recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Provinser i Peru. De forskjellige fargenyansene indikerer de ulike regionene.
**Provinser i Peru** (*spansk: provincias*) utgjør landets andre administrative inndelingsnivå. Bortsett fra provinsen Lima (som er uavhengig) er de andre 194 provinsene underlagt sine respektive regioner - 25 i tallet. Provinsene er igjen inndelt i distrikter (*spansk:distritos*). I likhet med regionene har også provinsene hver sin hovedstad - eller administrasjonssenter. Samme geografiske navn blir ofte brukt både på regionen, provinsen og distriktet - i tillegg til at det kan være navnet på et tettsted eller by.

Regionen med færrest provinser er Callao som bare består av Callao (som igjen består av seks distrikter - deriblant distriktet Callao), og der byen Callao er hovedstad både i regionen og provinsen. Regionen med flest provinser er Ancash som har tyve.

Kilder
------

* Portal del Estado Peruano (Perus offisielle portal): Gobiernos Locales Besøkt 23. april 2014

Eksterne lenker
---------------

* (en) Provinces of Peru – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Mats Olof Foyer** (født 1954) er en svensk diplomat som mellom 2005 og 2010 har vært Sveriges ambassadør i Nord-Korea.

Foyer har vært student ved Stockholms universitet, og behersker foruten svensk, språkene engelsk, russisk og fransk.

Før han tiltrådte som ambassadør i Pyongyang, tjenestegjorde han som ambassaderåd og ministerråd ved den svenske ambassaden i Beijing. Han har tidligere tjenestegjort ved ambassadene i Russland og Tsjekkia.

Foyer hadde som USAs diplomatiske representant i Nord-Korea en avgjørende rolle i arbeidet med å få i stand frigivelsen av de amerikanske journalistene Euna Lee og Laura Ling i august 2009.

Han ble i september 2010 erstattet av Barbro Elm.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Records of persons of interest, svazky.cz[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Aftonbladet, "Här kommer diktatorns fångar hem", 5. august 2009
4. ↑  The Korea Society: A Year in North Korea: Impressions of the DPRK Arkivert 6. september 2009 hos Wayback Machine.
5. ↑  U.S. Department of State: Daily press briefing, June 8, 2009
6. ↑  USEU: State Department Daily press briefing, August 6, 2009[*død lenke*]
7. ↑  New Ambassadors to North Korea and Cambodia
**Mats Glenngård** (født 18. april 1952 i Norrköping) er en svensk musiker (fiolin) som blant annet er medlem av folkrockbandet Kebnekajse. Han har bidratt til å introdusere folkemusikken i den svenske rocken.

Glenngård kom fra en musikalsk familie faren spilte trompet og moren piano.
Mats Glenngård begynte å spille fiolin i den kommunale musikkskolen, og lærte seg også å spille gitar uten leksjoner og noter.

Som ung var han medlem av gruppen *Funny Faces* og *Homo Sapiens*, som spilte poprock inspirert av Crosby, Stills & Nash. Han innledet senere et samarbeid med Kenny Håkansson fra Mecki Mark Man, som stiftet bandet Kebnekajse. *Homo Sapiens* hadde spesialisert seg på vokalsang medvirket som Homo Sapiens kör på gruppens debutalbum *Resa mot okänd mål* fra 1971 deretter skiftet bandet navn til Kebnekajse. Mats Glenngård var medlem av Kebnekajse mellom 1971 og 1978, og kom tilbake til gruppen da den ble gjenforent i 2001. 

Han har utgitt to soloalbum, *Kosterlage* og *Violin race*. Han har også spilt som studio- og konsertmusiker med en lang rekke andre artister.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mats Glenngård på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Mats Glenngård på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Finland Finlands flagg |
| Orientering |
|  Seire sammenlagt i Verdenscupen: 0
(1 pallplassering) |
| Verdenscupseire, enkeltløp: 1  (10 pallplasseringer)
*Per 5. september 2015* |
| Verdensmesterskap |
| Sølv | 2003 Sveits’ flagg Rapperswil | Stafett |
| Sølv | 2006 Danmarks flagg Aarhus | Stafett |
| Bronse | 2007 Ukrainas flagg Kiev | Stafett |
| Bronse | 2009 Ungarns flagg Miskolc | Stafett |
| Europamesterskap |
| Gull | 2002 Ungarns flagg Sümeg | Stafett |
| Gull | 2004 Danmarks flagg Roskilde | Stafett |
| Sølv | 2004 Danmarks flagg Roskilde | Lang |
| Bronse | 2008 Latvias flagg Ventspils | Stafett |

**Mats Haldin** (født 17. mai 1975) er en finsk orienteringsløper som representerer den norske orienteringsklubben Halden Skiklubb. Hans morsmål er svensk.

Karriere
--------

Mats Haldin har vært en stor profil i orienteringssporten gjennom flere tiår. Han lykkes aldri med å ta en individuell medalje i VM-sammenheng. Nærmest var han i Ungarn i 2009 da han fra et tidlig startnummer (nr. 1) gjorde et godt langdistanseløp i skogene rundt Miskolc. Haldin ledet løpet lenge, men ble til slutt nummer fire bak Daniel Hubmann, Thierry Gueorgiou og Mikhail Mamleev. Strekktidene viste at Mamleev hadde hengt på vinneren Daniel Hubmann under store deler av løpet, og det ble sådd tvil om Mamleev kunne løpt like bra på egen hånd. Det finske laget leverte derfor inn protest for å få Mamleev diskvalifisert. Med 3 mot 2 stemmer valgte juryen å ikke ta protesten til følge, og Haldin ble dermed stående med 4.-plass som beste VM-plassering individuelt.

Haldin blir sett på som en stafettekspert og er en av de mestvinnende løperne på verdens to største klubbstafetter, Tiomila og Jukola. Mye på grunn av sine tre Jukola-seire og seks triumfer i Tiomila sammen med Halden SK har frasen "Mats Haldin, lugn og fin" blitt en velanvendt frase i orienteringsmiljøet. Med denne roen og evnen til å holde hodet kaldt har Haldin bidratt til hele syv finske stafettmedaljer i EM og VM.

Haldin gikk til topps i den prestisjetunge femdagerskonkurransen O-Ringen to år på rad. Finnen vant i 2002 og 2003.

Utmerkelser
-----------

* 2002 Årets orienteringsløper i Finland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mats Haldin – World of O Rediger på Wikidata
Elvesta gård i Botkyrka socken ble bygd av Lagerberg på 1730-tallet.
**Swen Lagerberg** (født 28. mars 1672 på Stora Kärr, død 7. oktober 1746), var en svensk greve, general og embedsmann.

Biografi
--------

Lagerberg gikk inn i det militære i 1690 og var fenrik når den store nordiske krig brøt ut i 1700. Han deltok med kongen i hans felttog og ble liggende igjen såret på slagfeltet ved Poltava, men ble reddet av en dragon som drog ham opp på sin hest og reddet ham derfra. Under Karl XIIs opphold i Tyrkia ble han brukt som forhandler med kanen på Krim og klarte å få ham til å forene sine tropper med tyrkerne til et angrep på Russland. Han ble i 1710 utnevnt til oberstløytnant ved *Skaraborgs regemente* og ble i 1714 oberst ved *Kronobergs regemente*, og deltok med regimentet i den nær årelange beleiringen av Wismar, hvor han ledet flere vellykkede angrep. Han ble utnevnt til generalmajor og sjef for *Skaraborgs regemente* i 1717, og deltok i felttoget mot Norge. Han ble friherre i 1719 og året deretter president i Statskontoret.

Lagerberg ble valgt av adelen til *lantmarskalk* i 1723 og fikk bli med i rådet samme år. Han ble opphøyd til greve i 1731. Fra begynnelsen var han uten noen spesiell tilhørighet, men orienterte seg etter hvert stadig mer mot *Mösspartiet*. Han ble dog, i motsetning til de fleste av sine meningsfeller, ikke avsatt, men fortsatte sin politiske gjerning helt fram til sin død.

Lagerbergs foreldre var häradshövding Lars Jonsson Herrlund, adlet Lagerberg, og Anna Örnevinge. Han giftet seg i 1722 med friherrinnen Ottiliana Vellingk. Deres sønn var Adam Otto Lagerberg.

Bibliografi
-----------

* *Til hans kongl. maij:t uppå högtlofl. ridderskapets och adelens wägnar, uppå riks-sahlen, uti samtel. riksens ständers närwaro, af baron och landt marschalken högwälborne herr præsidenten Lagerberg, håldne tahl, wid rikz-dagen, den 24 januarij anno 1723.* Stockholm, vti kongl.: tryckeriet, åhr 1723. Stockholm. 1723. Libris 2396269
* *Swen Lagerbergs dagbok under vistelsen hos Tartar-Chan Dowlet-Gherey 1710-1711.* Göteborg: Wald. Zachrissons boktryckeri. 1896. Libris 81867 - Utgitt av Magnus Lagerberg.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Svenskt biografiskt lexikon, «Swen Lagerberg», Svensk biografisk leksikon-ID 10837[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Lagerberg, 1. Sven i Herman Hofberg, *Svenskt biografiskt handlexikon* (2. utgave, 1906)

Videre lesning
--------------

* Blixt, Göran (2009). «Nytt ljus över Swen Lagerbergs gåva». *Dimbobygden*. 2010,: 81-94 : ill. ISSN 0281-7071. Libris 12052249.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Svenskt biografiskt lexikon **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
**Curaçaosch Museum** (papiamento: Museo di Kòrsou, engelsk: Curaçao Museum) er et museum på øya Curaçao. Det holder til på Otrabanda-siden i Willemstad, i en bygning fra 1853 som opprinnelig var et militærsykehus. Museet åpnet i 1948. Det ble etablert av Chris J.H. Engels og hans svigerfar Rudolf F.W. Boskaljon. Samlingene består av kunstverk, møbler, interiører og andre gjenstander.

Forparten av Fokker F.XVIII-flyet «Snip», som i 1934 gjennomførte KLMs første transatlantiske flytur, og et klokkespill med 46 klokker, er blant gjenstandene som er utstilt i museet.

* Kart over Karibia i museetKart over Karibia i museet
* KLM-flyet «Snip»KLM-flyet «Snip»
* Klokkespill utenfor museumsbygningenKlokkespill utenfor museumsbygningen

Referanser
----------

1. ↑  The «Curaçao Museum», Curaçao Art. Lest 17. september 2017.
2. ↑  «Curaçao Museum», Curaçao Tourist Board. Lest 17. september 2017.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** SUDOC
 |
**Petróleos de Venezuela, S.A.** (**PDVSA**) er et statseid oljeselskap i Venezuela. Det drives stort innen eksport av petroleum fra Venezuela. PDVSA kjøpte halvparten av bensin- varemerket Citgo fra Southland Corporation i 1986 og resten i 1990. Slik kom selskapet seg inn på markedet i USA. 
PDVSA ble etablert i 1975, og har hovedkontoret sitt i Caracas.

Venezuela regnes som å ha dee største petroleumsreservene i Amerika. Landet er på femteplass i verden hvis en lister opp land etter petroleumsreserver.

Med reservane i Orinoco-beltet er det regnet med at landet kan ha opp imot de største reservene i verden. 

PDVSA har en produksjonskapasitet, inkludert avtaler med andre selskaper, på 4 millionar fat hver dag (600,000 m³). Daglig produksjon er på over 3 millionar fat om dagen (500,000 m³). Reservene regnes som å væra 78 milliarder fat råolje og 4190 km³ naturgass.

I 2002 sluttet mange av de tilsette i PDVSA seg til en nasjonal streik. Målet med streiken var at president Hugo Chávez skulle utlyse et tidlig nyvalg. Styresmaktene sette så inn lojal arbeidskraft, og tusenvis av streikende fekk ikke fortsette i arbeidet sitt.

Konkurrenter
------------

* Exxon Mobil Corporation
* Petróleos Mexicanos
* Saudi Arabian Oil Company
* Petrobras

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) PDVSA – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Yahoo! – Petróleos de Venezuela SA selskapsprofil

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
I magnetisme er **Curie-konstanten** en materialavhengig egenskap som relaterer materialets magnetiske følsomhet til temperaturen.

Curie-konstanten uttrykt i SI-enheter, er gitt i kelvin (K), ved

{\displaystyle C={\frac {\mu \_{0}\mu \_{\rm {B}}^{2}}{3k\_{\rm {B}}}}ng^{2}J(J+1)},
hvor n er antall magnetiske atomer (eller molekyler) per volumsenhet, {\displaystyle g} er Landés g-faktor, {\displaystyle \mu \_{\rm {B}}} er Bohr magneton, {\displaystyle J} er kvantekvantumantallet og {\displaystyle k\_{\rm {B}}} er Boltzmanns konstant. For et to-nivå system med magnetisk moment {\displaystyle \mu }, formelen reduseres til

{\displaystyle C={\frac {1}{k\_{\rm {B}}}}n\mu \_{0}\mu ^{2}},
mens de tilsvarende uttrykkene i Gaussiske enheter er

{\displaystyle C={\frac {\mu \_{\rm {B}}^{2}}{3k\_{\rm {B}}}}ng^{2}J(J+1)},
{\displaystyle C={\frac {1}{k\_{\rm {B}}}}n\mu ^{2}}.
Konstanten brukes i Curies lov, som sier at for en fast verdi av et påført magnetfelt {\displaystyle \scriptstyle \mathbf {H} }, magnetiseringen av et materiale er (omtrent) omvendt proporsjonal med temperaturen.

{\displaystyle M={\frac {C}{T}}H}.
Denne ligningen ble først utledet av Pierre Curie.

På grunn av forholdet mellom magnetisk mottakelighet {\displaystyle \chi }, magnetisering {\displaystyle \scriptstyle \mathbf {M} } og påført magnetfelt {\displaystyle \scriptstyle \mathbf {H} } er nesten lineær på lave felt, da

{\displaystyle \chi ={\frac {\mathrm {d} M}{\mathrm {d} H}}\approx {\frac {M}{H}}},
dette viser at for et paramagnetisk system av ikke-samvirkende magnetiske øyeblikk, magnetisering {\displaystyle \scriptstyle \mathbf {M} } er omvendt relatert til temperatur {\displaystyle T}.

Referanser
----------

1. ↑  Coey, J. M. D.; Coey, J. M. D. (25. mars 2010). *Magnetism and Magnetic Materials* **(engelsk)**. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-81614-4.
2. ↑  Kittel, Charles (11.11.2004). *Introduction to Solid State Physics, 8th Edition*. Wiley. s. 304. ISBN 0-471-41526-X.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Mats Gustafsson
Mats Gustafsson med Fire! Orchestras på Oslo Jazzfestival 2016  Foto: Tore Sætre 
**Mats Olof Gustafsson** (født 29. oktober 1964 i Umeå) er en svensk jazzsaxofonist.

Mats Gustafsson fikk sin karrierestart i 1986 i en duo med Christian Munthe og senere i bandet *Gush* i 1988. Han har spilt med musikere som Peter Brötzmann, Joe McPhee, Paul Lovens, Barry Guy, Yoshimi P-Vi, Thurston Moore, Derek Bailey, Magnus Broo, Otomo Yoshihide, Jim O'Rourke, Thomas Lehn, Evan Parker,Misha Mengelberg, Zu, The Ex og Sonic Youth.

Siden begynnelsen av 1990-tallet har Gustafsson flittig besøkt USA og knyttet kontakt med Chicagomusikere som Hamid Drake, Michael Zerang og Ken Vandermark.
Sammen med bassisten Ingebrigt Håker Flaten og trommeslager Paal Nilssen-Love spiller han i jazz/rock-bandet The Thing.

Gustafsson ble tildelt Nordisk råds musikkpris for 2011

Referanser
----------

1. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 26. oktober 2017, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Mats Gustafsson - Nordisk råds musikkprisvinner». NRK. 1. juni 2011. Besøkt 1. juni 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mats Gustafsson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Mats Gustafsson på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Mats Gustafsson på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Mats Gustafsson på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Mats Gustafsson på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Mats Gustafsson på AllMusic Rediger på Wikidata

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Rory Dall O'Catháin** (fl. seint 1500-tall/tidlig 1600-tall) var en irsk harpist og komponist.

Liv og virke
------------

O'Catháin ble født inn i en lavadelig slekt med gods i Londonderry. Han var blind fra fødselen og gikk derfor under tilnavnet *Ruaidhrí Dall* («Blinde Rory»). Det hersker betydelig usikkerhet om fødsels- og dødsår, alt som kan sies sikkert er at han var i live på første halvdel av 1600-tallet. Han var hovedsakelig virksom i Skottland.

O'Catháin er mest kjent for komposisjonen *Tabhair dom do Lámh*/*Give Me Your Hand*, som fikk et stort oppsving etter at Planxty spilte den inn på sporet «Raggle Taggle Gypsy – Tabhair dom do Lâmh» på albumet *Planxty* (1989). Blant andre har Bjarte Eike / Barokksolistene brukt melodien på albumet *The Image of Melancholy* (2016).

Andre komposisjoner tilskrevet Ó Catháin er *Port Athol*, *Port Gordon*, *Port Lennox*, *The Fiddler's Content* og *Rorie Dall's Sister's Lament*.

Litteratur
----------

* Francis O'Neill: «Chapter V: Famous harpers in the seventeenth and later centuries» i *Irish Minstrels and Musicians*, Chicago, Regan Printing House, 1913
* Data om og ulike versjoner av *Give me your hand*, tunearch.org

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Rory Dall O'Cahan, Dictionary of Ulster Biography ID 1275, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *The Image of Melancholy*, tidal.com

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rory Dall O'Catháin på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Rory Dall O'Catháin på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Matros Trosners dagbok** er en dagbok skrevet av Daniel Danielsen Trosner, en norsk sjømann som tjenestegjorde som matros i den dansk-norske flåten. Flåten deltok i den store nordiske krig. Fra denne tjenesten skrev Trosner en dagbok i årene 1710-1714. Den originale dagboken består av to bind. Det er bevart ca 745 sider og det antas at ca 120 sider har gått tapt. Originalsidene har dansk tekst med gotisk håndskrift. I margen er den en rekke med tegninger. Nærmere 4000 tegninger er bevart og disse er til dels fargelagt.

Teksten og tegningene er unike, ikke bare for maritimt interesserte, men også for dem som er interessert i kulturelle og samfunnsmessige forhold. Tegningene gir et innblikk i sjøkrigen og livet ombord, fartøyenes utseende, samt seil og flaggføring. De viser også hendelsene, samfunnet, menneske og stedene slik de så ut den gangen.

Referanser
----------

1. ↑  *For Kongen og Flåten. Trosners dagbok 1710-1714*. Fagbokforlaget. Bergen 2017.
2. ↑  «Matros Trosners dagbok 1710-1714». Original i Riksarkivet.
***The Trust*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Lon Chaney.

Handling
--------

På grunn av ekstravagansen til hans kone, begynner Jim Masons å stjele. Hans første forsøk på innbrudd, gjør at han skaffer seg de berømte Allison-perlene, og et høyst uventet bekjentskap med Florence Allison. Men han oppdager også at Florence snart skal skilles fra sin ektemann, fordi hun føler seg forsømt av ham.

Jim sympatiserer med henne, og foreslår han en plan for å få ektemannen hennes til å elske henne igjen. I takknemlighet insisterer Florence på at Jim burde beholde perlene hennes, noe han gjør. Men bare på den betingelsen at han kommer til å returnere perlene om seks måneder, i tilfelle planen hans kommer til å mislyktes.

Rolleliste
----------

* Lon Chaney som Jim Mason
* T.D. Crittenden som Howard Allison
* Vera Sisson som Florence Allison
* William Quinn som Bill

Referanser
----------

1. ↑  The Trust

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Trust* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Trust* på Silent Era Rediger på Wikidata
Skuespilleren Joan Crawford (1905–1977) ca. 1930 i moteriktig sjingel-frisyre, en gutteaktig type bobfrisyre med kortklipt eller barbert nakkehår.  Foto: Ruth Harriet Louise 
**Shingel**, også skrevet **sjingel**, er ei kvinnefrisyre som oppstod i USA cirka 1924. Håret ble klipt helt snaut eller barbert i nakken, mens håret foran og på sidene ble frisert glatt inntil hodet og trukket fram over ørene, oftest med skill på sida, og gjerne med ei spenne. Sammen med cutting var sjingel den mest populære frisyra på 1920- og begynnelsen av 1930-tallet, og var typisk for «la garçonne»-moten som Chanel lanserte 1924–25.

Navnet kommer fra engelsk *shingle* eller *shingle bob*. *Shingel* betyr egentlig shingel, formskåret takpapp. I shingel-frisyren ble håret klipt i forskjellig lengde etter hodets form, mens bob-frisyren ble klipt rett over. *Bob* var gutteaktig bolleklipp eller kort pasjehår for kvinner som kom på moten etter første verdenskrig fra 1918 og utover på 1920-tallet.

Se også
-------

* Bob (frisyre), kort kvinnefrisyre på 1920-tallet

Referanser
----------

1. 1 2 3  Oppslagsordet «shingel» i *Store norske leksikon* (fri sitatlisens)
2. ↑  Om shingle på side 205 i Kirsten Røvig Håbergs *Kunst og kulturhistorie* (1994)

Eksterne lenker
---------------

* *Twenties hairstyle: The Shingle*
* Om bobfrisyrer deriblant sjingel
Bergen rådhus er oppført i naturbetong
**Naturbetong** er en metode for støping og bearbeiding av betong for å oppnå spesielle overflatevirkninger i fasader, eksempelvis betong iblandet synlig naturstein blir sandblåst etter støping,

Metoden ble utviklet av arkitekt Erling Viksjø (sammen med sivilingeniør Sverre Jystad) tidlig i 1950-årene og ble hans varemerke. En rekke bygninger av Viksjø er oppført med naturbetong, blant andre Regjeringskvartalets høyblokk (1955–58) og Y-blokken (1970), hovedkontorene til Norsk Hydro i Bygdøy Allé 2 (1960–63) kalt Hydrobygget, Elkem, Middelthuns gate 27 (1960–65), Standard Telefon og Kabelfabrik, Østre Aker vei 33 (1968), alle i Oslo, og Bergen rådhus (1971–74).

Andre eksempler på bruk av naturbetong er Asker rådhus.[]

Detalj av Y-blokken, kortvegg mot Akersgata Foto: Helge Høifødt 
Støpemetoden innebærer at forskalingen først blir fylt med tilslag av forskjellige typer singel og grus, som oftest rundslipt elvegrus. Deretter blir sementmørtel presset inn i forskalingen til alle hulrom mellom tilslagsmaterialet er fylt. Etter at støpen har herdet tilstrekkelig lenge blir forskalingen fjernet, og betongen blir sandblåst til steinen kommer tydelig fram i overflaten. Metoden skiller seg dermed fra tradisjonell betongproduksjon, hvor tilslaget blandes inn sammen med sand og sement før den blir støpt ut.

Referanser
----------

1. ↑   «naturbetong», *NAOB*
2. ↑  Viksjø, Erling: «Det nye regjeringsbygget». *Byggekunst* 1-1959, s. 4-5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Nature Research**, tidligere **Nature Publishing Group** (NPG), er en divisjon innen det internasjonale akademiske forlaget Springer Nature og et tidligere selvstendig akademisk forlag. Det utgir akademiske og populære tidsskrifter, databaser og andre tjenester hovedsakelig innen naturvitenskap og medisin, herunder tidsskriftet *Nature* og en rekke andre tidsskrifter med «Nature» i tittelen. Nature Publishing Group fusjonerte med Springer Science+Business Media i 2015 og ble da en divisjon innen det nye selskapet Springer Nature; før dette var Nature Publishing Group en del av Macmillan Science and Education, et heleid datterselskap av mediekonsernet Holtzbrinck. Nature Publishing Group ble etter fusjonen videreført som en divisjon under navnet Nature Research.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  Zen, Lillienne (3. juni 2016). «Noticed some changes? Introducing the new Nature Research brand : Of Schemes and Memes Blog». *blogs.nature.com* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 22. november 2018. Besøkt 18. november 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) Nature Publishing Group – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Shingo Katayama** (født 31. januar 1973 i Ibaraki, Japan) er en japansk profesjonell golfspiller.

Katayama ble profesjonell i 1995 og har spilt på Japan Golf Tour siden 1997, og har toppet Japan Golf Tours pengeliste hele fem ganger mellom 2000 og 2008. Han har vunnet 26 turneringer på Japan Golf Tour. 

Katayama har ikke vært medlem på PGA-touren, men i kraft av sine resultater på Japan-touren har han vært kvalifisert til spill i flere major-turneringer og World Golf Championships. Hans beste plassering utenfor Japan er hans fjerdeplasser i PGA Championship i 2001 og Masters i 2009. Katayama har vært blant de tretti beste golfspillerne på verdensrankingen.

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Shingo Katayama – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Shingo Katayama – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Shingo Katayama – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Shingo Katayama – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Shingo Katayama – PGA-touren Rediger på Wikidata

* (en) Shingo Katayama – Japantouren Rediger på Wikidata

* (en) Shingo Katayama – Verdensrankingen Rediger på Wikidata

Portal: Golf

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** NDL
 |
**Etah** er en fraflyttet bygd i Qaanaaq kommune nordvest i Grønland. Den ligger innerst i Smithsundet, på Grønlands vestligste nes, Kap Alexander. 

Da den var bebodd var den den nordligste bebodde bosettingen i verden, men det harde klimaet her, med nesten konstant iskald nordavind, har gjort at bygda nå ikke lenger er bebodd; innbyggerne har flyttet lenger sør. Bygda hadde også en liten butikk da den var bebodd, den er nå selvsagt nedlagt. 

Det finnes fortsatt beboelige hytter her, så det hender at noen bor her på sommers tid. Mot vest, utenfor Etah er havet vanligvis frosset igjen fra oktober til juli, og den kanadiske Ellesmereøya er kun 50 km unna. Dette gjør at jaktturer dit gjerne kan starte herfra. Det er gode jaktforhold her, særlig etter hvalross og isbjørn. Det finnes også flokker med moskusfe i området. 

I 2006 ble det funnet et langhus fra Dorsetkulturen i Etah; det hittil største langhuset som er funnet på Grønland. Langhuset er 41,5 meter langt, nesten like langt som langhuset på Hringariki i Hønefoss. Langhuset har 3 ildsteder. Utgravingen er et resultat av et samrbeid mellom Grønlands Nationalmuseum og Arkiv og amerikanske museumsfolk.

Referanser
----------

1. ↑  «Stort Dorset-langhus fundet ved Etah». Grønlands Radio. 16.08.2006. Besøkt 09.09.2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Patrice Bianchi** (født 10. april 1969 i Bourg-Saint-Maurice) er en tidligere fransk alpinist. Han kjørte nesten utelukkende slalåm, iblant også storslalåmrenn.

Bianchi konkurrerte først i europacupen, og debuterte i verdenscupen i 1989. Han tok sine første poeng 6. januar 1990, da han ble nummer 14 i et slalåmrenn i Kranjska Gora. To uker senere fikk han sin første plassering blant de 10 fremste. Under VM 1991 i Saalbach-Hinterglemm ble han nummer 7.

Han hadde sin beste sesong i 1991/92: Han vant i Garmisch-Partenkirchen og ble nummer to i Kitzbühel, og endte på femteplass i sammendraget i slalåmcupen. Under OL 1992 kjørte han imidlertid ut. Han vant sin andre og siste verdenscupseier 15. desember 1992 Madonna di Campiglio. Han la opp etter sesongen 1993/94.

Meritter
--------

### Verdensmesterskap

* Saalbach-Hinterglemm 1991: 7.-plass i slalåm
* Morioka 1993: 11.-plass i slalåm

### Verdenscupen

* Sesongen 1991/92: 5.-plass i slalåmcupen
* 3 pallplasseringer, derav 2 seire:

| Dato | Sted | Land | Disiplin |
| --- | --- | --- | --- |
| 13. desember 1992 | Garmisch-Partenkirchen | Tyskland | Slalåm |
| 15. desember 1992 | Madonna di Campiglio | Italia | Slalåm |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Patrice Bianchi – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Patrice Bianchi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Patrice Bianchi – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Patrice Bianchi – ski-db.com Rediger på Wikidata
**Maria Rosa Quario** (født 24. mai 1961 i Milano) er en tidligere italiensk alpinist.

Maria Rosa Quario tilhørte i perioden fra 1979 til 1986 verdenseliten i storslalåm og slalåm. I løpet av karrieren vant hun fire renn i verdenscupen.

Under OL 1980 i Lake Placid kom Quario på fjerdeplass, etter å ha ligget på bronseplassen etter første omgang. Erika Hess skjøv imidlertid Quario ut av seierspallen med en margin på 0,03 sekunder. Noe lignende hendte under VM 1982 i Schladming. Da ledet hun etter første omgang, men måtte nøye til slutt ta til takke med femteplassen.

Under OL 1984 i Sarajevo kom Quario på sjuendeplass i slalåm. Hun la opp i 1986.

Verdenscupseire
---------------

| Dato | Sted | Land | Disiplin |
| --- | --- | --- | --- |
| 27. januar 1979 | Mellau | Østerrike | Slalåm |
| 30. januar 1983 | Les Diablerets | Sveits | Slalåm |
| 12. februar 1983 | Vysoké Tatry | Tsjekkoslovakia | Slalåm |
| 14. desember 1983 | Sestriere | Italia | Slalåm |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (de) Maria Rosa Quario – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Maria Rosa Quario – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Maria Rosa Quario – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Maria Rosa Quario – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Maria Rosa Quario – ski-db.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** Munzinger (sport)
 |
***La Nave*** er en italiensk stumfilm fra 1921, regissert av Gabriellino D’Annunzio og Mario Roncoroni.

Handling
--------

Basilioa Faledro er datteren til Orso Faledro, og er tilbake i hjem-byen sin for å søke hevn for faren og brødrene hennes. Familiens problemer kom på grunn av Gratici-familien, som lenge har ligget i en feide med Faledro-familien. Så Basilioa later som hun har blitt forelsket i begge Gratici-brødrene, Marco og Sergio, og hun presser de to til å kjempe til døden for å vinne kjærligheten hennes.

Mario er vinneren, men han forstår snart at både han og broren hans har blitt narret av Basilioa. I mellomtiden angriper barbarer den lille byen deres, og alle innbyggerne flytter bort for å finne seg en annen by de kan slå seg ned i: Venezia.

Skuespillere
------------

* Ida Rubinstein som Basiliola
* Alfredo Boccolini som Marco Gràtico
* Ciro Galvani som Sergio Gràtico
* Mary Cleo Tarlarini som Ema
* Mario Mariani som Traba

Referanser
----------

1. ↑  «The Ship (1921)» **(engelsk)**. Besøkt 18. juni 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *La Nave* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
***The Blue Poster*** er en norsk miniserie, som første gang ble sendt i Skolefjernsynet på NRK i 1978. Regissør og produsent var Egil Eikvil. Manuset ble skrevet av engelske Lewis Jones og Michael Smee. Seriens hovedpersoner er fire unge skuespillere som danner en teatergruppe og reiser omkring med kanalbåt. De blir spilt av Bernard Finch, Paul Lavers, Sue Bovell og Elisabeth Sinclair.

Om serien
---------

Handlingen er lagt til byen Ironbridge, som er oppkalt etter verdens første jernbru som ble bygd over elva Severn. Distriktet rundt Ironbridge ble selve hjertet i den industrielle revolusjonen. Mysteriet som utspiller seg der er knyttet til en blå plakat som blir stjålet.

Innspillingsfakta
-----------------

Opptakene ble foretatt i Ironbridge og på industrimuséet like utenfor byen. Det er et museum for distriktets industrihistorie og inneholder en liten gjenreist viktoriansk by.

Episodetitler
-------------

* 1. episode: *A Job for Dodd*
* 2. episode: *Dodd Does It*
* 3. episode: *Happy Birthday*

Handling
--------

Dodd får i oppdrag av en mann, som ikke vil si navnet sitt, til å stjele en blå plakat. Den ligger inn i en konvolutt i en safe i Ironbridge. Han får £200 på forskudd og £200 når jobben er utført. En omreisende teatergruppe, «The River Show», ankommer Ironbridge i båt. Den skal holde en forestilling i puben «The Swan» klokken 18 samme ettermiddag. Mrs. Norton ber medlemmene av gruppa om å fjerne båten, da den er lagt til på hennes eiendom. Hun opplyser også at det ikke skal holdes en forestilling i puben, selv om gruppa har opptrådt der hvert eneste år. Norton har nemlig kjøpt puben.

Museumsdirektør Harold Baker er faren til Jenny, som er én av de kvinnelige medlemmene av gruppa. Han eier safen, som det skal begås tyveri fra. Dodds kvinnelige medhjelper setter fra seg varebilen på en reservert parkeringsplass utenfor museet. Mens Baker tilsnakker henne, låner Dodd en nøkkel fra Bakers bil og tar et avtrykk av den.

Baker ordner så at gruppen kan opptre utendørs på Blists Hill Open Air Museum. Mens Dodds medhjelper avleder Bakers assistent, låser han seg inn på Bakers kontor med en falsk nøkkel og åpner safen. Han finner konvolutten med plakaten inni. Dodd blir fortørnet når han senere oppdager at muséet selger fotostatkopier av plakaten for blott 20 pence. Dodd møter senere sin oppdragsgiver, overleverer ham konvolutten og mottar de resterende £200. Det viser seg at oppdragsgiveren er ingen ringere enn Harold Bakers bror, Ken, som driver en antikvitetsbutikk.

I rollene
---------

* Jonathan Blake – Dodd
* Kevin Brennan – Ken Baker
* Harry Geldard – Harold Baker
* Elizabeth Sinclair – Jenny
* Sue Bovell – Bee
* Paul Lavers – Alan
* Bernard Finch – Merlin
* Anne Ridler – Mrs. Norton
* Beatice Aston – Helen
* Pat Terry – Sally
* Richard Carter – Skelton

Kilder
------

* «NRK Undervisning · English by Crime». www.nrk.no. Besøkt 7. april 2018.
* «Skolefjernsyn A Job for Dodd». tv.nrk.no. Besøkt 7. april 2018.
* «Skolefjernsyn Dodd Does It». tv.nrk.no. Besøkt 11. april 2018.
* «Skolefjernsyn Happy Birthday». tv.nrk.no. Besøkt 12. april 2018.
**Patriarkatet Aquileia** var et erkebispedømme i Friuli i det nordlige Italia. Det skal ha vært grunnlagt i byen Aquileia av evangelisten Markus, og fikk derfor senere status som patriarkat. Det eksisterte til 1751, og var dessuten fra 1077 til 1420 en selvstendig stat.

Patriarkatet misjonerte i store deler av dagens Nord-Italia, Østerrike og Slovenia. 568 angrep langobardene Friuli, og patriarken flyktet fra Aquileia til Grado. Fra 567 til 699 skilte patriarkatet seg på grunn av trosmessige uoverensstemmelser fra paven i Roma. Dette førte også i 607 til delingen av patriarkatet. Patriarken av det «nye Aquileia» (*Aquileia nova*) forsonte seg med Roma og beholdt først sin residens i Grado. 1156 flyttet han residensen til Venezia. Der ble patriarkatet opphevet i 1451. Istedenfor ble biskopen av Venezia innsatt som patriark av Venezia.

Patriarken av det «gamle» Aquileia residerte først i Cormons, fra 737 i Cividale del Friuli, og fra 1238 i Udine. Selv om han anerkjente Romas lære i 699, ble ikke de to patriarkatene gjenforent.

1077 ble patriarken av (det «gamle») Aquilea gjort til greve av Friuli og til fyrstbiskop av Aquileia. Dermed var han en riksfyrste av Det hellige romerske rike av den tyske nasjon og også verdslig hersker over patriarkatet. Patriarkatsstaten hadde imidlertid ikke samme utstrekning som erkebispedømmet. Den kirkelige nordgrensen (mot Salzburg erkebispedømme) fulgte elven Drava (*Drau*) og omfattet ved siden av selve patriarkatet også bl.a. Görz, Istria, Krain og Cilli.

Patriarkatet ble i 1420 erobret av republikken Venezia. Dermed sluttet patriarkets tid som verdslig hersker. På det kirkelige plan eksisterte erkebispedømmet frem til 1751, da patriarkatet Aquileia ble delt i de to erkebispedømmene Udine og Görz.

Se også
-------

* Liste over patriarker av Aquileia
* Liste over patriarker av Grado

  


| * v
* d
* r
Den katolske kirkens patriarkater |
| --- |
| «Store» patriarkater | 
Alexandria (koptisk) •
Antiokia (maronittisk) •
Antiokia (melkittisk) •
Antiokia (syrisk) •
Babylon (kaldeisk) •
Kilikia (armensk) •
Roma (latinsk)
 | En patriarks våpenskjold |
| «Små» og *titulære* patriarkater | 
*Alexandria* (melkittisk) •
Jerusalem (latinsk) •
*Jerusalem* (melkittisk) •
Lisboa (latinsk) •
Venezia (latinsk) •
*Vestindia* (latinsk) •
*Østindia* (latinsk)
 |
| Historiske patriarkater | 
Alexandria •
Antiokia •
Aquileia •
Grado •
Karthago •
Konstantinopel (alle latinske)
 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC **·** ICCU **·** CatolicDiocese
 |
***La Peau de chagrin*** er en roman av Honoré de Balzac. Den utkom i 1831 og ble godt mottatt. Balzac beskriver i romanen det franske, og særlig parisiske, samfunnet mot slutten av restaurasjonen og begynnelsen av julimonarkiet. Romanen har enkelte fantastiske elementer, men er i hovedsak en realistisk skildring av borgerskapets materialisme.

Handlingsreferat
----------------

En ung mann ved navn Raphaël de Valentin satser sine aller siste penger på et veddemål og taper, og går deretter til elven Seine for å drukne seg. På veien bestemmer han seg imidlertid for å gå innom en uvanlig butikk og finner butikken fylt med alt mulig samlet fra hele verden. Den eldre butikk-innehaveren fører ham til en spesiell artefakt som lover å oppfylle ethvert ønske fra eieren, men gjenstanden krymper litt ved oppfyllelse av hvert ønske. Butikk-eieren er villig til å la Valentin ta den med seg uten å betale, men oppfordrer ham til aldri å akseptere tilbudet. 

Valentin bryr seg ikke om hans advarsler og tar den med seg til en kongelig bankett, fylt med vin, vakre kvinner og gode venner. De bruker flere timer på å spise, drikke og snakke. Neste del av historien fortelles med tilbakeblikk fra Valentins synspunkt. Han klager til vennen Émile fordi han lever i fattigdom sammen med en eldre utleier og datteren Pauline. Samtidig som han forsøker å vinne hjertet til en vakker ung kvinne som heter Foedora. Underveis blir han veiledet av en eldre mann ved navn Eugène de Rastignac. Han Klarer ikke å vinne Foedoras kjærlighet, men han utvikler seg til den fattige mannen fra begynnelsen av filmen.

Flere år etter festen har Valentin brukt talismanen til å sikre en stor inntekt. Men både talismanen, og hans egen helse har blitt sterkt redusert. Han forsøker å bryte forbannelsen ved å kvitte seg med gjenstanden, men dette mislykkes. Situasjonen får ham til å få panikk, forferdet over at ytterligere ønsker vil gjøre livet hans kortere. Han organiserer hjemmet sitt for å unngå muligheten til å ønske seg noe. Hans tjener Jonathan ordner mat, klær og besøkende med presis regelmessighet. Men hendelser utenfor hans kontroll får Valentin til å ønske seg forskjellige ting - og gjenstanden fortsetter å bli mindre og mindre. Desperat forsøker den syke Valentin å finne en måte å gjøre gjenstanden større på, og forberede hans egen helse.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Pathological Demand Avoidance (PDA)** eller ekstrem kravavvisning er en foreslått[*av hvem?*] selvstendig diagnose og atferdsprofil/underkategori av autismespekterforstyrrelser. Gruppen med PDA skiller seg fra de med autisme, ved at personer med PDA har en ekstrem motstand mot hverdagslige krav og har en sosial forståelse som gjør at de kan benytte sosiale strategier for å unngå krav. PDA er ikke anerkjent som diagnose i DSM ICD-10.

Den britiske barnepsykologen Elizabeth Newsom, som først lanserte begrepet, har betegnet det som et syndrom inn under autismespekteret, men det er i etterkant blitt mer vanlig å betegne det som en atferdsprofil. Det er omdiskutert hvorvidt PDA som atferdsprofil er noe man kun finner hos personer med autismespekterforstyrrelser, eller om atferdsprofilen også finnes hos personer med andre vansker slik som ADHD, Tourettes syndrom, spesifikke språkvansker m.fl. En studie gjort av professor i barne- og ungdomspsykiatri, Christopher Gillberg, viste at rundt 1/5 av barn med ASF på Færøyene også hadde en mulig PDA-profil. Det har blitt hevdet at PDA kun er et annet begrep for å beskrive opposisjonell atferdsforstyrrelse (ODD) hos personer med ASF, da ODD og ASF har utelukket hverandre i diagnosemanualen ICD-10. I ICD-11 ser det ut som om dette ikke lengre vil være tilfellet. I Norge har fagmiljøet delt seg i to hovedretninger; den ene ser på PDA som en angsttilstand, mens den andre retningen er atferdsanalytisk og representert ved artikler skrevet av dosent Jon Arne Løkke ved Høgskolen i Østfold og kolleger. 

Kriterier for PDA foreslått av Elizabeth Newson:

1. Passiv i de tidligste utviklingsårene.
2. Fortsetter å motstå og unngå vanlige krav.
3. Overfladisk sosial, men med manglende sosial identitet.
4. Humørsvingninger og impulsivitet som følge av et behov for kontroll.
5. Komfortabel med rollelek og fantasi.
6. Forsinket språk.
7. Tvangspregede handlinger, spesielt for å unngå krav.
8. Nevrologisk involvering (motorisk klønete o.l.)

Referanser
----------

1. ↑  American Psychiatric Association (2013) *Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders*, Fifth Edition (DSM-5)

Kilder
------

* Elizabeth Newson:  Arkivert 26. november 2018 hos Wayback Machine.
* Elizabeth Newson:
* Gillberg:  Arkivert 26. november 2018 hos Wayback Machine.
* Gillberg:
* Løkke og kollegers forklaringsmodell:
* Fjæran-Granum & Persson (2018). Når hverdagen blir en maktkamp. Oslo: SPISS forlag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Pater est-regelen** (fra latin «far er», egentlig kort for *pater est quem nuptiae demonstrant*, «den er far som ekteskapet viser») er regelen om at en fødende kvinnes ektemann antas å være far til barn født i ekteskap, med mindre han selv, moren, barnet eller tredjemann får fastslått ved dom eller troverdig erklæring at en annen er far. 

Pater est-regelen har et klart biologisk utgangspunkt, ettersom regelen om at morens ektemann skal anses som barnets far hviler på den betraktning at dette i det overveiende antall tilfeller stemmer med det biologiske forhold.

Pater est-regelen er lagt til grunn i norsk rett, jf. Barneloven § 3: *Som far til barnet skal reknast den mannen som mora er gift med ved fødselen*.

Ettersom det dreier seg om en rettsformodning, det vil si at en bevisførsel f.eks. ved DNA-sammenligninger, kan føre til annen innsikt, er det opp gjennom tidene og i forskjellige land gitt nærmere bestemmelser for å presisere yttergrensene for formodningens rettsgyldighet. Det kan for eksempel dreie seg om når et ekteskap ble inngått eller opphørte i forhold til det nimåneders svangerskap.

Referanser
----------

1. ↑  Knoph, Ragnar (1894-1938) (1998). *Knophs oversikt over Norges rett*. Oslo: Universitetsforl. s. 140-141. ISBN 8200229351.

Se også
-------

* Mater semper certa est

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Oh Seong-ok** (født 10. oktober 1972 i Daejeon), sørkoreansk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona, 1996 i Atlanta, 2000 i Sydney, 2004 i Athen og 2008 i Beijing.

Oh Seong-ok ble olympisk mester i håndball under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Hun var med på det sørkoreanske laget som vant håndballturneringen for damer foran Norge og SUS. Det var åtte lag som deltok i håndballturneringen for damer. To grupper med fire lag der de to beste i hver gruppe gikk videre til semifinale. Sør-Korea vant sin gruppe foran Norge etter ha vunnet to kamper og spilt en uavgjort. De vant semifinalen mot Tyskland med 26-25 og i finalen, som ble spilt 8. august 1992, beseiret de Norge med 28-21. Hun spilte alle fem kampene og scoret 20 mål.

Fire år senere, under sommer-OL 1996 i Atlanta, vant hun en sølvmedalje. Hun spilte alle fem kampene og scoret 24 mål.

Hun spilte alle sju kampene i håndballturneringen for damer under sommer-OL 2000 i Sydney og scoret 35 mål. Sør-Korea kom på fjerdeplass i turneringen.

Også under sommer-OL 2004 i Athen spilte hun alle sju kampene. Hun scoret 24 mål og vant en sølvmedalje.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1992 Spanias flagg Barcelona - **Gull** i håndball, damer Sør-Koreas flagg Sør-Korea
* Sølv 1996 USAs flagg Atlanta - Sølv i håndball, damer Sør-Koreas flagg Sør-Korea
* Sølv 2004 Hellas’ flagg Athen - Sølv i håndball, damer Sør-Koreas flagg Sør-Korea
* Bronse 2008 Kinas flagg Beijing - Bronse i håndball, damer Sør-Koreas flagg Sør-Korea

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oh Seong-ok – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Oh Seong-ok – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Oh Seong-ok – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Oh Seong-ok – Det europeiske håndballforbundet (EHF) Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Sør-Koreas tropp under Håndball-VM 2007 for kvinner |
| --- |
|  | 
* 1: Oh Yong-ran
* 2: Woo Sun-hee
* 3: Kim On-a
* 4: Huh Soon-young
* 5: Yoo Hyun-ji
* 6: An Jung-hwa
* 7: Kim Nam-sun
* 9: Kim Cha-youn
* 10: Oh Seong-ok
* 12: Yong Se-ra
* 13: Park Chung-hee
* 15: Lee Sang-eun
* 16: Lee Min-hee
* 17: Myoung Bok-hee
* 19: Choi Im-jeong
* 20: Moon Pil-hee
* landslagssjef: Lim Young-chul
* assistenttrenere: Baek Sang-suh
* Yoon Sung-won
* Lee Jae-young

 | Sør-Koreas flagg |

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
**Ibrahim Mahama Atiku** (født 20. mai 1983 i Accra) er en svensk-ghanesisk fotballspiller. Atiku, som er midtbanespiller, hadde fram til 2011 kontrakt med Swindon Town.

Karriere som klubbspiller
-------------------------

Etter et vellykket VM for U17-lag i 1999, var Atiku, sammen med Michael Essien, og prøvespilte for Manchester United. Begge spillerne ble tilbudt kontrakt, men avtalen falt gjennom da ingen av dem fikk arbeidstillatelse i England.

Atiku gikk til ghanesiske Liberty Professionals i 2000. Året etter spilte han for israelske Hapoel Petah Tikva som utlånt spiller. Han vendte tilbake til Liberty Professionals etter låneperioden. I 2003 signerte Atiku for svenske Västerås SK, som spilte i Superettan. Han gikk til Friska Viljor i 2004, og spilte for Assyriska FF fra 2005 av, hvorav første sesongen var i Allsvenskan. Atiku spilte 48 kamper og scoret ett mål på to sesonger for klubben, hvorav 21 av kampene og målet er fra spill i Allsvenskan. Atiku spilte seks måneder for IF Sylvia som utlånt spiller, en av Assyriska FFs konkurrenter i Superettan 2007.

I 2010 signerte Atiku for greske Ethnikos Piraeus 1923. Kontrakten var på to år, men klubben gikk konkurs etter første året. Atiku signerte 11. juli 2011 for Swindon Town. Atiku spilte aldri førstelagsfotball for klubben, og kontrakten ble kansellert 28. oktober samme år etter en overenskomst mellom klubben og spilleren.

Landslagskarriere
-----------------

Atiku representerte Ghanas U17-lag under VM for U17-lag i 1999, hvor han spilte seks kamper og scoret tre mål da Ghana sikret seg tredjeplassen i mesterskapet. Atiku var senere en del av Ghanas U20-lagstropp til VM for ungdom i Argentina 2001.

Referanser
----------

1. ↑  Alsiö (2011), s. 275
2. ↑  «Ibrahim Atiku», profil på SvFFs hjemmeside, 2009. Besøkt 16. august 2015 (sv)
3. ↑  «SWINDON TOWN: Just sign here...», av Gary Rose, swindonadvertiser.co.uk, 7. juli 2011. Besøkt 16. august 2015 (en)

Litteratur
----------

* Alsiö, Martin (2011). *100 år med Allsvensk fotboll* **(svensk)**. Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ibrahim Atiku – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Ibrahim Atiku – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Ibrahim Atiku – FBref Rediger på Wikidata
* «Ibrahim Atiku», profil på SvFFs hjemmeside (sv)
Vinglasskjøler i keramikk fra 1700-tallet. Lengde 28 cm. Foto Anne-Lise Reinsfelt / Norsk Folkemuseum, NF.1977-0959.
**Vinglasskjøler** er et kar som fylt med is eller isvann ble brukt til å avkjøle vinglass. Slike glasskjølere skal være laget i sølv i England omkring 1680, og bruken brer seg så utover Europa på 1700-tallet. Tidlig bruk er noe usikker, og det er mulig at slike kar da først og fremst ble brukt til å skylle glass i når man skulle drikke flere typer vin av samme glass. Men av skildringer fra 1700-tallet framgår det at man også dekket med vinglasskjølere selv om det sto flere glass ved hver kuvert. I England ble vinglasskjølere kalt *moneith* som etter tradisjonen skal være etter en person med samme navn.

Vinglasskjølere er ovale eller runde kar laget av glass, keramikk eller metall. De har gjerne plass til flere glass som kan henge etter foten med klokken ned i vannet. Fra England kjennes det også vinglasskjølere fra perioden ca. 1750 til 1860 for ett glass. De siste har da form som samtidige skylleboller, men med en eller to nedbøyninger som man kan henge glasset i.

Når det var i 1840-årene var fest hos statsråd Hans Christian Petersen på Solli i Christiania, sto det en vinglasskjøler i keramikk på bordet i spisestuen. Den hadde tunget kant slik som den på bildet og var fylt med is. Glassene lå i hver sin tunge med klokken ned i kjøleren og med foten ragende opp.

Litteratur
----------

* Engelstad, Eivind (1941): ’’Historikk og fører for interiørene fra Christianialøkken Solli. Oslo.
* Tunander, Britt (1986):Illustrerat Antiklexikon. Stockholm. ISBN 91-27-01633-1
* Østby, Jon Birger (1983): Nomenklatur for drikkestell, med tegninger av Torill Sand. Oslo[*død lenke*]

Referanser
----------

1. ↑  Engelstad (1941) side 26 og 28.

Eksterne lenker
---------------

* vinglasskjølere i DigitaltMuseum.