recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**X-port Plater**, også kjent som **X-port Records**, var det første norske plateselskapet som spesialiserte seg på hardcore punk i Norge. Selskapet ble drevet av Gunnar Nuven (Feber, Svart Framtid, Kafka Prosess, So Much Hate, Crossbreed) og Ote Kippersund (Norske Budeier). Selskapet hadde først adresse i Vålerenggata, før det flyttet til Mandallsgate på Grønland i Oslo. Mandallsgate fungerte som base for plateskapet, postordresalg og besøksadresse. Etter at selskapet gikk inn rundt 1990 overtok Progress Records rettighetene til X-ports utgivelser.

Med unntak av den første utgivelsen, som kom i mellom 1400 og 1600 eksemplarer, kom utgivelsene kun i 1000 eksemplarer. Flere av disse er i dag ettertraktede samlerobjekter innenfor hardcore-miljøet både i Norge og ellers i Europa. Spesielt EPene til Svart Framtid og Bannlyst går et par ganger i året for høye summer på eBay. Noe som også har resultert i av det sirkulerer et par ulike bootleger av X-Port Plater sine utgivelser. For eksempel EP-ene X-001 t.o.m. X-005 (minus Proces sine låter) er presset som en bootleg LP med tittelen "Nå eller aldri" en gang på 2000-tallet, mens Bannlyst sine låter fra X-002 og X-003 (pluss andre låter) eksisterer som en bootleg "diskografi" LP. Nå sist ble dessuten Bannlyst sin 7"EP bootleget i 2008 og fremstår som en nær replika av originalen med utbrettcover.

Life... But How To Live It? sin LP ble offisielt reutgitt på en CD (som samler bandet sine to første album) av Progress Records i 1996. So Much Hate sin LP ble offisielt reutgitt av det tyske plateselskapet Norwegian Leather i 2007.

Diskografi
----------

* X-001 – Svart Framtid – *EP 1984* 7" EP (1984)
* X-002 – Bannlyst – *La dem ikke lure deg (EP)* 7" EP (1985)
* X-003 – Diverse artister – *Nå eller aldri* 7" EP (1985) \*
* X-004 – Proces/Stengte dører – *Splitt* 7" EP (1985)
* X-005 – Barn av regnbuen – *Det e`kje nåkka artig længer* 7" EP (1986)
* X-006 – So Much Hate – *How We Feel* LP (1987)
* X-007 – Stand to Fall/Target of Demand – *Splitt* LP (1988
* X-008 – Life... But How To Live It? – *Life... But How To Live It?* LP (1989)

\* Medvirkende band: Bannlyst, Psykisk Terror, Kafka Prosess, Siste Dagers Helvete, Angor Wat, Landssvik, Akutt Innleggelse.

Referanser
----------

1. ↑  Nettsted som dokumenterer eBay-auksjoner

Eksterne lenker
---------------

* Tore Stemland, X-port Records
**Godot** er en spillmotor og et integrert utviklingsmiljø for å skape 2D- og 3D-applikasjoner. Den er utgitt med fri og åpen kildekode, og spill som er utviklet med applikasjonen kan omsettes uten uten at det påløper lisens- eller royaltyutgifter.

Programmeringsmiljøet støtter alle funksjoner som er nødvendige for å skape komplette spill og kan importere ressurser som lyd, musikk, grafikk og 3D-modeller som er skapt i andre applikasjoner.

Støttede filformater
--------------------

Import
Windows Bitmap, .dds, OpenEXR, Radiance RGBE, JPEG File Interchange Format, Portable Network Graphics, .tga, Scalable Vector Graphics, WebP, WAV, Vorbis, glTF, .fbx, COLLADA, Wavefront .obj, ESCN (fra Blender).

Eksport
Eksport av kjørbare programmer til støttede plattformer (GNU/Linux, macOS, Microsoft Windows, BSD, iOS, Android, Universal Windows Platform, HTML5, WebAssembly, Xbox, Windows Phone).

Se også
-------

* CryEngine 2
* CryEngine 3
* SCUMM
* Source (spillmotor)
* Unity (spillmotor)
* Unreal Engine

Referanser
----------

1. ↑  .
2. 1 2 3 4 5  .
3. ↑  ; besøksdato: 29. september 2016.

Portal: Videospill
Leadenhall Market
Leadenhall Market tidlig på 1800-tallet
**Leadenhall Market** er ei overbygd markedsgate i City of London. Den ligger et par kvartaler øst for Bank undergrunnsstasjon med inngang fra Leadenhall Street og Gracechurch Street.

Leadenhall Market ligger på gammel historsk grunn; her lå rådhuset i romernes Londinium. Etter at romerne trakk seg ut av Britannia falt denne delen av byen tilbake til jordbruksland. I middelalderen ble det bygd en herregård på stedet; denne hadde tak tekka med blyplater og ble kalt Leaden Hall. På 1300-tallet oppstod et marked for matvarer, tekstiler og jernvarer på gården. Markedet fikk etter hvert fjørfe og ost som sine spesialiteter – seinere også fisk, kjøtt og korn. I 1408 festa byens borgermester Dick Whittington eiendommen Leaden Hall. Hovedbygningen ble ødelagt i brann i 1484, og i 1666 gikk hele markedet med i den store bybrannen.

Etter brannen fortsatte markedet å eksistere i skiftende bygninger fram til 1881, da dagens bygning ble innviet. Den overdådige støpejernskonstruksjonen er tegna av Horace Jones, som også er ansvarlig for markedene ved Smithfield og Billingsgate. 

Bygningen gjennomgikk en totalrenovering i 1991, og har fått tilbake sine originale, fargeglade interiører. I de seinere åra er Leadenhall blitt invadert av motebutikker, men en enslig slakter og en fiskehandler holder stadig stand.
**Jan Frederik Helmers** (født 7. mars 1767 i Amsterdam, død 26. februar 1813) var en nederlandsk dikter og rik handelsmann.

I sine dikt viste han sin beundring for renessansen og Voltaire, men også for nederlandsk patriotisme. I diktet *Socrates* fra 1790 lar han grekeren Sokrates representere sine egne ideer med hensyn til tro og filosofi. I 1795 skrev han i *Lijkzang op het Graf van Nederland* en klagesang over republikken som han anså å være det ekte Nederland. Etter 1805 gikk han og svogeren hans, Cornelis Loots, inn for å oppildne nasjonalfølelsen ved hjelp av patriotisk poesi. Dette var ikke helt nytt for ham, han hadde tidligere skrevet et hyllningsdikt etter slaget ved Doggerbank 5. august 1781. 

Diktsamlingen *Gedichten* som kom ut i 1809-10, men kanskje spesielt det store diktet *De Hollandsche natie* (den hollandske nasjonen) som han skrev i 1812, skapte stor entusiasme og var en suksess. De Hollandsche Natie er et dikt i seks sanger som tok mer enn ti års studie og arbeid. Diktet viser til Nederlands stolte fortid og kan sees som en reaksjon mot motløsheten som preget folket under den franske okkupasjonen. Diktet ble meget beundret, og nok mer som en motstandsdåd enn for god poesi. Dette diktverket ga ham også problemer med landets franske besettere. Diktet ble sensurert, men selv ikke dette viste seg å være nok. Da politiet i februar 1813 kom for å arrestere ham og føre ham til keiseren i Paris, kom de for sent. Helmers var nettopp død, og hans svoger viste dem hans lik. De franske herskerne forbød publikasjon av diktet. Amsterdam, Helmers fødeby, æret ham med ved at de oppkalte tre gater etter ham, Eerste, Tweede og Derde Helmersstraat (Første, Annen og Tredje Helmersgate).

Bakgrunnen for hans suksess ligger i hans patriotisme, og mindre i hans diktkunst. I tiden da han skrev disse diktene mot den franske undertrykkelsen, kunne folk bli utvist fra landet eller drept for slik tale. Likevel snakket han til folket på et språk de forstod. Han ville vekke dem, gi dem mot og trøst. Et antall dikt som ble utgitt posthumt, ble samlet i 1815.

Enkelte arbeider
----------------

* *Lijkzang op het graf van Nederland* (1795) (Liksang på Nederlands grav)
* *Aan het vaderland* (1799) (Til faderlandet)
* *Gedichten* (2 bind, 1809-1810) (Dikt)
* *De Hollandsche natie* (1812) (Den hollandske nasjon)

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Biografisch Portaal, «Jan Fredrik Helmers», Biografisch Portaal number 70753037[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Prosjekt Laurens Jz Coster med tekster av J.F. Helmers (nederlandsk)

Portal: Nederland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BPN **·** BPN
 |
**Grace Zabriskie** (født 1941) er en amerikansk skuespiller kjent fra TV-serier som *Twin Peaks* (1990–1991), *Seinfeld* (1992–1998), *John Doe* (2002–2003) og *Big Love* (2006–2011).

Hun har medvirket i over 160 film- og TV-produksjoner.

Biografi
--------

Zabriskie er født i New Orleans i Louisiana. Hun er utdannet lærer og underviste før hun gikk inn i skuespillerbransjen.

Zabriskie TV-debuterte i en liten birolle i fjernsynsfilmen *The Million Dollar Dixie Deliverance* (1978) og filmdebuterte samme år i den relativt ukjente komedien *They Went That-A-Way & That-A-Way*. I 1979 hadde hun en mindre birolle i den langt mer kjente dramafilmen *Norma Rae*.

I 1990 fikk hun rollen som Sarah Palmer i serien *Twin Peaks* og hun gjentok rollen i filmen *Twin Peaks: Fire Walk with Me*, samt tredje sesong av *Twin Peaks* i 2017. Hun har siden hatt biroller i filmer som blant annet *Stekte grønne tomater* (1991), *Drop Zone* (1994), *The Passion of Darkly Noon* (1995), *Gone in Sixty Seconds* (2000), *The House on Turk Street* (2002), *Forbannelsen* (2004), *The Makings of You* (2014) og *Polaroid* (2019).

Zabriskie har ellers gjesteopptredener i flere tv-serier og medvirket i fler TV-filmer, deriblant *Den brennende sengen* (1984).

Privatliv
---------

Zabriskie har to døtre, den ene er kunstner. Hun har selv drevet med kunst og har stilt ut både malerier og skulpturer.

Referanser
----------

1. ↑   PORT person ID 3678, besøkt 30. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Grace Zabriskie». *IMDb*. Besøkt 29. juli 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Grace Zabriskie på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Grace Zabriskie i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Grace Zabriskie på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Grace Zabriskie på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Grace Zabriskie på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Grace Zabriskie hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Grace Zabriskie hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
**Jan Hroar Frydenlund** (født 1. januar 1924, død 7. mai 1972 i Tønsberg) fra Sarpsborg var programsekretær (journalist) i NRK.

I likhet med flere andre kjente NRK-folk i årene etter 2. verdenskrig hadde Frydenlund bakgrunn fra BBCs norske avdeling i London, der han var ansatt fra 1947. I 1949 kom han til NRK og arbeidet først ved NRKs kortbølgesending og dernest i nyhetsavdelingen. Fra 1956 til 1963 var han stortingsmedarbeider. Han gikk over til Fjernsynsavdelingen i 1963 og var programredaktør der fra 1964 til sin død. I sin tid i radioen leste han også kommentarer til Filmavisen på frilansbasis.

Ved behov kommenterte Frydenlund sport, blant annet fotballkamper, men i yngre år var han også spiller selv. Han spilte på FK Gleng før 2. verdenskrig og Sarpsborg FKs B-lag i 1946.

Jan Frydenlund døde etter en ulykke på landstedet sitt på Veierland i Vestfold 7. mai 1972.

Referanser
----------

1. 1 2  Arne Brustad (red.): *Aktive fotballspillere. Bind II*. Idrettsforlaget, Oslo 1953 (s. 678, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
2. ↑  Erik Bye: *...å skyte en teddybjørn*. Cappelen, Oslo 1987. ISBN 82-02-11226-5 (s. 188, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
3. 1 2  VG: Jan Frydenlund døde på landstedet (s. 12, 8. mai 1972, arkivert hos Retriever Norge)
4. ↑  Einar Nistad: *Klart for opptak - Glimt fra 60 års filmhistorie - Norsk Film A/S 1932-1992*. 1993 (s. 28, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)

Eksterne lenker
---------------

* NRK: Stortinget våren 1956 (radioinnslag ved Jan Frydenlund, sendt 13. juni 1956)
* NRK: Norsk portrett - Kolbjørn Varmann (TV-program ved Jan Frydenlund, sendt 1971)
FIAV-klassifisering Flaggstørrelse: 1:2
Anguillas flagg 1967-1969
Guvernøren av Anguillas flagg
**Anguillas flagg** er en britisk *Blue ensign* med territoriets våpen i flaggets frie ende. Våpenet viser tre røde delfiner i ring mot hvit bakgrunn og under dette en lys blå skjoldfot. De tre delfinene skal symbolisere samhold og styrke, mens skjoldfoten skal representere Det karibiske hav som omgir Anguilla. Flagget ble innført 30. mai 1990. Anguilla fører ikke eget handelsflagg.

Flagget er basert på et tidligere flagg som bare viste motivet i våpenskjoldet. Dette ble innført i 1967 da Anguilla motsatte seg å bli forent med Saint Kitts og Nevis. Bruken av dette flagget har fortsatt siden, men da som uoffisielt flagg.

Guvernørens flagg
-----------------

Guvernøren, koloniens øverste myndighet og kronens representant, fører eget flagg etter samme modell som øvrige guvernørflagg i britiske besittelser. Det vil si det britiske unionsflagget med koloniens våpenskjold omgitt av en krans i midten.

Litteratur
----------

* Graham Bartram: *British Flags and Emblems*, 2004
* *BR20 Flags of all nations*, 1989 Edition, 1999 Revision, Ministry of Defence, 1999

Eksterne lenker
---------------

* *Anguilla's National Flag* fra offisielle hjemmesider

| * v
* d
* r
Nordamerikanske flagg |
| --- |
| Selvstendige land | 
* Antigua og Barbuda
* Bahamas
* Barbados
* Belize
* Canada
* Costa Rica
* Cuba
* Dominica
* Den dominikanske republikk
* El Salvador
* Grenada
* Guatemala
* Haiti
* Honduras
* Jamaica
* Mexico
* Nicaragua
* Panama
* Saint Kitts og Nevis
* Saint Lucia
* Saint Vincent og Grenadinene
* Trinidad og Tobago
* USA

 |
| Territorier | 
* De amerikanske Jomfruøyer
* Anguilla
* Aruba
* Bermuda
* Bonaire
* De britiske Jomfruøyer
* Caymanøyene
* Curaçao
* Grønland
* Guadeloupe
* Martinique
* Montserrat
* Puerto Rico
* Saba
* Saint-Barthélemy
* Saint-Martin
* Saint-Pierre og Miquelon
* Sint Eustatius
* Sint Maarten
* Turks- og Caicosøyene

 |
**Jan Sigurd Fuglestvedt**, født 19. mai 1960 i Mysen, Østfold, er en norsk klimatolog. Han er bror av arkeologen Ingrid Fuglestvedt,

Fuglestvedt ble i 1986 cand.scient. i miljøkjemi ved Universitetet i Oslo. Fra 1992 har han vært tilknyttet CICERO. 

I 1995 tok han graden som dr.scient. i atmosfærekjemi med avhandlingen *Model Studies of Indirect Effects on Climate Through Changes in the Chemistry of the Troposphere*. Fuglestvedt har tidligere vært ansatt ved Senter for utvikling og miljø, Universitetet i Oslo, Statens forurensningstilsyn og Seksjon for ressurs og miljøanalyse, Forskningsavdelingen, i Statistisk sentralbyrå før han ble tilsatt som forsker I ved CICERO i 2003. I 1998 gikk han inn i stilling som forskningsleder ved CICERO.

Fuglestvedts forskning har hovedsakelig vært konsentrert på to tema;

• Kvantifisering av på hvilken måte utslipp av ulike gasser og partikler påvirker klimæt gjennom direkte og indirekte effekter i atmosfæren, og arbeid med hvordan klimaeffektene av ulike typer utslipp kan måles og sammenlignes.

• Beregning av bidrag fra ulike sektorer og kilder, og historiske land-/regionsfordelte bidrag til oppvarming, spesielt studier av klimaeffekter fra ulike transportsektorer (luftfart, veitrafikk mm.) 

Fuglestvedt er forfatter og/eller medforfatter av ca. 60 fagartikler i publikasjoner med fagfelle-vurdering (peer-review). Han har vært bidragsyter til flere rapporter fra FNs klimapanel (IPCC) og WMO/UNEP Ozone assessments. I IPCCs femte hovedrapport (AR5) bidrar han som hovedforfatter (Lead Author) i kapitlet «Anthropogenic and NaturalRadiative Forcing». I arbeidet med rapporten er han medlem av *Core Writing Team* for synteserapporten.

I 2011 var han konsulent for det amerikanske miljøverndepartementet (EPA) i dets *Advisory Council on Clean Air Compliance Analysis for review of EPA's report to Congress on Black Carbon*. I 2015 ble Fuglestvedt valgt inn som en av sju nestledere i FNs klimapanel.

Referanser
----------

1. ↑  «Model studies of indirect effects on climate through changes in the chemistry of the troposphere: A summary of a Dr. scient. Thesis» (PDF). Besøkt 5. mai 2023.
2. ↑  «Lanseringsseminar rapport 2019». Arkivert fra originalen 28. juli 2020. Besøkt 14. august 2020.
3. ↑  Forskning.no
4. ↑  «Lanseringsseminar rapport 2019». Arkivert fra originalen 28. juli 2020. Besøkt 14. august 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ORCID
 |
*Totland er også en grunnkrets i Stad kommune.*
**Totland** er en grunnkrets og et spredtbebygd område i Fana bydel i Bergen kommune, beliggende øst for tettbebyggelsen i bydelen, og mellom Myrdalsvatnet og Stignavatnet. Her ligger gårdene Myrdal, Ljosvoll, Fjellbirkeland, Nedre og Øvre Totland, Riple, Henne og Gimmeland, samt Riple skule. Hovedveien i området er Totlandsvegen.

Totland er en av de mest populære skiområdene i Bergen.

Grunnkretsen hadde 296 innbyggere 1. januar 2014, og et areal på 13,23 km², av dette 0,12 km² ferskvann.

Referanser
----------

1. ↑  «Skitur Totland til Frotveit». *www.ut.no* **(norsk)**. Besøkt 17. februar 2020.

Strøk og boligområder i Bergen kommune

| * v
* d
* r
Fana bydel |
| --- |
| Brattland **·** Dyngeland **·** Fanahammeren **·** Fjøsanger **·** Helldalsåsen **·** Hop **·** Kaland **·** Kirkebirkeland **·** Krokeide **·** Midtun **·** Nesttun **·** Nordvik **·** Paradis **·** Rådal **·** Skjold **·** Smørås **·** Storetveit **·** Sædalen **·** Totland **·** Øvsttun |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Kart over broen
**Hongkong–Zhuhai–Macao-broen** (tradisjonell kinesisk: 港珠澳大橋, forenklet kinesisk: 港珠澳大桥, pinyin: *Gǎngzhūào Dàqiáo*) er et 55 kilometer langt bro- og tunnelsystem som knytter sammen Hongkong med Macao og nabobyen Zhuhai vest i Perleflodens delta. Den er verdens lengste veiforbindelse over havet. Den sto ferdig 6. februar 2018, og åpnet for trafikk 24. oktober 2018. Den hadde en total byggekostnad på 126,9 milliarder yuan.

Strekningen består av tre hoveddeler: en 29,6 km lang hovedbro, en 12 km lang vei mellom den og Hongkong, og en 13,4 km lang vei mellom hovedbroa og Zhuhai.

Prosjektet ble først presentert i 1983 av forretningsmannen Gordon Ying Sheung Wu i Hongkong. I 2002 tilkjennega Folkerepublikken Kinas statsminister Zhu Rongji støtte for prosjektet, og året etter ble det satt i gang en koordineringsgruppe for planleggingen.

Referanser
----------

1. ↑  «China opens longest sea-crossing bridge». *BBC News* **(engelsk)**. 23. oktober 2018.
2. ↑  «Xinhua Headlines: World's longest cross-sea bridge opens, integrating China's Greater Bay Area - Xinhua | English.news.cn». *www.xinhuanet.com*. Arkivert fra originalen 27. mars 2019. Besøkt 27. oktober 2018.
**Mount Redoubt**, eller Redoubt Volcano, er en aktiv stratovulkan som ligger i den vulkanske fjellkjeden Aleutisk Range i Alaska. Mount Redoubt er også den høgste i Fjellkjeden. Den ligger i Chigmit fjellene (som er en del av Aleutisk Range), vest for Cook Inlet, ca. 180 km sørvest for Anchorage i Alaska. Den 25. januar 2009 varslet Alaska Volcano Observatory at Redoubt kan bryte ut i løpet av «timer eller dager.» Den 22. og 23. mars kom det flere utbrudd, og farenivået ble satt til rødt. I det kraftigste utbruddet ble røyk og vulkansk aske slengt flere tusen meter opp i luften.

Asken som når opp i stratosfæren vil ha en vedvarende nedkjølende effekt på den nordlige halvkule. Under utbruddene lå tropopausen på omkring 30 000 fot.

* 26. mars nådde askeskyene opp til 65 000 fot.
* 27. mars: aske til 51 000 fot.
* 28. mars: aske til 50 000 fot. Nedfall av tefra over Anchorage og Valdez.
* 29. mars: aske til 25 000 fot.
* 30. mars: aske til 27 000 fot.

Referanser
----------

1. ↑  Alaska Volcano Observatory (på engelsk)

Eksterne lenker
---------------

* (norsk) NRK om utbruddet
* Animasjon av askespredningen 25.-29. mars

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Short S. 45 Solent** var et passasjer sjøfly bygget av Short Brothers sent på 1940-tallet. Det var utviklet fra Short Seaford som tgjen var utviklet fra Short Sunderland, et militært sjøfly som ble bygget under andre verdenskrig, og brukt til ubåt patruljering i krigens siste år.

Den første Solent fløy i 1946. Førstehåndsbrukere av Solent var BOAC og TEAL. Produksjonen opphørte i 1949. 
Second-hand fly var i bruk frem til 1958 hos flere mindre selskaper, slik som Aquila Airways.

Utvikling og bruk
-----------------

interiør av TEAL Solent bevart på Aucklands Museum of Transport and Technology.
Short Solent 2 G-AHIN "Southampton" brukt av BOAC på ruten til Johannesburg mellom 1948 og 1950
Short S.45 Solent var en høyvinget en-dekker flybåt, bygget i aluminium. Den var utstyrt med fire Bristol Hercules motorer, men noen få ble senere utstyrt med større og kraftigere Bristol Centaurus stjernemotorer 

**Solent 2** som ble tatt i bruk av BOAC kunne frakte 34 passasjerer med 7 manns besetning. Mellom 1948 og 1950, opererte BOAC sine Solents på en rute mellom Southampton og Johannesburg en rute som gikk sydover langs Nilen og over Øst-Afrika. Turen tok fire dager, inkludert overnattinger. Siste flyvning gikk fra Southampton den 10. november 1950, og med det opphørte BOACs flyvninger med flybåter.

Tasman Empire Airways Limited (TEAL) hadde fem Solent 4s i bruk mellom1949 og 1960 i trafikk mellom Sydney, Fiji og Auckland. Den siste TEAL Solent ble fløyet mellom Fiji og Tahiti den 14. september 1960 TEAL Solents kunne frakte 45 passasjerer og hadde en stor grad av plass og luksus, sammenlignet med datidens landbaserte fly.

Flere Solents ble brukt av Aquila Airways, et privat britisk selskap på dets ruter mellom Southampton og Madeira og Kanariøyene. De brukte tidligere BOAC og TEAL maskiner. Selskapet hadde et uhell med sine fly. Den 15. november 1957 havarerte en Solent 3 på Isle of Wight etter at to motorer falt ut Havariet førte til at 45 av de 58 som var ombord mistet livet. All bruk at flybåter i passasjertrafikk på De britiske øyer opphørte 30. september 1958 da Aquila Airways suspenderte sine Madeira tuter.

Operatører
----------

Exterior of the MOTAT aircraft.
* Australias flagg Trans-Oceanic Airways
* New Zealands flagg Tasman Empire Airways Limited (TEAL)
* Storbritannias flagg Aquila Airways
* Storbritannias flagg British Overseas Airways Corporation
* USAs flagg South Pacific Airlines

Museumsfly
----------

Av de 23 Solentes som var blitt bygget. eller ombygget fra Short Seaford finnes det to igjen som museumsfly:

* En Solent, Mk IV tidligere brukt av TEAL på **Coral Route** mellom det sørlige Stillehavet (Oseania) og New Zealand, har blitt restaurert og er bevart på Transportmuseet i Auckland.

* En tidligere BOAC-eiet Solent 3, senere eiet av Howard Hughes, har blitt tatt vare på og finnes på flymuseet i Oakland, California.

Eksterne lenker
---------------

* Tasman Empire Airways Limited Arkivert 27. august 2005 hos Wayback Machine.
* Century of Flight
Carl Fredrik Liljevalch, d.e.
Qiying (2. fra høyre) med Théodore de Lagrené i 1844
**Kantontraktaten** (kinesisk: 中瑞廣州條約, svensk: *Fördraget i Kanton*) var en «freds-, vennskaps- og handelstraktat» mellom kongeriket Sverige-Norge og Qing-dynastiets Kina som den svenske utsending Carl Fredrik Liljevalch og den mandsjuiske statsmannen Qiying inngikk den 20. mars 1847 i Kanton (Guangzhou). Det var den første handelsavtalen mellom Sverige-Norge og Kina. 

For å dra nytte av de nye muligheter for handel med Kina som var oppstått etter første opiumskrig sendte kong Oscar I Liljevalch til Kina som befullmektiget ombud og traktaten var basert på den amerikansk-kinesiske Wanghiatraktaten fra tre år før. Den gav Sverige-Norge samme fordeler som andre vestmakter hadde sikret seg etter den første opiumskrig mellom Kina og Storbritannia. Traktaten innebar i hovedtrekk:

* at svensker og nordmenn fikk rett til å handle i de fem nye traktathavnene i Kina (Fuzhou, Guangzhou, Ningbo, Shanghai og Xiamen);
* at Sverige-Norge fikk rett til å sende konsuler til Kina;
* at bare faste tollavgifter skulle tas ut i handelsutbyttet;
* at svensk-norske konsuler fikk domsrett over svenske og norske borgere i Kina (konsularjurisdiksjon);
* at Sverige-Norge skulle få nyte alle de handelsfordeler som Kina hadde gitt andre nasjoner.

Traktaten la grunnlaget for det svensk-norske konsulatvesenet i Kina og ble bekreftet for Sveriges del etter unionsoppløsningen av en ny traktat som Gustaf Oscar Wallenberg inngikk med Kina i 1908.

Litteratur
----------

* Liljevalch, Carl Fredrik. *Chinas handel industri och statsförfattning jemte underrättelser om chinesernes folkbilding, seder och bruk samt notiser om Japan, Siam m. fl.* Stockholm: J. Beckman, 1848.
* Mende, Erling von. «Norges økonomiske interesser i Kina i det 19. århundre og unionsregjeringens holdning til disse.» I *Norge-Kina: kompendium fra seminar våren og høsten 1972.* Oslo: Østasiatisk institutt, Universitetet i Oslo, 1973?

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (sv) Fördraget i Kanton – originaltekster fra den svenskspråklige Wikikilden |
Short Valetta
**Short S.11 Valetta** var et britisk passasjerfly fra 1930-tallet. Det var en en-dekker, konstruert og bygget av Short Brothers i Rochester i England.

Utvikling
---------

Flyet var tegnet og ble bygget for Air Ministry for å sammenligne et amfibium med et sjøfly på pongtonger. Det var en en-dekker med tre Bristol Jupiter-motorer. Det fløy første gang 21. mai 1930. 

Det hadde plass til 16 passasjerer og to besetningsmedlemmer. I juli 1931 forlot det Rochester på en reise til Afrika, fløyet av Sir Alan Cobham og returnerte til Rochester i september 1931 etter å ha fløyet 12 300 miles. Flyet fløy siste gang som sjøfly i november 1931 før det ble påsatt hjulunderstell. Flyet gjennomgikk tester for Imperial Airways og luftfartsministeriet før det ble trukket tilbake som sivilt fly og overført til Royal Air Force som treningsfly for RAF Halton.

Spesifikasjoner (Sjøfly)
------------------------

Short Valetta
### Dimensjoner

* **Besetning**: 2
* **Passasjerer**: 16
* **Lengde**: 21,47 m.
* **Vingespenn**: 32,62 m.
* **Vekt, tom**: 16 433 kg.
* **Vekt, lastet**: 10 433 kg.

### Ytelser

* **Toppfart**: 217 km/t
* **Motorer**: 3 x Bristol Jupiter XIF, 325 h/k hver.

Litteratur
----------

* Jackson, A.J. (1974). *British Civil Aircraft since 1919 Volume 3*. London: Putnam. ISBN 0-370-10014-X

Eksterne lenker
---------------

* (en) Short Valetta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* A flight in the Short "Valetta", Flight, October 3, 1930

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Grunnfjorden**  (lulesamisk: *Rudnávuodna*) er en arm av Tysfjorden i Nordland som har innløp fra Hulløysundet mellom Tjårrnes i øst og Fagerneset i vest, og derfra strekker seg omtrent 15 kilometer i sørlig retning til Grunnfjordbotn.

Fjorden er smal, fra 1,3 kilometer i innløpet til under 500 meter ved Garvaneset. Mellom Garvaneset og Forneset går en 2,2 kilometer bred og 2,2 kilometer lang bukt i østlig retning til Nes, hvor fjordarmen Pollen (lulesamisk: *Vuohppe*) fortsetter ytterligere 820 meter østover. Fra Forneset smalner fjorden gradvis inn igjen de siste 3-4 kilometerne inn til fjordbunnen.

I 2011 bodde det til sammen tre fastboende fordelt på gårdene i Kjerrvika, Lossvika og Råna, som ligger på østsiden, og grenden Gressvik på vestsiden. Gårdene på østsiden har veiforbindelse internt som går nord til Tjårro, men som ikke tilknyttes noe annet veinett. Hurtigbåtanløp i Kjerrvika. Den avfolkede grenden Grunnfjordbotn, syv kilometer sør for Råna, har ingen vei-/rutebåtforbindelser.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  Målt ved bruk av måleverktøy i Statens kartverks Norgeskart.no.

Referanser
----------

1. 1 2  Grunnfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «Grunnfjorden». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 27. februar 2017.
3. ↑  SSB: Statistikkbanken; Emne: 02.01.10 – Tabell: 04317 – Grunnkrets 18500111 (Kjerrvika).

Eksterne lenker
---------------

* Torghatten-Nord for hurtigbåtrute i Tysfjorden.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Kantlyng** (*Cassiope tetragona*) er en mørkegrønn, forgrenet dvergbusk med en flatedekkende vekst. Plantene har en karakteristisk firkantet stengel som forgrener seg kraftig fra den nederste delen av planten. At bladene sitter tett og ustilket opp langs stengelen gjør at det firkantede utseendet blir ekstra tydelig. Blomstringen skjer fra juli til august, og består i hengende hvide blomster med klokkeform som sitter enkeltvis på korte, spinkle stilker ut fra bladhjørnene ytterst på skuddet.

**Ikke-synlige trekk**
Rotnettet er vidt utbredt, men meget spinkelt. Arten er avhengig av samliv med en eller flere sopparter (mykorrhiza).

**Størrelse**
0,20 x 1,00 m (5 x 5 cm/år)

Utbredelse
----------

Kantlyng er vanlig i Nord-Norge og arktiske områder. På Grønland finnes den så langt sør som på linje med Godthåbsfjord og Tasiilaq, men da bare høyfjellet, eller i kjølige skyggeområder. Arten er avhengig av et ganske langvarig snødekke som beskyttelse mot uttørking, og den foretrekker sur og fuktig, men veldrenert jord. Det er sjelden å finne mye av den sammenhengen, men den kan ofte opptre i mosaikk. Ved bredden av Torneträsk finnes den typisk sammen med blant annet rypebær, dvergbjørk, moselyng, tyttebær, lav og mose.

Anvendelser
-----------

På Grønland har planten hatt betydning som brensel.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kantlyng* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Kantlyng* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Kantlyng* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Kantlyng* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Kantlyng* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kantlyng* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kantlyng* hos Panarctic Flora Rediger på Wikidata

* (en) *Kantlyng* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Kantlyng* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cassiope tetragona* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Cassiope tetragona* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Helle Sjelle Nielsen** (født 3. mars 1971 i Faxe) er en dansk konservativ politiker. Mellom 2001 og 2011 var Sjelle medlem av Folketinget for Det Konservative Folkeparti.

Hun vokste opp i Faxe og gikk gymnaset i Haslev. Sjelle meldte seg inn i Konservativ Ungdom som tenåring, da Poul Schlüter var statsminister og de konservatives leder. Hun var medlem av hovedstyret i Det Konservative Folkeparti fra 1995 til 1997 og innvalgt i Københavns borgerrepresentasjon fra 1998 til 2005.

I 2001 ble hun valgt til Folketinget fra Københavns østre storkrets, etter å ha blitt nominert av de konservative i Ryvangen nord på Østerbro. Hun tilhørte «den nye generasjonen» av folketingsmedlemmer tidlig i 30-årene som ble valgt i 2001. Hun ble først de konservatives talsmann på saksfelt som utdannelse, energi, miljø og likestilling, senere formann i Folketingets arbeidsmarkedsutvalg. Etter revideringen av valgkretsene i 2007 var Sjelle valgt fra Københavns storkrets frem til folketingsvalget i 2011, da hun ikke ble gjenvalgt. Høsten 2012 møtte hun i noen uker som stedfortreder for Brian Mikkelsen fra Sjællands storkrets.

Etter tiden i Folketinget har Sjelle blant annet arbeidet med et demokratiprosjekt i Tanzania og vært informasjonsarbeider ved et kjøpesenter på Frederiksberg. Fra 2018 er Sjelle medlem av Frederiksberg kommunestyre.

Hun har en kandidatutdannelse i statsvitenskap fra Københavns Universitet fra 2007 på en avhandling om samarbeidet i Øresundsregionen, skrevet sammen med Karen Hækkerup.

Hun giftet seg i 2014 med de konservatives tidligere formann Lars Barfoed.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Helle Sjelle (KF)» **(dansk)**. Folketinget. Besøkt 26. november 2017.
2. 1 2  Hoffmann-Hansen, Henrik (8. mars 2003). «Helle Sjelle greb lige chancen». *Kristeligt Dagblad* **(dansk)**. Besøkt 26. november 2017.
3. 1 2  «Helle Sjelles profil» **(dansk)**. LinkedIn. Besøkt 26. november 2017.
4. ↑  «Kommunalvalg 2017. Frederiksberg Kommune. Den nye Kommunalbestyrelse» **(dansk)**. KMD. Besøkt 26. november 2017.
5. ↑  Secher, Mikkel (16. april 2014). «Lars Barfoed gift med partifælle på Hawaii» **(dansk)**. TV 2. Besøkt 26. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (da) Helle Sjelle hos Folketinget Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
Tittelen **kantor** (av latinsk *cantor*, «sanger») betegner innen kristendommen en leder for et kirkekor.

Den norske kirke
----------------

I Den norske kirke har en kantor det overordnede musikalske ansvaret i menigheten. Tjenesteordningen sier at kirkemusikktjenesten har som formål å gi menigheten et musikalsk uttrykk i gudstjeneste og øvrig menighetsliv. Kirkens kantorer er forpliktet på de planer og prioriteringer menighetsrådet fastsetter i samråd med kirkelig fellesråd. For å bli kantor i Den norske kirke kreves 4 års kirkemusikalsk utdanning, en fireårig bachelor i utøvende kirkemusikk. Du[*hvem?*] kan alternativt ta en treårig bachelor i kirkemusikk, i tillegg til 60 studiepoeng i musikk, kristendomskunnskap, kirkefag, pedagogikk eller diakoni.

Det skjer imidlertid ofte at søkere på en kantorstilling ikke har kantorutdanning. Da kan det ansettes andre kvalifiserte søkere, som får tittelen organist. Ansvarlig for kor og musikk i en domkirke har stillingstittel domkantor.

Har du annen fireårig musikkutdanning på bachelornivå, kan du søke Kirkerådet om å bli kantor. De har som krav at søkeren har kompetanse i liturgikk og hymnologi, orgelspill og korledelse. Det betyr i praksis at du kan ta et påbyggingsår som er tilrettelagt av kirkemusikkutdanningene for musikere som ønsker å kvalifisere seg til kantortjeneste. Avtaler mellom de ulike utdanningsinstitusjonene og Kirkerådet gjør at studenter som gjennomfører tilleggsutdanningen automatisk blir kvalifisert som kantor. Dermed trenger du ikke å søke Kirkerådet på egenhånd. Les hvor i Norge du kan studere kirkemusikk.

Jødedommen
----------

I jødisk sammenheng betegner kantor vanligvis en profesjonell forsanger eller solist i synagogen (synonym: hazzán).

Eksterne lenker
---------------

* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av kantor

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Helldorado** er et norsk rockeband fra Stavanger. Bandet ble startet som en kvartett i 2001 med tre medlemmer fra det irskinspirerte bandet The Tramps. Bandet spiller musikk innen indie-rock, rock'n'roll, country og americana og musikken er blitt omtalt som ørkenrock. Musikken er hovedsakelig komponert av bandets vokalist og gitarist Dag Sindre Vagle. 

Bandet vant finalen i den norske musikkonkurransen Zoom i 2002. Som vinnere fikk de en turne i Norge og et par konserter i Storbritannia og Tyskland, blant annet på Popkomm-festivalen. Samme år ga de ut sin første EP *Lost Highway* på plateselskapet CCAP. I 2004 kom bandet første album *Director's Cut*. Albumet ble også gitt ut i Europa på det tyske plateselskapet Glitterhouse. På albumet bidrar Martin Hagfors som medkomponist på enkelte låter. Året etter kom albumet *The Ballad of Nora Lee*, også det på plateselskapet CCAP i Norge og Glitterhouse i Europa. Bandet har mottatt gode kritikker for alle sine utgivelser.

Bandet har også turnert i andre europeiske land som Østerrike, Sveits, Tyskland, Ukraina og Tyrkia. Spesiell oppmerksomhet har de fått i Tyrkia, hvor de flere ganger har opptrådt på riksdekkende TV, og dessuten har toppet hitlisten på en radiostasjon med sangen «Just Like Fire» fra *The Ballad of Nora Lee*. I forbindelse med EM i fotball 2008 ble en tyrkisk versjon av sangen «A Drinking Song» fra *The Ballad of Nora Lee* brukt til offisiell EM-låt for det tyrkiske fotballandslaget.

Etter de to første albumene sluttet gitarist Bård Halsne i bandet på starten på 2006. Bandet har imidlertid fortsatt som en trio.

Medlemmer
---------

* Dag Sindre Vagle: vokal, gitar
* Hans Wassvik: bassgitar
* Morten Jackman: trommer

### Tidligere medlemmer

* Bård Halsne: gitar (-2006)

Diskografi
----------

* *Lost Highway* (2002, CCAP) (EP)
* *Director's Cut* (2004, CCAP, Glitterhouse)
* *The Ballad of Nora Lee* (2005, CCAP, Glitterhouse)
* *Sinful Soul* (2009, CCAP)
* *Bones In The Closet* (2012, CCAP)

Referanser
----------

1. ↑  «Helldorado på topp i Tyrkia». *Rogalands Avis*. 4. januar 2006. Besøkt 1. august 2017.
2. ↑  "Helldorado med tyrkisk EM-låt" – artikkel fra Lydverket

Eksterne lenker
---------------

* (en) Helldorado på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Helldorado på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Helldorado på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Helldorado på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Helldorado på MySpace

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
*Jeanne Campan née Genest (1752-1822)*, malt av Louise Rose Julie Duvidal de Montferrier (1798-1865), tidlig 1800-tall, musée national du Château de Versailles.
**Jeanne-Louise-Henriette Campan**, født *Genest* (født 6. oktober 1752 i Paris, død 16. mars 1822 i Mantes-la-Jolie) var en fransk hoffdame, memoarforfatter og pedagog.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Hennes far, Edme-Jacques Genet, som var en fattig sekretær og tolk i utenriksdepartementet, gav henne en fin utdannelse.[] I alder av femten år kunne kun flytende engelsk og italiensk.[]

### Hoffdame, forfatter

I 1768 sikret dette henne utnevnelse til oppleser for Ludvig XVs døtre, de såkalte *mesdames* Adélaïde, Victoire og Sophie, og i 1770 som hoffdame for Marie-Antoinette. Hun ble svært populær ved hoffet,[] ble i 1786 første hoffdame og fulgte Marie Antoinette fram til stormingen av Tuileriene i 1792, da også hennes eget hjem ble angrepet, plyndret og brent. 

Hun giftet seg i 1774 med Pierre Dominique François Berthollet, kalt Campan, sønnen til en sekretær ved det kongelige råd, men ekteskapet var ulykkelig og paret ble separert i 1790.[]

Hun levde i skjul på landsbygden 1792-94. Etter Robespierres fall vendte hun tilbake til Paris og grunnla for å finansiere sitt livsopphold en skole i Saint-Germain-en-Laye, der blant annet Napoleons stedatter Hortense de Beauharnais og datteren til den amerikanske sendemann James Monroe fikk sin skolegang. Napoleon I, som beundret hennes metode,[] utnevnte henne til forstander for Æreslegionens oppfostringsanstalt for offisersdøtre i Ècouen (1807). Hun tapte dette vervet i 1814 og trakk seg siden tilbake til Mantes, skandalisert for sitt samarbeid med Napoleon.[]

Posthume utgivelser
-------------------

I 1823 utkom hennes memoarer, *Mémoires sur la vie privée de Marie-Antoinette, suivis de souvenirs et anecdotes historiques sur les règnes de Louis XIV, de Louis XV et de Louis XVI*, som gav et grundig innblikk i den franske adels liv før den franske revolusjon, og i særdeleshet kastet lys over Halsbåndsprosessen.[] Det ble også offentliggjort anekdoter fra hofflivet, portretter av europeiske personligheter (deriblant Aleksander I av Russland, Robespierre og Napoleon); og hennes brevveksling med dronning Hortense.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 28. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   FemBio-Datenbank, oppført som Jeanne-Louise-Henriette Campan, FemBio-ID 5050, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Social Networks and Archival Context, oppført som Jeanne-Louise-Henriette Campan, SNAC Ark-ID w6rx9gzq, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   www.tombes-sepultures.com[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Svensk uppslagsbok. Lund 1930

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** BNE **·** CiNii
 |
**Inger Lise Hansen** (født 1. september 1981) er en norsk politiker (KrF). Inger Lise Hansen er opprinnelig fra Åsgårdstrand i Vestfold. Hun har en bachelorgrad i internasjonale studier fra Universitetet i Oslo.
Hun var fra 2007 til 2011 partiets 2. nestleder. Inger Lise Hansen tilhører den liberale fløyen i partiet. Hun var leder av Kristelig Folkepartis Ungdom (KrFU) 2005-07, og ble valgt til 2. nestleder i KrF på partiets landsmøte i april 2007, og gjenvalgt i 2009. Hansen var KrFs førstekandidat i Vestfold ved stortingsvalget 2009.

I januar 2010 tok Inger-Lise Hansen til orde for en liberalisering av ulike deler av KrFs politikk. Hun foreslo blant annet at partiets «ensidige støtte» til Israel burde endres, noe som innbefattet at forslaget om å flytte den norske ambassaden til det «okkuperte Jerusalem» skulle frafalles og at partiet skulle innta en negativ holdning til Israels illegale barriere mot vestbredden. Hansen tok også til orde for å fjerne den kristne bekjennelsesplikten for partiets tillitsvalgte, akseptere borgerlig vielse av homofile, og at partiet burde innta en mer liberal holdning til etablering av nye vinmonopol-utsalg. Utspillene vakte til dels sterke reaksjoner fra konservativt hold i partiet. Hun fikk derimot støtte fra Knut Arild Hareide for sin prøving og diskusjon av partiets standpunkter. KrFs valgkomité valgte våren 2011 Bjørg Tysdal Moe som ny 2. nestleder i partiet.

Inger Lise Hansen er gift med tidligere leder i KrFU, David Hansen.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Inger\_Lise\_Hansen[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Aftenposten - Nestleder vil skrote KrFs Israel-politikk (31.1.2010)
3. ↑  «Oljefondets» etiske råds anbefaling om utestengelse av det Israelske selskapet Elbit på grunn av dets deltakelse i konstruksjon at den illegale separasjonsbarrieren på Vestbredden
4. ↑  Aftenbladet - Tror Hansen kan ha satt karrieren på spill (31.1.2010) Arkivert 8. april 2010 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Inger Lise Hansen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Inger Lise Hansen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Inger Lise Hansen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Inger Lise Hansen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* Offisiell blogg på krf.no

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Stortinget
 |
Kongedømmet Goryeo i 1374
**Wihwa-retretten** (hangul: 위화도 회군) refererer til en viktig hendelse i 1392 i koreansk historie, som førte til kongedømmet Goryeos oppløsning og etableringen av det nye kongedømmet Joseon.

Kong U overtok som Goryeo-konge i 1388. Etter etableringen av Ming-Kina i 1368, ble kongehoffet i Goryeo delt i to rivaliserende fraksjoner. En gruppe ledet av general Yi Seong-gye som støttet Ming-Kina, og en gruppe ledet av general Choe som støttet Yuan-Kina. Da en budbringer fra Ming kom til Goryeo i 1388 for å kreve tilbakelevering av en betydelig del av Goryeos nordre del, grep general Choe sjansen som bød seg, og argumenterte for et angrep mot Liaodonghalvøya. Goryeo krevde å være etterfølgeren til Kongedømmet Goguryeo, og krevde derfor også deler av Mandsjuria som en del av det koreanske territoriet.

Kong U sa seg enig og gav ansvaret for felttoget til general Yi Seong-gye, sønn av en Goryeo-general som hadde tjent Mongolriket, før han sammen med sin sønn hoppet av til Goryeo i 1356 da kong Gongmin startet angrepene mot de mongolske garnisonene på det tidligere koreanske territoriet i nord.

Etter at Yi Seong-gye kom til øya Wihwa som ligger i Yaluelva, like nord for dagens Dandong i Kina og Sinŭiju i Nord-Korea, ble han klar over hvor sterk hær Ming-Kina og Mongolriket hadde samlet på den kinesiske siden av grensa. I stedet for å risikere utslettelse av sin egen hær, valgte han å snu og dra tilbake til Goryeo-hovedstaden Songdo (dagens Kaesong) der han gjorde opprør mot den sittende kongemakta. 

Generalen gjennomførte et kupp og avsatte kong U til fordel for Us sønn, kong Chang. I 1389 drepte Yi eks-kong U og kong Chang etter en mislykket resturasjon. Yi tvang en annen kongelig til å ta trona, også han het Yi og ble kong Gongyang, og som det skulle vise seg, den siste av de 34 Goryeo-kongene.

I 1392 fikk general Yi Jeong Mong-ju, en høyt respektert leder av en gruppe lojal til Goryeo drept, deretter ble kong Gongyang avsatt og sendt i eksil til Wonju, deretter Samcheok der han døde.

Kongedømmet Goryeo var ved veis ende.

Referanser
----------

1. ↑   John K. Fairbank, «East Asia: Tradition and Transformation» (Harvard University Press, 1989)
2. ↑   Weihua Island (Baike Encyclopedia） (*kinesisk*)

Portal: Korea
***Wii Play*** er en samling med videospill for Nintendo Wii. Minispillene er utformet for å bruke Wii-kontrollens funksjoner og det følger en kontroll med ved innkjøp av spillet. Spillet har solgt 6,52 millioner kopier per 1. november 2007, var da nest mest solgte Wii spillet.

Spill som inngår i samlingen
----------------------------

- Shooting range: Spillere sikter med Wii kontrollen og skyter på bokser, duer og så videre.

- Find Mii: Finn en Mii du har laget på skjermen, blant en flom av andre mennesker.

- Table Tennis: Spillerne sikter på skjermen med Wii kontrollen og beveger dermed den fiksjonelle raketen på skjermen.

- Pose Mii: Få din Mii til å bevege seg inn i bestemte mønstere.

- Laser Hocket: Typisk luft-hockey spill, treff ballen og prøv å treffe motstanderens mål.

- Fishing: Bruk Wii kontrollen som en fiskestang, og prøv å fange "The king of the pound"

- Billiard: Bruk Wii kontrollen som en kø og skyt ballene ned i hullene.

- Charge: Spillerne rir på kuer for å treffe flest mulig fugleskremsler. Man beveger på Wii remoten for å bevege kuene.

- Tanks: Stridsvognspill på en 2D-plattform, prøv å skyte ned de datastyrte stridsvognene.

Referanser
----------

1. ↑   (på ru) *Igromania*, september 1997, ISSN 1560-2583, Igromania-ID 6715, Wikidata Q4197757,

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Inger Lise Hansen** (født 15. april 1963 i Trondheim) er en norsk billedkunstner som arbeider med eksperimentell film og animasjon. Hun er utdannet ved North East London Polytechnic (1989), Central Saint Martin’s College of Art and Design (1991) og har en mastergrad i Fine Arts Filmmaking fra San Fransisco Art Institute (1996).

Hennes arbeider har vært vist ved blant annet Tate Modern, Institute of Contemporary Arts og Gasworks Gallery i London, Gallerie National du Jeu de Paume og Centre Pompidou i Paris og Moderna Museet i Stockholm, Fotogalleriet i Oslo og Trafo kunsthall i Asker, og på diverse filmfestivaler, blant annet ved Oslo International Film Festival, International Film Festival Rotterdam og Hiroshima Animation Festival.

Hansen har mottatt en rekke internasjonale priser for sine filmer, blant annet Mikeldi d’Oro for animasjon ved Bilbao kort- og dokumentarfilmfestival (Hus) og Peter Wilde Award for den mest teknisk innovative film ved Ann Arbor International Film Festival (Adrift).

I 2003 var hun med på å starte Atopia, en kunstnerdrevet stiftelse med fokus på film- og videokunst.

Filmografi
----------

* 1991: Tilt
* 1993: Talking to a Stone
* 1995: Static
* 1998: Hus
* 2001: Triptych
* 2004: Adrift
* 2004: Here After
* 2006: Proximity
* 2007: Casting the Shadows
* 2009: Parallax
* 2010: Travelling Fields
* 2018: Tåke

Referanser
----------

1. 1 2  «Studio Fjordholm as  » Inger Lise Hansen». *www.fjordholm.no*. Arkivert fra originalen 26. februar 2017. Besøkt 1. mars 2017.
2. ↑  «Inger-Lise Hansen - LUX». *LUX* **(engelsk)**. Besøkt 1. mars 2017.
3. ↑  «About». *atopia.no* **(engelsk)**. Besøkt 1. mars 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

(en) Inger Lise Hansen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Inger Lise Hansen på AllMovie Rediger på Wikidata
* (en) Inger Lise Hansen hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |