recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Reisepass** var et dokument som ble benyttet i perioden med passtvang for innlands- og utenlandsreiser i Norge frem til 1860.

Historisk bakgrunn
------------------

Typisk for hele enevoldstiden (1661-1814) var myndighetenes ønske om, og forsøk på, å kontrollere sine undersåtter. Det var ønskelig å begrense sosial og geografisk mobilitet. For å kunne kontrollere flyttinger, ble det krevd pass selv for innenlandsreisende i Norge. Det var straffbart å huse løsgjengere eller personer uten reisepass. Også skippere og fergemenn kunne stilles til straffeansvar dersom de fraktet personer uten reisepass.

I 1805 ble det bestemt at det kun var politimestrene i byene og fogdene på landet som hadde rett til å utstede reisepass. Den innenlandske passtvangen ble avskaffet i 1860. Passenes utforming og innhold er svært varierende, men noen poster finnes alltid, for eksempel navnet på stedet hvor det ble utstedt og når, samt navnet på den som utstedte det. Navn og stilling på den som reiste finner vi også, samt den reisendes destinasjon. Noen ganger får vi også vite hvor den reisende ble født. Pass var naturlig nok også obligatorisk hvis man ville reise utenlands, og det var også obligatorisk for de som kom utenfra og ville til Norge, om de så var født i Norge eller ikke.

Når noen returnerte fra en reise, eller slo seg ned et sted, ble passene innlevert til politi eller lensmann. Disse passene ble i varierende grad tatt vare på. En del pass inneholder også en beskrivelse av utseendet til den reisende personen- et substitutt for dagens passbilde. Noen av passene har med ganske så nøyaktige beskrivelser av de reisende som for eksempel øyenfarge, hårfarge og høyde, samt og om vedkommende hadde runde kinn og sunn hudfarge.

Passprotokoll
-------------

Det ble også ført passprotokoller. Dette er en protokoll over utstedte pass eller fremviste pass. Det er i disse protokollene vi finner navn til alle de som emigrerte til Amerika.

En del passprotokoller er blitt transkribert og ligger søkbare på Digitalarkivet.

Arkiv
-----

Reisepass og passprotokoller finnes ved statsarkivene.

Av de reisepassene som finnes bevarte ved Statsarkivet i Bergen er flertallet utstedte i Sverige og Danmark, men også fra dagens Tyskland finnes en god del pass. Pass for reisende fra Russland finner vi også, men disse er utfordrende å lese. På baksidene av passene finnes ofte informasjon om når passene ble fremviste på reisen. På denne måten kan man følge personens reiserute.

Eksterne lenker
---------------

* Skannede pass for Bergen 1816-1822 på Digitalarkivet
* Søkbare reisepass for Bergen 1816-1822 på Digitalarkivet
* Søkbare pass i Bergen for emigrasjon til Amerika på Digitalarkivet
**OLW** er et varemerke tilhørende Orkla Brands Nordic, en forretningsenhet i Orkla Brands. Under OLW-merket markedsføres snacks, potetgull, nøtter og dipp. OLW ble grunnlagt i 1967, men det tidligere moderselskapet Wasabröd ble grunnlagt i 1919.

Produksjonen foregår i Filipstad i Värmland, der jobber det 110 personer. Hovedkontoret ligger i Solna i Stockholm.

Navnet *OLW* er et akronym for *Old London Wasa*, navnet som oppsto da Wasabröd gikk sammen med Borden Foods i 1967 (Bordens fabrikk i New York het *Old London*). I 1973 ble navnet endret til kun *OLW*.

Eierhistorikk
-------------

* I 1989 solgte Wasabröd halve OLW til AB Chips, markedsleder på det finske potetgullmarkedet, og dannet et *joint venture*-foretak.
* I 1999 solgte Wasabröd resten av selskapet til ålandske Chips ABP (tidl. AB Chips) og foretaket ble fullt og helt ålandsk.
* I juni 2005 solgte Chips ABP hele OLW til det norskeide Orkla ASA.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Upolitisk liste for Fjellværøy/Ulvøy** (eller **Øylista**) var et politisk parti som stilte til valg i Hitra kommune til kommunestyrevalget i 1983 og i 1987. 

Øylista hadde en viktig politisk sak; at Hitra kommune skulle prioritere Fjellværøyforbindelsen foran Hitratunnelen i byggeprosjektet Fastlandsforbindelsen Hitra–Frøya. Partiet kom til politisk makt allerede ved første valg, og fikk valgt inn tre representanter i kommunestyret. Sammen med en annen upolitisk liste sine to representanter var det nok til å tippe den politiske vekta. Listene samarbeidet med Arbeiderpartiet, Rød Valgallianse, Sosialistisk Venstreparti og Fremskrittspartiet, noe som sikret Arbeiderpartiet ordførervervet, og avtalen banet veien for Helge Jektvik som Hitra-ordfører, første Ap-ordfører i Hitra siden kommunesammenslåingen i 1964. I bytte gav Arbeiderpartiet sin støtte til de upolitiske listenes prioriteringer for Fastlandsforbindelsen Hitra–Frøya. Samarbeidet varte perioden ut. 

Ved kommunestyrevalget i 1987 fikk Øylista inn to representanter i kommunestyret, men hadde allerede oppnådd sine politiske målsetninger. Øylista la seg ned før kommunestyrevalget i 1991.
**Gilbert Falkingham Clayton** (født 6. april 1875 i Ryde på Isle of Wight i England, død 11. september 1929 i Bagdad i Irak) var en britisk offiser og kolonipolitiker.

Clayton tjenestegjorde i Egypt fra 1900 der han virket i den britiske militære etterretning og hadde meget å gjøre med araberoppstanden som berørte Palestina og også Den arabiske halvøy og Mesopotamia. Under første verdenskrig var han leder for etterretningen der.[]

I sin bok *Seven Pillars of Wisdom* (1935) beskriver T. E. Lawrence Claytons rolle som leder for den britiske etterretningen i Egypt mellom 1914 og 1917: 

*Clayton made the perfect leader for such a band of wild men as we were. He was calm, detached, clear-sighted, of unconscious courage in assuming responsibility. He gave an open run to his subordinates. His own views were general, like his knowledge: and he worked by influence rather than by loud direction. It was not easy to descry his influence. He was like water, or permeating oil, creeping silently and insistently through everything. It was not possible to say where Clayton was and was not, and how much really belonged to him.* (T. E. Lawrence, *Seven Pillars of Wisdom* (1935)
I årene 1919-22 var han også britisk rådgiver til det egyptiske innenriksdepartement, og 1922-25 sjefssekretær hos den britiske generalguvernøren i Palestina, og gikk da inn for en snever tolkning av Balfour-erklæringen.[]

I 1925 og 1927 var Storbritannias ombud ved forhandlingene med Abd-al-Aziz III av Najd og Hijaz.

Fra 1928 var han *High Commissioner* for det britiske Mesopotamia-mandatet (Irak). I denne egenskap var han involvert i forhandlingene om en ny anglo-irakisk traktat. Hans uventede bortgang, av hjerteslag, forsinket saken, men den nye traktaten ble til slutt undertegnet i 1930.

Verker
------

* "Arabia and the Arabs", Gilbert Clayton, *Journal of the Royal Institute of International Affairs*, Vol. 8, No. 1 (Jan. 1929), pp. 8–20
* *An Arabian Diary* (utgitt av Robert O. Collins, University of California Press, Berkeley 1969)

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Gilbert Clayton, SNAC Ark-ID w64p497b, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Gilbert Clayton, Jenab Tutunji, Encyclopedia of the Modern Middle East and North Africa, August 2004
3. ↑  Sir Gilbert Falkingham Clayton CMG CB KBE KCMG (1875 - 1929) Arkivert 23. oktober 2020 hos Wayback Machine. dsthorne.com, lest 25. januar 2010

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
M/F «Bognes» til kai ved Sørreisa
**Reisafjorden**, eller **Reisfjorden** (nordsamisk: *Ráisavuotna*), er en fjordarm av Solbergfjorden i Sørreisa kommune i Troms. Fjorden har innløp mellom Grunnreisa i nordøst og Håkjerringneset i sørvest og strekker seg 6 kilometer østover til tettstedet Sørreisa i botn av fjorden.

Det ligger bosetninger langs hele fjorden. Vest for Sørreisa ligger Smørsgård og Skøelv og nord for Sørreisa ligger Gottersjord, Djupvåg og Grunnreisa. 

Fylkesvei 86 går langs sør- og østsida av fjorden, mens Fv211 går langs vestsida.

Etymologi
---------

Gården *Reisu i sudra bothnenom* har fått navn etter elva med samme navn. Elvenavnet *Reisa* betegner ei elv som på kort tid får stor vannføring og dermed ofte gjør stor skade i flomtiden. Navnet har sin rot i det gammelnorske ordet *risa*, som betyr å reise eller stige. Mye tyder på at denne gården er den samme som i 1567 har navnet *Skadelffuinn*, senere skrevet *Schodelffen* og Skøelv. Etter svartedauden har sannsynligvis elvenavnet Reisa gått over til å bli navn på fjorden. Det grunne partiet av fjorden fikk navnet *Grunnreisa*. Bygda rundt fjorden fikk også navnet Reisa. Prefikset Sør- kom til senere for å skille denne bygda fra bygda med sammen navn lenger nord, som fikk navnet Nordreisa.

Referanser
----------

1. ↑  «Reisafjorden». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 2. mars 2017.
2. ↑  Reisafjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
3. ↑  Svein Hansen (1994). *Sørreisa bygdebok: Gård og slekt* **(norsk)**. I. Finnsnes: Sørreisa kommune. s. 18. ISBN 82-993257-1-4.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Upanishadene** (devanagari: उपनिषद्,) er en relativt sein sjanger i den vediske litteraturen. De inneholder dels kommentarer til og dels videreutviklinger av de religiøse forestillingene som var utviklet i de eldste vediske skriftene.

Upanishadene blir antatt å være utformet rundt midten av det siste årtusen før vår tidsregning eller litt før: i perioden 800 – 400 f. Kr. Upanishadelitteraturen i vid forstand ble ført videre gjennom nye tekster helt opp i nyere tid. Vanligvis regnes 108 skrifter til de klassiske upanishadene.

Upanishadene og de beslektede skriftene *aranyakaene* blir tillagt en gruppe asketer, *skogfilosofene*. Upanishadeforfatterne la grunnlaget for de religiøse strømningene vi idag kjenner som hinduismen. Dette gjorde de som del av et vitalt religiøst og filosofisk miljø der mange nye tanker og forestillinger utviklet seg. Foruten de vediske lærde og deres brahminske kultur omfattet dette miljøet en heterogen gruppe tenkere som kalles sramanaer. 

Sramanaene var omflakkende religiøse grublere som fulgte en gammel sørasiatisk forsakelses-tradisjon (renunciation). De sto utenfor det vediske samfunnssystemet, men var likevel i løpende dialog med de vediske tenkerne. Forestillingen om samsara, rundgangen av fødsel og død som den menneskelige sjel må gjennomgå, antas å stamme herfra. I de sramaniske miljøene har elementer av førvediske religiøse strømninger blitt diskutert og fornyet. Vi kan spore en tidlig systematisering av yoga som filosofi og praksis tilbake hit.

Gjennom upanishadene har den vediske tradisjonen blitt ilført forestillinger om gjentatte jordeliv, reinkarnasjon, og om at gjenfødselen reguleres gjennom følgene av individets handlinger, karma. Den første formulering av disse begrepene tillegges i chāndogya upanishad en *kshatriya*, fyrst Jaivali, og ikke en *brahmin*. Dette har ofte blitt utlagt som resultat av en autoritetsstrid mellom de verdslige herskerne, kshatriyaene, og de åndelig og rituelle lederne, brahminene.

  


| * v
* d
* r
Hinduisme |
| --- |
| Guder | Apsara • Brahma • Ganesha • Dattatreya • Hanuman • Kali • Krishna • Lakshmi • Mahadevi • Rama • Shanghyang Widi Wasa • Sarasvati • Sita • Shiva • Vishnu | Om/Aum er den helligste stavelsen i hinduismen. |
| Tekster | Vedaene • Rigveda • Upanishadene • Ramayana • Mahabharata • Bhagavadgita • Sutra • Puranaene |
| Lærere | Ramakrishna • Vivekananda • Sri Aurobindo • Swami Prabhupada • ISKCON • Maharishi Mahesh Yogi |
| Lære | Reinkarnasjon • Moksha • Om • Holi • Vedanta • Brahman • Karma • Maya • Samsara • Dharma • Kali Yuga • Lotusblomst |
| Liv | Divali • Hindutempel • Hindukalender • Mantra • Namaste • Prambanan • Pudsja • Rudraksha • Sadhu • Sanatan Mandir Sabha • Samsara • Tantra • Yoga • Kaste |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
**Reiseliv** er en messe som årlig ble arrangert av Norges Varemesse i Lillestrøm. Messen ble første gang arrangert i Sjølystsenteret i 1983, og har fra 2003 blitt holdt i messesenteret til Norges Varemesse i Lillestrøm.

Reiseliv var en internasjonal reiselivsmesse med utstillere fra Norge og utlandet. Fra 2012: Publikumsmesse i mars. Eget bransjearrangement, Meeting Point med TravelMatch, i Oslo Spektrum i tilknytning til messen.

Messens råd, Advisory Board, hadde representanter fra Innovasjon Norge, Hovedorganisasjonen Virke (tidl. HSH), NHO Reiseliv, Discover America Norway, PATA Norway chapter, ANTOR Norge (nettverk av utenlandske turistkontor og ambassader) og Norway Convention Bureau.

Messen ble avviklet av arrangør Norges Varemesse i 2012.

Fakta Reiseliv 2011
-------------------

* Bransje- og publikumsmesse
* 164 land representert
* Over 30 000 besøkende
* 22% B2B-besøkende, 50/50 fra reiselivsbransjen og kjøpere fra andre bransjer.

Eksterne lenker
---------------

* Messens hjemmeside
W. S. Gilbert
Arthur Sullivan
**Gilbert og Sullivan** var en engelsk musikalsk produksjonsduo, bestående av tekstforfatter William Schwenck Gilbert (1836–1911) og komponist Arthur Seymour Sullivan (1842–1900), som brakte opera til det engelske språket. De skrev musikk på høyden av Det britiske imperiet, musikken kan lett sammenliknes med Wagner og Verdi. Teksten og handling er, i motsetning til de italienske og franske tragiske operaene, komedier, og Gilbert & Sullivan la grunnlaget for det engelsk-amerikanske kulturfenomenet musikal. 

Gilbert & Sullivan høster stor popularitet i engelskspråklige nasjoner, men er mindre kjent i ikke-engelsktalende land. Det britiske d'Oyly Carte Opera Company hadde opprinnelig enerett på å oppføre operaene til Gilbert & Sullivan, men da eneretten løp ut i 1961 ble operaene raskt oppført over hele den engelsktalende verden, og da først og fremst på Broadway. 

På samme måte som innbyggerne i Roma nynnet på «La donna e mobile» morgenen etter uroppføringen av Rigoletto (av Giuseppe Verdi) gikk Londons innbyggere rundt og nynnet på overtyren fra The Pirates of Penzance dagen etter uroppføringen av den. Musikken inspirerte i Storbritannia blant annet komponisten og skuespilleren Charlie Chaplin og senere Andrew Lloyd Webber, mens blant annet Cole Porter og Ira Gerswhin på Broadway har ført den musikalske stilen videre i USA. 

Musikken kan beskrives som å være en slags kombinasjon av filmmusikk à la Richard Addinsell, musicaler à la Andrew Lloyd Webber, klassisk ballettmusikk à la Verdi og Bizet og pompøse kor à la Richard Wagner.

Viktige verker
--------------

* *HMS Pinafore*
* *Ruddigore*
* *Patience*
* *The Mikado*
* *Trial by Jury*
* *The Pirates of Penzance*
* *Iolanthe*
* *The Gondoliers*
* *The Yeomen of the Guard*
* *Pineapple Poll*
* *Di Ballo*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gilbert and Sullivan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Gilbert og Sullivan på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Gilbert og Sullivan på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Gilbert og Sullivan på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Gilbert og Sullivan på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) Gilbert og Sullivan på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Nanna Kiønig** (født 15. februar 1876 i Saltdal, død april 1954 i Seljord) var en norsk maler.

Oppvekst
--------

Hun var datter av skogmester Wilhelm A. Kiønig som bodde på skogvoktergården på Storjord. Hennes oppvekst på skogvoktergården i Øvre Saltdal fikk stor innflytelse på hennes senere kunstneriske virksomhet som maler. Som så mange andre kunstmalere ble hun påvirket til å skildre den natur som hadde gjort et sterkt inntrykk i barndommen.

Karriere
--------

Nanna Kiønig fikk en meget solid kunstnerisk utdannelse selv om hennes far ikke var begeistret for hennes planer. I årene 1911–1913 gikk Nanna Kiønig på Statens kunstakademi under Christian Krohg. Hun var også elev hos Oda Krohg. Sin formelle utdannelse avsluttet hun ved en malerskole i Stockholm i 1915. Debututstillingen til Nanna Kiønig fant sted i Christiania Kunstforening i 1919. Her viste hun en rekke landskapsmalerier som ble holdt i kraftige farger utført med brede uvørne strøk. Hun hentet ofte motivene sine fra Telemarks fjellbygder etter at hun og Ture Holm slo seg ned her. Fram til sin død i Seljord i april 1954 stilte hun og Ture jevnlig ut sine malerier på separatutstillinger i østlandsområdet, blant annet på Rjukan og Gjøvik. Hvert år hadde de utstillinger i Sverige og solgte godt.

Eksterne lenker
---------------

* Nanna Kiønig Arkivert 12. august 2013 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** KulturNav
 |
Skisse av en avstandsmutter.
En **skjøtemutter** er en type mutter som er lengre enn en vanlig mutter med tilsvarende gjenger, og kan brukes for å koble sammen to bolter eller gjengestenger. Utsiden av skjøtemutteren er ofte sekskantet slik at den kan brukes med en fastnøkkel. Skjøtemuttere kan brukes for å stramme en skrukobling mot hverandre eller presse dem fra hverandre.

Det finnes flere varianter, for eksempel skjøtemuttere med forskjellige gjengetyper i hver ende slik at man kan koble sammen forskjellige typer skruer, skjøtemuttere med inspeksjonshull, og skjøtemuttere med linksgjenger i en eller begge endene. 

En fordel med en skjøtemutter sammenlignet med en standardmutter er at den ekstra lengden gir et lengre gjengeparti å fordele lasten over, hvilket reduserer sjansen for at gjengene strippes eller rives under tung belastning.

Se også
-------

* Strekkfisk
* Avstandsbolt, en lignende del, men med bolt i ene enden
* Avstandsstykke eller avstandshylse, kan vise til gjengede eller ugjengede deler for å lage avstand mellom to deler, for eksemepel to kretskort

Referanser
----------

1. ↑  «Coupling Nuts». McMaster-Carr. Besøkt 26. mars 2013.
2. ↑  «Extension Nut / Coupling Nut». Kisan Engineers Machine Tools. Arkivert fra originalen 27. desember 2011. Besøkt 26. mars 2013.
3. ↑  Nunn, Richard V. *Popular Mechanics Guide to Do-It-Yourself Materials*. New York: Hearst Books. s. 54. ISBN 978-0-87851-150-1.
4. ↑  Olin, L.; Stanland, A.; Allard, F. «Fiber Optic Hull Penetrators for Submarines». I O'Donnell-Leach, Karen. *Military Applications of Fiber Optics*. Fiber Optics Reprint Series Volume 14. Brighton, Massachusetts: Information Gatekeepers Inc.
**Marmaraøya** er ei tyrkisk øy i Marmarahavet. Den er den største øya i Marmarahavet og den nest største øya i Tyrkia (etter Gökçeada). Øya ligger midt i provinsen Balıkesir. Det går både båt og ferge til øya fra Istanbul, og motorbåt fra byene Tekirdağ og Erdek.

Det er funnet levninger etter joniske grekere på øya fra 2000-tallet f.Kr. I antikken het øya *Prokonnesos* (Προκόννησος). I 493 f.Kr. ble øya brent av en fønikisk flåte som kjempet for Dareios den store av Perserriket. I 410 f.Kr. erobret Alkibiades øya for athenerne.

Øya var kjent for sine forekomster av hvit marmor, som også har gitt øya dens moderne navn. Marmor for å bygge Hagia Sophia in Konstantinopel ble tatt fra Maramaraøya.

I regjeringstiden til Konstantin den store på 300-tallet e.Kr. slo aristokrater fra Konstantinopel seg først ned på øya. I 569 hadde de bygd flere palass på øya. Det største ble bygd av keiser Justinian I. Justinian bygget også et stort nonnekloster på Marmaraøya som er et av de eldste nonneklosterne som er kjent i historien. Fra Østromerriket falt til årene rett etter første verdenskrig var øya nesten utelukkende bebodd av gresk-ortodokse grekere.. Under den første verdenskrig ble de fleste av innbyggerne på øya tvunget over til fastlandet, og etter krigen førte folkeutvekslingen mellom Hellas og Tyrkia i 1923 til at alle de gjenværende grekerne på øya ble flyttet til Hellas eller andre steder i verden. Etter over 2000 år med gresk bosetning var øya etnisk rensket for grekere.

Den 4. januar 1935 ble øya rammet av et kraftig jordskjelv. På Maramaraøya og naboøyene Avşa og Paşalimanı mistet fem personer livet, 30 ble skadet og flere landsbyer ble ødelagt.

Panorama av Marmaraøya.

Referanser
----------

1. 1 2 3   «Proconnesus». *Catholic Encyclopedia*. New York: Robert Appleton Company. 1913.
2. ↑  «Πολιτιστική Πύλη του Αρχιπελάγους του Αιγαίου - Diocese of Proconnesus». 10. juni 2013. Arkivert fra originalen 25. mars 2012. Besøkt 10. juni 2013.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 25. mars 2012. Besøkt 10. juni 2013. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
3. ↑  «Erdek-Marmara Adaları Depremi 04 Ocak 1935» **(tyrkisk)**. İBB AKOM.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marmara Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Papers presented to the II. National Symposium on the Aegean Islands, 2–3 July 2004, Gökçeada, Çanakkale

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Anders Edvard Bergene** (født 15. juni 1855 i Hedrum, død 18. august 1920) var grosserer og fabrikkeier. Foreldrene var gårdbruker Hans Jensen og hustru Marthe Maria Olsdatter. 

Bergene åpnet i 1882 egen kolonialforretning i Oslo. Han solgte fra 1890 også egenproduserte drops og pastiller. Bergene grunnla i 1906 A. Bergene Chokoladefabrik på Rodeløkka.

I 1919, ett år før hans død, ble eierskapet overdratt til sønnen, Alf Bergene. Firmaet ble 1961 omgjort til et familieaksjeselskap (Bergene A/S) og sammenslått med Nidar i 1980. Sjokoladeproduksjonen i Oslo innstilte i 2001.

Referanser
----------

1. ↑   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Morgenbladet, type referanse dødsannonse, utgitt 19. august 1920[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Krohn-Holm, Jan Weyner: *Hedrum bygdebok bind II. Gårder og slekter i Hedrum sogn*, Hedrum 1978, s. 574
* Anders Bergene Store norske leksikon
* Bergene A/S Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* Anders Bergene Norsk biografisk leksikon

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister
 |
Antikt engelsk dokkehus. Foto: Paul Keleher 
**Dokkehus** er et leketøyshus brukt til lek med dokker. Vanligvis er en eller to av veggene til å ta av, eller ikke til stede, slik at man under leken kan styre og stelle inne i rommene. Huset er nedskalert fra et vanlig bolighus, og inneholder de fleste boligrom i en skala tilpasset dokkestørrelsen. De mest avanserte har til og med toalett og bad, (men sjelden innlagt vann).

Til dokkehuset kunne skaffes møbler og husgeråd i samme skala, slik at en dokkefamilie kunne leve like fint som herskapet som eide det. Etterhvert som dokker ble utbredt blant også almuens barn, bredte skikken med dokkehus seg, selv om de fleste småjenter måtte nøye seg med en seng og kanskje litt kopper og kar.

Slike dokkehus var opprinnelig et fenomen som bare ble eid av barn med velstående foreldre. Noen av disse er i dag høyt verdsatt både som museale ting og blant samlere.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dollhouses – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
**Enoch James «Knocker» West** (født 31. mars 1886 i Hucknall Torkard i Nottinghamshire, død september 1965) var en engelsk fotballspiller, mest kjent for sin tid som angrepsspiller for Manchester United i årene fra 1910 til 1915. Han ble i 1915 utestengt fra fotballen på livstid da han ble funnet skyldig i kampfiksing, men fikk dommen omgjort og ble frikjent i 1945.

West startet karrieren hos Sheffield United. Ettersom han ikke var noen suksess der, ble han i 1905 solgt til Nottingham Forest for 5 pund. Her begynte han å vise lovende takter, og Manchester United kjøpte ham opp i 1910. Enoch West var med på å vinne ligamesterskapet i sesongen 1910–11 og var klubbens toppscorer tre år på rad, i sesongene 1910-11, 1911-12 og 1912-13. West spilte totalt 181 kamper og scoret 80 mål for Manchester United.

Han ble i 1915, sammen med tre andre spillere fra Manchester United og fire spillere fra Liverpool, dømt for kampfiksing, og ble utestengt fra all fotball for livstid. West protesterte, og forlangte å få dommen omgjort. I 1945 vant han ankesaken, og hans suspensjon på 30 år er fremdeles den lengste suspensjonsperioden i ligaens historie. Ettersom han da var blitt 61 år gammel, var han ikke involvert i fotball etter 1915.

*«Free The Manchester United One»*, en bok skrevet av Graham Sharpe, omhandlet Enoch Wests forsøk på å renvaske seg, selv flere år etter hans utestengelse.

Referanser
----------

1. ↑  Bokanmeldelse på Totalgambler.com Arkivert 2. juni 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Enoch Wests statistikk for Manchester United

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Anders Bjørnstad** (født 19. august 1947 i Drammen) er en norsk jazzmusiker (trompet).

Biografi
--------

Bjørnstad vakte oppsikt på jamsessions i Drammen som 11-åring, og var mellom 1960-65 medlem av Papa Dennis Jazzband, førstepremievinner i klassen for tradband ved amatør-NM i 1963 og engasjert ved jazzfestivalen i Kongsberg 1964.

Midt på 1970-tallet ble han innlemmet i tradjazzmiljøet i Oslo og ble medlem av Magnolia Jazzband i 1974 og Christiania Jazzband i 1976. I disse to populære tradjazzband har han hele tiden vært en førende musiker og har skaffet seg oppmerksomhet med et spill preget av innlevelse og varme. Med hvert av bandene har han spilt inn flere plater: 13 med Magnolia Jazzband (1976 til 2011), 5 med Christiania Jazzband (1978 til 1990). Siden Molde-engasjementet i 1978 har han spilt ved en rekke festivaler både i Norge og utlandet (også USA). 

I 1981-82 var han med på plateinnspilling med Svein Sundby & Friends; i 1992 deltok han på platen «Supertrad». Da tradjazzstorbandet «Christiania 12» ble dannet samme år, var han selvskreven i trompetrekka. Han gjorde i 1995 plateinnspilling med både Christiania 12 og Christiania Jazzband. En innspilling av Magnolia Jazzband fra 1976 ble i 2004 utgitt på CD under navnet «Classic Magnolia – Vintage 1976». Samme år forelå en ny plate med Christiania 12, «Happy feet» fra 2002-04. Opptak med Magnolia 2003-06 er utgitt på DVD («Magnolia Jazzband celebrating New Orleans Music». I 2007 deltok han på CD-en «Magnolia Jazzband & Topsy Chapman – Live at Oslo Concert Hall» og i 2009 på «Rhythm Crazy» med Christiania 12. Foreløpig siste CD med Magnolia Jazzband heter «Molde revisited» og inneholder opptak fra Molde Jazzfestival i 2011.

Referanser
----------

1. ↑  Bjørnstad, Anders i Jazzbasen.

Eksterne lenker
---------------

* Biografi i Jazzbasen
* Diskografi fra Jazzbasen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Talentforvaltning** handler om å forutse en organisasjons behov for menneskelig kapital, for å deretter utvikle og implementere en plan som kan møte behovene. Feltet økte dramatisk i popularitet etter McKinseys forskning og påfølgende bok om *The War for Talent*. Talentforvaltning i denne sammenheng dreier seg ikke om jobben en manager gjør for underholdningsartister, idrettsutøvere, kunstnere, soloartister og band.

Det engelske begrepet "talent management" ble først tatt i bruk av McKinsey & Company i en studie som ble publisert i 1997. Sammenhengen mellom utvikling av menneskelige ressurser og en organisasjons effektivitet har imidlertid vært kjent siden 70-tallet.

Selskaper som jobber med talentforvaltning har en strategisk og gjennomntenkt tilnærming til å skaffe, tiltrekke, velge, lære opp, utvikle, beholde, forfremme og bevege medarbeidere gjennom organisasjonen. Forskning på området viser at selskaper som jobber systematisk med talentforvaltning får avkastning innen blant annet: økt omsetning, kundetilfredshet, kvalitet, produktivitet og reduserte kostnader.

Referanser
----------

1. ↑  Carpenter, Mason, Talya Bauer, and Berrin Erdogan. Management and Organizational Behavior. 1. 1. Flatworld Knowledge , 409. Print.
2. ↑  The War for Talent Arkivert 31. januar 2013 hos Wayback Machine.
3. ↑  Schein, Edgar. *Increasing Organizational Effectiveness through Better Human Resources Planning and Development*. Sloan Management Review, 1977, 19:1 p. 1.
4. ↑  The Financial Value of Talent Management Arkivert 17. desember 2009 hos Wayback Machine.
5. ↑  Talent Management: How to Invest in your Workforce

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
***Skjønnhetskonkurransen*** (originaltittel: *Prix de Beauté*) er et fransk drama fra 1930 regissert av Augusto Genina med Louise Brooks i hovedrollen. Dette var Louise Brooks' første rolle i en lydfilm men hennes egen stemme ble ikke brukt, både dialog og sang ble dubbet til fransk.

Den var en av de første franske lydfilmene.

Om filmen
---------

*Skjønnhetskonkurransen* ble laget og vist i to versjoner, en helt stum og en med synkronisert lydspor.

Handling
--------

Til tross for at hun visste om sin ekstremt misunnelige forlovede Andres sin sterke forakt for skjønnhetskonkurranser, sender Lucienne Garnier (sammen med mange andre håpefulle kvinner) to fotografier av seg selv, for å delta i en Miss France-konkurransen sponset av avisen Globe. Etter nærmere vurdering forsøker Lucienne å trekke seg fra hele konkurransen, men det er allerede for sent: Hun er allerede valgt ut som finalist.

Når hun vinner, må Lucienne umiddelbart reise til Spania for å konkurrere om kronen til Miss Europe, uten å få noen mulighet til å fortelle nyheten til Andre. Når han oppdager dette, skynder Andre seg for sent til jernbanestasjonen. Lucienne blir valgt til å være Miss Europe. Hun tiltrekker seg mange ivrige beundrere, blant dem en maharajah og prins Adolphe de Grabovsky. Andre dukker opp og gir henne et ultimatum: Tilbake til Frankrike med ham i løpet av en time, ellers er forholdet deres ferdig.

Skuespillere
------------

* Louise Brooks som Lucienne Garnier
* Georges Charlia som Andre
* Augusto Bandini som Antonin. Venn av Lucienne og Andre.
* Marc Ziboulsky som en manager
* Yves Glad som Le maharajah
* Alex Bernard som en fotograf.
* Gaston Jacquet som Le Duc
* Jean Bradin som prins de Grabovsky

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 1. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Skjønnhetskonkurransen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Skjønnhetskonkurransen* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Skjønnhetskonkurransen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Skjønnhetskonkurransen* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Skjønnhetskonkurransen* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Skjønnhetskonkurransen* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Skjønnhetskonkurransen* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film
**Ronald E. Avery** (22. september 1956 – 23. februar 2019) var en amerikansk sportsskytter og instruktør som tok bronse i standard-divisjonen i 2002 IPSC Handgun World Shoot og bronse i senior-kategorien i VM i 2014. Han vant også det amerikanske IPSC-mesterskapet i Standard-divisjonen i 2013, og Limited-10-divisjonen i USPSA-mesterskapet i 2000.

Ron sin instruksjon var bygget på en metode som han kalte "vitenskapen om reaktiv skyting", og fokuserte på å bygge en doktrine som både var konkurransedyktig, men også alltid taktisk forsvarlig. Han underviste for forskjellige akademier, inkludert hans eget Practical Shooting Academy, og grunnla i 2013 Tactical Performance Center. Både han og andre på skolen laget en rekke videoer på YouTube.

Ron døde 23. februar 2019 i en alder av 62 av kreft, og ble minnet under USPSA-mesterskapet i St. George (Utah) den 24. september 2019.

Referanser
----------

1. ↑  Match Results – 2013 IPSC US Handgun Championship
2. ↑  «USPSA – United States Practical Shooting Association». Arkivert fra originalen 11. juli 2017. Besøkt 28. oktober 2022.
3. ↑  «Tactical Performance Center - YouTube». *www.youtube.com*. Besøkt 28. oktober 2022.
4. ↑  Ronald Avery Obituary - Ouray, Utah | Legacy.com
5. ↑  Obituary | Ronald E Avery of Ouray, Colorado | Pine View Mortuary
**Anders Bøyesen** eller **Boyesen** (født 2. september 1644, død 15. juni 1708 på Skøyen i Aker) var en norsk handelsmann, postmester og generalveimester.

Liv
---

Han var sønn av borger i Christiania Boye Frederiksen og Maren. Som handelsmann og borger i Christiania forpaktet han kongens gård Foss med kvern og sagbruk, og ble i 1668 antatt som providør og faktor ved Kongsberg sølvverk. I 1669 ble han ammunisjons- og materialforvalter ved festningene Akershus, Fredrikstad, Fredrikshald og Kongsvinger. Senere ble han dessuten postmester i Christiania.

I 1681 gikk han av fra begge disse stillingene og ble etterfulgt som postmester av Christian Stockfleth. I stedet ble han utnevnt til mønster- og kommisjonskommissær i Christiania stift. Fra 1684 til 1687 var han igjen postmester, idet stattholderen bortforpaktet postverket til Boyesen for tre år for 3000 riksdaler i året. Forpaktningen ble ikke fornyet i 1687, da hans nevø Peter Grüner overtok stillingen. Boyesen ble i stedet utnevnt til generalveimester i det sønnenfjelske Norge. Som veimester lot han blant annet bygge en ny vei mellom Brevik og Kristiansand, og fikk satt opp uthuggede milesteiner langs veiene. Han fikk tittelen justisråd i 1702 og overlot veimesterstillingen til sin sønn Ulrik Frederik Bøyesen Schøyendal samme år.

Boyesen eide et hus i Christiania, samt gården Skøyen i Aker og flere mindre gårder. Han kjøpte Skøyen av sin slektning Jacob Didriksen Roll i 1674 og flyttet dit senest 1678.

Han var gift med Marie Pedersdatter Otton, datter av en kjøpmann i København, og far til stiftsskriver Antoni Bøyesen Schøyendal (1678–1752) og veimester Ulrik Frederik Bøyesen (1674–ca. 1735).

Referanser
----------

1. ↑   Eneveldets menn i Norge, side(r) 288[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   tidsskrift.dk[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *Norges posthistorie 1647-1719*. trykt i Centraltrykkeriet. 1902. s. 148.
4. ↑  *Norges posthistorie 1647–1719*. trykt i Centraltrykkeriet. 1902. s. 145.

Litteratur
----------

* Jæger, Olaf (1950). *Norges postmestere 1647-1814*. Poststyret.
* Weidling, Tor (2000). *Eneveldets menn i Norge*. Riksarkivaren. ISBN 8254800650.

Eksterne lenker
---------------

* Lokalhistoriewiki

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Kommunisme** |
| --- |
|  |
|  |
| **Retninger** |
| marxisme · leninisme · venstrekommunisme · rådskommunisme · trotskisme · stalinisme · anarkokommunisme · maoisme · eurokommunisme |
| **Nøkkelbegrep** |
| «fra enhver etter evne, til enhver etter behov» · dialektisk materialisme · historisk materialisme · klassekamp · overskuddsverdi · proletariatets diktatur · arbeiderselvstyre |
| **Marxist-leninistiske sosialiststater** |
| Cuba · Jugoslavia · Kina · Laos · Nord-Korea · Sovjetunionen · Vietnam · *flere* |
| **I Norge** |
| NKP · AKP · Mot Dag |
| **Personer** |
| Marx · Engels · Lenin · Trotskij · Luxemburg · Stalin · Mao · Che Guevara · *flere* |

**Anarkokommunisme** (eller kommunistisk anarkisme) er en retning innenfor anarkismen som står for gjensidig hjelp på grasrotnivå, organisert nedenfra. Denne retningen skiller seg fra den individualistiske anarkismen (anarkoindividualismen), og vektlegger de sosiale forholdene i samfunnet mer enn enkeltindividets rolle. Noe som også er viktig å understreke er at dette først og fremst er en *anarkistisk* retning. Stort sett alle anarkistiske retninger står i opposisjon til den kommunistiske ideologi som bygger på teoriene til Karl Marx.[] Det Marx beskrev som den fulle kommunisme er ekstremt likt det anarkokommunister ønsker seg, men som andre anarkister motsetter de seg et Proletariatets diktatur for å oppnå kommunismen, fordi de mener alle statssamfunn nødvendigvis vil være kilde til hierarkiske og derav ufrie samfunn.[]Bakgrunnen for å bruke ordet kommunisme er altså å vektlegge fellesskapet. Det latinske *communis* betyr nettopp «felles». 

Som en ideell samfunnsmodell er også begrepet, i likhet med «anarkisme», uttrykk for et ønske om et stats-, klasseløst og pengeløst samfunn. Pjotr Kropotkin definerer dette nærmere i skriftet Anarchist Communism: «Its Basis and Principles» (1887):

> 
> But our communism is not that of the authoritarian school: it is anarchist communism, communism without government, free communism. It is a synthesis of the two chief aims pursued by humanity since the dawn of its history - economic freedom and political freedom.
> 
> 
> Pjotr Kropotkin
> 
> 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
**Enok Osnes** (født 5. november 1881 i Vanylven, Sunnmøre, død 17. desember 1954) var en norsk misjonær og rektor. Han var i 20 år misjonær i Kina for Det norske lutherske Kinamissionsforbund (nå Norsk Luthersk Misjonssamband).

Osnes studerte ved lærerskolen i Volda fra 1901 og han fikk examen artium i 1914. Han hadde et års studieopphold i Skottland. I 1904 kom han til Kina, der han særlig var knyttet til skolearbeidet i Laohokow. Han var tilsynsmann i tre år. 

I 1924 kom Osnes tilbake til Norge, og var fra 1925 styrer for Kinaforbundets skole på Fjellhaug. Han ble senere skolens rektor. Som rektor gav han tillatelse for bruk av skolens stensilmaskin til to skoleelever som under okkupasjonen under den andre verdenskrig utga en illegal avis.

Osnes var i flere år formann i Norsk misjonsråd.

Enok var gift med Gyda Osnes (født Berg) (1884–1942). Det er opprettet et minnelegat etter Gyda og Enok Osnes av Fjellhaug utdanningssenter. Legatet blir blant annet utdelt til lærere og elever med særlige økonomiske problem.

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.disnorge.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *VG*, 20. desember 1954, s. 5.
3. ↑  «Fjellhaug skolers felleslegat». utdanningsmagasinet.no. Arkivert fra originalen 24. september 2010. Besøkt 02.02.2011.

Litteratur
----------

* Det Norske Lutherske Kinamisjonsforbund: *Misjonærer 1891-1941* Det Norske Lutherske Kinamisjonsforbund Forbund

Eksterne lenker
---------------

* De Digitale samlinger ved Universitetsbiblioteket i Bergen
**Generisk tautomerisering danner et enol.**  Keton formen til venstre, enol til høyre. α-hydrogenet (H) deprotoneres i en felles base-katalysert reaksjon er vist. R3=H. Grupper R1 og R2 kan være en rekke strukturer som påvirker likevekten, inkludert alkyl, karbonyl forbindelse (for å stabilisere enol formen), og hydroksyl grupper (i enediol).[]
**Enol**, eller mer formelt, **alkenol**, er en type reaktiv struktur eller intermediat i organisk kjemi som er representert som et alken (olefin) med en hydroksylgruppe festet til den ene enden av alkenets dobbeltbindingen. Begrepet enol og alkenol er teleskopord som kommer fra "-ene"/"alken" og "-ol" - suffiks som indikerer hydroksylgrupper av alkohol. Generasjon av enoler innebærer ofte fjerning av et hydrogen ved siden av (α-) til karbonylgruppen—det vil si, deprotonering (fjerning som et proton, H+ ). Når dette protonet ikke er returnert på slutten av trinnvis prosess, og resultatet er et anion betegnet som et enolat.[*klargjør*]

Keto-enol tautomerisering
-------------------------

Tautomerisering av keto-enol formen kan bli både syre og base katalysert.[*klargjør*]

### Syrekatalysert

Illustrasjon av keto-enol tautometisering under sure forhold.
Ved sure forhold vil reaksjonen skje ved å protonere karbonylloksigenet og dette vil gi ett intermediat kation som mister ett H+ fra α-karbonet og gir et nøytralt enol. Denne måten å miste ett hydrogen er lik mekanistisk sett til en E1-reaksjon når α-karbonkationet mister et hydrogen for å danne et alken.

### Basekatalysert

Illustrasjon av keto-enol tautometisering under basiske forhold.
Basekatalysert enoldannelse skjer fordi nærvær av en karbonyllgruppe fører til at hydrogenene på α-karbonet blir svakt sure. Dermed kan karbonyllforbindelser fungere som en syre og donere ett av sine α-hydrogener til en tilstrekkelig sterk base. Resultatet er et resonansstabilisert anion, et enolation, som videre er protonert for å gi en nøytral forbindelse.

Referanser
----------

1. ↑  Douglass F. Taber, 2015, "Synthesis of silyl enol ethers and related compounds," *Organic Chemistry Portal* (online), Reactions, Organic Synthesis Search, Categories, O-Si Bond Formation, see [www.organic-chemistry.org/synthesis/O1Si/silylenolethers.shtm], accessed 16 July 2015.
2. ↑  John. McMurry, (2012). «Carbonyl alpha-substitution reactions, chapter 22». *Organic chemistry* (8e utg.). Belmont, CA: Brooks/Cole, Cengage Learning. ISBN 9780840054449. OCLC 701208906.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND
 |
Kart over Australøyene
**Australøyene** (fransk: *Îles Australes* eller *Archipel des Australes*) er den sørligste øygruppen i Fransk Polynesia i Stillehavet.

Australøyene består geografisk av to separate øygrupper. I nordvest ligger Tubuaiøyene (fransk: *Îles Tubuaï*), som er oppkalt etter hovedøya. De består (fra nordvest) av: Rimatara, Rurutu, Tubuai og Raivavae. I sørøst ligger Bassøyene (fransk: *Îles Bass*), som består av hovedøya Rapa Iti og de små øyene Marotiri og Maria. Det ligger også mange mindre, ubebodde øyer rundt flere av de større øyene. Tubuaiøyene brukes av og til også som navn på hele øygruppen.

Australøyene en av Fransk Polynesias fem administrative provinser. Hovedstaden på Australøyene er Mataura på Tubuai.

Eksterne lenker
---------------

* Oceandots.com satellittbilder


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
| Landeveissykling |
| EM i landeveissykling |
| Sølv | 2008 Stresa | Tempo, junior |

**Vegard Breen** (født 8. februar 1990 på Maura i Nannestad i Akershus) er en norsk tidligere syklist.

Breen ble norgesmester i 2008, og ble nummer 2 i Jr. EM i tempo samme år. I 2008 ble han nummer 2 sammenlagt i Trofeo Karlsberg som tidligere ble kalt verdenscup for juniorer. Vegard Breen tok karrierens største seier i juni 2013 da han vant etapperittet Ronde de l'Oise sammenlagt. Sesongen 2008 gikk han til Team Glåmdal. Da Team Glåmdal ble nedlagt etter sesongen i 2009 skiftet Breen lag til Team Joker Bianchi. 

Etter seieren i Ronde de l'Oise i 2013, signerte han en kontrakt med profflaget Lotto-Belisol. Han tok 19.-plass på den 21. etappen i Vuelta a España. Etter skadeproblemer mistet han kontrakten med Lotto-Belisol etter 2015-sesongen, men fikk kontrakt med Fortuneo-Vital Concept i 2016. I 2017 syklet han igjen for det norske laget som da het Joker Icopal. Breen valgte å avslutte sykkelkarrieren etter sykkel-VM i Bergen i 2017.

Meritter
--------

2008
1. etappe, Grenland Grand Prix
Nasjonal junior-mester landevei
2.-plass sammenlagt, Trofeo Karlsberg
2011
2. etappe, Eidsvollrittet
2012
La Côte Picarde U23
2013
Sammenlagt, Ronde de l'Oise

Referanser
----------

1. ↑   Dagbladet: Breen gir seg

Eksterne lenker
---------------

(en) Vegard Breen – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Vegard Breen – ProCyclingStats Rediger på Wikidata
* (en) Vegard Breen – Cycling Archives Rediger på Wikidata
* (en) Vegard Breen – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
Oppvisningseksersis i den amerikanske armeen
Buekorpset Nordnæs Bataillons eksersis
**Eksersis**, eller **drill**, er en innøvingsform som består i stadig gjentagelse av det samme handlingsmønster og brukes gjerne i soldatopplæring i militære teknikker og rutinemessige oppgaver som marsjering, sluttet orden og våpentrening.

Eksersisen har til oppgave å lære soldaten riktig bruk av våpen og for å kunne lære alle bevegelser i en tropp, som en må kunne bruke i strid. I tillegg lærer soldaten disiplin.

En *ekserserplass* er en plass der en driver med slike øvelser.

De gamle grekerne og særlig spartanerne, som var utmerkede soldater, ekserserte mye. Det samme gjorde romerne, som kalte armeene sine *exe'rcitus*, det vil si «en krigsøvd skare». I middelalderen kjempet hver og en soldat for egen regning, og det var først mot slutten av perioden at armeene til Karl den modige og Ludvig XI innførte eksersis. Da en innførte stående armeer kom eksersisen til sin rett, og kravene til eksersis har økt enda mer i dag, da tjenesten til soldaten er kort, men kravene til dem veldig høye.

Eksersis brukes også av buekorps.

Militæropptog i Sør-Korea i 2010.
**Militærparade** er en parade utført av militære i uniform og gjerne med utstyr. Dette er en seremoniell handling der man marsjerer i gatene for å vise nasjonal eller militær makt, ære eller markerer minne. Man kan for eksempel holde militærparade i forbindelse med nasjonaldager, militærdager, veterandager og andre minnedager.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Military parades – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** NKC
 |
Australorp høns
**Australorp** er en tung hønserase som stammer fra Australia, og den er 1 av 2 hønseraser med australsk opprinnelse.

Den er framavlet av svart orpington. Dens opprinnelige navn er australsk svart orpington. Rasen har vært i Norge siden 1940-tallet, og det er en av de beste verperasene i verden. Den er lett å fostre opp, og har kjøtt av høy kvalitet. Det gjør den til en utmerket husholdningsrase. Den ruger sjelden, og er heller ikke så flinke til å ta vare på kyllingene sine. Rasen vokser raskt og får fjær ganske tidlig. Den er lett å rolig og medgjørlig rase som er lett å temme. Mange faller for den grønne glansen i fjærdrakten og dens store, mørkebrune øyne, som ser nesten svarte ut. Dvergvarianten stammer fra Tyskland. Eggene er lysebrune, og veier 55 gram for stor, og 35 gram for dverg. Hanen veier 3,5 kg. og hønen veier 2,5 kg. For dverg veier hanen 1 kg, og hønen 800 gram.

Farger
------

* Hvit
* Svart
* Blå randtegnet

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kategori:Australorp* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Tunge hønseraser |
| --- |
| 
* Amrocks
* Asil
* Araucanaer
* Australorps
* Barnevelder
* Brahma
* Dorking
* Faverolle
* Indiske kamphøns
* Jerseykjempe
* Kochin
* Maran
* Malayer
* New hampshire
* Orpington
* Plymouth rock
* Rhode island red (R.I.R)
* Sussex
* Welsumer
* Wyandott

 |  |