recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***The Design Inference: Eliminating Chance through Small Probabilities*** (1998) er en bok av den amerikanske analytiske filosofen William Dembski, som er kjent som talsmann for den kreasjonistiske ideen om intelligent design. Dembski er professor ved Southwestern Baptist Theological Seminary i Fort Worth, Texas.

I tillegg til *The Design Inference* (1998), har Dembski utgitt bøker som *Intelligent Design: The Bridge between Science and Theology* (1999), *The Design Revolution* (2004), *The End of Christianity* (2009) og *Intelligent Design Uncensored* (2010).

«The explanatory filter»
------------------------

Dembskis filter er en matematisk basert framgangsmåte han legger frem for å bestemme om en hendelse er et resultat av design. Han skiller mellom tre typer hendelser: 

1. Hendelser som skyldes naturlover
2. Hendelser som skyldes tilfeldighet
3. Hendelser skyldes design

I *The Design Inference: Eliminating chance through small probabilities*, hevder Dembski at man gjennom metoden kan gjenkjenne design i naturen ved å analysere en hendelse i følgende tre trinn:

1. Hvis hendelsen har høy sannsynlighet for å inntreffe, konkludér med at forklaringen er lovmessighet. Hvis ikke, gå videre til neste trinn.
2. Hvis hendelsen kan forklares som en rimelig sannsynlig tilfeldighet, eller hvis hendelsen ikke er spesifisert, konkludér med at hendelsen skyldes tilfeldighet. Hvis ikke, gå videre til neste trinn.
3. Er lovmessighet og tilfeldighet eliminert, konkludér med at forklaringen på hendelsen er design.

Filteret kan ifølge William Dembski detektere design da det kun slipper gjennom fenomener som skyldes design. Imidlertid vil det, også ifølge Dembski, kunne være hendelser som ikke slipper gjennom filteret, men som likevel er et resultat av design.
Et **datanav** er et senter for utveksling av data understøttet av datavarehusteknologi for å interagere med endepunkter som applikasjoner og algoritmer. Datanav kan brukes for å samarbeide om innsamling, deling og bruk av data, og brukes til datakonstruksjon, datanalyse og datavitenskap.

Egenskaper
----------

Datanav skiller seg fra datavarehus ved at dataene ikke er integrerte og ofte har en annen granulatitet.

Datanav skiller seg fra operasjonelle datalagre ved at datanavet ikke trenger å være begrenset til operasjonelle data.

Datanav skiller seg fra datasjøer ved at dataene er homogeniserte og at det kan være mulighet for å levere data i flere ønskede formater i stedet for å lagre alt på ett sted, samt at datanavet kan legge gi annen verdi til dataene ved å tilby de-duplisering, sikring, kvalitetskontroller samt tilby en mengde standardiserte spørretjenester. Datasjøer lagrer gjerne data på ett sted for tilgjengelighet og lar eller krever at forbrukerne prosesserer dataene eller legger til verdi på dataene.

Et datanav kan være et ideellt sted for å finne data hos en virksomhet, slik at man unngår mange enkelte punkt-til-punkt koblinger mellom dataforbrukere og -tilbydere, og slik at de som forvalter datanavet kan forhandle frem tidsplaner og leveranser med ulike team av dataleverandører og samkjøre i stedet for at ulike team prøver å få levert nye tjenester og funksjoner fra mange andre team.

Referanser
----------

1. ↑  Rossen, Eirik (7. desember 2004). «Nye «datanav» samordner databaser». *Digi.no*. Besøkt 10. mai 2022.
Dybbøl mølle er symbol for både Nordslesvig og Grænseforeningen
**Grænseforeningen** er en dank-nasjonal forening som ble stiftet i 1920 etter folkeavstemningen om Slesvig som medførte at den nordlige delen av det tidligere hertugdømmet Slesvig ble en del av Danmark, mens den søndre delen forble i Tyskland. Grænseforeningens formål er å støtte den danske minoriteten i Sydslesvig i det nordlige Tyskland. Foreningen har idag av 99 lokalforeningar med rundt 22 000 medlemmer.

Grænseforeningens virke
-----------------------

Grænseforeningens formål er:

* å støtte danskheten i grenselandet, særlig sør for grensen (danske sydslesvigere)
* å utbrede kjennskapet til grenselandets forhold
* å bevare og styrke dansk språk og kultur

Grænseforeningen gir ut kulturmagasinet *Grænsen - magasin for mindretal, sprog og kultur* seks gange årlig. Magasinet suppleres av GRÆNSEN.DK, som bringer nyheter, debatt m.m.

De lokale grenseforeningene støtter kulturprosjekter og driver opplysningsarbeider som foredragsafter, høyskolekurs, studiereiser, med mer.

Grænseforeningen er medlem av Dansk Folkeoplysnings Samråd.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Gråvannsrenseanlegg** renser gråvann. Spillvann (avløpsvann ) fra husholdning og industri deles vanligvis opp i gråvann (fra vask, dusj og vaskemaskiner) og svartvann (fra toalett ). Rensing av gråvann i egne renseanlegg forutsetter kildeseparering, en avløpsløsning hvor gråvann fra vask og dusj er atskilt fra svartvann (toalett og urinal). Gråvann har lite fosfor og sykdomsfremkallende patogene og kan derfor renses på stedet (ved byggingen) ved hjelp av ulike filterløsning for å oppnå de kvalitetskrav som stilles av både sentrale og lokale myndigheter, for utslipp i bekker og vassdrag. For gjenbruk av gråvann stilles det andre krav.

Dokumentasjon
-------------

I henhold til forurensningsforskriften §12-10, skal renseløsninger med gråvannsfilter ha dokumentasjon på at anerkjent dimensjonering og utforming er benyttet. Forskriften gir ingen videre utdyping av dokumentasjonskrav, eller anbefalinger. Universitetet for miljø- og biovitenskap (UMB) har i samarbeid med Bioforsk har utarbeidet en Ny norm for prefabrikkerte gråvannsrenseanlegg for fritidshus. Bioforsk anbefaler at kommunene etter hvert vil sette krav til at gråvannsrenseanlegg skal være testet etter denne normen.

Eksterne lenker
---------------

* Ny norm for prefabrikkerte gråvannsrenseanlegg- Forskning på kildeseparering
* Informasjon om gråvannsrenseanlegg- Forskning på forbedring av helse forbundet med rening og gjenbruk av gråvann
* Informasjon om gråvann[*død lenke*]- www.avlop.no
**Minstelønn** er en fastsatt nedre lønnsgrense som avtales eller bestemmes. Minstelønn kan lovfestes, og gjelder da for alle arbeidere i et land, eller den kan være avtalt i en tariffavtale mellom arbeidstaker- og arbeidsgiverorganisasjoner, kalt tariffavtalt minstelønn.

Både lovfestet og tariffavtalt minstelønn kan gjelde for bare deler av arbeidslivet; spesielle bransjer eller regioner.

Norge
-----

Hovedregelen i norsk arbeidsliv er at arbeidsgiver og arbeidstaker har avtalefrihet når det gjelder hvilken lønn arbeidstakeren skal få for arbeidet. Men det er noen unntak fra denne hovedregelen. I noen bransjer er det nemlig forskriftsfestet minstelønn, som medfører at arbeidsgiver ikke kan gi arbeidstaker lavere lønn enn det som følger av forskriften. I Norge gjelder dette for:

* Renholdsbedrifter
* Byggplasser
* Jordbruks- og gartnerinæringene
* Skips- og verftsindustri
* Fiskeindustribedrifter
* Elektrofagene
* Godstransport på vei
* Persontransport med turbil
* Overnattings-, serverings- og cateringvirksomheter

Formålet med minstelønnssatsene er å sikre utenlandske arbeidstakere lønns- og arbeidsvilkår som er likeverdige med de vilkår norske arbeidstakere har, og å hindre konkurransevridning til ulempe for det norske arbeidsmarkedet.

Arbeidsgiver og arbeidstaker kan avtale høyere lønn enn minstelønnssatsen, men ikke lavere. Dersom arbeidsgiver lønner arbeidstakeren lavere enn det som følger minstelønnsbestemmelsene er det en straffbar handling. Lovbruddet kan straffes med bot eller fengsel inntil 6 år.

Den avtalte lønnen skal inntas i arbeidsavtalen.

Gjennom Allmenngjøringsloven har arbeidsgiver- og arbeidstakerorganisasjonene anledning til å fremme krav om allmenngjøring av tarifflønn.

Se også
-------

* Borgerlønn

Referanser
----------

1. ↑  Forskrift om delvis allmenngjøring av tariffavtale for renholdsbedrifter
2. ↑  Forskrift om delvis allmenngjøring av tariffavtale for byggeplasser i Norge
3. ↑  Forskrift om allmenngjøring av tariffavtale for jordbruks- og gartnerinæringene
4. ↑  Forskrift om delvis allmenngjøring av Industrioverenskomsten for skips- og verftsindustrien
5. ↑  Forskrift om delvis allmenngjøring av tariffavtale for fiskeindustribedrifter
6. ↑  Forskrift om delvis allmenngjøring av Landsoverenskomsten for elektrofagene
7. ↑  Forskrift om delvis allmenngjøring av tariffavtaler for godstransport på vei
8. ↑  Forskrift om allmenngjøring av tariffavtaler for persontransport med turbil
9. ↑  Forskrift om allmenngjøring av tariffavtale for overnattings-, serverings- og cateringvirksomheter
10. ↑  Allmenngjøringsloven § 1
11. ↑  Straffeloven §§ 395 og 396
12. ↑  Straffeloven §§ 395 og 396
13. ↑  Arbeidsmiljøloven § 14-6
14. ↑  «Allmenngjøringsloven». Lovdata. 24.11.2006. Besøkt 16.11.2011.

Eksterne lenker
---------------

* Basic Income Earth Network (BIEN)
* Basic income for all-Philippe van Parijs, Boston Review
* Guaranteed Basic Income Studies:How it could be organised, Different Sugesstions
* Borgerlønn - BIEN Norge

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
***Figulus scaritiformis*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En ganske liten (gjerne 10-20 millimeter) og slank, blank, svart hjortebille. Kroppen er langstrakt og nokså flat. Som vanlig for gruppen har hannene forstørrede kjever (mandibler), men disse blir ikke svært store, litt kortere enn hodet. Pronotum er firkantet, bare litt bredere enn langt, med en noe utydelig midtfure. Beina er korte, leggene (tibiae) utvidete med tenner på utsiden.
Dekkvingene har tydelige punktstriper.

Levevis
-------

I alle fall noen av artene ser ut til å ha et selskapelig levevis, ved at larvene vokser opp sammen i kull, ofte med en av foreldrene til stede. Det skjer en betydelig kannibalisme mellom larvene i slike reir, og foreldrene spiser også noen larver, men reir med foreldrene til stede har likevel flere overlevende larver enn dem uten.

Utbredelse
----------

Arten er trolig svært vidt utbredt. Den er kjent fra Malaysia, Vietnam, Borneo og Ny-Guinea.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Figulini*
						* Slekten *Figulus* MacLeay, 1819 – ca. 140 arter
							+ Underslekten *Figulinus* Bomans, 2007
								- ***Figulus scaritiformis*** Parry, 1862

Kilder
------

* Lucanidae du Monde, nttide om arten

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* (en) *Figulus scaritiformis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Figulus scaritiformis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Exothispini** er en gruppe med biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

En ganske stor (ca. 17 millimeter), noe avlang, brunlig bladbille. Kroppen er litt pæreformet. Antennene er litt tykke og spoleformede, litt kortere enn hode + pronotum. Hodet er rektangulært, fasettøynene er ganske små pg sitter på hodets forhjørner. Pronotum er trapesformet, mye smalere enn dekkvingene. Dekkvingenes er noe utvidete bakover, med kraftige punktrader. Beina er mørke, ganske slanke.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Vertsplanten for denne arten er ukjent.

Utbredelse
----------

Arten er bare kjent fra Tanzania.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. 

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Exothispini** Weise, 1911
						* slekten *Exothispa* Kolbe, 1897
							+ *Exothispa reimeri* Kolbe, 1897

Litteratur
----------

* Hispines of the World - *Exothispa*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Exothispini* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Exothispini* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Kingswood** er et tettsted eller byområde i South Gloucestershire, England ved den østlige grensen av Bristol, og fungerer som en forstad til byen. I henhold til folketellingen av 2011 bor det 40 734 innbyggere i området.

Kongelig skog
-------------

Angelsaksisk og normannisk tid var skogsområdet Kingswood Forest et kongelig jaktområde som omkranset Bristol, og strakte seg så langt som til valgkretsen Filwood i sørlige Bristol. «Fra de eldste dagene til konstabelen av festningen Bristol Castle, var kongens offiser i området, som også var øverste skogforvalter av Kingswood Forest og den første av disse som er nedtegnet er Ella som døde i 920. Ved utkanten av skogen, nord for elven Froom, lå den lille grenden Stapleton, navnet er av saksisk opprinnelse, som det hevdes betydde *«gården, småbruket, eller tuft, ved eller nær Stapol, stolpe eller søyle»*.

Kullutvinning
-------------

Området Kingswood fikk industriell etablering på slutten av 1600-tallet grunnet kullgruvedrift. Typisk for disse var kullfeltene i områdene Easton and Coalpit Heath/Yate. Kullgruvenes historie har fortsatt påvirkning på byen med hageanlegg som tidvis åpnes opp. Den lokale parlamentsmedlemmet har søkt parlamentet for å en full undersøkelse av kullgruvene under byen.

Referanser
----------

1. ↑  2011 Census Profile: «Kingswood Priority Neighbourhood» (PDF)
2. ↑  Penny, John (2008): «Bristol Past». *Fishponds Local History Society*.
3. ↑  «Kingswood Miners» Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. *Living Easton*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kingswood, South Gloucestershire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Kingswood Rugby Club, det offisielle nettstedet til Kingswood RFC
* Kingswood and Mangotsfield Archaeological Assessment Report 1997[*død lenke*] (PDF)
* Fotografier fra Kingswoods fortid Arkivert 1. juli 2019 hos Wayback Machine.
* Kingswood Ten Sing, ungdomsgruppe

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Santiago Malgosa Morera** (født 25. juli 1956 i Terrassa), spansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva og 1984 i Los Angeles.

Malgosa vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1980 i Moskva. Han var med på det spanske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak India. Spania vant den innledende runden der alle seks lagene spilte en enkeltserie, de vil si alle lagene møttes en gang. I finalen møtte de India som ble nummer to i den innledende runden. Spania tapte finalem med 3-4. Malgosa spilte seks kamper og scoret tre mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Sølv Sølv i landhockey, menn Spanias flagg Spania

Referanser
----------

1. ↑   Catalan Sport Encyclopedia, oppført som Santiago Malgosa Morera, Enciclopèdia de l'Esport Català ID 7896[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Santiago Malgosa – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Santiago Malgosa – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Bosmandommen** var en dom avsagt i EU-domstolen i Luxembourg som slo fast at profesjonelle fotballspillere i EU har rett til å signere for en ny klubb når kontrakten deres går ut, uten at den gamle har krav på noen som helst form for kompensasjon.

Dommens historie
----------------

Jean-Marc Bosman spilte i belgisk andredivisjon for RFC Liège. Kontrakten hans gikk ut i 1990, og han ønsket en overgang til franske Dunkerque. Imidlertid ble ikke Liège og Dunkerque enige om en overgangssum, så Liège nektet å la ham gå.

I mellomtiden ble Bosmans lønn redusert, siden han ikke lenger var på Lièges førstelag. Da tok han saken til EU-domstolen i Luxembourg fordi han opplevde situasjonen som en handelsrestriksjon. 15. desember 1995 falt dommen, og EU-domstolen ga ham og alle andre fotballspillere i EU retten til gratis overgang til en ny klubb når kontrakten går ut, forutsatt at begge involverte klubber er fra land i EUs indre marked, det vil si EØS-området.

Dommens virkninger
------------------

Før bosmandommen kunne en fotballklubb forhindre overganger, selv om de aktuelle spillerne ikke var under kontrakt med klubben. Bosmandommen stadfestet at en spiller har rett til fri overgang til en annen klubb i EØS-området når kontrakten er utgått.

Bosmandommen forbød også nasjonale fotballforbund, samt det europeiske, fra å legge kvoter på antall utenlandske spillere på lagene, såfremt dette gikk utover andre land i EØS-området. Frem til da var det vanlig at de nasjonale forbundene begrenset antall utlendinger hvert lag kunne stille med til kamp. Nå kan de bare legge begrensninger på antall spillere som ikke er fra et EØS-medlemsland. Det norske fotballforbundet opererte med et tak på to utenlandske spillere, UEFA opererte med et tak på tre i sine klubbturneringer, det vil si mesterligaen, cupvinnercupen og UEFA-cupen, hvilket spesielt gikk utover britiske lag, siden UEFA og FIFA, i motsetning til de nasjonale fotballforbundene i Storbritannia, betraktet England, Nord-Irland, Skottland og Wales som forskjellige nasjoner. En walisisk spiller på et engelsk lag ville, før bosmandommen, oppta en av de tre tilgjengelige plassene for utlendinger, til tross for at walisere og engelskmenn har samme statsborgerskap.

Konsekvenser av bosmandommen
----------------------------

Dommen ble ikke særlig godt mottatt blant fotballklubbene i Europa. De hadde så langt vært sikret kompensasjon dersom en spiller forlot klubben, uavhengig av spillerens kontraktsstatus, og fryktet dermed umiddelbart at en viktig inntektskilde skulle forsvinne. Det første og umiddelbare resultat av bosmandommen ble derfor at klubbene sikret seg stadig lengre kontrakter med spillerne, for å sikre seg overgangssummer. Gradvis ble det dog klart at også klubbenes tilgang til spillere økte fordi det konsekvent var mange Bosman-spillere på markedet.

Bosman-dommens oppheving av kvotesystemet hadde langt mer vidtgående konsekvenser. Antallet utlendinger i de nasjonale seriene har økt enormt siden midten i 1990-årene.
**Grimo** er ei bygd i Ullensvang kommune i Vestland. Bygdesamfunnet ligger på vestsiden av Sørfjorden innerst i Hardangerfjorden nær Folgefonna. 5777 Grimo grenser i nord mot Utne og i sør mot Aga. Bygda er en viktig del av jordbrukskommunen Ullensvang. Ca. 10 % av innbyggerne i kommunen bor i Grimo. Barne- og ungdomsskolen for vestsiden av Sørfjorden, Hauso barne- og ungdomsskule, ligger i Grimo.

Klimatiske forhold sammen med det rike jordsmonnet gir grunnlag for dyrking av frukt av høy kvalitet. Moreller, epler, plommer og pærer er de viktigste, mens jordbærproduksjonen har hatt en tilbakegang.

På Haustveit er det registrert viktige helleristninger fra steinalderen, cirka 100 meter over dagens vannstand. Nesten all næring i dag er fruktbasert mens det tidlig på 1900-tallet var registrert en rekke næringer som ysteri, hotell  og bryneproduksjon.

Frå sør til nord består 5777 Grimo av disse grendene: Velure (under Velurenuten 1 335 moh.), Hetleflot, Jåstad (Jåstadnuten 1 393 m), Brandstveit (under Hausanutvatnet 1 010 m), Haustveit, Hauso, Årekol, Grimo (under Grimsnuten 1 233m), Langesæter og Trones.

I den brattlendte bygda er det en rekke bekker og elvefar som viktige element i den pittoreske naturen. God og spredd vanntilførsel er også viktig for produksjon av kvalitetsfrukt. Elvefara har lokale navn som Grimelva, Skotabekken, Nordalsbekken, Hauselva, Haustveitelva, Frederiksbekken, Branstveitelva og Mearebekk.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Ordenstegn for riddere av Grimaldiordenen
**Grimaldiordenen** (fransk: *Ordre de Grimaldi*) er en monegaskisk orden innstiftet 18. november 1954 av fyrst Rainier III til belønning av fortjenester av fyrsten. Den ble oppkalt etter det regjerende dynasti i Monaco, Huset Grimaldi. Ordenen tildeles både monegaskere og utenlandske borgere. Grimaldiordenen rangerer som nummer tre i Monacos ordensvesen, etter Den hellige Carls orden og Kroneordenen, men foran Den kulturelle fortjenstorden. Regjerende fyrste er stormester.

Inndeling
---------

Grimaldiordenen er inndelt i fem grader:

* Storkors (*Grand-Croix*)
* Storoffiser (*Grand Officier*)
* Kommandør (*Commandeur*)
* Offiser (*Officier*)
* Ridder (*Chevalier*)

Insignier
---------

Ordenstegnet for Grimaldiordenen består av et hvitemaljert kors med utbuede armer som har kuler i korsendene. Korset er i sølv for laveste grad, i gull for de fire høyere grader. Midtmedaljongen er viser et ryttersegl med Grimaldivåpenet og med omskriften «RAINIER GRIMALDI PRINCE DE MONACO» (*Rainier Grimaldi fyrste av Monaco*). Reversen bærer årstallet 1950 og innskriften «PRINCIPAUTÉ DE MONACO» (*Fyrstedømmet Monaco*). Over korset står en krone i gull med oppheng for båndet gjennom rikseplet. Ordensbåndet erhvitt med smale røde striper nær kantene. Rødt og hvitt er fargene i Monacos riksvåpen og flagg. Ordenstegnet er i utforming lik for de forskjellige grader, men er av ulik størrelse og er opphengt i bånd med forskjellig utforming.

Ordensstjernen er i sølv og har seksten stråler utformet som fasetterte romber. Den bærer Midtmedaljongen fra ordenskorset. 

I anledning Rainier IIIs femtiårsjubileum som regjerende fyrste ble det laget et ordenskjede for stormesteren. Kjedet har medaljonger med samme seglavbildning som i midtmedaljongen i ordenstegnet. Det sentrale leddet, der ordenstegnet er opphengt, er utformet som Rainiers kronede monogram. Kjedet ble gitt fyrsten i gave av hans undersåtter.

Kilder
------

* Rafal Heydel-Mankoo: «Monaco» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 675–679

Eksterne lenker
---------------

* Royal Orders and Decorations, Fyrstepalasset i Monaco
**Bender Bending Rodriguez**, er en fiktiv robot som forekommer i Matt Groenings animerte TV-serie *Futurama*. Navnet Bender (på engelsk: bøyer) er samtidig delvis hans yrke, da han i jobber som en som bøyer stålstenger, og delvis et ordspill figuren *John Bender* i filmen The Breakfast Club fra 1985.

Han ble bygd av Mom's Friendly Robot Company i Tijuana, Mexico cirka år 2998, og er av modellen **Bender Unit 22**. 1. januar 3000 treffer han tilfeldigvis Philip J. Fry, et pizzabud fra sent på 1900-tallet som frøys ned seg selv på nyttårsaften 1999 og våknet igjen 1 000 år senere. Bender ventet i kø ved en selvmordsautomat på gaten, og planla å ta sitt eget liv etter at han fikk vite at materialet han jobbet med ble brukt til å lage selvmordsautomater. Etter at han traff Fry angret han seg inntil videre, og fikk etter hvert jobb ved Planet Express. I motsetning til de fleste andre roboter, er Bender dødelig, og kan ifølge professor Farnsworths beregninger ha mindre enn én milliard år igjen å leve. På grunn av en produksjonsfeil som gjorde at Bender ikke hadde noen backup-enhet, kan ikke Benders minner overføres eller lastes opp til noen annen robot-kropp. Etter å ha rapportert om denne defekten til produsenten sin, blir Bender nesten drept av en gruppe roboter sendt fra produsenten hans for å eliminere ham - og effektivt fjerne dette defekte produktet fra markedet. 

Bender drikker alkohol daglig, ettersom det blir brukt av mange roboter (deriblant Bender) som brensel. Uten alkoholen blir Bender ør, og får skjegg som består av rust. Professor Farnsworth beskriver Bender å være konstruert av en legering av jern og osmium. Bender hater magneter, ettersom magneter forstyrrer ham og får ham til å ukontrollert begynne å synge folkemusikk. Dette får ham også til å avsløre sin hemmelige ambisjon, om å være en folkesanger. Bender har også en nesten patologisk frykt for elektriske boksåpnere på grunn av farens død forårsaket av en boksåpner.

Bender er også fascinert av matlaging, som kokk på Planet Express, selv om han ikke har noen følelser av faktisk smak. Hans tidlige middager var faktisk så forferdelige at selv den alt-etende Dr. Zoidberg ikke kunne spise maten hans. All maten hans inneholder alt for mye salt, og drinkene deres er også mer salt enn drikke. I episoden «The Problem with Popplers» lager Bender middag som ikke består av annet enn kapers og natron, og uttrykker feilaktig sin tro på at mennesker spiser steiner. Men han ser ut til å forbedre ferdighetene sine i løpet av serien, og lager en overdådig kake til Nibblers bursdagsfest.

Bender opptrer også i en episode av The Simpsons, der Bart og Lisa får se inn i sin egen fremtid, samt i The Simpsons Game.

Det er John DiMaggio som har stemmen til Bender.
**Wilhelm Reinhard von Neipperg** (født 27. mai 1684 i Schwaigern, død 26. mai 1774 i Wien) var en østerriksk general og feltmarskalk. Neipperg kom fra en gammel familie fra Schwaben, og hans far Eberhard Friedrich von Neipperg (1655–1725) hadde vært feltmarkskalk for keiserriket. 

Etter å ha kjempet mot Det osmanske rike i 1710-årene forlot han militæret da han ble oppdrager for hertug Frans I, den fremtidige keiseren av Det tysk-romerske riket. Han ble utnevnt til feltmarskalk i 1733 og ledet den østerrikske tilbaketrekningen etter nederlaget ved Krotska og deltok i forhandlingene av Freden i Beograd (1739). To år senere, under den østerrikske arvefølgekrigen, kommanderte han den østerrikske hæren, som ble slått i slaget ved Mollwitz av Fredrik II av Preussen.

Hans barnebarn, Adam Albert Graf Neipperg, var for øvrig også østerriksk general under Napoleonskrigene.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Neipperg, Wilhelm Reinhard Graf (BLKÖ)[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   Genealogics[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Immo Eberl (1994). *Die Herren und Grafen von Neipperg*. Schwaigern: Stadtverwaltung Schwaigern.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Heilhornet**, eller *Heilhornene*, er et fjell sørvest i Bindal kommune i Nordland. Det har en høyde på 1 058 meter over havet og er markert landemerke. Fjellet er det nest høyeste fjellet i kommunen, etter Tjeldviktinden på grensa mot Brønnøy, og har primærfaktor 1 055 meter. Sekundærfaktoren på 43 kilometer er blant de 30 lengste i Norge.

Utsikt
------

Beliggende ved kysten og vesentlig høyere enn fjellene i nærheten, ruver fjellet med sine tre karakteristiske topper godt i kystlandskapet. Dette gjør også at det er vidt utsyn i alle himmelretninger fra toppen, som er relativt lett tilgjengelig langs en merket sti. Mot vest er det fri sikt langt utover havet utenfor Leka, mot nordvest sees Torghatten og Sju søstre, mot nordøst Okstindan, og mot øst Børgefjell i grensetraktene mot Sverige. Sydover innover Nord-Trøndelag er landskapet stort sett lavere enn Heilhornet og på folkemunne heter det seg at man kan se spiret av Nidarosdomen i Trondheim fra toppen av Heilhornet. Det ligger riktignok ingen høyere topper som blokkerer langs siktlinjen, men Jordens krumning gjør at distansen på 200 km blir for lang. For teoretisk å kunne sett spiret på denne avstanden måtte Heilhornet ha vært minst 1850 m høyt.

Flyfoto av Heilhornet (til venstre) sett fra øst. Foran Heilhornet er Markahornet (856 moh), til høyre Hildringsfjellet (785 moh)  Foto: Erlend Bjørtvedt

Midnattssol
-----------

Heilhornet ligger omtrent 165 km syd for polarsirkelen (som for tiden beveger seg mot nord med ca. 14 meter i året), hvilket definerer sydgrensen for observasjon av midnattssol på havnivå og fri horisont mot nord ved sommersolverv. Syd for Polarsirkelen er det en formel for høyde over havet som tilsier om det er mulig å observere midnattssol, og basert på denne er det akkurat mulig at Heilhornet har midnattssol noen dager rundt sommersolverv.

Se også
-------

* Liste over fjell i Skandinavia

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  Heilhornets referansesadel ligger ved Kjelleidet vest for fjellet. Sadelens høyde ligger mellom 0 og 5 moh. og anslås til 3 moh.
2. ↑  Avstand i henhold til WGS 84 fra Heilhornet til Frøyningsfjellet.

Referanser
----------

1. 1 2  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 18. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Fjell og fiske, informasjon om Heilhornet Arkivert 2. august 2017 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Khmer** er et austroasiatisk språk som tales av khmerfolket og det er Kambodsjas offisielle språk. Det er et av de større austronesiske språkene, men har blitt påvirka av blant annet sanskrit og pali, spesielt i kongelige og religiøse kontekster, på grunn av hinduismen og buddhismen. Som et resultat av geografisk nærhet, danner khmer en språkbunt med thai, laotisk, vietnamesisk og cham.

Khmer skiller seg fra nabospråk som thai, laotisk og vietnamesisk i at det ikke er et tonespråk. Språket har tre hoveddialekter som alle er forståelige for hverandres brukere: phnom penh (anses som standard), nordlig khmer (snakkes av etniske khmerer i nordøstlige Thailand), og Krâvanh-khmer, en gammeldags dialekt som snakkes i Krâvanhfjellene.

Referanser
----------

1. ↑  Ethnologues tall for sentralt khmer fra 2004
2. ↑  Ethnologues tall for nordlig khmer fra 2000

Eksterne lenker
---------------

* (en) Khmer language – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Khmer – *UCLA Language Materials Project*, University of California Los Angeles (UCLA)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NDL **·** NKC
 |
**Greve Duckula** er en fikitv figur, en «vegetarisk vampyr-and» i den animerte tv-serien med samme navn. Serien gikk første gang på tv i England den 16. september 1988. Det ble i alt laget 65 episoder, hver med en spilletid på 22 minutter. Serien var en spin-off fra *Dangermouse*, en serie hvor en ond versjon av Greve Duckula var en av skurkene. 

Serien var en parodi på historien om Grev Dracula av Bram Stoker. Serien tar plass i «Slottet Duckula» hvor Greve Duckula bor sammen med sin tjener Igor, og Nanny. Nesten alle karakterene i serien var fugler. 

Historien (som er vist i åpningssekvensen i hver episode) viser at Duckula hadde vært aktiv som vampyr i århundrer. Han kunne bare bli drept ved å bli utsatt for sollys eller og få en trestake gjennom hjertet. Duckula hadde faktisk dødd opptil flere ganger, men hadde blitt «gjenopplivet» under et mystisk ritual en gang hvert århundre, «når månen er i vannmannens åttende hus». Hver gang ble Duckula bragt tilbake som en ny versjon av sitt gamle jeg, men husket lite eller ingenting om sin fortid. Dermed kunne hver inkarnasjon utvikle sin egen personlighet og interesser. Men som åpningssekvensen sier det, «Den siste gjenfødelsen gikk ikke som planlagt», fordi man hadde brukt tomatketchup i stedet for blod. Dermed ble ikke den nye reinkarnasjonen en blodtørstig vampyr, men en vegetarvampyr.

Norske stemmer
--------------

* **Greve Duckula:** Anders Hatlo
* **Igor:** Trond Brænne
* **Nanny:** Mari Maurstad

**Engelske stemmer**

* **Greve Duckula:** David Jason
* **Igor:** Jack May
* **Nanny:** Brian Trueman
* **Dr Von Goosewing:** Jimmy Hibbert
* **Fortelleren:** Barry Clayton
* **Varierende:** Ruby Wax

Medvirkende
-----------

* Manusforfattere: Brian Trueman, Jimmy Hibbert, Peter Richard Reeves, Jan Needle, John Sayle
* Animasjonssjef: Carlos Alfonso, Jean Flynn
* Design: Chris Randall, Dan Whitworth, Margaret Riley, Paul Salmon, Vincent James, Edmund Williams
* Storyboard: Ben Turner, Vincent James, John Stevenson, Andy Roper, Keith Scoble, Gordon Davis, Mario Phillips, Stephen Simpson, Gregor Smith, Holio Martinez, Raul Nixon, Ted Stephens, Clive Hamilton, Mike Whaite
* Musikk: Mike Harding
* Kjenningsmelodi sunget av: Mike Harding, Doreen Edwards
* Klippere: Zyggy Markiewicz, Hilary Wyatt, Patrick Haggerty
* Assistant editors: Bob Ashton, Knoila Anderson
* Regissør / associate producer: Chris Randall
* Produsenter: Brian Cosgrove, Mark Hall
* Produksjonsleder: John Hambley

Eksterne lenker
---------------

* Cosgrove Halls offisielle Greve Duckula-side
* Episode Guide
* Fanside
* Tysk Fan Side (Verdens største Duckula-side)
* Greve Duckula på IMDB
**Khitanerne** (fra 契丹; pinyin: *Qìdān*) var en etnisk gruppe som dominerte meget av Mandsjuria. I kinesisk historie regnes de som en av de østlige proto-mongolske etniske grupper (Donghuzu, 東胡族 *dōng hú zú*). De opprettet Liao-dynastiet i 907, som i sin tur ble erobret i 1125 av jursjenernes Jin-dynasti.

Liao-dynastiet (mørkegrått), opprettet av khitanerne.
Khitanernes forfedre var antagelig Yuwenklanen av xianbeiene, en etnisk gruppe som bebodde det området som i dag er de moderne kinesiske provinsene Liaoning og Jilin. Etter at deres regime ble brutt av Murongklanen ble restene av dem spredt i det som nå er Indre Mongolia, og der blandet de seg med den opprinnelige mongolske befolkning. De var blitt identifisert som en distinkt etnisk gruppe i noen hundre år, ettersom det er belagt at de betalte tributt til Det nordlige Wei-dynasti på midten av 500-tallet. 

Khitan var kjent på arabisk som *khata* (خطا), og muslimske krøniker beskriver hvordan de først bekjempet muslimene og senere konverterte til islam. 

Man finner i dag ikke noen grupper i det nordøstlige Kina som med sikkerhet kan sies å nedstamme fra khitanerne. Det skyldes at de for det meste ble assimilert av jursjenerne. Det er ellers kjent at en del av adelsklassen fra Liao-dynastiet flyktet vestover fra området og kom til Turkestan, der de opprettet det kortlivede Kara-Khitan eller Vest-Liao-dynastiet. Men de ble senere fullstendig assimilert av de tyrkiske og iranske folkeflertall, og etterlot seg ingen merkbar innflytelse. Ettersom khitanernes språk foreløpig er på det nærmeste uforståelig for lingvistene, klarer man ikke å finne ut noe særlig detaljert om deres vandringer opp gjennom tidene. 

Opprinnelsen for det russiske ordet for Kina, *Kitai* (Китай), er khitanerne. Portugiserne brukte også en gang ordet *Cataio* for Kina, og dette (i formen *Cathay*) er også et gammelt alternativt ord for Kina på engelsk.

Litteratur
----------

* F.W. Mote: *Imperial China: 900-1800*, s. 31–71, Harvard University Press 1999, ISBN 0674012127
* Patricia Buckley Ebrey: *The Cambridge Illustrated History of China*. Cambridge University Press 1996, ISBN 0-521-66991-X/
* Denis Twitchett: *The Cambridge History of China: Alien Regimes and Border States, 907-1368*, s. 816, Cambridge University Press 1994, ISBN 0-521-24331-9 (pp.43-153)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN
 |
**Wilhelm Stuckart** (født 16. november 1902 i Wiesbaden, død 15. november 1953) var en tysk jurist, embetsmann, nazist og SS-general. Han var minister i Flensburg-regjeringen, og før det statssekretær.

Liv og virke
------------

Stuckart ble med i det tyske nasjonalsosialistiske partiet NSDAP i 1922. Han deltok sannsynligvis i det mislykkede ølkjellerkuppet i 1923. Han studerte deretter juss og ble dr. jur. i 1928, dommer i underretten i 1930, og advokat i 1932. Han inntrådte i SS i 1936 og oppnådde tjenestegraden Obergruppenführer i 1944.

Fra juni 1933 var Stuckart statssekretær i det prøyssiske vitenskapsministeriet, i 1934 statssekretær i ministeriet for vitenskap, ut- og folkedannelse, i 1935 statssekretær i riksinnriksministeriet og ansvarlig for den juridiske utformingen av Nürnberglovene. Stuckart representerte innenriksminister Wilhelm Frick ved Wannseekonferansen i januar 1942, der den tyske ledelsen diskuterte «den endelige løsningen på jødespørsmålet». 

Han ble utnevnt til innenriksminister i regjeringen Dönitz i mai 1945.

Han ble dømt til fire års fengsel i ministerieprosessen. Etter løslatelsen ble han fra 1951 leder i Gesamtdeutscher Block/Bund der Heimatvertriebenen und Entrechteten i Niedersachsen og medlem av Sozialistische Reichspartei.

Han døde i en bilulykke i 1953.

Referanser
----------

1. 1 2   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000001318, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Library of Congress Authorities, Library of Congress autoritets-ID no96027623, besøkt 12. februar 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Peter Maxwill (2012). «Reichsregierung ohne Reich». SpiegelOnline. Arkivert fra originalen 10. februar 2014.
4. ↑  «Wannsee-Konferenz: Die kalten Bürokraten des Genozids». *Der Spiegel* **(tysk)**. 20. januar 2017. ISSN 2195-1349. Besøkt 3. januar 2022.

Stuckart, Wilhelm Frick og Hans Globke i 1941 i Bratislava

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** Munzinger (iba)
 |
**Wilhelm Johan Rasmussen Skogsholm** (født 23. januar 1860 i Kåfjord, død 18. mars 1943) var norsk lærer og skolemann. Han mottok i 1926 Kongens fortjenstmedalje i gull for sitt arbeid med norskopplæring blant kvener i Vadsø og øvrige Finnmark. Skogsholm er skiløperen Vegard Ulvangs oldefar på morssiden.

Biografi
--------

### Familie

Wilhelm Skogsholm ble født nordpå som sønn av ugifte foreldre Nelle Jensdatter og Rasmus Arnesen. Begge kom til Kåfjord i Troms for å finne arbeid i gruvesamfunnet der. Faren var født rundt 1822 i Fjaler i Sogn og Fjordane og døde den 19. oktober 1869 under sildefiske etter forlis med jekten «Familiens Haab». Moren var født den 16. november 1823 i Bergen by. Etter oppholdet i Kåfjord var hun tjenestepike på gårder i Tjøtta og Nesna i Nordland, blant annet hos Brodtkorb på Tjøttagodset. Hun døde den 5. juni 1906 på Vega.

Som alenemor og tjenestepike måtte Nelle Jensdatter sette sønnen bort til oppfostring. Skogsholm bodde noen år hos selveiende gårdbrukere Ole Olsen og Johanne Danielsdatter på Tro frem til han etter Oles død på havet ble flyttet videre til Skogsholmen. Hans fosterforeldre der var husmann Sivert Daniel Nilsen (1828–1913) og Ulrikka Anna Abrahamsdatter (ca. 1815–1883). Skogsholm var ikke det første barnet som Sivert og Ulrikka hadde tatt til seg. Etter Ulrikkas død giftet Sivert seg i 1884 med Johanna Hveding Pedersdatter (1846–1894). Johanna kom fra en velstående slektskrets med tilknytning til borgerleiet Lauvøya.

Skogsholm giftet seg den 19. november 1890 med Laura Josefine Isaksen (1864–1930) fra Vadsø. De hadde to barn: overlege Bjarne Skogsholm (f. 1892) og Gudrun Skogsholm (f. 1893). Bjarne Skogsholms dattersønn er skiløperen Vegard Ulvang. Denne slektsforbindelsen er gjenstand for Ulvangs deltakelse i serien *Hvem tror du at du er?* (sesong 2, episode 3) på *NRK*.

### Karrière

Etter sin konfirmasjon kvalifiserte Skogsholm seg til opptak ved lærerskolen i Tromsø. Den medfølgende plikttjenesten førte ham videre til Finnmark. Han ble folkeskolelærer i Vadsø, hvor han la ned stor innsats for å lære kvener norsk. For dette arbeidet ble Skogsholm i 1926 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.

Referanser
----------

1. ↑  nrk.no/ (14. oktober 2013): *– Overgikk alle mine forventninger*, hentet 15. januar 2013
2. ↑  digitalarkivet.no: *Klokkerbok for Vega prestegjeld 1905-1934 (1815P): Nelle Hardine Jensdatter*, hentet 15. januar 2013
3. ↑  nrk.no/ (14. oktober 2013): *– Overgikk alle mine forventninger*, hentet 15. januar 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
Vievann i entrén till Katolska Kyrkan i Ystad.
**Vievann** er vann som har blitt velsignet av en prest eller biskop, eller i noen tilfeller av en diakon. Det brukes i Den katolske kirke, Den ortodokse kirke og de østlige ortodokse kirker, Den gammelkatolske kirke, deler av Den anglikanske kirke og noen andre kirkesamfunn. Vievannet brukes til dåp (og kalles da ofte **dåpsvann**), velsignelser, *asperges* og noen andre kirkelige handlinger. I mange kirker finner man vievannskar ved inngangen, som man kan dyppe fingrene før man gjør korstegnet.

Vievann regnes som et symbol på dåpen.

Den anglikanske kirke
---------------------

I Den anglikanske kirke brukes vievann av den høykirkelige delen av kirken, spesielt av anglo-katolikker. 

Det er vanlig, men ikke universelt, med vievannskar i kirker og katedraler. I tillegg brukes det blant annet til å velsigne gjenstander, både kirkelige gjenstander som religiøse statuer og krusifikser og andre gjenstander som biler og hus.

Den katolske kirke
------------------

I Den katolske kirke regnes vievannet som et sakramentalie, og det brukes svært ofte.

Vievannskar er obligatorisk i alle kirker. Seremonien *asperges* brukes på enkelte festdager i stedet for vanlig syndsbekjennelse; menigheten stenkes da med vievann. Det brukes også ved velsignelser av gjenstander. Det brukes også ved eksorsisme.

Man skiller i Den katolske kirke mellom fire forskjellige typer vievann:

* Vanlig vievann, som har blitt velsignet av en prest eller biskop. Denne typen brukes i vievannskar og ved velsignelser. Tradisjonelt tilsetter man litt salt for å bevare vannet, men dette gjøres ikke alltid i moderne tid.
* Dåpsvann, som er velsignet av en diakon, prest eller biskop. Ved nøddåp brukes også vann som ikke er velsignet på forhånd; dette regnes da gjerne for å ha blitt velsignet gjennom bruken. Tradisjonelt tilsatte man litt salt, samt at det kom noe hellig olje i det da presten dyppet en finger som han hadde brukt til å salve dåpskandidaten med ned i vannet. I moderne tid er det mindre vanlig å tilsette salt, og det er også vanligere at man tørker av all olje fra fingrene rett etter salvingen
* Gregoriansk vann, eller konsekrasjonsvann, som brukes ved kirkeviglser. Det er tradisjonelt tilsatt litt vin, salt og aske.
* Påskevann, dåpsvann som blir velsignet under påskevigilien. Tradisjonelt har man velsignet så mye at de troende kan ta med seg noe hjem, og man bruker dette vannet ved dåp i tiden etter påske.

Ortodokse kirker
----------------

Vievann brukes i ortodokse kirker til velsignelser og eksorsisme, samt at det vanligvis brukes ved dåp. Vievannskar finnes i mange kirker, men det er ikke fullt så vanlig som i Den katolske kirke at de troende dypper fingrene i det. Mange ortodokse kristne velsigner seg med vievann ved å drikke det, og det er vanlig å oppbevare en del av det hjemme så man kan drikke litt hver morgen. Det kan også brukes av legfolk til å velsigne noen eller noe når det ikke er en kleriker til stede. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**She'eb** er en by i Northern Red Sea-regionen i Eritrea. Den ligger på den fruktbare sletten ved foten av den østlige escarpment av det eritreiske høylandet.

Historie
--------

Byen var åsted for en massakre under Den eritreiske selvstendighetskrigen. Hele byen ble hevet og brent til grunnen i 1988, og folk som ikke hadde vært i stand til å flykte ble beordret til å montere og deretter overkjørt med tanks, mens de som forsøkte å flykte ble skutt. Massakren drepte ca 400 mennesker, inkludert mange eldre og barn som ikke hadde vært i stand til å flykte på forhånd. Den etiopiske hæren hevdet at byen var beryktet for harboring av eritreiske opprørere.

Byen har kommet siden uavhengigheten til Eritrea i 1991 (de facto) / 1993 (de jure) og er nå åstedet for en blomstrende landbruksnæringen. Den er forbundet med asfaltert vei til havnen i Massawa via Gahtelai og bruker den samme veien, det er et knutepunkt ved landsbyen Shebah med en grusvei avvikling den østlige escarpment til Serejeqa for å koble med Asmara-Keren asfaltveien, og dermed forbinder området med alle tre av Eritreas storbyer.
**Shi Yuanzhong** (kinesisk: 史元忠, pinyin: *Shǐ Yuánzhōng*, drept 14. oktober 841[1][2]) var en general under det kinesiske herskerdynastiet Tang. Han var i mange år militærguvernør (*jiedushi*) for kretsen Lulong (盧龍, med hovedsete i det som nå er Beijing), som han regjerte med en *de facto* uavhengighet fra det keiserlige hoff frem til han ble myrdet i 841.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Så å si intet vites om Shi Yuanzhongs bakgrunn, som hvor han var født eller hvor familien hadde sin hjemstavn. 

### Hærfører

I 834 var han feltkommandant (兵馬使, *bingmashi*) i Lulong, da soldatene gjorde mytteri og forviste militærguvernøren Yang Zhicheng og hoffevnukken som førte tilsyn med styrkene, Li Huaiwu (李懷仵). Soldatene tok seg Shi som sin leder. 

Deretter, etter at Shi hadde fremsendt klesartikler og annet utstyr som fra sitt design bare var passende for en keiser, og som Yang hadde laget seg, til den da regjerende keiser Wenzong (for å vise at Yang hadde upassende ambisjoner), ble Yang henrettet.

### Militærguvernør

Keiser Wenzhong gjorde så Shi til fungerende militærguvernør (留後, *Liuhou*). I 835 gjorde keiser Wenzong ham til miltærguvernør[3]

Lite vites om Shis styre i Lulong. I 841 kom til en ny forstyrrelse i Lulong, og under den ble Shi drept. Til å begynne med støttet soldatene offiseren Chen Xingtai (陳行泰) som den nye myndighet over kretsen. Den da regjerende keiser Wuzong (som var keiser Wenzongs lillebror), avslo på råd fra sin kansler Li Deyu å straks besvare bønneskrivene på vegne av Chen for at han skulle bli utnevnt til militærguvernør. 

Kort tid etter ble også Chen myrdet, og soldatene støttet så en annen offiser, Zhang Jiang (張絳), som sin nye leder. Også denne gang avstod keiser Wuzong fra å fatte noen beslutning til bønneskrivene på Zhangs vegne. 

Deretter bad en annen offiser i Lulong, Zhang Zhongwu, wsom da var kommandant for befestningen i Xiongwu (雄武軍, i det moderne Chengde i Hebei), en keiserlig fullmakt og keiserlig oppdrag til å angripe Zhang Jiang. Til dette gav keiser Wuzong sitt samtykke, atter etter råd fra Li Deyu, og Zhang Zhongwu tok ham snart til fange i prefekturet You (幽州), og overtok deretter ledelsen av kretsen Lulong.[2]

Referanser
----------

1. ↑  Chinese-Western Calendar Converter Academia Sinica Arkivert 22. mai 2010 hos Wayback Machine.
2. 1 2  *Zizhi Tongjian*, vol. 246.
3. ↑  *Zizhi Tongjian*, vol. 245.

Litteratur
----------

* *Tangshu*, vol. 180.
* *Xin Tangshu*, vol. 212.
* *Zizhi Tongjian*, vols. 245, 246.
**Wilhelm Törsleff** (født 26. november 1906, død 18. januar 1998) var en svensk seiler som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Törsleff vant en olympisk bronsemedalje i seiling under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på den svenske båten «Sylvia» som kom på tredjeplass i 8-metersklassen bak den franske båten «l'Aile VI» og «Hollandia» fra Nederland. Mannskapet på «Sylvia» var; Clarence Hammar, Tore Holm, Carl Sandblom, John Sandblom, Philip Sandblom, Wilhelm Törsleff. Seilasene ble gjennomført på Zuiderzee i perioden 2. til 9. august 1928.

OL-medaljer
-----------

* 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Bronse Bronse i seiling, 8-metersklassen (Sverige)

Referanser
----------

1. ↑   sok.se[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wilhelm Törsleff – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Wilhelm Törsleff – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Wilhelm Törsleff – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Wilhelm Törsleff – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |