recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Den nye tellemåten** er en endret måte å beskrive tallene mellom 20 og 100.

Den gamle tellemåten ga for eksempel 21, 22, 23 som uttale enogtyve, toogtyve, treogtyve, mens den nye måten skulle være tjueen, tjueto, tjuetre.

I 1949 skrev Telegrafstyret i brev til Samferdselsdepartementet at opplesing av tall burde følge rekkefølgen tallene ble skrevet i.[] Dette ble aktualisert ved at telefonnumrene i Oslo nettopp hadde gått over fra fem til seks sifre. Telegrafstyret hadde gjort en undersøkelse som viste at nedskriving av tallene ga betydelig mindre feil ved titallet lest først, som femtitre for 53. Den nye tellemåten ble drøftet i en fagnemnd som var forløperen til Språkrådet. Saken ble sendt ut på høring og høringssvarene ga absolutt størst støtte for den nye ordningen. 22. november 1950 sluttet Stortinget seg til den nye ordningen. Den nye tellemåten ble innført 1. juli 1951. Telegrafdirektør Sverre Rynning-Tønnesen regnes som arkitekten bak den nye tellemåten.[]

I NRK er de ansatte forpliktet til å bruke den nye tellemåten i tale som kringkastes. Det er likevel mange som fremdeles i 2020 bruker den gamle tellemåten i dagligtale. De unge under 25 år bruker nesten utelukkende den nye tellemåten, men hos de eldre er det tiltagende flere som bruker den gamle tellemåten ved økende alder.

På de fleste språk i Norges naboland (svensk, finsk, islandsk) og engelsk, sies titallet før entallet i slike sammensatte tall; mens dansk og færøysk sier entallet før titallet likesom tysk og nederlandsk. Når tallet skrives ned med titallet først og enkelttallet etterpå kan det bli feil om uttalen er omvendt. Riksmålsforbundets Tor Guttu omtalte i 1997 den gamle tellemåten som riksmål og den nye tellemåten som bokmål.

I bingolokaler har det vært vanlig at slike tall leses opp med både den gamle og den nye tellemåten.[]

Referanser
----------

1. ↑  Forhandlinger i Stortinget 22. november 1950 side 2089
2. ↑  «Forskning.no Enogseksti eller sekstien». Besøkt 5. august 2020.
3. ↑  Tor Guttu. «Forskjellene mellom riksmål og bokmål». *Språknytt 1997/1*. Besøkt 5. januar 2019.

Litteratur
----------

* St. meld. nr. 31. (1950) Ny uttale av visse tallord (Tilråding fra Kirke- og undervisningsdepartementet 31. mars 1950, godkjent ved kongelig resolusjon samme dag. (Foredratt av statsråd Lars Moen.)) (saksopplysninger)
* Botten, Geir. *Min lidle norske regnebog. Noen dypdykk i ei lærebok i matematikk fra 1645*. Universitetsforlaget 2009.
* Vinje, Finn-Erik. «Tall og tull fra Norsk språkråd». I tidsskriftet *Utdanning*, hefte: Nr 16 (2003), s. 68-69 : port.
* Kvifte, Bjørn Harald. *Den nye tellemåten – departementalt påfunn eller språkforbedring.? : søkelys på tallreformen av 1951*. – Oslo , 1978.

Eksterne lenker
---------------

* Språkrådets hjemmeside om den nye og gamle tellemåten.
* Artikkel i Hegnar online om den nye og gamle tellemåten.
Kart over De franske sørterritorier. 
**Oversjøisk territorium** (fransk: *territoire d'outre-mer*, TOM) er en type forvaltningsstatus Frankrike benytter for noen av sine oversjøiske besittelser som ikke har status som *oversjøiske departementer* (*départements d'outre-mer*, DOM), og dermed heller ikke utgjør en integrert del av Frankrike, og som heller ikke er oversjøiske samfunn. Det er nå ett slikt område igjen: De franske sørterritorier, som omfatter Crozetøyene, Kerguelen, Île Amsterdam og Île Saint-Paul, Adélie i Antarktis og Îles éparses i Indiahavet.

Tidligere hadde også Fransk Polynesia, Ny-Caledonia og Wallis- og Futunaøyene status som oversjøiske territorier. Betegnelsen benyttes noen ganger også om andre franske besittelser utenfor Europa, som Mayotte og Saint-Pierre og Miquelon.

Referanser
----------

1. ↑  «Terres australes et antarctiques françaises - Les TAAF | Ministère des Outre-mer». *www.outre-mer.gouv.fr* **(fransk)**. Arkivert fra originalen 4. mars 2017. Besøkt 28. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Ministère des outre-mer (fransk)
**Théâtre du Rond-Point** er et teater i Paris, beliggende i 8. arrondissement, adresse 2 bis Avenue Franklin D Roosevelt, 75008 Paris, rett ved Avenue des Champs-Élysées.

I 1838 fikk arkitekten Jacques Hittorff i oppdrag av kong Ludvig Filip å regulere området mot Champs-Élysées. Bygningen ble reist i 1860, og ble kalt *Panorama National*, og senere *Palais des Glaces*.

Det ble et vanlig teater først i 1981, da et teaterkompani som tidligere brukte den gamle Orsay-stasjonen måtte flytte ut fordi stasjonen skulle ombygges og tas i bruk som kunstmuseet Musée d'Orsay.

Bygningen ble fullstendig ombygget og rehabilitert i 1995, og teateret spesialiserer seg i dag særlig på ny dramatikk. I 2019 oppførte teatret to skuespill av den norske dramatikeren Fredrik Brattberg, med Frédéric Bélier-Garcia som regissør.

Referanser
----------

1. ↑  «Retours / Le Père de l’Enfant de la Mère». *Théâtre du Rond-Point Paris*. Besøkt 4. september 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Théâtre du Rond-Point – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Overlyshastighet** kommunikasjon eller reise viser til bølger av informasjon eller reise som har en hastighet som er raskere enn lysets (*c* = 299 792 458 m/s). Emnet er svært populært innenfor fysikk og science fiction.

Spekulasjoner og muligheter for FTL-reise (Faster-than-light)
-------------------------------------------------------------

Det finnes mange spekulasjoner hvordan man skal sende informasjon eller et eventuelt fartøy raskere enn *c*. 

* Reise gjennom eller lage et **ormehull**.

Et ormehull er «snarveier» gjennom rom-tid fra ett sted i universet til et annet. Ormehullene ville tillate deg å reise fra den ene enden til den andre raskere enn lyset ville brukt langs den vanlige ruten. Dette er et fenomen fra generell relativitetsteori. For å lage et ormehull må man forandre på topologien for romtiden. Dette kan være mulig innenfor den såkalte kvantegravitasjonen. For å holde et ormehull åpent kreves det regioner med negativ energi. Slik eksotisk materie derimot med negativ energi vil muligens ikke finnes. Man har funnet ut av at hvis ormehull kan bli laget, så kan de brukes til å lage tidslike løkker i romtid som ville medføre en mulighet til å reise i tid. 

Andre spekulasjoner/teorier og muligheter:  

* Ignorere relativitetsteorien som sier at ingen ting kan reise fortere enn lyset.
* Få lyset til å gå fortere.
* Dra et sted hvor lyshastighet ikke er det raskeske fenomenet.

Takyoner
--------

Takyoner er hypotetiske partikler med overlysfart. Takyoner har en imaginær masse, men utgir likevel virkelig energi og bevegelsesmengde. 
Fysikere flest tviler på takyonenes eksistens. Disse "partiklene" gir oss foruten kausalitetsproblemer også problem ved å destabilisere vakuum. Ofte nevnt i science fiction.

Dagens resultater
-----------------

Det har lenge vært kjent at teoretisk sett er det mulig for gruppefarten av lys å overgå lyshastigheten. Et nylig eksperiment gjorde slik at gruppefarten av laserstråler reiste gjennom veldig korte avtander gjennom Cesiumatomer (Cs) 300 ganger raskere en *c*!
I 2002 gjorde fysikeren Alain Haché historie ved å sende pulser i en gruppefart tre ganger raskere enn lysfarten over en lang avstand for aller første gang. Pulsene ble sendt gjennom en 120 meter lang kabel laget av en type krystall. Men det er ikke mulig å bruke denne teknikken for å sende informasjon raskere en *c*.

Det lysende blå i denne "svømmebasseng" atomreaktoren er Cherenkov stråling som er et resultat av elektroner som reiser raskere enn lysets hastighet under vann.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
Ordenstegn for Den olympiske orden
Ulrich Feldhoff med Den olympiske orden om halsen
**Den olympiske orden** er en utmerkelse som tildeles av Den internasjonale olympiske komité (IOK). Den er IOKs høyeste utmerkelse. Den olympiske orden ble innstiftet i mai 1975. Ordenen tildeles for fortjenstfull innsats for idrett eller for den olympiske sak og kan tildeles både personer som selv har vært aktive og andre som arbeider med sport. Utnevnelser til Den olympiske orden skjer gjennom nominasjoner til Det olympiske ordensråd og etter beslutning av eksekutivkomitéen i IOK.

Bakgrunn
--------

Tanken om en olympisk orden ble første gang lansert i 1972 av Avery Brundage. Den ble vedtatt innført av generalforsamlingen i IOK i 1974 og første gang utdelt i mai 1975.

Ordenen erstattet Det olympiske diplom, Bonacossa-trofeet og Mohammed Taher-trofeet.

Inndeling
---------

Den olympiske orden tildeles i to grader: Gull og sølv. Tidligere fantes det også en tredje grad, bronse, men denne er ikke tildelt etter 1984.

Insignier
---------

Ordenstegnet for Den olympiske orden består av et kjede til å bære om halsen. Kjedet har de olympiske ringene foran med olivengrener på sidene. 

Insigniene er utformet av designeren Otl Aicher fra Tyskland.

Tildeling
---------

Den olympiske orden tildeles framtredende idrettsmenn og -kvinner, statsoverhoder og idrettsledere. Ved avslutning av De olympiske leker er det vanlig at arrangementskomitéens leder tildels ordenen i gull, mens øvrige medlemmer kan få ordenen tildelt i sølv. 

Første mottager var Avery Brundage, som mottok ordenen kort tid etter sin død.

Norske innehavere
-----------------

Kong Harald og dronning Sonja er innehavere av Den olympiske orden i gull. Det er også Gerhard Heiberg. Bjørn Dæhlie ble tildelt Den olympiske orden under Idrettsgallaen 2001. Idrettslederen Arne B. Mollén fikk tildelingen i 1989.

Referanser
----------

1. ↑  Barney, Robert K.: «'Olympic Chains': Setting the Record Straight» Arkivert 10. august 2010 hos Wayback Machine. *Olympika: The International Journal of Olympic Studies*, bd. 5, 1996, s. 141–143.
2. ↑  Lennartz, Karl: «More on the Olympic Chains: Setting the Record Even Straighter», *Olympika: The International Journal of Olympic Studies*, bd. 6, 1997, s. 65–72.
3. 1 2  Barney, s. 143.
Med en **logaritmisk skala** mener vi oppdelingen av en rett linje i tallverdier som følger logaritmefunksjonen av det linjære stedsmålet.
En skala uten betegnelse er i allmennhet lineær.

En logaritmisk skala er meget praktisk når en vil fremstille relative størrelser i et diagram.

Noen egenskaper for en logaritmisk skala:

* en dobling har samme bredde uansett hvor på skalaen vi befinner oss
* fire ganger er dobbelt så bred som en dobling
* ti ganger har likeledes samme bredde overalt

En logaritmisk skala er helt upåvirket av typen logaritme som er brukt. Den eneste beskrivende størrelsen er skalalengde per faktor, for eksempel 10 cm skala per dekade markering. 

Mange naturprosesser er logaritmiske av natur, slik at en logaritmisk fremstilling passer best.
Et godt eksempel er frekvensskalaen i akustikken. I en linjær skala fra 20 Hz til 20 kHz ville 10 kHz ligge i midten og båndet 20 Hz til 2 kHz ville oppta kun den første tiendedelen av skalaen. En lineær skala er altså ganske upraktisk her. Vårt øre er logaritmisk av natur: En *oktav* oppfattes *like bred* overalt. 

Lydstyrke måles i dB (desibel) som er tiendedeler av 10-tallslogaritme. Det vil si at 3 dB er en dobling av lydenergien, men det er den minste forskjellen i lydstyrke mennesket kan oppfatte. Vår oppfattelse av lydstyrken følger ikke energien, men den logaritmiske desibelskalaen. Den lyden som er så svak at et normalt øre såvidt ikke kan høre den er definert som 0 dB. En kraftig lyd på 100 dB er 10 000 000 000 ganger så kraftig. Signal/støy forholdet i et noenlunde godt stereoanlegg er 60 dB. Det vil si at lydsignalet/musikken har energi som er en million ganger så sterk som bakgrunnsstøyen.

Regnestaven
-----------

Den logaritmiske skalaen dannet grunnlaget for regnestaven. Med regnestavens hjelp ble multiplikasjoner foretatt som lengdeaddisjoner på logaritmiske skalaer. Dette var mulig fordi det for logaritmer alltid gjelder at {\displaystyle \ \log(a\cdot b)=\log a+\log b}.

Se Regnestav.

Bildet nedenfor viser en regnestav hvor skyveren C er innstilt på å multiplisere med 1.3 (skala D), og lesestreket er satt til 2 for løsningen 1.3 \* 2 = 2.6.

Navigasjonsregneskive
---------------------

 En regneskive som ofte benyttes av flyelever.
Innen flyging brukes ofte en regneskive som fungerer som en rund regnestav med samme logaritmiske skala både på bakgrunnsskiven og den runde roterende skiven. Skalaen fra 1 til 1 (10) går på en runde. Det er et stort antall markeringer for omregninger mellom forskjellige enheter innen volum, vekt og distanse. Det er også mulighet for korrigering av indikert flyfart ved forskjellige trykk og høyder.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Breiskartolla** er et furutre i Vindøldalen i Trollheimen. Furua var lenge målt til å være Norges største, inntil Bjønnafurua i 2014 ble målt til å være større.

Breiskartolla (eller Stortolla).
I 2008 ble furua som står i Surnadal kommune oppmålt. Foranledningen var at et furutre i Alta hadde vunnet i «Mitt tre»-konkurransen i 2007. Konkurransen ble arrangert i regi av Norsk genressursenter, NRK Natur og Det norske skogselskap. En 14 meter høy furu i Mathisdalen i Alta ble kåret til landets største med en omkrets på 4,38 meter i brysthøyde ( 1,30 meters høyde). Volumet på furua i Alta ble beregnet til å være 8,2 kubikkmeter.

Breiskartolla har innkripsjonen 1868 i stammen.
Skogbrukssjef Tore Gjul og Råg Ranes frå Vindøldalen Utmarkslag mente Breiskartolla kunne være større. Med en forlenget stige målte de omkretsen for hver meter på det 13,5 meter høye treet. Volumet ble målt til 10,62 kubikkmeter, omkretsen i brysthøyde var 4,70 meter. Breiskartolla var altså større i kubikk enn treet som ble utpekt til vinneren av konkurransen i 2007. Etter oppmålingen skrev Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. Altaposten at storfurua i Mathisdalen hadde mistet posisjonen som Norges største, og at Alta-furua nå var Norges nest største furu. 

Hvor gammelt furua i Vindøldalen er vet man ikke, 500 år er blitt anslått. Årstallet 1868 er skåret inn i stammen, og ekspertene mener treet nærmest har sluttet å vokse etter dette, siden innskjæringen ikke er overgrodd. Deler av treet er også blitt til gadd (tørrfuru).

Skilt til Breiskartolla, som påstås å være Norges største furutre.
Furua nås via bomvegen i Vindøldalen. Fra parkeringsplassen følger man i en times tid den blåmerkede stien til Nedre Breiskarsetra. Noen hundre meter før setra er det satt opp skilt til Breiskartolla, som står rett utenfor stien.

Referanser
----------

1. ↑  nrk.no Furujeger fant rekordtre 05.11.2014

Eksterne lenker
---------------

* Stortolla i Vindøldalen, Surnadal kommune[*død lenke*]
* Ikke noe tull, stortolla er størst!, Trollheimsporten.no
* Storfurua nest størst, Altaposten Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Norges største furu, Altaposten Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Norges største furu er i Alta, Alta kommune Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Her er Norges største trær, NRK
***Den onde greven (A Series of Unfortunate Events)*** er en bokserie skrevet av den amerikanske forfatteren Daniel Handler under pseudonymet Lemony Snicket. Den handler om søsknene Sunny, Klaus og Violet Baudelaire som mistet foreldrene da huset deres brant ned. På grunn av en stor arv blir de forfulgt av grev Olaf, en grisk og grådig skuespiller som prøver å få tak i formuen deres.

Bokserien er skrevet i den fiktive Lemony Snickets forfatterstemme, og bærer preg av gotisk historiefortelling, absurdisme og sarkasme, med mange kulturelle og litterære referanser og en svært utydelig historisk setting.

Filmen En serie uheldige hendelser fra 2004 er basert på de tre første bøkene, regissert av Brad Silberling og har Jim Carrey i hovedrollen. Den fikk gode kritikker, men gjorde det ikke godt nok på kino til å fortsette den planlagte filmserien. I 2017 begynte en TV-serie basert på bøkene, produsert for Netflix med Daniel Handler som hovedforfatter, og Barry Sonnenfeld som produserende regissør.

Bokserien ble utgitt i Norge ved Cappelens forlag, oversatt av Aleksander Melli (bok 1-2), Karoline Melli Thomassen (bok 3-5) og Tor Edvin Dahl (bok 6-13). Bortsett fra den siste boka har alle bøkene 13 kapitler. Serien består av følgende bøker:

1. *En grufull begynnelse* (*The Bad Beginning*)
2. *Krypdyrkammeret* (*The Reptile Room*)
3. *Iglene i innsjøen* (*The Wide Window*)
4. *Den mystiske mølla* (*The Miserable Mill*)
5. *Den skrekkelige skolen* (*The Austere Academy*)
6. *Den skjulte sjakten* (*The Ersatz Elevator*)
7. *Den beksvarte byen* (*The Vile Village*)
8. *Det horrible hospitalet* (*The Hostile Hospital*)
9. *Tragedie på tivoli* (*The Carnivorous Carnival*)
10. *Den frosne fossen* (*The Slippery Slope*)
11. *Den grusomme grotten* (*The Grim Grotto*)
12. *Den tolvte trussel* (*The Penultimate Peril*)
13. *Slutten* (*The End*)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Betjent Harald Brede** er en fiktiv person fra serien om Oslodetektiven Knut Gribb. Sammen med overkonstabel Finn Jerven er han Gribbs faste medarbeider, og opptrer ved detektivens side i brorparten av fortellingene. Brede er noen år eldre enn Gribb, og i de tidlige historiene var han noe av en kvinnebedårer, men ettersom serien og personene utviklet seg tok Brede etter hvert rollen som matglad, lett overvektig familiefar, mens rollen som kvinnebedårer ble overtatt av Jerven.

Brede er født og oppvokst på Toten, og i nyere hørespill fremstilles han med Hedmarksdialekt.

Brede beskrives slik av tidligere Gribb-produsent og Radioteater-sjef Nils Nordberg:

I hørespillene og de nyere Gribb-bøkene er Brede født 1890, på Toten. Hans eldre bror arvet gården, og Harald tok underoffisersskolen og søkte seg deretter til politiet – slik mange bondegutter gjorde på hans tid.

Han er den eneste av de tre som er gift, kona heter Marie og er født Evenrud, og å den tid vi møter ham, bor ekteparet Brede i en treværelses leilighet i Myklegårdsgate, like ved Harald Hårdrådes plass, og har tre mer eller mindre voksne barn, sønnen Lille-Harald og døtrene Tordis og Randi. 

Brede har lyse krøller og blå, blide øyne, og måler 190 cm på strømpelesten. Han er en habil tungvekstbokser og vant i sine yngre år fire NM i brytning. Han er bomsterk og kan bøye jernstenger med nevene, men er ellers en godmodig og hjemmekjær mann som røyker snadde med Tiedemanns Blå Mix.

Referanser
----------

1. ↑  «Knut Gribbs hjelpere». *NRK*. Besøkt 17. oktober 2015.
**Overlærer** er en tidligere stillingstittel for lederen for en grunnskole, idag kalt rektor.

Tittelen ble fra 1913 til 1919 også brukt om visse fast ansatte lærere med embedseksamen ved en del høyere skoler (gymnasier).[] Denne stillingen var et embede i staten (dvs. stillingsinnehaveren ble utnevnt i statsråd). I 1919 ble tittelen endret til lektor.

I Oslo ble de første overlærerne tilsatt i 1915. De tilhørte Aker kommune, og var alle godt voksne menn med bakgrunn som innflyttere til Oslo. Det ble ansatt syv overlærere, og disse kom fra Nordland, Vestlandet og Telemark:

* Sigvald Smith (1866–) ved Lilleaker skole.
* Nils Dalaker (1871–) ved Grefsen skole
* Tormod Knutson (1863) ved Grorud skole
* Ole Devik (1856–1941) ved Bryn skole
* Hans Jakobsen (1865–) ved Bekkelaget skole
* Jørgen Winje (1867–) ved Nordstrand skole
* M. O. Trøen (1855–) ved Løren skole

Referanser
----------

1. ↑  Thorleif Storaas (2011). *Osloskolens historie på 1900-tallet - Nasjonale føringer og kommunale initiativ* **(norsk)**. Cappelen Damm Akademisk. ISBN 978 82 02 33170 2.
**Hiempsal I** (død 117 f.Kr.) var konge i Numidia fra 118 f.Kr. til 117 f.Kr. Han var sønn av Micipsa som døde i 118 f.Kr. og som hadde utnevnt sine to sønner Adherbal og Hiempsal, og sin adoptivsønn/nevø Jugurtha til å styre riket sammen.

Etter Micipsas død oppsto det straks fiendskap mellom Jugurtha og de to yngre brødrene. De bestemte at de skulle dele statskassen og riket mellom seg og de oppholdt seg forskjellige steder i nærheten av skattkammeret. Hiempsal tok bolig i Thirmida hos en mann som viste seg å være venn av Jugurtha, og han ga Jugurtha nøkler til huset og informasjon om hvor Hiempsal oppholdt seg. Jugurtha fikk dermed sendt sine menn inn i huset og drepte Hiempsal.

Etter drapet på Hiempsal tok de fleste numidierne parti for Adherbal, og han dro til Roma for å søke hjelp mot Jugurtha. Jugurtha selv hadde imidlertid mange innflytelsesrike venner blant romerne, og han visste å bestikke de riktige personene. Striden mellom Adherbal og Jugurtha endte med at Adherbal ble drept i 112 f.Kr. Romerne gikk deretter til krig mot Jugurthas Numidia - jugurthakrigen – som varte til 105 f.Kr. da den romerske general Gaius Marius tok Jugurtha til fange og fikk ham drept i 104 f.Kr. Etter ham ble Jugurthas halvbror Gauda konge.

Referanser
----------

1. 1 2   ESBE / Gijempsal[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Q45274407[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   РСКД / Adherbal[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Gaius Sallustius Crispus (Sallust), Jugurtha, Det norske Samlaget (1923), kap. 11-12
5. ↑  Sallust, kap. 12
6. ↑  Titus Livius, Ad urbe Condita, bok 45, kap 62

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
**Wallentind**, også kalt **Isvasstinden**, er et 940,6 meter høyt fjell på Austvågøya i Hadsel kommune i Nordland. Det ligger sørvest for den vestre enden av Isvatnet og nord for vestenden av Trollfjordvatnet.

Fjellet er oppkalt etter den amerikanske jagerflypiloten Robert D. Wallen, som 30. mars 1987 styrtet og omkom like ved toppen av fjellet. Styrten skal ha skyldtes at en brann i oksygensystemet ombord i A-10-flyet førte til utslipp av kullos (karbonmonoksid), som gjorde at piloten mistet bevisstheten. Noen av redningsmannskapene som berget vrakdelene og levningene av piloten, foreslo i etterkant av ulykken å oppkalle fjellet etter piloten.

Referanser
----------

1. ↑  Norgeskart (Statens kartverk) (besøkt 16. juli 2017)
2. ↑  Statens kartverk: Faktaark (besøkt 16. juli 2017)
3. ↑  NRK: – Jeg skjønte at det hadde skjedd noe alvorlig da jeg så et skred av sot (16. juli 2017)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Harald Bjørlykke** (født 14. september 1901 i Ås, død 28. februar 1968 i Trondheim) var en norsk geolog og professor.

Virke
-----

Etter å ha studert til cand.real. 1928 hadde han ett år ved Georg-August-Universität Göttingen, og var konservator ved Geologisk museum (Oslo) 1930–37 med studieopphold i Göttingen 1929, Freiberg 1934 og Oxford i 1935.

Han mottok dr.philos fra Universitetet i Oslo i 1935, på en avhandling om *The Mineral paragenesls and Classification of the Granite Pegmatltes of Iveland, Stesdal*.

Fra 1937 til 1946 var han dosent i mineralogi og krystallografi ved NTH sin bergutdanning. Så var han statsgeolog ved Norges geologiske undersøkelse 1946–1951. Han ble sjef for A/S Norsk Bergverk i 1952, og var der igjennom sjefsgeolog ved Søve gruver i Ulefoss.

Han ble i 1958 direktør ved Norges geologiske undersøkelse som hadde blitt flyttet av politikerne fra Oslo til Trondheim; han etterfulgte forøvrig Sven Føyn som hadde gått av i protest mot flyttingen. Bjørlykke ble avløst av Karl Ingvaldsen som satt frem til 1973. Selv ble Bjørlykke i 1966 professor i geologi ved NTH.

Bjørlykke mottok Reuschmedaljen i 1939.

Familie
-------

Han var sønn av Knut Olai Bjørlykke (1860–1946), som var professor i geologi på Ås, der Harald ble født i 1901. Harald ble far til geologen Knut Olav Bjørlykke (født 1938) og geologen Arne Bjørlykke (født 1943).

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   *Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase*, NKC-identifikator mub20231181476, Wikidata Q13550863,
2. ↑  Studentene fra 1919, årbok publisert i Norge i 1950.
3. ↑  Knut Olav Bjørlykke, Tore O. Vorren og Inge Aarseth (10.1.2005). «Norsk geologi i 100 år». Røros. [*død lenke*]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Sven Føyn** | **Administrerende direktør vedNorges geologiske undersøkelse**(1958–1963) | Etterfølger:**Karl Ingvaldsen** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Wikistrinda **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
| Alpint |
| De olympiske ringer Olympiske leker |
| Bronse | Lillehammer 1994 | Kombinasjon |

**Harald Christian Strand Nilsen** (født 7. mai 1971 i Gjøvik) er en norsk tidligere alpinist.

Karriere
--------

Allrounderen Strand Nilsen vant ingen verdenscuprenn, men fikk flere pallplasseringer i storslalåm og kombinasjon i 1994/1995-sesongen. Han kom på tredjeplass i storslalåmcupen denne sesongen, bare slått av Alberto Tomba og Jure Kosir. 13.-plass i totalverdenscupen samme sesong var karrierens beste plassering.

De følgende årene spesialiserte Strand Nilsen seg som slalåmkjører, og plukket regelmessig plasseringer blant de 15 beste, men han nådde aldri opp på nivået fra 1994- og 1995-sesongene.

Under OL 1994 på Lillehammer var han med på å ta tredobbelt seier i kombinasjonsøvelsen, da han tok bronsemedaljen etter Lasse Kjus og Kjetil André Aamodt. Han deltok også i 1998 i Nagano. Han la opp etter sesongen 2002/03.

Strand Nilsen er i dag bosatt i hjembyen Gjøvik hvor han driver egen praksis som kiropraktor.

Pallplasseringer i verdenscupen
-------------------------------

| Dato | Sted | Disiplin | Plassering |
| --- | --- | --- | --- |
| 30. januar 1994 | Frankrikes flagg Chamonix | Alpin kombinasjon | 3 |
| 6. januar 1995 | Slovenias flagg Kranjska Gora | Storslalåm | 2 |
| 15. januar 1995 | Østerrikes flagg Kitzbühel | Alpin kombinasjon | 2 |
| 22. januar 1995 | Sveits’ flagg Wengen | Alpin kombinasjon | 3 |
| 4. februar 1995 | Sveits’ flagg Adelboden | Storslalåm | 3 |
| 20. februar 1995 | Japans flagg Furano | Storslalåm | 3 |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Harald Christian Strand Nilsen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Harald Christian Strand Nilsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Harald Christian Strand Nilsen – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Harald Christian Strand Nilsen – ski-db.com Rediger på Wikidata
**Harald Frederik Valdemar Brix** (født 25. februar 1841 i København, død 28. mai 1881) var en dansk politiker og redaktør. Sammen med sin fetter Louis Pio og Paul Geleff grunnla han en dansk avdeling av Den første internasjonale i 1871. Dette var forløperen for arbeiderbevegelsen i Danmark.

Fra 22. juli 1871 ga Brix og Pio ut ukebladet *Socialisten*, Danmarks første arbeideravis. Han var kort tid i forveien slått konkurs i forbindelse med en bokhandel han hadde drevet og delte fetterens ønske om å starte en dansk avdeling av Den første internasjonale. 

I 1872, tre uker etter Slaget på Fælleden, ble han idømt tre års fengsel for å ha oppfordret til samfunnsomveltning. 

Etter løslatelsen i 1875 begynte han å gi ut et satirisk blad kalt *Ravnen*. Dette resulterte i 1877 i en dom på fire år på forbedringsanstalt, 21 måneder i fengsel og 1 500 kroner i bøter for majestetsfornærmelse, blasfemi, oppfordring til revolusjon og injurier.

Da han ble løslatt i 1880, begynte han å utgi dagbladet *Herolden*, fra 12. februar til 20. september og igjen fra 25. desember til 19. mars 1882. Imidlertid hadde han fått betydelig svekket helse etter mer enn 7 år i fengsel og han døde knapt 40 år gammel.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Dansk Biografisk Leksikon, 3. utgave, denstoredanske.dk, besøkt 21. september 2019[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Geni
 |

Portal: Danmark
***En del forestillinger om rovdyr*** er en norsk dokumentarteater-forestilling, som ble satt opp av Hedmark Teater. Premieren fant sted 26. september 2008 i Våler i Hedmark. Siste forestilling ble holdt på Hamar 7. november 2008.
Samtlige kommuner i Hedmark og noen i Oppland ble besøkt. Den ble spilt 36 ganger.

Regissør Aslak Svensgaard Moe har stått for dramatiseringen av et omfattende researchmateriale, innhentet av ham og skuespillerne. De har reist rundt i Hedmark, Oppland og Oslo og pratet med sauebønder, jegere, bygdefolk, forsker, skolebarn samt politikere om rovdyr og sauer. Stykket, som ikke er et skuespill i ordinær forstand, består av ordrette sitater.

Fem skuespillere står på scenen og gir stemme til de intervjuede på deres egen dialekt eller sosiolekt.

Skuespillere
------------

* Anne Nyutstumo
* Thea Danielsen Fjørtoft
* John Nyutstumo
* Jonas Kippersund
* Kyrre Eikås Ottersen

Se også
-------

* Dokumentarteater

Eksterne lenker
---------------

* Om forestillingen på Hedmark Teaters hjemmeside
**Sindre Lysø** (født 16. desember 1995) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet, og har siden 2022 vært statssekretær i Kunnskapsdepartementet.

Lysø er den lengstsittende generalsekretæren i Arbeidernes Ungdomsfylking (AUF).

Bakgrunn
--------

Lysø er født og oppvokst på Ekholt i Rygge kommune i Østfold.

Han har sin politiske bakgrunn i Arbeidernes Ungdomsfylking (AUF), og har vært medlem av AUF siden 2009, etter oppfordring fra hans mor. Lysø har innehatt en rekke verv i organisasjonen, og var lokallagsleder i AUF Moss og Omegn (2010-2012), fylkesleder i AUF i Østfold (2012-2014), sentralstyremedlem i AUF (2014-2018) før han under AUFs 56. ordinære landsmøte i oktober 2018 ble valgt som ungdomsorganisasjonens generalsekretær. Han ble på landsmøtet i 2020 gjenvalgt, som den første generalsekretær i AUF siden Halvard Ingebrigtsen i 2000. Lysø ble i valget 2015 innvalgt til kommunestyret i Rygge som 5. representant på Arbeiderpartiets liste.

Lysø var lokallagsleder i AUF Moss og Omegn da han som deltaker på AUFs sommerleir 2011 overlevde terrorangrepet 22. juli.

Referanser
----------

1. 1 2  «Sindre Lysø (22) fra Rygge innstilt som generalsekretær i AUF». Besøkt 31. oktober 2018.
2. ↑  «(+) Sindre (24) er valgt til generalsekretær for andre gang: – Jeg har store ambisjoner». *www.moss-avis.no* **(norsk)**. 18. oktober 2020. Besøkt 22. oktober 2020.
3. ↑  «Dette er det nye kommunestyret i Rygge kommune». *www.moss-avis.no* **(norsk)**. 15. september 2015. Besøkt 31. oktober 2018.
4. ↑  «Frykter et nytt 22. juli». Besøkt 31. oktober 2018.
**Jarle Nyheim** (født 30. november 1972) er en norsk skuespiller og sanger fra Larvik. Han spilte den lille rollen som "Kåre", Gjertrud Krogstads elsker og trommeslager i Svein Krogstads band i Hotel Cæsar i 2006. På 1980-tallet var Nyheim vokalist og trommeslager i popbandet Daylight. Han er nå vokalist i Bad Budget Band, som vesentlig spiller musikk fra 1970- og 1980-tallet, med hovedvekt på funky soul og disco. Nyheim har også sunget med Larvik Storband.

Diskografi over utgivelse med Daylight
--------------------------------------

| Kassettittel | Sangtittel | Komponist | Tekstforfatter | Type | Kassettmerke | Katalognummer | Innspillingssted | Innspillingsdato | Innspillingsår |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *Daylight* | *Why* |  |  | MC | Daylight |  |  |  | 1985 |
|  | *I'm Sorry* |  |  |  |  |  |  |  | 1985 |
|  | *Something About You* |  |  |  |  |  |  |  | 1985 |
|  | *Little Girl* |  |  |  |  |  |  |  | 1985 |

Kilder
------

* Østlands-Posten den 18. april 2006
**Merdøgaard museum** er et museum på øya Merdø utenfor Arendal. 

Dendrokronologiske undersøkelser viser at tømmeret huset er bygd av er felt i 1730, og at huset etter all sannsynlighet sto ferdig sommeren 1731 eller kort tid etter. 

I 1736 ble Zacharias Allewelt eier av huset. Han førte skip i trekantfart og på toppen av sin karrière var han Kina-skipper. Allewelt solgte huset til en annen Kina-kaptein, Jesper With, og flyttet tilbake til København. 

Kjøkkenet på Merdøgaard.
I 1781 ble huset kjøpt av Jacob Larssøn. Jacob og kona Edel var de som satte sitt preg på huset som hjem, og mange av deres eiendeler er i huset i dag. Det var Edel og Jacobs sønnesønn, Jacob Christian Larssøn, som kom opp med ideen om at Merdøgaard burde bevares slik det var. Bygningen ble kjøpt av Arendals Museum i 1930 og tilhører i dag Kuben i Arendal. 

Østindiafareren «Götheborg» på Merdø havn juni 2009 Merdøgaard i bakgrunnen.  Foto: Karl Ragnar Gjertsen 
Museet er åpent for publikum i sommersesongen, og er innredet som et gammelt skipperhjem slik det var for 200 år siden. Til anlegget hører sjøbod og fjøs, nødvendige for å drive jordbruk og sjøfart i skjærgårdssamfunnet. Inventaret viser den nære kontakten det var mellom kysten av Agder og Danmark, Nederland og England i seilskutetida. Til museet hører en stor eiendom med badestrand.

Våningshuset er fredet etter Lov om kulturminner.

Referanser
----------

1. ↑  Et kjært minne, *Avtrykk* 10.06.2015

Eksterne lenker
---------------

* Tidsreisen Merdø
* De Sørlandske uthavner
* «Merdøgaard museum». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* 

| * v
* d
* r
Aust-Agder museum og arkiv |
| --- |
| KUBEN, Arendal **·** Merdøgaard museum **·** Langsæ gård **·** Eydehavnmuseet **·** Birkenes Bygdemuseum **·** Østre Angelstad **·** Elvarheim Museum |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
Maria Reiches hjem som i dag er museum
**Maria Reiche Neumann** (født 15. mai 1903 i Dresden i Tyskland, død 8. juni 1998 i Lima i Peru) var en tyskfødt matematiker og arkeolog kjent for sin forskning om nazcalinjene i Peru.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Maria Reiche studerte matematikk, geografi og språk ved Dresdens tekniske universitet. I 1932 begynte hun å arbeide som barnepike og lærer for barnene til den tyske konsulen i Cusco i Peru. I 1934 mistet hun en finger i koldbrann. Samme år ble hun lærer i Lima og gjorde vitenskapelige oversettelser. Da andre verdenskrig brøt ut bestemte hun seg for ikke å vende tilbake til Tyskland.

### Forskerkarriere

I 1940 ble hun assistent til den amerikanske arkeologen Paul Kosok som hadde oppdaget Nazcalinjene. Rundt 1946 begynte hun å undersøke figurene i Nazca. Da Kosok forlot Peru i 1948 fortsatte hun arbeidet med å kartlegge området.

Reiches teori var at de som konstruerte linjene benyttet disse som en solkalender og et observatorium for astronomiske sykler. Ettersom linjene kan ses tydelig fra luften overtalte hun Perus flyvåpen å hjelpe henne med flyfotografering. Hun tilbrakte den meste tiden aleine i sitt hjem i Nazca. Hun forklarte sine teorier i boken *The Mystery of the Desert* og brukte inntektene av boken til for å forsøke å sørge for at ørkenen skulle bevares og lønne vakter og assistenter.

Reiche ville bevare Nazcalinjene fra biltrafikken, da området ligger nær *Pan-American Highway*, og ulike regjeringsplaner. Det meste av hennes penger gikk til arbeidet med området. Hun overbeviste regjeringen om å begrense den allmenne adgangen til området. Hun lot bygge et tårn nær motorveien slik at besøkere kunne se linjene på avstand. I 1993 fikk hun en fortjenestemedalje i *Degree of Great Cross* og ble peruansk statsborger i 1994. UNESCO satte opp linjene på verdensarvlisten i 1995.

Reiches helse ble dårligere med årene. Hun ble bundet til rullestol, led av hudsykdommer og mistet synet. Under sine siste år led hun av Parkinsons sykdom. Hun døde den 8. juni 1998 av kreft på et flyvåpensykehus i Lima. 

Reiche ble begravd nær Nazca med offisielle æresbevisninger. Hennes tidligere hjem har blitt et museum.

Referanser
----------

1. 1 2   FemBio-Datenbank, FemBio-ID 22914, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   www.britannica.com[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   arxiv.org[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.google.com[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
6. 1 2 3 4   www.independent.co.uk[Hentet fra Wikidata]
7. ↑  .

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Maria Reiche – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Labyrinthina – Maria Reiche – Nazcalinjeteori

Portaler: Arkeologi | Vitenskap

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Sächsische Biografie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** CiNii
 |
**Koagulasjonsfaktorene** er en rekke enzymer som flyter rundt i blodet som, når de aktiveres, er med på å danne et koagel. Koageldannelse er en viktig del av hemostasen (stansing av blødning etter en blodåreskade). 

De fleste koagulasjonsfaktorene er proteiner som produseres i leveren. Ved sekundær hemostase vil disse faktorene aktiveres og aktivere andre faktorer og/eller andre proteiner, som for eksempel ved å omdanne protrombin til trombin. Faktorene aktiverer andre faktorer og proteiner ved protolyse, altså ved å spalte av deler av proteinet. Hos mennesket regner man med 12 slike faktorer.

Dannelse av koagel/ blodpropp
-----------------------------

Koagulasjonssystemet er en kaskade av reaksjoner. Noen av disse reaksjonene krever fosfolipider og kalsium. To aktiveringsveier er kjent, extrinsic og instrinsic, hvorav det er det første som foregår hovedsakelig in vivo. Her initieres koagulasjonen av tissuefactor, TF, som er et transmembranprotein som uttrykkes over store deler av kroppen, blant annet epidermis, monocytter, organkapsler, GI og resp traktus, hjernen og i glomeruli. TF uttrykkes her ved endothelskade. 
Faktor VII sirkulerer i plasma, og kan bli aktivert til f VIIa av TF, som igjen aktiverer faktor X. Faktor Xa danner et kompleks med faktor V på overflaten av aktiverte plater, som omdanner protrombin til trombin, noe som igjen konverterer fibrin til fibrinmonomer, som polymiser og er kryssbundet av f XII for å danne en stabil blodpropp. 

Trombin har en sentral rolle; det aktiver FXI, FVIII, FV og plater, noe som genererer en positiv feedbackloop.
Koagulasjonsfaktorer produseres av levra. Faktor V produseres også av plater og endothelceller

For å forhindre overaktivitet av koagulasjonssystem kaskaden, finnes det naturlige inhibitorer;

1. TF-VIIa komplekset, samt Xa blir raskt inaktivert av TFPI (tissuefaktor pathway inhibitor)
2. Antitrombin produseres av levra, og utøver inhibitorisk aktivitet mot trombin og faktor Xa. HEPARIN; Når det binder til antitrombin får vi en markert akselerert inhibitorisk effekt av antitrombin.
3. Protein C; er en vit K avh faktor som prod av levra. Sammen med sin co-faktor protein S, degregraderer de og inaktiverer de faktor Va og VIIIa.

Warfarin er et medikament som hemmer aktiveringen av de vitamin K avhengige koagulasjonsfaktorene II, VII, IX og X
Maria Stuart
***Maria Stuart*** er et berømt skuespill av den tyske dikteren Friedrich von Schiller. Det omhandler Maria Stuart, skottenes dronnings, liv og tragedie. Et drama om kjærlighet, politikk og død med to av Storbritannias mest markante kvinner i sentrum – Maria Stuart og Elizabeth I.

Historien
---------

Året er 1587. 

De to dronningene kjemper om retten til den engelske tronen. Forholdet er ulik Elizabeth er mektig monark. Englands ugifte dronning, omgitt av adelsmenn og politikere. Hennes nære slektning Maria er fengslet og er anklaget for mord og landsforræderi. Elizabeth er streng og pliktoppfyllende, Maria kvinnelig og spontan. Maria ble halshugget, og det er døgnene før henrettelsen Schiller beskriver i sitt stykke. For hva er farligst for Elizabeth – en død eller en levende Maria? Stykket drives frem av sjalusi, kjærlighet, politikk og religion. Begge tvinges gjennom en moralsk og indre diskusjon med seg selv, sine omgivelser og sin Gud. 

Portal: Litteratur


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Estadio Olímpico Universitario
Den østlige fasaden til Estadio Olímpico Universitario
**Estadio Olímpico Universitario** er et olympiastadion i Ciudad Universitaria i Mexico by. Det var hovedarena for De olympiske leker i 1968, og var også arena for fire kamper i Verdensmesterskapet i fotball 1986. Stadionet har en tilskuerkapasitet på 63 186. Det ble bygd i 1952, og var den gang det største stadionet i Mexico. Det er i dag det nest største, etter Estadio Azteca. Estadio Olímpico Universitario brukes som hjemmebane av fotballaget Pumas de la UNAM og av det amerikanske fotballaget Pumas Dorados de la UNAM.

Stadionets fasade er av vulkanstein, og formen minner om en vulkan. Det er tegna av arkitektene Augusto Pérez, Raúl Salinas og Jorge Bravo Moro. Den østlige fasaden har en stor mural av den kjente kunstneren Diego Rivera. Den viser universitetets våpenskjold, med ørnen som sitter på en kaktus. Under de utstrakte vingene er det en far en mor som føder en sønn. Til høyre og venstre for våpenskjoldet er det to idrettsutøvere som tenner den olympiske ilden. I bunnen av muralen ligger en stor fjærkledd slange, den symbolske framstillinga av den aztekiske guden Quetzalcoatl. Som en del av Ciudad Universitaria står stadionet oppført på UNESCOs verdensarvliste.

Referanser
----------

1. ↑  Fotballstadioner i Mexico hos Fussballtempel

Eksterne lenker
---------------

* (en) Estadio Olímpico Universitario – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Arenaer under Sommer-OL 1968 i Mexico by |
| --- |
| Alberca Olímpica Francisco Márquez **·** Arena México **·** Auditorio Nacional **·** Avándaro golfklubb **·** Campo Marte **·** Campo Militar 1 **·** Circuíto Satélite **·** Ciudad Deportiva Magdalena Mixiuhca **·** Ciudad Universitaria svømmebasseng **·** Club de Yates de Acapulco **·** Estadio Azteca **·** Estadio Cuauhtémoc **·** Estadio Jalisco **·** Estadio Municipal **·** Estadio Nou Camp **·** Estadio Olímpico Universitario **·** Fernando Montes de Oca fektehall **·** Gimnasio Olímpico Juan de la Barrera **·** Insurgentes ishall **·** Palacio de los Deportes **·** Revolución ishall **·** Teatro de los Insurgentes **·** Velódromo Olímpico Agustín Melgar **·** Vincente Suárez skytebane **·** Virgilio Uribe ro- og kanobane **·** Zócalo |
**Knæstang** eller **Knestang** (gnr. 128) (av norrønt *kné* og *stangr*, som trolig betyr *eng med knekk ved rett bekk*) er både en gammel urgård og ei lita grend i Haugsbygd i Ringerike, et lite stykke nord for Haug kirke. Grenden har fått navn etter gården, som kan ha blitt ryddet i århundrene før år 0. Den tilhører således bygdens eldste gårder. Like nord for gården(e) ligger Viul. I sør Hval søndre, Øde-Hval, Auren (Haug)Auren og Lo

Knæstang nevnes i gamle diplomer fra senmiddelalderen og framover, første gang sikkert i 1445 (DN. VI 521) og senere i 1528, 1542, 1604, 1617, 1657 og 1723. Et diplom fra 1352 (DN. IV 287) kan også vise seg å omhandle denne gården, men dette er mer usikkert i det navnet i denne kilden kan tolkes på flere måter. I 1657 nevnes Knæstang som to gårder, og i 1723 som to gårder hvorav den ene med to oppsittere.

Se også
-------

* Liste over gårder i Ringerike
* Haugsbyd
* Knestangsteinen

Referanser
----------

1. ↑  DN. IV 287. Diplomatarium Norvegicum (volumes I-XXI)
**Jødiske språk** er en gruppe språk som har utvikla seg i forskjellige jødiske samfunn i Europa, Sør- og Sørvest-Asia og nordlige Afrika. Den vanlige måten slike språk ble til på var at hebraiske ord og uttrykk som ble brukt til å uttrykke jødiske ideer og saker, ble lagt til det vanlige ordforrådet i et språk. Fordi mange jødiske samfunn har vært veldig isolerte, inneholder mange jødiske språk ord og lingvistiske strukturer lenge etter at disse har forsvunnet fra moderspråket. De mest kjente er jiddisch og jødespansk, men det er mange andre, som for eksempel jødegeorgisk.

Litteratur
----------

* Ghil'ad Zuckermann 2014. *Jewish Language Contact* (*International Journal of the Sociology of Language* 226).
* Ghil'ad Zuckermann 2003. *Language Contact and Lexical Enrichment in Israeli Hebrew*, Palgrave Macmillan. ISBN 9781403917232 / ISBN 978140338695.

Eksterne lenker
---------------

* Jewish Language Research Website
* Utdøende jødiske språk Arkivert 16. juli 2012 hos Wayback Machine.
* Jødiske språk i Europa

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** SUDOC
 |
***SAXOTECH Online*** var et publiseringssystem for nettaviser, distribuert av danske Saxotech. Systemet ble solgt både enkeltstående og som pakkeløsning, sammen med avisproduksjonssystemet SAXOTECH Mediaware Center.

Systemet har tett integrasjon mellom delsystemene, basert på RESTfulle vevtjenester («web services»). Artikler produsert i SAXOTECH Mediaware Center utveksles dermed enkelt med SAXOTECH Online og vice versa. All bearbeiding av innhold skjer i SAXOTECH Mediaware Center, uavhengig om den aktuelle artikkelen skal publiseres til skriver, vev/web, nettbrett eller mobil.

SAXOTECH Online, tidligere Publicus, er opprinnelig et norskutviklet system, og var pr. mars 2012 ett av verdens mest utbredte publiseringssystemer til mediebransjen og betjener på dette tidspunktet over 1600 nettsteder.

I juli 2013 ble selskapet del av Newscycle Solutions, som har sentral i Saint Paul, Minnesota i USA.

Referanser
----------

1. ↑  «DTI and Saxotech merge to form NEWSCYCLE Solutions». *Press release*. DTI. 22. juli 2013. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 31. oktober 2013.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 8. september 2013. Besøkt 8. mars 2016.
«**Say OK**» er Vanessa Anne Hudgens' andre single fra debutalbumet *V*. Det var egentlig planer om å gi ut «Let go», som andresingel, men det ble byttet om i siste liten.

Musikkvideo
-----------

Den første versjonen ble gitt ut i januar 2007 og er kun for Disney Channel. Videoen viser Vanessa på *High School Musical*-turneen. Vanessa's lille søster, Stella blir vist i videoen flere ganger.

Den andre videoen ble gitt ut i mars og ble laget for alle andre kanaler. I videoen har Zac Efron en større rolle. Videoen ble spilt inn i en bowling hall i Los Angeles og på en strand.

Listeplasseringer
-----------------

| Chart (2006) | Peakposition |
| --- | --- |
| Brazil Hot 100 | **1** |
| MYX Hit Chart Philippines | 14 |
| U.S. *Billboard* Hot 100 | 61 |
| U.S. *Billboard* Pop 100 | 47 |
| Asia's *Mtv* Pop 20 | 2 |
| UK Singles Chart | 124 |
| Argentina Top 100 | 3 |

Referanser
----------

1. ↑  «www.ukmix.org». Arkivert fra originalen 29. september 2007. Besøkt 10. september 2007.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* (en) «Say OK»-video på YouTube

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |