recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Bussluse i form av en bussgrav i Assen i Nederland
**Bussluse** er en anordning for å sikre at bare busser får tilgang på en bestemt veistrekning. Bussluser konstrueres på to ulike måter; enten som et stasjonært hinder som lages som et hull i veien (bussgrav) eller som en forhøyning i midten av veien som er tilpasset bussenes sporvidde og avstand over bakken.

Ved en bussgrav er hjulsporene så langt fra hverandre at bare busser er brede nok til å kunne benytte overgangen, mens personbiler faller nedi hullet. En bussluse i form av en forhøyning i veien er så høy at busser med sin sporvidde og gulvhøyde kjører over, mens personbiler i beste faller skraper nedi forhøyningen. Forhøyningen lages samtidig så bred at personbiler ikke skal kunne passere. Ettersom lavgulvsbusser innføres stadig flere steder er imidlertid forhøyningene på vei ut til fordel for bussgrav.

I tillegg har en bevegelige hindre, som oftest en radiostyrt bom, som heves når en buss eller annet kjøretøy med riktig radiosender kommer inn mot bommen. Bommen kan også være styrt av en vekt som gjør utslag på tunge kjøretøy, men ikke for lette personbiler.

* Bussluse ved Hillerød på Nordsjælland i DanmarkBussluse ved Hillerød på Nordsjælland i Danmark
* Bussluse ved HillerødBussluse ved Hillerød
* Bussluse i AssenBussluse i Assen

Se også
-------

* Fartshump
* Veibom
* Vikeplikt
* Sluse
**Anbud** (juridisk) er det tilbud som blir inngitt av en anbyder i en *anbudskonkurranse*. Noe av det særpregede ved en anbudskonkurranse er at det er forbudt å forhandle om anbudet og å endre anbudet etter anbudsfristens utløp. Dette er i motsetning til konkurranser med forhandlinger der partene forhandler om tilbudet etter at det er gitt inn. 

Skillet mellom disse såkalte anskaffelsesprosedyrene er viktig i regelverket for offentlige anskaffelser. Over visse beløpsgrenser («terskelverdier») er det påbudt med anbudskonkurranser og da kan konkurranser med forhandlinger bare unntaksvis bli benyttet.

Norge
-----

For bygge- og anleggsprosjekter finnes to Norsk Standard (NS) for disse to typer konkurranser. Dette er NS 8400 og NS 8410, men disse standardene kan bare brukes av private oppdragsgivere.

I dagligspråket brukes ofte ordet anbud også om tilbud som innhentes og som det er meningen å forhandle om.[] I politisk språkbruk er «sette ut på anbud» ofte brukt om å konkurranseutsette en tjenesteytelse som har vært levert av ansatte i det offentlige.

Litteratur
----------

* Hans Jakob Urbye: *Kommentarer til NS 8400 og NS 8410*, Oslo 2007

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** HDS **·** NKC
 |
**Arbeidskonflikt** (eller «arbeidskamp») er en spesifikk type av konflikt som kan oppstå på arbeidsplasser. Konflikten(e) kan oppstå som følge av uenighet mellom partene om lønn, arbeidstid, arbeidsmiljø, arbeidets organisering, eller andre betingelser som har bakgrunn i eksempelvis økonomi, familie, adgang til fritid og sosiale goder for den ansatte osv.

I Norge oppstår arbeidskonflikter som regel ved enten reforhandling av eksisterende tariffavtale eller ved krav fra ansatte om opprettelse av tariffavtale ved en arbeidsplass som så langt har vært utenfor det det organiserte arbeidsliv.

Typer arbeidskonflikt
---------------------

Arbeidskonflikter oppstår mellom det som gjerne kalles partene i arbeidslivet, altså mellom de ansatte eller deres organisasjon og arbeidsgiver eller arbeidsgivers organisasjon. Således kategoriseres en arbeidskonflikt normalt ut fra hvilken part som har iverksatt arbeidskonflikten:

### Arbeidsnedleggelse (streik)

Enten

* Oppsigelse fra arbeidstaker sin side.

Eller

* Hel eller delvis arbeidsstans som arbeidere i fellesskap eller i forståelse med hverandre iverksetter for å tvinge frem en løsning av en tvist mellom en fagforening og en arbeidsgiver eller arbeidsgiverforening.

Som ledd i en arbeidsnedleggelse regnes det at vedkommende bedrift som følge av arbeidsnedleggelsen søkes sperret for arbeidskraft. 

### Arbeidsstenging (lockout)

Enten

* Oppsigelse fra arbeidsgiver sin side.

Eller

* Hel eller delvis arbeidsstans som en arbeidsgiver iverksetter for å tvinge frem en løsning av en tvist mellom ham selv eller en annen arbeidsgiver og en fagforening eller mellom en arbeidsgiverforening og en fagforening, uten hensyn til om andre arbeidere tas inn istedenfor de utestengte.

Som ledd i en arbeidsstengning regnes det at de utestengte arbeidere søkes hindret i å få annet arbeid.

Eksterne lenker
---------------

* Lov om arbeidstvister, Lovdata.
* Lov om offentlige tjenestetvister, Lovdata.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Arbeidsinnvandring** er en betegnelse på en type migrasjon av befolkningsmasser inn i et land fra et eller flere andre land. Ifølge FNs befolkningsfond, UNFPA, levde 214 millioner mennesker, eller 3 prosent av verdens befolkning, utenfor sitt eget land i 2010.
Migrantene deles opp i fire hovedgrupper:

* Arbeidsinnvandrere
* Flyktinger
* Familiegjenforeninger
* Studerende

Den største gruppen er arbeidsinnvandrere. Antallet flyktninger fra krig, naturkatastrofer og ekstreme værforhold var 10,5 millioner 2011. Det forhindrer ikke at gruppene har fellestrekk. Flyktninger trenger også jobb og studenter kan velge å bli igjen i de landene de studerer i. I mange fall er arbeidsinnvandringen til gode for begge landene. I et land med høy aktivitet kan arbeidsinnvandrere bidra til å fjerne flaskehalser. Det land som sender ut arbeidskraft får lavere kostnader for arbeidsløse og ofte sender de som flytter penger tilbake til familien. Arbeidsinnvandring kan også ha negative effekter. De kan presse lønningene i det land de flytter til og det kan bli en hjerneflukt, eller brain drain, i det land de kommer fra.

Ulike typer arbeidsinnvandring
------------------------------

Arbeidsinnvandringen kan deles opp i forskjellige kategorier:[]

* Sesongarbeidere
* Arbeidsinnvandrere med arbeidstillatelse
* Arbeidsinnvandrere uten arbeidstillatelse
* Utstasjonerterte arbeidstakere

Referanser
----------

1. ↑  «Migration». *United Nations Population Fund* **(engelsk)**. Besøkt 17. juli 2022.
2. ↑  blindahl. «Blir Norden nästa station för portugiserna? — Arbeidsliv i Norden» **(norsk)**. Besøkt 17. juli 2022.
3. ↑  «Migration». *United Nations Population Fund* **(engelsk)**. Besøkt 17. juli 2022.
**Arbeidslivstelefonen** er en telefontjeneste som informerer, gir råd og veileder om spesielle utfordringer på arbeidsplassen,  arbeidsmiljøspørsmål og lover og regler om arbeidslivet. Telefontjenesten drives av Mental Helse, og er et lavterskeltilbud tuftet på Mental Helse sin kompetanse innen psykososiale problemstillinger og mellommenneskelig rådgivning.

Historie
--------

Arbeidslivstelefonen ble startet som et prosjekt i samarbeid med Arbeidstilsynet i 2002, og i 2005 ble telefontjenesten en fast ordning delvis finansiert av Arbeidsdepartementet. I 2015 hadde Arbeidslivstelefonen to årsverk, og besvarte 1700 henvendelser.

Tilbud
------

Kjernevirksomheten til Arbeidslivstelefonen er å veilede enkeltpersoner som har en utfordring i tilknytning til arbeidslivet. Samtalene går på både inkludering i arbeidslivet og for å hindre utstøting fra arbeidslivet. Mange av henvendelsene kommer fra personer som av ulike årsaker ikke opplever at de har nådd frem verken ovenfor tjenesteapparat, arbeidsgiver eller fagforening, og her er Arbeidslivstelefonen med på å bygge broer og gjenoppbygge tillit.

Målsetting
----------

Arbeidslivstelefonen har som målsetning å bidra til å redusere sykefravær og hindre utstøting fra arbeidslivet, samt å bidra til økt trivsel og bedre helse. Arbeidslivstelefonen ønsker å være en viktig nasjonal tjeneste i arbeidet for et mer inkluderende arbeidsliv.

Målgruppe
---------

Målgruppen for Arbeidslivstelefonen er alle som har spørsmål knyttet til arbeidslivet – arbeidstakere, ledere, verneombud, tillitsvalgte, pårørende og andre.

Eksterne lenker
---------------

* Arbeidslivstelefons hjemmesider
**Samuel Roland Levin** (født 29. desember 1911 i Stockholm, død 7. juli 2003 i Stockholm) var en svensk slagertekstforfatter og tannlege.

Levin studerte ved Södra latin i Stockholm og var skolekamerat med Alf Sjöberg, Stig Järrel, og Sven Paddock; blant disse elevene vokste det fram et teater- og revyinteresse. Han skrev sin første revy sammen med Sven Paddock i 1929.

Etter studiene ved Södra latin, videreutdannet Levin seg til tannlege. Han var ansatt som tekstforfatter hos Alins musikkforlag i årene 1933–1945, der han skrev tekster til et titalls filmer, og var formann i SKAP (Föreningen Svenska Kompositörer Av Populärmusik) 1965–1977. Ved valget av Sveriges representant til Melodifestivalen 1958, var han en av medlemmene i femmannsjuryen som valgte ut det svenske bidraget *Samma stjärnor lysa för oss två*.

Levin var gift med skuespillerinnen Ruth Kasdan.

Tekstforfatter (utvalg)
-----------------------

* 1944 – I min lilla, lilla värld av blommor
* 1935 – Apladalen i Värnamo
* 1935 – Efter regn – solsken

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 1860495, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Roland Levin på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Roland Levin på MusicBrainz Rediger på Wikidata

Portal: Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
***The Fortune Hunter*** er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av Barry O'Neil.

Handling
--------

Nat Duncan og Harry Kellogg er kamerater fra college. Nat er etterkommer av en antatt velstående familie. Samtidig som Harry arbeider hardt for å gjøre det bra på college, er Nat langt mer opptatt av fest og moro. Men en kveld blir han arrestert, og ringer til Harry for å skaffe penger til kausjon. Etter skolen skaffer Harry seg jobb ved firmaet Bartlett og Co. Men etter at Nats far dør, blir det oppdaget at boet etter ham er konkurs. Harry sikrer ham en jobb for samme firma som hans selv, men dette mislykkes. Han forsøker deretter en rekke andre stillinger, men uten hell. En natt finner Harry ham på en benk i parken, og tar ham med seg hjem til sin egen leilighet.

Nat, drevet nesten til desperasjon av sine konstante fiaskoer, er villig til å gripe ethvert halmstrå som kan sørge for at han holder hodet over vannet. Han signerer derfor en kontrakt med Harry, som sier at han for alltid skal gi avkall på all brennevin og tobakk, at han skal gå regelmessig til kirken, at han aldri skal banne eller bruke andre stygge ord. Harry søker om ansettelse hos en gammel apoteker og oppfinner ved navn Samuel Graham. Men i sin iver etter å skape berømmelse og formue for seg selv - gjennom sine mange oppfinnelser og påfunn - har Graham latt virksomheten hans forfalle. Naturligvis har den gamle mannen ikke råd til å betale for en medarbeider, så Nat tilbyr seg å arbeide for ingenting dersom Graham går med på å lære ham opp om virksomheten. Men problemene deres er fremdeles ikke overstått.

Skuespillere
------------

* William Elliott som Nat Duncan
* George Soule Spencer som Harry Kellogg
* Charles Brandt som Sam Graham
* Ethel Clayton som Betty Graham
* Betty Brice som Josie Lockwood
* Joseph Kaufman som Roland Barrett
* Florence Williams som Mrs. Lockwood
* James Daly som Blinky Lockwood
* Gaston Bell som Willie Bartlett
* Ruth Bryan som Angie Smith
* Frank Backus som Pete Willing
* Clara Lambert som Mrs. Willing

Referanser
----------

1. ↑  The Fortune Hunter
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Fortune Hunter* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Fortune Hunter* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Fortune Hunter* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Fortune Hunter* på Silent Era Rediger på Wikidata
Skilting på byggeplass i Oslo i 2014, for å sikre det fysiske arbeidsmiljøet: Påbud om hørselsvern, bruk av vernefottøy, bruk av hjelm, - samt pålegg om å holde barn unna.
**Arbeidsmiljø** kan beskrives som summen av det som omgir et sted der det utføres et arbeid. Arbeidet defineres vanligvis som *lønnet arbeid*, og miljøet blir ansett å være viktig i den forstand at det påvirker det arbeidet som utføres og den eller de som utfører det, i positiv eller negativ retning.

Et arbeidsmiljø består både av fysiske faktorer og psykiske faktorer. Både arbeidsgiver og arbeidstaker har interesse av at arbeidsmiljøet er utformet/tilrettelagt slik at arbeidet lar seg utføre på en best mulig (kvalitetsmessig) måte innenfor de gitte økonomiske og tidsmessige rammene som finnes uten å belaste arbeidstakeren unødig.

Historikk
---------

Mange slags arbeid har en indre logikk med start, gjennomføring i en logisk forståelig rekkefølge til en avslutning. De tidligste arbeidsmiljøtiltakene gikk ut på å kartlegge rekkefølger og legge tilrette for at arbeidet kunne utføres enkelt og hurtig. Samlebåndprinsippet ble først brukt i Chicagos slakterier, og overført til motorindustrien (Ford T ble laget på samlebånd fra 1908). 

Til å begynne med ble arbeideren betraktet som en av flere innsatsfaktorer, der tilrettelegging gikk på å kartlegge bevegelser og fjerne unødige slike, for at arbeidsoperasjoner ble raskt utført. Dette førte etter hvert til kritikk og argumenter om at der var forskjell på mennesker og maskiner. Charlie Chaplins film *Moderne tider* fra 1936 kan mellom annet sees på som en kritisk analyse av arbeidsmiljøet ved et samlebånd. Den andre verdenskrigen førte imidlertid til at arbeidsmiljøforskningen ble vinklet mot effektivitet.

Etterkrigstiden har gitt større bredde i forskning på alle områder. Økt viten har ført til at både arbeidstakere og politikere har spesifisert krav for utforming av arbeidsplasser i tillegg til den allerede eksisterende organiseringen fra arbeidsgivers side. Lovverk er utformet i de fleste land, og noe er tatt inn i FN-konvensjoner (for eksempel om barnearbeid). 

Lov- og regelverket i Norge omfatter i dag fysiske faktorer som lyd, lys, luft, møblement og arbeidsutstyr. Psykiske faktorer er faktorer som samarbeidsklima og arbeidsfordeling. Denne loven heter Arbeidsmiljøloven.

Se også
-------

* Helse, miljø og sikkerhet

Eksterne lenker
---------------

* Arbeidsmiljø på flerkulturelle arbeidsplasser Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** NKC
 |
***The Forbidden Thing*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Allan Dwan.

Handling
--------

Puritanske Abel Blake planlegger å gifte seg med Joan, når hun blir kalt bort til en nærliggende fisker-landsby for å ta hånd om sin syke onkel. I hennes fravær faller Abel under den korrupte innflytelsen fra noen venner som tar ham med til Ryan's, en beryktet dansesal. Der han møter han den forføreren Glory Prada, som ønsker å bli sammen med Abel. De ender til slutt opp med å gifte seg med henne.

Etter å ha hørt denne nyheten, dør Abels mor av sorg - og Joan gifter seg med Dave, en fisker. Abel blir utstøtt av byens innbyggere på grunn av deres fiendskap mot hans kone. Hun blir snart lei av ham og stikker av sammen med Jose Silva, innehaver av et omreisende sirkus. Det går flere år, i løpet av denne tiden blir Glory skutt og drept av Jose. Når Dave drukner i en storm, blir Joan etterlatt med deres to barn.

Skuespillere
------------

* James Kirkwood som Abel Blake
* Helen Jerome Eddy som Joan
* Marcia Manon som Glory Prada
* King Baggot som Dave
* Gertrude Claire som Mrs. Blake
* Jack Roseleigh som Jose
* Arthur Thalasso som Joe Portega
* Newton Hall som en ung gutt
* Harry Griffith som Ryan
* Katherine Norton som Mrs. Ryan

Referanser
----------

1. ↑  THE FORBIDDEN THING

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Forbidden Thing* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Forbidden Thing* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Forbidden Thing* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Forbidden Thing* på Silent Era Rediger på Wikidata
«Reka» har flere betydninger.

**Reka** (også skrevet *Ræka*, nordsamisk: *Goivo*) er et fjell på Langøya, i Sortland kommune i Nordland. Det ligger på vestsiden av Eidsfjorden og har en høyde på 607 meter over havet.

Reka er Vesterålens nest best kjente fjell, etter Møysalen. Navnet Reka har ingenting med dyret reke å gjøre, men kommer av et gammelt vesterålsk ord for *spade*. Fjellet kan ligne litt på bladet av en gammel jordspade. Det gamle samiske navnet *Goivo* betyr snøskuffe.

Det finnes et gammelt sagn om Eidsfjordtrollet som prøvde å grave en kanal fra Eidsfjorden til Skjerfjorden. Men skaftet på spaden (reka) brakk, og trollet kastet spaden fra seg. Akkurat da rant sola, og bladet og skaftet ble til stein. Bladet ble fjellet Reka, og skaftet ble Rekøya.

Reka ble besteget første gang i 1902 av engelskmennene Mundal og Ouster.

Referanser
----------

1. ↑  Reka på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «Reka - 605moh». *peakbook.org*. 9. mars 2016. Besøkt 13. januar 2017.
3. ↑  «Reka». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 15. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Magasinet Vesterålingens side om Ræka

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Monument for skipet boret i senk, av Amandus Adamson, lokalisert rett utenfor prominaden ved Sevastopol.
**Bore i senk** (engelsk: *scuttling*) er en (militær) handling hvor man med overlegg senker eget skip ved å la vann renne inn i skroget. Dette kan gjøres på flere måter – ventiler eller luker kan åpnes, eller det kan dannes hull ved hjelp av rå kraft eller bruk av eksplosiver. Slik selvsenking, ofte kalt for **senket av egen besetning**, kan utføres med den hensikt å kvitte seg med et forlatt, gammelt eller erobret fartøy, å forhindre at fartøyet blir et navigasjonshinder, selvødeleggelse for å frarøve fienden kontroll over skipet, bruke skipet som blokadeskip for å begrense trafikk i en kanal eller havn, eller for å skape et kunstig rev for dykkere og marint liv.

Etymologi
---------

Det engelske begrepet for å bore i senk et skip er *scuttling*. Det har betydningen å kutte et hull i et skip for å senke det. Det er fra 1640-tallet, fra *skottell*, «åpne et skips dekk», også fra 1500-tallet, igjen fra mellomfranske *escoutille* (moderne fransk: *écoutille*), eller direkte fra spanske *escotilla*, «lem», «lukeåpning». Figurativ bruk er nedtegnet fra 1888. Det norske begrepet *bore* er fra norrønt, *bora*, men ikke utelukkende knyttet til maritimt bruk.

Referanser
----------

1. 1 2  scuttle (v.2), *Online Etymology Dictionary*
2. ↑  Søk etter *Bore* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok

Litteratur
----------

* George, S. C. (1981): *Jutland to Junkyard*. Edinburgh: Paul Harris Publishing. ISBN 0-86228-029-X. Beskriver gjenbruken av senket skip.

Eksterne lenker
---------------

* «scuttle», *Wiktionary*
**Ormsund leir** er en tidligere tysk militærleir fra andre verdenskrig på Bekkelaget i Oslo. Leiren ble bygd for den tyske marinen fra høsten 1940 til våren 1942. Leiren hadde forlegningskapasitet til ca. 300 mann i 5 to-etasjes kasernebygninger. Det er også to en-etasjes bygninger bygd i vinkel, og sammenbygd med et takoverbygg som huset kantine, kontorer og kommandantbolig. I tillegg var det flere mindre bygninger, såsom vaktstue, garasjer og en bunker i leiren.

Leiren var bygd med en høyere standard enn det som var vanlig, og framstod som en høystatusleir når man sammenligner med de enkle prefabrikerte brakkene som vanligvis ble bygd. Persaunet i Trondheim og deler av Lahaugmoen leir på Gjelleråsen, som begge er fredet er eksempler på andre høystatusleirer i Norge som er bevart.

Flere andre bygninger i nabolaget ble også rekvirert av den tyske okkupasjonsmakten.

Etter krigen
------------

Etter krigen ble leiren gjort om til Skibsfartens internat, og kantine- og kontorbrakkene ble gjort om til smie og verksted for Skibsfartens Arbeidsgiverforening. I kasernene bodde først elever fra Oslos maritime skoler, senere huset de arbeidsløse sjømenn og hjemvendte krigsseilere, og senere asylsøkere. Oslo Havn eier leiren i 2013.

Fredning
--------

Byantikvaren i Oslo foreslo i 2013 å frede anlegget, som det eneste gjenværende komplette anlegg som viser den tyske byggeaktiviteten i Oslo under den andre verdenskrig. Fredning ble vedtatt i desember 2018. Ormsund leir er en av to kjente marineleire, den andre lå på Hovedøya, men der er bare messebygget bevart. Ellers i byen er det bare enkeltbrakker som er bevart av de mange leirene som ble bygd under krigen.

Referanser
----------

1. 1 2  Tysk okkupasjon av Søndre Aker 1940-45, side 60
2. 1 2  Oslo Byantikvar - Varsel om oppstart av fredningssak
3. ↑  «Ormsund leir fredet». Byantikvaren. 15. desember 2018. Besøkt 13. mai 2019.

Kilder
------

* Diesen, Terje R. (1990). «Tysk okkupasjon av Søndre Aker 1940-45». *Sør i Aker 1989-90 Årbok for Søndre Aker historielag*. Oslo: Søndre Aker historielag. ISBN 0800-3319 Sjekk `|isbn=`-verdien: length (hjelp).
* «Tyskerbrakkene kan bli fredet». Aftenposten. 1. mars 2013. Arkivert fra originalen 13. april 2016. Besøkt 2. mars 2013.
* «Oslo kommune, Byantikvaren, Ormsundveien 16A-F, Oslo kommune, ... Varsel om oppstart av fredningssak» (PDF). Oslo kommune, Byantikvaren. Arkivert fra originalen (PDF) 26. februar 2013. Besøkt 2. mars 2013.

Eksterne lenker
---------------

* «Ormsund leir». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

Portal: Andre verdenskrig
**Cowgills lov**, oppkalt etter Warren Cowgill, viser til to ubeslektede lydendringer - den ene i urgresk og den andre i urgermansk.

Cowgills lov i gresk
--------------------

I urgresk sier Cowgills lov at en tidligere /o/-vokal blir /u/ mellom en resonant (/r/, /l/, /m/, /n/) og en labial konsonant (inkludert labiovelarer), samme hva rekkefølgen er.

Eksempler:

* νύξ "natt" < UIE *\*nokʷts* (jf. latin *nox*, vedisk *nák* < *\*nakts*, gotisk *nahts*, hettittisk gen. ent. *nekuz* /nekʷts/)
* φύλλον "blad" < UIE *\*bʰolyom* (jf. latin *folium*)
* μύλη "mølle" < UIE *\*mol-eh₂-* (jf. latin *molīna*)
* ὄνυξ "negl" (rot *ónukh-*) < tidlig urgresk *\*onokʷʰ-* < UIE *h₃nogʷʰ-* (jf. gammelengelsk *nægl* < urgermansk *\*nag-laz*)

Merk at når en labiovelar står inntil en /o/ påvirket av Cowgills lov, forårsaker den nye /u/-en at labiovelaren taper den labiale komponenten (som i *nùks* og *ónuks/ónukh-*, hvor den normale greske endringen *\*kʷ* > *p* ikke har funnet sted).

Cowgills lov i germanske språk
------------------------------

Cowgills lov i germanske språk har ingen sammenheng med Cowgills lov i gresk, de er bare oppkalt etter samme person. Loven sier at laryngalen /h₃/, og kanskje /h₂/, i urindoeuropeisk (UIE) går over til en /k/ i urgermansk når den står rett etter en sonant, og rett foran /w/. Loven er fremdeles omdiskutert, men i større og større grad akseptert. Donald Ringe (2006) aksepterer den som riktig, Andrew Sihler (1995) tar ikke stilling.

Det finnes forholdsvis få eksempler:

* *\*kwikwaz* "levende" (beslektet med bokmål *kvikk*, som i *kvikksølv*) < UIE *\*gʷih₃-wos* (jf. latin *vīvus*)
* *\*unkw-* "oss to" (jf. gotisk *unkis*) < UIE *\*n̥h₃we* (jf. gresk *nṓ*; vedisk *āvā́m* akk. du. "oss to" < *\*āva-ám*)
* Muligens gammelengelsk *tācor* "ektemanns bror" < UIE *\*dayh₂wḗr* (jf. gresk *dāḗr*, vedisk *devṛ́*, latin lēvir

Hvis loven blir allment akseptert kan dens relative kronologi få konsekvenser for den mulige rekonstruerte lydverdien til h₃. Fordi germansk /k/ kommer fra tidligere UIE /g/, og fordi endringen fant sted før Grimms lov (ifølge Ringe), ville den resulterende endringen faktisk være h₃w > gʷ. Dette ville vært mer sannsynlig hvis h₃ var en stemt velar obstruent til å begynne med. Hvis h₃ i stedet var en stemt labiovelar frikativ, slik det noen ganger blir foreslått,[] ville forandringen dermed ha vært ɣʷw > ɡʷ.

Referanser
----------

1. 1 2  Sihler, Andrew L. (1995). *New Comparative Grammar of Greek and Latin*. Oxford University Press. ISBN 0-19-508345-8.
2. 1 2  Ringe, Don (2006). *From Proto-Indo-European to Proto-Germanic*. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-955229-0.
Anker og tårn for tidssignal i Deal  Foto: Philip Halling 
**The Downs** er en red eller et sjøområde ved kysten av Kent, mellom North Foreland og South Foreland, i den sørlige delen av Nordsjøen nær Den engelske kanal. I 1639 fant slaget ved the Downs sted der, en nederlandsk flåtestyrke ødela en spansk flåtestyrke som hadde søkt tilflukt i nøytralt engelsk farvann.

Fra Elisabethansk tid har The Downs bidratt til å gjøre Deal til en av Englands fremtredende havner og på 1800-tallet ble det utstyrt med telegraf og tårn for tidssignal (timeball tower) så fartøy kunne korrigere sitt kronometer.

Området har ankringsdybde ned til 22 meter (12 favner) og selv med sørlig kuling gir området noe le, samtidig som det ved slike forhold ikke var uvanlig med grunnstøtinger. Fra øst avgrenses og beskyttes området av Goodwin Sands og fra nord og vest av den engelske kysten. I seilskutetiden ble The Downs mye brukt som base for engelske krigsskip som patruljerte Nordsjøen og et samlingsområde for opprustede eller nybygde skip fra marineverftet ved Chatham Dockyard, som HMS «Bellerophon».

The Downs ligger også strategisk mellom doverstredet og utløpet av Themsen (Thames Estuary) så både handelsfartøy som ventet på østlig vind for å seile Den engelske kanal og de som skulle til London samlet seg der, ofte for ganske lange perioder. Ifølge Deal Maritime Museum og andre kilder så er det notert at så mange som 800 seilskip har vært ankret samtidig.

I nåtiden, hvor Den engelske kanal fremdeles er en av verdens mest trafikkerte farvann så benyttes området ennå av ferger og andre fartøyer for å søke ly i dårlig vær.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «The Downs is the area of sea lying between the Kentish town of Deal (Great Britain) and the Goodwin Sands, and was a very important anchorage for merchant shipping during the age of sail.», fra «What and where are The Downs?» Arkivert 4. september 2012 hos Wayback Machine. artikkel på nettsidene til National Maritime Museum
2. ↑   «By October 10 the Dutch fleet was strong enough to challenge the Spaniards, and on October 21 Tromp attacked Oquendo, and Penington’s efforts at protection were of little avail. In the Battle of the Downs, the armada was completely defeated, suffering severe losses in both ships and manpower.», fra artikkel om Maarten Tromp, Encyclopædia Britannica
3. ↑  The United Kingdom Hydrographic Office Goodwin Sands/South Sand Head Assessment GS1/2006 Oversikt over bunnforhold Arkivert 19. mars 2012 hos Wayback Machine. (PDF)
4. ↑  Robson, side 29, 36, 158
5. ↑  Cordingly. Billy Ruffian. side 53–54.
6. ↑  Kingsdown and Ringwould: A History and Guide Third Edition, Edited by David Harding, Kingsdown and Ringwould Twinning Society (1999) side 61-64

Litteratur
----------

* Cordingly, David (2004) *Billy Ruffian: The Bellerophon and the Downfall of Napoleon: The Biography of A Ship of the Line, 1782–1836*, London: Bloomsbury Publishing. ISBN 0-7475-6544-9
* Robson, Martin (2005) *The Battle of Trafalgar*, Conway Maritime Press, ISBN 0-85177-979-4

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Sivilmarkedsfører** er en femårig masterutdannelse innen markedsføring, økonomi og ledelsesfag. 

Handelshøyskolen BI er den eneste utdannelsesinstitusjonen som tilbyr graden. Tittelen har vært beskyttet siden 1996. Utdannelsen var fireårig inntil innføring av bachelor- og mastergrader i 2003. Nå oppnås graden *Master of Science in Marketing – Sivilmarkedsfører* etter til sammen fem års studier. Innholdet i studiet er først og fremst markedsføring, men inkluderer også fag innen økonomi, ledelse og strategi. En av målene med studiet er å få helhetsforståelse for bedriften med en fordypning innen markedsføring. Det mest sammenlignbare studiet er siviløkonom.

De første sivilmarkedsførerne ble utdannet ved Norges Markedshøyskole i Oslo i 1990. Skolen ble fusjonert med BI i 1992. 

Sivilmarkedsførernes interesseorganisasjon heter *Norges Sivilmarkedsførerforening*, eller *NSMF* og er drevet av studenter som går på studiet.

Eksterne lenker
---------------

* Norges Sivilmarkedsførerforening
* Handelshøyskolen BI
**Reistadsteinen** er en runestein funnet ved Reistad på Hidra i Flekkefjord kommune i Agder.

Steinen ble funnet ved pløying rundt 1857.

Den ble lagt sammen med annen rydningsstein i en rydningsrøys, og der ble den liggende noen år. Så var det at noen la merke til skrifttegn som var hugget inn på den ene siden. Det ble konstatert at det var en innskrift i den eldre runerekka. Da ble steinen tatt hånd om, fraktet til Kristiania og satt opp i Universitetshagen.[]

I dag er den magasinert ved Kulturhistorisk museum. 

Ottar Grønvik leser og translittererer de tre linjene på steinen slik:

iuÞingaR
ekwakraR:unnam
wraita
Han tolker, med Sophus Bugge, det første ordet til å være et mannsnavn. Det er enighet blant runologer om at de neste to ordene skal leses *ek wakraR*, "jeg, Vakr" - men den siste delen finnes det motstridende tolkninger av.

Grønvik lander på "IuÞingaR (ligger her). Jeg, Vakr, utførte innrisningen".

Referanser
----------

1. ↑  NiÆR 1891, s. 216
2. ↑  Grønvik 1996, s. 113
3. ↑  NiÆR 1891, s. 219
4. ↑  Grønvik 1996, s. 114
5. ↑  Grønvik 1996, s. 114ff
6. ↑  Grønvik 1996, s. 121

Litteratur
----------

* Grønvik, Ottar (1996). *Fra Vimose til Ødemotland. Nye studier over runeinnskrifter fra førkristen tid i Norden*. Oslo. ISBN 82-00-22701-4.
* *Norges Indskrifter med de ældre Runer (NiÆR)*. Christiania: Kildeskriftfondet. 1891. s. 216ff.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Kenyas flagg Kenya |
| Friidrett |
| De olympiske ringer Olympiske leker |
| Bronse | 2012 i London | 800 m |
| Friidrett Junior-VM i friidrett |
| Sølv | Barcelona 2012 |  800 m |
| Friidrett Ungdoms-VM i friidrett |
| Bronse | Lille 2011 |  800 m |

**Timothy Kitum** (født 20. november 1994 i Marakwet i Rift Valley) er en kenyansk mellomdistanseløper, som fikk bronse på 800 meter ved sommer-OL 2012.

Karriere
--------

I 2011 kom Kitum på tredjeplass ved Ungdoms-VM i friidrett i Lille i Frankrike, der han løp på ny personlig rekord med 1:44,98. Leonard Kirwa Kosencha vant denne distansen, foran Mohammed Aman.

Han satte ny personlig rekord innendørs i februar 2012, ved Meeting Pas de Calais-stevnet i Liévin, med 1:45,96, og han deltok også ved VM i friidrett innendørs 2012 i Istanbul. Der ble han slått ut i semifinalen, med tiden 1:48,22. I mai fikk han andreplass ved Diamond League-stevnet i Shanghai, kun slått av Leonard Kosencha, og fikk to Diamond League-poeng. Noen dager senere senket han sin personlige rekord til 1:44,0 ved Fanny Blankers-Koen Games i Hengelo. 

Ved junior-VM i friidrett i juli 2012 vant han først sitt kvalifiseringsheat med tiden 1:47,96, deretter sitt semifinaleheat med tiden 1:49,09. I finalen løp han på 1:44,56, som holdt til andreplass, bak Nijel Amos fra Botswana.

Ved sommer-OL 2012 kom han på andreplass både i kvalifiseringsheatet sitt og i semifinalen. I finalen løp han på 1:42,53, som var ny personlig rekord, og vant med det bronsemedalje på denne distansen, bak David Rudisha og Nijel Amos.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 265287[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  IAAF - IAAF World Youth Championships, Lille - France, besøkt 21. august 2012.
3. ↑  IAAF - *IAAF World Junior Championships, Barcelona, Spain*, besøkt 21. august 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Timothy Kitum – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Timothy Kitum – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Timothy Kitum – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Timothy Kitum – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Timothy Kitum – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Timothy Kitum – Diamond League Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos All-Athletics Arkivert 20. august 2012 hos Wayback Machine.
* (en) Profil hos European Athletics

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BBC Things
 |
Canadas drakt under OL-1952
**David Miller** (født 15. desember 1925, død 8. oktober 1996) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo.

Miller ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1952 i Oslo. Han var med på det canadiske ishockeylaget som vant turneringen foran USA og Sverige. Det var laget «Edmonton Mercurys» som representerte Canada under OL-turneringen.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Canada vant sju kamper og spilte uavgjort 3-3 mot USA. Canada vant serien med femten poeng foran USA som fikk tretten poeng, de tapte en kamp, 2-4 til Sverige.

Miller ble verdensmester i ishockey i 1952, OL-turnering i Oslo var også det 19. verdensmesterskapet i ishockey.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Norges flagg Oslo - Gull **Gull** i ishockey Canadas flagg Canada

Eksterne lenker
---------------

* (en) David Miller – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) David Miller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) David Miller – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) David Miller – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**«The Door Is Always Open»** er en amerikansk countrysang, skrevet av Dickey Lee og Bob McDill. Den ble første gang innspilt på plate av Tennessee Pulleybone for JIM Records. Waylon Jennings spille senere inn en versjon. Den ble utgitt på hans album *Dreaming My Dreams* (1975). En versjon ble også gjort av Louis Johnson.

Det var versjonen til Dave & Sugar, utgitt på singlen RCA Victor PB-10625 i 1976, som ble kjent for publikum. I juli samme år ble sangen gruppas første nummer én-hit på Billboard Hot Country Singles-listen.

Norsk versjon
-------------

Reidar Brendeland har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Mi gatedør»

### Innspilling

* Vestlandsfanden/Reidar Brendeland. Utgitt på LP-albumet *Vestlandsfanden III* (Tomato Records XLP 22014) i 1987.

Listeplasseringer
-----------------

| Navn | Liste | Høyeste  plassering | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- |
| Tennessee Pulleybone | USAs flagg Billboard Hot Country Singles-listen | # 75 | 1973 |
| Lois Johnson | USAs flagg Billboard Hot Country Singles-listen | # 70 | 1975 |
| Dave & Sugar | Canadas flagg RPM Country Tracks-listen | # 1 | 1976 |
| Dave & Sugar | USAs flagg Billboard Hot Country Singles-listen | # 1 | 1976 |

Referanser
----------

1. ↑   Reidar Brendeland (23. juli 2012)
2. ↑  Whitburn, Joel (2008). *Hot Country Songs 1944 to 2008*. Record Research, Inc. s. 416. ISBN 0-89820-177-2.
3. ↑   Whitburn, s. 211-212
4. ↑   Whitburn, s. 115
**Ormus** (eller **Ormuz**, **Ohrmuzd**, **Hormuz**, **Ohrmazd**) var et kongerike knyttet til havnebyen Hormuz i ytre del av Den persiske bukt med kjerneområdet for sin direktekontroll ved Hormuzstredet. Riket blomstret fra 1200- til 1600-tallet. Rikets hovedstad Hormuz, som rundt 1300 ble flyttet fra fastlandet til øya Hormuz, var en betydelig handelsby på handelsveien til India og en av de viktigste havner i Midtøsten. 

Ruinene av det portugisiske fortet på den nå tynt befolkede Hormuzøya.
I september 1507 kom den portugisiske sjøfareren Afonso de Albuquerque til øya. Han skulle bli Portugals guvernør i India. Den 1. april 1515 vendte han tilbake til Ormus og lot bygge befestningen *Forte de Nossa Senhora da Conceição de Ormuz* der. De bygde også et fort på den større øya Qeshm. Mellom 1515 og 1622 hadde portugiserne kontroll over byen slik at kongeriket Ormus var et lydrike under dem. 

Det er ikke lenger noen større havn på øya Hormuz.

Litteratur
----------

* Charles Belgrave: *The Pirate Coast*, G. Bell & Sons, 1966
* R. Loureiro; D. Couto (redaktører): «Revisiting Hormuz: Portuguese Interactions in the Persian Gulf Region in the Early Modern Period», *Maritime Asia*, 19, Wiesbaden: Fundação Calouste Gulbenkian/Harrassowitz Verlag, 2008
**Ormsund** er sjøområdet mellom Ormøya og Bekkelaget nord for Ormsund bru i Oslo. Sør for brua heter sundet Grønsund.

Ved Ormsund ligger Ormsundkaia, som er den sydligste kaia i Sydhavna. Ormsund Roklub lå opprinnelig der veien nå går inn til Sydhavna, og klubbhuset lå akkurat der Oslo Havn på 2000-tallet satt opp et brakkebygg.

Rett ved ormsundbrua på fastlandssiden ligger Ceresbrygga, et verneverdig bryggeanlegg fra den tidligere rutebåttrafikken. Pappabåten DS «Ceres» hadde pipe som kunne legges ned for å passere under Ormsund bru.

Galleri
-------

* Ormsund. Kveldstemning. Foto: Roman CieslakOrmsund. Kveldstemning. Foto: Roman Cieslak

Referanser
----------

1. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 20. desember 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Dampskipet Ceres i Grønsundet etter passering av Ormsund bru, 1903
* Ormsund 1971. Klubbhuset til Ormsund Roklubb ved bukta til venstre

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Sivilkurasje** (fra latin *civilis* = «borgerlig», og fransk *courage* = «mot», det vil si «borgermot») er en moralsk egenskap eller dyd som består i å stå fast ved sine verdier og gå i bresjen for sine overbevisninger for eksempel om misforhold, til tross for å være seg bevisst åpen eller latent motstand fra omgivelser eller overordnede.

Sivilkurasje karakteriseres ved at den som gir uttrykk for det, dermed kan risikere sterk sosial belastning. Adferd som assosieres med sivilkurasje, kan for eksempel være til hinder for karriere, føre til avskjedigelse fra arbeidet eller hardere sanksjoner som fengselsstraff eller utvisning.

I Henrik Ibsens drama *En folkefiende* behandles fenomenet sivilkurasje ved hovedpersonen dr. Stockmann.

Se også
-------

* Mot
* Standhaftighet
* Ridderlighet
* Politisk korrekthet

Eksterne lenker
---------------

* Civilkurage (dansk definisjon i *Ordbog over Det danske sprog*)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
**The Fortune of War** var et gammelt vertshus i Smithfield, London. Det lå på et hjørne opprinnelig kjent som *Pie Corner*, i dag, i krysset av Giltspur Street og Cock Lane der figuren Golden Boy fra Pye Corner står på en vegg. Navnet stammer fra en skjære nå vist på et skilt til den tilstøtende taverna. Det er angivelig stedet hvor den Bybrannen i London 1666 ble stoppet etter å ha ødelagt en stor del av City of London i 1666. Statuen av en kjerub stod opprinnelig foran denne pub, og markerte slutten på brannen.

Historie
--------

I 1761 ble en leier i huset Thomas Andrews dømt for sodomi og dømt til døden, men ble benådet av Kong George III i et av de første tilfeller av den offentlige debatt om homofili i England.

Golden Boy of Pye Corner
Frem til det 19. århundre, var *Fortune of War* det øverste hus nord
for Themsen offisielt oppnevnt av Royal Humane Society som et sted «for mottak av personer som hadde druknet». Utleier brukte å vise rommet med benker rundt veggene med snatchers' navn så kirurger fra St. Bartholomew's Hospital slapp å løpe rundt etter dem.

Bygget ble revet i 1910.

I populærkulturen
-----------------

Huset er nevnt i William Thackeray's *Vanity Fair* (1848) i et kapittel med tittelen "How to live Well on Nothing a Year" (kap. 37)
Regningen for servitørenes portvin på *Fortune of War*er en kuriositet i ølets historie.

 :*Hver servitør fikk en større del av sin lønn i øl,  og dermed fikk de interesse i huset. Ingen ble faktisk betalt. Ikke smeden som åpnet låsen, og ikke :*glassmesteren som reparerte vinduet og den som arbeidet med vognen, eller brudgommen som kjørte den og ikke slakteren som levete fårekjøtt, heller ikke :*den som leverte kull og heller ikke kokken som stekte den, ei eller tjenerne som serverte den og dette får meg til å forstå det er den måten folk bor elegant :*uten noe om å gjøre gjennom året

Det er også nevnt av Charles Dickens i sin roman *A Tale of Two Cities*, hvor Jerry Cruncher fra Tellson Bank i måneskinn ser en kropp-snatcher. *The Italian Boy* av Sarah Wise er en utmerket historisk redegjørelse om de beryktede drapene, begått av Williams, Bishop og May, og også stedet hvor de beryktede Burke og Hare-morderne skaffet anatomer lik

Referanser
----------

1. ↑  Cobham Brewer, Ebenezer. «Pie Corner (London)». *Dictionary of Phrase and Fable*. Besøkt 17. februar 2008.
2. ↑  Rictor Norton (red.). «The First Public Debate about Homosexuality in England: Letters and Editorials in the London Evening Post concerning the Case of Captain Jones, 1772». *Homosexuality in Eighteenth-Century England: A Sourcebook*. Arkivert fra originalen 5. mars 2008. Besøkt 17. februar 2008.
3. ↑  Forbes, Thomas Rogers (1978). «Crowner's Quest». *Transactions of the American Philosophical Society*. American Philosophical Society. 68 (1): 1–52. JSTOR 1006152. doi:10.2307/1006152.
***The Forfeit*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Frank Powell.

Handling
--------

Jeffrey Masters forlater hjemmet sitt i New York, og forsøker å tjene penger på storfe i Texas. Hans yngre bror Bob gifter seg med Elvine Van Blooren - kjent som Effie - i strid med farens ønsker.

I likhet med Jeffrey reiser Bob vestover, men blir medlem av en kriminell gjeng. Men Bob blir snart henrettet ved hengning på grunn av sine kriminelle forhold. Senere møtes Jeffrey og Effie, og de begynner et forhold.

Skuespillere
------------

* House Peters som Jeffrey Masters
* Jane Miller som Elvine Van Blooren
* William Human som Bob Whitstone
* Hector V. Sarno som Sikem Bruce
* L.H. Welles som Bud Tristram
* Blanche Abbott som Nan Tristram
* George Murdock som Dug McFarlane

Referanser
----------

1. ↑  THE FORFEIT
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Forfeit* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Våpenskjoldet til Rohan.
I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er **Folkwin** (2830 – 2903 tredje tideverv) den fjortende kongen av Rohan. Han var sønn av Folka, og ble konge etter hans død på jakt i 2864. 

Da han ble konge hadde Rohan og dets folk gjenvunnet styrken og makten som de hadde tapt i hungersnøden og krigen i kong Helm Hammerhands tid. Han gjennerobret vestmarkene (mellom Adorn og Jarna) som hadde vært bebodd av dunnlendinger. 

Rohan hadde fått mye hjelp av Gondor i sine dårlige tider, og da de fikk høre at haradrim hadde angrepet gondor med stor styrke, sendte Folkwin mange menn til Riksforstanderens hjelp. Kongen ville ha dratt selv om han ikke hadde blitt overtalt til å la være, og tvillingsønnene hans, Folkred og Fastred, dro i hans sted. De falt side om side i Ithilien i år 2885. Turin II av Gondor betalte en stor mannebot i gull til Folkwin for sønnene.

Folkwin hadde fire barn: tre sønner og en datter. Hva som skjedde med datteren er uvisst, med etter Folkwins død (i 2903 T.T.) ble han etterfulgt av sin yngste sønn Fengel. Da hadde han regjert i Rohan i 39 år.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Folka** | **Konge av Rohan**(2864–2903 T.T.) | Etterfølger:**Fengel** |

Portal: Litteratur
**WTFPL** (**Do What the Fuck You Want To Public License**) er en fri lisens. Å lisensiere et verk med WTFPL tilsvarer å gi ut det som allemannseie. Verk gitt ut med lisensen kan modifiseres og redistribueres, også til kommersiell bruk, fritt uten betingelser eller krav om tillatelse fra opphavspersonen. Den er kompatibel med GNU General Public License, men ikke anbefalt. Lisensen har ingen garanti- eller ansvarsfrasigelse.

Lisensen i fulltekst
--------------------

### Versjon 2

Sam Hocevar, tidligere prosjektleder for Debian, skrev versjon 2 i 2004.

```
           DO WHAT THE FUCK YOU WANT TO PUBLIC LICENSE
                   Version 2, December 2004
 
Copyright (C) 2004 Sam Hocevar <sam@hocevar.net>

Everyone is permitted to copy and distribute verbatim or modified
copies of this license document, and changing it is allowed as long
as the name is changed.
 
           DO WHAT THE FUCK YOU WANT TO PUBLIC LICENSE
  TERMS AND CONDITIONS FOR COPYING, DISTRIBUTION AND MODIFICATION

 0. You just DO WHAT THE FUCK YOU WANT TO.

```

### Versjon 1

Den første versjonen av lisensen ble skrevet av Banlu Kemiyatorn i 2000, da til bruk for noen Window Maker-illustrasjoner.

```
do What The Fuck you want to Public License

Version 1.0, March 2000
Copyright (C) 2000 Banlu Kemiyatorn (]d).
136 Nives 7 Jangwattana 14 Laksi Bangkok
Everyone is permitted to copy and distribute verbatim copies
of this license document, but changing it is not allowed.

Ok, the purpose of this license is simple
and you just

DO WHAT THE FUCK YOU WANT TO.

```

Se også
-------

* Creative Commons

Referanser
----------

1. 1 2  «Various Licenses and Comments about Them - GNU Project - Free Software Foundation». *www.gnu.org*. Besøkt 29. januar 2023.
2. ↑  «OSI Board Meeting Minutes, Wednesday, March 4, 2009 | Open Source Initiative». *opensource.org*. Besøkt 29. januar 2023.
3. ↑  «Do What The F\*ck You Want To Public License v2 (WTFPL-2.0) Explained in Plain English - TLDRLegal». *tldrlegal.com*. Besøkt 29. januar 2023.
4. 1 2 3  «Frequently Asked Questions». *WTFPL – Do What the Fuck You Want to Public License* **(engelsk)**. Besøkt 29. januar 2023.
5. ↑  «WTFPL, the most liberal software license | Instant Fundas» **(engelsk)**. 2. mai 2009. Besøkt 29. januar 2023.
6. ↑  «About the WTFPL». *WTFPL – Do What the Fuck You Want to Public License* **(engelsk)**. Besøkt 29. januar 2023.
7. ↑  «Re: one liner license, sufficient for DFSG?». *lists.debian.org*. Besøkt 29. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) WTFPL – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Den svenske handelskjeden Clas Ohlsons flaggskipsbutikk i Norge ligger i Torggata.
**Clas Ohlson AB** er et svensk handelsforetak. Virksomheten begynte som postordrefirma i 1918, men er i dag en varehuskjede som har vært notert på Stockholmsbørsen siden 1999. Selskapet er også notert på den nordiske børsen The Nordic Exchange. I vareutvalget er det om lag 15 000 artikler, deriblant verktøy, elektronikk og hjelpemidler for hus, hjem og teknisk hobby. Salg skjer via postordre i hele Norden, på Internett og i butikker i Sverige, Norge og Finland. Foretaket har ingen egenproduksjon og kjøper inn alle produkter som det selger. Det har omtrent 600 leverandører i 30 land. Mange av leverandørene holder til i lavkostland i Asia. Selskapet har cirka 225 butikker totalt i markedene det opererer i.

Bakgrunn, virksomhet og utbredelse
----------------------------------

Virksomheten ble grunnlagt som postordrefirma i 1918 i Insjön i Dalarna i Sverige av Clas Ohlson (1896–1979). Opprinnelig bestod vareutvalget av enkle «gjør-det-selv»-håndbøker. 

Vareutvalget ble snart utvidet med tekniske produkter, som for eksempel løvsagsverktøy, kunstnermateriell, båt- og møbeltegninger, kameraer med tilhørende fotomateriell for egen fremkalling og kopiering, grammofonplater og byggesett for krystallmottaker og radioapparater.

Mellomkrigstiden skapte en kraftig vekst i foretaket og førte til en spredning av interessen for teknikk i Sverige. I seksti år, frem til sin død, var Ohlson daglig engasjert i sin idé, sitt foretak og livsverk. Sønnen Tore Ohlson overtok som direktør i 1979 og hadde stillingen frem til 1983. Siden har folk utenfor familiekretsen tatt over: Håkan Thylen (1983–1996), Gert Karnberger (1996–2007), Klas Balkow (2007-2017),Lotta Lyrå (2017-2020) og Kristofer Tonstöm (fra 2021).

Frem til 1980-tallet var postordre foretakets primære virksomhet. Postordresalget ble komplettert med butikkutsalg i Insjön, kjedens aller største butikk målt i salgsareal.

Insjöbutikken er det største turistmålet i Dalarna og blir hvert år besøkt av omtrent 600 000 personer.

### Clas Ohlson i Norge

I Norge har Clas Ohlson eksistert siden 1991 og er nå etablert i en rekke store og små steder på tvers av Norge. Per 1. februar 2023 har kjeden 90 butikker i Norge, med stadig tilvekst.

Eksterne lenker
---------------

* (fi) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Clas Ohlson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Clas Ohlsons nettbutikk i Norge
* Clas Ohlsons nettbutikk i Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF
 |