recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Grits med tilbehør.
**Grits** (engelsk for gryn) er en amerikansk matrett av indiansk opphav. Det er en form for maisgrynsgrøt som idag vanligvis spises ved en tyngre frokost med stekt bacon, egg og ristet brød. Iblant anvendes creekindianernes ord *sofkee* som betegnelse.

Grits kokes med vann og eventuelt salt eller sukker. Normalt kokes de i 15–20 minutter og krever omrøring for å unngå klumper. Det serveres vanligvis med revet ost, smør eller sterk saus og spises til pølse, egg og bacon. Det kan også serveres med godt stekt fisk.

Grits kan stekes til en fast blokk som skjæres i biter og så friteres i fett som vegetabilsk olje, margarin, smør eller baconfett.

Charleston-style grits er grits som kokes i melk i stedet for vann, hvilket gir en mer kremete konsistens.

Opphav
------

Grits har sitt opphav i indianernes tilberedning av mais. Maiskornene ble malt og silt, og de grovere grynene ble spart til grits.

Tre firedeler av den grits som selges i USA, selges i de amerikanske sydstatene som derfor også kalles *gritsbeltet*. I 2002 ble retten kåret til den amerikanske delstaten Georgias offisielle matrett.

Referanser
----------

1. ↑  Harper, Douglas, besøkt 7. januar 2012
2. ↑  "Sofkey" Arkivert 9. februar 2012 hos Wayback Machine. *Encyclopedia of Oklahoma History & Culture*, besøkt 7. januar 2012
3. ↑  
*Tracks that speak: the legacy of Native American words in North American culture*. USA: Houghton Mifflin. 2002. s. 28. ISBN 0618065105. , besøkt 7. januar 2012.
4. ↑  Georgia Secretary of State, State Prepared Food Arkivert 29. august 2008 hos Wayback Machine. besøkt i januar 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas
 |
**Nathalie Loiseau** (født 1964) er en fransk politiker, diplomat og skoleleder som siden 2019 har vært Europaparlamentariker for La République En Marche! som er en del av partigrupperingen Forny Europa. Hun er tidligere fransk minister med ansvar for Europaspørsmål i Emmanuel Macrons regjering.

Loiseau tok eksamen ved Sciences Po i 1983. I 1986 begynte hun å arbeide for den franske utenrikstjenesten. Mellom 1990 og 1992 tjenestegjorde hun i Indonesia som diplomat. Mellom 1993 og 1995 var hun rådgiver for Alain Juppé da han var utenriksminister. Deretter var hun diplomat i blant annet Dakar, Senegal, og Rabat, Marokko. Mellom 2002 og 2007 var hun kommunikationssjef ved Frankrikes ambassade i Washington. Mellom 2009 og 2011 var hun HR-sjef på Frankrikes utenriksdepartement, og stabssjef mellom 2011 og 2012. Mellom 2012 og 2017 var Loiseau rektor for École nationale d’administration (ENA).

21. juni 2017 erstattet Loiseau Marielle de Sarnez som Frankrikes minister med ansvar for Europaspørsmål. I Europaparlamentsvalget 2019 toppet hun listen for Emmanuel Macrons parti La République En Marche!, og ble innvalgt i Europaparlamentet. Hun har vært medlem av Europaparlamentets komité for utenrikssaker, og leder i Underkomitéen for sikkerhets- og forsvarssaker. Hun ble lenge sett på som mulig kandidat til posisjonen som leder for Forny Europa, men valgte å ikke kjempe for denne posisjonen som gikk til rumeneren Dacian Cioloș. Loiseau valgte heller ikke å ta ledelsen for den franske LREM-gruppen, men ble leder i underkomitéen for sikkerhetssaker.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Nathalie Loiseau, directrice de l’ENA, choisit carrière et vie privée». *Le Monde.fr* **(fransk)**. 11. september 2015. Besøkt 6. juli 2020.
2. 1 2  «Nathalie Loiseau, de l’ENA aux affaires européennes». *La Croix* **(fransk)**. 13. mars 2015. ISSN 0242-6056. Besøkt 6. juli 2020.
3. ↑  «Nathalie Loiseau, directrice de l’ENA, choisit carrière et vie privée». *Le Monde.fr* **(fransk)**. 11. september 2015. Besøkt 6. juli 2020.
4. ↑  Nivelle, Pascale (25. november 2012). «Nathalie Loiseau. Femme d’Etat». *Libération.fr* **(fransk)**. Besøkt 6. juli 2020.
5. ↑  Paolini, Esther (21. juni 2017). «Nathalie Loiseau, de l'ENA aux Affaires européennes». *Le Figaro.fr* **(fransk)**. Besøkt 6. juli 2020.
6. ↑  «Nathalie Loiseau, itinéraire d'un sabordage». *CNEWS* **(fransk)**. Besøkt 6. juli 2020.
**FLK «Jan Wellem»** var et flytende hvalkokeri, opprinnelig bygget som kombinert passasjer- og lasteskip «Württemberg» for Hamburg-Amerikalinjen i 1921. DS «Württemberg» gikk i linjefart mellom Hamburg og New York fra 1922 til 1926, da hun ble overført til Sør-Amerikalinjen. I 1935 ble hun solgt til såpefabrikanten Henkel og bygget om til hvalkokeri med opphalingsslipp ved Blohm und Voss.

Den 8. april 1940 ankom «Jan Wellem» Narvik fra Basis Nord med dieselolje. Den ble der inspisert av den norske marines «Senja». Undersøkelsen avslørte at skipet også førte store proviantforsyninger. Dagen etter startet det tyske angrepet på Norge, og under slaget om Narvik ble de norske panserskipene «Norge» og «Eidsvold» senket i Narvik havn med store tap av menneskeliv. I dagene som fulgte ble ti tyske jagere og to ubåter senket i Ofotfjorden i allierte angrep, og den 28. april ble «Jan Wellem» senket av britene. Hun ble senere hevet og reparert, og ble fra 1943 benyttet som oljelager. Under evakueringen av Memelland i 1945 ble hun igjen skadet, og ble slept til Kiel der hun fungerte som bølgebryter.

«Jan Wellem» ble den 6. juni 1946 senket i Kielbukta og året etter hevet og sendt til Blyth for opphugging.

Se også
-------

* Liste over flytende hvalkokerier

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Wolfgang Frank: *Der wiedererstandene deutsche Walfang. Dargestellt an der Entwicklungsgeschichte der ersten deutschen Walfang-Gesellschaft in Verbindung mit einem Reisebericht über die 2. «Jan-Wellem»-Expedition*. Henkel & Cie. Düsseldorf 1939

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jan Wellem Bob Wiringa
* (ty) Walfang-Mutterschiff Jan Wellem / DIAE Seefunk + Seeschiffart
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.

**Rakahanga** (*Hararanga*) er den nest nordligste øyen i øygruppen Cookøyene.

Øya består av en nesten sammenhengende ring av korallrev rundt en grunn lagune. Den består av i alt 2 øyer og 7 småøyer. Landsbyen heter Matara, og ligger ved korallåpningen i sydvest, som kun er stor nok til at mindre båter kan kjøre inn. På utsiden er det en brygge der større båter kan fortøyes. De har også en flystripe på vest-delen, men denne brukes sjelden, da de fleste besøkende kommer med båt. Det er ingen hoteller eller pensjonater her, så overnatting må avtales med øyas innbyggere. Camping er forbudt på Cookøyene. 

Hovedinntektskilden på øya er salg av kokoskjerner, som det finnes mye av, og de har i tillegg god tilgang på bl.a. brødfrukt og en grov rotfrukt som heter *puraka*. 

Antall innbyggere her varierer litt, men ligger rundt 300. Innbyggerne har 2 skoler på øya. 

Rakahanga var den første av Cookøyene som ble besøkt av Europeere, dette var 2. mars 1606 da to spanske skip fra Spania, «Capitana» og «Almiranta» kom hit, under kaptein Pedro Fernandez de Quiros kom hit, han ga øya navnet «La isla de Gente Hermosa» (*Øya med vakre mennesker*) på grunn av de vakre innbyggerne. 7. august 1820 kom den russiske utforskeren Fabian Gottlieb von Bellingshausen hit, han ga øya en russisk navn som tilsvarer «Stor-hertug Alexander-øya», mens i oktober 1822 kom *Kaptein Patrickson* med båten «Good Hope», og ga øya navnet «Reirson Island». I 1928 fikk øya nytt navn igjen, av Joshua Coffin fra Nantucket (by i Massachusetts, USA) som kom med hvalfangstskuta «Ganges». Han ga øya navnet *Little Ganges Island*. Andre navn øya har hatt er Francis Island, Princess Marianne Island og Alliconga Island. 

Innbyggertall ca. 250.

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Robert Hartman** (født 1949) er en amerikansk musiker som grunnla det kristne rockebandet Petra i 1972. Han la opp i 2005, men som har kommet tilbake flere ganger for diverse spillejobber, også i Norge så sent som i 2023 og i 2024.[]

Hartman var frontfigur i Petra sammen med vokalistene Greg X Voltz og John Schlitt, og skrev det meste av låtene til bandet.

Etter at Petra la opp i 2005 fortsatte John Schlitt og Bob Hartman å turnere og gi ut musikk som duoen «*II guys from Petra*», i tillegg til at de har hatt diverse gjenforeninger (og turneer) med bandets diverse sammensetninger opp gjennom åra - bl.a. i overgangen 2010 / 2011 da de gjenoppsto som «Classic Petra» med verdensturneen *«BACK TO THE ROCK 2011 / 2012»* med 80-tallsbesetningen Bob Hartman (gitar), Greg Voltz (vokal), Louie Weaver (trommer), John Lawry (keyboards), Mark Kelly (bass) og i 2022 / 2023 da de la ut på en 50 års jubileumsturné med bandoppsettet fra 2005 samt John Lawry på tangenter.

**Bob Hartmann** lærte seg å spille gitar da han var 13 år gammel ved å lese gitarbøker, og se på andre mennesker som spilte gitar.[]

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6xh1gt9, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bob Hartman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Bob Hartman på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Bob Hartman på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Bob Hartman på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Petra** var et kristent rockeband som ble grunnlagt i 1972 av gitarist Bob Hartman, den eneste i Petra som var med i bandet til slutten. Greg X Volz (som senere ble erstattet av John Schlitt) var vokalist.

Gjennom hele Petra's karriere ble det laget 23 album, og solgt nærmere 10 millioner kopier.

I slutten av desember 2005 ble Petra oppløst, etter 33 år.

Petra har vært i Norge flere ganger, de hadde blant annet en konsert i Teatergarasjen i Bergen i 2004. Under deres siste besøk her i landet holdt de to konserter, en på Flekkerøy like utenfor Kristiansand, og en i Tønsberg. Dette skjedde i november 2005.

Bandets medlemmer er fortsatt aktive innen musikken. Petra har sunget mye for festivalen skjærgårds music and mission. I løpet av sommeren og høsten 2006 har frontfigurene John Schlitt og Bob Hartman spilt inn en ny plate sammen. Under den tilhørende turnéen hadde de kun ett stopp i Europa, nemlig i Norge. Da holdt de igjen konsert på Flekkerøy, og deltok på gudstjenesten dagen etter. Også i 2010 kom de tilbake til Norge og holdt konsert på Flekkerøy.

Høsten 2010 ga 5 tidligere medlemmer av Petra ut en plate kalt Back to the rock, under navnet Classic Petra. Platen består av nyinnspillinger av sanger fra perioden 1980-1985, samt to nye sanger. Denne utgaven av Petra består av Louie Weaver på trommer, John Lawry på keyboards, Mark Kelly på Bass, Bob Hartman på gitar og vokalist Greg X. Volz. Disse 5 utgjorde i hovedsak bandet på første halvdel av 80-tallet. I november 2010 spilte de også et live show for kringkasting på TBN og en dvd-utgivelse senere.
Classic Petra begynte i 2011 en verdensturne, og vil blant annet spille på Skjærgårds Music & Mission Festival i juli 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Petra (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Petra på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Petra på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Petra på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Petra på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Petra på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) Petra på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |

1. ↑  .
2. ↑   *Last.fm*, Last.fm-ID Classic Petra, Wikidata Q183718,
3. ↑  .
4. ↑  .
5. ↑  .
6. ↑  .
7. ↑  .
8. 1 2  .
9. ↑  .
10. ↑  .
11. ↑  .
12. ↑  .
13. ↑  .
14. ↑  .
15. ↑  .
Vintermagi på Langedrag**Langedrag Naturpark** er en fjellgård 1 000 moh. like sør for Tunhovd i Nore og Uvdal kommune, Buskerud.

Hundekjøring på Langedrag
Gaupen på Langedrag. Foto: Stig Sunde 
Langedrag Naturpark, som er åpen for besøk hele året, huser omkring 25 ulike dyrearter og er bl.a. kjent for sitt utvalg av gamle husdyrraser og ville dyr fra norsk fauna. Man kan bl.a. oppleve spennende rovpattedyr som ulv og gaupe. Men man finner også tradisjonelle dyr som rein, elg, fjellrev, hester, geiter, høns, ender, gjess og kaniner der, samt mer eksotiske dyr som skotsk høylandskveg og muflon-sau. I tillegg kan man oppleve ridning og kjøring med hest og vogn/slede, samt seterliv og en rekke andre aktiviteter.

Siden 1981 har det vært drevet leirskole ved Langedrag, og hvert år siden den gang har hundrevis av elever fått oppleve nærhet til dyr og livets gang i naturen.
Organisasjonen ble stiftet 1. november 1960 av Edvin Thorson, men byggingen av fjellgården tok først til i 1978. Edvin Kjell Thorson og hans kone Eva Thorson drev gården i mange år, men er nå overdratt til datteren Tuva Thorson.

Mat reinsdyr fra hånd
Tirsdag 5. mars 2024 var det premiere på en ny tv-serie på NRK hvor man får et mer realistisk bilde av Langedrag. Serien *Nytt blod* følger generasjonsskiftet fra mor til datter, samtidig som det er en ny generasjon av ulver på vei. Tuva Thorson, Marie Thorson Østby Natten, og ikke minst Langedrag sin «altmulig mann» Nils Østby Natten har lagt mye av seg selv i NRK-serien.

Referanser
----------

1. ↑  «Langedrag Naturpark AS». Proff. Besøkt 28. februar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Langedrag Naturpark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Langedrag Naturpark
* NRK TV - Nytt Blod
* NRK presseomtale

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
**Kristine Sutherland** (født **Kristine Young** 17. april 1955 i Boise i Idaho) er en amerikansk skuespillerinne som er mest kjent for sin rolle som Buffy Summers mor Joyce Summers i TV-serien *Buffy, vampyrenes skrekk*.

Karriere
--------

Sutherlands første filmrolle var i filmen *Kjære, jeg krympet barna* fra 1989. I 1997 prøvespilte hun for rollen som Joyce Summers for den nye TV-serien *Buffy, vampyrenes skrekk*. Skaperen Joss Whedon sa senere at en av grunnene for at han valgte Sutherland til rollen var det faktum at hun utstrålte en varm holdning, samt at hun lignet på skuespillerinnen Sarah Michelle Gellar, som skulle spille hennes datter i serien. Hun dukket opp jevnlig i serien de første fem sesongene, og kom tilbake for tre gjesteopptredener. I april 2008 hadde hun en gjesterolle i serien New Amsterdam som konen til John Amsterdams første partner, i episoden «Reclassified».

Etter at hun forlot *Buffy, vampyrenes skrekk* i 2002, deltok Sutherland på et fotograferingkurs på Santa Monica College og hun tok senere et 12-måneders opphold i Italia med sin mann og datter. Hun likte å ta bilder, og det oppmuntret henne til å åpne opp hennes eget studio, med vekt på portretter.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kristine Sutherland på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Kristine Sutherland i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Kristine Sutherland på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Kristine Sutherland på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Kristine Sutherland hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Ole Jakob Jack Berg** (født 1. februar 1936 i Furnes i Norge, død 15. april 2020 i Stockholm) var en norsk-svensk ingeniør og generalsekretær i Svenska Klätterförbundet.

Jack Berg vokste opp på en gård i Grue i Solør, og utdannet seg til radaringeniør i Luftforsvaret.

Han utvandret imidlertid fra Norge for å bosette seg i Stockholm, der han arbeidet på IBM. I 1963 engasjerte han seg i klatremiljøet i Häggsta. I mars 1964 foretok han sammen med Thor Kleppen den første vinterbestigningen av Kaskasapaktes nordpillar.

Etter et par år som dataingeniør i Liberia ble han engasjert som sikkerhetsekspert på en rekke svenske Antarktisekspedisjoner. Han ble senere leder for fjellklatringskurs ved Kebnekaise. Han ledet den første vellykkede svenske Mount Everest-ekspedisjonen i 1991, og var rådgiver for den andre norske Mount Everest-ekspedisjonen i 1994.

Berg var et av de medlemmene i Svenska Fjällklubbens alpine seksjon som brøt seg ut av organisasjonen for å istedet starte Svenska Klätterförbundet i 1973, og ble dets første svenske generalsekretær i 1997.

Han døde som følge av covid-19 2020.

Referanser
----------

1. ↑  Ratsit.se, sökord: "Jack Berg" (Läst 2020-05-12)
2. ↑  Minnesruna i *Svenska Dagbladet* 2020-05-12, s.28
3. ↑  Andersson, Andreas, "Jack Berg har lämnat oss" Arkivert 20. april 2020 hos Wayback Machine. Bergsport.se, 2020-04-18 (Lest 2020-05-12)
**Halfdan Hertzberg** (født 7. februar 1857 i Christiania, død 5. juli 1890 i Stavanger) var en norsk lege og billedhugger. Han praktiserte som lege etter å ha tatt embedseksamen i 1880. Han dyrket på samme tid sine kunstneriske interesser, men hadde ingen formell utdannelse.

Hertzberg debuterte med «Friheden» (gipsfigur) i 1884. To år senere stilte han 
ut «Plystrende gategutt» på Høstutstillingen og det er denne skulpturen han er kjent for
i dag. Skulpturen har i mange år gått under navnet «Dagbla`gutten», kopier har vært brukt som tobakksreklame og en av dem står i Dagbladets redaksjon. Kopier av statuen er også laget som statuetter til utdelingen av Årets navn, kåret av 
Dagbladets lesere.

I 1889 fikk Hertzberg Statens reisestipend for å utdanne seg til kunstner i utlandet,
men han ble syk og måtte avbryte studiene. Han døde kort tid etter. Han er begravet på Lagård gravlund i Stavanger.

Referanser
----------

1. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 0a455a88-0dcf-48f1-8b43-f5e991dc4689, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Benezit Dictionary of Artists, Benezit-ID B00086921, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Halfdan Hertzberg fra Store norske leksikon

Kilder
------

* *Norsk kunstnerleksikon*, b. 2 : H-M, side 186, digital utgave

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** WikiTree **·** KulturNav
 |
**Rovana Plumb** (født 1960) er en rumensk politiker som representerer det sosialdemokratiske partiet Partidul Social Democrat. Hun har blant annet vært minister i Victor Pontas regjeringer og var Europaparlamentariker mellom 2009 og 2012. Plumb var også medlem av Romanias deputertkammer mellom 2004 og 2007.

Plumb ble nominert av Romanias regjering til å bli medlem av den europeiske kommisjonen i 2019. Hun ble imidlertid avvist Europaparlamentet på grunn av ubesvarte spørsmål rundt hennes økonomiske interesser. I Europaparlamentet er hun medlem av komitéen for transport og turisme, og delegasjonen for forbindelsene med Folkerepublikken Kina. Hun er også supplerende representant i komitéen for miljø, folkehelse og mattryggehet, samt komitéen for regional utvikling.

Hun har en eksamen fra Handelsakademiet i București.

Rovana Plumb i 2014.

Referanser
----------

1. 1 2  Medlemmer - Rovana PLUMB - Romania , *Europaparlamentet*, lest 30 januar 2016
2. ↑  «Rovana Plumb nominated as European Commissioner for Transport». *Railway Gazette International*. 10. september 2019.
3. ↑  «EU-parlamentet forkastar to kommisjonskandidatar». *Haramsnytt*. 26. september 2019.
4. ↑  «Frankrikes kommissionskandidat röstas bort av parlamentet». *Dagens Nyheter* **(svensk)**. 10. oktober 2019. Besøkt 14. oktober 2019.
5. ↑  «Rovana Plumb». *europarl.europa.eu* **(svensk)**. Besøkt 16. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
**Nawang Gombu** (født i 1936 i Minzu i Tibet, død 24. april 2011 i Darjeeling) var en sherpa og profesjonell fjellklatrer.

I 1953 var han det yngste medlemmet i ekspedisjonen der Edmund Hillary og Tenzing Norgay som de første lykkes i å nå toppen av Mount Everest. I 1965 ble Gombu den første mannen i verden som besteg Mount Everest to ganger. Dette var en rekord som holdt i nesten 20 år. 

Nawang Gombu nådde toppen av Saser Kangri II i 1955, Frey Peak i 1960, Nanda Devi i 1964, Mont Blanc i 1966, Mount Rainier i 1973, Mount McKinley i 1978, Kanchenjunga i 1989, og besteg også Sakang Peak, Cho Oyu, Koktgang og Ratong.

Gombu var nevø av Tenzing Norgay. Han etterfulgte i 1976 sin onkel som leder for Himalayan Mountaineering Institute.

Hedersbevisninger og utmerkelser
--------------------------------

Gombu mottok utmerkelsene Padma Bhusan, Padma Shri og Arjuna Award og ble i 1986 tildelt utmerkelsen Tenzing Norgay Award Lifetime Achievement Award av indiske myndigheter. Han var også innehaver av Dronning Elizabeth IIs kroningsmedalje.

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   expressbuzz.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Nawang Gombu: Mountain guide who became the first man to climb Everest twice», *The Independent*, 29. april 2011.
4. 1 2 3  «Nawang Gombu passes away» Arkivert 5. november 2012 hos Wayback Machine. *The Hindu*, 24. april 2011.
5. 1 2  «Mountaineer Nawang Gombu passes away», *Hindustan Times*, 24. april 2011.
6. ↑  «Nawang Gombu» Arkivert 27. april 2011 hos Wayback Machine. *Imaging Everest*, Royal Geographical Society.

Eksterne lenker
---------------

* Nekrolog, *The Guardian*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Julie Tullis** (1939–1986) var en britisk fjellklatrer og filmmaker.

Tullis traff den kjente østerrikske klatreren Kurt Diemberger i 1976, og fra 1980 drev de foredragsvirksomhet sammen. Karrieren som skaper av 8000-meters-klatrefilmer startet da Diemberger i 1981 hyret henne som teknisk ekspert for en ekspedisjon til Nanga Parbat. I funksjonen som tekniker foretok hun senere ekspedisjoner over K2s beryktede nordegg og Mount Everests nordøstegg, og i 1984 besteg Tullis og Diemberger Broad Peak («K3»).

I 1986 foretok Tullis og Diemberger en ekspedisjon til K2, og 4. august 1986 sto de på toppen av verdens nest høyeste fjell. Hun ble dermed den første britiske kvinne på K2. Under nedstigningen tok hun et fall, men ble i første omgang reddet av Diembergers sikring. Begge var imidlertid sterkt preget av et allerede for langt opphold i «dødssonen», og i fallet er det mulig at Tullis fikk indre skader, eventuelt en hodeskade. Et uvær førte til at klatrerne måtte ligge leir IV i flere dager med lite mat og mangel på brensel, og en gang natten mellom 6. og 7. august 1986 døde Tullis av hjerneødem. Av de sju klatrerne som lå i leiren var det bare Diemberger og Willi Bauer som overlevde nedstigningen, begge nådde *base camp* i en sterkt redusert forfatning.

Referanser og noter
-------------------

1. ↑  Det eksakte tidspunktet er ikke fastslått, da Diemberger og Bauers beretning avviker litt.
2. ↑  *Portrait Kurt Diemberger (AUT)* Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine. bergleben.de

Litteratur
----------

* Kurt Diemberger: *K 2. Traum und Schicksal; der Berg der Berge*. Bruckmann, München 2004, ISBN 3-7654-3755-7.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NLA
 |
***Final Girl*** er en amerikansk thriller fra 2015 regissert av Tyler Shields, etter et manus skrevet av Adam Prince. Hovedrollene spilles av Abigail Breslin, Alexander Ludwig og Wes Bentley.

Handling
--------

En fem år gammel Veronica møter en mann som heter William, etter at begge foreldrene hennes er døde. Han tilbyr seg å ta henne inn og trene henne til en jobb som bare er for "spesielle" mennesker, og forklarer at hans kone og barn ble drept av "en veldig dårlig mann". Hun går med på dette. Tolv år senere forbereder Veronica seg på å fullføre denne treningen. William injiserer henne med en kombinasjon av sannhetsserum og et hallusinatorisk stoff kalt DMT, for å konfrontere hennes største frykt, slik at hun kan forstå hva hun risikerer å måtte oppleve under oppdraget.

Til tross for at hun tror at hun er fryktløs, konfronterer Veronica sin største frykt: å mislykkes med oppdraget. Samtidig møtes fire 17 år gamle gutter ved navn Jameson, Daniel, Nelson og Shane for å spise middag. Men Jameson velger kvinner som vennene kan jakte på og drepe. Deres siste bytte er en jente som heter Gwen, som guttene tok med til skogen hvor de myrdet henne. Men Veronica møter Shanes kjæreste, Jennifer, på et rekognoseringsoppdrag. Deretter, ved å bruke seg selv som agn, møter Veronica snart Jameson. Men han tar med seg til skogen, Jameson gir henne fem minutter på å løpe. Men guttene venter ikke, og tar opp jakten på henne umiddelbart.

Men Veronica dreper dem en etter en, før hun står ansikt til ansikt med Jameson. Det viser seg at han har myrdet tjue kvinner, før han møter Veronica. De slåss frem til han besvimer fra et kvelertak som William lærte Veronica tidligere. Hun tvinger ham til å drikke alkohol som inneholder et stoff som doper ham ned. Når han våkner står han på en trestubbe med en løkke rundt halsen. Han sverger at han aldri kommer til å drepe igjen, men Veronica tror ikke på ham. Når stoffet han drakk trer i kraft, kommer ofrene hans - inkludert Gwen - ut av trærne og beveger seg mot ham. Dette gjør at Jameson forsøker å komme seg ned fra trestubben, men ender opp ved å henge seg i tauet.

Skuespillere
------------

* Abigail Breslin som Veronica
* Gracyn Shinyei som en ung Veronica
* Alexander Ludwig som Jameson.
* Wes Bentley som William
* Cameron Bright som Shane
* Reece Thompson som Nelson
* Francesca Eastwood som Gwen Thomas
* Logan Huffman som Daniel
* Emma Paetz som Jennifer
* Desiree Zurowski som moren til Nelson

Eksterne lenker
---------------

* Movie DataBase
**Salutogenese** er et begrep som viser til en tilnærming til medisinsk behandling som fokuserer på faktorer som støtter opp under menneskers helse og velvære, fremfor faktorer som forårsaker sykdom. En «salutogenetisk modell» fokuserer på forhold mellom helse, stress og mestring. Begrepet ble første gang brukt av Aaron Antonovsky, professor i medisinsk sosiologi ved Ben-Gurion University of the Negev.

Antonovskys teori avviser den tradisjonelle dikotomien mellom helse og sykdom. Han beskrev forholdet som et kontinuum, som han kalte «health-*ease* versus *dis-ease*»-kontinuumet.

Ordet *salutogenesis* er avledet av latin *salus* (helse) og gresk *genesis* (opprinnelse). Antonovsky utviklet begrepet gjennom sin forskning på «hvordan mennesker takler stress og har det bra».

Referanser
----------

1. 1 2  Antonovsky, A. "Health, Stress and Coping" San Francisco: Jossey-Bass Publishers, 1979
2. ↑  Antonovsky, A. Unraveling The Mystery of Health - How People Manage Stress and Stay Well, San Francisco: Jossey-Bass Publishers, 1987

Litteratur
----------

* Becker, C. M. Glascoff, M. A. , & Felts, W. M. (2010). Salutogenesis 30 Years Later: Where do we go from here? International Electronic Journal of Health Education, 13, 25-32. Can access at:
* Studying Health vs. Studying Disease – Aaron Antonovsky. Lecture at the Congress for Clinical Psychology and Psychotherapy, Berlin, 19 February 1990.
* Coping with Existential Threats and the Inevitability of Asking for Meaningfulness – Peter Novak. A philosophical perspective

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** GND
 |
***Fuchsina*** er en slekt av små muggbiller som lever av sopp, særlig muggsopper. Denne familien omfatter noen av de aller minste bilene, de fleste av artene er mindre enn 2 mm lange og gjerne brunaktige på farge.

Utseende
--------

Knøttsmå til små (1-2 mm), avlange biller, ikke påfallende hårete, som oftest brun-, rød- eller gulaktige på farge. Barkmuggbiller (Corticariinae) er mer kompakte og kraftigere bygt enn ribbemuggbillene, glatte og gjerne noe blanke. **Hodet** er mer eller mindre avrundet med større og flatere fasettøyne. **Brystskjoldet** er mye bredere enn langt, gjerne bare litt smalere enn dekkvingene, tydelig punktert, men uten ribber og uten innskjæringer av sidekanten, som er lett tannet. **Dekkvingene** mangler lengderibber, men har tydelige, ganske grove punktrekker. **Beina** er slanke, men tydelige mer robuste enn hos ribbemuggbillene.

Levevis
-------

Muggbillene lever særlig av muggsopper og er vanlige mellom råtnende plantedeler, i komposter og lignenede. Særlig tallrike kan de være i gamle fuglereir, der veksten av muggsopp gjerne er rikelig. Noen arter er knyttet til hule trær (gjerne til reirene til hullrugende fugler), andre finnes gjerne på mugnende matvarer i hus.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt langs vestkysten av Nord-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
				+ Familien muggbiller (Latridiidae)
					- Underfamilien **barkmuggbiller**, Corticariinae
						* Slekten ***Fuchsina*** Fall, 1899
							+ *Fuchsina arida* Andrews, 1976
							+ *Fuchsina occulta* Fall, 1899

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. oktober 2020. Besøkt 15. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Hans-Martin Majewski** (født 14. januar 1911 i Schlawe i Pommern i kongedømmet Preussen i keiserdømmet Tyskland, død 1. januar 1997 i Bötersen) var en tysk komponist av filmmusikk.

Liv og virke
------------

Majewski studerte musikk ved konservatoriet i Leipzig. I Berlin arbeidet han som dirigent og korrepetitør. I 1938 komponerte han sin første operette *Insel der Träume*, ett år senere ble han engasjert til å skrive musikk til en film. Han ble avbrutt i sin karriere av Andre verdenskrig da han ble utskrevet som soldat.

Etter krigen slo Majewski seg ned i Hamburg, skrev hørespill og var programleder i radio. Han komponerte også sanger til forskjellige kabaretscener.

I 1948 ble han igjen engasjert ved filmen og skrev fram til 1980-årene musikk til rundt 200 spille- og fjernsynsfilmer, dokumentarfilmer, 100 hørespill og 80 kabaret- og teateroppføringer.
Han uttrykke seg over et bredt spekter som strakte seg fra klassisk musikk via jazz til populærmusikk. Han ble en av Vest-Tysklands mest mangesidige og benyttede filmkomponister.

I Norge er han mest kjent for å ha skrevet kjenningsmelodien til kriminalhørespillet *God aften, mitt navn er Cox*. Han har også skrevet musikk til enkelte episoder av fjernsynsserien *Derrick*.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 26. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   filmportal.de, Filmportal-ID 4b03f3a942854773a3330358085997d3, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Discogs, Discogs artist-ID 935769, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hans-Martin Majewski på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Hans-Martin Majewski i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Hans-Martin Majewski på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (fr) Hans-Martin Majewski på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Hans-Martin Majewski på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Hans-Martin Majewski hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Hans-Martin Majewski på Discogs Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** NKC **·** BNE **·** Discogs
 |
En bruker har foreslått å slette denne siden. Siden vi setter pris på alle forsøk på å forbedre leksikonet, inviteres du til å gi uttrykk for dine synspunkter ved å følge denne lenken: **Wikipedia:Sletting/Oppsal skoles barne- og ungdomskor**.

**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. Angitt grunn: *Skolekor uten oppgitt uavhengig omtale og lignende som taler for relevans.*
**Oppsal skoles barne- og ungdomskor** er et 50 år gammelt kor med 60 unge korister. Juniorkoret er for elever fra 2.-4. klasse og hovedkoret er for elever fra og med 5. klasse.

Koret ble startet i 1957 og vant mye heder og ære på 1970-tallet. Koret er åpent for alle elever ved Oppsal skole (fra 2. klasse), uten opptaksprøver. Koret er medlem av OBU (Oslo Barne- og Ungdomskorforbund).

Koret endret navn fra Oppsal skoles barne- og ungdomskor til Oppsal skoles kor i 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Korets nettside
**Måbødal-ulykken** var en bussulykke som skjedde 15. august 1988 ved utløpet av Måbøtunnelen på riksvei 7 i Måbødalen i Eidfjord. En buss med skolebarn og foreldre fra Kista i Sverige var på skoletur underveis til Bergen for å ta båt til Shetland. Ulykken skyldtes bremsesvikt. Bremsene var slitt, de virket på bare to av fire hjul, og nedbremsningen fra Hardangervidda hadde ført til varmgang slik at bremsevirkningen var helt vekk i tunnelen. Under forsøk på å gire ned, koblet giret i kardangen ikke inn, og drivverket på bussen gikk i fri. Dermed virket ikke hjelpebremsen, og sjåføren fikk ikke girt ned og redusert farten i bakken som har 8 prosent stigning. Sjåføren valgte selv å legge bussen i tunnelveggen, siden farten økte og en ville vært sjanseløs i hårnålssvingene lengre nede. I et valg mellom to onder valgte sjåføren å begrense ulykken i tunnelmunningen i Måbøtunnelen. Bussen kjørte inn i den betongkledde veggen på høyre side ved tunnelutløpet. Hastigheten ble anslått til å være mellom 64 og 100 km/t da ulykken skjedde. Totalt omkom 16 mennesker, hvorav 12 barn i 11–12-årsalderen og fire voksne (foreldre og bussjåføren). 18 mennesker ble skadet.

Se også
-------

* Norske katastrofer og store ulykker

Referanser
----------

1. 1 2  "Politimann: – Jeg husker ulykken som om den skjedde i går"; besøksdato: 30. mai 2022; utgiver: NRK Vestland; forfatternavn: Hanne Hagen Rotnes; verkets språk: bokmål; utgivelsesdato: 14. mars 2012.
2. ↑  «Politimann: – Jeg husker ulykken som om den skjedde i går». NRK. 14. mars 2012.
3. 1 2 3  Thunold, Astri. «Da døden tok Monias tolv klassekamerater». *NRK*. Besøkt 16. august 2018.
4. 1 2  Snorre Sklet, NTNU/SINTEF. «Storulykker i Norge de siste 20 årene» (PDF). Sikkerhetsdagene. Arkivert fra originalen (PDF) 2. mai 2014. Besøkt 17. oktober 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Snorre Sklet, NTNU/SINTEF: Storulykker i Norge de siste 20 årene Arkivert 2. mai 2014 hos Wayback Machine.
* Socialstyrelsen: Brandkatastrofen i Göteborg (svensk, se Bussolyckan i Måbødalstunneln, s. 110)
* Bergens Tidende: Måbødal-ulykken 20 år etter (15. august 2008)
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Ketchup

**Ketchup**, også skrevet **ketsjup**, er en saus/dressing som vanligvis fremstilles av tomater, eddik, sukker, salt og krydder.

Det finnes imidlertid også en del andre typer ketchup. Bananketchup er populært på Saint Lucia. Som navnet tilsier, inneholder bananketchup bananer istedenfor tomater.

Ketchupens historie
-------------------

Ketchupen kommer opprinnelig fra Asia, hvor den som oftest var en krydret, søt fiskesaus som ble kalt *kitjap* eller *kecap manis*. Etter hvert nådde den Malaysia og Indonesia, der den ble kalt «kechap» og «ketjap». Denne sausen ble brakt til Europa på 1500-tallet, av europeiske sjømenn. I Europa ble den gjort mindre krydret og tilsatt flere smaksstoffer, som sjampinjong, pepperrot og ansjos. Over tid ble navnet *kitjap* forvansket til *ketchup*.

Den første tomatketchupen så dagens lys i 1801, og var da en tynn kryddersaus med tomatsmak. Likevel var det først i 1876, ved H.J. Heinz, da sausen ble søtere og tykkere, at ketchupen slo an for alvor.

Pommes Frites og ketchup

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BBC Things
 |
Bogerud stasjon. Martin Linges vei i bakgrunnen.
**Bogerud** er en drabantby (boligstrøk) sørøst for Østensjøvannet og har navn etter Bogerud gård.

Historie
--------

Utbyggingen av Bogerud kom etter Østensjøbanens forlengelse til Bøler i 1958, da den ble forlenget til Bogerud og Skullerud i 1967. OBOS og Ungdommens Selvbyggerlag sto for utbyggingen av boligstrøket. Arkitekter var Thomas Tostrup og Tage Westh Christensen. Den norske Eterfabrikk ble etablert på Bogerud i 1900. Selve gården tilhørte Laurentius kirke og hospital til den ble delt i 1831. Nordre Bogerud som ble fradelt i 1840 fulgte senere med i Bøler område. Søndre Bogerud eksisterer fortsatt som daghjem.

### Etymologi

Navnet *Bogerud* kommer fra gårdsnavnet Bogerud gård, der Bogerud kan ha opphav fra norrønt *bugr*, som betyr bog, bukt eller krok. Eventuelt kan bakgrunn for navnet er rydningen med bøketrær, fra dansk *bøg*, eller *bog*. Andre stavelse rud fra norrønt *ruð*, har betydningen nyrydningsgård.

Bebyggelse
----------

Bogerud «sentrum» består i hovedsak av noen få butikker. De fleste av disse tilhører Bogerudsenteret, som består av Bogerud Tekstil, Kiwi, et tannlegesenter, sosialkontor, frisørsalong, blomsterbutikk, renseri og et apotek. Bogerud T-banestasjon er like ved senteret, der det i tillegg er en Narvesen og en innvandrerbutikk. Funksjonell VVS (VB) har rørleggerbedrift i det som tidligere var Rimi-butikk.[]

De største gatene på Bogerud er Martin Linges vei, Paal Bergs vei, Bogerudveien og Stallerudveien. Barn som vokser opp på Bogerud, går enten på Rustad eller Nøklevann barneskole. På Skullerud ungdomsskole blandes disse sammen.

Som i de fleste av Oslo østs drabantbyer er Bogerud preget av et flerkulturelt miljø, med mange barn og voksne fra forskjellige land. I 2018 bygges Bogerud gård og Bogerudsletta barnehage om til en felles stor miljøbarnehage med solcellepanel på taket.[]

Kjente personer med tilknytning til Bogerud
-------------------------------------------

* Rapartist Arif
* Fotograf Dag Thorenfeldt
* Historiker Lars Thue
* Professor emeritus Magnus Ulleland, i romansk (italiensk) filologi ved Universitetet i Oslo, prisbelønnet oversetter av Dantes *Den guddommelige komedie* og kunstmaler.
* Bedriftseier og gründer Egil Undrum med stort lokalt engasjement.

I populærkulturen
-----------------

* Hovedpersonene i filmen *Lasse & Geir* er bosatt på Bogerud.

Se også
-------

* Bogerud stasjon

Referanser
----------

1. ↑  «Bogerud». Store norske leksikon. 30. desember 2012. Besøkt 30. november 2014.
2. ↑  «Bøk». Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 28. mai 2013. Besøkt 30. november 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bogerud – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Olavsklosteret i Tønsberg** var et kloster som ble grunnlagt på slutten av 1100-tallet i Tønsberg. Det var viet til St. Olav (Olav den hellige) og tilhørte premonstratenserne, opprinnelig en fransk klosterorden.

Historie
--------

Olavsklosteret i Tønsberg ble grunnlagt i 1191 eller kort tid før. Klosteret hørte til byens mektigste institusjoner i middelalderen. I 1532, fire år før reformasjonen ble innført, ble klosteret kongens eie, og kong Frederik I av Danmark og Norge ga det til den dansk-norske adelsmannen Erik Ugerup (1500–1571). En bybrann ødela klosterets bygninger i 1536. Klosterets store jordegods ble senere kjernen i den adelige eiendommen Jarlsberg Hovedgård.

Bygningene
----------

Olavsklosterets kirke, som omtales som Olavskirken, var svært spesiell. Det var en rundkirke, den eneste i Norge, og den største i Norden. Det er antydet en mulig forbindelse mellom kirkens form og Olavskulten, som var opptatt av helgenens skrin i oktogonen i Nidarosdomen. Denne kirken er første gang omtalt i 1207, da baglerkongen Erling Steinvegg ble gravlagt der.

Kirkeskipet målte ca. 23 meter i diameter. Kirken ble avsluttet mot øst med enda et rundt rom. Kirken hadde portaler mot nord, vest og sør. 

Kirkeruinen er undersøkt ved arkeologiske utgravninger i 1877, 1929, 1963–67 og 1969–71. 

Ruiner av klosterbygningene kan man se i kjelleren i Tønsberg bibliotek, som er bygget på tomten der klosteret stod. Ruinen etter den tilhørende kirken, Nordens største rundkirke sees på den andre siden av gaten, med adresse Storgaten 17 og 19.

Referanser
----------

1. ↑  *Baglersagaene* (*Håkon, Guttorms og Inges saga*), kap. 26

Litteratur
----------

* *Håkons, Guttorms og Inges saga*, oversatt av Alexander Bugge. Kristiania 1914
* Lunde, O. 1971: Premonstratenserklosteret i Tønsberg St. Olavs kirke – Nordens største rundkirke. I: Vestfold-Minne, s. 68-85
* Johnsen, Oscar Albert: 1929-1934: Tønsbergs historie, s. 206-232. Oslo

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olavskirken, Tønsberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Katolsk.no
* Fra klostergods til borgergods
* Bilder av klosterruinene
* Byggingen i Biblioteket
* (no) «Olavsklosteret i Tønsberg». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
Kart over Kongeriket Danmark.
**Kongeriket Danmark** er et riksfellesskap som består av tre land: Danmark, Færøyene og Grønland. Kongeriket Danmark er et monarki *sui generis* med føderale trekk og med monarken av Danmark som statsoverhode. I Kongeriket Danmark er styreformen konstitusjonelt monarki.

Statsrettslig stilling
----------------------

Færøyene og Grønland er ifølge Danmarks grunnlov en del av det danske rike og underlagt dansk myndighet, men Folketinget har delegert noen ansvarsområder til hjemmestyrene i de to områdene.

Folketinget har ved lov gitt Færøyene og Grønland omfattende autonomi; Færøyene fikk «hjemmestyre» i 1948, og Grønland fikk det i 1979. Grønlands hjemmestyre ble i 2009 erstattet av «selvstyre». Det pågår en juridisk debatt om hvilken konstitusjonell vekt disse ordningene har. Generelt er det to motstridende synspunkter: (a) lovene delegerer makt fra Folketinget og kan tilbakekalles ensidig av det, og (b) lovene har spesiell status, så endringer krever samtykke fra det færøyske Løgting eller den grønlandske Inatsisartut, henholdsvis.

Befolkning og areal
-------------------

| Land/region | Befolkning | Areal (km²) | Befolkningstetthet (mennesker pr. km²) |
| --- | --- | --- | --- |
| Danmarks flagg Danmark | 5 962 689 | 43 094 | 126 |
| Færøyenes flagg Færøyene | 53 090 | 1 399 | 34 |
| Grønlands flagg Grønland | 56 661 | 2 175 600 (410 000 er isfritt) | 0,026 (0,14) |

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kingdom of Denmark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portaler: Danmark | Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Bård Ask** (født 30. juli 1976) er en norsk billed-, video- og fotokunstner som har bidratt med arbeider på utstillinger siden 2003.

Han har sin utdannelse fra Oslo fotokunstskole, Nordland kunst- og filmskole og Kunsthøgskolen i Bergen, og har arbeidet som assistent hos Bjarne Melgaard og Børre Sæthre. Hans arbeider har preg av en stillferdig, drømmende minimalisme, formidlet gjennom ulike teknikker. Han fikk annet prisen for *årets nykommer* i Drammen i 2006, og hans avgangsarbeid *Notio Viri Placet* fra Bergen Kunstakademi i 2005 vant samme år *Intravision-prisen* for beste elektroniske kunstverk.

Ask medvirket på Høstutstillingen i 2005.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   «Kunstnerforbundet: Bård Ask», besøkt 23. november 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Ask, Bård 1976-, besøkt 23. november 2023[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Bergen Kunsthall - Bård Ask Contemporary Decorative Political Patterns - sept./okt. 2007
4. ↑  «Kunstnerforbundet». *Kunstnerforbundet* **(engelsk)**. Besøkt 30. november 2023.

Kilder
------

* Bård Asks hjemmesider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Plate med innskriften "HOKKSUND BRU 1958", plassert på nordsiden av Drammenselva.
**Hokksund bru** er en 187 meter lang veibru over Drammenselva, i Øvre Eiker kommune. Brua ble bygget i 1958; den ligger i Hokksund sentrum, og er en del av riksvei 35. Brua er en platebærerbru i stål, og det største spennet er 52 meter langt.

Historikk
---------

Før det kom bru over Drammenselva ved Hokksund ble sundstedet litt lenger opp for brua benyttet. Her måtte man bli satt over elva i båt, eller så måtte man til Drammen for å krysse elva. Mange stedsnavn har fremdeles navn etter sundet, Sundbakken, Sundgata og Hokksund (som opprinnelig het Haugsund).

I 1853 var den første brua ferdig. Dette var en trebru. Den østre delen av brua brant i 1915. Den delen av trebrua som brant ble erstattet av en stålkonstruksjon. Denne var like smal som resten av den gamle brua og var opprinnelig tenkt som et provisorisk bru, men ble stående i mer enn 40 år. Det ble i mange år diskutert å få en ny bru, men planene ble stoppet av krigen. Slik ble den provisoriske brua med en halvdel av tre og den andre halvdelen av stål stående til den ble erstattet av dagens bru, som bedre kunne klare den økte trafikkmengden.

Bilder
------

* Den gamle trebrua, 1875Den gamle trebrua, 1875
* Brua etter brannen i 1915, halve brua i tre og resten gjenoppbygd i stålBrua etter brannen i 1915, halve brua i tre og resten gjenoppbygd i stål
* Hokksund 1946Hokksund 1946
* Hokksund bru under flommen 2023Hokksund bru under flommen 2023

Nattbilder
----------

* Rundkjøring på sørsiden av Hokksund bruRundkjøring på sørsiden av Hokksund bru
* Hokksund bru ved undergangHokksund bru ved undergang
* Gangfeltet mot undergangenGangfeltet mot undergangen
* Undergangen under Hokksund bru, dette er en kulvert som har navnet Bruhjørnet bruUndergangen under Hokksund bru, dette er en kulvert som har navnet Bruhjørnet bru

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   *nasjonal vegdatabank*, Nasjonal vegdatabank-ID 272316762, Wikidata Q55698494,
2. ↑  NVDB via Vegvesenets vegkart
3. 1 2  «Hokksund bru – lokalhistoriewiki.no». *lokalhistoriewiki.no*. Besøkt 18. august 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister **·** Nasjonal vegdatabank
 |