recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Baron **Peter Karlovitsj von Uslar** (russisk Петр Карлович Услар) (født 20. augustjul./ 1. september 1816greg. død (8. junijul./ 20. juni 1875greg.) var en russisk, ingeniør, lingvist og offiser av tysk opphav, som er best kjent for sin forskning på språkene og etnografien til folkeslagene i Kaukasus.

Peter von Uslar ble født i Kurovo i Tver oblast. Han studerte ved den russiske krigsskolen, og tok aldri noen grad i lingvistikk. 

I 1850 ble han medlem av det russiske geografiske samfunn og gitt i oppgave å samle en historie av Kaukasus-regionen. Det var dette oppdraget som senere gjorde ham interessert i å studere de kaukasiske språkene, og som førte til hans mange bidrag for å kartlegge de mange kaukasiske språkene fra ulike linguistiske grupper, som abkhasisk, Ubykhisk, svanisk, tsjetsjensk, avarisk, lak, tabasaran og lezgisk.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Biografi in den Store sovjetiske encyklopedi

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Luigi Mino Poggi** (født 11. mars 1906, død 19. april 1972) var en italiensk seiler som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin og 1948 i London.

Poggi ble olympiske mester i seiling under OL 1936 i Berlin. Han var med på den italienske båten «Italia» som vant 8-meter klassen foran den norske båten «Silja» og «Germania III» fra Tyskland. Seilingene ble avviklet utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august 1936. Mannskapet på «Italia» besto av Poggi, Bruno Bianchi, Luigi De Manincor, Domenico Mordini, Giovanni Reggio og Enrico Poggi. Tolv år senere, under OL 1948 i London, kom han på åttendeplass i seiling i 8-meter klassen med den italienske båten «Ciocca II».

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin – Gull **Gull** i seiling, 8-meter klassen Italias flagg Italia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Luigi Poggi – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Luigi Poggi – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Luigi Poggi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Luigi Poggi – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (it) Luigi Poggi – Italias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Luigi Poggi – World Sailing Rediger på Wikidata
**Peter Kaensche** (født 27. mars 1980) er en norsk profesjonell golfspiller. Han har spilt golf siden 1994/95 og gått på Norges Toppidrettsgymnas. Hjemmeklubbene hans har vært Groruddalen GK, Hauger Golfklubb, Losby Golfklubb og nå Miklagard Golfklubb.

Som amatør ble det flere seire, blant annet vinner av Norsk Junior Tour i 1996, norgesmester individuelt i 1999 og norgesmester for lag flere ganger, både som amatør og proff i årene: 2005, 2006, 2008 og 2018.

Kaensche ble profesjonell golfspiller i 2001 med HPC +3, etter å ha vært en del av det norske landslaget i 6 år. Han spilte seg til fast plass på European Challenge Tour  i 2004 via Nordic League (Telia Tour, Ecco Tour) og beholdt plassen der i 7 år, til og med 2010. Han har også spilt flere European Tour turneringer, samt hatt fulle spillerettigheter på Sunshine Tour, hvor beste plassering var 4.-plass i Dimention Data, Sun City 2008. Beste plassering på OoM European ChallengeTour var i 2007 med nr. 47 og som best ca. 500 i verden.

Noen banerekorder: 63 slag i 2005, banerekord under Ireland Raydercup Challenge på Killarney GC, European Challenge Tour. 65 slag i 2009, banerekord
under MAN NO på Adamstal GC, European Challenge Tour.

Han var caddie for Viktor Hovland under Dubai Desert Classic da han vant turneringen 30.01.2022, grunnet caddien Shay Knights coronasykdom.

Høydepunkter i karrieren
------------------------

### Meritter/Seire

* Norgesmester 1999
* Nordisk mester 2001
* Nr. 1 Willis Master, 2009 Ecco Tour
* Nr. 1 Danjord Masters, 2012 Ecco Tour
* Norgesmester lag (fire ganger), i 2005, 2006, 2008, 2018
* Nr. 2 Nordea Challenge 2013 Miklagard Gk, Nordea Tour
* Nr. 6 Gamle Fredrikstad Open, Swedish Golf Tour/Nordic League, 2018

### European Challenge Tour, Sunshine Tour/South African Tour

* Nr. 2  Lexus Open, Larvik Open, 2006 European Challenge Tour
* Nr. 4  Challenge of Ireland, 2007 European Challenge Tour
* Nr. 4  Dimention Data Pro-Am, 2008 Sunshine Tour, SA Tour
* Nr. 5  Ireland Ryder Cup Challenge, 2006 European Challenge Tour
* Nr. 5  Postbank Challenge, Tyskland, 2007 European Challenge Tour
* Nr. 5  Challenge of Irland, 2009 European Challenge Tour
* Nr. 7  A.G.F. Allianz Golf Open de Toulouse,2007 European Challenge Tour
* Nr. 7  Abierto Telefonica de Guatemala, 2007 European Challenge Tour
* Nr. 10 Telia Waxholm Challenge, 2006 Eruropean Challenge Tour
* Nr. 14 Bankque Populaire Moroccan Clasic, 2008 European Challenge Tour
* Nr. 14 Kazakhstan Open, 2006 European Challenge Tour

Referanser
----------

1. ↑  Miklagard Goflklubb
2. ↑  European Challenge Tour
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. desember 2015. Besøkt 5. november 2015.
4. ↑  Sunshine Tour/South African Tour
5. ↑  4.-plass
6. ↑   World Golf Ranking lest 4. november 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Profil på europeantour.com
* Svenska golfturerna
* Sunshine Tour

Portal: Golf
**Happy slapping** er en trend hvor et intetanende offer blir angrepet, samtidig som en medsammensvoren tar opp angrepet (vanligvis med et mobilkamera eller en smartphone). Navnet kan referere til hvilken som helst type voldelig angrep, ikke bare dask, klask og slag med flat hånd. Denne termen er mer brukt i Storbritannia enn i USA, der den er assosiert med blant annet *fjortis*(*chav*)-subkulturer.

Historie
--------

Happy Slapping antar man at startet syd i London i et format kjent som «Slap TV», hvor «happy-slapping»-videoer ble tatt opp og så sett av et dusin mennesker som et TV-show. Den første artikkel i en avis som dekket begrepet «happy slapping» var «Bullies film fights by phone», publisert av The Times Educational Supplement 21. januar 2005, hvor reporter Michael Shaw beskrev en lærers opptegninger av sprø hendelser i London-skoler.

I Frankrike kan man komme i fengsel for å filme slike angrep for så å legge filmen ut på Internett.

Referanser
----------

1. ↑  Alexis Akwagyiram (12. mai 2005). «Does 'happy slapping' exist?». BBC. Besøkt 8. mars 2007.  *«"Happy slapping" is thought to have originated as a craze in south London six months ago,»*
2. ↑  Chris Johnston (20. mai 2005). «'Happy-slap' link to TV shows». The Times. Besøkt 8. mars 2007.  *«"happy slapping" craze that has spread around the country after emerging in South London last year has been linked by one expert to MTV and Channel 4 television shows.»*
3. ↑  Robin Stenersen (8. mars 2007). «Ny lov innført i Frankrike Straffer mobilvold med fengsel». VG. Besøkt 8. mars 2007.  *«Dette for å bekjempe den nye voldstrenden blant ungdom, såkalt «happy slapping». Fritt oversatt betyr det å banke opp et tilfeldig offer fordi man synes det er morsomt.»*

Se også
-------

* Blind vold
Slepebåtaksjonen ble gjennomført for å bidra til å holde havnene i Østfold åpne, her fra del av havnen i Fredrikstad, ukjent fotograf og årstall
**Slepebåtaksjonen** (også kjent som **Operasjon Polar Bear VI East**) var en militær alliert sabotasjeaksjon under andre verdenskrig i Fredrikstad og Moss den 8. februar 1945. Aksjonens mål var å eliminere tyskernes mulighet til å bruke slepebåtene til å blokkere innseilingene som en del kystforsvaret ved en eventuell alliert invasjon. 11 slepebåter ble kapret i Fredrikstad og 1 bergingsskip ble kapret i Moss. Skipene ble seilt til nøytralt farvann i Sverige der de ble til krigen sluttet.

Bakgrunn
--------

I den siste delen av andre verdenskrig satte de allierte i gang Operasjon Polar Bear VI. Bakgrunnen for dette var at den allierte ledelsen visste av erfaringer fra Frankrike at tyskerne som en del av kystforsvaret ville slepe inn innløpet handelsskip og senke dem for å blokkere havnene. De fikk også opplysninger om at dette var planlagt i Norge. Fungerende havner ville forenklet en allierte invasjon av Norge i tilfelle de tyske styrkene ikke overgav seg. Havnene i Fredrikstad og Moss ble ansett som veldig viktige. Den opprinnelige planen var at Special Operations Executive i samarbeid med Milorg skulle senke båtene på grunt vann, men etter hvert fant man ut at man kunne seile dem til Sverige. Aksjonen måtte foregå i dagslys da ferdselsforbudet trådte i kraft kl. 17.00.

Forløp
------

Aksjonen ble igangsatt på morgenen den 8. februar 1945. I fullt dagslys ble flere slepebåter kapret midt i den tungt bevoktede havna i Fredrikstad. Kapteinene om bord ble vist den falske operasjonsordren og ble beordret til å sette kursen mot Sverige. Totalt 11 båter satte kursen ut mot møtestedet utenfor Hvalerøyene og deretter satte de kursen mot Kosterøyene i svensk farvann. Tyskerne var helt uvitende til aksjonen. Under aksjonen ble slepebåtene passert av en tysk patruljebåt og de ble observert av flere tyske soldater som svarte med vinking.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Gjenoppstår». Forsvarets forum. 25. august 2009. Arkivert fra originalen 2. februar 2015. Besøkt 1. februar 2015.

Eksterne lenker
---------------

* «Jeg kjempet for alt jeg hadde kjært», artikkel fra nrk.no 7. februar 2015

Portal: Andre verdenskrig
**Hapro AS** (tidligere Hadelandprodukter AS) er en ledende tilbyder innenfor EMS (Electronic Manufacturing Services), bedriften tilbyr elektronisk og mekatronisk sammenstilling. Hapro er også ledende aktør innenfor yrkeskvalifisering, med 12 kontorer i Akershus, Buskerud, Oppland og Oslo. Ved inngangen av 2018 hadde Hapro omkring 360 ansatte. Per Sønsteby var administrerende direktør fra oppstarten 1. april 1973 til 2. juni 2008, da Erik Lundbekk (tidl. fabrikksjef ved Steertec Raufoss) tok over. I 2017 ble Hapro organisert som konsern, med datterselskapene Hapro Electronics AS og Hapro Jobb og Karriere AS. 

Hapro disponerer industribygg på totalt 22 500 m² på Jaren i Gran kommune.

Historie
--------

Hadelandprodukter ble opprettet som en underavdeling av en bedrift i Oslo i 1971, for å gi et tilbud til personer som falt ut av det ordinære arbeidsmarkedet.

Økonomi
-------

Omsetning 2017: 468 MNOK

Eiere
-----

Hapro eies av Gran kommune (35,7%), Oppland fylkeskommune (20,8%), Lunner kommune (11,1%), Sparebank 1 Gran (6,9%), Jevnaker kommune (5,5%), Hadeland Gjensidige Brannkasse, Sparebank 1 Jevnaker Lunner, Brandbu og Tingelstad Almenning, Gran Almenning, Diakonstiftelsen Røysum, Lunner Almenning, Lions Club Gran og Lions Club Lunner. Hapro er en arbeidsmarkedsbedrift, og eierne kan ikke ta ut overskuddet, men det pløyes i sin helhet tilbake i bedriften.

Hapro B.I.L
-----------

Hapros bedriftsidrettslag, «HAPRO BIL» har spilt mot Tufte IL.

Referanser
----------

1. ↑  Bjerkehagen, Sissel Skjervum (27. februar 2007). «Ny rekord ... *og nå er det for trangt igjen*». *Hadeland*: 4 & 5.
2. ↑  Hammerstad, Gro E. (29. februar 2008). «Rekord for Hapro». *Hadeland*.
3. ↑  Lund, Håvard (19. oktober 2006). «Best uten ball». *Oppland Arbeiderblad*: 40.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Hapro inn i "Alfa-lokaler" – hadeland.net
* (no) Eventyrlig fra Hadelandprodukter – hadeland.net
* (no) Hapro lekte med Tufte – hadeland.net
* (no) Velger produksjon i Norge - et nytt industrieventyr? Arkivert 11. februar 2017 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Nasjonal jazzscene** er en stiftelse som driver konsertscenen Victoria i Karl Johans gate i Oslo. Konsertprogrammet favner hele jazzsjangeren og er støtta av Kulturdepartementet.

Jazzscenen blei etablert på initiativ fra Norsk Jazzforum, som på slutten av 1990-tallet lanserte planen om et slikt samlingssted. I 2003 ga Norsk kulturråd et tilskudd på en halv million kroner til videreutvikling av Jazzforumets prosjekt, som da omfatta to scener med ulik profil, Blå og Smuget. Året etter blei også scenene på klubbene Cosmopolite og Herr Nilsen inkludert i prosjektet. Smuget gikk seinere samme år ut av samarbeidet.

I 2005 kom jazzscenen inn på statsbudsjettet. Kulturdepartementet og Kulturrådet ønska at scenen skulle ha bare ett spillested, og Norsk Jazzforum falt da ned på Cosmopolite. Åpningskonserten var 15. september 2005. Året etter blei tidligere kulturminister Valgerd Svarstad Haugland valgt til styreleder i Nasjonal jazzscene. Samme høst utvida Cosmopolite med biscenen Belleville. Disse to stedene utgjorde så jazzscenen fram til våren 2008. Da måtte klubbene flytte fra lokalene i Møllergata, ettersom gårdeieren valgte å bygge om til hotell.

Mens Cosmopolite og Belleville flytta til Soria Moria på Torshov, valgte Nasjonal jazzscene å bli i sentrum. Stiftelsen leide da de tidligere kino- og teaterlokalene Victoria på Karl Johan.

Referanser
----------

1. ↑  «Han skal gjøre Norsk Jazzforum mer synlig», *Aftenposten* 25. juni 1999.
2. ↑  St.prp. nr. 63, 2003–2004: Tilleggsbevilgninger og omprioriteringer i statsbudsjettet medregnet folketrygden 2004, side 34.
3. ↑  «– Kulturmeldinga en revolusjon for jazzen», *Dagbladet* 4. april 2004.
4. ↑  «Nyopprustede Cosmopolite er blitt Nasjonal jazzscene», *Dagbladet* 15. august 2005.
5. ↑  «Valgerd ny jazzverge», *Dagbladet* 21. juli 2006.
6. ↑  «Ny jazzscene midt på Karl Johan», *Dagbladet* 5. desember 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Nasjonal jazzscenes nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Sven Lyder Kahrs** (født 23. april 1959) er en norsk komponist innen samtidsmusikk, bosatt i Paris.

Han har studert med Finn Mortensen og Kolbjørn Ofstad på Østlandets Musikkonservatorium i perioden 1970-1983. Senere studerte han med Brian Ferneyhough og Emmanuel Nunes. 

I 2001 ble han tildelt Edvard-prisen for strykekvartetten *Ein Hauch um nichts* som ble spesialskrevet for Ultimafestivalen og urfremført av Ardittikvartetten. Han fikk dessuten Arne Nordheims komponistpris i 2005.
For utgivelsen *Dew Sparrows Breath* ble han nominert til Spellemannprisen 2009 i klassen samtidskomponist.

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 1353153, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Sven Lyder Kahrs hos Sceneweb Rediger på Wikidata
* (en) Sven Lyder Kahrs på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Sven Lyder Kahrs på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* (no) Biografi fra mic.no

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Demonstrasjon i den spanske byen Barcelona for et selvstendig Catalonia
**Nasjonal selvråderett** er et begrep som betegner ulike nasjoners rett til å bestemme over sine egne anliggender. Begrepet oppsto i kjølvannet av den første verdenskrig og ble benyttet som strategi av såvidt ulike statsmenn som Woodrow Wilson og Vladimir Lenin. Begrepet er også innarbeidet i FNs traktater. Det er samtidig en politisk strategi som står eller kan stå i motsetning til territoriell integritet, som i Spania, Storbritannia, Israel/Palestina, Canada og det tidligere Jugoslavia.

I Norge er begrepet tradisjonelt kjent i sammenheng med det ordskifte som vedrører hvorvidt dette landet bør tilslutte seg Den europeiske union (EU). Når det er snakk om samerett brukes mer ofte begrepet «selvbestemmelsesrett», et svakere begrep som ikke innebefatter rett til løsrivelse.

Kilder
------

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
**Nasjonal kompetansetjeneste tverrfaglig spesialisert rusbehandling (NK TSB)** er en av flere nasjonale kompetansetjenester i spesialisthelsetjenesten opprettet av Helse- og omsorgsdepartementet for å gjøre pasientbehandling bedre, tryggere og mer effektiv gjennom å utvikle og spre kunnskap og kompetanse innenfor hver sine helsetema eller helsefagområder. NK TSB har ansvar innenfor helsefagområdet tverrfaglig spesialisert behandling av rusavhengighet (TSB).

Oppgaver og organisering
------------------------

NK TSB bidrar til å utvikle og implementere kunnskapsbasert behandling i spesialisthelsetjenesten til pasienter med rus- og avhengighetsproblemer. Tjenesten har en egen nettportal www.tsb.no og tilbyr veiledning, undervisning og understøtter faglige fora for utveksling av kunnskap. Målgruppen er først og fremst klinikere, men også pasienter og deres pårørende samt ledere i TSB. 

I kompetansetjenestens regi er det etablert en rekke nasjonale prosjekter og faglige nettverk for å øke kunnskapen om rus- og avhengighetsbehandling. 

Nasjonal kompetansetjeneste TSB ble etablert i 2013. Tjenesten driftes som en seksjon i Avdeling rus- og avhengighetsbehandling i Oslo universitetssykehus og er lokalisert på Gaustad i Oslo.

Prosjekter
----------

Nasjonal kompetansetjeneste TSB etablerer og driver prosjekter med formål å fremme forskning, fagutvikling og nettverksbygging i TSB.

* Hindre drop-out fra rusbehandling Arkivert 12. august 2021 hos Wayback Machine.
* Nasjonalt ledernettverk i TSB Arkivert 12. august 2021 hos Wayback Machine.
* Bruker i sentrum Arkivert 12. august 2021 hos Wayback Machine.
* TSB-skolen Arkivert 12. august 2021 hos Wayback Machine.
* Nasjonalt nettverk for klinisk rusmiddelforskning Arkivert 12. august 2021 hos Wayback Machine.
* Somatisk helse og rus Arkivert 12. august 2021 hos Wayback Machine.
* Steroideprosjektet Arkivert 12. august 2021 hos Wayback Machine.
* TSB i Norge Arkivert 12. august 2021 hos Wayback Machine.
* LAR-konferansen Arkivert 12. august 2021 hos Wayback Machine.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Nasjonal kompetansetjeneste for tverrfaglig spesialisert rusbehandling (TSB), Oslo universitetssykehus' nettside (besøkt 15. mars 2017)
**Nasji** (russisk: **Молодежное движение «Наши»**, *Ungdomsbevegelsen «Våre»*) er en russisk nasjonalistisk politisk organisasjon, stiftet i 2005 som en støttegruppering for president Vladimir Putin. Den oppfattes av de fleste vestlige observatører som en GONGO opprettet av Putin-regimet. I dokumentarfilmen *Putins kyss*, som har blitt sendt på NRK, blir organisasjonen sammenlignet med Hitlerjugend. Bureau of Investigative Journalism har beskrevet organisasjonen som «Putins private hær».

Det offisielle formålet for bevegelsen, ifølge Pravda, var å jobbe mot en påstått økende innflytelse av nazisme i Russland, og å møte *skinheads* i gateslagsmål hvis nødvendig. Den russiske opposisjonen har gjentatte ganger beskyldt Nasji for å angripe opposisjonsmedlemmer.

I april og mai 2007 arrangerte Nasji daglige protester foran Estlands ambassade i Moskva som protest mot fjerningen av Det sovjetiske Bronsesoldat-monumentet i Tallinn.

Organisasjonen ble beskrevet som et forbilde av Anders Behring Breivik i hans manifest.

Referanser
----------

1. ↑  Naím, Moisés: Democracy's Dangerous Impostors, *The Washington Post*, 21 April 2007.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 13. september 2013. Besøkt 29. mai 2013.
5. ↑  [*død lenke*]
6. ↑   Arkivert 18. november 2005 hos Wayback Machine.
7. ↑  *Estonia closes Moscow consulate, citing security*, RIA Novosti, 28. april 2007
8. ↑
9. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nashi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
 (russisk)
* Rapport om Nasji fra BBC (engelsk)
* Brosjyre delt ut av Nasji i 2007
Oslo Turnforenings mixlag i frittstående.
**Oslo Turnforening** ble stiftet i 1855 som **Christiania Turnforening** og er den eldste idrettsforeningen i Norge. Etter 1909 har foreningen også hatt utøvere i andre idretter; Christiania Turnforenings Idrætsparti ble opprettet for å gi medlemmene tilbud innen friidrett, boksing og svømming. Av de mer kjente medlemmene i Oslo Turnforening kan nevnes bokseren Pete Sanstøl og turnerne Unni Holmen og Agneta Ergle.

Det var bokbinderen Joseph Stockinger, en innvandrer fra Østerrike, som tok initiativ til å stifte foreningen. Han kom til Oslo i 1854 og tok seg arbeid i et bokbinderi og året etterpå var han initiativtaker da turnforeningen ble stiftet. Året etter flyttet han til Arendal og var med å stifte Arendal Turnforening.

Turnforeningen åpnet sin første turnhall i 1857. I 1901 åpnet Oslo Turnhall i St. Olavs gate i Oslo sentrum. Den ble totalskadd av brann i 1988, men nye lokaler gjenåpnet i 1994 bak den gamle fasaden. Foreningen eier også Haslehallen på Hasle som ble åpnet i 1999. Medlemstallet i 2011 er om lag 5500, fordelt på apparatturn, troppsturn, samt barne- og ungdomsgruppe og gym- og mosjonsgruppe.

Referanser
----------

1. ↑  Østerrikeren som fikk Norge til å turne, *Avtrykk.no*, 14.05.2019
2. ↑
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 8. mars 2010. Besøkt 12. januar 2011.

Litteratur
----------

* Rolf Bryhn og Knut Are Tvedt: *Kunnskapsforlagets idrettsleksikon*. Oslo, 1990. ISBN 82-573-0408-5
* Einar Sigurd Ween: *Oslo Turnforenings Historie 1855-1930 : festskrift i anledning av 75 årsjubileet 13. april 1930*. Oslo 1930.

Eksterne lenker
---------------

* Nettsiden til Oslo Turnforening.
* Nettsiden til Norges Gymnastikk- og Turnforbund

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** VIAF
 |
Stasjonens inngang
En inngang fra Leipziger Platz
**Potsdamer Platz stasjon** er en underjordisk jernbanestasjon i Berlin for lokal- og regionaltrafikk. Stasjonen ligger under Potsdamer Platz i Nord-syd-tunnelen, i nærheten av stedet der Potsdamer Bahnhof tidligere lå.

Pilzkonzept
-----------

Stasjonen er del av det såkalte «Pilzkonzept» (soppkonseptet), en ny plan for jernbanetrafikken i Berlin etter gjenforeningen. Den omfatter blant annet en jernbanetunnel under Tiergarten i retning nord-sør. 

Et ledd i denne planen er også gjenoppbyggingen av Anhalter- og Dresdener Bahn innenfor Berlins bygrenser. Disse jernbanestrekningene med de tidligere tilhørende stasjonene Anhalter Bahnhof og Potsdamer Bahnhof ligger i det som var Vest-Berlin. De ble liggende ubrukte etter at Deutsche Reichsbahn ledet trafikken rundt Vest-Berlin og til andre stasjoner i Øst-Berlin. Etter at muren ble reist, mistet de helt sin betydning og forfalt. Ruinen av Anhalter Bahnhof ble revet så nær som en liten bit av fasaden, og de store skifteområdene vokste igjen. Disse er idag regulert til park og skal ha en interessant flora og fauna. 

Utdypende artikkel: Anhalter Bahnhof stasjon

Etter gjenforeningen er Anhalter Bahn bygd opp igjen og tatt i bruk sammen med en ny tunnel under Tiergarten til Berlin Hauptbahnhof, dagens betegnelser er *Nord-Süd-Tunnel* og *Nord-Süd-Fernbahn*. Dresdener Bahn skal også bygges opp igjen så snart reguleringsplanen blir fastlagt (2006).

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vis | R | regionaltrafikk, |  | S | S-Bahn, |  | U | U-bahn |  |

 |

| **Forrige stasjon** |   |  Deutsche Bahn |   | **Neste stasjon**
 |
| Berlin HauptbahnhofEndestasjon |  | Fjernbane nord-syd |  | SüdkreuzEndestasjon |

| Regionaltrafikk  |
| Berlin HauptbahnhofStralsund/Schwedt |  | **RE 3**Stralsund/Schwedt-Berlin-Elsterwerda |  | SüdkreuzCottbus |
| Berlin HauptbahnhofStendal |  | **RE 4**Stendal-Berlin-Jüterbog |  | SüdkreuzJüterbog |
| Berlin HauptbahnhofRostock/Stralsund |  | **RE 5**Rostock-Berlin-WittenbergStralsund-Berlin-Falkenberg |  | SüdkreuzWittenberg/Falkenberg |

|  Berlins S-bane |
| Brandenburger TorOranienburg |  | S1 |  | Anhalter BahnhofWannsee |
| Brandenburger TorBernau |  | S2 |  | Anhalter BahnhofBlankenfelde |
| Brandenburger TorHennigsdorf |  | S25 |  | Anhalter BahnhofTeltow Stadt |
| Brandenburger TorWaidmannslust |  | S26 |  | Anhalter BahnhofTeltow Stadt |

|  Berlins undergrunnsbane |
| Mendelssohn-Bartholdy-ParkRuhleben |  | U2 |  | MohrenstraßePankow |
**Paul Corbould** er en britisk effektdesigner kjent for effektarbeidet sitt på blockbusterfilmer som *Children of Men* (2006), *Captain America: The First Avenger* (2011), *Thor: The Dark World* (2013) og *Guardians of Galaxy* (2014).

For arbeidet på *Guardians of the Galaxy* ble han nominert til Oscar for beste visuelle effekter under den 87. Oscar-utdelingen. Den nominasjonen delte han med Stephane Ceretti, Jonathan Fawkner og Nicolas Aithadi. Han ble også nominert til effektprisen under den 68. BAFTA-utdelingen. Han fikk også god kritikk for arbeidet med *Doctor Strange* og ble nominert til en ny Oscar under den 89. Oscar-utdelingen.

Referanser
----------

1. ↑  «87th Academy Awards». Besøkt 20. februar 2017.
2. ↑  «BAFTA awards 2015:Special Visual Effects».
3. ↑  «Oscar Nominations 2017: The Complete List - 89th Academy Awards». Oscars.com. 24. januar 2017. Arkivert fra originalen 19. februar 2017. Besøkt 20. februar 2017.
4. ↑  «Oscar Nominations 2017: See the Full List». Vanity Fair. 24. januar 2017. Besøkt 20. februar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Paul Corbould på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Paul Corbould hos The Movie Database Rediger på Wikidata
> Han er kalt Norges mest vellykkede formgiver, jappekulturens kulissemaker - akkurat det siste liker han ikke - han vil heller betegne seg som "rammemaker" - en som skaper en ramme som mennesker kan møtes innenfor.
> 
> 
> - Det er forskjell på det å gi et rom en påkledning og det å gjøre noe mer dyptgripende som virker og som bringer folk sammen, sier han.
> I akkurat dette utsagnet ligger også Petter Abrahamsens hemmelighet; før han går i gang med et prosjekt snakker han lenge med oppdrags-giveren, nærmest sosialantropologisk analyserer han stedet, gjestene og helheten og bidrar til en prosess fra begynnelse til slutt.
> 
> 
> Dagens Næringsliv
> 
> 

**Petter Abrahamsen** (født 18. juli 1952 i Sandefjord) er en norsk interiørarkitekt og designer, som eier og driver firmaet Riss AS, etablert i 1981.

Firmaet har særlig arbeidet med restaurant- og kafeinteriører. Hans første oppdrag var å restaurere Restaurant Røde Mølle i Oslo etter en brann i 1980. Firmaet har utført over 250 kafeer, barer og restauranter i Norge; han har «innredet rundt 30 restauranter i Oslo, blant annet Fun Pub, Barock, Lipp, Lorry, Annen Etage, Kaffebrenneri-kjeden, Nylon, Coma, Café con Bar og Fridays American Bar»

Han er utdannet fra SHKS 1980, og mottok Norsk Forms pris for unge formgivere i 1991 og Jacobprisen for 2003.

Referanser
----------

1. ↑  Bjørn Westlie. «Trollmann med farver og rom». Dagens Næringsliv, 8.2.1992
2. ↑  (no) Petter Abrahamsen i Store norske leksikon
3. ↑  Rønnaug Jarlsbo. «Interiør à la carte», Dagbladet, 24.3.2001

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** ULAN
 |
Beliggenheten til Kemerovo oblast og Kuznetskbekkenet i Russland.
«Kuzbass» omdirigeres hit. For bandyklubben med samme navn, se HK Kuzbass.
**Kuznetskbekkenet** (ofte forkortet til **Kuzbass**, russisk: Кузнецкий бассейн, Кузбасс) i Kemerovo oblast det sørvestlige Sibir i Russland, er en av verdens største kullgruveområder, og dekker et areal på rundt 69 900 km². Det ligger i Kuznetsksenkningen mellom Tomsk og Novokuznetsk i elva Tom. I sør grenser det til Abakanfjellene, i vest til Salairryggen, og til Kuznetsk Alatau i nord.

Det inneholder noen av de største kullforekomstene i verden. De dekker et område på 26 700 km³ og er opptil 1800 meter dype. De samlede kullforekomstene er estimert til 725 milliarder tonn. De øvrige industriene i regionen, som maskinbygging, kjemisk og metallurgisk industri, er alle basert på kullgruvene.

I sovjetperioden var bare Donetsbekkenet i Ukraina større enn Kuznetskbekkenet i regional kullproduksjon. Smelting av jern begynte i området så tidlig som 1697, og kull ble oppdaget i 1721, men ble ikke systematisk utvunnet før 1851. Industrialiseringe av Russland på slutten av 1800-tallet ga støtet til en rask vekst i industriene i regionen, som fikk ytterligere hjulpet av fullføringen av Den transsibirske jernbanen. Under Stalins første femårsplan ble Ural-Kuznetsk industrielle kombinat dannet på begynnelsen av 1930-tallet. Det ble et senter for produksjon av jern og stål, sink, aluminium, maskineri og kjemikalier.

Sovjetunionens økonomiske problemer på slutten av 1980-tallet forårsaket streiker blant regionens kullgruvearbeidere i 1989 og 1990, noe som alvorlig svekket den reformistiske regjeringen til Mikhail Gorbatsjov. Etter Sovjetunionens fall og planøkonomiens kollaps sto regionens industrier overfor ytterligere en krise. Siden da har imidlertid regionens betydning økt. Kuzbass utvinner nå over 30 % av Russlands totale kullproduksjon.

Kuznetskbekkenets største byer er Kemerovo, Anzjero-Sudzjensk, Leninsk-Kuznetskij, Kiseljovsk og Prokopjevsk.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** NKC
 |
**Paul Joseph D. Conlin** (født 26. januar 1943 i Lucan i Ontario), canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1964 i Innsbruck og 1968 i Grenoble.

Conlin vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1968 i Grenoble. Han var med på det canadiske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia.

Det var åtte lag som deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med tolv poeng foran Tsjekkoslovakia med elleve poeng. Canada vant fem kamper og tapte to og ble nummer tre med ti poeng. Turneringen var også det 35. verdensmesterskapet i ishockey. Colin og spilte sju kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1968 Frankrikes flagg Grenoble - Bronse Bronse i ishockey Canadas flagg Canada

VM-medaljer
-----------

* 1966 Jugoslavias flagg Ljubljana - Bronse Bronse i ishockey Canadas flagg Canada
* 1967 Østerrikes flagg Wien - Bronse Bronse i ishockey Canadas flagg Canada
* 1968 Frankrikes flagg Grenoble - Bronse Bronse i ishockey Canadas flagg Canada

Referanser
----------

1. ↑  «Games Score». *Grenoble 1968, Vol. 2* (Offisiell rapport utg.). 1968. s. 384.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Paul Conlin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Paul Conlin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Paul Conlin – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
Kart over Togoland fra 1915
**Togoland** var et tysk protektorat i Vest-Afrika. Det ble etablert i 1884, da det tyske keiserriket skaffet seg kolonier som ledd i kappløpet om Afrika. Hovedstaden var Lomé. Tyskland hadde kontroll over Togoland til 1914, da det ble erobret av Frankrike og Storbritannia. Området utgjorde 90 479 km².

Tyskerne konsentrerte seg om å utnytte Togoland til landbruksformål. Det ble dyrket oljepalme og det ble satset på kakao- og bomullsplantasjer. Jernbane ble utbygget for å knytte havnebyen Lomé til innlandet.

Togoland hadde Tysklands viktigste telegrafstasjon utenlands, fullført i juni 1914, og området var derfor viktig for landets fiender i første verdenskrig. Tyskland hadde kun en beskjeden militærstyrke i området. I august 1914 ble Togoland invadert av britene fra vest og franskmennene fra øst.

Delingen av området mellom Frankrike og Storbritannia ble folkerettslig regulert av Folkeforbundet, som gjorde det til mandatområde. I 1945 ble det, fortsatt delt, gjort til tilsynsområde under FN. Den største, østre delen, Fransk Togoland, fikk selvstendighet og ble til republikken Togo i 1960. Den vestre delen, Britisk Togoland, gikk i 1957 sammen med den britiske kolonien Gullkysten og ble til Ghana.

Referanser
----------

1. 1 2  «Togoland», *Encyclopædia Britannica Online*.
2. ↑  Strachan, Hew: *First World War in Africa*, Oxford: Oxford University Press, 2004, s. 13–18.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Må ikke forveksles med Potomac (Maryland).

**Potomac** [pəˈtoʊmək] er en 665 km lang elv i USA, og inklusive sideelver er den 1 070 km lang. Den har to utspring, det nordlige ved Fairfax Stone på grensen mellom Maryland og Vest-Virginia, og det sørlige nær Hightown i Virginia. De to løpene møtes nær Green Spring i Virginia. 

Den viktigste bielven er Shenandoah, som renner ut i Potomac ved Harpers Ferry i Vest-Virginia.

Den nederste delen av elveløpet er påvirket av tidevann, og den renner ut i Chesapeake Bay på atlanterhavskysten av USA. Elva har en fallhøyde på 933 meter, og en gjennomsnittlig vannføring ved Washington D.C. på 316 m³/s. 

Elva markerer grensen Maryland og Washington D.C. på den nordlige siden, og West Virginia og Virgina på den sørlige siden.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Potomac River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Potomac River – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

*Great Falls* i Potomac River.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Joey Steggall** (født 17. juli 2003) er en australsk alpinist, som representerer klubben Perisher Winter Sports Club.

Bakgrunn
--------

Han vokste opp i New South Wales, og begynte å stå på ski 18 måneder gammel, og konkurrerte fra han var fire år gammel. Han kommer fra en «olympisk familie», der hans far og tante har deltatt i OL. Hans far, Zeke Steggall, deltok i snøbrett under Vinter-OL 1998 og Vinter-OL 2002, og hans tante Zali Steggall vant bronse i slalåm under Vinter-OL 1998, og ble med det Australias første medaljevinner i alpine grener.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2019/20

Steggall deltok i sitt første FIS-renn i august 2018, da han deltok i det newzealandske mesterskapet i alpint, der han kom på 61.-plass i storslalåm. Han deltok i det australske mesterskapet i alpint, og kom der på sjetteplass i slalåm og storslalåm i seniorklassen, og han kom på sjuendeplass i storslalåm og åttendeplass i slalåm i juniorklassen. Han deltok i ett av rennene i Australia/New Zealand cup i alpint 2018/19, og kom der på 53.-plass i storslalåm.

Han deltok i Alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Hans beste plassering der ble en 27.-plass i slalåm, der Adam Hofstedt fra Sverige vant. I super-G kom han på 47.-plass, og han kjørte ut i den påfølgende kombinasjonsslalåmen. I storslalåm kom han på 34.-plass.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Australian Olympic Committee - *Joey Steggal*, besøkt 10. mars 2020.
3. ↑  Australian Olympic Committee - *Alpine skier Joey Steggall continues Olympic family tradition at Lausanne 2020*, besøkt 10. mars 2020.
4. ↑  FIS - *Joey Steggall - Results*, besøkt 10. mars 2020.
5. ↑  Lausanne 2020 - *Alpine Skiing - Men's Slalom* Arkivert 20. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 10. mars 2020.
6. ↑  Lausanne 2020 - *Joey Steggall* Arkivert 14. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 10. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joey Steggall – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Joey Steggall – Australian Olympic Committee Rediger på Wikidata

* (en) Joey Steggall – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Joey Steggall – TheSports.org Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 14. januar 2020 hos Wayback Machine.
**Tommy Gagliano** (født 29. mai 1884 i Corleone på Sicilia i Italia, død 16. februar 1951 i New York City) var en gangster i New York City.

Gagliano er mest kjent som grunnlegger av mafiafamilien Lucchese, en av de fem familiene i New York, og han fungerte som sjef i to tiår. Gagliano var tidligere aktiv innenfor den italienske mafiaen Cosa nostra, med det finnes lite informasjon om hans tidlige liv på Sicilia. I begynnelsen av 1920-årene dro Gagliano til New York der han snart ble medlem av en siciliansk kriminell gjeng med base i The Bronx.

Selve datoen for Gaglianos død er omdiskutert. Den mest kjente teorien er at Gagliano døde den 16. februar 1951, men mange historikere mener Gagliano faktisk døde i 1953. Det har vært spekulert i om Gagliano pensjonerte seg fra mafia-virksomhet i 1951, men at denne informasjonen ble holdt hemmelig for å unngå granskninger fra politi eller media, men det finnes ingen konkrete bevis som støtter denne teorien.

Referanser
----------

1. ↑   Find a Grave, oppført som Tomasso Gagliano, Find a Grave 18842, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
**Joesjö** eller *Jovattnet* (sørsamisk: *Jovjaevrie*) er både navnet på en innsjø og en bygd i Storuman kommune i Västerbottens län, Sverige. Innsjøen befinner seg ca. 30 kilometer vest for Tärnaby og Hemavan. Riksvei 73 fra Grane til svenskegrensen passerer forbi innsjøen, 25 kilometer fra E12 på svensk side.

Joesjö ligger i et samisk område, og ble først bebygd i 1837 av *Henrik* og *Lars Larsson* fra *Kittelfjäll*. Sammen med deres familier flyttet de derifra kort tid etterpå, og Joesjö ble deretter ikke bebygd igjen før i 1844, da *König Olofsson Tiger* flyttet dit fra Degerfors.

Bygden har utviklet seg fra å utelukkende være basert på jordbruk og fiske, til å livnære seg på turisme. Innsjøen og de omkringliggende elvene er rik på røye og ørret, og er populære blant sportsfiskere.

I bygden finnes blant annet *Tärna Vilt AB*, med kjøttforedling, utleie av skutere, en nærbutikk og en restaurant. Frem til 1950-tallet var Joesjö et knutepunkt for handelen mellom Sverige og den midterste delen av Helgeland. 

Fra Joesjö er det ca. 5 km til nærmeste norske gård.

Den svenske alpinisten Ingemar Stenmark ble født i Joesjö.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Ragnhild Setsaas** (født 7. oktober 1950) er en norsk politiker (SV).

Hun er utdannet cand.polit. i sosiologi fra Universitetet i Trondheim, og har et årsstudium i voksenpedagogiske emner fra University of Nottingham. Setsaas har vært rådgiver for rådmannen i Trondheim kommune, informasjonssjef i kommunen 2001–2006, daglig leder ved Vitensenteret i Trondheim, redaktør i reportasjebladet *Spekter* 1991–1992, prosjektleder i Distriktenes utbyggingsfond og Sør-Trøndelag fylkeskommune, informasjonskonsulent ved Den allmennvitenskapelige høgskole, foruten vitenskapelig assistent, forsker og informasjonskonsulent ved Norsk voksenpedagogisk institutt.

Setsaas har blant annet vært medlem av Statoils bedriftsforsamling, styremedlem i NSB i 1996 og styreleder ved Høgskolen i Sør-Trøndelag 2011–2012. Hun var medlem av Trondheim bystyre 1983–1991, herav varaordfører 1988–1989, og 1. vararepresentant til Stortinget fra Sør-Trøndelag 1989–1993. Fra 27. april 2012 til regjeringsskiftet etter stortingsvalget i 2013 var hun statssekretær for høyere utdannelse og forskning i Kunnskapsdepartementet.

Referanser
----------

1. ↑  Pressemelding (16. oktober 2013). «Offisielt frå statsrådet 16. oktober 2013 kl. 10.00». *regjeringen.no*. Statsministerens kontor. Besøkt 17. oktober 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Ragnhild Setsaas hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Ragnhild Setsaas hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* Statssekretær Ragnhild Setsaas

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
Riksridder Ulrich von Hutten
En **riksridder** (tysk *Reichsritter*) var i Det tysk-romerske rike en riksumiddelbar ridder (ritter). Ridderen, hans familie og undersåtter var altså ikke underlagt andre lensherrer enn keiseren. Dermed var riksriddernes territorier (*herligheter*) strengt tatt selvstendige stater, selv om de var små og ofte bare omfattet en borg eller noen få bygninger med tilhørende land. Riksridderne var imidlertid ikke regnet som riksstand og kunne ikke møte på riksdagene. Med grunnleggelsen av Rhinforbundet i 1806 ble tittelen avskaffet og riksriddernes territorier ble innlemmet i nabostatene (mediatisert).

Langt fra alle riddere i Det tysk-romerske rike var riksriddere. De fleste riddere var underlagt andre, høyadelige lensherrer. Riksriddertittelen innebar altså privilegier som gikk utover selve ritterrangen. Riksridderne representerte de gjenværende kongelige/keiserlige lavadelige følgesmenn (vasaller) som hadde klart å bevare sin uavhengighet fra større territorialherrer. Delvis kom de fra edelfrie slekter, delvis var de opprinnelig tjenestemenn som hadde blitt opphøyet til ritterrangen av kongen/keiseren. Riksridderne var spredt rundt i riket, men hadde sin største tetthet i Franken, Schwaben og langs Rhinen.

Det fins ingen nøyaktige opplysninger om antallet riksriddere. Tallet er ikke bare avhengig av tidsperioden man teller i, men også av om man teller slekter, linjer av slekter eller territorier. Ved opphevelsen av riksridderstanden regner man med et tall på 350 familier av riksriddere, som hersket over ca. 1700 riksumiddelbare territorier.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Ragnhild Stolt-Nielsen** (født 16. april 1969 i Haugesund) er en norsk politiker (H). Hun var byrådsleder i Bergen fra 17. oktober 2013, da hun overtok etter næringsminister Monica Mæland. Stolt-Nielsen varslet sin avgang etter at hun 14. oktober 2014 tapte nominasjons­kampen mot Martin Smith-Sivertsen om posisjonen som byrådsleder­kandidat ved kommunestyre­valget i 2015.

Hun har vært medlem av Bergen bystyre 1999–2003 og siden 2007. Hun var leder i kontrollutvalget 1999–2003 og nestleder i oppvekst­komiteen 2007–2011. Fra 24. januar 2011 var hun kommunalråd i Bergen kommune som leder i finanskomiteen samt Høyres gruppeleder i bystyret. Hun har hatt en rekke andre kommunale verv.

Stolt-Nielsen var 1. nestleder i Bergen Høyre 2005–2007, og er 1. nestleder i Hordaland Høyre fra 2012. Hun var 2. vararepresentant til Stortinget fra Hordaland 2009–2013, møtte i 9 dager på Stortinget.

Stolt-Nielsen er cand.polit. i sammenlignende politikk fra Universitetet i Bergen fra 1995, og har hatt ulike administrative stillinger ved universitetet.

Hun er datter av tidligere stortingsrepresentant Inger Stolt-Nielsen.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Ragnhild\_Stolt-Nielsen[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Bergen kommune: Ragnhild fikk overlevert nøklene». Arkivert fra originalen 19. oktober 2013. Besøkt 17. oktober 2013.
3. ↑  «Han overtar makten i Bergen». VG. 14.10.2014.
4. ↑  «Stolt-Nielsen Ragnhild (H)». Bergen kommune. Arkivert fra originalen 19. oktober 2013. Besøkt 6. oktober 2014.
5. ↑  «Ragnhild Stolt-Nielsen». Høyre. Arkivert fra originalen 9. oktober 2014.
6. ↑  «Ragnhild Stolt-Nielsen». Stortinget.no.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Ragnhild Stolt-Nielsen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Ragnhild Stolt-Nielsen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

Portaler: Konservatisme | Bergen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Stortinget
 |
**Lord High Treasurer** eller **Lord Treasurer** er en engelsk, og siden 1707, britisk embetstittel. Embetsinnehaveren er leder for His Majesty's Treasury og tredje høyest i rang av riksembetmennene med rikskansler over og president for Det kongelige råd under. 

Siden Charles Talbot, 1. hertug av Shrewsbury hadde embedet en kort periode i 1714 har det ikke blitt holdt av en enkelt person, men av en gruppe som kalles *Lords Commissioners of the Treasury*. I henhold til sedvane er statsministeren *First Lord of the Treasury*, mens finansministeren (*Chancellor of the Exchequer*) er *Second Lord of the Treasury*. Andre medlemmer av regjeringen, gjerne hentet blant *whips* i Underhuset, blir utnevnt som juniormedlemmer av gruppen.

Historie
--------

Riksskattkammeret ser ut til å ha blitt opprettet omkring 1126 som en egen enhet, da finansielle spørsmål ble utskilt fra det embetet som senere ble Lord High Chamberlain. Det var opprinnelig en del av det kongelige hushold, men i 1216 ble en riksskattmester oppnevnt for å styre skattkammeret i Winchester. I tudortiden hadde riksskattmesteren blitt den tredje høyest rangerte av riksembetsmennene. 

I det 16. århundre var riksskattmesteren den viktigste av regjeringsmedlemmene, og fungerte som *de facto* statsminister. Dette er spesielt synlig i tilfellet William Cecil, 1. baron Burghley, som fra 1572 til 1598 dominerte Elizabeth Is administrasjon. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
«Whit Walks» i Manchester 2010.
**Whitsun** er et angelsaksisk navn på pinse. I kristendommen kalles den for *Pentecost*, og faller på den syvende søndagen etter påske. Dagen er til minne om at Den hellige ånd kom til apostlene og regnes som dagen da den kristne kirken ble født.

Bakgrunn og etymologi
---------------------

Whitsun er sammentrekning av «White Sunday» (*hvitsøndag*), dokumentert i gammelengelske homilier som i *The Holy-Ghost, which thou did send on Whit-Sunday*. Det er en parallell benevnelse i «hwitmonedei» i klostermanualen *Ancrene Riwle* fra tidlig på 1200-tallet. Historikeren Walter William Skeat har merket seg at det angelsaksiske ordet også opptrer i norrøne *hvitasunnu-dagr*. Angelsaksiske prester var med på å innføre kristendommen til Norge på slutten av 900-tallet og begynnelsen av 1000-tallet. 

Begrepet «Whitsun» er avledet av de hvite draktene som katekumenene bærer, de som skal bli døpt denne søndagen. Dette var en tid da dåp av nyfødte fortsatt var uvanlig og det er også flere århundrer eldre enn tradisjonen med unge kvinner i sognet som kom til kirken eller kapellet i nye hvite kjoler på denne dagen.

Den engelske høytidsdagen ble kalt *Pentecoste* etter den normanniske erobringen av England i 1066. Grunnen var at den angelsaksiske geistligheten ble byttet ut med normanniske prester, abbeder og biskoper. *Pentecost* kommer fra det greske ordet πεντηκοστή [ἡμέρα], *pentekostē* [hēmera], som betyr femtiende, ettersom den jødiske høytiden sjabuót ble feiret den femtiende dagen etter pesach. Et av resultatene av språkendringene i England etter erobringen var at *hwitte* (hvitt) i økende grad ble forvekslet med *wit* (forståelse, intelligens).

Dagen etter pinse, er «Whit Monday» (*hvitmandag*), et navn som avløser formen mandag i Whitsun-uken som ble benyttet av John Wyclif og andre.

I litteraturen
--------------

Engelsk skjønnlitteratur har gitt det opprinnelige angelsaksiske begrepet en liten renessanse, om ikke annet som poetisk ord for pinse:

* *The Whitsun Weddings*, et dikt og tittelen på en samling av Philip Larkin;
* *Whitsun*, et dikt av Sylvia Plath;
* *Whitsun Ale*, et landlig marked og festival i England med konkurranser, folkedans og musikk, vanligvis støttet av en lokal pub eller vertshus (derav ale)

Referanser
----------

1. ↑  Begge er nevnt av Skeat, Walter William: *A Concise Etymological Dictionary of the English Language*, Perigee 1976, oppslagsord «Whitsun».
2. ↑  Skeat.