recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***«Skal vi ut i lunden grønn»*** er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse.

Teksten
-------

**1.**Skal vi ut i lunden grønne  

blant de hvite roser små,  

elskovens blader, roser så skjønne  

de vil jeg strø på veien for deg.  

  

**2.**Dine øyne har meg bedåret  

men din falskhet har krenket meg,  

jeg som stor kjærlighet har til deg båret  

aldri, nei aldri glemmer jeg deg.  

  

**3.**Og ditt navn det vil jeg skrive  

i det hvite elfenben,  

at aldri ditt minne skal gå meg av glemme  

før enn jeg legges i graven hen.  

  

**4.**Du er rik, men jeg er fattig  

jeg er fornøyet i min stand.  

Blott når jeg får den vennen jeg elsker  

se da får jeg rikdom nok.  

  

**5.**Men er det så av Gud beskikket  

at jeg aldri skal deg få,  

da vil jeg ønske tiden var omme  

og at jeg glad herfra monne gå.  

  

**6.**Nu står jeg på reisen ferdig  

og min hatt under armen bær,  

glem da min kjære at jeg har feilet  

glem mine feiler, glem aldri meg.

Kilder
------

* Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen, Damm 2007
**Dokkadeltaet naturreservat** er et naturreservat i Nordre og Søndre Land kommuner i Innlandet. Naturreservatet ligger ved elva Dokkas utløp i Randsfjorden, og har siden 2002 status som ramsarområde, på grunn av sin betydning for trekkfugler.

Det meste av det vernede området er vann, men verneområdet gjelder også strender, øyer og banker i deltaet.

Reservatet ble opprettet i 1990 for å ivareta dets rolle som rasteplass for våtmarks-trekkfugler vår og høst. Blant disse finnes sangsvane, sædgås, stjertand, lappfiskand, myrhauk og dobbeltbekkasin. Området er også hekkeområde for flere typer vadefugler. Den vanligste er krikkand. Dokkadelta er det nest største innlandsdeltaet i østlandsområdet, etter Nordre Øyeren naturreservat.

Løsmasseavsetninger fra elvene Dokka og Etna har formet et delta med variert våtmarkstopografi. Her finnes det store gruntvannsområder, en rekke små og store øyer, kanaler, sumpområder, strandenger og leirholdige mudderbanker. Ettersom Randsfjorden er regulert blir flere av disse bankene og engene blottlagt ved lav vannstand vår og høst.

Dokkadeltaet nasjonale våtmarkssenter har etablert et naturhus i tilknytning til reservatet i Odnes.

Fauna
-----

Totalt er 223 fuglearter påvist i Dokkadeltaet naturreservat pr. 1. desember 2011. Størst betydning har deltaet for trekkende vannfugl, spesielt på våren, men også om høsten. Dokkadeltaet er en av de største og mest betydningsfulle rasteplassene langs hovedtrekkrutene på Østlandet. Området fungerer som en viktig trekklokalitet både for fugl fra Land-/Valdresregionen, fjellfugler og for arter som hekker nord til Arktis.

Flere arter opptrer i store antall i Dokkadeltaet under vårtrekket, men konsentrasjonene varierer fra år til år avhengig av bl.a. snøsmelting og vannstand. Av arter med store dagsobservasjoner under vårtrekket nevnes toppdykker (maks. 48 ind. 24.05.05), kortnebbgås (maks. 1.200 ind. 15.04.04), krikkand (maks.1.200 ind. 30.04.03), toppand (maks. 460 ind. 03.05.98), trane (maks. 205 ind. 17.04.04), heilo (maks.1.000 ind. 4.05.03) og gluttsnipe (maks.160 ind. 09.05.01).

Vårtrekket er også perioden da flest sjeldne arter påtreffes. Sjeldenheter som for eksempel svarthalsdykker, mandarinand, amerikakrikkand, vannrikse, fjellmyrløper, hærfugl, topplerke og svartrødstjert er observert i april-mai. Innslaget av sjeldne, sårbare og truete fuglearter er høyt i Dokkadeltaet naturreservat. Totalt er 54 arter fra Norsk rødliste for arter påvist. De fleste av disse artene benytter deltaet i trekksammenheng, men flere er også knyttet til området i sommerhalvåret enten som hekkeplass eller jaktområde.

Tilgjengelighet
---------------

Det er to observasjonstårn for fuglekikkere i området. Det ene på Våten og det andre på Fugletårnet i Odnes.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Forvaltningsplan (PDF)[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Dokkadeltaet naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* lovdata.no
* Dokkadeltaet nasjonale våtmarkssenter
* Forvaltningsplan (PDF)[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Konda** (russisk: Конда) er ei elv i det autonome området Khanty-Mansia i Russland. 

Den er ei venstre sideelv til Irtysj, med ei lengde på 1 097 kilometer og et nedbørfelt på 72 800 km². Elva har sine kilder lengst vest på Det vestsibirske lavland. Den er svært buktende og meanderende. Det er mange innsjøer i nedbørfeltet (totalt innsjøareal 541 km²). Middelvannføringen ved Altay, 72 kilometer fra munningen, er 342 m³/s. Elva fryser over i månedsskiftet oktober/november, og er islagt til vårløsningen i april/mai. De største sideelvene er fra venstre Mulymja, Bolsjoj Tap, Jukonda og Kama, og fra høyre – Jevra og Kuma. 

Ved elva ligger byen Uraj, og oljefeltet *Sjaimskoje*.

Referanser
----------

1. ↑  «Река КОНДА». *Russlands statlige vannregister* **(russisk)**. Besøkt 22. januar 2016.
2. ↑  «Konda At Altay» **(engelsk)**. R-ArcticNET. Besøkt 22. januar 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** GeoNames
 |
**Yrkesskade** er personskade, sykdom eller dødsfall som følge av arbeidsulykke. Det er et vilkår at arbeidsulykken har skjedd mens man er yrkesskadedekket. 

De gruppene som er dekket av yrkesskade, er nevnt i folketrygdloven §§13-6 til 13-13. Ettersom arbeidsgiver har plikt til å forsikre arbeidstakere mot yrkesskade i forsikringsselskaper, vil de fleste arbeidstakergruppene være dekket gjennom sitt arbeidsforhold, men selvstendig næringsdrivende og frilansere må tegne frivillig trygd for å få rett til yrkesskadedekning. 

En sykdom kan også godkjennes som yrkessykdom, hvis den er en følge av skadelig påvirkning fra arbeidsmiljøet og er en av de sykdommer som er nevnt i forskrift om yrkessykdommer. I denne forskriften gjelder imidlertid 88% av de godkjente yrkessykdommene klassiske mannsyrker, mens hjelpepleiere, omsorgsarbeidere, renholdsarbeidere og sykepleieres belastningsbaserte sykdommer ikke er omtalt.

Arbeidsgiver skal melde fra om yrkesskader til NAV. Hvis skaden blir godkjent, kan man ha krav på trygdeytelser etter gunstigere regler enn vanlig. Hvis man får varig medisinsk mèn som følge av yrkesskade eller yrkessykdom kan man ha rett til menerstatning.

Kostnader
---------

Den ordning man har i dag, koster nesten en milliard kroner. Om belastningsskader som rammer kvinner blir inkludert i ordningen, er utgiftene anslått til å komme opp mot det dobbelte av dagens ordning. Regjeringen Stoltenberg arbeider med en ny lov om yrkesskade med sikte på å få den vedtatt våren 2009.

Referanser
----------

1. ↑  Lise Marit Kalstad: *Yrkesskader bare for menn* – Artikkel i Vårt Land 19. november 2008 side 4[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* FOR 1990-12-21 nr 1027: Forskrift om standardisert erstatning etter lov om yrkesskadeforsikring. Arkivert 12. juni 2007 hos Wayback Machine.
* FOR 1997-04-21 nr 373: Forskrift om menerstatning ved yrkesskade.
* NOU 2003:3
* *Yrkesskader bare for menn* – Artikkel i Vårt Land[*død lenke*]
* KOLS som yrkesskade - Artikkel i Tidsskrift for Legeforeningen
* Artikkel om yrkesskade fra Din Erstatningsadvokat Arkivert 11. januar 2012 hos Wayback Machine.
**Joseph Pujol** (født 1. juni 1857 i Marseille i Frankrike, død 8. august 1945 i Toulon) var en fransk artist som opptrådte under kunstnernavnet **Le Pétomane** («Fjertomanen»).

*Le Pétomane du Moulin Rouge* (1900)
Pujols spesielle talent var at han kunne trekke inn luft gjennom endetarmsåpningen. Deretter kunne luften kontrollert slippes ut samme vei. Etter hvert trente han opp evnen til å kontrollere lyden. Blant hans populære forestillinger var en der han etterlignet prompelyder fra ulike aldersgrupper, små melodier, og imitasjoner av dyre- og fuglelyder. Et populært innslag var da han med hjelp av en liten plastslange røykte sigaretter med bakenden. Et annet populært innslag var hans versjon av lyden fra Jordskjelvet i San Francisco 1906.

Han var utdannet baker, men oppdaget at han kunne tjene penger på sitt spesielle talent, og begynte å opptre med sine «fjerteshow» i 1887. Opptredenene ble en stor suksess, og han ble hentet til Paris, der han i årrekke opptrådte på Moulin Rouge. Han opptrådte i et stilig antrekk; sort dressjakke, hvit skjorte med sort sløyfe, lange røde underbukser, lange mørke sokker og sorte lakksko.

Etter som han ble eldre, fikk han problemer med å fremføre sitt nummer, og avsluttet sin karriere i 1914. Han fortsatte sin tidligere karriere som baker i Marseille, og åpnet ett år etter en kakefabrikk i Toulon. 

Joseph Pujols biografi er utgitt på norsk under tittelen «Fjertomanen», med forord av komikeren Rolv Wesenlund.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 7729317, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   datos.bne.es, BNE-identifikator XX1382725[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Faceted Application of Subject Terminology, FAST-ID 137697, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Nohain, Jean (1984). *Le petomane, sa vie – son oeuvre* [*Fjertomanen : 1857-1945 : hans liv – hans verk*]. Oversatt av Jensen, Kjell Olaf. Oslo: Ex libris. ISBN 8290473052.  [e-bok fra bokhylla.no]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joseph Pujol – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Joseph Pujol på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
***Aakasha Gopuram*** (malayalam: *ആകാശഗോപുരം*; engelsk: *Castle in the Air*) er en indisk spillefilm på malayalam fra 2008. Den bygger på Henrik Ibsens skuespill, *Byggmester Solness*, fra 1892. Hovedrollene spilles av Mohanlal, Nithya Menon, Bharath Gopi, Manoj K. Jayan, Sreenivasan, Geethu Mohandas og Shwetha Menon. Dette er debutfilmen til den kvinnelige skuespilleren Nithya Menon. Filmen ble laget med et budsjett på Rs. 3 Crores. *Aakasha Gopuram* var den femte filmen på malayalam på verdensbasis. Santosh Thundiyil har ansvaret for fotograferingen, mens den britiske komponisten John Altman laget musikken. Den hadde premiere i India 22. august 2008.

Handling
--------

*Aakasha Gopuram* er lagt til det indiske innvandrersamfunnet i London og forteller historien om *Albert Samson* (Mohanlal), en middelaldrende arkitekt som har klatret sin vei opp til prominens. Hans ensporede fokusering på jobben har imidlertid herdet ham og forhindret ham og kona *Alice* (Swetha Menon) fra å ha et meningsfullt familieliv. Kostnadene som *Samsons* ambisjoner har hatt blir også symbolisert gjennom hans assistent, *Abraham Thomas* (Bharat Gopi), *Samson*s tidligere arbeidsgiver, som han behandlet dårlig for å nå toppen. *Thomas*, nå iferd med å dø, ønsker at hans sønn *Alex* (Manoj K. Jayan) skal få større uavhengighet i firmaet. *Samson* frykter imidlertid at han vil bli overskygget av en yngre generasjon med arkitekter. Han nekter å tillate *Alex* både å designe originale hus eller å forlate firmaet for å begynne for seg selv.

*Hilda Varhese* (Nithya Menen) trer inn i denne spente situasjonen. Hun er en livfull ung kvinne som forgudet *Samson* for ti år siden, da han - i de tidlige stadiene i sin karriere - bygde en stor kirke i hennes hjemby og klatret på toppen av tårnet under vigslingsseremonien. På den tiden hadde *Samson* lovet *«et kongerike»* til Hilda, den gang ei jente på 12. Nå tror *Hilda* oppriktig på at hans ord om at hun skal få sitt kongerike blir til virkelighet. 

Mens *Samson* kjemper mot de ødeleggende konsekvensene av sin jakt på ære og en voksende frykt for at han har mistet sine skapende evner, hjelper den mystiske *Helga* ham med å få tilbake et glimt av hans tidligere jeg.

Rolleliste
----------

| Skuespiller | Karakter |
| --- | --- |
| Mohanlal | *Albert Samson* |
| Nithya Menon | *Hilda Varghese* |
| Shweta Menon | *Alice* |
| Bharath Gopi | *Abraham* |
| Sreenivasan |  *Dr. Isaac* |
| Manoj K. Jayan | *Alex* |
| Geetu Mohandas | *Catherine* |
|

Referanser
----------

1. ↑  «Mohanlal released Akashagopuram DVD». NewKerala. 27. april 2009.
2. ↑  «Now, Malayalam cinema goes international». The Times of India. 27. april 2008. Arkivert fra originalen 22. oktober 2012. Besøkt 4. november 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Aakasha Gopuram* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Lengdekontraksjon** er fenomenet at lengden på et bevegelig objekt måles til å være kortere enn dets rette lengde, som er lengden på objektet målt i ro. Dette er en konsekvens av Lorentz-transformasjon fra spesiell relativitetsteori. Det er også kjent som Lorentz-kontraksjonen eller Lorentz – FitzGerald-kontraksjonen (etter Hendrik Lorentz og George Francis FitzGerald) og er vanligvis bare merkbar ved en betydelig brøkdel av lysets hastighet. Lengdesammentrekning er bare i retningen kroppen beveger seg i. For standardobjekter er denne effekten ubetydelig i hverdagshastigheter, og kan ignoreres for alle vanlige formål, og blir bare betydelig når objektet nærmer seg lysets hastighet i forhold til observatøren.

Referanser
----------

1. ↑  Dalarsson & Dalarsson, Mirjana & Nils (2015). *Tensors, Relativity, and Cosmology*. Academic Press. s. 106–108. ISBN 978-0-12-803401-9.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Robert Barry Cleary** (født 21. april 1936 i Cambridge i Massachusetts, død 16. september 2015 i Hyannis) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1960 i Squaw Valley.

Cleary ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Han var med på det amerikanske ishockeylaget som vant turneringen foran Canada og Sovjetunionen. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. USA vant alle fem kampene i sluttspillsserien og vant serien med maksimale ti poeng foran Canada med åtte og Sovjetunionen med fem poeng.

Cleary ble også verdensmester i ishockey 1960, OL-turnering i Squaw Valley var også det 27. verdensmesterskapet i ishockey. Hans eldre bror William Cleary spilte også på laget.

OL-medaljer
-----------

* 1960 USAs flagg Squaw Valley - Gull **Gull** i ishockey USAs flagg USA

VM-medaljer
-----------

* 1960 USAs flagg Squaw Valley - Gull **Gull** i ishockey USAs flagg USA

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, oppført som Bob Cleary, Find a Grave 152608803, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Find a Grave[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Robert Cleary – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Robert Cleary – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Robert Cleary – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Robert Cleary – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Aalborg Portland Park** (også kjent som **Aalborg Stadion**, **Energi Nord Arena** og **Nordjyske Arena**) er et fotballstadion i *Aalborg Vestby* og hjemmebane for AaB Fodbold.

I tilknytning til selve fotballarenaen ligger det tre idrettshaller som brukes til håndball, futsal, volleyball, basketball, badminton og gymnastikk. Svømmehallen *Haraldslund* ligger også ved anlegget.

Historie
--------

Stadion ble innviet i 1920, og i de kommende årene fikk politikere øynene opp for anleggets virkelige verdi. Allerede i 1927 forstod man alle mulighetene man hadde med anlegget. En tribune med 300 sitteplasser, garderober og møtelokaler ble oppført. I 1937 kom enda en tribune med ståplasser. Tribunen brant ned i 1959, og ble erstattet med et moderne stadion med plass til 20 000 tilskuere. 

Den første idrettshallen ble bygget i 1963, mens de to andre fulgte i henoldsvis 1986 og 1991.

I 2002 ble fotballstadion renovert, og alle tribuner fikk tak.

Annet
-----

Fotballstadion har en tilskuerkapasitet på 13 800 (7 800 sitteplasser). Ved internasjonale kamper kan tilskuerkapasiteten endres til 10 500 (alle sitteplasser). Banen måler 105 x 70 meter, med flomlys på 1 200 lux.

Den 20. november 2007 solgte AaB Fodbold navnerettighetene til Energi Nord, som blir navnesponsor til den 31. desember 2011.

Portal: Danmark
**Ekserserhuset på Engen** var en bygning i Bergen, oppført omkring 1820, tilknyttet eksersersplassen på samme sted. Opprinnelig var det et militært øvingslokale. Eksersershuset, eller Exersérhuset, slik det ble skrevet den gang, hadde opprinnelig adresse Teatergaten 31, og fra 1993 Engen 46b. Det blir ansett som Bergens første kulturhus.

Bygningen
---------

Eksersershuset var en trebygning med grunnflate på hele 460 m². Det var 31 meter langt, 15,7 meter bredt og 11,5 meter høyt. Hanebjelkene var 15 meter lange, og støtte for halvvalmtaket var fordelt utover veggene. Dermed var det mulig å ha et stort åpent rom midt i bygget, uten støttebjelker. Opprinnelig hadde bygget vinduer på sidene, men disse ble erstattet med takvinduer i 1874, og da det ble revet; bølgeblikk. Høsten 1861 ble det lagt tregulv. Inntil dette hadde det vært hardstampet jordgulv i bygningen.

Bruken av Eksersershuset
------------------------

Borgervæpningen i Bergen hadde Eksersersplassen og Eksersershuset som arena fram til de flyttet utendørsaktiviteten til Årstad i 1927. En rekke foreninger, blant andre Bergens Arbeiderforening i 1850, kunne avholde sine møter her, og lokalet hadde plass til omtrent tusen mennesker. Fra 1860 til 1863 hadde byens første turnforening trenings- og oppvisningslokale her, og senere kom andre idrettsforeninger til. I 1873 ble det avholdt et minnemøte over Leiv Eriksson her, og mens Bjørnstjerne Bjørnson var hovedtaler, underholdt Ole Bull og Edvard Grieg for første og siste gang sammen. I 1886 ble Høstutstillingen holdt i lokalet. Det Dramatiske Selskab kjøpte Ekserserhuset på tvangsauksjon i 1909, og siden ble det kulisselager for Den Nasjonale Scene i mange år.

Eksersershusets skjebne
-----------------------

En tomtespekulant kjøpte opp eiendommene i området på åtti og nittitallet, og lot bygningene forfalle. Til tross for de antikvariske myndighetenes skepsis og verningen av selve byggverket, vedtok bystyret i år 2000 å demontere det. Ekserserhuset ble fjernet året etter mot løfter fra huseier om å bekoste gjenreising i samme område. Kvartalet er i dag revet, tomten solgt, og det foreligger planer om nybygg. Materialene fra Eksersershuset ligger fortsatt nedpakket i en rubbhall på Askøy, og er i dårlig forfatning. Det finnes mange gode ideer om gjenreising, blant annet ved Nordhordlandsbrua, Tellevik fort, Gamle Bergen og Koengen.

Konflikten rundt rivingen og gjenoppføringen ble en strid som ennå ikke er avsluttet.

Kilder
------

* Bergen Byleksikon, Kunnskapsforlaget 1994 om Exercérhuset på Engen, og Borgervæpningen.

Eksterne lenker
---------------

* BT om konflikten rundt riving og gjenreising.
**Ute Til Lunch** var et musikalsk prosjekt av Lars Kilevold og Torstein Bieler. Målet var å teste NRKs reklamegrenser og skape blest rundt reklamebyrået Ted Bates. Produsent bak platen var Birger Libell, sjef for Bates Film. Debutsinglen «Ute til lunsj» i 1987 ble spesialskrevet for Ted Bates og inneholdt reklame for alt fra Peppes Pizza og Manpower til banken DnC og Tiedemanns tobakk. Den gikk rett til topps på Ti i skuddet, solgte 15 000 eksemplarer og lå 14 uker på VG-lista. Det var dessuten den første norskspråklige rap-låten som ble gitt ut på plate; fem år før Ståle Stiil og sju år før Gatas Parlament. Prosjektet ble videreført med albumet «Dette er en kjempehit» (1988), som lå sju uker på VG-lista, fulgt opp av singlene «Gummi­sangen» (1988) og «Hagen ræpp» (1989) – med rap av Fremskrittspartiets Carl I. Hagen. Under navnet Betrand N sto Kilevold i 1998 bak nok et reklame-stunt, singlen «Varm & myk & rund», en reklame for Peppes Pizza, som fikk mye radiospilling. Debut-singlen inngår i dag i samlingen til musikkmuseet Rockheim.

Diskografi
----------

* *Dette er en kjempehit* (1988)
* *Seier'n er vår* (1989)

Referanser
----------

1. ↑  Irgens, Ole (30.11.1987). «Salgsuksses for ikke-reklameplate». *Arbeiderbladet*. s. 36. «"Responsen har vært over alle støvleskaft", sier plateprodusent og leder for Bates Film, Birger Libell.»
2. ↑  «Nasjonalbiblioteket». *www.nb.no*. Besøkt 1. april 2021.
3. ↑  vegaforlag.no

Kilder
------

* Ballade.no

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ute til lunch på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Ute til lunch på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Ute til lunch på Last.fm Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Natalja Vasiljevna Buzunova** (russisk: Наталья Васильевна Бузунова født 4. mars 1958) var en sovjetisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.

Buzunova vant en olympisk bronsmedalje i landhockey i Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det sovjetiske damelaget som kom på tredjeplass landhockeyturneringen bak Zimbabwe og Tsjekkoslovakia. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Sovjetunionen vant tre kamper og tapte to og med seks poeng ble de nummer tre på tabellen, ett poeng bak Tsjekkoslovakia og to bak Zimbabwe. Buzunova spilte fem kamper og scoret fem mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Bronse Bronse i landhockey, damer Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, oppført som Nataliya Buzunova, Sports-Reference.com olympisk utøver-ID bu/nataliya-buzunova-1, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Natalia Busunova – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Natalia Busunova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Øystein Aasan** (født 17. mai 1977) er en norsk billedkunstner som jobber med collage, maleri og skulptur. Han er oppvokst utenfor Kristiansand og utdannet ved Kunsthøgskolen i Oslo. Han var i 2011–12 OCAs stipendiat på ISCP i New York. Aasan bor og jobber i Berlin.

Aasan har spesielt behandlet det modernistiske griddet, eller rutenettet, inspirert av en artikkel av Rosalind Krauss «The Originality of the Avant-Garde and Other Modernist Myths», som han bevisst feilleste for så bokstavelig å teste ut hennes påstand om at rutenettet er ugjennomtrengelig for språk. Hukommelse og arkitektur er andre temaer Aasan i særlig grad har behandlet i sitt kunstnerskap.

Øystein Aasan er innkjøpt av Sørlandets Kunstmuseum og Nasjonalmuseet i Oslo. I 2003 mottok han Høstutstillingsprisen sammen med Jan Christensen (billedkunstner).

Biografi
--------

### Utvalgte separatutstillinger

2022 Landsforeningen Norske Malere, Oslo (mars)  

2019 Musée d’ Ar t Contemporaine Sion, Musée de Bagnes, Musée du Loetschental, Musée valaisan de la Vigne et du Vin, Sveits  

2019 Kunstverein Rosa-Luxemburg Platz, Berlin  

2018 Kristiansand Kunsthall  

2015 Kunsthalle Lingen, Lingen (oktober)  

2015 Fotogalleriet, Oslo (november)  

2013 Kunstnerforbundet, Oslo  

2012 LA SALLE DE BAINS, Lyon med Jean-Baptiste Maitre  
 
2011 NADA Miami, med LAUTOM contemporary  

2011 LAUTOM contemporary, Oslo,  

2011 Sørlandets Kunstmuseum, Kristiansand  

2011 Gallery Weekend, PSM, Berlin  

2011 FORDE, Genève  

2010 Kunstverein Arnsberg, Tyskland  

2009 La Vitrine, Paris  

2008 PSM, Berlin  

2008 Galerie Katharina Bittel, Hamburg  

2008 LAUTOM contemporary, Oslo  

2007 Lautom Contemporary, Oslo  

2006 Korridor, Berlin  

2006 Rogaland Kunstsenter, Stavanger  

### Utvalgte gruppeutstillinger

2013 "Inside outside Architecture", Nasjonalmuseet, Oslo  
 
2013 "Interzone", C24 Gallery, New York  

2012 "If you want it you can get it for the rest of your life" ISCP, New York  
 
2012 "Game of Life", Kristiansand Kunsthall, Norway  

2011 "Tailgates and Substitutes", Thierry Goldberg, New York  
 
2011 "Totem and Taboo", Museum Quartier Vienna,  

2011 Momentum (Moss) Biennale, Moss  

2010 "Untitled, 2010", Lautom Contemporary, Oslo  

2010 "Les Interlocuteurs", La Vitrine Paris  

2010 "Les Interlocuteurs" Les Printemps de Septembre, Toulouse  
 
2010 "Second Scenario", La Box, Bourges, France  

2009 "The foreign minister will be present...", Lautom Contemporary, Oslo  

2009 "Grid and Line", Galerie Katharina Bittel, Hamburg  

2008 "Lights on", Astrup Fearnley Museet, Oslo  

2008 "White Nights/Knights", Jones Gallery, Köln  
 
2008 "Der Autorität", Kunstverein Arnsberg, Tyskland  

2008 "The Repetition of Signs", Altefabrik, Rapperswil, Sveits  

2008 "Representations", D21, Leipzig, kuratert av Leif Magne Tangen

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 14. desember 2013. Besøkt 10. desember 2013.

Eksterne lenker
---------------

* kunstnerens Berlin galleri
* kunstnerens galleri i Hamburg

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC **·** KulturNav
 |
**Éditions Gallimard** er et fransk bokforlag, som ble etablert i 1911 i Paris av Gaston Gallimard som *Les Éditions de la Nouvelle Revue Française*. Forlaget er et av Frankrikes største og eier flere imprint og tidligere frittstående forlag. 

Disse forfatterne har vært knyttet til Gallimard: Marcel Proust, André Gide, Milan Kundera, Georges Simenon, Saint-John Perse, Antonin Artaud, Jean-Paul Sartre, Simone de Beauvoir, Albert Camus, Louis-Ferdinand Céline, Jean Genet, René Char, Louis Aragon, Pierre Klossowski, Élisabeth Gille, André Malraux, Léo Malet, Philippe Djian, Jean-Claude Izzo, Antoine de Saint-Exupéry, Raymond Queneau, Marguerite Yourcenar, Eugène Ionesco, Nathalie Sarraute, Marguerite Duras, Jean-Patrick Manchette, Pascal Quignard, Michel Tournier, Patrick Modiano, J.M.G. Le Clézio og Édouard Glissant.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Editions Gallimard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Gallimard: 100 years in publishing». The Guardian. Besøkt 24. september 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** CiNii **·** MusicBrainz
 |
**Eksegese** (gresk: ἐξήγησις, *exegesis*) er forklaring og utlegning av en tekst, særlig bibeltekster. Eksegese er en teologisk disiplin der bibelske tekster fortolkes. Eksegese er den kommenterende og problemdrøftende gjennomgang av en bibelsk tekst, som følger etter et tekstnært forarbeid (oversettelse og tekstkritikk) og en kort beskrivelse av tekstens form og innhold (parafrase). En **ekseget** er en person som driver bibelfortolking og **eksegetikk** er teologisk fortolkingslære av bøker og tekster.

Forskjellige hjelpedisipliner til eksegesen er blant annet:

* tidshistorie
* innledning
* hermeneutikk

Man omtaler gammeltestamentlig såvel som nytestamentelig eksegese.

En eksegetisk oppgave vil typisk bestå av 

* oversettelse (som oftest fra gresk eller hebraisk)
* parafrase
* eksegese; utleggelse

Referanser
----------

1. ↑  Søk etter *eksegese* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
2. ↑   Haraldsø, Brynjar (1925-2004) (1999). *Fagord i teologi og kristendomskunnskap*. Oslo: Lunde. s. 65. ISBN 8252032486.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**London Millennium Bridge** (iblant kalt **Millennium Footbridge**) er en gangbro over Themsen i London som forbinder Bankside med City of London. Den åpnet 10. juni 2000 som Londons første nye bro over Themsen siden Tower Bridge i 1894. Broen eies av Corporation of London.

Den sydlige siden av broen er i nærheten av Globe Theatre, Bankside Gallery og Tate Modern. På nordsiden ligger St. Paul's Cathedral. Den neste broen oppover Themsen er Blackfriars Railway Bridge, mens den neste nedover er Southwark Bridge.

Broens design ble avgjort ved en konkurranse utlyst i 1996 av Southwark bydelsstyre. Vinnerutkastet var en nyskapende «klinge av lys» tegnet av Ove Arup, Foster and Partners og Anthony Caro. På grunn av høyderestriksjoner, og for å forbedre utsikten, ble broens støttekabler lagt under dekknivå, noe som gir broen en grunn profil. Broen har to utstikkere og består av tre hovedseksjoner på 81 m, 144 m og 108 m (nord til syd) med en total lengde på 325 m. Aluminiumsdekket er 4 m bredt.

Byggearbeidene begynte mot slutten av 1998 mens hovedarbeidet tok til 28. april 1999. Broen ble fullført til en kostnad på 18,2 millioner pund (2,2 millioner pund over budsjettet) og åpnet 10. juni 2000 (2 måneder forsinket). På grun av uforutsette laterale vibrasjoner ble imidlertid broen stengt to dager senere for utbedringer. Vibrasjonene oppsto på grunn av det store antallet fotgjengere på broen (90 000 besøkende første dag, med 2000 mennesker på broen samtidig). De første vibrasjonene førte til at folk beveget seg i takt med svaiingen, og dette økte effekten. Svaiingen gav broen kallenavnet *Wobbly Bridge*.

Etter omfattende analyser ble problemet løst ved å utstyre broen med 37 dempere for å kontrollere horisontale bevegelser og 52 dempere for å kontrollere vertikale bevegelser. Dette arbeidet varte fra mai 2001 til januar 2002 og kostet fem millioner pund. Etter en periode med testing ble broen gjenåpnet 22. februar 2002.

Se også
-------

* Liste over broer i London

Referanser
----------

1. ↑  Millenium Bridge på Structurae

| * v
* d
* r
Broer i det sentrale London |
| --- |
| 
* Chelsea Bridge
* Grosvenor Bridge
* Vauxhall Bridge
* Lambeth Bridge
* Westminster Bridge
* Hungerford Bridge
* Waterloo Bridge
* Blackfriars Bridge
* Blackfriars Railway Bridge
* Millennium Bridge
* Southwark Bridge
* Cannon Street Railway Bridge
* London Bridge
* Tower Bridge

 | Englands flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
**Ernst Magne Johansen** (født 2. april 1926 på Nøtterøy, død 28. august 2009 i Oslo) var en norsk maler og grafiker. Han var kjent for sine fargerike malerier, mange av dem med motiver fra Borøy i Tvedestrand kommune.

Han ble utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (1945-49) og fortsatte på Statens kunstakademi i Oslo (ved Jean Heiberg 1949-52). Johansen mottok to reisestipend, fra Houens legat i 1952 for studiereise til Italia, Frankrike og Nederland, og et reisestipend i 1959 til Italia. I 1959 mottok han dessuten et nederlandsk statsstipend for å arbeide ved det nederlandske riksakademi i perioden april–juni 1959.

Johansen bygde hus og atelier på Kalven på Borøy i siste halvdel av 1950-årene. Han bodde der med sin familie frem til 1959, da han flyttet til OBOS' borettslag Trolltun på Bøler i Oslo. I 1970 flyttet han med sin familie til konen Grizels barndomshjem på Smestad i Oslo. Huset på Kalven på Borøy ble beholdt som hytte. Her ble det utvidet med nytt atelier i 1973. I årene etter 1990 brukte Johansen hytta på Kalven som base for sitt arbeid i store deler av året.

Johansen var lærer ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo i perioden 1963–89. I året 1967–68 hadde Johansen permisjon fra SHKS og underviste da ved Arkitekthøyskolen i Oslo.

Utstillinger
------------

Johansen debuterte på Høstutstillingen i 1949 med både en akvarell og et litografi. Han hadde sin første separatutstilling i Kunstnerforbundet i Oslo i 1955 og hadde siden en rekke utstillinger, de fleste i Oslo og Tvedestrand. Hans kunst er kjøpt inn av blant andre Nasjonalgalleriet, Moss Kunstgalleri og Tvedestrand kommune.

Bibliografi
-----------

* Arvid Møller: *Ernst Magne Johansen – et kunstnerportrett* 2003 ISBN 82-303-0083-6

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Ernst\_Magne\_Johansen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 46f4df2d-d6e6-45e8-8b1f-f6e49e1c911c, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Dødsfall». *Tvedestrandsposten*, s. 19, 1. september 2009

Eksterne lenker
---------------

* Johansens nettgalleri Arkivert 11. januar 2014 hos Wayback Machine.
* Nekrolog i *Fedrelandsvennen*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Geni **·** KulturNav
 |
*Aftenposten* står bak månedsmagasinet *Aftenposten Innsikt*
***Aftenposten Vitenskap*** er et aktualitetsmagasin, utgitt av Schibsted Magasiner AS. Magasinet utkommer 11 ganger i året. Det ble første gang utgitt i mai 2016.

*Aftenposten Vitenskap* trykker artikler, bildefeatures, anlayser og kommentarer innenfor et bredt spekter av temaer fra anerkjente internasjonale innsiktsmedier, samt fra gjesteskribenter og forskere. Siden oppstarten har Aftenposten Vitenskap hatt på trykk artikler fra et flere skribenter, og bidrag fra over 50 ulike internasjonale publikasjoner. 

*Aftenposten Vitenskap* selges i eget abonnement og løssalg. Det distribueres til abonnenter gjennom Aftenpostens budtjenester, og selges i løssalg i de større Narvesenkiosker (Kr. 69,00 per 2016).

I 2016 er redaktør Sverre Amundsen og ansvarlig redaktør Espen Egil Hansen

Opplag
------

Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

Referanser
----------

1. ↑  MBLs nettsider

Eksterne lenker
---------------

*
Respirasjonsorganene, med mellomgulvet nederst.
**Mellomgulvet** (*Diafragma*, διάφραγμα, fra gresk *dia* mellom, gjennom og *phragma* gjerde) er en muskel hos pattedyr. Den er kuppelformet når den er relaksert, flat når den er spent. Mellomgulvet skiller brysthulen med hjerte og lunger fra bukhula med magesekk og tarmer. Mellomgulvet er nødvendig for normal respirasjon, det har også en viktig funksjon for å presse ut avføring.

Betegnelsen har to betydninger, der den første refererer til det muskuløse hvelvet som skiller bryst- og bukhulen, mens den andre refererer til enhver annen, anatomisk skillevegg. I sistnevnte tilfeller angis oftest den spesifikke betydningen i sammenstillingen, som for eksempel diafragma pelvis, «bekkendiafragma» på norsk.

Mellomgulvet er festet til ribbeinsbuen (arcus costalis) og til columna (festet til spissen av brystbeinet foran og til ryggraden bak og på begge sider til de nederste ribbeina). Det er en kuppelformet muskelvegg som skiller brysthulen fra bukhulen. Gjennom åpninger passerer bl.a. spiserøret, aorta og nedre hulvene. Brysthulen utvides ved hjelp av inspirasjonsmuskelene, hvorav mellomgulvet er den viktigste. Så lenge kroppen er i ro, skyldes 60-75% av ventilasjonen diafragmas arbeid. Når diafragma trekker seg sammen, avflates diafragmakuppelen slik at brysthulens volum blir større. 

Å puste hovedsakelig ved å heve og senke mellomgulvet kalles abdominal respirasjon.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**«Where Is My Boy Tonight?»** er en amerikansk salme, skrevet av Robert Lowry. Den ble publisert i *The Fountain* (1877).

Historie
--------

«En enke, kulturens lady, omtrent førti år gammel som var en fullbefaren vokalist hadde sluttet å synge, selv om hennes søte stemme fortsatt var på høyden. Åesaken var hennes sorg for hennes bortrømte gutt. Hun hadde ikke hørt fra ham på fem år. Mens hun tilbrakte ei uke med venner i en by langt hjemmefra ble hennes skjulte talent avslørt av vennene til pastoren i deres kirke, hvor et vekkelsesmøte pågikk, og overtalelsen som syntes å pålegge henne en plikt besørget til slutt hennes samtykke i å synge solo.
Kirken var full av folk. Med en styrke og følelse som lett kan antas sang hun «Where Is My Boy Tonight?» og avsluttet første vers. hun begynte på det andre, og mens menigheten kom i kapp med refreneget, gikk en ung mann, som hadde sittet bakerst, opp kirkegangen og snøftet: *«Mor, jeg er her»*. Omfavnelsen mellom denne moren og hennes lenge forsvunne sønn forvandlet gudstjenesten til et generelt halleluja. Under møtet for de søkende den kvelden var det mange sjeler ved alterringen som aldri hadde knelt der før – og den unge vandreren var én av dem».

Norsk versjon
-------------

Den norske tittelen er «Hvor er mitt barn i kveld»

### Innspillinger (i utvalg)

* Ivar Olsen Ruud, sang med Hammond-orgel. Innspilt i august 1958. Utgitt på singlen Harmoni HS 110.

Referanser
----------

1. ↑  Brown, Theron og Butterworth, Hezekiah: *The Story of the Hymns and Tunes* (New York City: American Tract Society, 1906)
2. ↑  Ivar Olsen Ruud, sang med Hammond-orgel: *Hvor er mitt barn i kveld* (Robert Lowry) (Harmoni HS 110, single)

Eksterne lenker
---------------

* Where Is My Boy Tonight?
**Ernst Robert Dallin Norgrenn** (født 2. februar 1839 på Grefsheim gård på Nes i Hedmark, død november 1880) var en norsk arkitekt. Ernst var sønn av sekondløytnant Haagen Norgrenn (født 1793) og Halvordine Grefsheim. Han gikk i utdannelse som arkitekt i Karlsruhe og Berlin.

I årene frem til 1872 var han assistent ved flere arkitektkontorer, han hadde i tillegg en selvstendig praksis. I denne tiden skal han ha vært involvert i oppføring av stasjonsbygningene langs Hamar-Elverum-banen. Det er kun tre kjente prosjekter av Ernst Norgrenn. Det første er Bragernes kirke i Drammen, som Ernst utførte før han i 1872 reiste til Egypt av helsemessige grunner. Det andre prosjektet et konkurranseutkast til rådhus i Kristiania som ikke ble utført. Det tredje prosjektet er Sandvikskirken i Bergen, som han utførte etter at han kom tilbake fra Egypt.

Bragernes kirke ble oppført etter en internasjonal arkitektkonkurranse ble holdt i 1867, de tre arkitekter som hadde levert de beste utkast, ble anmodet om å utarbeide nye tegninger rettet etter byggekomiteens forslag, denne konkurransen vant han. Året etter at konkurransen var utlyst, ble kirkens endelige beliggenhet avgjort av myndighetene. Stadsingeniør Halvor Heyerdahl og ingeniør Geelmuyden utførte så situasjonsplaner hvor kirkens grunnriss var inntegnet.

Utenlandsopphold
----------------

I årene mellom 1872 og 1877 oppholdt han seg i Egypt, av helsemessige årsaker.

Utmerkelser
-----------

* Mecidi-ordenen

Referanser
----------

1. ↑   nkl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Norsk kunstnerleksikon ID Ernst\_Norgrenn[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4
4. ↑

Eksterne lenker
---------------

* *Norsk kunsthistorie*. Gyldendal. 1927. s. 267-268.
* Ernst Norgrenn i Norsk kunstnersleksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** KulturNav
 |
**Gravitation** (グラビテーション Gurabitēshon) er en japansk tegneserie, *manga*, skrevet av Maki Murakami. Den har blitt videreført som tegnefilm, *anime*, produsert av Bob Shirohata.

Historien handler om den unge gutten Shuichi som har et band med bestevennen Hiro. De får en spillejobb og alt går bra inntil en komplett fremmed mann kritiserer Shuichis sangtekster. Shuichi blir nedbrutt og klarer deretter ikke skrive noe som helst. Han er helt oppsatt på denne fremmede, forfatteren Eiri Yuki, og finner til slutt ut at han er forelsket i ham. Han oppsøker Eiri og de innleder et slags forhold der Shuichi ikke klarer seg uten Eiri, og Eiri helst skulle blitt kvitt Shuichi.

Samtidig blir bandet til Shuichi og Hiro mer populært og de får kontrakt med et plateselskap. Tilfeldigvis kjenner både Eiri, manageren deres, Eiris søster og Shuichis store forbilde hverandre, og det blir et eneste stort sammensurium når Shuichi ikke klarer å synge når han og Eiri krangler, Eiri begynner å bli mer avhengig av Shuichi, og bandet blir mer og mer kjent.

Portal: Tegneserie
Galileo-antenne i Redu, Frankrike.
**EUs romprogram** ble etablert i 2021 og omfatter romaktiviteter for perioden 2021–2027. Programmet innebærer en videreutvikling av Galileo/EGNOS (satellittnavigasjon) og Copernicus (jordobservasjon). Det nye programmet vil også omfatte de nye delprogrammene GOVSATCOM (sikker satellittkommunikasjon for myndighetsformål) og SSA (romovervåkning).

Formålet med EU-programmet er å inkludere tiltak for å sikre effektiv tilgang til rommet for programmet og fremme en innovativ og konkurransedyktig europeisk romsektor.

Samtidig med innføringen av romprogrammet ble det også etablert et nytt EU-byrå for romprogrammer (EUSPA). Dette erstatter og utvider det tidligere GNSS-byrået.

Romprogrammet omfattet ved etableringen følgende delprogrammer:

* Galileo: Et selvstendig, globalt satellittnavigasjonssystem (GNSS) under sivil kontroll

* EGNOS: Et regionalt satellittnavigasjonssystem under sivil kontroll

* Copernicus: Et selvstendig, brukerdrevet jordobservasjonssystem under sivil kontroll

* SSA: Et system for overvåkning og sporing i rommet, med delkomponenter for sporing av romobjekter (SST), romvær (SWE) og nær-jord objekter (NEO)

* GOVSATCOM: Satellittkommunikasjonstjenester under sivil kontroll for sikkerhetskritisk myndighetsbruk

Programkomponentene Galileo, EGNOS, Copernicus og delkomponentene SWE og NEO i SSA, er åpne for deltakelse for EFTA-medlemmer som er medlem av EØS. Delkomponenten SST i SSA-programmet var per 2021 ikke åpen for deltakelse for tredjeland uten særskilt avtale.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «EUs romprogram (2021-2027) og EU-byrået for romprogrammet | europalov». *europalov.no*. Besøkt 1. november 2021.
**EVA**, en forkortelse for **Elektronisk ValgAdministrasjon**, er et datasystem for den administrative gjennomføringen av valg i Norge.

EVA består av tre deler:

1. Administrasjonssystem
2. Skannerløsning for elektronisk telling av stemmesedler
3. Modul for internettstemmegivning

Systemet ble prøvd ut i ti kommuner ved valget i 2011, og brukes av alle kommuner og fylkeskommuner under stortingsvalget i 2013.

Det er staten som eier, utvikler, forvalter og drifter EVA, og dette ledes fra Kommunal- og regionaldepartementet med støtte fra Brønnøysundregistrene. Data fra systemet brukes også av Stortinget, Riksvalgstyret, Statistisk sentralbyrå og media. Etter at Valgdirektoratet ble opprettet i 2016, har alt ansvar for drift og utvikling av EVA (inkludert brukerstøtte) blitt delegert til direktoratet.

Etter valget i 2013 ble stemmegivning via internett fjernet som modul i EVA. Før valget i 2017 uttalte enkelte bekymring for sikkerheten dersom både telling og kontrolltelling gjøres av maskiner tilkoblet internet, en bekymring Valgdirektoratet ikke delte. Stemmesedlene ble fra 2017 opptelt manuelt første gang og deretter kontrollert gjennom maskin.

Referanser
----------

1. ↑  Innføring av nytt valgadministrasjonssystem (EVA) - Etablering av mottaksprosjekt – KRD
2. ↑  Informasjon om EVA
3. ↑  Brev til kommuner og fylkeskommuner
4. ↑  Evaluering av informasjon, opplæring og brukerstøtte knyttet til EVA i stortingsvalget 2013
5. ↑  Teller opp stemmer i valget på datamaskiner tilkoblet internett
6. ↑  «Maskinell opptelling ved valg i Norge». Arkivert fra originalen 1. september 2017. Besøkt 29. august 2017.
**Knut Spilling** (født 1. oktober 1865 i Nordre Undal, død 21. april 1953) var en norsk jurist og sorenskriver.

Liv
---

Han var sønn av bonden Per Persen Spilling (død 1914) og Gunhild Knutsdatter (død 1908). Sønnen Per Spilling ble dømt til døden og skutt av den tyske okkupasjonsmakten 28. januar 1942.

Som gutt ble han tatt ut av bygdeskolen og fikk undervisning av sognepresten Holst sammen med prestens egne barn. Etter middelskoleeksamen i Mandal ble han elev ved Kristiansand katedralskole og ble student i 1885. Etter å ha begynt å studere filologi gikk han over til rettsvitenskap og ble *cand. jur.* i 1891. Deretter fikk han bevilling som overrettssakfører og drev praksis som advokat i Mandal. I 1910 ble han utnevnt til sorenskriver i Alta, og i 1920 i Kragerø. Han gikk av i 1935 og slo seg ned i Åsgårdstrand.

I 1880- og 1890-årene deltok Spilling i politikken som skribent og folketaler. Han deltok i bystyret i Mandal og var en tid byens ordfører. I 1908 var han medlem av Høyres sentralstyre. I Alta ble han ansatt som jordkommissær for Talvik, Loppa og Hasvik og brukte flere år på å ordne eiendomsforholdene i dette området. Under dette arbeidet hadde han permisjon fra stillingen som sorenskriver.

Han utga et par skrifter om eiendomsrett til jord og skog i Finnmark: *Av Finmarkens skogret* (1919) og *Om odelsrett og jordforhold i Finnmark* (1937). Dessuten skrev han en del om Åsgårdstrands historie. Noe av dette ble utgitt etter hans død som *Åsgårdstrandiana* I og II.

Litteratur
----------

* Olafsen, Arnet (1945). *Våre sorenskrivere*. Oslo.
* *Studenterne fra 1885*. Kristiania. 1910.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Graxelaget** var en løselig sammensatt teatergruppering med utgangspunkt i gruppen FABS som tilknyttet seg skuespillere og musikere etter behov. Bandet startet opp i 1964 og fikk navnet FABS i 1965, og er fremdeles aktive med å spille konserter og lage plater. FABS med Graxelaget laget bl.a. anarkopønkoperaen «Balladen om Exterazy Grax» som de satte opp som en forestilling i tidsrommet høsten 1978 og våren 1979. Til sammen var det mellom 20 og 30 personer involvert. Noen på en forestilling, andre på flere.

En av disse forestillingene ble utgitt av det anarkistiske organet Folkebladet som «Folkebladets pønk spesial nr 2/3 1979». En nærmere 20 minutter lang vinyl EP. Siden utgivelsen har det vært en strid om hvorvidt denne utgivelsen kan regnes som Norges første punkutgivelse eller ikke. Handorff i Nye takter omtalte platen i sin anmeldelse som «Den værste rip off i plateindustriens historie». Innen det anarkistiske miljøet i Norge ble platen godt mottatt. 

Informasjon om besetning og discography m.v. for FABS og Graxelaget finnes på FABS hjemmeside  .
***The Restoration*** er en amerikansk stumfilm fra 1910.

Handling
--------

Hugh Logan er en enkemann som bor sammen med sitt eneste barn, en liten jente, i en liten hytte på landet. Logan forbereder seg til en forretningsreise. Han tar et tog til byen, hvor han blir angrepet. Han blir deretter etterlatt bevisstløs i veien. Han blir deretter oppdaget av Maud Neal og faren hennes, som passerer i en bil, og de tar ham med hjem. Men sjokket har påvirket hukommelsen hans, og han klarer ikke å huske noe fra sitt tidligere liv. Den vennlige Neal sikrer ham ny jobb, og etter hvert som tiden går blir Logan dypt forelsket i Maud. Han frir til henne, og dette blir straks akseptert.

I mellomtiden har lille May ventet forgjeves på at faren hennes endelig skal komme hjem igjen. Hun har ikke noen andre familie-medlemmer, og Bridget - tjeneren deres - tar henne med seg til et barnehjem. May misliker stedet, og til slutt stikker hun av. Men når hun kommer til storbyen, går hun seg snart vill. Trøtt og sulten, legger hun seg til å sove på en dørstokk. Der blir hun snart oppdaget av Neal-familien, og Maud tar henne med inn i hjemmet deres. Der møter han snart igjen datteren sin May også.

Referanser
----------

1. ↑  THE RESTORATION

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Restoration* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata