recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Norsk fiskeindustrimuseum** er et nasjonalt museum på Melbu i Vesterålen. Museet ble opprettet våren 1991 og er anlagt i bygningsmassen til tidligere Neptun sildoljefabrikk. Museet har samlet inn en del teknisk utstyr og annet kulturhistorisk materiale fra fiskeindustrien i museet, men det er først og fremst opplevelse og formidling som skal skje i den gamle sildoljefabrikken. I 2019 foreslo Riksantikvaren å frede Neptun sildoljefabrikk som kulturminne.

Gjennom utstillinger, film og multimedia skal muset gi kunnskap om historien til norsk fiskeindustri - med fokus på blant annet forholdet mellom industri og nærmiljø. Norsk fiskeindustrimuseum er landsdekkende på sitt museale felt og har en nasjonal funksjon. Museet er ett av 12 museer i Museum Nord.

Se også
-------

* Fisking
* Fisk
* Fisker

Referanser
----------

1. ↑  Norges mest moderne sildoljefabrikk brukes som konsertlokale – nå kan den bli fredet. NRK. Besøkt 6. mai 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk fiskeindustrimuseum, Visit Norway Arkivert 3. juli 2019 hos Wayback Machine. *Besøkt 03.07.19*
* Neptun, Nord Norge[*død lenke*] *Besøkt 03.07.19*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Viking** er navnet på en norsk nynazistisk og høyreekstremistisk organisasjon/gruppe som ble etablert 20. juni 1994 i Oslo. Den hadde en viss oppslutning på det sentrale Østlandet på 1990-tallet. Gruppen hadde også en «avdeling» kalt Valkyria som bare hadde jenter som medlemmer. Gruppen var sterk motstander av innvandrere og innvandrervennlige nordmenn. En stund maktet gruppen å etablere egen klubb i et lokale i Oslo – under dekknavnet *Aker kulturverksted*.

Gruppens medlemmer bar ofte bomberjakker, svarte militærstøvler og godt synlige nazisymboler. Gruppen skaffet seg på midten av 1990-tallet en del sympatisører i lokalsamfunnet i Nittedal.

Det vakte en viss oppsikt i mediene da 11 medlemmer av gruppen (inkludert dens leder Eirik Ragnar Solheim) meldte seg inn i Oslo FpU høsten 1995, for å infiltrere dette ungdomspartiet. Opplysningene førte til intern uro i FrP da dette ble kjent vinteren 1996. FpUs leder, Klaus Jakobsen, meldte seg sammen med sentralstyremedlem Thor Kenneth Aas ut av partiet i protest mot det de hevdet var partiledelsens manglende vilje til å ta oppgjør med den høyreekstremistiske infiltrasjonen i Fremskrittspartiets Ungdom.

Eirik Ragnar Solheim var leder for organisasjonen i en periode på 1990-tallet. Han trakk seg ut av gruppen i 1995 og tok senere avstand fra nazisme og høyreektremisme og utdannet seg som lege. Han hevdet i et VG-intervju at han ble desillusjonert etter politirazziaen mot Aker Kulturverksted vinteren 1995 og at han derfor ønsket å søke nye veier. Solheim meldte seg inn i FpU høsten 1995, men da hans bakgrunn ble kjent vinteren 1996 ble han tvunget til å melde seg ut. Solheim hevdet imidlertid at han opplyste sentrale personer i partiet om sin bakgrunn, blant dem Oslo FpUs leder Bjørn Hansen - og han hevdet også at mange kjente nynazister deltok på FpU-møtene i hovedstaden.

Referanser
----------

1. ↑  "Høyreekstremisme 1995" Arkivert 20. juli 2011 hos Wayback Machine. – Henrik Lunde, Antirasistisk senter, s. 48.
2. ↑  "Høyreekstremisme 1995" Arkivert 20. juli 2011 hos Wayback Machine. – Henrik Lunde, Antirasistisk senter, s. 69-70.
3. ↑  Den brune slangen i paradiset - *Dagbladet* 12. mai 1996.
4. ↑  Nazifest i barnehage. *Dagbladet* 1. april 1996.
5. ↑  11 høyreekstremister medlemmer i FpU - *Dagbladet* 9. februar 1996.
6. ↑  Ut av FpU i sympati - *Dagbladet* 18. februar 1996.
7. 1 2  Jeg ble møtt med åpne armer - *Verdens Gang* 22. februar 1996.
Tongchuan i Shaanxi
**Tongchuan** (kinesisk: 铜川市; pinyin: *Tóngchuān Shì*) er et bydistrikt i den kinesiske provins Shaanxi. Det ligger på Guanzhongsletten. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 224 000.[]

Byen ligger nederst i Wei He-dalen, ikke langt fra der Wei He flyter inn i Huang He, og ved jernbanelinjen mellom Xi'an og Zhengzhou, hovedstaden i naboprovinsen Henan.

Administrative enheter
----------------------

Byprefekturet Tongchuang har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 *qū*) og ett fylke (县 *xiàn*). 

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning (2004 est.) | Areal (km²) | Tetthet (/km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Yaozhou | 耀州区 | Yàozhōu Qū | 300 000 | 1 617 | 186 |
| 2 | Wangyi | 王益区 | Wángyì Qū | 210 000 | 162 | 1 296 |
| 3 | Yintai | 印台区 | Yìntái Qū | 240 000 | 627 | 383 |
| **Fylker** |
| 4 | Yijun | 宜君县 | Yíjūn Xiàn | 90 000 | 1 476 | 61 |

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 210 løper gjennom området. Riksveien begynner i Baotou i Indre Mongolia, fører gjennom Yan'an, Xi'an, Chongqing og Guiyang og ender opp i Nanning i Guangxi.

Historie
--------

Arkeologiske utgravinger har avdekket en prehistorisk landsby fra Yangshaokulturen ved Tongchuan.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tongchuan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Kart over Tongchuan Arkivert 10. mai 2008 hos Wayback Machine.
* Fotos von Tongchuan bei *Panoramio*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**«Margit Hjukse»** eller **«Margjit Hjukse»** er en folkevise fra Telemark. Den er dikta i balladens form og stil og blir klassifisert som middelalderballade i undergruppen naturmytisk ballade fordi den forteller om møte med et overnaturlig vesen. I TSB katalogen typologiseres den som TSB A 54, svensk SMB 24 «Den bergtagna», dansk DgF 37 «Jomfruen og dværgekongen».

Visa forteller om Margit Hjukse som blir bergtatt på veg til kirke og må bli i berget. 
Det som skiller Margjit Hjukse fra andre ballader om jenter som blir bergtatt, er at den er stedsbestemt til Sauherad. Forklaringa på dette må være at det har fantes et lokalt sagn i Sauherad som visa kunne knytte seg til. Alt tyder på at denne bergtakingsvisa har kommet til Sauherad fra Sverige.
Magnus Brostrup Landstad skreiv opp «Margit Hjukse» etter ei gammel kvinne fra Hjartdal, og hun kjente godt til sagnstoffet.

Typologisk regnes den som en variant av «Liti Kjersti og Bergekongen» fordi visa om Margit Hjukse ligger svært tett opp til de svenske variantene av denne typen. 
I «Margit Hjukse» mangler villarkornmotivet, og derfor kan ikke Margit glemme barndomshjemmet og foreldrene. Den mest brukte tonen til visa oppleves sårere enn i mange av de eldre visene, og det nære båndet mellom Margit og faren blir sterkt understreka. Man skjønner at mor hennes er død ved at Tor Hjukse leier Margit «i si moders stol» – en symbolsk handling som vil si at han ber henne ta over som husfrue på gården. Derfor kommer da også Bergekongen raskt til for å hindre at det skjer. 

«Margit Hjukse» hører til blant de balladene som har blitt populære og blitt tatt inn i moderne sangbøker, og finnes også på albumet Jygri fra 2002 av bandet Gåte i form av rock.

Eksterne lenker
---------------

* «Margit Hjukse» i *Balladedatabasen*
Mosaikkvindu i Kölnerdomen: Steiningen av Stefanus.
**Stefanus** (koiné-gresk: *ὁ πρωτομάρτυρος Στέφανος*, *ὁ Ἄγιος Στέφανος* eller av og til enkelt *ὁ Στέφανος* og *ὁ Ππρωτομάρτυρος*, dvs. «den første (kristne) martyren», latin *Sanctus Stephanus*) eller **Sankt Stefanus**, død ca. 35 e.Kr. var en kristen diakon, helgen og den første kristne martyr. Han nevnes i Apostlenes gjerninger kap. 6, 7 og 8. Hans minnedag er 26. desember i vest － Sankt Stefanus dag (2. juledag) － og 27. desember (3. juledag) i øst, hvor hans translasjonsfest feires den 2. august. 

Stefanus var én av apostlenes første hjelpere og fungerte som diakon, med særlig omsorg for enker og fattige.

Foruten *... tjeneste ved bordene* (Apgj 6,2) *... gjorde Stefanus store undere og tegn blant folket.* (Apgj 6,8). Derfor pådrog han seg noen greske jøders vrede, og enden på det ble at ble han dømt av det jødiske råd og steinet til døde, mens han ba for sine mordere: *Herre, tilregn dem ikke denne synden!* (Apgj 7,54-60). Én av dem, som var med å steine Stefanus var *Saulus*, som senere nevnes som Paulus.

Sankt Stefanus er skytshelgen for Wien, for diakoner, hestepassere/stallgutter, kusker, murere, skreddere, steinhoggere, vevere, tømmermenn og bøkkere － og for hester. Han blir anropt ved besettelse og hodepine og for en salig død.

Folkelige tradisjoner
---------------------

I nordisk tradisjon er Sankt Stefanus blitt forbundet med hester, blant annet ut fra en folkelig forestilling om at han hadde vært stallgutt hos Herodes. Her hadde han som den første sett Betlehemsstjernen da han skulle vanne kongens hester. Denne folkelige forestilling om *Stefanus stallgutt* ga seg utslag i forskjellige hestetradisjoner på hans dag. Det gjaldt for eksempel tradisjonelle veddeløp som ble holdt på landet i Sverige. 

Også i dansk folketradisjon finnes Stefanus, for eksempel i folkevisen «En jomfru ren oprunden er», hvor et av versene nettopp omtaler at han oppdager stjernen og underretter Herodes. Det finnes også en folketrosforestilling om det viktige i å drive hestene til drikke tidlig, så de kan «drikke fett» av vannet. Man forestilte seg at vannet var særlig nærende om morgenen på Sankt Stefanus' dag.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Saint Stephen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Saint Stephen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Den hellige Stefan Protomartyren hos *Den katolske kirke*
* Catholic Encyclopedia: St. Stephen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA
 |
**Milforum** er et norsk nettsamfunn som ble etablert i 2004, med fokus på nyheter og debatt rundt militære og sikkerhetsrelaterte diskusjonstemaer. Forumet har over 10 000 registrerte brukere og over 600 000 innlegg.

Forumet er ikke drevet eller støttet av Forsvaret i Norge på noe vis.

Temaer
------

Diskusjonstemaene dreier seg hovedsakelig om Forsvaret og tjenestemuligheter i hele spekteret, fra ønske om å bli Spesialjeger til ønske om å gjennomføre vanlig verneplikt. Aktuelle geopolitiske konflikter rundt omkring i verden, analyser av land og regioner, analyse av militært utstyr og kapasiteter, diskusjoner om langtidsplaner i Forsvaret generelt, Politiets avdelinger, Sivilforsvaret, samt sikkerhetspolitikk.

Oppbygging
----------

Forumet er strukturert som en militærstab, med ulike avdelinger, som igjen har sine underforum der man kan finne relevante fagtråder.

* Fagforum S-1: Personell & administrasjon
* Fagforum S-2: Etterretning & sikkerhet
* Fagforum S-3: Operasjoner & avdelinger
* Fagforum S-4: Logistikk & materiell
* Fagforum S-5: Planer & policy
* Fagforum S-6: Samband & IKT

Kontrovers rundt sosiale medier
-------------------------------

I 2007 opplevde flere brukere å bli konfrontert med at deres deltakelse på forumet av offiserer i Oslo og Akershus Heimevernsdistrikt 02, med beskjed om de risikerte å bli fratatt sikkerhetsklareringen. Forsvarsstaben opplyste at ingen soldater skal få represalier i noen form, hvis de ikke bryter taushetsplikten. Etterretningstjenesten og Nasjonal Sikkerhetsmyndighet uttalte at de ikke har bemerkninger til deltagelsen.

Referanser
----------

1. ↑  Tom Bakkeli (15. mai 2007). «HV-soldater overvåket». *VG*. Besøkt 7. august 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Russlands flagg Russland |
|  i skihopping: |
| De olympiske ringer Vinter-OL for ungdom |
| Gull | 2016 Lillehammer | Kombinert mikslag |
| Sølv | 2016 Lillehammer | Individuelt |
| Skihopp Junior-VM |
| Gull | 2015 Almaty | Normalbakke |
| Skihopp European Youth Olympic Festival |
| Gull | 2015 Vorarlberg |  Individuelt  |
| Sølv | 2015 Vorarlberg |  Lagkonkurranse  |

**Sofja Dmitrijevna Tikhonova** (russisk: Софья Дмитриевна Тихонова; født 16. november 1998) er en russisk skihopper. Hun ble juniorverdensmester i normalbakke i 2015, og fikk gull i kombinert mikslag i Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer.

Idrettskarriere
---------------

7. desember 2013 debuterte hun i verdenscupen i skihopping i Lysgårdsbakkene på Lillehammer, hvor hun akkurat ikke nådde finaleomgangen med en 33.-plass.

Tikhonova tok individuelt gull og lagsølv i European Youth Olympic Festival i Vorarlberg i januar 2015, og under en uke senere fulgte hun opp med individuelt gull i Junior-VM på ski 2015, foran østerrikerne Elisabeth Raudaschl og Chiara Hölzl.

Hun deltok i Vinter-OL for ungdom 2016, der hun fikk to medaljer. I øvelsen kombinert mikslag, der to langrennsløpere, to skihoppere og en kombinertløper utgjorde et lag, tok hun gull med Russland og hoppkollega Maksim Sergejev, langrennsløperne Maja Jakunina og Igor Fedotov, og kombinertutøveren Vitalij Ivanov. Individuelt kom hun på 2.-plass, bak slovenske Ema Klinec.

Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 26 i normalbakkerennet.

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,
2. ↑  «Ski Jumping - Results Book» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 16. februar 2022. Besøkt 25. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sofja Tikhonova – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Sofja Tikhonova – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Sofja Tikhonova – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Sofja Tikhonova – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Sofja Tikhonova – skijumping.pl Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos ungdoms-OL 2016 Arkivert 18. februar 2016 hos Wayback Machine.

Tihhonova i svevet under Ski-VM 2019 i Seefeld
**Miles Ratledge** (født 1967 i Coventry, England) er en av grunnleggerne av bandet Napalm Death, bandet som krediteres for å ha dannet grindcore-sjangren, som smelter sammen elementer av ekstrem metal og punk rock.

Biografi
--------

Miles Ratledge (Rat) grunnla Napalm Death sammen med Nicholas Bullen (Nik Napalm). Duoen hadde jobbet sammen med flere fanzines og lekt sammen i flere «soveroms-band» fra 1980 av, og de dannet den første line-up'en av Napalm Death på slutten av 1981 (da de var 13 og 14 år gamle). 

Ratledge forlot Napalm Death på slutten av 1985 på grunn av musikalske uoverensstemmelser. Han dannet derette gruppen Aberration tidlig i 1987, og på slutten av 1987 dannet han gruppen Witch Hunt (som hadde de tidligere Napalm Death-medlemmene Finbarr Quinn og Graham Robertson blant besetningen).

Ratledge forlot England for å reise rundt i verden i 1988 og sluttet stort sett å lage musikk etter det. Han bor nå med sin familie i Aarhus i Danmark, hvor han driver en Yoga-skole.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Miles Ratledge på Encyclopaedia Metallum Rediger på Wikidata
**Rolls-Royce/JAEC RJ500** var en 89 kN sivil turbofanmotor som Rolls-Royce og det japanske Aero Motor Corporation (JAEC) konglomeratet utviklet for fly som Boeing 737-300 og McDonnell Douglas MD-80.

En enkelttrinnsvifte, drevet av en tre-trinns lavtrykksturbin, komprimerte luften til en nitrinnss høytrykksturbin, som ble drevet av en totrinns luftkjølt høytrykksturbin. Forbrenningstrinnet var ringformet. Høytrykkskompressor var basert på en større versjon av Rolls-Royce RB401 høytrykkskompressor, med et niende trinn lagt til på baksiden. Viftediameteren var begrenset til 152 cm på grunn av det relativt korte understellet på Boeing 737. Selv da krevde nacellen en oval form, for å øke bakkeklaringen.

Selv om to prototypmotorer ble bygget og testet på bakken ble prosjektet kansellert på begynnelsen av 1980-tallet fordi Boeing foretrakk CFM56-3.

Litteratur
----------

* Gunston, Bill. *World Encyclopedia of Aero Engines, 5th Edition*. Phoenix Mill, Gloucestershire, England, UK: Sutton Publishing Limited. ISBN 0-7509-4479-X.
**Aslak Syse** (født 23. juli 1946) er en norsk professor ved Institutt for offentlig rett ved det Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo (UiO). 

Han tok medisinsk embetseksamen (cand.med.) ved UiO i 1972 og hadde turnustjeneste i Sør-Varanger i Finnmark. Han har også vært overlege ved i Helsevernet for psykisk utviklingshemmede (HVPU) i Finnmark. I midten av 1980-årene var han i en periode på halvannet år landsbylege i Zimbabwe.

Han tok juridisk embetseksamen (cand.jur.) i 1988 og avla den juridiske doktorgrad (dr. juris.) i 1996. I 1997 ble han professor ved Institutt for offentlig rett ved UiO. Hans arbeidsfelt har særlig vært innen helserett, likestillingsrett og menneskerettigheter. Syse var leder av Likestillings- og diskrimineringsnemnda 2005-2009. Han har også vært instituttleder, tidsskriftsredaktør og er forfatter av flere fagbøker innen velferdsrettslige emner. 

Syse har også vært politisk aktiv blant annet som leder for Finnmark SV i fire år. 

Han er gift med Karin Beate Theodorsen.

Referanser
----------

1. ↑   www.apollon.uio.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Jubilanter 70». *Aftenposten*. 23. juli 2016. s. 44.
3. ↑   75 års omtale i Aftenposten 23. juli 2021
4. ↑  Marianne Tønnessen: *Aslak Syse - med løpefart gjennom livet* - Forskningsmagasinet Apollon/UiO 1. februar 2012

Eksterne lenker
---------------

* Aslak Syses hjemmeside ved UiO
* (no) Publikasjoner av Aslak Syse i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Aslak Syse i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
Åk eller bærestang i dagens Kina. Bæreren balanserer kurvene som på en vektstang, fordeler vekta også på ryggen og orker tyngre bører.
Åk på trekkokser i Myanmar.
Russisk kone bærer bøtter med hjelp av et åk, 1932
Et **åk** eller **børtre** er et redskap som brukes til å utjevne vekt. Oftest er det på norsk et bæreredskap til å legge over skuldrene, et redskap som gjør det mulig å bære tyngre vekt enn en ellers hadde klart fordi belastningen blir riktig plassert. Ordet kan også gis en overført betydning som «hardt påtvunget arbeid» eller «tung bør». 

Åk betegner i fysikken et middel til mekanisk samling eller spredning av to likeverdige krefter. Det har alltid form av en stang som er rett eller buet tilpasset bruksområdet. 

Åket har som redskap vært brukt i uminnelige tider. I engelsk brukes ordet «yoke» der vi ofte ville bruke «spak», eksempelvis om ratt i småfly.

Vassåket
--------

På norsk er den vanligste betydningen av *åk* et *bæreredskap til å legge over skuldrene*, med en taustropp med krok i hver ende. Krokene er vanligvis til å henge bøtter i, oftest vannbøtter. En bøtte på hver side utjevner hverandre. 

Åket er en spesielt utformet vektstang, ca. 1,50 m lang, med snor og krok hengende i hver ende. Stanga var tilpasset skuldrene, med en utsparing på midten til nakken. I endene hektet man på to jevnvektige lass, vanligvis vassbøtter. Det ble dermed lettere å håndtere lasset, og man klarte litt tyngre bør enn i hånda eller i fanget.

Åket kunne også brukes til å bære andre ting enn vannbøtter. 

Vassåket har vært i bruk overalt i Norge.

Kopling mellom trekkdyr
-----------------------

Åk er også navn på tverrstykket mellom to trekkdyr, som en del av seletøyet. Dette kunne sitte over pannene (festet til hornene) til okser eller over bringene (brystet) til okser eller hester. Tverrstykket var så forbundet med dragene på kjerre eller slede.

Litteratur
----------

* Aall, Lily Weiser (1953). *Vassbæring i Norge*. Oslo: Norsk folkemuseum.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Carrying poles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Åk gjennom tidene, *Dansk historisk fællesråd*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Miles O'Brien III** (født 9. juni 1959 i Detroit i Michigan) er en amerikansk pilot og nyhetsjournalist som har spesialisert seg på nyheter angående luftfart, romfart og teknologi.

Hans far, en privat pilot, lærte sønnen å fly småfly i tidlig alder. Hans første flyturer ble gjennomført i småfly som Cessna og Piper, som ble leid av hans far. O'Briens familie har en lang historie innen amerikansk luftfart: Både hans fars og mors bestefedre var også utdannet piloter.

O'Brien hadde sin hovedbase som journalist i New York City, der han var ansatt i CNN som korrespondent innen teknologi og miljø. Det ble kunngjort 3. desember 2008 at O'Brien ville forlate CNN, sammen med seks andre produsenter.

Den 15. oktober 2009 hadde O'Brien en opptreden på Fox Business News der han dekket nyhetene når det gjaldt historien om en løpsk heliumballong i delstaten Colorado som angivelig skulle ha fanget barn inne i ballongen. Den 27. oktober 2009 offentliggjorde O'Brien at han hadde blitt medlem av NASA Advisory Council (NAC), som leder for en komité for utdanning og formidling.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Miles O'Brien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Aslaug Moi Frøysnes** (født 3. mars 1970) er en norsk billedkunstner, grunder og reality-deltaker. Hun kommer fra Frøysnes i Setesdal og er utdannet billedkunster fra Kunsthøgskolen i Bergen, avdeling Kunstakademiet.[]

Hun har jobbet innenfor flere kunstneriske sjangere som installasjon, skulptur, performance og to-dimensjonal kunst som silketrykk. Hun er kjent for sitt «Elvisjesus-prosjekt» og har en stor kunstnerisk aktivitet bak seg, med gruppeutstillinger, separatutstillinger, deltatt på Høstutstillingen og laget Bernt Balchen statuen i Kristiansand. I 2004 startet og drev hun vegetarrestauranten Viva las Vegis i Bergen.

Hun startet Aslaugs Kunstskole i 2010, og har de siste årene jobbet der og undervist barn og ungdom i forskjellige kunstuttrykk.

Hun var med i Farmen 2003 og kom til finalen.

Referanser
----------

1. ↑  Kultur, For 21 år siden / (24. august 1999). «38 debutanter på Høstutstillingen i Oslo». *fvn.no*. Besøkt 31. januar 2021.
2. ↑
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (hjemmeside kunstprosjektet Elvisjesus)
* 
* 
* 
* 
*
Fra et mødrehjem i Jakutsk i Sovjetunionen i 1981. Foto: RIA Novosti/V. Yakovlev 
Spedbarn blir undersøkt ved den kommunale kvinneklinikken i Darmstadt i1959.  Foto: Deutsches Bundesarchiv 
**Mødrehjem**, også kalt **fødehjem**, er en fellesbetegnelse for ulike typer botilbud der gravide og mødre med nyfødte barn gis opphold. De første «hjemmene for ugifte mødre» skal ha blitt opprettet av Frelsesarmeen i 1886. I flere land er det egne sykehus for fødende, på engelsk kalt *maternity hospitals*.

Mødrehjem i Norge
-----------------

De første hjemmene ble etablert i Norge i siste halvdel av 1800-tallet som tilfluktsinstitusjoner for enslige mødre i tiden før og etter nedkomsten. 
Mødrehjem er i Norge definert som et hjelpetiltak etter lov om barneverntjenester. Et opphold ved et mødrehjem vil som regel være i regi av barnevernet. Formålet med et opphold ved et mødrehjem er å bistå foreldre til å bli i stand til å ivareta den daglige omsorgen for barna sine selv.

De fleste mødrehjem i dag er organisert slik at hele familien kan flytte inn, det vil si mor, far, barnet og eventuelt eldre søsken. Også at enslige mødre og fedre kan ha opphold ved mødrehjem sammen med barna sine. I løpet av de siste årene har vel de fleste mødrehjem skiftet navn til familiesenter.

Selv om driften ved mødrehjemmene er underlagt barnevernet, er mange familiesentre i privat eie, drevet av private stiftelser og eller organisasjoner, eksempelvis Rachel Grepp Heimen Familiesenter og Sebbelows Stiftelse i Oslo, sistnevnte er Norges eldste mødrehjem og er fortsatt i drift.

* Vøienvolden Fødehjem på Sagene i Oslo på 1920-tallet. Det åpnet i 1920 som byens andre kommunale mødrehjem etter hjemmet ved Kroghstøtten som kom i drift i 1917. Foto: Narve Skarpmoen/Fra Nasjonalbibliotekets bildearkivVøienvolden Fødehjem på Sagene i Oslo på 1920-tallet. Det åpnet i 1920 som byens andre kommunale mødrehjem etter hjemmet ved Kroghstøtten som kom i drift i 1917. Foto: Narve Skarpmoen/Fra Nasjonalbibliotekets bildearkiv
* Høsten 1941 åpnet de tyske okkupasjonsmyndighetene i Norge under andre verdenskrig mødrehjem i  Hurdal Verk som det første Lebensborn-hjemmet utenfor Tyskland. Foto: RiksarkivetHøsten 1941 åpnet de tyske okkupasjonsmyndighetene i Norge under andre verdenskrig mødrehjem i Hurdal Verk som det første Lebensborn-hjemmet utenfor Tyskland. Foto: Riksarkivet

Se også
-------

* Familiesenter
* Barnevern
* Utenomekteskapelige barn

Referanser
----------

1. ↑  *The New York Times* 1998: *No Shame, but Plenty of Need, at Home for Unwed Mothers*
2. ↑   Lov om barneverntjenester

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maternity hospitals – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* nrk.no om nedleggelse av mødrehjem 2012

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** NKC
 |
**Soll**, **søll**, **brødsoll** eller **flatbrødsoll** er en enkel matrett som består av flatbrød, tørt brød eller skonrokker (kavringer) som er brukket eller smuldret i biter og helt kald, søt eller sur melk på. Soll kan også søtes med syltetøy, bær, frukt eller sukker. Retten serveres i en dyp tallerken eller bolle og spises med skje. Soll har vært tradisjonell norsk hverdagsmat.

Historikk
---------

Soll var vanlig husmannskost i det gamle bondesamfunnet. Der ble retten brukt som lettvint, god og sunn frokost, mellommåltid eller kveldsmat. Soll var særlig vanlig som kveldsmåltid i stedet for grøt. Surmelk til soll var ofte tjukkmelk. En kunne også strø på litt byggmel og slå over kokende vann. Om vinteren ble det noen ganger brukt varmsoll til frokost; da ble melka kokt opp før flatbrødet ble knust oppi.

### Ordbakgrunn

Ordet *soll* skal henge sammen med det gammelnorske *sollr* som har litt uklart opphav, men kan være i slekt med verbene «svelge», «skylle» og «svelle». Ordet kan også brukes om annen sammenrørt mat. Aasmund Olavsson Vinje forklarer «soll» slik i *Ferdaminne frå sumaren 1860*: *«rørd mat, serleg småbroti flatbrød i mjølk, soppe, eller mjølk og ost i hop.»* «Å gjøre soll på» kan bety «å gjøre kål på, å lage hakkemat av». 

### Utenlandske varianter

På svensk kalles retten vanligvis *bryta*, men dialektalt også *soll*. *Bryta* eller *filbryta* er en frokostrett som består av «nedsmulat hårdbröd eller tunnbröd i fil (kulturmelk) eller mjölk». *Bryta* kan også serveres med tyttebærsyltetøy. Retten er kjent blant annet fra Norrland. På dansk kan retten kalles *sold*. På engelsk kan brødsoll med varm melk, særlig gitt til barn og syke, kalles *milk toast* og *milksop*; *milksop* kan også bety «svekling».

«Skrål» og «flokk»
------------------

Ordet *soll* har flere betydninger på norsk. Det kan også brukes om «skrål, støy, lyden av mange» eller «samlet flokk»; «å sanke soll på» kan derfor bety «å omringe til angrep, å flokke seg om en i fiendtlig ærend». Vendinga er kjent fra Bergen samt dialekter vest og nord i landet.

*Sold* betyr «soldatlønn» og liknende, *såld* betyr «sikt».

Se også
-------

* Frokostblanding
* Grøt

Referanser
----------

1. ↑  Om «soll» i A. O. Vinjes *Ferdaminne frå sumaren 1860*
2. ↑  Oppslagsordet «soll» i *Svenska akademiens ordbok*
3. ↑  Oppslagsordet «Sold» i S. Schjøtt*Dansk-norsk ordbog* (1909)
4. ↑  Oppslagsordet «soll» i Egil Pettersens *Bergensordboken*

Eksterne lenker
---------------

* Enkel oppskrift på soll på www.melk.no[*død lenke*]
* Oppskrift på «Nedlagt (soll)» i Olga Ambjørnruds *Norsk mat : tradisjoner og gamle matretter* (1992)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
En **guttesopran** er en ung mannlig sanger som ennå ikke har gjennomgått stemmeskifte, og som synger i sopranstemmen.

Sølvguttene er en kjent guttesopran-gruppe.

Bruken av guttesopraner (og falsettsangere) har lang tradisjon i jødisk-kristen kultur, og opp til ganske ny tid var det ikke vanlig med kvinnelige korsangere i Europa. 

Når gutter kommer i puberteten vil stemmen utvikle seg forskjellig fra jenters. Rett før stemmeskiftet har gutter en svært rik stemme som samtidig kan gå veldig høyt. Det er særlig gutter i denne alderen som brukes som guttesopraner i både liturgisk og sekulær musikk. I noen tilfeller kan gutter som har gjennomgått stemmeskiftet fortsatt synge i sopranstemmen i noen tid etter.

Mens utviklingen av jentestemmen til en voksen stemme foregår mer gradvis, vil stemmeskiftet hos gutter skje mer markert, som følge av at strupehodet synker. Dermed blir nye stemmeleier tilgjengelige.

I tidligere tider var guttesopraner i gjennomsnitt noe eldre enn i dag. F.eks. ble Johann Sebastian Bach ansett som en fremragende guttesopran halvveis gjennom sitt 16. år, og Ernest Lough var 16 år da det kjente opptaket av *Hear My Prayer* skjedde. I dag er det svært uvanlig at en gutt kan synge i sopranstemmen i den alderen. I den industrialiserte verden inntreffer puberteten noe tidligere, trolig på grunn av bedre kosthold. Sang- og stemmeteknikken har også endret seg mye i løpet av det siste århundret, slik at det er vanskeligere for gutter å synge sopran særlig lenge etter 13-14-årsalderen.
**Näldsjön** er en innsjø i Krokom kommune i Jämtland, Sverige. Innsjøen strekker seg fra Näskott i sør til Offerdal i nord. Ved sjøen ligger bygdene Nälden, Aspåsböle og Nordannälden i sør, mens Lungret, Stavre, Könsta og Änge ligger i nord. Näldsjön får vanntilførsel blant annet fra Gärdessjön, Nästån, Hällsjön og Kriken.

Näldsjön ble over en lengre periode på 1800- og 1900-tallet trafikkert av flere dampbåter som gikk mellom Nälden og Änge. Dampbåttrafikken startet på slutten av 1870-tallet, og blant annet ble dampbåtene *Nälden*, *Framåt*, *Express*, *Gurly* og *Offerdal* satt inn i trafikken. Dampbåten Nälden hadde kapasitet på 125 passasjerer, og ti tonn last. Vinterstid transporterte bøndene frakt over isen mellom Nälden og Offerdal. I begynnelsen av 1900-tallet tok veitransport over for dampbåttrafikken, og spesielt da strekningen Nälden-Valne-Offerdal ble bygd ut.

Referanser
----------

1. 1 2  «Sjöareal och sjöhöjd» (PDF). Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 29. november 2018.
2. ↑  «Sjödjup och sjövolym». *Svenskt vattenarkiv*. Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 29. november 2018.
3. ↑  «Min karta». Lantmäteriet. Besøkt 24. mai 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Dampbåt på Näldsjön, Bildarkivet Jamtli
* Informasjon om Näldsjön på det lokale nettstedet Offerdal.se

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
*Se også Solliden på Skansen, Stockholm.*
Solliden
Den italienske hagen
**Solliden** er et slott på Öland i Sverige og er den svenske kongefamiliens sommerbosted og kong Carl XVI Gustafs private eiendom. Slottet ligger i Räpplinge sogn, nær Borgholms slottsruin og det stod ferdig i 1906. 

Solliden ble anlagt av dronning Victoria som hadde fått inspirasjon av flere besøk i den svenske legen Axel Munthes italienske villa San Michele på Capri. Victoria hadde hele sitt liv problemer med helsen men trodde at Ölands milde klima skulle lindre hennes plager. Hun ga i oppdrag til arkitekten Torben Grut å komme med et forslag og den 25. september 1903 ble grunnstenen til slottet lagt ned.

Den endelige utformningen av villan skjedde i samråd mellom Victoria og Grut; det finnes ett hundretalls brev bevart der de to diskuterer store og små detaljer, blant annet utformningen av taket. Med hjelp av Munthe kunne Victoria kjøpa bygningsdetaljer og statuer fra Italia. Den 15. september 1906 kunne Victoria flytte inn.

Etter dronning Victorias død ble Solliden arvet av Gustaf V og han utstyrte slottet med elektrisitet og elektrisk varme. Gustaf V testamentertere Solliden til arvprins Carl Gustaf men kronprinsens mor prinsesse Sibylla disponere stedet. Dronning Silvia besøkte Solliden første gang i 1973, og lot plante nye sorter med trær i den omgivende ekeskogen, blant annet tuja og tulpantrær.

Slottet består av tre etasjer der nederste etasje er rom knyttet til driften av stedet. Den andre etasjen består av en entréhall, salong, spiserom samt gjesterom. Fra entréhallen finnes en trapp opp til tredje etasje der det er soverom, salong og skriverom samt en liten trapp ned till andre etasje. På loftet finnes ytterligere noen små rom.

I tillegg til hovedhuset finnes det ytterligere noen hus. Ved byggingen flyttet man på en eldre husmannsplass som siden 1948 har blitt anvendt som lekestue. Personell og gjester bor i et bygg som kalles Kavaljershuset (tidigere Jägarhyddan). Det finnes også noen driftsbygninger og stall.

Sør for hovedbygget ligger en pergola med planter som vokser rundt søylene. Sør for denne ligger en italiensk have utsmykket med statuer ocg krukker. Sør for den italienske hvaven ligger en engelsk park med store gressplener og ytterligere skulpturer. Drottning Silvia har latt oppføre fuchsiaarkader der.

Vest for hovedhuset ligger en rosenhave samt en krokettbane og et lysthus. Nede ved Kalmar sund ligger en havn med bølgebrytere og badehus.

Referanser
----------

1. ↑  Kerstin Engstrand, «Drottning med känsla för grönt»*Allt om trädgård*, nr 14/2007, s. 68-71

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Solliden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Solliden – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Svengali
**Svengali** er en litterær fiktiv skikkelse som er blitt synonym med en person som fra kulissene har en sterk og manipulerende innflytelse på en annen. Skikkelsen er sterkt negativt farget.

Opprinnelsen er den Svengali som omtales i romanen *Trilby* av George du Maurier fra 1894. I den blir en fullstendig umusikalsk jente ved navn Trilby O'Ferrall forvandlet under hypnose av den demoniske ånden Svengali til en sangens diva. Men hun er ute av stand til å opptre uten Svengalis hjelp, og blir helt bergtatt av ham. Til slutt slår manipulasjonen feil, fordi Svengali på grunn av et hjerteinfarkt ikke klarer å gjennomføre hypnosen.

Romanen er ikke så meget en analyse av forholdet mellom Svengali og Trilby, mer en skildring av det bohemiske Paris i 1850-årene.

Skikkelsen er blitt oppfattet som jødisk, som en «Den vandrende jøde»-skikkelse, det vil si, fremstillingen som antijødisk.

Ikke bare Svengali, men også navnet Trilby, ble godt kjent på grunn av romanens popularitet. Såper, sanger, danser, tannkrem og en by i USA fikk navnet Trilby, likeså en type hatt som ble brukt under produksjonen av en dramatisering av romanen i London. Handlingen inspirerte Gaston Leroux til *Le Fantôme de l'Opéra* i 1909/10. Selv om du Maurier til å begynne med var svært revet med av all oppmerksomheten, ble han til slutt grundig lei av den vedvarende oppmerksomhet rundt romanen.

Filmatiseringer
---------------

Boken har inspirert en rekke filmer ved navn *Svengali*:

* 1914: en østerriksk film av Jacob Fleck
* 1927: en tysk film av Gennaro Righelli
* 1931: en amerikansk film av Archie Mayo
* 1954: en britisk film av Noel Langley
* 1983: en amerikansk fjernsynsfilm av Anthony Harvey
* 2004 en amerikansk film av Richard D. Morris

Referanser
----------

1. 1 2  *Trilby og Vasantasena : To tvillingsøstre fra vidt skilte tider og steder*. Kringsjaa 1895 Vol. 5. Kristiania: Olaf Norli. 1895. s. 664–665. «Tidsskriftets læsere vil mindes du Mauriers fortælling *Peter Ibbetson*, der gik som feuilleton gjennem første aargang, og om hvilken Jonas Lie udtalte sig med megen varme. Det er ogsaa blevet nævnt, at forfatteren i det forløbne aar har skrevet en ny bog Trilby. Denne sees at have gjort helt fænomenal lykke i England og Amerika. (---) Forfatterens sange og musikalske vink er blevet udnyttet og udfyldt, og der averteres nu Trilby musikhefter, mens Trilbysangene høres overalt.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Sollerud** (IPA: [²sɔɫ̪ːərʉ], prep. *på*) er et boligstrøk i ytterst i bydel Ullern i Oslo. Det grenser til Lysakerelven med Lysaker og Bærum kommune på andre siden i vest, Lilleaker i nord, Bestum i nordøst, Vækerø i øst og Lysakerfjorden i sør.

Tidligere Sollerud gård, som strøket er oppkalt etter, var oppført i 1871 av doktor Rustad med arkitekt H.E. Schirmer. Gården ble i 1890 kjøpt av Axel Heiberg, som satte opp en trebygning. Denne trebygningen ble ombygget av Thomas Stang og benyttes i dag til Sollerud skole. Byggingen av småhus kom i gang på begynnelsen av 1900-tallet.

Sollerud har også en holdeplass på trikkelinjen Lilleakerbanen: Sollerud holdeplass

Navnet kommer trolig av norrønt *Sǫrlaruð*, en sammensetning av mannsnavnet *Sǫrli* og etterfestet *-ruð* («rydning»).

Galleri
-------

* Sollerud gård  Foto: Helge HøifødtSollerud gård  Foto: Helge Høifødt
* Sollerud strand  Foto: Helge HøifødtSollerud strand  Foto: Helge Høifødt
* TrikkestoppetTrikkestoppet

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**«När juldagsmorgon glimmar»** er en julesang og julesalme med svensk tekst av Betty Ehrenborg-Posse i 1851. Originalteksten var på tysk. Melodien ble skrevet av Abel Burckhardt i 1845.

Sangen ble først publisert i frikirkebevegelsens sangbøker, ble anvendt i søndagsskolens arbeid og inneholdt da referanser til barndomen (*«min barndoms dagar»*, *«du käre barnevän»*), som i 1986 ble tatt bort da sangen ble innført i Den svenska psalmboken. Da ble det publisert en bearbeidelse som er gjort av en ukjent opphavsmann. Denne bearbeidelsen ble publisert allerede i 1906 i *Sjung, svenska folk!*. Sangen inneholder også en dramatisk nerve som trekker sangerne med i hendelsesforløpet (*«jag vill till stallet gå»* og i den nyere versjonen *«och våra knän vi böjer»*).

Melodien (2/2, D-dur) er en «tysk folkemelodi» (det vil si ukjent komponist) fra begynnelsen av 1800-tallet. I tyskspråklig versjon heter den «Wir hatten gebauet ein stattliches Haus» og er ikke en julesang. Den versjonen ble sunget da det tidligere Vest-Tysklands parlament i innførte den vesttyske forfatningen. Melodien blir også anvendt i Johannes Brahms' verk «Ouvertyren til en akademisk høytid».

Sangen finnes også i en engelskpråklig versjon med juletema: «When Christmas Morn Is Dawning». Det finnes også en alternativ svensk tekst med samme melodi og med juletema, «När juletid er inne».

Filmer og innspillinger
-----------------------

Salmen forekommer som filmmusikk i *Himlaspelet* fra 1942, *På dessa skudror* fra 1949, *Janne Vängman på nya äventyr* fra 1949, *Bara en mor* fra 1949 og *Het är min längtan* fra 1955.

I tillegg er den innspilt på plate, som for eksempel på *Nu tändas tusen juleljus* fra 1981 med Agnetha Fältskog, *Jul i Kvinnabøske* fra 1986 med Hasse Anderson og *Min barndoms jular* fra 1987 med Kikki Danielsson.

Norsk innspilling
-----------------

* Valens Solistkor. Innspilt i Sandefjord kirke 22. mai 1967. Utgitt på LP-platen His Master's Voice SNCLP 101.

Referanser
----------

1. ↑  Information på Svensk mediedatabas
2. ↑  Information på Svensk mediedatabas
3. ↑  Information på Svensk mediedatabas
**Statsarkivet i Stavanger**
er en del av Arkivverket. Statsarkivet tar vare på arkivene etter lokale og regionale statlige organ i Rogaland fylke. Institusjonen ble opprettet i 1970. I 1949 ble statsarkivkontoret i Stavanger etablert, underlagt Statsarkivet i Bergen. Statsarkivet i Stavanger har et nasjonalt ansvar for å dokumentere norsk petroleumshistorie på arkivsiden. Statsarkivet tar også i mot og bevarer andre private arkiv.

Lokalisering
------------

Statsarkivkontoret holdt til i kjellerlokaler på Stavanger sykehus fra 1949 til 1964. I 1964 flyttet institusjonen inn i det nye Norges Bank-bygget på Domkirkeplassen. Lokalene i IMI-bygget i Bergelandsgt. 30 ble tatt i bruk i 1987. Statsarkivet er samlokalisert med Interkommunalt Arkiv i Rogaland og Rogaland Historielag.

Statsarkivarer
--------------

* 1970: Harald Aurenes (1902 - 1970)
* 1970 - 2005: Hans Eyvind Næss (1943 - )
* 2006 - 2013: Sigve Gramstad (1948 - )
* 2013 - : Inger Messmer (1962 - )

Litteratur
----------

* Statsarkivet i Stavanger. *Dokumentene forteller* (Riksarkivaren, skriftserie 18, 2004)

Eksterne lenker
---------------

* Arkivverkets hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** Forvaltningsdatabasen
 |
**Statsarkivet i Oslo**
er en del av Arkivverket. Institusjonen ble opprettet i 1914. Statsarkivets oppgaver er å ta vare på og tilgjengeliggjøre arkivmateriale fra den lokale og regionale statsadministrasjonen i Oslo, Akershus og Østfold. I tillegg tar arkivet imot og oppbevarer privatarkiv. Statsarkivet har tilsyn med arkivforholdene i den offentlige forvaltningen innen sitt distrikt, og bistår i den sammenheng offentlige myndigheter med råd og veiledning. Statsarkivet arbeider også med å skape interesse for og spre kunnskap om arkiv. Arkivene utgjør drøyt 18 000 hyllemeter (2009).

Historikk
---------

Stiftsarkiverne i Kristiania ble opprettet i 1914. Arkivet dekket de lokale embetsarkivene fra Hamar, Kristiania og Kristiansand stift. Statsarkivet i Hamar ble vedtatt opprettet 13. juli 1917. Arkivmateriale fra embetsarkivene i Hedmark og Oppland ble overført til Hamar samme år. Statsarkivet i Kristiansand sto ferdig i 1934, samme år ble materialet fra Kristiansand stift overført dit. I 1919 skiftet institusjonen navn til Statsarkivet i Kristiania, og fra 1924 Statsarkivet i Oslo. Den siste endringen i Statsarkivets administrative område kom i 1992, da Statsarkivet i Kongsberg ble formelt opprettet. Arkivmaterialet fra Buskerud, Telemark og Vestfold ble overført til Kongsberg i 1994.

Lokalisering
------------

Statsarkivet er samlokalisert med Riksarkivet ved Sognsvann i Oslo. 
Ved opprettelsen i 1914 hadde statsarkivet lokaler i en fløy av stortingsbygningen, sammen med Riksarkivet. Samme år flyttet Riksarkivet ut, mens det nye statsarkivet ble værende i Stortinget til 1938. I perioden 1938–1974 hadde statsarkivet tilhold i Kirkegaten 14–16–18 (Centralgården). Under krigen var mesteparten av arkivene flyttet til Kongens gruve på Kongsberg, bare 250 hyllemeter var igjen i Oslo. Statsarkivbygningen ble sterkt skadet under Filipstad-eksplosjonen den 19. desember 1943. Fra 1974 holdt statsarkivet til i Prinsensgate 7–9, inntil det flyttet inn i den nye riksarkivbygningen på Kringsjå ved Sognsvann i Oslo i 1978.

Statsarkivarer
--------------

* 1914–1921: Erik Andreas Thomle
* 1921–1922: Christopher Brinchmann
* 1922–1932: Andreas Fredrik Grøn Scheel
* 1932–1950: Axel Vilhelm Ullmann
* 1950–1951: Peter Johan Agerholt
* 1951–1953: Eivind Bergh Jerve (konst.)
* 1953–1960: Peter Johan Agerholt
* 1960–1967: Gunvald K. Bøe
* 1967–1972: Fin Michalsen
* 1972–1980: Lajos Juhász
* 1980–1983: Per-Øivind Sandberg
* 1984–1992: Nils Johan Stoa
* 1993–2001: Harald Hals
* 2001–2013: Dag Mangset
* 2014-: Lars-Jørgen Sandberg

Litteratur
----------

* Statsarkivet i Oslo. *Dokumentene forteller* (Riksarkivaren skriftserie 15, 2004) Dokumentene forteller
* Liv Mykland. *Håndbok for brukere av statsarkivene*. (Riksarkivaren skriftserie 19, Universitetsforlaget 2005)

Eksterne lenker
---------------

* Arkivverkets hjemmeside
* Lokalhistoriewiki Statsarkivet i Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC **·** Forvaltningsdatabasen
 |
***C*maks** (av eng *C*max) er lik den maksimale serumkonsentrasjon en droge kan oppnå i en spesifisert cellegruppe eller testområde i kroppen, etter at den har blitt administrert (tilført) og før neste dose administreres. Dette er et standardmål innen farmakokinetikk. Parameteren ***T*maks** er relatert til *C*maks og representerer den tiden (det tidsrommet) *C*maks kan observeres. ***C*min** er det motsatte av *C*maks, og utgjør således minimum (også kalt *sann*) serumkonsentrasjon for en droge.

Beskrivelse
-----------

Når en dose blir administrert intravenøst, er *C*maks og *T*maks nært avhengige av den eksperimentelle protokollen, siden konsentrasjonen alltid vil synke (reduseres) når dosen administreres på denne måten. Men om dosen administreres peroralt, vil *C*maks og *T*maks være avhengig av omfanget, samt raten av drogens absorpsjon og den disposisjonsprofilen den har. De kan brukes til å karakterisere ulike betingelser for ulike formuleringer i det samme subjektet.

Kortvarige bivirkninger av en droge opptrer typisk nær *C*maks, mens den terapeutiske effekten av droger med vedvarende varighet gjerne skjer ved konsentrasjoner liker over *C*min.

*C*maks måles (testes) ofte i et forsøk på å avdekke bioekvivalens (BE) mellom generiske og innovatoriske drogeprodukter, altså i hvilken grad de kan forventes å ha en likeverdig medisinsk effekt.

Referanser
----------

1. ↑  Tracy TS (2004). «Pharmacokinetics». *Modern pharmacology with clinical applications*. Hagerstwon, MD: Lippincott Williams & Wilkins. s. 49. ISBN 0-7817-3762-1.
2. ↑  Newlands, Amy (2006). «Statistics and Pharmacokinetics in Clinical Pharmacology Studies» (PDF). GlaxoSmithKline, Greenford UK. Arkivert fra originalen (PDF) Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 28. desember 2018.  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 13. november 2013. Besøkt 28. desember 2018.
3. ↑  Urso R, Blardi P, Giorgi G (2002). A short introduction to pharmacokinetics. *Eur Rev Med Pharmacol Sci.* **6** (2–3): 33–44. PMID 12708608
4. ↑  Midha KK, Rawson MJ, Hubbard JW (2005). The bioequivalence of highly variable drugs and drug products. *Int J Clin Pharmacol Ther.* **43** (10): 485–98. PMID 16240706
Sentrum i Brøttumsbygda er ved krysset mellom fylkesvei 1656 og fylkesvei 1658.
Brøttum kirke
**Brøttum** er et sogn og en valgkrets helt nord i Ringsaker kommune i Innlandet. Valgkretsen Brøttum kirke hadde 421 innbyggere per 1. januar 2018.Brøttum ligger rundt 13 kilometer sørøst for Lillehammer. Sentrum i bygda er omtrent der fylkesvei 1656 og 1658 krysser hverandre. I nærområdet rundt dette finner man butikk, skole, aldershjem, kirke og en nedlagt jernbanestasjon. Det er idrettsplass og campingplass på sørsiden av fylkesvei 213.

Se også
-------

* Brøttum kirke
* Brøttum stasjon
* Brøttum Idrettslag
* Brøttum brass

Referanser
----------

1. ↑  «Grunnkretsenes befolkning (G) 1999 - 2018». Statistisk sentralbyrå. Besøkt 19. november 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Niels Moen (1987). *Slekter og gårder i Brøttum sogn* (2. utg.). Brøttum: Brøttum historielag.
* Jarle Rømo (1995). *Fra omgangsskole til ungdomsskole. Skolen på Brøttum i 200 år*. Lillehammer: Thorsrud. ISBN 82-78470-03-0.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |