recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Palle Huld** (født 2. august 1912, død 26. november 2010) var en dansk skuespiller.

Jorden rundt
------------

I 1928 vant Huld en konkurranse i dagbladet Politiken og vant en reise med skip, jernbane og bil. Konkurransen var arrangert i forbindelse med 100-årsmarkeringen for den franske forfatteren Jules Vernes fødsel. Ved hjemkomsten ble han på Københavns Rådhusplads hyllet av 20 000 fremmøtte. Han beskrev sin reise rundt jorden i boken *Jorden rundt i 44 Dage af Palle*. Den ble oversatt til over elleve språk. Hergé leste den, det inspirerte ham til å skape tegneserien Tintin.

Scenekunstner
-------------

Etter et studieopphold i Canada 1928–1931 ble Huld tatt opp på Det kongelige Teaters elevskole i 1932, debuterte på teatret i 1934 og ble fast ansatt samme sted i 1936. Her spilte han en lang rekke store roller gjennom nesten 50 år.

Priser
------

Huld ble opp gjennom årene hedret med flere priser, blant annet Frederik Schybergs Mindelegat, Olaf Poulsens Mindelegat (1980) og Louis Halberstadts Æreslegat. Han ble i 2005 æreskunstner i Østermarie på Bornholm, hvor *Palle Hulds Hulvej* er oppkalt etter ham.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0401341, besøkt 14. august 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.nytimes.com[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Kpn.dk - 27-11-2010 - Skuespiller Palle Huld er død
5. ↑  Tintin inspireret af dansker

Eksterne lenker
---------------

* (en) Palle Huld på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Palle Huld i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Palle Huld på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Palle Huld på danskefilm.dk Rediger på Wikidata

* (da) Palle Huld på danskfilmogtv.dk Rediger på Wikidata

* (da) Palle Huld på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Palle Huld på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Palle Huld på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Palle Huld hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Palle Huld hos danskefilmstemmer.dk Rediger på Wikidata

  

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Gyldendals Teaterleksikon **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** ICCU **·** MusicBrainz
 |
**William Trewartha Bray** (1794-1868), kjent som **Billy Bray** og tidvis kalt **Silly Billy**, var en utradisjonell predikant fra Cornwall.

Bray ble født i 1794 i landsbyen Twelveheads i Cornwall, England, som eldste av tre barn av William Bray (en gruvearbeider) og Ann. Faren døde mens barna fortsatt var små, og de ble oppdratt hos sin bestefar, som var en gudfryktig metodist. Etter å ha avsluttet skolegangen jobbet Bray som gruvearbeider i Cornwall og Devon, og han led på denne tiden avalkoholisme. I 1821 giftet han seg med Joanna, som var tidligere metodist, og de fikk syv barn.

I 1823 overlevde han en gruveulykke, og senere oppga han at han omvendte seg til kristendommen i november samme år etter å ha lest boka *Visions of Heaven and Hell* av John Bunyan. Han ble med i metodistgrupperingen *Bible Christian Church,* og ble en utradisjonell, predikant, kjent for å ha prekener med spontane utbrudd av sang og dans. I tillegg til sine syv barn tok Bray nå også til seg to foreldreløse barn. Han samlet inn midler til å bygge tre nye metodist-menighetshus: ett i Twelveheads, ett i Carharrack og ett like ved Kerley Downs (som er det eneste gjenstående per 2023).

Bray døde i 1868 og er gravlagt i Baldhu i Cornwall.

Referanser
----------

1. 1 2  «Billy Bray» **(engelsk)**. UK Wells.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Palle Julius Skipper Simonsen** (født 6. mai 1933 i Sall i Østjylland, død 16. april 2014 i Hellerup) var en dansk konservativ politiker, offentlig tjenestemann og forretningsmann.

Liv og virke
------------

Han var sønn av gårdbruker Skipper Simonsen og hustru Julie Kanne i Sall ved Hammel. Han giftet seg i 1960 med Kirsten Krog. Etter realskolen i Hammel og handelshøyskolen i Aarhus gikk han inn i næringslivet. I 1965 ble han prokurist i gartnerivirksomheten Dansk Chrysanthemum Kultur (DCK) ved København. Simonsen ble direktør i 1968, og fratrådte da virksomheten flyttet til Italia. Han var direktør i Civilforsvarsforbundet (nå Beredskabsforbundet) 1970–1982.

Simonsen hadde et sterkt sosialpolitisk engasjement helt siden faren bestyrte en fattiggård, og sluttet seg til Det Konservative Folkeparti som 20-åring. Han var nestformann i Konservativ Ungdom 1960–1962. Simonsen var valgt til Folketinget fra Københavns østre storkrets 1968–1971, Vestsjællands amtskrets 1971–1975 og Frederiksborg amtskrets 1977–1989. Han ble i 1970 de konservatives sosialpolitiske talsmann og snart en av partiets ledende politikere, blant annet som viseformann 1975–1981. Han ledet Folketingets sosialutvalg og forsvarsutvalg før han ble de konservatives politiske ordfører i 1981. Året etter ble han utnevnt til sosialminister, og overtok som finansminister ved regjeringsomdannelsen i 1984. I 1989 trådte han ut av politikken.

Etter tiden som politiker var han administrerende direktør i Arbejdsmarkedets Tillægspension 1989–1998. Han fortsatte å delta og lede sosialpolitiske råd og ideelle organisasjoner. Han døde nært 81 år gammel, etter å ha blitt rammet av en blodpropp i hjernen, og ble begravet fra Messiaskirken i Charlottenlund.

I 1998 ble han utnevnt til kommandør av 1. klasse av Dannebrogordenen.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Harding, Merete og Larsen, Helge. «Palle Simonsen». *Den Store Danske Encyklopædi*. Besøkt 20. juni 2016. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  Ritzau (18. april 2014). «Tidligere minister Palle Simonsen er død» **(dansk)**. DR. Besøkt 20. juli 2016.
3. ↑  Scharff, Lotte (23. april 2014). «Et sidste farvel til tidligere minister: Toppolitikere i tårer». *B.T.* **(dansk)**. Besøkt 20. juli 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |

Portal: Danmark
Surnadalsfjorden
**Surnadalsfjorden** er en fjord i Surnadal kommune i Møre og Romsdal. Fjorden strekker seg 10 kilometer østover til Surnadalsøra og industriområdet Røtet. Fjorden har innløp mellom Torvikneset i sør og Kjergroneset i nord.

Grenda Årnes ligger like øst for Kjergroneset på nordsida, mens Torvika ligger tvers over fjorden på andre sida. Det er flere bruk på begge sider innover i fjorden, blant annet Sjøasetra og Glærem på hver sin side av fjorden.

Elva Surna renner ut i Surnadalsfjorden ved Surnadalsøra. Dette fører til at fjorden inneholder en god del ferskvann, og har lett for å fryse igjen i kalde perioder om vinteren.

På nordsida av fjorden er det flere kalkforekomster, og det var tidligere tre kalkgruver i drift. I dag er det kun ei gruve igjen, Glærum kalksteingruve. Ved Glærum kalksteingruve ligger Kalkstranda som brukes som friluftsområde og badeplass.

Fv326 går langs sørsida av fjorden, mens Fv328 går på nordsida.

Referanser
----------

1. ↑  Surnadalsfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Thomas Christian Hansen** (født 19. mai 1974 i Rana kommune) er en norsk musiker, komponist, artist, designer, fotograf, regissør, filmskaper, skuespiller, manusforfatter. Han er mest kjent for å være drivkraft og primus motor for metal bandet Gaia Epicus.

Biografi
--------

Hansen begynte sin musikalske karriere som trommeslager, men i 1992 startet han bandet Rått Kjøtt og da tok han rollen som gitarist og vokalist. Dette bandet har han drevet non stop til dags dato, men band navn, musikkstil og medlemmer har blitt byttet ut flere ganger opp i gjennom årene. Siden 2001 har bandet gått under navnet Gaia Epicus og de har gitt ut flere album, og har spilt konserter både i Norge og i utlandet. Hansen har også et sideprosjekt som heter Mysterium hvor han lager ekte norsk rock. Hansen har jobbet med flere store kjente navn som har bidratt på musikken hans.

Han har jobbet som musikklærer og kursinstruktør i over 10 år. Han har komponert musikk for film og teater. Hansen har også laget en del musikkvideoer og en amatørspillefilm ved navn «Mørkets Sirkel».

Diskografi
----------

#### GAIA EPICUS

* 2003 Satrap
* 2005 Symphony of glory
* 2007 Victory
* 2008 Damnation
* 2012 Dark Secrets

#### COMPILATION

* 2002 Over the edge, released by Edgerunner - song: Cyber Future
* 2004 Metal elements 2, released by Nightmare - song: Die for your king
* 2007 Magazine nr.42, released by Sweden rock - song: Fortress of solitude
* 2012 HelloRay, released by Epicus Records - song: Warrior (Helloween cover)

**ANDRE BAND**

**Mysterium**

* 2011 Demo demo'n - Norsk Rock (demo)

Roller
------

**FILM**

* 2013 Mørkets Sirkel - Amatørspillefilm, skrekk. Regi: Thomas Chr. Hansen

**REKLAME**

* 2014 Grillfest - Coop og weber grillmat. Regi: Harald Zwart

Referanser
----------

1. ↑  artikkel Is, ild og knusing Helgeland Arbeiderblad 18.08.2013
2. ↑  Sørger for flere strenger Rana blad 04.09.2013
3. ↑  NRK - Skrekkfilm laget av Hansen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thomas Chr. Hansen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) www.thomashansen.info - Offisiell webside
* (en) www.gaia-epicus.com - Offisiell webside Gaia Epicus
* (no) Starter ny musikkskole Byavisa Fredriksstad 20. november 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Generalmajor Syed Ahmed-el-Edroos (til høyre) overgir Hyderabad State Forces til den indiske generalmajor Joyanto Nath Chaudhuri ved en seremoni i Secunderabad
**Operasjon Polo** var en indisk militær operasjon i september 1948 hvor indiske styrker innlemmet fyrstestaten Hyderabad og satte en sluttstrek for statens uavhengighet og styret til nizamen av Hyderabad.

Operasjonen fant sted etter at Osman Ali Khan, nizam av Hyderabad, valgte å verken bli en del av India eller Pakistan under delingen av India. Dette valget ble støttet av Kasim Razvis væpnede milits, razakarene, og hadde moralsk støtte fra Pakistan. Etter at forhandlingene mellom nizamen og India gikk i stå, begynte indisk lederskap å frykte en fiendtlig selvstendig stat midt inne i selve India. På bakgrunn av dette valgte visestatsminister Sardad Patel å annektere Hyderabad i det den indiske regjeringen kalte en «politiaksjon». Den indiske regjeringen fryktet samtidig at dette kunne føre til sammenstøt mellom hinduer og muslimer og det ble erklært unntakstilstand i hele India.

Den indiske militæroperasjonen ble kalt Operasjon Polo og startet 13. september 1948. Den indiske hæren ble sendt inn i Hyderabad på fem fronter, og de hyderabadske styrkene ble slått i løpet av fem dager. Den 18. september overga Hyderabads hær under ledelse av generalmajor Syed Ahmed-el-Edroos seg. Ifølge offisielle, indiske tall hadde Hyderabad et tap på 807 soldater. 1647 soldater ble tatt til fange. Videre ble 1373 razakarer drept og 1911 tatt til fange. 43 kommunister, arabere, pashtunere og rohillaer ble drept og 267 tatt til fange. India oppga et tap på 10 egne soldater.

Hyderabads regjering ble tatt til fange og Hyderabad satt under en indisk militærregjering ledet av generalmajor Joyanto Nath Chaudhuri som militærguvernør. Det ble foretatt utrenskninger av muslimer fra statsadministrasjonen. I kjølvannet av Operasjon Polo fulgte det og hevnaksjoner fra den hinduistiske befolkningen mot muslimer i allmennhet. Nizamen ble behandlet mildt og fulgte den indiske regjerings ønsker. Hyderabad ble gjort til en delstat i India, der nizamen ble utpekt til rajpramukh (seremoniell guvernør).

Referanser
----------

1. ↑  Lucien D. Benichou: *From Autocracy to Integration: Political Developments in Hyderabad State (1938–1948)*, Hyderabad: Orient Longman, 2000, s. 243.
2. ↑  Benichou, s. 236ff.
3. ↑  Taylor C. Sherman: «The integration of the princely state of Hyderabad and the making of the postcolonial state in India, 1948–56», *Indian Economic & Social History Review*, bd. 44, nr. 4, 2007, s. 489–516.
**Pallichnidae** er en gruppe av utdødde (antatte) biller som levde i gjødsel. Pallichnidae er ikke et tradisjonelt takson, men et såkalt ichnotakson, som er definert ikke ut fra billene selv, men brukes om fossile utgravde ganger antatt laget av biller. Det er imidlertid usikkert, de kan også være laget av vepser eller bier.

Utseende og levevis
-------------------

Gruppen omfatter fossile, utgravde hulrom i bakken som har blitt tolket som puppekammere for jordlevende insekter. Kamrene ser ut til å ha forsterkede vegger, men ingen indikasjoner på at silke eller lignende er brukt.

Utbredelse
----------

Slike fossiler er kjent fra oligocen i Nord-Amerika, og fra kritt i Argentina.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien **Pallichnidae** Genise, 2004
				+ Gruppen *Fictovichnus*
				+ Gruppen *Pallichnus* (ikke en slekt i tradisjonell forstand)
				+ Gruppen *Scaphichnium*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pallichnidae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Pallichnidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
«Operasjon Paperclip» var kodenavn for et hemmelig program der amerikanske agenter i Joint Intelligence Objectives Agency (JIOA) rekrutterte flere enn 1600 teknikere, ingeniører og vitenskapsfolk fra det nasjonalsosialistiske Tyskland til å arbeide for USA etter andre verdenskrig (særlig i perioden 1945–1959). Bildet viser 104 tyske rakettforskere, blant annet Wernher von Braun, ved den amerikanske hærens omfattende anlegg Fort Bliss i Texas i 1946.
**Operasjon Paperclip** (fra engelsk *Operation Paperclip*, egentlig «operasjon binders») er en av flere operasjoner der USAs militære og etterretningstjenester i sluttfasen av og etter andre verdenskrig samlet inn forskere og andre fra det nasjonalsosialistiske Tyskland som amerikanske myndigheter kunne bruke i kampen mot Sovjetunionen under den kalde krigen. Operasjonen ble opprinnelig kalt *Operasjon Overcast*. En tilsvarende operasjon kalt *Operasjon Alsos* hadde som mål å sikre seg mest mulig fra det tyske atomvåpenprogrammet, og *Operasjon TICOM* samlet inn tyske kryptografieksperter. Mye informasjon om disse operasjonene er fortsatt holdt hemmelig.

Av særlig interesse var vitenskapsmenn som var rakettforskere og spesialister i aerodynamikk, kjemiske våpen og medisin. Disse forskerne og deres familier ble i hemmelighet bragt inn i USA uten Innenriksdepartementets viten og godkjennelse. For å få dem inn i landet ble granskningsrapporter om deres krigsaktivitet hvitvasket, og innreise anbefalt av CIA. Den mest kjente av disse vitenskapsmennene var rakettforskeren Wernher von Braun.

Brorparten av forskerne, nær 500, var plassert ved *White Sands Proving Ground* i New Mexico, Fort Bliss i Texas og *U.S. Space and Rocket Center* i Huntsville i Alabama. Her arbeidet de med rakettstyring og ballistisk raketteknologi og la grunnlaget for den amerikanske romfartsorganisasjonen NASA og USAs interkontinentale rakettprogram.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Operation Paperclip – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Portal: Andre verdenskrig
**Per Bjarne Boym** (født 4. oktober 1946 i Nord-Fron) er en norsk kunstkritiker og kunsthistoriker. Fra 1996 var han direktør for Museet for samtidskunst.

Boym er magister fra Universitetet i Bergen i 1974 innen kunsthistorie. I 1974 var han museumsassistent ved Oslo kommunes kunstsamlinger, senere var han i perioden 1974–75 intendant ved Kunstnernes hus i Oslo. Fra 1976 til 1983 jobbet han innen forskjellige fagfelt; som smelteovnsarbeider, FN-soldat, kunstkritiker og lektor. Han var førstekonservator og daglig leder ved Lillehammer bys malerisamling i perioden 1984–93. Deretter var han direktør ved Bergens kommunes kunstsamlinger i perioden 1994–95, og direktør ved Oslo kommunes kunstsamlinger i perioden 1995–96. Han har hatt styreverv i Riksutstillingene og i Nordisk institutt for samtidskunst.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Per\_Bjarne\_Boym[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   BnFs generelle katalog, catalogue.bnf.fr, besøkt 27. mars 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
***Bothynus cunctator*** er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En ganske stor (ca. 20 millimeter), nokså bred, blank, svart hornbille. Hos denne arten har ikke hannen noen slående, ytre kjønnstrekk og kjønnene ser ganske like ut. Hodet er uten horn. Pronotum har en ganske liten knøl ved forkanten, men ingen påfallende grop bak denne. Pronotum er ganske fint og tett punktert. Dekkvingene har tydelige punktrekker. På beina har for-leggene tre store, skarpe tenner.

Levevis
-------

Svært lite er kjent om biologien til denne slekten, og larvene er ukjente. Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt fra Mexico i nord til Paraguay i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
						* Slekten *Bothynus* Hope, 1837
							+ ***Bothynus cunctator*** (Mannerheim, 1829)

Kilder
------

* Dynastidae du monde- nettside om arten
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Bothynus*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bothynus cunctator* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bothynus cunctator* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Bothynus cunctator* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Bothynus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kanari-Fansen under kampen mellom Lillestrøm og Vålerenga på Ullevaal Stadion våren 2006.
**Kanari-Fansen Lillestrøm** (**KFL**) er Lillestrøm Sportsklubbs uavhengige supporterklubb. Kanari-Fansen ble stiftet 2. desember 1992 som et resultat av billettfordelingen til cupfinalen det året. Per august 2006 hadde kanarifansen 5 000 betalende medlemmer. Det er dobbelt så mange som i august 2005.

Kanari-Fansen støtter LSK på en rekke måter. Kanari-Fansen arrangerer turer til bortekamper, lager sanger, arrangerer tifo og skaper tribuneliv rundt fotballkampene.

Æresmedlemmer
-------------

Æresmedlemskap er en æresbevisning gitt av KFL. Følgende er æresmedlemmer av KFL: 

* Frode Kippe
* Peter Werni
* Per Magne Misund
* Torgeir Bjarmann

Sanger
------

Kanarifansen har et stort antall sanger som synges under kamp. For å lettere få med flere på synging har det blitt laget en oversikt over sangene med tekster som er lagt ut på nettet.

Tifo
----

FuglaTifo heter gruppen som står bak Kanarifansens tifo-innslag.

Grupperinger
------------

Kanarifansen består internt av en rekke grupperinger. De fleste av disse er mennesker som samles for å yte noe ekstra for Lillestrøm Sportsklubb. Det være seg gjennom intensiv bruk av flagg, bannere, rop, sanger og lignende.

Oversikt over styremedlemmer siden starten i 1992
-------------------------------------------------

2009

* Arild Myklebust
* Jan Jensen
* Vidar Evje
* Frode Johansen
* Per Arne Kristiansen
* Jon-Inge Ekre
* Jan Petter Myrvold
* Mariell Sørensen
* Thomas Nilsen

2008 

* Arild Myklebust
* Jan Jensen
* Petter Ødemark
* Per Arne
* Frode Johansen

2007 

* Arild Myklebust
* Tony Johansen
* Petter Wilhelm Olafsson
* Jan Jensen
* Erling Stray
* Silje Hermansen

2006 

* Arild Myklebust
* Tony Johansen
* Petter Wilhelm Olafsson
* Jan Jensen
* Erling Stray

2005 

* Arild Myklebust
* Tony Johansen
* Petter Wilhelm Olafsson
* Jan Jensen
* Rune Kvalheim

2004 

* Arild Myklebust
* Morten Veening
* Tony Johansen
* Petter Wilhelm Olafsson
* Jan Jensen

2003 

* Arild Myklebust
* Morten Veening
* Ole Kristian Bakkene

  

2002 

* Arild Myklebust
* Morten Veening
* Yvonne Fagerli
* Jørn Didriksen
* Ole Kristian Bakkene
* Vegar Hjermundrud
* Ronnie Hallèn

2001 

* Morten Veening
* Arild Myklebust
* Yvonne Fagerli
* Jørn Didriksen
* Espen Andresen
* Vegar Hjermundrud
* Ronnie Hallèn

2000 

* Arild Myklebust
* Frode Thai Johansen

1999 

* Arild Myklebust

1998 

* Arild Myklebust
* Frode Thai Johansen

1997 

* Frode Thai Johansen
* Arild Myklebust

1996 

* Arild Myklebust

1995 

* Arild Myklebust

1994 

* Arild Myklebust

1993 

* Arild Myklebust

1992 

* Arild Myklebust

Eksterne lenker
---------------

* Kanari-Fansen egen pedia, Kanaripedia
* Kanari-Fansen Lillestrøms offisielle side
* LSKs nettside
* LSKhistorikk
**Per Herman Bjørge** (født 23. august 1935 i Espa, død 29. mai 2007) var en norsk informatiker, kjent fra flere pioneerprosjekt og regnet som en av sin tids fremste maskinutviklere.

Bjørge var utdannet ved elektrolinjen ved Norges tekniske høgskole i 1960, og arbeidet fra 1962 ved Forsvarets forskningsinstitutt (FFI), Han virket under Yngvar Lundh ved FFI til 1967, blant annet sentral i utviklingen av SAM 2. Han
oppholdt seg ved Massachusetts Institute of Technology (1966). Derpå etablerte han Norsk Data med
kollegene Rolf Skår og Lars Monrad-Krohn (1967), og var teknisk leder for utviklingen av
16-bitsmaskinen Nord-1 og 32-bitsmaskinen Nord-5.
Han sluttet i 1978 og etablerte Sim-X for utvikling av
typografisk programvare, der det ble frembrakt formater tilsvarende PostScript. En del tid
ble tilbrakt i Boston, der han senere etablerte Bettex (1984) og Graphic Edge. Tilbake i Norge
var han konsulent for Papirindustriens Forskningsinstitutt en tid.
Han etablerte Flexi-Map for vektorgrafikk-basert kartprogramvare, et selskap som ble
overtatt av Ugland IT.
Bjørge døde av kreft.

Referanser
----------

1. 1 2   Historisk befolkningsregister, Historisk befolkningsregister ID pc00000002463530, besøkt 22. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Lars Monrad-Krohn, Rolf Skår og Tor Alfheim, nekrolog[*død lenke*] fra norskdata.no
3. ↑  Brains[*død lenke*]
4. ↑  Fortsatt i digital toppform Arkivert 19. november 2007 hos Wayback Machine. fra oslo.net
5. ↑  Norges geniale IT-arkitekt Arkivert 12. september 2007 hos Wayback Machine. fra idg.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
***Bothynus alvarengai*** er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, blank, rødbrun hornbille. Arten er noe mer langstrakt enn de fleste andre *Bothynus*-artene. Hodet er uten horn. Hannen har en nokså stor grop foran på pronotum, med et kort, butt horn ved forkanten. Pronotum er ganske fint og spredt punktert bortsett fra gropen som har kraftig mikroskulptur. Dekkvingene har fine punktrekker. På beina har for-leggene tre store, skarpe tenner.

Levevis
-------

Svært lite er kjent om biologien til denne slekten, og larvene er ukjente. Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse
----------

Arten er kjent fra Brasil.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
						* Slekten *Bothynus* Hope, 1837
							+ ***Bothynus alvarengai*** Martínez, 1983

Kilder
------

* Dynastidae du monde- nettside om arten
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Bothynus*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bothynus alvarengai* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bothynus alvarengai* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Bothynus alvarengai* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Bothynus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kanalen i Horten som skiller Karljohansvern fra fastlandet. Foto: Stian Martinsen, 2015 
**Kanalen i Horten** er en kanal fra indre havnebasseng i Horten i Vestfold ut til Oslofjorden. Den skiller Karljohansvern fra fastlandet og er på rundt 800 meter. Ved utløpet av kanalen er det anlagt en småbåthavn, Fyllinga. Kanalens bredde er i underkant av 20 meter. Ved utgraving og vedlikehold av kanalen ble massene deponert på Fyllinga, og som derfor fikk nettopp det navnet.

Utforming og historie
---------------------

Småbåthavna Fyllinga ved enden av Hortenskanalen. Foto fra 1958. Foto: Nasjonalbibliotekets bildesamling 
Kanalen ble gravd ut for hånd mellom 1854 og 1867 i forbindelse med marinens etablering av orlogsstasjon. Orlogsfartøyene kunne trekkes ut i fjorden når vindforholdene gjorde det vanskelig å komme ut Vealøsrenna. Kanalen har også sørget for mer sirkulering av sjøvann i indre havnebasseng og gitt bedre vannkvalitet.

Opprinnelig var det kun jord i kanalen, og ikke noe steiner til å støtte opp og hindre jorderosjon. Kanalen måtte derfor stadig vedlikeholdes og på tidlig 1990-tall var den i ferd med å gro igjen. Etter både mudring og påfyll av stein i kantene, ble kanalen gjenåpnet 17. september 1998.

Tre broer går over kanalen. To gangbroer i hver ende, og en bilbro omtrent midtveis. 

* Gangbroen ved starten av kanalen.Gangbroen ved starten av kanalen.
* Fra første gangbro ses bilbroen omtrent på midten av kanalen.Fra første gangbro ses bilbroen omtrent på midten av kanalen.
* Starten av kanalen, fra indre havnebasseng i Horten.Starten av kanalen, fra indre havnebasseng i Horten.
* Fra utløpet av kanalenFra utløpet av kanalen
* Kanalen fra tidlig 1900-tall. Legg merke til at det ikke er steiner i kantene.Kanalen fra tidlig 1900-tall. Legg merke til at det ikke er steiner i kantene.
* Fyllinga, småbåthavnen ved enden av kanalenFyllinga, småbåthavnen ved enden av kanalen
* Gangbroen i enden av kanalen mot Fyllinga småbåthavnGangbroen i enden av kanalen mot Fyllinga småbåthavn
* Starten på kanalen.Starten på kanalen.

Referanser
----------

1. ↑  Tursti ved kanalen. Arkivert 2. februar 2014 hos Wayback Machine. Horten Turistforening
2. ↑  Gjenåpning av kanalen Youtube-video
**Norske fag og friskolers landsforbund** (**NFFL**) er en norsk interesseorganisasjon for private skoler på grunnskole-, videregående- og fagskolenivå.

Ifølge vedtektene er forbundets formål *«å ivareta frittstående skolers interesser, arbeide for at friskoler og fagskoler innenfor alle undervisningsområder får så gode arbeidsvilkår som mulig, samt stimulere et høyt faglig og etisk nivå blant frittstående skoler og skoleeiere (...) Forbundet skal representere skoler som har til hovedformål å drive utdanning. Forbundet skal arbeide aktivt for at medlemsskolene skal være et supplement eller alternativ til offentlig skoletilbud, i samarbeid med og under kontroll av relevante offentlige myndigheter»*

Organisasjonen er en fortsettelse av Norske Privatskolers Landsforbund som ble stiftet i 1972, og fikk nåværende navn i 2004.

Leder for organisasjonen er Rieneke Schilperoort som er administrasjonssjef ved Kunstskolen i Bergen.[]

Referanser
----------

1. ↑  NFFLs vedtekter, 2007 Arkivert 16. mai 2008 hos Wayback Machine.
2. ↑  Om NFFL Arkivert 28. september 2013 hos Wayback Machine.
3. ↑  «Kunstskolen i Bergen – Praktisk undervisning – Kreativ tenkning». *www.kib.no*. Besøkt 10. mai 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Norske fag og friskolers landsforbunds nettsted: friskoler.no
***Nazar 3: Den gale professor*** er den tredje antologien i Bing & Bringsværds serie *Nazar*. Temadelen handler om *vitenskapsmannen*. Boka ble utgitt i 1976, som nummer 313 av Lanterne-bøkene under vignetten Lanterne science fiction av Gyldendal Norsk Forlag med omslag av Peter Haars.

Antologien inneholdt blant annet en enakter av Ebba Haslund som ble skrevet i et felles prosjekt med Bing, Bringsværd og Gustav Lorentzen. Hver av dem skulle skrive en enakter hver, som skulle fremføres etter hverandre som en helaftens forestilling. Kun Bringsværds arbeid ble oppført på teater. Bing skrev sitt stykke om til en novelle som var med i *Knuteskrift* (1974).

Seksjonene i *Den gale professor* er innledet av illustrasjoner ved Storm P..

Innhold
-------

* Utdrag fra *Nils Klims reise til den underjordiske verden*
* Forord av Bing & Bringsværd

### I Tema

* Sven Christer Swahn: «Den farlige lærde»
* Kurt Vonnegut: «Livskraft»
* Ebba Haslund: «Frankenstein III»
* J.G. Ballard: «Tretten til Centaurus»
* Katherine MacLean: «Snøball-effekten»
* Christopher Priest: «Tingenes sanne tilstand»

### II Galleri Nazar

* Uwe Bremer: «Professor Terpas oppdrag»
* Michael Moorcock og Philippe Druillet (ill.): «Elric vender tilbake til Melnibone»

### III Eurovisjoner

* Nathalie Henneberg: «Vredens engler»

### IV Nordvisjoner

* Ingar Knudtsen jr.: «To planeter»
* Øyvind Myhre: «Bull Runnings krig»

### V Magasin

* Øyvind Myhre: «Om NOVA»

Referanser
----------

1. ↑  Faktaboks i «Forfatter og professor Jon Bing er død» på NRK
Tutekanne datert 1752 fra Tinn i Telemark. Kannen har konisk korpus og er dekorert med svidd dekor. H. 27 cm. Foto Norsk Folkemuseum, NF.1912-0265.
Tutekanne med konisk korpus fra Numedal i Buskerud, skåret av Iver Gundersen Øvstrud omkring 1770. Høyde 32,5 cm. Foto Norsk Folkemuseum, NF.1915-1102.
Tutekanne i tinn, antakelig fra 1700-årene. Kannen er dekorert med ringer, tydelig inspirert av ringene på de laggede trekarene. Kannen har kommet til Norsk Folkemuseum fra Nord-Aurdal i Oppland. Høyde 18,5 cm. Foto Norsk Folkemuseum, NF.1897-0510.
**Tutekanne**, *pipekanne* eller *tankar* er et skjenkekar til øl. Ølet var oppbevart i tønner som gjerne sto i kjelleren. Fra tønnene kunne man så tappe ølet over i tutekanner for så å helle det over i ølboller eller andre kar som gjestene kunne drikke av. Ifølge tradisjonen skal det også ha forekommet at man kunne drikke direkte av tuten, men det har neppe vært særlig vanlig.
Dette var en kannetype som har vært brukt både på land og i by.

Betegnelsen *tutekanne* brukes i hovedsak om kanner med lokk og tut, og de kan være laget av tre, metall, keramikk og glass. De fleste tutekanner i tre er lagget, og da er tuten laget av en uthulet gren som sitter på en av stavene. Men det har også vært brukt dreide kanner av tre med innsatt tut. Betegnelsene tutekanne og tankar brukes noe om hverandre når kannene er laget av tre, men i hovedsak brukes betegnelsen *tutekanne* om kanner med hengslet lokk og *tankar* om kanner med en innfelt plate i toppen. Laggete kanner er gjerne dekorert med maling eller svidd dekor, mens de dreide kannene kan være malt eller ha skåret dekor.

På 1660-tallet begynte gullsmeder og kannestøpere å kopiere laggete trekar i henholdsvis sølv og tinn, og kunne da markere trebåndene som dekorative ringer og ofte også markere de opprinnelige stavene med striper, og i Danmark-Norge ble tutekanner kopiert både i glass og keramikk på 1700-tallet.

De fleste tutekanner av tre har en konisk form. Men inspirert av kanner i metall, glass og keramikk, får vi også laggete kanner med buket korpus og innsnevret rett hals. For lagging er dette en langt vanskeligere form enn den koniske.

Referanser
----------

1. ↑  Sjøvold (1967) s. 120 f.
2. ↑  Sjøvold (1967) s. 121 f. og Stigum (1960).

Litteratur
----------

* Gjærder, Per (1975): *Norsk drikkekar av tre*. Bergen – Oslo – Tromsø. ISBN 82-00-02229-3
* Sjøvold, Åse Bay (1967): *Bolig og bohave i eldre tid.* Oslo.
* Stigum, Hilmar (1960): *Tønnebånd som dekor på drikkekar.* (Artikkel i *Fokeliv og kulturlevn. Studier tilegnet Kai Uldall.* Odense. side 21-35.)
* Østby, Jon Birger (1983): *Nomenklatur for drikkestell*, med tegninger av Torill Sand. Oslo[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

Se tutekanner i DigitaltMuseum
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Frankrikes flagg Frankrike |
| Langrenn/skiskyting |
| Paralympics |
| Bronse | 2014 Russlands flagg Sotsji | Langrenn, 10 km |
| Bronse | 2014 Russlands flagg Sotsji | Langrenn, 4x2,5 km |

**Thomas Clarion** (født 15. mars 1982 i Sallanches) er en fransk funksjonshemmet skiskytter og langrennsløper. Han har to bronsemedaljer ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji som fremste internasjonale meritter. 

Han mistet synet da han var 20 år gammel, på grunn av Retinitis pigmentosa (pigmentavleringer grunnet netthinnebetennelse), og konkurrerer i klassen B1 for synshemmede utøvere. Han debuterte internasjonalt i verdenscupen i 2008. I tillegg til skiskyting og langrenn har han også drevet aktivt med parasvømming. 

Han er utdannet fysioterapeut og massør, og jobber på *Janville Centre of Re-adaptation* i Bonneville i Haute-Savoie.

Karriere
--------

Clarion vant verdenscupen sammenlagt i sesongen 2008/09. 

Han deltok ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2009. I skiskyting kom han på 6.-plass på 12,5 km og 10.-plass på 3,6 km jaktstart. I langrenn kom Frankrike på 4.-plass på 1x4 + 2x5 km stafett, og individuelt kom han på 9.-plass på 10 km fristil og 10.-plass på 20 km klassisk. Året etter deltok han ved Paralympiske vinterleker 2010, der han kom på 5.-plass på 12,5 km skiskyting og 8.-plass på 3 km jaktstart. I langrenn fikk han 6.-plass på 20 km fristil som beste individuelle resultat. Frankrike kom også på 6.-plass på 1x4 + 2x5 km stafett, og Clarion kom på 15.-plass på langrennssprinten. Han stilte ikke til start på 10 km klassisk stil. 

I 2011 deltok han ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2011 i Khanty-Mansiysk. I skiskyting kom han på 6.-plass på 7,5 km, 7.-plass på 12,5 km og 8.-plass på 3 km jaktstart. Russland kom på 5.-plass på 1x4 + 2x5 km stafett, og han kom også på 5.-plass på 10 km. På 20 km kom han på 8.-plass, men han stilte ikke til start på sprinten. 

Ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2013 i Sverige kom han på 6.-plass på 7,5 km skiskyting, 12.-plass på 12,5 km og 13.-plass på 15 km skiskyting. Han fikk bedre plasseringer i langrenn, der han kom på 4.-plass på 4 x 2,5 km stafett, og 6.-plass på både 10 og 20 km. 

Ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji kfikk han to medaljer i langrenn. Han fikk bronse individuelt på 10 km fri teknikk, og Frankrike kom også på 3.-plass på 4 x 2,5 km stafett, der Clarion brukte Julien Bourla som ledsager. Han kom på 10.-plass i kvalifiseringen i langrennssprinten, og nådde ikke finalen. I skiskyting kom han på 15.-plass på 7,5 km. 

Etter de paralympiske vinterlekene i 2018 ble han utnevnt til ridder av Æreslegionen.

Referanser
----------

1. ↑  «Décret du 10 avril 2018 portant promotion et nomination». *Journal officiel de la République française* (0084). 11. april 2018. Besøkt 2. desember 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos Paralympics 2014 Arkivert 20. mars 2014 hos Wayback Machine.
* Profil hos IPC Arkivert 29. april 2014 hos Wayback Machine. (biografi og resultater)
Tutti-ventilen på et pipeorgel.
**Tutti** er et italiensk ord som betyr *alle* eller *i sammen.*

Som et musikalsk uttrykk blir det benyttet på forskjellig vis: 

1) Det kan vise til en orkesterpassasje der alle medlemmene i orkestret )(eller deler av et orkester) spiller samtidig. I et konsertstykke indikerer det deler for hele orkestret, i motsetning til deler for solistene. Det blir benyttet på lignende vis i kormusikk, hvor hele seksjoner eller hele koret synger samtidig. 

2) En som orkestrerer et stykke kan spesifisere at en musiker i orkestret skal spille alene, mens resten av seksjonen er stille under soloen. Det står da skrevet *solo* på partituret hvor soloen starter, og *tutti* hvor hele seksjonen startet å spille tilbake. 

3) I orgelmusikk indikerer det **fullt orgel**: alle pipene blir åpnet. Dette blir stundom skrevet på partitur som .**{\displaystyle fff}**

Kilder
------

* Apel, Willi, ed. *Harvard Dictionary of Music*, Second Edition, Revised og Enlarged. The Belknap Press of Harvard University Press, Cambridge, Massachusetts, 1969. SBN 674375017

Se også
-------

* Solo
* Ripieno
**Thomas Richard Caplin** (født 1960 i Malmö) er en kordirigent og musikkpedagog. Han er dosent i korledelse ved Høgskolen i Innlandet, Avdeling for lærerutdanning, Hamar, hvor han har vært ansatt siden 1989.

Biografi
--------

Thomas Caplin er født og oppvokst i Malmö, Sverige, og er utdannet sanger, dirigent og korpedagog ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium og Kungliga Musikhögskolan i Stockholm. Han har hatt en rekke oppdrag som korpedagog og dirigent rundt om i Norden.

Han er en ofte brukt foredragsholder både internasjonalt nasjonalt med en omfattende seminarvirksomhet, som dommer i korkonkurranser og gjennom mange gjesteopptredener som dirigent.

Thomas Caplin ble i 2004 valgt til «Årets kordirigent» av Foreningen Norske Kordirigenter (FONOKO). Han har fått internasjonal anerkjennelse som dirigent for Den norske Studentersangforening, Lunds Studentsångförening og Kammerkoret Collegium Vocale på Hamar. Etter 20 års innsats som musikalsk leder for Collegium Vocale fratrådte han stillingen i juni 2010. Han er kunstnerisk leder for og sanger i Vokalgruppen Nordic Blue (Hamar), og dirigent for ungdomskoret Defrost Youth Choir.

Caplin sitter som rådsmedlem for Norge i World Choir Counsil (Interkultur) og sitter i styringsgruppen for prosjektet Conductors Without Borders (IFCM).

Hans nåværende stilling er som dosent ved Høgskolen i Innlandet. Han også arbeidet som musikkfaglig rådgiver i Norges Korforbund.

Publikasjoner
-------------

Hans publikasjoner omfatter bl.a. en bok i korledelse, *«Fra teknikk til musikk»* utgitt på Musikk-Husets Forlag, og et antall komposisjoner og arrangement som er å finne på det samme forlaget samt på Cantando Musikkforlag. Boka i korledelse er også gitt ut i Sverige på SK-Gehrmans förlag AB med tittel *På slaget*.

Ekko fra Norge

Norske perspektiver[*død lenke*]

Referanser
----------

1. ↑  *Kordirigenten nr.1 2004*, hentet 12. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thomas Caplin på Discogs Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** Discogs
 |
Studio 5 på NRK Marienlyst i 2017, hvor *Dagsrevyen 21* sendes fra.
***Dagsrevyen 21*** er et norsk nyhetsprogram som har gått på NRK1 siden 19. august 2002. Programmet hadde eksistert som en mindre nyhetssending i flere år i forkant av programmet Redaksjon 21. Programmet ble til et fullverdig programkonsept som følge av nedleggelsen av samme program. 

Programmet går mandag til torsdag og inneholder også Norge i dag, sport og værmelding i tillegg til ordinære nyheter. Sendingen går, som navnet sier, klokken 21.00, og har en halvtimes varighet. 

Sendingen produseres av distrikts- og nyhetsdivisjonen i NRK (NYDI).

Studio
------

*Dagsrevyen*, *Dagsrevyen 21* og *Kveldsnytt* sendes fra ett felles studio på Marienlyst i Oslo. Studioet har blitt endret flere ganger, men har i det siste for det meste bestått av NRK-blått. I august 2007 endret NRK alle sine nyhetsstudioer og vignetter. I denne endringen ble det innlemmet rødt i tillegg til fortsatt en stor del blått, men nå lysere blåfarge en tidligere.

Referanser
----------

1. ↑  «Nasjonalbiblioteket». *www.nb.no*. Besøkt 16. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
**Billy Bridges** (født 22. mars 1984 i Summerside) er en canadisk kjelkehockeyspiller og rullestolbasketballspiller. Han lider av ryggmargsbrokk (spina bifida). 

Han begynte med kjelkehockey i 1997, 12 år gammel, på Kitchener Sidewinders. 14 år gammel ble han tatt ut på Canadas landslag, som den yngste kjelkehockeyspilleren noen sinne. Han har VM-gull fra 2000 og 2008, og paralympisk gull fra 2006, der han ble valgt inn på lekenes All-Star Team. 

I tillegg til kjelkehockey har han også en karriere som rullestolbasketballspiller, med bl.a. syv canadiske mesterskap på rad, sammen Team Ontario. I 2001 var han med og vant Junior-VM, og i 2005 ble han kåret til lagets mest verdifulle spiller (MVP).

Meritter
--------

* Paralympiske vinterleker 2014
	+ Bronse i kjelkehockey

* Paralympiske vinterleker 2010
	+ 4.-plass i kjelkehockey

* VM i kjelkehockey 2009
	+ Bronse

* VM i kjelkehockey 2008
	+ Gull

* Paralympiske vinterleker 2006
	+ Gull i kjelkehockey

* World cup i kjelkehockey 2005
	+ Sølv

* VM i kjelkehockey 2004
	+ 4.-plass

* Paralympiske vinterleker 2002
	+ 4.-plass

* VM i kjelkehockey 2000
	+ Gull (2-1 over Norge)

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos den canadiske paralympiske komité[*død lenke*]
* Profil på Hockey Canada
* Profil hos Vancouver 2010
Sør-Carolinas flagg
**Sør-Carolinas flagg** er blått og har en hvit palmettoplante i midten og en hvit halvmåne i øvre hjørne ved stangen. Flagget ble innført 28. januar 1861. 

Motivene i flagget, palmen og halvmånen, er frihetssymboler som går tilbake til Den amerikanske uavhengighetskrigen og årene 1775-1776.

Tidligere flagg
---------------

Sør-Carolina har en flaggtradisjon som går tilbake til tiden omkring den amerikanske revolusjon. Fra september 1775 er det i Sør-Carolina kjent et flagg som var blått og hadde en hvit halvmåne i kantonen. Halvmånen hadde påskriften «liberty». Flagget ble benyttet av delstatens militære tropper under forsvaret av et fort bygd av palmestammer på Sullivan's Island i Charlestons havn. Både fortet og flagget har siden fått navn etter oberst William Moultrie som ledet de sør-karolinske styrkene mot britene 13. september 1775. Herfra stammer altså tradisjonen med halvmåne og palme i blå duk.

Delstaten fikk nye flagg i tiden omkring borgerkrigstiden. Et av de første flagg som da ble heist hadde rød flaggduk med en hvit stjerne i midten og en hvit halvmåne i kantonen. Flagget var uoffisielt, men ble benyttet fra desember 1860 til 1865. Et annet flagg fra samme tid, som også var uoffisielt, benyttet fargekombinasjonen rødt, hvitt og blått, fargene til både USA og sørstatene. Flagget hadde et blått kors besatt med femten hvite stjerner i rød flaggduk, med en kanton der en hvit palme og halvmåne var plassert. Antallet stjerner tilsvarte tallet på stater som tillot slaveri. Dette flagget var i bruk omkring årsskiftet 1860-1861. Et tredje flagg, benyttet i januar 1861, hadde blå flaggduk med en oval hvit skive der det var plassert en gul palme. Også dette flagget hadde en hvit halvmåne i øvre hjørne ved stangen.

Litteratur
----------

* Whitney Smith: *The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States*, 1970

  


|  |
| --- |
| **USAs delstatsflagg** |
| Alabama |
Alaska |
Arizona |
Arkansas |
California |
Colorado |
Connecticut |
Delaware |
Florida |
Georgia |
Hawaii |
Idaho |
Illinois |
Indiana |
Iowa | 
Kansas | 
Kentucky |
Louisiana |
Maine |
Maryland |
Massachusetts |
Michigan |
Minnesota |
Mississippi |
Missouri |
Montana |
Nebraska |
Nevada |
New Hampshire |
New Jersey | 
New Mexico |
New York |
Nord-Carolina |
Nord-Dakota |
Ohio | 
Oklahoma |
Oregon |
Pennsylvania |
Rhode Island |
Sør-Carolina |
Sør-Dakota |
Tennessee |
Texas | 
Utah | 
Vermont |
Vest-Virginia |
Virginia |
Washington |
Wisconsin |
Wyoming |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Per Borin** (født 1954 i Fellingsbro, Sverige) er en svensk dirigent.

Biografi
--------

Borin, som er oppvokst i Lindesberg, har studert ved Kungliga Musikhögskolan og ved Sibelius-Akademiet hos blant annet Eric Ericson og Jorma Panula. Han har også studert med Herbert Blomstedt og Franco Ferrara. Som operadirigent debuterte Borin i 1985 ved Norrlandsoperan. Han har deretter vært engasjert ved Vadstena-Akademien, Folkoperan og Kungliga Operan. Siden 1980-tallet har han jobbet med samtlige profesjonelle orkestre og kor i Sverige. Han har vært dirigent for Musikaliska sällskapet, Linköpings Akademiska Orkester, S:t Jacobs motettkör, Stockholms motettkör og S:t Jacobs ungdomskör. Fra 1981 til 1986 underviste han i dirigering ved Kungliga Musikhögskolan.
I 1996 ble han Generalmusikdirektor i Mecklenburg-Vorpommern, sjef og kunstnerisk leder for symfoniorkesteret og operaen. I 1998 ble han sjefsdirigent for Schleswig-Holsteins symfoniorkester i Flensburg. Borin har vært professor i dirigering ved musikkhøgskolen i Stuttgart siden 2002, og dessuten gjesteprofessor ved konservatoriet i Xi'an i Kina siden 2009. Per Borin har siden 2017 vært professor ved Operahögskolan - Stockholms Konstnärliga Högskola. Han har den siste tiden blant annet samarbeidet med og dirigert Kungliga Filharmonien Stockholm. På agendaen for 2020/21 har han samarbeid med Wermlandsoperan samt flere CD-innspillinger og korproduksjoner.

Utmerkelser
-----------

* 1982 – BBC «Let the people sing», The Silver Bowl, førstepris i alle kategorier
* 1985 – Stora Sten Frykberg-stipendiet
* 1983, 1985 – Musikaliska Akademiens stipendiat
* 1988 – Prinsessan Christina-stipendiet
* 1991 – Crusellstipendiet
* 2010 – H.M. Konungens medalj av 8. størrelse i høyblått bånd for fremragende innsats i svensk musikkliv

Diskografi
----------

* 1992 – *Det brinner en stjärna* - Jacobs motettkör, Lena Willemark, Olle Persson, Stefan Therstam
* 1995 – *Karólína Eiríksdóttir: Portrait*
* 1997 – *Missilen* (Bo Nilsson) Sveriges radios symfoniorkester
* 1998 – *Svit ur Birgitta* – Stockholms filharmoniska orkester
* 1999 – *Katolsk mässa* (August Söderman). Ann-Christine Biel, Birgitta Svendén, Claes-Håkan Ahnsjö, Curt Appelgren, Kungliga Musikhögskolans stora kör
* 2004 – *Sinfonie A-dur* (August Halm), Württembergische Philharmonic Reutlingen
* 2006 - *Der Auftrag. Uraufführungen Rheinland-Pfälzischer Komponisten zum Mozartjahr 2006 mit dem SWR Rundfunkorchester Kaiserslautern*
* 2007 - *Festkonzert zum 150. Jubiläum der Musikhochschule Stuttgart*

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Vita auf der Webseite der Musikhochschule Stuttgart

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |