recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fishbourne** er en landsby, verdslig sogn og valgkrets i distriktet Chichester i grevskapet West Sussex, beliggende mellom byene Chichester og Bosham. Landsbyen er kun 3,2 km vest for førstnevnte by. Sognet består av et landareal på 387 hektar. Det er to puber og en jernbanestasjon i landsbyen. Ved folketellingen i 2001 var det 840 husholdninger med totalt 1953 innbyggere. Ved neste folketelling i 2011 har det vært en bestemt økning i befolkningen, som da utgjorde 2 325 innbyggere.

Historie
--------

Landsbyskilt
Navnet kommer fra en bekk (angelsaksisk *bourne*) hvor det er godt fiske; ulikt stavet som *fissaburna/fiseborne/fysshburn*, alle i betydningen «bekk med fisk».

Et større arkeologisk funnsted, kjent som Det romerske palass i Fishbourne, ligger der. Man har funnet gjenstander knyttet til tiden rundt den romerske invasjonen i år 43 på stedet. En teori er at dette var et av stedene hvor romerne gjorde landgang for å sikre et godt forhold til de vennligsinnede atrebatene. Denne keltiske stammens konge, Verica av atrebatene, hadde søkt romersk beskyttelse etter å ha flyktet fra sine fiender. De opprinnelige trebygningene ble på et senere tidspunkt erstattet av et av de største romerske palasser som noensinne ble bygget. Det ble skadet av brann mot slutten av det 200-tallet, og ble ikke gjenoppbygget.

Referanser
----------

1. ↑   «2001 Census: West Sussex – Population by Parish» (PDF). *West Sussex County Council*. Arkivert fra originalen (PDF) den 8. juni 2011.
2. ↑  «Ward/Civil parish population 2011» Arkivert 21. oktober 2016 hos Wayback Machine. *Neighbourhood Statistics*
3. ↑   Cunliffe, Barry (1998): *Fishbourne Roman Palace*. The History Press. ISBN 0752414089
4. ↑   Fishbourne Roman Palace Museum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Bloddoping** skjer ved at man overfører en person sitt blod til en annen, man kan også bruke personens eget blod. Det kan også skje ved inntak av hormonet EPO. Dette hormonet stimulerer benmargen til å lage flere røde blodlegemer. Dette gjøres ofte rett før konkurranse. Det man vil oppnå med denne typen doping er å øke antallet røde blodceller og dermed mengden hemoglobin, blodprosenten, til et unormalt høyt nivå. Blodet kan da frakte mer oksygen fra lungene til muskulaturen. Dette forbedrer kondisjonen til idrettsutøvere og de vil prestere bedre.

Blodet som brukes kan være fra samme person som er tappet tidligere, eller fra en annen person med samme blodtype. 
Hvis overføringen skjer med eget blod har utøveren én måned tidligere blitt tappet for blod. Så vil utøveren fortsette å trene på vanlig vis. Kroppen vil da produsere opp de røde blodlegemene. Når man så sprøyter inn blodet igjen vil nivået av røde blodlegemer være unormalt høyt. 

EPO har tidligere vært umulig å avsløre, men nå finnes en måte å gjøre det på. Det kan skilles mellom EPO som kroppen skaper selv og kunstig EPO. Men denne teknikken for å skille mellom kunstig og ekte EPO er fortsatt så tungvint at den ikke kan brukes i store idrettsarrangementer. Etter hvert som metoden er blitt mer automatisert, vil den kunne brukes ved store arrangementer.

Det finnes også måter å oppdage om blodlegemene er unormalt gamle.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin
 |
**Joel Osteen** (født 5. mars 1963 i Houston i Texas) er en amerikansk legpredikant, TV-pastor og forfatter, som er pastor i frikirken Lakewood Church i Houston.

Han studerte radio og fjernsyn ved det private lærestedet Oral Roberts University, men avla ingen grad. Han arbeidet deretter i sytten år som produsent av farens TV-sendte religiøse programmer. Etter farens død overtok han som pastor i Lakewood Church. Mange av hans gudstjenester er TV-sendte, blant annet på God Channel. Han har skrevet flere bøker, deriblant *Ditt gudgitte potensial*, som også er utgitt på norsk. Han har to barn med sin kone, Victoria Osteen.

Da Houston ble rammet av orkanen Harvey i slutten av august 2017, gikk Lakewood Church ut i sosiale medier og oppfordret folk til ikke å forsøke å søke tilflukt hos dem. Dette vakte stor oppsikt, og Joel Osteen fikk massiv kritikk både i massemedia og av privatpersoner, blant annet på Twitter. Kritikken førte til at Osteen etter et par dager gikk ut og forsøkte å gi en ny forklaring på hvorfor kirken hans hadde søkt å avverge at bostedsløse Harvey-ofre kom til dem. Nettavisen Huffington Post publiserte en artikkel der det blant annet het:

> *Pastor Joel Osteen can’t seem to get his story straight about why he didn’t offer his 16,800-seat megachurch in Houston as a shelter sooner for those displaced by Hurricane Harvey.*
> 
> 

> (Norsk: "Pastor Joel Osteen sliter med å bestemme seg for hvilken forklaring han skal gi på hvorfor han ikke var raskere til å tilby sin 16 800-seters gigantkirke i Houston som tilfluktssted for folk som var blitt hjemløse på grunn av orkanen Harvey.) 
> 
>

Referanser
----------

1. ↑   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Joel-Osteen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   GeneaStar, GeneaStar person-ID osteenj[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  News, A. B. C. (30. august 2017). «Mattress chain owner offers up his stores for #Harvey evacuees and his trucks for rescue operations. "We said to hell with profits."pic.twitter.com/CzBzzp1ww3». *@abc*. Besøkt 2. september 2017. «He deserves every bit of praise. He is doing Gods work. Someone send @JoelOsteen an invitation to see what Gods work looks like." "Hey @JoelOsteen @VictoriaOsteen learn from this true person of god..he did not have to wait for anyone to tell him to help. #fakeasscristian" "Joel Osteen could learn about real Humanity from this guy. If Joel Osteen had any. Or was one.»
4. ↑  Miller, Hayley (30. august 2017). «Joel Osteen Says Megachurch Didn't Open Earlier Because Houston 'Didn't Ask'». *Huffington Post* **(engelsk)**. Besøkt 2. september 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Joel Osteen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** Discogs
 |
Denne artikkelen omhandler begrepet.  For rockebandet, se Sui Generis.

***Sui generis*** (latin: *sitt eget slag*) er kortformen man bruker for å uttrykke at noe er så særpreget eller spesielt at den enkelte forekomst blir å anse som å være av sin egen kategori. Uttrykket ble skapt i middelalderen av skolastisk filosofi for å karakterisere en idé, en entitet eller en virkelighet som ikke kan inkluderes i et større konsept eller for en art som har sitt eget genus.

Eksempler vil kunne være fra biologi, hvor en gitt art er så preget av sin nisje at den kun kan plasseres i systematikken på basis av sitt DNA. Andre eksempler finnes i de fleste disipliner, da dette er et så grunnleggende begrep at det kan finne anvendelse i de fleste faglige eller sosiale sammenhenger.

Den direkte oversettelsen av uttrykket vil være «egen kategori», eller «egen art». Det bør dog nevnes at uttrykket også kan brukes i en forskjellig, men beslektet betydning. Dette gjelder blant annet i jus, hvor det også brukes for å betegne at noe er relevant kun i den saken det refereres til - dette sies da å være noe som er gyldig «sui generis».
Stabler med avispapir i rull
**Avispapir** er et lavkostpapir for trykksaker som ikke er ment for arkivering. Det mest anvendt til å trykke aviser. Avispapir er lagt for bruk i trykkpresser hvor trykkingen gjøres på lange papirbaner. Denne type papir har god dragstyrke og gode trykkeegenskaper, men gulner over tid på grunn av lignin som oksideres.

Anvendelse
----------

Ca 80 % av avispapirproduksjonen går til avisproduksjon de resterende ca. 20 % går til trykksaker som ukeaviser, flyveblader, reklame og lignende.

Verdens totale produksjon av avispapir var i 2006 ca. 37,2 millioner tonn. Dette var en reduksjon fra 2000 med 1,6 %.

Forbruket av avispapir var i 2006 fordelt på 35 % i Asia, 26 % i Nord-Amerika og 25 % i Vest-Europa. Latin-Amerika og Øst-Europa sto for ca. 5 % hver, mens Oseania og Afrika kun sto for en mindre mengde av forbruket.

Produksjon
----------

Utdypende artikkel: Papirmaskin

Avispapir blir vanligvis lagd av mekaniske papirmasser eller returfiber. Det ferdige papiret blir levert på ruller til trykkeriet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Avisa Romsdal** var en reklamefinansiert gratisavis som ble gitt ut i romsdalsregionen. Avisa kom første gang ut i mars 2006. De første to årene var det månedlige utgivelser, deretter annenhver uke. Avisa Romsdal stoppet sine utgivelser sommeren 2014.

Avisa Romsdal hadde de siste årene et opplag på 24.000 eksemplarer og ble da distribuert til husstandene i Molde, Vestnes, Midsund, Aukra, Fræna, Eide, Gjemnes og Nesset kommuner. Tidligere ble den også distribuert i Rauma og Sandøy kommuner. I tillegg til papirutgaven, lå avisa ute på romsdal.no som pdf og e-avis. Før hadde romsdal.no daglige oppdateringer. Nettsiden er noe eldre enn papirutgaven og publiserte sin første nyhet i november 2005.

Avisa Romsdal var mot slutten en del av mediehuset Romsdals Budstikke, som kjøpte 66% av selskapet sommeren 2011, før også resterende ble overtatt i 2012.

Ansvarlig redaktør var Øystein Bjerkeland. Daglig leder i størstedelen av perioden var Arild Rogne.

Eksterne lenker
---------------

* Avisa Romsdal
En **geologisk enhet** er en berg- eller ismasse som man kjenner opphavet til og der alderen er definert ut fra petrografiske, litologiske eller paleontologiske egenskaper.

Enhetene må være mulige å kartlegge og skille fra hverandre, men kontakten trenger ikke være særlig tydelig. For eksempel kan en enhet defineres ut fra uttrykk som «når sandsteinskomponenten er 75 % eller mer».

Litostraigrafiske enheter
-------------------------

Litostratigrafiske enheter er basert på bergartskarakter (litologi).

* Overgruppe – to eller flere grupper og enslige formasjoner
* Gruppe – to eller flere formasjoner
* Formasjon – hovedenheten i litostratigrafi
* Ledd – kalt litologisk underinndeling av en formasjon
* Lag – et tydelig lag i et medlem eller en formasjon

Et eksempel er Friggformasjonen, som er en karakteristisk enhet av sandstein under Nordsjøen.

Kronostratigrafiske enheter
---------------------------

Disse er baserte på at bergartslagene er avsatt i et bestemt tidsintervall og står i et relativt eller absolutt aldersforhold til hverandre.

* Eonotem – alle berglagene som er lagt ned i et eon.
* Eratem – alle berglagene som er lagt ned i en æra
* System – alle berglagene som er lagt ned i en periode
* Serie – alle berglagene som er lagt ned i en epoke
* Etasje – alle berglagene som er lagt ned i en alder.

Et eksempel er triassystemet, som omfatter bergartene dannet gjennom et bestemt tidsrom.

Geokronologiske enheter
-----------------------

Disse er basert på tidsintervallene bergartslagene er dannet i, målt for eksempel i år. Den største inndelingen er eon, som videre blir delt inn i æra, periode, epoke og alder.

Et eksempel er trias eller triasperioden, som er et bestemt tidsrom i jordens historie.

Biostratigrafiske enheter
-------------------------

Disse er basert på fossilinnholdet. Hovedenheten blir kalt biosone.

Sekvensstratigrafiske enheter
-----------------------------

Disse er basert på enheter som genetisk hører sammen og er avgrenset av eroasjonsflater eller andre flater som representerer manglende avsettinger.

Se også
-------

* Stratigrafi
* Sedimentologi
* Glasiologi
**Pierfranco Pastore** (født 21. april 1927 i Varallo Sesia i provinsen Vercelli i Italia, død 30. august 2015 i Roma) var en kuriebiskop i den katolske kirke.

Liv og virke
------------

### Prest

Pierfranco Pastore ble presteviet den 25. juni 1950 av biskop Carlo Allorio av Pavia. Fra den påfølgende august til 1957 var han assistent for Borgomanero-oratoriet. Fra høsten samme år til 1975 var han assistent for *Katolsk Aksjon*s ungdom i Roma. Han var sjefredaktør for programmet «4 Voci» i Radiovaticana og konsulent for Rais religiøse programmer. Pave Paul VI ønsket fra 1976 at han skulle kunne avlaste og støtte fader Romeo Panciroli i dennes oppgaver som direktør for Vatikanets pressekontor.

I 1984 ble han utnevnt til sekretær for Det pavelige råd for sosial kommunikasjon. I denne egenskap var han koordinator for utformingen av viktige pastorale dokumenter som «Pornography and violence in the media: a pastoral response» (1989), «Kriterier for økumenisk og interreligiøst samarbeid innen sosial kommunikasjon» fra samme år, Den pastorale instruksjon «Aetatis Novae» om sosial kommunikasjon (1992), og fem år senere, i 1997, den for sin tid svært nyskapende studie «Etikk i reklame» som analyserer reklamens evne til å overbevise og til ofte å utøve psykologisk press.

### Biskop

Den 3. desember 1994 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærbiskop av *Forontononiana*. Paven konsekrerte ham personlig til biskop den 6. januar 1995 i Peterskirken; medkonsekratorer var kurieerkebiskopene Giovanni Battista Re og Jorge María Mejía.

Den 29. november 2003 innvilget pave Johannes Paul II biskop Pastores aldersbetingede fratreden som sekretær for Det pavelige råd for sosial kommunikasjon.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) \* bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio, O.P. (1540-1611) \*1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) \*1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) \*1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) \*1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) \*1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) \*1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) \*1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) \*1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) \*1743
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) \*1758
* Pave Leo XII (1760-1829) \*1794
* Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) \*1826
* Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) \*1839
* Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) \*1861
* Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) \*1886
* Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) \*1901
* Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) \*1919
* Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) \*1933
* Pave Johannes Paul II (1920-2005) \*1958
* Biskop *Pierfranco Pastore* (1927-2015) \*1995

Referanser
----------

1. ↑   www.agi.it[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  catholic-hierarchy.org pastore, lest 4. juni 2022

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Catholic-Hierarchy **·** VIAF
 |
**Avishistorie** er avisens globale historie. For Norges avishistorie se Norsk avishistorie.

Den eldste avisen i verden er trolig den kinesiske Tsing Pao (keiserens nyheter) som kom ut i Beijing i Kina rundt 1000 f.Kr. der teksten ble skåret ut i treplater og deretter trykket.

Den første egentlige avisen, et håndskrevet ark kalt «Blandet Nytt» (Kaiyuan Za Bao), kom ut i Beijing i 713. Kaiyuan var navnet på perioden da avisen kom ut. Etterhvert ble denne avisen, som var keiserdømmets offisielle kunngjøringstidende, kalt Jingbao (i Vesten kjent som Beijinggazetten etter at Beijing ble hovedstad). Den ble utgitt jevnt og trutt, så godt som daglig, helt frem til 1912. 

Større statsorganisasjoner har stått for jevnlige utgivelser av kunngjøringer i lang tid, blant annet i Romerriket, der ordrene fra Julius Cæsar blei send ut i Acta Diurna. Ordet avis kommer fra det latinske begrepet «ad visum», 'om det som er sett'.

Moderne avisdrift kom imidlertid først med boktrykkerkunsten som gjorde det mulig å masseprodusere aviser.
Verdens eldste trykte avis er «Relation», som ble startet av Johann Carolus.
Relation aller fürnemmen und gedenckwürdigen Historien – samling av alle fine og minneverdige nyheter, kom ut i den selvstendige byen Strasbourg. I 1604 kjøpte han et komplett trykkeri og året etter var han i gang med avistrykking, fordi han hadde funnet ut at dette kunne gi en så billig framstilling sammenlignet med håndkopiering at han kunne tjene penger på produksjonen. I oktober 1605 søkte han byrådet i Strasbourg om beskyttelsesbrev mot at andre kunne kopiere det han trykte, så også opphavsrettsspørsmålet er gammelt. 

Tidligere har det vært antatt at «Nieuwe Tijdinghe» som kom ut første gang i 1605 under beleiringen av Antwerpen med sine to ukentlige utgaver, var verdens eldste trykte avis, men World Association of Newspapers (WAN) godkjente bevisene for «Relation» sin eldre eksistens i 2005.

Verdens første dagsavis var Einkommende Zeitungen, "innkommende nyheter", som ble grunnlagt i 1650 i Leipzig.

Den eldste tyske avisen kom i 1609 og var Aviso Relation oder Zeitung i Wolfenbuttel, den eldste franske avisen er Nouvelles Ordinairs de Divers Endroits fra 1631, den eldste britiske er Oxford Gazette fra 1665, mens USAs eldste avis kom ut i 1704 og het Boston News-Letter. Nordens eldste avis er svenske Ordinari Post Tijdender fra 1654.

I løpet av de neste tiårene kom aviser ut på engelsk, fransk og nederlandsk, og i 1645 ble den eldste avisen som fortsatt blir gitt ut, svenske Post-och Inrikes Tidningar, til.
**Geograføya** er en av de mindre øyene i Bastianøyane, Svalbard, beliggende øst av Wilhelmøya og nordvest av Spitsbergen. Øyen er nærmest dråpeformet med 520 m i øst-vest retning, og 560 m i nord-syd retning.
Den består av lave basaltklipper og det høyeste punktet når 37 moh. Bastianøyane ble oppdaget i 1867 av Nils Fredrik Rønnbeck, den første som seilte rundt Spitsbergen.

På østsiden er et unavnet nes, hvor det ligger noen holmer utenfor. I tillegg ligger en større og unavnet holme ca 115 syd for øyen.

De fleste øyene i Bastianøyane ble navngitt under den første tyske polarekspedisjonen (1868), ledet av Carl Koldewey, men mens de andre øyene har navn etter spesifikke personer, er denne øyen tilegnet profesjonen geograf generelt. 

Nærmeste øyer er Konerøya ca 2 km mot nord, Klödenøya 1,6 km mot vest og Deegenøya 2,2 km mot sydøst.

Dyrelivet består i stor grad av isbjørn.

Eksterne lenker
---------------

* Geograføya *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
**Avisoppgjøret** etter andre verdenskrig dreide seg dels om de tapene aviser som ble stanset under den tyske okkupasjonen led, dels om de inntektene aviser som fikk fortsette å komme ut fikk som følge av at det ble færre aviser på markedet. Sommeren etter frigjøringen i 1945 ble derfor Riksadvokatens Aviskomité oppnevnt og denne kom til at 45 aviser hadde tjent så mye under okkupasjonen at de måtte betale inn et erstatningsbeløp.

Erstatningsdirektoratet reiste en prøvesak mot *Morgenposten* i Oslo der en skulle få avklart om det var rettslig grunnlag for tilsvarende saker mot andre aviser. Høyesterett slo tre år senere fast at det kunne foretas inndragning av avisens inntekter så lenge avisen hadde hatt NS-innsatt redaktør og brakte videre propagandameldinger, kommentarer og bilder fra den tyske okkupasjonsmakten. *Morgenposten* ble til slutt dømt til å få inndratt 170 000 kroner, fastsatt av Høyesterett.

Prøvesaken førte til at Erstatningsdirektoret utarbeidet retningslinjer for erstatningskrav mot de øvrige avisene, basert på de inntekter avisene hadde hatt under krigen. 20 aviser måtte betale til sammen 1,5 millioner kroner. Stansede aviser fikk på sin side utbetalt 6,5 millioner kroner i erstatning fra Krigsskadetrygden og Justisdepartementets oppgjørsavdeling.

Det var da *Aftenposten* inngikk en hemmelig avtale om inndragning på 100 000 kroner høsten 1949, at lufta gikk ut av ballongen. *Aftenposten* var under krigen landets største og viktigste avis, og dermed ble det klart at det ikke ville bli særlig høye inndragningsbeløp for de andre avisene.

Ettersom oppgjøret trakk ut i tid var det stadig flere som også mente at en burde se framover og heller tenke gjenreisning og forsoning heller enn oppgjør etter krigen.

Avisen som måtte betale tilbake mest var Adresseavisen med 600 000 kroner, deretter Bergens Tidende med 194 000 kroner, Stavanger Avis (Stavanger Aftenblad og Stavangeren) med 136 800 kroner. Av 76 avissaker henla Erstatningsdirektoratet 53 saker.

Det er i hovedsak forfatteren Guri Hjeltnes sitt arbeide som har brakt til veie opplysninger knyttet til avisoppgjøret etter krigen, og hun gav blant annet ut boken *Avisoppgjøret etter 1945* i 1990. Til da var erstatningsbeløpene holdt hemmelige, noe som var en forutsetning fra de ikke-stansede avisenes side for å få til et forlik.

Se også
-------

* Det norske landssvikoppgjøret
* Norge under andre verdenskrig

Eksterne lenker
---------------

* Etter freden kom krigen – i avisenes spalter av Guri Hjeltnes
* Dagbladet: «Et ubeskrevet blad»
* «Opprydning må til» av Guri Hjeltnes

Portal: Den andre verdenskrig
Gate i Yong'an
Fylkesnivåenheter i Sanming
**Yong'an** (kinesisk: 永安 ; pinyin: *Yǒng'ān*) er et distrikt i byprefekturet Sanming i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina.

Byfylket ligger i den regionen av Fastlands-Kina som har kyst mot Taiwanstredet og dermed er avstanden til Taiwan ikke så lang. Her er det rakettutskytningsbaser, og herfra ble det avfyrt raketter under krisen i Taiwanstredet i 1996.

Befolkningen var på 315 597 innbyggere i 1999, og i selve byen Yong'an – byfylkets administrasjonssentrum – var det 190 456 innbyggere i 2000.

Ifølge Laogai Research Foundation ligger det to *laogai* (leirer for omskolering ved arbeid) i byfylket.

Kulturminner
------------

Anzhenbao (*Anzhenbao*, 安贞堡), et fort fra slutten av Qing-dynastiets tid, ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.

Referanser
----------

1. ↑  WMD Around the World
2. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
3. ↑  Tall fra CityPopulation.de om Fujian
4. ↑  Labor Camp Summary, Fujian province Arkivert 29. september 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
* Kart over Yong'an
* Fotos i Yong'an i *Panoramio*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
*Se også artikkel om Geologisk Museum i København.*

**Geologisk og paleontologisk museum** ble etablert i 1917 og er en del av Naturhistorisk museum ved Universitetet i Oslo. Museet ble til på initiativ fra geologi-professor Waldemar Christopher Brøgger, og publikum fikk adgang til utstillingene fra 1920. Da museets nybygg på Tøyen ble påbegynt i 1911, var det 100 år etter at mineralsamlingen ved Bergseminaret på Kongsberg ble overført til det nye universitetet.

Museet har ansvar for universitetets vitenskapelige samling av steinarter, mineraler og paleontologiske materiale. Museet huser også et bibliotek med bøker og tidsskrifter innen botanikk, geologi, paleontologi og zoologi for forskere, studenter og besøkende.

Museet er åpent for publikum parellelt med Zoologisk museum i nabobygget. De to museene er lokalisert i monumentale, nasjonalromantiske steinbyginger i Botanisk hage på Tøyen i Oslo.

2. september 2011 ble bygningen offisielt døpt om til Waldemar C. Brøggers hus, i anledning Universitetets 200-årsjubileum.

Referanser
----------

1. ↑  Museumsbygningene på Tøyen får nye navn til UiO-jubileet

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Geologisk museum, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
Kysten ved Dalaman
Kart over Muğlaprovinsen. Dalamandistriktet ligger i den østre delen av provinsen.
**Dalaman** er et distrikt så vel som den vikigste byen i distriktet, som ligger ved den tyrkiske sydvestkysten i provinsen Muğla. Byen Dalaman hadde noe over 23 000 innbyggere i 2009.
Elven Dalaman (*Dalaman çayı*) danner mye av distriktets vestlige grense mot distriktene Köyceğiz og Ortaca. 

Byen Dalaman ligger på kystsletten, mens resten av distriktet i retning Fethiye ved kysten og mot de høye fjellene på grensen til Denizli i nord er høyland, dominert av dalene hvor Dalamans sideelver har sine løp.
Dalaman er kjent for sin internasjonale lufthavn som tar i mot en rekke turister som besøker denne delen av Tyrika hver år, spesielt til kystbyene vest og øst for Dalaman, som Marmaris, Fethiye, Köyceğiz, Dalyan, Ölüdeniz og Hisarönü.

Den internasjonale flyplassen i Dalaman har Tyrkias 3. største terminalbygning, og betjener fly til og fra mer enn 120 destinasjoner. Internasjonal trafikk går via en nybygd terminial, men den gamle brukes av innenlandsruter til Ankara og de to flyplassene i Istanbul.

| * v
* d
* r
Muğlas distrikter |
| --- |
| Bodrum **·** Dalaman **·** Datça **·** Fethiye **·** Kavaklıdere **·** Köyceğiz **·** Marmaris **·** Menteşe **·** Milas **·** Ortaca **·** Ula **·** Seydikemer **·** Yatağan | Tyrkias flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Pedagogisk mappe** er en organisert dokumentasjon av en fagansatts profesjonelle utvikling og oppnådde kompetanse. Mappen viser den enkeltes individualitet gjennom utvalg av artefakter/ arbeid og refleksjon, den er en dokumentasjon av utvikling og kompetanse. Den vil være en helhetlig presentasjon av en persons profesjonelle dyktighet og er et grunnlag for godkjenning av pedagogisk basiskompetanse.

Innholdet i en pedagogisk mappe (på engelsk *Teaching Portfolio*) vil være konsentrert rundt fagene du underviser i, hvem du underviser, mål for undervisningen, hvordan dine prinsipper om læring påvirker din undervisning og vurdering av konkrete eksempler. Pedagogiske mapper vil være individuelle og høyst personlige, ingen mapper vil være nøyaktig like. Det skilles mellom en arbeidsmappe og en presentasjonsmappe. Det er de samme betegnelsene som brukes når det gjelder mappevurdering generelt i skole og høyere utdanning. 

Arbeid med pedagogiske mapper skal motivere dem som underviser til å arbeide med teori og har et kollektivt aspekt:

* lærere lærer av hverandre
* det fremmer studier og anvendelse av teori
* det fremmer oppsummering og refleksjon over praksiserfaringer

  

En pedagogisk mappe som legges frem for andre, er en organisert dokumentasjon av en fagansatts profesjonelle utvikling og oppnådde kompetanse. Mappen viser den enkeltes individualitet gjennom et utvalg av artefakter/arbeider og refleksjon, den er en dokumentasjon på utvikling og kompetanse. Den vil være en helhetlig presentasjon av en persons profesjonelle dyktighet og er et grunnlag for godkjenning av pedagogisk basiskompetanse.
Pedaler i et kjøretøy, fra venstre: kløtsj-, bremse- og gasspedal
**Pedal** (av latin: *pede*, «fot») er en del av et maskineri, beregnet til å ha eller bruke foten på. Mange apparater som rokk, treskemaskin, slipestein m. fl. har hatt varianter som har vært pedaldrevet.

Kjøretøyer
----------

Både biler, fly, helikopter og mange andre kjøretøyer har pedaler til betjening av forskjellige funksjoner. 

Standard pedalfunksjoner på biler, er gasspedal (av «forgasser»), bremse, og på biler med manuell girkasse, clutch. Noen biler har også en pedal for parkeringsbrems.

I fly er det vanlig at pedalene betjener sideroret.

### Sykler

På en sykkel er pedalene montert på kranklagerakslingen. Kraften overføres med kjede og tannhjul til bakhjulet som driver sykkelen. På velocipedene (populært kalt «veltepettere») satt pedalene direkte på forhjulets nav.
På enkelte tråsykler aktiverer man bakbremsen ved å trå baklengs på pedalene.

#### Motorsykler

Standard pedal-oppsett for motorsykkel er en pedal for gir på venstre side, en for bakbremse på høyre side, og ofte en kickstart-pedal litt bakenfor bremsepedalen.

Orgler
------

Pipeorgler i alle størrelser var før pedaldrevne. Organisten betjente ett sett pedaler som slapp luft ut i bass-pipene, mens en assistent betjente pedalene som forsynte orgelet med luft.
Mindre pedaldrevne orgler kalles gjerne tråorgler. Er belgen lekk, kan det være slitsomt å få lyd i instrumentet. 

Større orgler hadde ofte både tre og fire sett med klaviaturer. Klaviaturet med de dypeste (bass-) tonene ble da laget og plassert slik at organisten trykket på «tangentene» med føttene. Dette er opphav til uttrykket pedaltoner som brukes også om basstoner i annen musikkutøvelse enn orgel. For slike orgler måtte en annen person (belgtråkkeren) sørge for at der kom luft til pipene.

Galleri
-------

* SykkelpedalSykkelpedal
* Pedaldrevet båtPedaldrevet båt
* Dødmannspedal (nødbremse) på et tysk togDødmannspedal (nødbremse) på et tysk tog
* OrgelpedalerOrgelpedaler
* Effektpedal for el-gitarEffektpedal for el-gitar
* TrommepedalerTrommepedaler
* PedalbåtPedalbåt
* Pedaldrevet dresinPedaldrevet dresin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Fredrik Rütter** (født 7. januar 1945) er en norsk ballettdanser og skribent.

Han er oppvokst i Bergen og studerte dans av Kurt Joos, Merce Cunningham  og Rita Tori. 
Han var ved Nasjonalballetten og Cullbergballetten, samt på gjesteturnéer i Europa med New London Ballet og i Sør-Amerika med Grand Ballet de France. Hans avskjedsforestilling ved Nasjonalballetten var *Gallo* i *Tango – Buenos Aires 1907* (1988). Etter å ha lagt opp ble han kunstnerisk leder for Nye Carte Blanche i Bergen (1992–95). Videre har han skrevet meget for hovedstadsavisene *Osloavisen*, *Aftenposten*, *VG*, og *Tønsberg Blad*. Han er i dag bosatt i Sandefjord med journalistkollega Mona Levin, de har vært sammen siden 2001.[*omstridt  – diskuter*] Hans søster er koreografen Inger-Johanne Rütter gift med teaterregissør Kjetil Bang-Hansen.

Filmografi (utvalg)
-------------------

* 1988 – *Brun bitter*

Premier
-------

* Dansekritikerprisen 1979 for tolkingen av djevel i Historien om en Soldat

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  «Norsk biografisk leksikon». Besøkt 26. februar 2016.
2. ↑  «Fredrik Rütter - Allkunne». *www.allkunne.no*. Besøkt 26. februar 2016.
3. ↑  «Anmeldelse: En foss av nakenhet». *VG*. Besøkt 26. februar 2016.
4. ↑  «Store norske leksikon».
5. Fredrik Rütter i Scenewebdatabasen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Ellen Charlotte Salvesen Sahl-Madsen** (født 26. august 1964 i Holstebro) er en dansk næringslivsleder og konservativ politiker. Hun var vitenskaps-, teknologi- og utviklingsminister i Lars Løkke Rasmussens regjering 2010–2011.

Hun gikk gymnaset i Holstebro og studerte jus ved Aarhus Universitet, men tok aldri avsluttende eksamen. Hun har senere tatt kurs ved internasjonale handelshøyskoler, som Harvard Business School.

Hun begynte i museumsvesenet som arrangementssjef ved Herning Kunstmuseum og senere direktør ved Ebeltoft Glasmuseum. 2000–2004 hadde hun direktørstillinger i LEGO-gruppen, og 2004–2009 administrerende direktør ved den naturvitenskapelige opplevelsesparken Danfoss Universe på Als. I 2010 ble hun fondsdirektør i Universe Fonden (nå Kata Fonden), et allmennyttig fond som skal fremme kunnskap om læring.

Hun var et hittil politisk ubeskrevet blad da hun i 2010 ble utnevnt til vitenskaps-, teknologi- og utviklingsminister, som medlem av Det Konservative Folkeparti. Hun ivret for blant annet digitalisering i offentlig sektor (som innloggingsløsningen NemID) og utbygging av bredbånd. Hun ble sittende som minister frem til regjeringspartiene led nederlag ved folketingsvalget i 2011. Sahl-Madsen var kandidat for de konservative i Sydjyllands storkrets, men ble ikke valgt.

Etter tiden som minister har Sahl-Madsen hatt en rekke styreverv. I 2017 ble hun administrerende direktør i Børnenes Hovedstad, et samarbeid mellom LEGO-gruppen og Billund kommune.

Referanser
----------

1. 1 2  «Charlotte Sahl-Madsen (KF)». Folketinget. Besøkt 12. august 2018.
2. ↑  Holm, Anne Dorthe (24. februar 2010). «Sahl-Madsen: Jeg bliver boende i Høruphav». *JydskeVestkysten*. Besøkt 12. august 2018.
3. ↑  Rasmussen, Povl D. (16. september 2018). «Det opnåede Charlotte Sahl-Madsen på 571 dage». *Computerworld*. Besøkt 12. august 2018.
4. ↑  «Charlotte Sahl-Madsen opnår ikke valg». DR. Ritzau. 16. september 2011. Besøkt 12. august 2018.
5. ↑  Bjerre, Andreas (10. mai 2017). «Tidligere minister skal være direktør i Børnenes Hovedstad». *JydskeVestkysten*. Besøkt 12. august 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Charlotte Sahl-Madsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (da) Charlotte Sahl-Madsen hos Folketinget Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NLA
 |

Portaler: Konservatisme | Danmark
***30 Minutes or Less*** er en amerikansk action-komedie fra 2011. Filmen er regissert av Ruben Fleischer, og har Jesse Eisenberg, Aziz Anzari, Danny McBride og Nick Swardson i hovedrollene.

Om filmen
---------

Filmen hadde et budsjett på 28 millioner dollar, noe som var mer enn Fleischers forrige film, superhiten *Zombieland*, fikk. Men denne gangen ble det aldri noen stor suksess, og med sine 40 millioner inntjente dollar var det bare så vidt man klarte å spille inn igjen pengene igjen. 

Filmen fikk også slakt av norske anmeldere – VG og Dagbladet gav begge filmen terningkast 2. Amerikanske anmeldere likte heller ikke *30 Minutes or Less* særlig godt, og snittkarakteren 44% gjenspeiler dette. IMDb-brukerne har gitt filmen brukbare 6.2 snittpoeng av 10 mulige.

Handling
--------

Nick (Jesse Eisenberg) er en lat pizzasjåfør som ikke tar særlig alvorlig på livet. Da han kommer til å avsløre at han lå med Kate (Dilshad Vadsaria), søsteren til bestevennen Chet (Aziz Anzari), setter dette vennskapet på en alvorlig prøve. Men når to karer (Danny McBride og Nick Swardson) som aldri har tatt et ærlig arbeidsslag i sitt liv plutselig kidnapper Nick, planter en bombe rundt kroppen hans og tvinger ham til å rane en bank innen de neste ti timene, innser Nick at han trenger hjelp fra bestevennen. Det hjelper heller ikke på når de sleske karene kidnapper Kate for å forsikre seg om at de får pengene. Nick og Chet er dermed i alvorlig tidstrøbbel.

Rolleliste
----------

| Rolle | Skuespiller |
| --- | --- |
| Nick | Jesse Eisenberg |
| Chet | Aziz Anzari |
| Dwayne | Danny McBride |
| Travis | Nick Swardson |
| Kate | Dilshad Vadsaria |
| Chango | Michael Peña |
| Juicy | Bianca Kajlich |
| The Major | Fred Ward |
| Mr. Fisher | Gary Brichetto |

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *30 Minutes or Less* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *30 Minutes or Less* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *30 Minutes or Less* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *30 Minutes or Less* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *30 Minutes or Less* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *30 Minutes or Less* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *30 Minutes or Less* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *30 Minutes or Less* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *30 Minutes or Less* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *30 Minutes or Less* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Bøverfjorden** (også skrevet *Bæverfjord* og *Bøverfjord*) er ei bygd innerst i Hamnesfjorden i Surnadal kommune i Møre og Romsdal. Lakseelva Bøvra renner gjennom dalen og ut i Hamnesfjorden. Bygda har en egen barneskole med 42 elever (2006) og barnehage. Grunnkretsen Bæverfjord, som omfatter strekningen fra Saga til Hakstad, hadde 123 innbyggere pr. 1. januar 2017.

Fylkesvei 65 går igjennom bygda. Småøyan camping ligger ved fylkesveien og Hamnesfjorden og er godt besøkt blant annet av fisketurister i sommersesongen. Rundt 7 kilometer øst for Bøverfjorden ligger Gravvold flyplass.

Bæverfjord IL har fotballgruppe, trimgruppe og dessuten årlig basar på skolen i bygda.

Referanser
----------

1. ↑  «Bøverfjorden». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 23. februar 2018.
2. ↑  Bøverfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk, besøkt 23. februar 2018
3. ↑  «Tabell: 04317: Folkemengde, etter grunnkrets». *15660405 Bæverfjord*. Statistisk sentralbyrå. Besøkt 23. februar 2018.
Bülow Hanssens plass Foto: Helge Høifødt 
**Bülow Hanssens plass** er en plass med parkanlegg i Oslo. Plassen ligger ved Trondheimsveien foran Sophies Minde i strøket Carl Berner, rett nord for Carl Berners plass. Plassen er 4 dekar stor og ble anlagt som park i 1938. I den vestlige delen av plassen ligger en plaskedam. Mot tre sider vender plassen mot boliggårder.

Plassen ble oppkalt i 1947 etter overlege Paul Victor Bülow-Hansen (1861–1938), som var overlege ved Sophies Minde.

Referanser
----------

1. ↑  *Grøntregistreringer*. Oslo kommune, Plan- og bygningsetaten, 2009. Størrelse: Velg excel-filen Grøntregistrering 14.05.2009 og bydel 2 arealnummer 21 900. Kart. Velg Grünerløkka. (besøkt 3. april 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bülow Hanssens plass, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Oslo byleksikon
* Flyfoto med kartmulighet
* Bilde av lekeplass på Bülow Hanssens plass. Fra oslobilder.no, ukjent fotograf og datering (besøkt 3. april 2011)

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**Fredrik Daniel Svanemann Solie** (født 8. april 1894 i Rygge, død 13. april 1940) var gårdbruker og offiser i Feltartilleriet. Etter examen artium gikk han Krigsskolen og Den Militære Høiskole før han overtok farsgården i Rygge.

Kaptein Solie meldte seg til tjeneste etter det tyske angrepet på Norge den 9. april 1940. Feltartilleriregiment nr. 1 (AR1) gikk den 10. april i stilling ved Askim sammen med to bataljoner av infanteriregiment nr. 1 (IR1). Det ble avgitt personell fra disse til framskutte avdelinger (brogrupper) som skulle vokte overgangsstedene over Glomma. Solie ble tatt ut som sjef for brogruppe 3, som skulle vokte overgangen ved Fossum bru.

Da de tyske styrkene angrep morgenen 12. april ledet Solie forsvaret med stort personlig mot. Kl. 0200 den 13. april gikk de tyske styrkene til kraftig angrep, og klarte å sette seg fast på østbredden nord og sør for de norske styrkene. Samtidig stormet en tysk styrke over brua. Solie samlet en gruppe soldater, og dekket av mitraljøse-ild forsøkte de å gå til motangrep. Det ble slått tilbake, og Solie falt her.

Referanser
----------

1. ↑   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Våre falne 1939–1945*, fjerde bok, utgitt av Den norske stat, 1949–51, s. 187*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Fredrik Ramm** (født 1892 i Oslo, død 1943) var en norsk journalist. 

Etter å ha deltatt i Amundsens nordpolekspedisjon med luftskipet «Norge» i 1926 var han nyhetsredaktør i *Morgenbladet* fra 1928. Han sto Ronald Fangen nær og deltok som ham i Oxfordbevegelsen. I 1941 ble han dømt til tukthus av tyskerne. Han ble sendt til Hamburg, hvor han ble syk, og fikk tillatelse til å reise hjem, men døde på hjemreisen.

Fredrik Ramm var gift med Ewa With (1893-1977). Sammen fikk ekteparet sønnene, journalist, Harald Ramm (1907-1997), gift med Sonja Gulbranson og overrettssakfører Louis Nicolay Ramm (1918-), gift med Helga Oppegaard 

Ramm er særlig kjent for artikkelen «En skitten strøm flyter utover landet» (*Morgenbladet*, 28. oktober 1931), som innledet en opphetet verdi- og kulturdebatt. Artikkelen var et angrep på kulturradikalismen, eksemplifisert ved fire bøker: Sigurd Hoels *En dag i oktober*, Hans Backer Fürsts *Duskregn*, Rolf Stenersens *Godnat da du* og Karo Espeseths *Sår som ennu blør*. Ramm nevner også en forestående bok av Paul Gjesdahl som en bok han mener «er hentet fra samme kloakk som de fire nevnte».

Ramm skriver blant annet 

> Den skade en fordrukken voldtektsmann gjør et barn er liten, sammenlignet med den som en Sigurd Hoel, en Hans Backer Fürst, en Rolf Stenersen, en Karo Espeseth kan gjør ved sin litterære virksomhet. Ti hos unge piker og gutter kan deres bøker fremkalle en overbevisning om, at kjønnslige utskeielser bør være det normale. Og før de er nådd utover de farlige utviklingsår, kan de bli fristet til å smake på den frukt som omtales i disse pornografiske bøker. At en ny moral er under utforming, eller rettere at moralen er i en raskere utvikling enn kanskje nogensinne før, og blir vi'ere for hvert år som går, er vi klar over. At denne utvikling ikke kan, og heller ikke må stanses, er gitt. Men å spekulere i diskusjonen om den med slike bøker som de der nu ser dagens lys, er å tømme kloakk i en fjellbekk.
> 
> 
> 

Etter hans død ble essaysamlingen *Av kristen rot* (1945) gitt ut, og senere *Gjennom muren – tanker nedtegnet under bibellesning i fengslet* (1946). Disse bøkene representerer mye mer hva Fredrik Ramm sto for, enn det ofte siterte avsnittet fra «Skitten strøm»-artikkelen, som bærer preg av å være skrevet i affekt og indignasjon.

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Fredrik\_Ramm[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Sævik, Tore Hjalmar (18. juni 2013). «De ville vekke overklassen». *Dagen*. s. 18–19.
3. ↑  Ottosen, Kristian, red. (1995). *Nordmenn i fangenskap 1940–1945* (1. utg.). Oslo: Universitetsforlaget. s. 527. ISBN 82-15-00288-9.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** KulturNav **·** Fangeregisteret **·** Våre falne

 |
**Pianokonsert nr. 2 i B-dur, op. 83 av Johannes Brahms** er laget for piano og orkester. Den kom først 22 år etter den første pianokonserten. Brahms startet arbeidet med konserten i 1878, fullførte den i 1881, og dedikerte den til hans lærer, Eduard Marxsen. Premieren ble holdt i Budapest den 9. november 1881, med Brahms selv som solist. Den ble en umiddelbar suksess, og inspirerte han til å gjennomføre en konsertturne gjennom mange byer i hele Europa.

Bakgrunn
--------

Konserten er laget for 2 fløyter, 2 oboer, to klarinetter (B), 2 fagotter, fire horn (opprinnelig 2 i B bass og 2 i F), 2 trompeter (B), pauker (B og F) og strykere. (Trompetene og paukene brukes kun i de to første satsene)

Stykket har fire satser, i motsetning til tre som er typisk for slike konserter fra de klassiske og romantiske periodene:

1. Allegro non troppo (B-dur)
2. Allegro appassionato (D moll)
3. Andante (B-dur / Fiss-moll)
4. Allegretto grazioso (B-dur)

Den ekstra satsen gjorde konserten lenger enn de fleste andre konserter på denne tiden. Når den begynte å bli ferdig, sendte Brahms et utkast til sin venn, kirurgen og fiolinisten Theodore Billroth, som Brahms tidligere hadde dedikert sine to første strykekvartetter, der han beskriver konserten som «noen små pianostykker». Brahms selv beskrev scherzoen som en «liten scherzosats».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** NLA
 |
**Kainittene** var en gnostisk og antinomisk sekt fra 100-tallet. De nevnes av bl.a. Ireneus av Lyon og Tertullianus.

De var særlig kritiske til det gamle testamente, og var kjent for å snu opp ned på de tradisjonelle tolkingene av det gamle testamentet. De betraktet skaperguden (Jahve) av den fysiske verden som ond, og trodde at menneskenes sjeler var fanget i et fysisk fengsel, og de regnet Kain som helt (derav navnet *kainittene*), til tross for at han drepte Abel, og dermed ble historiens første morder. Dermed dyrket de også antagonister av jødenes og de kristnes gud, som Kain, Esau, Sodoma og Gomorra, og Judas Iskariot.

Dette var antagelig fordi de trodde at ved å ødelegge skapergudens fysiske univers ville menneskene frigjøres og leve i fullkommenhet på det spirituelle plan.[]

Referanser
----------

1. ↑  Store Norske Leksikon - *Kainitter*, besøkt 28. januar 2019.
2. ↑  Øyvinds Gaarder Andersens blogg - *Judas-evangeliet og andre gnostiske evangelier*, besøkt 28. januar 2019.
3. ↑  Encyclopædia Britannica - *Cainite*, besøkt 28. januar 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Novena de Aguinaldos** *(«novene til Julens gaver»*) er en katolsk adventskikk i Colombia og Ecuador, også kjent i litt annen form i Venezuela og andre land i regionen.

Beskrivelse
-----------

I løpet av de ni dager fra 16. til 24. desember blir det holdt *novene* (en form for bønneandakter) i hjem og nabolag som ihukommer de ni måneder frem til Jesu fødsel. 

De tekster med bønner og refleksjoner som ligger til grunn for novenen, stammer fra fransiskanerpateren Fernando de Jesus Larrea (født år 1700 i Quito) som etter sin prestevielse i 1725 virket i Ecuador og Colombia. Fray Fernando skrev novenen etter forespørsel fra grunnleggeren av *Colegio de La Enseñanza*, lærerskolen, i Bogotá, Clemencia Caycedo Jesus Velez. Senere fikk novenen et tillegg av moder Maria Ignacia Acosta.

Moder Maria Ignacia Acosta justerte novenen på 1800-tallet.
Novenen er til ære for jomfru Maria, Den hellige Josef, De vise menn, og for tilbedelsen av Jesusbarnet.

I tilslutning til bønnen følger det gjerne et felles måltid, og det synges villancicos, tradisjonelle julesanger.

Etymologi
---------

Uttrykket *Aguinaldo* forstås her som «julegave», «Julens gave/r». 

I Det kongelige spanske akademis ordbok heter det at ordet er avledet fra *aguilando*, som igjen er en språklig korrumpsjon av det latinske *hoc in anno*, altså: *i dette år*. Men i *Diccionario general etimológico de la lengua española* av Eduardo de Echegaray heter det at ordet er utledet fra et keltisk ord, *eguinand*, som skal bety «[nytt]årsgave».

Referanser
----------

1. ↑  Virginia Nylander Ebinger (15. september 2012). *Aguinaldos: Christmas Customs, Music, and Foods of the Spanish-speaking Countries of the Americas*. Sunstone Press. s. 42–. ISBN 978-1-61139-135-0. Besøkt 6. mars 2013.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 19. juni 2010. Besøkt 19. juni 2010. . Det kongelig spanske akademis ordok, oppslagsordene *aguinaldo* og *aguilando*
3. ↑  Eduardo de Echegaray: *Diccionario general etimológico de la lengua española*, Madrid 1887, digitale Fassung

Litteratur
----------

* Novena Tradicional de Aguinaldos, Panamericana, Bogotá, 5. opplag 1997, ISBN 958-30-0257-7