recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**USAs førstedame** (*First Lady of the United States* forkortet *FLOTUS*) er den uformelle tittelen på den høyest rangerte kvinnen i Det hvite hus i USA, som oftest presidentens hustru. Nåværende førstedame er Jill Biden, kone til nåværende president Joe Biden.

Flere ganger har rollen blitt fylt av kvinner som ikke har vært presidentens kone (eksempelvis de gangene hvor den sittende presidenten var enkemann), da oftest presidentens eldste datter. James Buchanan er den eneste presidenten i USAs historie som ikke har vært gift, og i hans regjeringstid ble rollen fylt av hans niese, Harriet Lane. Da William McKinley var president, fungerte en tid visepresident Garret Hobarts kone, Jennie Hobart, i rollen. Chelsea Clinton fungerte i en tid på slutten av faren Bill Clintons presidentskap som førstedame, da Hillary Clinton stilte til valg som senator.

Nålevende (2022) tidligere førstedamer er ektefellene til USAs nålevende tidligere presidenter: Rosalynn Carter, Hillary Clinton, Laura Bush, Michelle Obama og Melania Trump. Av historisk notable førstedamer kan nevnes Dolley Madison (som reddet portrettet av George Washington fra å bli brent i 1814), Edith Wilson (som man tror fungerte som president uformelt), Eleanor Roosevelt (som nærmest var en halv president selv), og Hillary Clinton, som var utenriksminister i Barack Obamas regjering fra 2009 til 2013, kandidat under nominasjonsprosessen til presidentvalget i 2008 og presidentkandidat i 2016.

Visepresidentens ektefelle kalles ofte andredame eller andreherre.

Se også
-------

* Liste over USAs førstedamer
* Visepresidentens ektefelle (USA)

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Encyclopædia Britannica*, Encyclopædia Britannica Online-ID topic/first-lady-United-States-title, Wikidata Q5375741,
2. ↑  ; *USA.gov*; besøksdato: 9. mars 2022.
3. ↑  FLOTUS definition from MacMillan online "Open Dictionary", Besøkt 4. januar 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) First Ladies of the United States – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* USAs førstedame på Twitter Rediger på Wikidata

* USAs førstedame på Facebook Rediger på Wikidata

* USAs førstedame på Instagram Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Stine Kjelland-Mørdre** (født 7. august 1960, død 17. mai 1990) var en norsk tekstforfatter, skuespiller og komiker. 

Kjelland-Mørdre hadde voksende suksess utover i 1980-årene, særlig på grunn av sin deltagelse i KLM-trioens TV-serie *Skai TV – imitert fjernsyn* i 1988–1989, og friteatergruppene Lattergalen og as Dameteater & søn.

Utdannelse og virke
-------------------

Kjelland-Mørdre gikk på Slemdal skole, senere ved dramalinjen ved Nissen skole og deretter teaterlinjen ved Romerike folkehøyskole. Hun hadde også studier i teatervitenskap ved Universitetet i Oslo bak seg. Hun arbeidet siden som journalist i radiOrakel. Hun forfattet også hørespill, etter å ha gått på NRKs dramatikerkurs der hun lærte å skrive for radio. I 1988 spilte hun Madame Holly Wood i *Sommerkino* på NRK. På slutten av 1980-tallet gjorde samarbeidet med KLM henne nasjonalt kjent. Hun skrev tekster til flere revyer, både som hovedbidragsyter og sammen med andre. Hun hadde nettopp ferdigskrevet manuskriptet til stykket «Mamma» for Trøndelag teater, i samarbeid med instruktør Kirsten Sørli, da hun døde.

Samarbeid
---------

Hun ble omtalt som «prikken over i-en» av Trond Kirkvaag, Knut Lystad og Lars Mjøen i samarbeidet om *Skai-TV*. Foruten samarbeidet med KLM-trioen var Kjelland-Mørdre med i *A/S Dameteater & Søn* sammen med blant annet Kine Hellebust. De to laget også programmet *Kine og Stine*, som ble sendt på NRK i februar 1990.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Historisk befolkningsregister, «Stine Kjelland-Mørdre», Historisk befolkningsregister ID pc00000003453981, besøkt 26. mars 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Aftenposten, side 36, lørdag 19. august 1989.
3. ↑  Aftenposten, side 7, mandag 28. september 1987.
4. ↑  Aftenposten, side 36, lørdag 19. august 1989.
5. ↑  Aftenposten, side 35, tirsdag 14. april 1987.
6. ↑  Aftenposten, side 7, onsdag 23. mai 1990.
7. ↑  Aftenposten, lørdag 24. desember 1988.
8. ↑  Aftenposten, side 7, onsdag 23. mai 1990.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stine Kjelland-Mørdre på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Stine Kjelland-Mørdre hos Sceneweb Rediger på Wikidata
* (no) Sketsj fra programmet Stine og Kine på youtube.com
* (no) Sketsj fra SKAI-TV med Kjelland-Mørdre som «Armod Vassgraut» på youtube.com

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
**Hvite afrikanere** er den hvite befolkningen i Afrika. Disse individene er hovedsakelig av nederlandsk, britisk, fransk og portugisisk herkomst og i mindre grad av italiensk, gresk, belgisk, sveitsisk, spansk, irsk og tysk herkomst. 

Før avkoloniseringen av Afrika etter den annen verdenskrig utgjorde de hvite afrikanerne rundt 10 millioner mennesker og fantes overalt på kontinentet. Imidlertid emigrerte mange under avkoloniseringen og etter at den var fullført. Allikevel utgjør de hvite afrikanerne en viktig minoritet i mange afrikanske stater. De utgjør for eksempel 6 prosent av befolkningen i Namibia.
Det afrikanske landet med den høyeste andelen hvite mennesker er Sør-Afrika, der omtrent 5.2 millioner mennesker er hvite (11 prosent av befolkningen).

Selv om hvite ikke lenger sitter med makten over noen afrikanske nasjoner har de fortsatt å være fremtredende innbyggere og har ofte en anselig eierandel i økonomien og i landeiendommer i spesifikke regioner og land. Mange nordafrikanske etniske grupper, som arabere og berbere,, kan også anses som hvite afrikanere. Det høyeste anslaget over hvor mange hvite mennesker som lever i Afrika er på 0,80 prosent av kontinentets befolkning; dvs 7,3 millioner mennesker av de samlede afrikanske 922 millioner innbyggere.

Antall hvite mennesker i Afrika (2005 anslag fra CIA)
-----------------------------------------------------

**Hvite afrikanere per land**

* Sør-Afrika: 5 265 300 (per juli 2008)
* Namibia: 124 000 – 150 000
* Mosambik: 30 000 (per desember 2008)
* Angola: 7 000
* Zambia: 8 000
* Zimbabwe: 20 000
* Senegal: 5 000
* Botswana: 7 000
* Kenya: 20 000
* Andre afrikanske nasjoner: 10 000-25 000

Se også
-------

* Pied-noir

Referanser
----------

1. ↑  Namibia: People: Ethnic Groups. Arkivert 23. april 2020 hos Wayback Machine. World Factbook of CIA
2. ↑  South Africa: People: Ethnic Groups. Arkivert 21. juni 2020 hos Wayback Machine. World Factbook of CIA
3. ↑  Dumaurier, *Notre place au soleil, La mémoire du peuple berbère*, Firésias, 2001, ISBN 2908527812
4. ↑  the Living Africa: the people – ethnic groups – Berber
5. ↑  Arab Americans : Race & US Census
Siste utgave av den tyskvennlige ukeavisa *Germaneren* 5. mai 1945, med dødsrune over Adolf Hitler som hadde begått selvmord 30. april, og opprop fra Jonas Lie, fører for Germanske SS Norge og politiminister i Quislings regjering under andre verdenskrig. Foto: Fra utstilling i Senter for studier av Holocaust og livssynsminoriteter i Oslo 2021 
***Germaneren*** var en norsk ukeavis og «kamporgan» for Germanske SS Norge (GSSN), en nazistisk, pangermanistisk organisasjon som ble oppretta under andre verdenskrig i Norge og ga ideologisk og militær skolering. GSSNs propagandaavis ble utgitt i Oslo fra juli 1942 til mai 1945. Sammen med tidsskriftet *Ragnarok* representerte bladet en mer venstreorientert og partikritisk retning innen Nasjonal Samling (NS), det norske fascistpartiet før og under krigen.

Historikk
---------

Avisa til Germanske SS Norge ble utgitt første gang 25. juli 1942, samme dag som organisasjonen ble stifta. Til å begynne med kom bladene ut annen hver uke, siden én gang i uka.

Formelt var journalisten og NS-ordføreren Hans S. Jacobsen (1901-1980) ansvarlig redaktør for *Germaneren* ut året 1942. Den faktiske redaktøren var imidlertid Egil Kristian Holst Torkildsen (1916-1979). 1. oktober 1943 ble frontkjemperen Per Pedersen Tjøstland (1918–2004) ansatt som redaksjonssekretær og overtok høsten 1944 som bladets siste redaktør.

Antall abonnenter skal ha gått fra vel tusen i september 1942 til over 9000 høsten 1944.

Ifølge historiker Øystein Sørensen var bladet «det mest kritiske, opposisjonelle og frittalende organet i NS-sammenheng under okkupasjonen», prega av kritikk av den nasjonale linja, korrupsjon i NS og det som ble sett på som en kapitalistisk tendens i NS. Avisa ble dermed et radikalt opposisjonsorgan som sto i et motsetningsforhold til den kristenkonservative, mer moderate og norskorienterte politikken til NS-ledere som Vidkun Quisling, Rolf Jørgen Fuglesang og Gulbrand Lunde.

Siste nummer av *Germaneren* kom 5. mai 1945 og brakte en nekrolog over Adolf Hitler som «var falt for Tyskland på sin kommandoplass i Rikskanselliet, kjempende mot bolsjevismen til siste åndedrag».

Referanser
----------

1. ↑  Kopi av *Germaneren* 5. mai 1945 i arkivet etter Stiftelsen Norsk Okkupasjonshistorie
2. 1 2  lokalhistoriewiki.no om *Germaneren*
3. 1 2  Jensen, Tom B. (1941-) (1992). *Nasjonal samlings periodiske skrifter 1933-1945: en bibliografi*. Oslo: Grafisk Media. s. 35. ISBN 8276950000.
4. 1 2 3  Sørensen, Øystein (1954-) (1989). *Hitler eller Quisling?: ideologiske brytninger i Nasjonal samling 1940-1945*. [Oslo]: Cappelen. s. 87-89. ISBN 8202119928.
5. ↑  Sølvi og Per Kaastrup: *Universitetsbiblioteket i Oslo: Norske aviser 1763–1969*, s. 195
6. 1 2  Sørensen, Øystein (1954-) (1989). *Hitler eller Quisling?: ideologiske brytninger i Nasjonal samling 1940-1945*. [Oslo]: Cappelen. s. 261–276. ISBN 8202119928.
Edvard Isto fikk idéen til sitt berømte maleri «Anfall» i Berlin etter februarimanifestet i 1899.
**Februarimanifestet** var et russisk keiserlig manifest som ble gitt Storfyrstedømmet Finland den 15. februar 1899. Manifestet innledet en periode av aktiv russifiseringspolitikk i Finland. Det innebar at «rikslovene», dvs. finske lover som angikk hele rikets interesser, fra da av ikke skulle vedtas av keiseren og Finlands lantdag, men av keiseren og det russiske riksrådet. Lantdagen skulle bare få avgi uttalelser om slike lover. Konsekvensen var at det ble den russiske tsaren som avgjorde hvilke lover som skulle betegnes som rikslover. Ett av de forholdene som dermed ble definert som utenfor lantdagens beslutningsrett, var spørsmålet om Finlands militærvesen.

Februarimanifestet kom som en overraskelse på de førende kretser i Finland. I begynnelsen var de overbevist om at tsar Nikolaj II var blitt ført bak lyset av sine panslavistiske rådgivere, og at han kom til å oppheve manifestet så snart han innså dets rettslige konsekvenser. Med ti mot ti stemmer ble det besluttet i senatets økonomidepartement, med viceordførendens avgjørende stemme, at februarimanifestet skulle kunngjøres (promulgeres). Ettersom senatet og lantdagen på ulike måter hadde protestert mot det lovstridige manifestet, ble det på privat initiativ utferdiget en henvendelse til keiseren i form av et stort folkeopprop (den store deputasjonen).

Februarimanifestet var formelt i kraft til den 4. november 1905, da keiseren etter storstreiken vedtok novembermanifestet, som opphevet februarimanifestet og landets grunnleggende lover ble stadfestet.

Eksterne lenker
---------------

* Hans Kejserliga Majestäts Nådiga Manifest (3/1899)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Uppslagsverket Finland **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin
 |
Bukh traktorer, modellene D-30 (1959), DZ-45 (1960), 403 (1966) og 452 (1960) i Danmarks Traktormuseum.  
Foto: Mogens Engelund
Høykjøring med en Bukh 302 på Kløfta i Ullensaker (1960).  
Foto: Leif Ørnelund / Oslo Museum
**Bukh** var opprinnelig navnet på en motorfabrikk i Hørve (mellom Holbæk og Kalundborg) i Danmark. Den ble startet i 1904 av Jens Bukh og Johannes Gry. Fabrikken produserte blant annet dieselmotorer til landbruk og industri. I 1915 flyttet fabrikken til Kalundborg under navnet *Kalundborg Motorfabrik* og utviklet motorer til skipsbruk. Den nye fabrikken hadde Kalundborg Skibsværft som nabo, og det ga fabrikken adgang til det maritime markedet. Skipsverftet brukte Bukh-motorene til lasting og lossing, og hjelpemaskineri i skipene. Da skipsverftet gikk konkurs i 1921, kom fabrikken i økonomiske vanskeligheter, og i 1924 ble den overtatt av A.P. Møller.

På 1950-tallet begynte fabrikken å produsere traktorer. I starten DZ30 og DZ45, senere en serie på 2- og 3-sylindrede traktorer (302, 403, 452 og 554), og i midten av 1960-årene forsøkte man å puste nytt liv i traktoreventyret med serien Juno, Jupiter og Hercules (henholdsvis 52, 70 og 93 hestekrefter). Det ble ikke noen stor suksess, og i 1968 ble traktorproduksjonen innstilt.

En av årsakene til at man begynte en dansk traktorproduksjon skal visstnok finnes i etterkrigstidens varemangel. Importen av kaffe fra blant annet Brasil kunne selvfølgelig betales med penger, men ved å levere et produkt som det var etterspørsel etter i eksportlandene, kunne man samtidig skape arbeidsplasser i Danmark.

Bukh-motorene (og reservedeler) blir fremdeles produsert, nå i Aabenraa.

* Stationær motor fra 1936Stationær motor fra 1936
* Bukh DZ-45Bukh DZ-45
* Bukh 302 SuperBukh 302 Super
* BUKH 403 SuperBUKH 403 Super
* Bukh 452 SuperBukh 452 Super
* Bukh 554 SuperBukh 554 Super

Eksterne lenker
---------------

* Bukhs historie i korte trekk
* Aabenraa Motorfabrik A/S
* Bukh-traktor.dk
Østfold fylkesbibliotek
**Bibliotekutvikling Østfold** tidligere **Østfold fylkesbibliotek** i Fredrikstad kommune inngår som en del av Østfold kulturutvikling. Østfold kulturutvikling er en virksomhet i Østfold fylkeskommune med oppgaver innen kulturfeltet i Østfold, og med samarbeidspartnere på lokalt, nasjonalt og internasjonalt nivå.
Bibliotekutvikling Østfold arbeider med bibliotekutvikling i Østfold, bibliotekfaglig rådgivning og veiledning til bibliotekene i fylket.

Deres virksomheten er hjemlet i Lov om folkebibliotek, samt de til enhver tid gjeldende fylkesplaner, regionalplan kultur og andre planer som involverer kulturområdet, samt økonomiplaner og årsbudsjetter.

Bibliotekutvikling Østfold arrangerer kurs og møter - i hovedsak for bibliotekpersonal i Østfold.

Eksterne lenker
---------------

* Østfold fylkesbibliotek Arkivert 31. august 2009 hos Wayback Machine.
* Regionalutviklingsavdelingen Arkivert 1. september 2009 hos Wayback Machine.
* Kulturnett Østfold
* Visit Oslofjord
**Advanced Research Projects Agency–Energy** (**ARPA-E**) er en amerikansk føderal forskningsorganisasjon i Energidepartementet. Organisasjonen ble opprettet i august 2007, men fikk sitt første årlige budsjett – 400 millioner dollar – i 2009.[] ARPA-E ble opprettet etter modell av Defense Advanced Research Projects Agency (DARPA) i Forsvarsdepartementet, og skal på samme måte støtte avanserte forskningsprosjekter med høy risiko og stort potensial.

ARPA-E er organisert med en flat og fleksibel struktur.[] Dette skal gjøre organisasjonen i stand til å støtte lovende prosjekter over lang tid, og samtidig raskt avslutte prosjekter som ikke viser seg i stand til å innfri forventningene. Prosjektene skal ha stort potensial, men har gjerne også høy risiko. Organisasjonen har som mål å tiltrekke seg de skarpeste hjernene innen vitenskap og energiteknologi, både blant erfarne vitenskapsmenn og blant studenter og unge forskere, samt gründere og oppfinnere.[]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Advanced Research Projects Agency-Energy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Erling Johansen** (født 24. november 1919 i Fredrikstad, død 1. april 2000) var en norsk arkeolog. Johansen var rørlegger av utdannelse, og selvlært innen arkeologi. På 1950-tallet påviste han hvordan store mengder flint nådde Norges steinalderbefolkning. Flint fra strender i Danmark og Skåne frøs fast i isflak og drev nordover med disse. Ved å grave i gamle strandvoller fra Lista til Bohuslän fant han flintgropene der steinalder- og senere også bronsealderbefolkningen grov frem materiale til redskaper. Han sto også for viktige utgravninger ved Rød på Kråkerøy og Høgnipen i Rakkestad i Østfold.

Etter stortingsvedtak ble Johansen i 1951 utnevnt til statsstipendiat tilknyttet Universitetets Oldsaksamling. Han var medlem i Det Norske Videnskaps-Akademi, æresdoktor ved Universitetet i Bergen fra 1975, ridder av St. Olavs Orden, mottager av Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning i 1971, mottager av Wilsemedaljen i 1985 og bestyrer på Universitetet i Oslos arkeologiske stasjon på Isegran i over 25 år.

Johansen var far til Øystein Kock Johansen, selv dr.philos. i arkeologi.

Referanser
----------

1. ↑  Anders Hagen: *Norges oldtid* (s. 68), forlaget Cappelen, Oslo 1983, ISBN 82-02-09067-9
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Erling Johansen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Pierre Martin Ngô Đình Thục** (født 6. oktober 1897 i Phu-Cam i Huế i Fransk Indokina, død 13. desember 1984 i Carthage i Missouri i USA) var katolsk erkebiskop av Huế i Vietnam, og senere tilknyttet en sedevakantistrisk kirke som ble ekskommunisert av den katolske kirke. Han ble forsonet med den katolske kirke før sin død i 1984.

Biografi
--------

Han var medlem av Ngô-familien som styrte Sør-Vietnam i årene frem til Vietnamkrigen. Han var grunnlegger av det katolske universitet i Dalat. 

Noen årtier etter sin død hevder tusenvis av menn fra forskjellige uavhengige katolske, sedevakantistiske og nygnostiske grupperinger at de er biskoper som gjennom erkebiskop Martin Ngô Đình Thục står i gyldig apostolisk suksesjon.

Mens Thục var i Roma og deltok på andre sesjon av Det andre Vatikankonsil, skjedde det sørvietnamesiske kuppet i 1963. Da ble hans yngre bror, Ngô Đình Diệm, som var president i Sør-Vietnam, styrtet og myrdet. Thục klarte etter dette ikke å returnere til Vietnam, og levde resten av livet i eksil i Italia, Frankrike og USA. 

Under eksilet var han involvert i tradisjonelle katolske bevegelser og ordinerte en rekke biskoper uten Vatikanets godkjenning for palmarianerne og sedevakantistbevegelsen. Som en følge av dette ble han ekskommunisert av Den hellige stol. Han ble senere forsonet med Vatikanet.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Erkebiskop Youhanan VIII Hormez (1760-1838)
* Biskop Isaie Jesu-Yab-Jean Guriel (1758-1833) \*bispeviet 1795
* Erkebiskop Augustin Hindi (?-1828) \*1804
* Patriark Joseph VI Audu (1790-1878) \*1825
* Patriark Pierre Élie XII Abbolyonan (1840-1894) \*1874
* Patriark Yousef VI Emmanuel II Thomas (1852-1947) \*1892
* Biskop François Daoud (David) (1870-1939) \*1910
* Erkebiskop Antonin-Fernand Drapier, O.P. (1891-1967) \*1929
* Erkebiskop *Pierre Martin Ngô Đình Thục* (1897-1984) \*1938

Referanser
----------

1. ↑  catholic-hierarchy.org ngo, lest 27. november 2021

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Sivil klareringsmyndighet** (**SKM**) er et norsk direktorat som ble opprettet som sektor­overgripende myndighet i 2018 for å samle ansvaret for sikkerhetsklarering på tvers av sivil sektor. SKM er direkte underlagt Justis- og beredskapsdepartementet og er den sentrale sikkerhets­klarerings­myndigheten i Norge.

Gudmund Gjølstad er åremåls­beskikket som direktør siden 2018.

Bakgrunn
--------

SKM ble opprettet etter at Stortinget i 2016 vedtok en endring i sikkerhetsloven om reduksjon i antall klarerings­myndigheter. Dette medførte at 25 tidligere klarerings­myndigheter ble avviklet og samlet i den nye sivile klarerings­myndigheten. Opprettelsen av en slik myndighet var i tråd med sikkerhets­utvalgets ønske om å i hovedsak ha én klarerings­myndighet i sivil sektor og én klarerings­myndighet i forsvars­sektoren.

Formålet med opprettelsen av SKM var å øke kvaliteten og effektiviteten hos klarerings­myndighetene for å bidra til økt rettssikkerhet for den enkelte gjennom en mer enhetlig praksis, samt å øke tilliten til klarerings­instituttet hos allmennheten generelt. Behovet for en sentral klarerings­myndighet kom også på bakgrunn av at kompleksiteten i klarerings­saker var økende og fordi det stadig måtte stilles større krav til klarerings­myndighetenes kompetanse.

Etableringen ble omtalt som en milepæl for arbeidet med personell­sikkerhet i Norge av daværende justis- og beredskaps­minister Tor Mikkel Wara.

Referanser
----------

1. ↑  Regjeringen.no:*Sivil klareringsmyndighet*
2. ↑  Moss Avis: *Derfor bygges det på en ekstra etasje på Statens Hus i Moss*
3. ↑  Regjeringen.no:*Første direktør for ny sentral klareringsmyndighet i sivil sektor*
4. ↑  Forsvarsdepartementet (15. april 2016). «Prop. 97 L (2015–2016)». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 26. januar 2019.
5. ↑  Regjeringen.no: *Ny sivil klareringsmyndighet etableres i Moss*
6. ↑  Forsvarsdepartementet (12. oktober 2016). «NOU 2016: 19». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 26. januar 2019.
7. ↑  beredskapsdepartementet, Justis-og (12. november 2018). «Åpning av Sivil klareringsmyndighet – milepæl i arbeidet med personellsikkerhet». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 26. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Forvaltningsdatabasen **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Ole Myrbekk** (født 25. januar 1944 på Innset) er en norsk politiker (H).

Han gikk Den militære forskole i Trondheim i 1960, og har videre gått befalsskole, offisersskole og Stabsskole 1 og 2. Han har tjenestegjort i flere av Forsvarets avdelinger, og har også vært ansatt ved Krigsskolen en periode, og har særlig beskjeftiget seg med utdanning av soldater og kadetter ved Krigsskolen. Han har hatt lederstillinger i Forsvaret flere steder i landet, blant annet som bataljonssjef i Bardufoss og stabssjef ved Ørland hovedflystasjon. Han oppnådde sin høyeste militære rang, oberstløytnant, i 1988. Myrbekk var stasjonert ved Heimevernets Utdanningssenter Værnes (HVUV) da han gikk av med pensjon i 2003, etter 42 års tjeneste. Han var med i Landslaget for tillitsvalgte i Forsvaret i 12 år.

Han var medlem av Stjørdal kommunestyre 1995–1999 og 2003–2011, herav varaordfører 2007–2011. Ved siden av halvstillingen som varaordførerer jobbet han i Nord- og Sør-Trøndelag mosjons og bedriftsidrettskretser. Han var president i Stjørdal Rotaryklubb 1997–1998.

Referanser
----------

1. ↑  «Jubilanter». Aftenposten. 25. januar 2004.
2. ↑  «Nytt fra statsråd». Aftenposten. 10. desember 1988.
3. ↑  «Gratulerer». Adresseavisen. 24. januar 2004.

Portal: Trøndelag
**Den internasjonale solalliansen** (engelsk ***I**nternational Solar Alliance*, **ISA**) er en internasjonal organisasjon av 86 stater, de fleste «solstater» beliggende helt eller delvis mellom Krepsens vendekrets og Stenbukkens vendekrets.

Organisasjonens hovedformål er å arbeide for effektivt forbruk av solenergi for å redusere avhengigheten av fossilt brensel. Dette initiativet ble først foreslått av den indiske statsministeren Narendra Modi i en tale i november 2015 på Wembley Stadium, der han refererte til «solstatene» som *Suryaputra* («sønner av solen»). ISA er en traktats­basert mellom­statlig organisasjon. Stater som ikke ligger innenfor tropene kan bli medlem av alliansen og få samme fordeler som medlems­statene unntatt stemmerett.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Staff-, W. S. J. (13. november 2015). «Narendra Modi’s Speech at Wembley Stadium: As It Happened». *Wall Street Journal* **(engelsk)**. ISSN 0099-9660. Besøkt 26. april 2022.
3. ↑  IANS (17. november 2016). «19 countries sign up for solar alliance». *Business Standard India*. Besøkt 26. april 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Cognite AS** er et norsk IT-selskap stiftet 7. desember 2016. Selskapet ble grunnlagt av John Markus Lervik, men ledes i dag av Girish Rishi. 

Hovedproduktet er en plattform til å samle, behandle og analysere store mengder data løpende i industrien, for eksempel på oljeplattformer eller skip, som kan brukes til å optimalisere og planlegge vedlikehold og andre typer prosesser.

Cognite lever av abonnementsinntekter som kunder betaler for å bruke plattformen.

Selskapets største kunde er Aker BP.

I mai 2021 hentet selskapet om lag 1,2 milliarder kroner i en kapitalforhøyelse fra investeringsselskapet TCV. Transaksjonen verdsatte selskapet til over 13 milliarder kroner, noe som gjør Cognite til en såkalt "enhjørning" – et selskap som er verdsatt til over 1 milliard dollar.

Referanser
----------

1. ↑  «Nøkkelopplysninger fra Enhetsregisteret - Cognite AS». *Brønnøysundregistrene*.
2. ↑  «– Etterspørselen er mye større enn jeg drømte om». *e24.no*. 26. juli 2018.
3. ↑  «Røkkes IT-selskap henter 1,2 milliarder i ny finansieringsrunde». *e24.no*. Besøkt 18. august 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Castellum** er et av de største børsnoterte eiendomsselskaper i Sverige. Eiendommenes verdi oppgjøres til 71 milliarder svenske kroner og består av 689 eiendommer, som omfatter 4,6 millioner kvadratmeter.

Castellums portefølje inneholder både en rekke kontoreiendommer på Kalvebod Brygge og Havneholmen i København, samt lager- og logistikkleiemål i utkanten av Stor-København. I alt eier Castellum 17 eiendommer med et samlet areal på ca. 200.000 m².

I hele Øresundsregionen eier Castellum 132 kontor-, butikk-, lager- og industrieiendommer med en verdi av 13 milliarder kroner og et samlet areal på 929.000 m².

Miljøbevissthet
---------------

Havneholmen Atrium og Tower
Castellum ble i 2015 tildelt Business Leadership in Sustainability, hvilket er World Green Building Councils høyeste utmerkelse for bæredyktighetsarbeide.

Castellum mottok likeledes utmerkelsen Green Star av GRESB, hvilket innebærer at selskapet er et av de høyst rangerte i verden innenfor eiendomsbransjen.

Referanser
----------

1. ↑  Castellum køber Norrporten for 11 milliarder - Generelle nyheder - ByensEjendom
2. 1 2 3  Estate Thomas Wenzell Olesen bliver ny topchef i danske Castellum - Estate
3. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 11. oktober 2016. Besøkt 26. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**New York City Sheriff’s Office** er namsmyndigheten i New York City. Embedet ledes av en sheriff som utnevnes av New Yorks borgermester. Det har jurisdiksjon i alle fem fylker i New York.

Oppgaver
--------

Blant oppgavene som tilligger New York City Sheriff’s Office er tvangsfullbyrdelse, tvangsauksjoner og innkreving av bøter og barnebidrag.

Historie
--------

Embedet har sin historie tilbake til 1626, da hvert av byens fem fylker hadde sin sheriff med både sivile og politimessige gjøremål. Da New York ble konsolidert i 1898 ble politioppgavene lagt til New York City Police Department, mens de sivile oppgavene ble lagt til New York City Sheriff’s Office.

Distinksjoner
-------------

| Stilling | Distinksjon | Norsk |
| --- | --- | --- |
| **Sheriff** |  | Namsfogd |
| **First Deputy SheriffChief of Staff** |  | Assisterende namnsfogd |
| **Undersheriff** |  | Namsfogdoverbetjent |
| **Deputy Sheriff - Lieutenant** |  | Namsfogdførstebetjent |
| **Deputy Sheriff - Sergeant** |  | Namsfogdbetjent 2 |
| **Deputy Sheriff** |  | Namsfogdbetjent 1 |

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) New York City Sheriff's Office – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**George William Casey jr.** (født 1948) er en amerikansk armégeneral. Han var fra 10. april 2007 til 10. april 2011, stabssjef for US Army, etter general Peter Schoomaker, og dermed med i Joint Chiefs of Staff.

Han har tidligere tjenestegjort som visestabschef i US Army. Fra juli 2004 hadde general Casey overkommandoen over den multinasjonale styrken i Irak, og ble avløst i 2007 av general David Petraeus.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Caseys far var generalmajor George William Casey, som var kommandør av 1. kavalleridivisjon og omkom under Vietnamkrigen i et helikopterstyrt. George W. Casey vokste opp på farens tjenestesteder for det meste i Tyskland og i USA. Casey tok en fil.cand. i internasjonale relasjoner ved Edmund A. Walsh School of Foreign Service ved Georgetown University och en fra Graduate School of International Studies ved University of Denver. Han ble senere skolert ved reserve officers' training corps.

### Karriere

Han var assisterende sjef for manøverkrigføring, senere assisterende sjef for forsyninger, i 1. panserdivisjon i Tyskland og tjenestegjorde under Operation Joint Endeavor i Bosnia-Hercegovina fra juli 1996 til august 1997. Han ble basert i Slavonski Brod i Kroatia. Han hadde senere kommando over hele 1. panserdivisjon fram juli 1999 til juli 2001.

Casey har også tjenestegjort som *Director of Strategic Plans and Policy*, J-5, ved forsvarets overkommando fra oktober 2001 til januar 2003 og så *Director of The Joint Staff* i Washington, D.C. fra januar til oktober 2003.

Referanser
----------

1. ↑  «US Senate Confirms Casey as Army Chief of Staff». *sul-swap-prod.stanford.edu*. Archived from the original on 12. september 2009. Besøkt 19. august 2020. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
2. ↑  «General George W. Casey Jr. Retirement Remarks as Delivered Monday, April 11, 2011». *www.army.mil* **(engelsk)**. Besøkt 19. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) George W. Casey, Jr. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) George Casey – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Royal Regiment of Fusiliers** er et regiment i British Army som inngår i Queen's Division. Det består av to bataljoner: 1. bataljon, som er del av de stående styrkene, er en tung mekanisert infanteriavdeling forlagt i Tidworth i Wiltshire; og 5. bataljon, som også er mekanisert, inngår i reservestyrkene og har tilhørighet til Nordøst-England.

Regimentet ble dannet 23. april 1968 som ledd i reformene av British Army som førte til etableringen av «store infanteriregimenter», gjennom sammenslåing av de fire engelske regimentene med fusilierer:

* Royal Northumberland Fusiliers
* Royal Warwickshire Fusiliers
* Royal Fusiliers (City of London Regiment)
* Lancashire Fusiliers

Det rekrutterte opprinnelig i spesifikke grevskaper, men som et engelsk fusilierregiment rekrutterer det nå nasjonalt. Royal Regiment of Fusiliers var i det vesentlige upåvirket av infanterireformene som ble kunngjort i desember 2004, men under Army 2020-reformen, der British Army ble redusert i størrelse, ble regimentets 2. bataljon fusjonert inn i 1. bataljon i 2014.

Regimentshovedkvarteret er i Tower of London.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Royal Regiment of Fusiliers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Direction générale des douanes et droits indirects** (**DGDDI**) er Frankrikes tollvesen. DGDDI, som på fransk ofte omtales som *la douane* eller *les douanes*, er underlagt det franske finansministeriet, Ministère de l'économie et des finances. Etaten har ansvar for innkreving av indirekte skatter, forebygging av smugling, overvåkning av landegrensene og etterforskning av pengefalsk, og utfører således oppgaver som grensevakt, kystvakt, redningstjeneste og politi. Siden 1995 har DGDDI tatt over politiets oppgaver med utlendingskontroll ved mindre grenseoverganger, særlig ved sjøgrensen og regionale lufthavner.

Bilder
------

* TjenestebevisTjenestebevis
* DGDDI-motorsyklerDGDDI-motorsykler
* DF 40 «Vent d'Amont»DF 40 «Vent d'Amont»
* TollhelikopterTollhelikopter
* TollbilTollbil
* TollbilTollbil

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 10. mars 2018. Besøkt 10. mars 2018.
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Customs services of France – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Allente** er en nordisk TV-distributør som tilbyr tv-distribusjon via satellitt til 1,2 millioner kunder i Norge, Sverige, Danmark og Finland. I tillegg tilbyr selskapet strømmetjenester, samt IPTV løsninger og fiber bredbånd via åpne nettverk.

Selskapet ble etablert 5. mai 2020, som følge av en fusjon mellom Canal Digital og Viasat Consumer. Fusjonen ble planlagt året før, men ble først godkjent av EU på denne datoen. Selskapet er eid 50/50 av Telenor (som eide Canal Digital) og Viaplay Group (som eide Viasat).

Selskapet har hovedkontor i Oslo og Stockholm, og har nærmere 400 ansatte fordelt på syv kontorer i Norge, Sverige, Danmark og Finland. Administrerende direktør i Allente er Jonas Gustafsson.

Referanser
----------

1. ↑  «Canal Digital + Viasat Consumer = Allente». *kommunikasjon.ntb.no* **(norsk)**. Allente. 5. mai 2020. Besøkt 22. juni 2021.
2. ↑  «Telenor og Viasats TV-satsing skal hete Allente». *e24.no*. 6. mai 2020. Besøkt 11. september 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (da) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (fi) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Merritt Parkway**, oppkalt etter kongressmannen Schuyler Merritt fra Connecticut, er en amerikansk motorvei med begrenset adgang (ikke for lastebiler eller busser) i Fairfield County i Connecticut. Den er en av de få motorveier i USA som er blitt designert som *National Scenic Byway*. Den er en del av *Route 15* og løper fra grensen mot staten New York i Greenwich, der den viderefører Hutchinson River Parkway til Housatonic River i Stratford, der den avløses av Wilbur Cross Parkway. Merritt kan skjelnes fra Wilbur Cross fremfor alt ved at den er for det meste mer naturskjønt anlagt og ved at alle broer den passerer under ble arkitektutformet av en og samme arkitekt i *Art deco*-stil, men samtidig slik at alle broene var unike. 

Merritt Parkway er en av USAs eldste såkalte parkways. Strekningen fra Greenwich til Norwalk ble åpnet 29. juni 1938, og resten ble ferdig i 1940.

Litteratur
----------

* Radde, Bruce, *The Merritt Parkway*, ISBN 0-300-06877-8. New Haven, Connecticut: Yale University Press, 1993
* *Traveling the Merritt Parkway*, ISBN 0-7524-0946-8
* Historic American Engineering Record (Library of Congress)

Eksterne lenker
---------------

* Fotos
* Fotos og informasjon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Bjørnåsbatteriet**, i nyere tid også omtalt som *Thorbjørnrød skanse*, er en artilleristilling anlagt for fire kanoner som ligger på Bjørnåsen nordøst for Moss sentrum. Batteriet var ett av mange fort og skanser som ble etablert på Østlandet fra slutten av 1890-tallet som ledd i arbeidet med å løsrive Norge fra unionen med Sverige. 

Arbeidet med å bygge Bjørnåsbatteriet startet i 1901. Batteriet var ferdig i 1902 og utgjorde da den nordre del av den såkalte Indre Forsvarslinie, som var avlagt i en nordvendt hake fra Sarpsborg, over Greåker via Råde til Moss.

Under Bjørnåsbatteriet hørte Verkshøiden batteri, anlagt med seks nødtørftige feltstandplasser, på høyden ovenfor Moss verk (Peterson).

Bjørnåsbatteriet med det underlagte Verksbatteriet skulle dekke området mellom Vansjø og kysten. Verksbatteriet hadde også bestrykning av sjømål i Værebukta og Mossesundet som oppdrag i samarbeid med Orkerødbatteriet på Jeløy. Den samlede lengden til batteriet var på omtrent 50 meter, fordelt på to plan. Batteriet hadde fire standplasser som var klargjort for 10,5 cm kanoner. Brystvernet var omtrent 70 cm høyt. På hver side av dette finnes små dekningsrom med ammunisjonsnisjer.

Batteriet mistet sin taktiske hensikt ved inngåelse av den svensk-norske ikke-angrepspakt i 1915, og ble endelig nedlagt som forsvarsverk ved omlegging av vårt nasjonale artilleri i 1916.

Bjørnåsbatteriets Instruksbok med vedlagte Håndtabell med Fotografier er bevart og finnes i Forsvarsmuseets bibliotek (Sak: 623.19481 1)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bjørnåsbatteriet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Landskapsvern for Bjørnåsbatteriet
* (no) «Bjørnåsbatteriet». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* (no) Bjørnåsbatteriet på NLIs Lokalhistoriewiki.

| * v
* d
* r
Grensebefestningene 1895–1915 |
| --- |
| Festninger | Kongsvinger festning **·** Fredriksten festning  |
| Fort | Gullbekkåsen fort **·** Greåker fort **·** Hjelmkollen fort **·** Høytorp fort **·** Håøya fort **·** Lihammeren fort **·** Ravneberget fort **·** Trøgstad fort **·** Vardåsen fort **·** Urskog (Dingsrud) fort **·** Ørje-fortene **·** Ørjekollen fort |
| Batterier | Bjørnåsbatteriet **·** Bragernesåsen østre og vestre batteri **·** Brårudåsen batteri **·** Fetsund batteri **·** Fossum brogalleri **·** Falkenstenbatteriet **·** Gjetholbatteriet **·** Gråkollen batteri **·** Gyllerås batteri **·** Høgaas batteri **·** Høyås batteri **·** Isesjøbatteriet **·** Kjellås batteri **·** Mokoll batterier **·** Langenes batteri **·** Orkerødbatteriet **·** Sarpsborg vestre batteri **·** Sarpsborg østre batteri **·** Skorås nordre batteri **·** Skorås søndre batteri **·** Staås batteri **·** Sundås batteri **·** Tønsåsen batteri **·** Vedenbatteriet **·** Verksbatteriet **·** Vittenbergåsen batteri **·** Vetaåsen batteri **·** Mineforsvaret |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
**Ytterhogdals kyrka** er et kirkebygg i Ytterhogdal. Den er menighetskirke i Ytterhogdal, Överhogdal och Ängersjö församling i Härnösands stift. Kirken ligger i Härjedalen kommune, men tilhører landskapet Hälsingland.

Historikk
---------

Ytterhogdals kyrka forekommer for først gang i dokumenter fra 1531. Den gamle kirken stod trolig på den samme plassen som den nye, d.v.s. på Kyrknäset i tettstedet Ytterhogdal. Denne antagelsen er basert på det faktum at man fant 28 mynter ved utgravningen i 1952, Den eldste mynten var fra 1504. Ved reparasjonen av gulvet i 1983 ble deler av murene til den gamle kirken oppdaget. Den gamle kirken ble bygget om på 1600-tallet og ble utvidet på 1700-tallet.

Kirkebygg
---------

Den nåværende kirken ble bygget fra 1799 til 1809 av byggmester Johan Christian Loëll fra Gävle. Den ble oppført i stein med langhus og et tårn i øst. Det sistnevte er uvanlig, da de fleste tårn bygges i vest. Tårnet har en lanterne. Sakristiet ble bygget i første etasje i tårnet.

Interiør
--------

Kirkens indre er dominert av en skinnperspektivmaleri på veggen i koret. Maleriet er malt på lerret. Videre finnes en såkalt alter-prekestol. I skinnarkitekturen finnes det kopplede korintiske søyler, som bæres opp av et bjelkelag. Her finnes også et triangel med navnet Jahve. Det hele er omgitt av blå draperier. Det finnes videre en skinndør i en malt sokkel. 

Prekestolen har en korg med skåret teologiske symboler: en tornekrone i midtfeltet og kors og anker på sidefeltet. Ryggstykke til prekestolen har en strålesol, hvilket er et attribut for Gud. Baldakinen har skåret vipper samt fem hoder av keruber.

Skulpturene i kirken ble laget 1839 - 48 av Göran Sundin.

Referanser
----------

1. ↑   Wiki Loves Monuments' database, tools.wmflabs.org, utgitt 6. mai 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Cedenhag, Birgitta; "Våra kyrkor", Jämtlands läns museum 1998, ISBN 91-7948-134-5

Eksterne lenker
---------------

* Ytterhogdals pastorat
Detaljbilde av *Eilema uniola* (hann)
 ***Eilema uniola*** er en av lavspinnerne i familiegruppen bjørnespinnere (Arctiidae).

Utseende
--------

…

Lavspinnere kan forveksles med flere andre småsommerfugler, kanskje særlig en vikler eller en liten måler. Men de kan skilles fra disse på de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Lavspinnere har også et høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax).

Levevis
-------

*Eilema uniola* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning.

Utbredelse
----------

*Eilema uniola* finnes i det sydvestlige Europa, i Spania, Portugal, Frankrike og Italia.

Ikke i Norden.

Navnet
------

Det latinske navnet *Eilema* betyr *omsluttet, spole*, og slekten har trolig fått navnet fordi noen arter bretter eller «ruller» vingene rundt kroppen som en spole når den hviler.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* sommerfugler (Lepidoptera)
	+ gruppe **Apoditrysia**
		- gruppe **storsommerfugler**
			* gruppe / overfamilie **Noctuoidea**
				+ familie **bjørnespinnere** (Arctiidae)
					- delgruppe lavspinnere, (Lithosiinae)
						* ***Eilema uniola* (Rambur 1866)**

Kilder
------

* Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, www.faunaeur.org Arkivert 2. juni 2017 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Eilema uniola* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Eilema uniola* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Eilema uniola* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Eilema uniola* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Eilema uniola* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Eilema uniola* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Må ikke forveksles med Tøymunnbind.
Ansiktsmaske
Leirmaske
**Ansiktsmaske** brukes til hudpleie for å tilføre huden fuktighet og næring. De gir raskere resultater enn kremer fordi de inneholder en høyere konsentrasjon av stoffene.

Ansiktsmaskene kommer i ulike varianter og former:

* Arkmaske: Et tynt ark som dekker hele ansiktet utenom nesebor, øyne og munn. Den inneholder et serum som trekker dypt ned i huden.
* Nattmaske: En maske som legges på før man går til sengs og som virker over natten.
* Leirmaske: En maske som absorberer urenheter og rengjør huden så man unngår kviser og fet hud i løpet av dagen.
* Peel off-maske: En maske som tørker på ansiktet slik at den kan dras av ansiktet, og dermed drar med seg død hud.

Ansiktsmasker kan også hjemmelages av naturlige ingredienser slik som avokado, aloe vera og mandelolje.

  

**Fordeler med ansiktmask i en hudpleierutine**

Ansiktmasker spiller en avgjørende rolle i en omfattende hudpleierutine ved å tilby spesifikke fordeler som bidrar til å forbedre hudens tilstand. En viktig del av ansiktmaskens funksjon er å rense og eksfoliere huden. Ved å påføre en ansiktsmaske, kan man fjerne overflødig olje, smuss og urenheter som har samlet seg i løpet av dagen. Dette bidrar til å redusere tilstoppede porer og forebygger kviser og hudormer. 

En ansiktmaske kan også tilføre fuktighet til tørr hud, noe som hjelper til med å opprettholde en sunn og ungdommelig glød. I tillegg kan de berolige og redusere betennelse i huden, noe som er spesielt nyttig for personer med sensitiv eller irritert hud. Gjennom regelmessig bruk av ansiktmasker som en del av en helhetlig hudpleierutine, kan man oppnå en klarere, jevnere og mer strålende hud.

Referanser
----------

1. ↑  «Stor test av ansiktsmasker». *Nettavisen* **(norsk)**. 23. januar 2008. Besøkt 28. oktober 2020.
2. ↑  «Kjøp ansiktsmaske fraktfritt». *Nordic Feel* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 28. oktober 2020.
3. ↑  «Kjøp ansiktsmaske - Ansiktsbehandling hjemme». *www.kicks.no*. Besøkt 28. oktober 2020.
4. ↑  Skaret, Pernille Storholm (8. mars 2013). «Åtte ansiktsmasker du kan lage selv». *dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 28. oktober 2020.
5. ↑  «Hudpleie For Menn: 101 Komplett Guide Til Sunn Og Frisk Hud» **(engelsk)**. 26. juni 2023. Besøkt 27. juni 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Facial mask – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Blix' stasjonsbygning brant i 1898. Foto: Severin Worm-Petersen / Norsk Teknisk Museum 
**Kornsjø stasjon** er en jernbanestasjon på Østfoldbanen. Kornsjø stasjon ligger i Halden kommune, på grensen til Sverige. Stasjonen ble åpnet i 1879, men er ikke lenger i bruk til passasjertransport. Fra Kornsjø stasjon til Oslo S er det 169,20 km. Stasjonbygningen ligger i Norge 1,0 km fra grensen, men signalteknisk strekker stasjonsområdet seg inn i Sverige. Det er norske signaler på svensk side. Passasjertog har i dag ikke stopp på Kornsjø stasjon.

Stasjonsbygningen
-----------------

Stasjonsbygnigen fra jernbanens åpning i 1879 var tegnet av arkitekt Peter Andreas Blix, men den brant i august 1898. Ny stasjonsbygning ble tegnet av arkitekt Paul Due og tatt i bruk i 1900. Stasjonsbygningen ble vesentlig større enn den nedbrente forgjengeren, da den nå også skulle romme tollkontor og bolig for tollstedsjefen. Tradisjonen forteller at kong Oscar II selv engasjerte seg i utformingen av stasjonen. Bygningen ble oppført i mur og ikke tre, men Due utarbeidet også tegninger til en trebygning.

Kulturminne
-----------

Stasjonsbygningen på Kornsjø ble fredet av Riksantikvaren 1. oktober 2001, tinglyst 14. desember 2001. Den har nr. 86054 i Riksantikvarens register Askeladden (kulturminnedatabase).

Oversiktsbilde  Foto: Trond Strandsberg 

| **Forrige stasjon** |   |  |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Aspedammennedlagt: Løvmoen |  | Østfoldbanen |  | *Endestasjon* |

| Trafikverket |
| *Endestasjon* |  | Norge/Vänerbanangren Kornsjø |  | EdGöteborg C |

Referanser
----------

1. ↑  (no) «Kornsjø stasjon». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

Litteratur
----------

* Thor Bjerke og Finn Holom (2004). *Banedata 2004*. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 48–49. ISBN 82-90286-28-7.
* Aasmund Dahl, red. (1992). *Bygningsregistrering: Oslo distrikt: Østfoldbanen vestre linje*. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 223–236.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kornsjø stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
* (no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Østfoldbanen
* Gamle postkort fra Kornsjø Arkivert 29. juni 2009 hos Wayback Machine..
* RIKTLINJER FÖR GRÄNSÖVERSKRIDANDE TRAFIK KORNSJÖ GRÄNSEN - KORNSJØ (Trafikverket)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne **·** Sentralt stedsnavnregister **·** Network Statement
 |
**1st The Queen’s Dragoon Guards** er et regiment i Royal Armoured Corps i British Army som rekrutterer fra Wales og de tilgrensende engelske grevskapene Cheshire, Herefordshire og Shropshire.

Regimentet ble dannet i 1959 gjennom en sammenslåing av 1st King’s Dragoon Guards (etablert i 1685 av sir John Lanier som Lanier’s eller 2nd Queen’s Regiment of Horse som svar på Monmouthopprøret) og 2nd Dragoon Guards (Queen’s Bays) (opprettet i 1685 av jarlen av Peterborough som Peterborough's eller 3rd Regiment of Horse, også dette som svar på Monmouthopprøret).

Regimentet har tilbrakt mye av sin historie forlagt i Tyskland til ulike perioder. Det tjenestegjorde under Aden-krisen i 1966 og 1967 og dets eskadroner ble fordelt i Midtøsten i den perioden.

I 2003 gjorde regimentet tjeneste under invasjonen av Irak med støtte innen oppklaring og lett panser som gjorde at 3 Commando Brigade kunne avansere nordover til Basra.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 4. mars 2016. Besøkt 22. juli 2018.
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Queen's Dragoon Guards – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata