recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Agonum piceum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.

Utbredelse
----------

*Agonum piceum* finnes i nesten hele Europa, men er sjeldnere i sør og vest. Den er utbredt østover i Asia. Finnes i Norge.

Utseende
--------

*Agonum piceum* er 5,5-7,3 mm lang og er mørk svart med en svak bronseglans. Dekkvingene er lysere enn framkroppen og mer gul-brune, de er lysest på siden, særlig på undersidens innoverbøyde sidekant. Dekkvingenes riller er svake og det tredje rille-mellomrom (fra midten / sømmen) har tre børstepunkt, små fordypninger med ett stivt oppstående hår. Brystskjoldet er smalere enn skuldrene (frampartiet av dekkvingene). Beina er gul-brune, men har mørkere føtter (tarsi). Bakfotens første ledd (tars) er klart lengre enn sporen i spissen av leggen (tibia). Antennenes tredje og fjerde ledd med fine korte hår og noen lange børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se). Ganske vanlig, lever på leireholdige lokaliteter, særlig langs vassdrag og strender.

Levevis
-------

*Agonum piceum* er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Carabidae of the World Arkivert 16. desember 2008 hos Wayback Machine. søkedato: januar 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Agonum piceum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Agonum piceum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Agonum piceum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Agonum piceum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Agonum piceum* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Agonum piceum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Agonum piceum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Agonum piceum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Agonum piceum* – Database Carabidae of the World[*død lenke*] – engelskspråklig
* *Agonum piceum* - Ground Beetles of Ireland - engelskspråklig
* *Agonum piceum* - Fauna Europaea - engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening
**Terje Moe** (født 16. oktober 1943 i Oslo, død 27. februar 2004 i Oslo) var en norsk maler. 

Moe var utdannet fra SHKS 1963–66 og med ett år på Statens kunstakademi 1968-69. han debuterte med separatutstilling i Kunstnerforbundet 1969. 

Han var en av deltagerne på den figurative utstillingen Romantikk i 1970, og fremsto som en av frontfigurene for den nye romantisk-realistiske retningen i billedkunsten. 

Fra 1976 malte han bymiljø, i en fotorealistisk stil, som forenklet motivene ved å fjerne overflødige element, som ved bruk av lys og skygge mettet bygningenes tekstur med atmosfære.

Referanser
----------

1. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 9c9857fc-f8a6-464a-811f-75f3aef3872b, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Gravferdsetaten i Oslo kommune
3. ↑  Resonnement fra Jan Martin Bergs omtale i biografidelen av utstillingskatalogen *Tradisjon og fornyelse, figurativt samtidsmaleri*. Nordnorsk Kunstmuseum, 
2006. ISBN 82-91834-28-8

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Prabook **·** KulturNav
 |
Denne artikkelen omhandler boligstrøket.  For veien med samme navn, se Leirskallen (vei i Oslo).
Leirskallen sett fra Midtåsen i øst.
Leirskallen turnhall, åpnet 2016.
**Leirskallen** er et boligstrøk i Bydel Nordstrand i Oslo. Det ligger sør for Lambertseter-platået og nord for Mortensrud. Det avgrenses i øst av Skulleruddumpa, og går i vest over i Munkerud.

Navnet kommer fra gårdene Leirskallen og Vestre Leirskallen. Området kom i Aker kommunes eie i 1924, og ble bygget ut i årene etter andre verdenskrig.

De delene av Leirskallen som ligger sør for Ljanselva (veiene Leirskallen, Leirskallsvingen og Leirskallbakken) ble bygget ut med tomannsboliger i 1949–1953 av Lastebileiernes Selvbygerlag. Borettslaget gikk senere inn i OBOS som Skullerudgrenda borettslag.

I bakken opp mot Mortensrud ble det på 1970-tallet opparbeidet slalåmbakke, etter at området tidligere hadde vært hoppbakke. I 2016 åpnet Leirskallen turnhall, som driftes av Nordstrand Turnforening og Leirskallen skisenter.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Knut Are Tvedt (red): *Oslo byleksikon*, Kunnskapsforlaget 2010, side 320, ISBN 978-82-573-1760-7
2. ↑  «Om bakken». Leirskallen skisenter. Besøkt 31. juli 2016.
3. ↑  «Leirskallen turnhall åpnet - delfinansiert med spillemidler». Norsk Tipping. 13. januar 2016. Besøkt 31. juli 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leirskallen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
***Agonum chalconotum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.

Utbredelse
----------

*Agonum chalconotum* finnes i Europa og i Asia østover til Kina.

Utseende
--------

*Agonum chalconotum* er i underkant av 10 mm lang. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midten / sømmen) har vanligvis tre børstepunkt (stive hårbørster). Antennenes fjerde ledd med fine korte hår, hos noen arter også på det tredje leddet, og noen lange børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se). Brystskjoldet er smalere enn skuldrene (frampartiet av dekkvingene). Bakfotens første ledd (tars) er klart lengre enn sporen i spissen av leggen (tibia).

Levevis
-------

*Agonum chalconotum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Carabidae of the World Arkivert 16. desember 2008 hos Wayback Machine. søkedato: januar 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Agonum chalconotum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Agonum chalconotum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Agonum chalconotum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Agonum chalconotum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Agonum chalconotum* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* *Agonum chalconotum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Agonum chalconotum* – Database Carabidae of the World[*død lenke*] – engelskspråklig
* *Agonum chalconotum* - Fauna Europaea - engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening
***Agonum lugens*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.

Utbredelse
----------

*Agonum lugens* finnes i nesten hele Europa, men er noe sjeldnere i øst og i nord. Den er utbredt i Nord-Afrika og Asia. Finnes ikke i Norge, men er registrert fra Sverige.

Utseende
--------

*Agonum lugens* er mellom 8,5-10 mm lang, med en noe flatrykt kropp. Fargen er svart, matt eller kun svakt metallglinsende. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midten / sømmen) har vanligvis tre børstepunkt (stive hårbørster). Antennenes fjerde ledd med fine korte hår, hos noen arter også på det tredje leddet, og noen lange børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se). Brystskjoldet er smalere enn skuldrene (frampartiet av dekkvingene). Bakfotens første ledd (tars) er klart lengre enn sporen i spissen av leggen (tibia).

Levevis
-------

*Agonum lugens* er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. Den finnes langs innsjøer og langs vassdrag, på steder med sparsom vegetasjon.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Carabidae of the World Arkivert 16. desember 2008 hos Wayback Machine. søkedato: januar 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Agonum lugens* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Agonum lugens* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Agonum lugens* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Agonum lugens* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Agonum lugens* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Agonum lugens* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Agonum lugens* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Agonum lugens* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Agonum lugens* - Database Carabidae of the World - engelskspråklig
* *Agonum lugens* - Ground Beetles of Ireland - engelskspråklig
* *Agonum lugens* - Fauna Europaea - engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening
**Russell L. Blaylock** (født 15. november 1945) er en amerikansk forfatter og tidligere nevrokirurg.

Blaylock var assisterende klinisk professor ved University of Mississippi Medical Center, og han har utviklet nye behandlingsmetoder for visse typer hjernesvulster. Mest oppmerksomhet har han fått for sine oppfatninger som går mot vitenskapelig konsensus. Han hevder blant annet at bruk av aspartam som søtningsstoff er helseskadelig, at natriumglutamat tilsatt i mat er skadelig, at det er farlig med fluorid i drikkevann og tannkrem, at genmodifisert mat er helseskadelig, samt at vaksiner representerer en større helserisiko enn sykdommene de er ment å beskytte mot. På den annen side hevder han at Vitamin D, tran og antioksidanter beskytter mot influensa.

Referanser
----------

1. 1 2 3  The quack behind the MSG scare is still stoking fear for profit The Outline
2. ↑  The Hidden Danger in Your Food CBN News
3. ↑  Why conservatives listen to Carson’s pitch of dietary supplements Washington Post

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
***Agonum ruficorne*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.

Utseende
--------

*Agonum ruficorne* er i underkant av 10 mm lang. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midten / sømmen) har vanligvis tre børstepunkt (stive hårbørster). Antennenes fjerde ledd med fine korte hår, hos noen arter også på det tredje leddet, og noen lange børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se). Brystskjoldet er smalere enn skuldrene (frampartiet av dekkvingene). Bakfotens første ledd (tars) er klart lengre enn sporen i spissen av leggen (tibia).

Levevis
-------

*Agonum ruficorne* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Carabidae of the World Arkivert 16. desember 2008 hos Wayback Machine. søkedato: januar 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Agonum ruficorne* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* *Agonum ruficorne* – Database Carabidae of the World[*død lenke*] – engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening
**Terje Mærli** (født 24. desember 1940 i Oslo) er en norsk teaterregissør og dramatiker.

Han debuterte i 1970 med Stian Sørlies *Eksperiment* på Oslo Nye Teater. hvor han var regissør og dramatiker 1970-1976, ved Fjernsynsteatret 1976-1986 og deretter ved Det Norske Teatret og Nationaltheatret. Mærli har skrevet komedien *Middagsgjesten* (Oslo Nye Teater 1974), *Orestes kommer* (Centralteatret 1976). Han har også gjort en rekke bearbeidelser for teater og TV, blant annet *Grenseland* (1979) basert på Sigurd Evensmos romaner, *Du kan da ikke bare gå* etter Margaret Johansens roman, som vant Amandaprisen som beste TV-film i 1986, Jens Bjørneboes *Fugleelskerne* (1989) og kriminalserien *Aksjemordet* (1990).

Av teateroppsetninger kan særskilt nevnes Henrik Ibsens *Peer Gynt* (1985) og *Vildanden* (1995) på Trøndelag Teater samt Shakespeares *Hamlet* ved Den Nationale Scene (1987) og David Edgars *Speer* ved Nationaltheatret (2005). Mærli har dessuten regissert over 20 Ibsen-oppsetninger i blant annet Norge, Sverige, Danmark, Tyskland og Japan. Han var sjef for Trøndelag Teater 1992-1997.

Referanser
----------

1. ↑   sceneweb.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  80 års omtale i Aftenposten 24. desember 2020

Eksterne lenker
---------------

* «Terje Mærli». *Store norske leksikon*. Besøkt 2. juli 2016.
* Terje Mærli - Norsk biografisk leksikon
* (en) Terje Mærli på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Terje Mærli hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Terje Mærli hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Terje Mærli hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Gyldendals Teaterleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
Når tilbudet er mer priselastisk enn etterspørselen, vil konsumentene bære en større del av skattebyrden enn produsentene. Med lineære tilbuds- og etterspørselsfunksjoner er det den gruppen med brattest kurve som vil bære den største skattebyrden.
**Skatteoverveltning** eller **skatteinsidens** er i velferdsøkonomi et begrep for hvem som i siste instans bærer byrden av skatter og avgifter – produsenter eller konsumenter. Et sentralt poeng i denne sammenheng er at skattebyrden ikke nødvendigvis ligger på dem som faktisk betaler inn skatten eller avgiften, men på den gruppen som mister mest av sin overskytende betalingsvilje (produsent- eller konsumentoverskudd) sammenlignet med hva som ville vært situasjonen uten skatten eller avgiften. Hvem som bærer skattebyrden, avhenger derfor av etterspørselens priselastisitet og tilbudets priselastisitet.

Når tilbudet er mer priselastisk enn etterspørselen, er det konsumenten som bærer den største delen av skattebyrden. Det motsatte er tilfellet hvis etterspørselen er mer priselastisk enn tilbudet – da er det produsenten som bærer den største delen av skattebyrden.

Poenget med at skattebyrden ikke behøver ligge på den som betaler inn skatten, kan illustreres med en skatt på utleie av bolig. Her er det utleier som betaler inn skatten, men hvis utleieren kan øke leien når skatten innføres, veltes noe av (eller hele) skatten over på leietageren. Det er imidlertid ikke mulig å velte noe særlig over på leietageren hvis vedkommende er veldig prisfølsom, for da vil utleieren fort miste leietageren om leien går opp.

Fotnoter
--------

1. ↑  Tilbuds- og etterspørselskurver har normalt både et uelastisk og et elastisk segment. «Priselastisk» viser her til elastisiteten i det området på kurven likevektene er.

Referanser
----------

1. ↑  McConnell, Brue og Flynn (2009), s. 365.
2. 1 2  McConnell, Brue og Flynn (2009), s. 366.
3. ↑  McConnell, Brue og Flynn (2009), s. 369.

Litteratur
----------

* McConnell, Campbell R.; Brue, Stanley L.; Flynn, Sean M. (2009). *Economics: Principles, Problems, and Policies* (18. utgave). New York: McGraw-Hill. ISBN 9780697797537

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Xerxes II** var en persisk konge og sønnen og etterfølgeren av Artaxerxes I. Etter et styre på 45 dager, ble han myrdet i 424 f.Kr. av sin bror Sogdianus som igjen ble myrdet av Dareios II. Han er en ukjent historisk figur kjent hovedsakelig gjennom skriftene til Ktesias. Han var nevnt som den eneste legitime sønnen til Artaxerxes I og hans dronning Damaspia. En vet at han tjente som kronprins.

De siste inskripsjonene som nevner at Artaxerxes I var i live, kan dateres til 24. desember 424 f.Kr.. Xerxes klarte tydeligvis å bestige tronen, men to av hans halvbrødre krevde den for seg selv. Den første var Sogdianus, sønn av konkubinen Alogyne av Babylon. Den andre var Ochus, sønn av konkubinen Cosmartidene av Babylon. Han giftet seg med deres felles halvsøster Parysatis, datter til Artaxerxes I og hans konkubine Andia av Babylon.

Xerxes var tydeligvis kun anerkjent i Persia og Sogdianus i Elam. Ochus sin første inskripsjon som Dareios II kan bli datert til 10. januar 423 f.Kr.. Han var allerede satrap i Hyrkania og var snart anerkjent av Media, Babylon og Egypt. Xerxes II ble myrdet mens han var full av Farnacyas og Menostenes på ordre fra Sogdianus. Sogdianus ble drept noen måneder senere. Dareios ble den eneste herskeren i Det persiske riket og hersket til 404 f. Kr.

Eksterne lenker
---------------

* En mer detaljert profil på Xerxes II Arkivert 11. desember 2006 hos Wayback Machine.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Artaxerxes I** | **Konge av Persia**(424 f.Kr.–424 f.Kr.) | Etterfølger:**Sogdianus** |
| **Farao i Egypt27.dynastiet**(424 f.Kr.–424 f.Kr.) |

| * v
* d
* r
Akamenide-dynastiet |
| --- |
| Akamenes **·** Teispes **·** Kyros I **·** Ariaramnes **·** Kambyses I **·** Arsames **·** Kyros II **·** Kambyses II **·** Smerdis **·** Dareios I **·** Xerxes I **·** Artaxerxes I **·** Xerxes II **·** Sogdianus **·** Dareios II **·** Artaxerxes II **·** Artaxerxes III **·** Arses **·** Dareios III |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Skattesøk** gir brukerne mulighet til å søke på informasjon som finnes i skattelistene. Skattelistene inneholder skattyternes navn, postnummer, poststed, fødselsår (eller organisasjonsnummer for selskaper), nettoformue, nettoinntekt (alminnelig inntekt før særfradrag) og utliknet skatt.

Kun pressen har tilgang til offentliggjøring i henhold til ligningsloven §8-8. Offentliggjøringen av skattelistene skjer gjennom skattesøk-applikasjoner hvor det er mulig å søke opp personer på navn, alder, bosted osv. Hvert år er denne offentliggjøringen gjenstand for debatt. Kritikken mot åpne skattlister er blant annet at de kan brukes av kriminelle. Videre kritiseres applikasjonene for at de har et omfang og en form som ikke er journalistikk og at skattlistene derfor ikke offentliggjøres i tråd med lovgivningen.

Kilder
------

* «Ny debatt om søkbare skattlister – Journalisten»
* «Hva står i skattelistene - Skatteetaten» Arkivert 17. mars 2008 hos Wayback Machine.

Eksempler på skattesøk
----------------------

* Skattekartet Skattesøk
* Skattelister
* Aftenposten[*død lenke*]
* SOL
* TV2
**René Strauwen** (født 14. mai 1901, død 19. september 1960) var en belgisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Strauwen vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Storbritannia og Danmark. Fire lag deltok i turnering og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Belgia vant første kampen mot Frankrike med 3-2 men tapte siden de to siste kampene, mot Storbritannia med 1-12 og mot Danmark med 2-5. Turneringen ble spilt i perioden 1. til 5. september 1920.

OL-medaljer
-----------

* Belgia 1920 Belgias flagg Antwerpen - Bronse landhockey Belgias flagg Belgia

Eksterne lenker
---------------

* (en) René Strauwen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) René Strauwen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) René Strauwen – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Skatteministeriet** er et dansk ministerium som har eksistert siden 1975, og står for oppkreving av skatter og avgifter fra personer og virksomheter. Ministeriet anslår at man i løpet av året 2012 vil oppkreve ca. 866 milliarder kroner.

Generaldirektoratet for Toldvæsenet og Skattedepartementet ble opprettet i 1902. I årene etter statsskatteloven av 1903 og toldloven av 1908 fant man at skattevesenet og tollvesenet var egentlige statserhverv, hvorfor generaldirektoratet også burde plasseres blant de egentlige ministerielle departementene. Generaldirektoratet for Toldvæsenet ble derfor et departement i 1919.

Skattedepartementet og Tolddepartementet hørte inntil 1975 under Finansministeriet, men har siden utgjort et særskilt ministerium, først kalt Skatte- og Afgiftsministeriet og fra 1987 simpelthen Skatteministeriet.

I 2005 ble de kommunale skattemyndighetene lagt inn under Skatteministeriet. Tidligere var Skatteministeriets departement og Told & Skat to adskilte størrelser. Skatteministeriet ble pr. 1. januar 2010 et samlet konsern med felles ledelse, men med to myndigheter: Koncerncenteret og SKAT. Koncerncenteret fungerer som stabsfunksjon for hele organisasjonen og den øverste ledelse i Skatteministeriet. Oppgaver omfatter ministerbetjening, lovgivning, strategier, styring, planlegging og utvikling. Myndighetsoppdelingen sikrer at det kun er SKAT som kan treffe konkrete avgjørelser i danskenes skattesaker. I hele Skatteministeriets organisasjon arbeider det ca. 8 000 mennesker.

Innenfor Skatteministeriet er det tre særlige enheter som er faglig uavhengige, men administrativt, økonomisk og personalmessig en del av Skatteministeriet. De tre enhetene er Ankecentret, Retssikkerhedschefen og Intern Revision.

Det er to særlige enheter som er selvstendige myndigheter, men en del av Skatteministeriets konsern. Det dreier seg om Spillemyndigheden og Landsskatteretten.

Se også
-------

* Liste over Danmarks skatteministre

Referanser
----------

1. ↑  Nationalregnskabsopgørelse af de samlede skatter og afgifter Arkivert 25. januar 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Danmarks ministerier |
| --- |
| Beskæftigelsesministeriet **·** Erhvervsministeriet **·** Finansministeriet **·** Forsvarsministeriet **·** Justitsministeriet **·** Ministeriet for Ligestilling og Kirke **·** Klima-, Energi- og Forsyningsministeriet **·** Kulturministeriet **·** Miljø- og Fødevareministeriet **·** Ministeriet for Børn, Undervisning og Ligestilling **·** Skatteministeriet **·** Social- og Indenrigsministeriet **·** Statsministeriet **·** Sundheds- og Ældreministeriet **·** Transport-, Bygnings- og Boligministeriet **·** Uddannelses- og Forskningsministeriet **·** Udenrigsministeriet **·** Udlændinge- og Integrationsministeriet |

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** ISNI
 |
**Skattkista** (1951-53) er et norsk leksikon i fire bind, utgitt av Tanum med stoffredaktørene Nic. Stang og Hjalmar Helgesen, Fridthjof Sørensen som billedredaktør, redaksjonssekretær Helga Lund Prestrud og drøyt femti fagfolk. At det var nyskapende mente forlagseier Johan Grundt Tanum, som utdypte «I de to sideløpende spalter gir den følgende: I den ene oppslagsstoff i leksikonform, i den andre artikler om emner som er viktige».
Altså, 1) mange korte vanlige leksikon-artikler i alfabetisk rekkefølge (forfattet for det meste, av Hjalmar Helgesen), og 2) noen få utvalgte lange artikler som gikk i dybde (forfattet av inviterte fagfolk). Forlagssjefen poengterte også at «dette verket skal tjene som bindeledd i hjemmene mellom eldre og ungdommen». Fjerde og siste bind utkom våren 1953.

1. A-For (383 sider, 1951)
2. For – Kop (367 sider, 1952)
3. Kor – Prop, (372 sider, 1952)
4. Pros – Å (491 sider, 1953)

Et revidert opplag i 1960 hadde følgende inndeling

1. A – Fi (434 sider, 1959)
2. Fj – Kop (467 sider, 1960)
3. Kor – Rh (495 sider, 1960)
4. Ri – Å (512 sider, 1960)

Referanser
----------

1. ↑  «Skattkiste med kunnskaper for hjemmet og skolene». VG. 7.9.1951.
Tyske skattemeldinger
Kvinne som henter selvangivelsesskjema for Oslo 1958 i en kiosk. Foto: *Billedbladet NÅ*/Arkivverket 
Levering av selvangivelse i Oslo Rådhus 1963. Foto: *Billedbladet NÅ*/Arkivverket 
**Skattemelding** (tidligere **selvangivelse**) er informasjon om hva hver enkelt innbygger har i inntekter, utgifter, formue og gjeld i form av et skjema, enten på papir eller på Skatteetatens nettsted som innbyggerne enten må fylle ut, eller godkjenne forhåndsutfylt skjema. Dette skal til sammen danne grunnlaget for hvor mye den enkelte skal betale i skatter og avgifter. Systemet med å levere skattemeldingen ble innført i Norge i 1911.

Norge
-----

I Norge ble skattemeldingen kalt selvangivelse frem til 1. januar 2017. Den skal leveres til Skatteetaten, og skal inneholde alle beløp som er innberettet fra arbeidsgivere, NAV, banker, forsikringsselskaper og Verdipapirsentralen. Alle som har en formue eller inntekt er pliktige til å levere en skattemelding. De eneste som ikke er pliktige til å levere skattemeldingen, er pensjonister som ikke har noen formue eller inntekt av betydning.

Den 1. januar 2008 ble det innført fritak fra leveringsplikt for skatteytere som mottar en korrekt og fullstendig forhåndsutfylt skattemelding.

Danmark
-------

I Danmark er *selvangivelsen* en årlig melding over inntekt, fradrag og lignende, som en skattepliktig person må innsende til SKAT. Selvangivelsen foregår elektronisk, og SKAT mottar automatisk opplysninger fra arbeidsgivere, banker, A-kasser, veldedige organisasjoner mv. således at den skattepliktige kun må utfylle manglende tall, og i mange tilfelle slett ikke behøver å angi noe.

Meldingen danner utgangspunkt for skatteberegningen.

Sverige
-------

Selvangivelsen (*självdeklarationen*) skal leveres til Skatteverket senest den 2. mai (eller, om den 2. mai er en lørdag eller helligdag, nærmeste påfølgende hverdag). Samme dag skal også den skatt som selvangivelsen angir være innbetalt på den skattskyldiges skattekonto.

Se også
-------

* Inntektsfradrag
* Skattefradrag
* Særfradrag

Referanser
----------

1. ↑  «Derfor har selvangivelsen fått nytt navn fra i år av». *ABC Nyheter*. 21. februar 2017. Besøkt 21. februar 2017.
2. ↑  «Her er den nye selvangivelsen». *NRK*. 9. mars 2017. Besøkt 9. mars 2017.
3. ↑  «Lov om endringer i lov 13. juni 1980 nr. 24 om ligningsforvaltning (ligningsloven) - Lovdata». *lovdata.no* **(norsk)**. Besøkt 29. april 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
Canadian Air Force CF-116 Freedom Fighter, vist ved CFB Borden
NF-5B fra det tyrkiske akrobatiske laget Turkish Stars ved RIAT i England i 2008
**Canadair CF-5 Freedom Fighter** er et canadisk jagerfly. CF-5 er en lisensbygget Northrop F-5 Freedom Fighter, men skiller seg noe fra denne i dimensjoner og har blant annet oppgraderte motorer. Flyet ble produsert som en-seter under betegnelsen **CF-5A**, og som to-seter under betegnelsen **CF-5B**. CF-5 kunne også utstyres med en rekognoseringsnese som inneholdt tre kameraer, og fikk med denne konfigurasjonen betegnelsen **CF-5A(R)**.

CF-5 fløy første gang 6. mai 1968, og ble levert til de kanadiske væpnede styrker senere samme år under betegnelsen **CF-116**. Første eksportkunde var Nederland, som fikk levert 105 CF-5A under betegnelsen **NF-5A** fra 1969. Fire **VF-5** ble produsert for Venezuela, som også kjøpte 22 tidligere canadiske og nederlandske fly.

Tyrkia og Hellas har også tatt i mot flere CF-5 tidligere brukt av Canada og Nederland.

| Dimensjoner | CF-5A Freedom Fighter |
| --- | --- |
| Vingespenn | 7,70 m |
| Lengde | 14,38 m |
| Høyde | 4,01 m |
| Vingeareale | 16,16 m² |
| Netto vekt | 3 938 kg |
| Ytelser |  |
| Topphastighet | 1 572 km/t |
| Maksimal lastet vekt | 9 249 kg |
| Annet |  |
| Motor | 2× Orenda ( General Electric ) J85-CAN-15 ( 19,13 kN hver med etterbrenner ) |
**Ptolemaios VII Neos Filopator** (gresk: Πτολεμαῖος Νέος Φιλοπάτωρ; født ca. 152 f.Kr. – død 130 f.Kr.) var sønn av Ptolemaios VI Filometor og Kleopatra II av det ptolemeiske kongedømme i Egypt, og var i navnet samkonge for en kort tid. Hans styre er kontroversielt, og det er mulig at han ikke styrte i det hele tatt, men gitt kongelig verdighet posthumt.

Selv hans identitet er uklar. I henhold til en konstruksjon var han en sønn av Ptolemaios VI Filometor og Kleopatra II, og styrte kortvarig sammen med sin far i 145 f.Kr. og for en kort tid etter det igjen, og ble til sist myrdet av sin onkel Ptolemaios VIII Fyskon i 130 f.Kr. som deretter etterfulgte ham. 

Alternativt har en del historikere identifisert Ptolemaios Neos Filopator med Ptolemaios Memfites, en sønn av Ptolemaios VIII Fyskon og Kleopatra II (hun var faktisk gift med begge brødrene sine i tur). Også denne sønnen ble myrdet av Fyskon, da en gang rundt 132/131 f.Kr. etter at Kleopatra II hadde forsøkt å avsette Fyskon og utrope sin sønn til konge. Andre historikere har pekt på en rekke mindre medregenter som alle het Ptolemaios i henhold til tradisjonen for ptolemeerdynastiet. Christopher Bennetts oppslagsverk *Egyptian Royal Genealogy* («Kongelig egyptisk genealogi») har gitt detaljer for den faglige debatten om denne figurens identitet og har forslått at navnet «Neos Filopator» var et kultnavn for Ptolemaios Memfites, den siden så skjebnesvangre sønnen til Ptolemaios VIII Fyskon.

I henhold til senere tradisjon har nummereringen av disse ptolemeere, også for Ptolemaios Neos Filopator, blitt holdt intakt. Tidvis har nummereringen blitt reversert og Ptolemaios VIII Fyskon er blitt nummerert som Ptolemaios VII med en guttekonge – den ene sannsynligvis kalt for Ptolemaios Memfites, – blitt nummerert Ptolemaios VIII. I en del eldre kilder har Ptolemaios VII Neos Filopator blitt utelatt fullstendig. Det minsket da nummereringen på alle senere ptolemeere inntil Ptolemaios XV Cæsarion som da er Ptolemaios XIV. Epitetene er uansett endret, hvilket bidrar til å holde dem fra hverandre.

Referanser
----------

1. ↑   Bennett, Christopher: *Egyptian Royal Genealogy*

Eksterne lenker
---------------

* \* «Ptolemy VII Neos Philopator», oppslag i historisk kildebok av Mahlon H. Smith


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ptolemaios VI Filometor** | **Farao i EgyptPtolemeerdynastiet*med Ptolemaios VI Filometor***(145 f.Kr.) | Etterfølger:**Ptolemaio VIII Fyskon** |

| * v
* d
* r
Ptolemeerdynastiet |
| --- |
| Ptolemaios I **·** Ptolemaios II **·** Ptolemaios III **·** Ptolemaios IV **·** Ptolemaios V **·** Ptolemaios VI **·** Ptolemaios VII **·** Ptolemaios VIII **·** Kleopatra II **·** Ptolemaios IX **·** Kleopatra III **·** Ptolemaios X **·** Berenike III **·** Ptolemaios XI **·** Ptolemaios XII **·** Kleopatra V **·** Kleopatra VII **·** Ptolemaios XIII **·** Arsinoe IV **·** Ptolemaios XIV **·** Ptolemaios XV |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** VIAF **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Markedskommunikasjon** omfatter budskap og relaterte media som brukes av tilbydere i et marked for å kommunisere med kunder og potensielle kunder. Markedskommunikasjon er en form for massekommunikasjon, men er begrenset til kommunikasjonsaktiviteter som iverksettes med et kommersielt mål, dvs. for å forberede, motivere til eller utløse en økonomisk transaksjon mellom tilbyder og kunde. Det dreier seg altså om subjektive budskap utformet på avsenders premisser, ofte også med en emosjonell kontekst som har til hensikt å påvirke en kjøpsprosess i ønsket retning, og ikke om faktuelle eller objektive budskap som har til hensikt å opplyse, informere eller bygge kunnskap.

Markedskommunikasjon er et fagfelt innen markedsføring. Utøvere av markedskommunikasjon finnes innenfor virksomheter som driver med markedsføring, merkevarebygging, direkte markedsføring, reklame, grafisk design, pakningsutforming og -produksjon, informasjon og samfunnskontakt, promotering, sponsing, salg, SP og tele- og internettmarkedsføring.

Markedskommunikasjon har fokus på å utvikle og presentere konsistente og målgruppetilpassede budskap i alle mulige kanaler for å bygge merkevarer og legge grunnlag for, forberede og forenkle økonomiske transaksjoner, dvs kjøpsbeslutninger.

Innen markedskommunikasjon arbeider fagfolk innen en lang rekke profesjoner som spenner fra det å skape idéer, vurdere mediabruk, budsjettere til å måle og analysere effekter av gitte kommunikasjonstiltak.

Markedskommunikasjon dreier seg om vanligvis om produkter og tjenester mens virksomhetskommunikasjon er en deldisiplin som tar utgangspunkt i selve selskapet/konsernet/bedriften og posisjonering av dette i forhold til profesjonelle aktører som investorer og myndigheter. I nesten alle bedrifter er markedskommunikasjon en viktig del av ledelsens oppgaver som del av en drifts- og markedsstrategi for bedriften.

Referanser
----------

1. ↑  Hva er markedskommunikasjon?, besøkt 28. desember 2015
2. ↑  SNL: Markedskommunikasjon, besøkt 28. desember 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** NKC
 |
**Ptolemaios av Kypros** (gresk: Πτολεμαῖος; født 116 f.Kr. eller muligens ca. 96 f.Kr. – død 58 f.Kr.) var konge av Kypros fra ca 80 f.Kr. og fram til sin død i 58 f.Kr. Ptolemaios var sønn av Ptolemaios IX Lathyros av det ptolemeiske kongedømme i Oldtidens Egypt, og en ukjent elskerinne (muligens Kleopatra IV). Han var den yngre broren til Ptolemaios XII Auletes som hadde samme far og kanskje også samme mor.

Det er antatt at Ptolemaios ble sammen med sin bror i 103 f.Kr. sendt til øya Kos i Egeerhavet for å være trygg for stridighetene i Egypt. Han ble våren 88 f.Kr. tatt til fange av Mitridates VI av det greske riket Pontos. Det var et gyllent fangenskap ved hoffet til Mitridates’ hoff. Han ble etter hvert forlovet med Mitridates’ datter, enten Mithridatis eller Nyssa I år 80 f.Kr. dro han tilbake til Egypt sammen med sin bror uten at det ble inngått noe ekteskap i Pontos.

Det synes som om Ptolemaios ble anerkjent som konge av Kypros på omtrent samme tid som hans bror Ptolemaios XII Auletes ble konge av Egypt i 80 f.Kr. Kypros hadde vært en del av det ptolemeiske kongedømme siden dets tidligste dager. Han forsømte forsiktighetsregelen om å skaffe seg bekreftelse for sitt styre av Kypros i Roma, og tillegg gjorde han den doble feilen i å gjøre Publius Clodius Pulcher, romersk adelsmann og politiker, til sin fiende. Han betalte ikke løsepenger for Clodius da han ble tatt av pirater fra Kilikia. Da Clodius ble tribun i 58 f.Kr. fikk han vedtatt en vedtak med den hensikt å frata Ptolemaios hans øyrike og underlegge Kypros som en romersk provins.

Det ble Cato den yngre (Marcus Porcius Cato Uticencis) som fikk oppgaven å gjennomføre vedtaket. Han rådet Ptolemaios til å underkaste seg og tilbød ham trygghet, inkludert posisjonen som yppersteprest ved Apollontempelet i Páfos på Kypros, sammen med en sjenerøs pensjon. Ptolemaios nektet, og var generelt ikke forberedt for krig mot det mektige Romerriket. Da Cato invaderte besluttet han å dø som en konge og begikk selvmord ved gift i 58 f.Kr. Det er ikke kjent om han var gift eller hadde barn.

Referanser
----------

1. ↑  Cicero, *De Domo Sua* 20, kaller ham «Ptolemaios, konge av Kypros, bror av kongen av Alexandria».
2. 1 2  «Ptolemy of Cyprus», Ptolemaic Dynasty
3. ↑  Junianus Justinus: *Epitome of Pompeius Trogus*, Prolog 40
4. ↑  Appian: *Krigen mot Mithridates VI av Pontos*, 16.111, nevner at de to døtrene til Mitridates var blitt forlovet med kongene i Egypt og Kypros, men det er ikke spesifisert hvem av døtrene som var forlovet hvilken bror.
5. ↑  Strabon, xiv.; Appian, B. C. ii. 23
6. ↑  Strabon, xiv.; Dio Cassius, xxxviii. 30, xxxix. 22; Titus Livius: *Epit. civ.*; Plutark: *Cato Minor*, 34-36; Appian: *B. C.*, ii. 23; Velleius Paterculus ii. 45; Cicero: *pro Sext.*, 26-28; Valerius Maximus, ix. 4
7. ↑  Roller, Duane W. (2010): *Cleopatra:A Biography*, Oxford University Press, s. 22: «Ptolemy of Cyrpus was offered internal exile as a priest of Apollo at Paphos, but he choise suicide instead, and Cyprus became Roman territory.»
**Fredrik Bredli** (født 26. juni 1903 i Østre Toten, død 17. august 1986 samme sted) var ordfører i Østre Toten i to perioder, fra 1968 til 1975. Bredli representerte Arbeiderpartiet.

Bredli vokste opp på bruket *Nyland* i Nordlia, som sønn av salmaker og håndverkssersjant *Johan Bredli* (1869–1947) og *Ingeborg Bredli* (1869–1963). I likhet med sin forgjenger i ordførerstolen, Einar Hermanrud, var Fredrik Bredli utdanna lærer (eksamen fra Hamar lærerskole 1926). Bredli fikk i 1935 lærerpost ved Høvern og Steinsjøen kretser på Totenåsen, men alt året etter ble han ansatt ved Seierstad skole. Etter å ha virka som vanlig lærer ble han førstelærer og seinere styrer (til 1971).

Han ble første gang valgt inn i herredsstyret i Østre Toten i 1945. Bredli satt sammenhengende i dette organet fram til 1975, de to siste periodene som ordfører. Han var også varaordfører i tolv år (1956-1967?). I Bredlis ordførertid ble den 9-årige grunnskolen innført, og kommunen måtte investere tungt i nye og eksisterende skolebygninger.

Kilder
------

* Mjøsmuseets liste over ordførere
* Opplandsarkivets avskrift av kommunevalgresultater
* Rosseland, Leiv: *Skole i den trivelige bygda. Det kommunale skoleverk i Østre Toten gjennom skiftende tider*, Østre Toten 1994.
* Sørheim, Kristian Ørbeck: "Kommunalt selvstyre. Ordførere i Østre Toten 1837 til 1937", i *Totens bygdebok II*, Oslo 1953, s. 604.

Les også
--------

* Artikkel om Bredli på lokalhistoriewiki


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Einar Hermanrud** | **Østre Totens ordfører**(1968–1975) | Etterfølger:**Johan Nygaard** |
**Ptolemaios Eupator** (gresk: Πτολεμαιος Ευπατωρ; født 166 f.Kr. – død 152 f.Kr.) var sønn av Ptolemaios VI Filometor og Kleopatra II av det ptolemeiske kongedømme i Egypt, og for en kort tid i 152 f.Kr. var han i navnet samkonge med sin far. Det er antatt at Ptolemaios Eupator døde i august det samme året.

Eupator er bevitnet på et lite antall dokumenter og inskripsjoner: han er nevnt i en demotisk papyrus som i dag er bevart av British Museum, er referert til som en prest i løpet av 158-157 f.Kr. og at han var medregent med sin far i 152 f.Kr. Eupator var antagelig 12 eller 13 år gammel da han døde. Han opptrer også på en liste over guddommelige ptoleemer.

Da han i moderne tid ble først gjenoppdaget, var det en teori at han var en eldre bror av sin far og styrte før ham. Som et resultat av denne feiltolkningen er det en del tekster på 1800-tallet som regner Ptolemaios Filometor som «Ptolemaios VII» istedenfor «Ptolemaios VI», og likeledes er oppregningen av samtidige senere ptoleemere feilregnet med ett inntil «Ptolemaios XV Cæsarion» framfor «Ptolemaios XV Cæsarion». Ptolemaios Eupators epitet, som har blitt videreført fra antikken, er uendret, og betyr «av en god far».

Referanser
----------

1. ↑  Dodson & Hilton (2004), s. 280
2. 1 2 3  Dodson & Hilton (2004), s. 281
3. ↑  Ager (2004), s. 180

Litteratur
----------

* Ager, Sheila L. (2006): «The Power of Excess: Royal Incest and the Ptolemaic Dynasty» i: *Anthropologica* (Canadian Anthropology Society) **48** (2): 165–186. JSTOR 25605309.
* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan (2004): *The Complete Royal Families of Ancient Egypt*. Thames & Hudson. ISBN 0-500-05128-3.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Fredrik Engelke** (født 14. september 1848 i Halmstad, død 7. juli 1906) var en svensk tegnelærer, sangbokutgiver og salmedikter. Han er representert med en salme i *Norsk salmebok 2013*.

Etter å ha blitt konfirmert, bestemte Engelke seg for å bli prest, men ble hindret i dette av dårlig helse. Ifølge Oscar Lövgrens *Sång och psalmlexikon* studerte han i stedet ved Konstakademien i Stockholm fra 1869 til 1875 for å bli tegnelærer. Han jobbet som dette i Halmstad, men på grunn av tiltagende døvhet sluttet han i mars 1900, og gikk aldri tilbake til læreryrket. Sammen med konen, Maria, drev han fra 1884 et sjømannshjem på Söder i Halmstad. Han døde på Emmahults gård, som han hadde kjøpt på sønnen Samuels regning i Nättraby i Blekinge. Hans, konens og sønnens grav ligger på Nättraby kirkes kirkegård.

Fredrik Engelke gjorde mye arbeid for søndagsskolen, og skrev flere sanger og dikt med herrnhutistiskt anslag med mye «blod og sår». Sangene ble gitt ut i en serie på seks sanghefter med tittelen *Lofsånger och Andeliga Wisor i nådene* i perioden 1871–75 (LAW I-VI). Hefte I 1871, II og III 1872, IV 1873, V 1874 og VI 1875.

Han hjalp Hanna Ouchterlony å oversette de 44 sangene til Frelsesarmeens første *Frälsningsarméns sångbok* som kom ut i 1882. Engelke sluttet seg til den nyevangeliske vekkelsen og senere til Svenska Missionsförbundet.

Referanser
----------

1. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 5. november 2012, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografisk artikkel hos Immanuelskyrkan Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Svensk Wikisource har originaltekster fra Engelke

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
***Ptorthodius*** er en slekt av biller som bare finnes i den Nye Verden (Nord-, Mellom- og Sør-Amerika). Hunnene er larviforme, det vil si de ser ut som larver hele livet. Hunnene og larvene, av og til også hannene, har lysorganer og lyser i mørket, men dette lyset er permanent på og kan ikke reguleres. De kalles "glow-worms" eller "railroad worms" på engelsk, det siste fordi de ledd-delte hunnene med et lysorgan på hvert ledd kan minne om en nattog-vogn med opplyste vinduer. Larvene og hunnene er rovdyr som særlig angriper tusenbein, hannene tar trolig ikke mat til seg som voksne.

Utseende
--------

Hannene er nokså små (gjerne 3-4 millimeter), spinkle, lysbrunlige biller. Antennene er fjærformede, fasettøynene middelsstore, rundet utstående. Dekkvingene er forkortede og dekker ikke bakkroppen eller flygevingene.

Levevis
-------

Larvene og de voksne hunnene kryper rundt på bakken, mellom løvstrø og under bark, og fanger ulike slags leddyr. De synes ha en spesiell forkjærlighet for tusenbein. Hannene tar sannsynligvis ikke næring til seg som voksne. Hunnene sender ut feromoner, som de flyvende hannene med sine store antenner lett fanger opp. Det er etter alt å dømme feromonene, og ikke lyset hunnene sender ut, som leder hannene til dem. Man antar at lysets funksjon er som en advarsel overfor rovdyr om at disse dyrene er uspiselige. Phengodidene inneholder forskjellige slags giftstoffer. Dette er et eksempel på aposematisme, der et påfallende utseende (i dette tilfellet lys) advarer om gift.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen (Costa Rica, Fransk Guyana).

Systematisk inndeling
---------------------

* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
			* Familien **Phengodidae** LeConte, 1861
				+ Underfamilien Mastinocerinae
					- Slekten ***Ptorthodius*** Gorham, 1881, 3 arter
						* *Ptorthodius atricornis* (Pic, 1929)
						* *Ptorthodius mandibularis* Gorham, 1881
						* *Ptorthodius quiguasensis* Wittmer, 1996

Kilder
------

* Branham, M. Glow-worms, Railroad-worms (Insecta: Coleoptera: Phengodidae). University of Florida, IFAS Extension nettside.

Eksterne lenker
---------------

* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
* (en) *Ptorthodius* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ptorthodius* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Ptorthodius* hos ITIS Rediger på Wikidata
**Sørlistøa Fløtermuseum** ligger på vestsiden av Osensjøen i Åmot kommune i Innlandet. Det er en del av stiftelsen Norsk Skogmuseum.

Sørlistøa var fra 1930-tallet base for tømmerfløtinga i Osensjøen. Det er drevet fløting her fra siste halvdel av 1700-tallet og fram til 1984. I 1985 ble stedet med både båter og utstyr overtatt av Norsk Skogmuseum, som etablerte Sørlistøa Fløtermuseum.

Stedet består i dag av blant annet en stor fløterbrakke, en tilflyttet damkoie, smie, vinsjhus, slipp for M/S Trysilknut, spillflåte, gjestebrygge og et stort båtnaust på ca. 200 kvm, hvor mye av arealet er omgjort til utstillingshall. M/S Trysilknut ble bygget som slepebåt i 1914 og brukes nå i turisttrafikk.

Utstillingen viser fløtinga i Osensjøen og elvene omkring. I tillegg inngår temaene skogbruk, jakt og fiske. Utstillingen omfatter også en serie relieffer i tre, laget av kunstneren Ragnar Nysæther. Den gamle fløterbrakka er innredet som kiosk og museumsbutikk. Museet er i sommersesongen åpent for publikum med tilbud om omvisning. Det arrangeres aktivitetsdager for besøkende ved museet.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Skogmuseum
**Hvide-slekten** («Hviderne») var en mektig adelsslekt i Danmark på 1100- og 1200-tallet.

Opphavet til denne slekten regnes som Skjalm Hvide, død ca. 1113, som var en sjællandsk høvding. Den første personen som nevnes i forbindelse med Hvide-slekten er imidlertid stormannen Toke Trylle, sønn av *Slau Hvide* (Slag Hvide), som var hedning. De tidligste sparsommelige kildene omtaler Toke Trylles voksendåp på 1000-tallet. Tidligere tiders historikere mente at Hvide-slekten nedstammet fra sagnhelten Palnatoke, som kjennes fra *Jomsvikingenes saga*, men denne bakgrunnen er noe uklar. Slekten går omkring år 1300 opp i andre adelsslekter, men mange nålevende dansker og nordmenn med annen adelsbakgrunn kan angivelig føre sine aner tilbake til denne berømte slekten.

Kjente personer fra Hvide-slekten
---------------------------------

* Toke Trylle – far til Skjalm Hvide
* Skjalm Hvide
* Asser Rig – sjællandsk høvding
* Erkebiskop Absalon – erkebiskop i Lund (i dagens Sverige)
* Esbern Snare – høvding, bror av Absalon

Litteratur
----------

* Marianne Johansen og Helle Halding, *Thi de var af stor slægt,* Ebeltoft 2001. ISBN 87-89224-62-0
* Nyeste forskning er: Efterslægtstavle for Skjalm Hvide, i Danmarks Adels Aarbog 2009-11 (udg. 2012).

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel på heimskringla.no[*død lenke*]

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon
 |
Fra venstre: 25 år lagret XO, 23 år lagret og 15 år lagret. Legg merke til farvene på de forskjellige årgangene.
**Ron Zacapa Centenario** er en rom fra Guatemala. Romen ble først utviklet av *Alejandro Burgaleta*. 
Ron Zacapa Centenario ble introdusert i 1976 i anledning byen Zacapas 100-årsjubileum. Den blir fremstilt av sukkerrør og presset sukkerrørjuice. Deretter blir den lagret i opp til 30 år i en høyde på rundt 4000 meter over havet i Guatemala. Produsent er «Licorera Zacapaneca».

Ron Zacapa Centenario er i mange år på rad kåret som verdens beste rom. (Caribbian Week Romfestival)

Zacapa kommer i flere utgaver, blant annet:

* 30-årslagret XO (Ron Zacapa XO 30 Centenario)
* 25-årslagret XO (Ron Zacapa XO 25 Centenario)
* 23-årslagret (Ron Zacapa Centenario 23 Años Etiqueta Negra), som spesialutgave (Zacapa Centenario edición especial limitada)
* 23-årslagret (Ron Zacapa Centenario 23)
* 15-årslagret (Ron Zacapa 15 años)

Ron Zacapa Centenario er listeført i butikk-kategori 6 på Vinmonopolet, og således i basislisten.

Eksterne lenker
---------------

* zacaparum.com
Filmlerretet på Piazza Grande
**Den internasjonale filmfestivalen i Locarno** (italiensk: *Festival internazionale del film Locarno*) er en internasjonal filmfestival som avholdes hvert år i byen Locarno i Sveits. Festivalen ble startet i 1946 og arrangeres i august hvert år. Filmfestivalen foregår utendørs på *Piazza Grande* (sentraltorget), med plass til 8 000 tilskuere. Festivalens høyeste pris er «Gulleoparden» (*Pardo d'oro*) som tildeles den beste filmen i det forrige år. Andre priser som deles ut er «Sølvleoparden» (andreplass) og «Bronseleoparden» (for beste mannlige og kvinnelige skuespiller).

Filmer belønnet med Gulleoparden
--------------------------------

* 2006 *Das Fräulein* (Andrea Staka), Sveits
* 2005 *Nine Lives* (Rodrigo García), USA
* 2004 *Private* (Saverio Costanzo), Italia
* 2003 *Khamosh Pani – Silent Waters* (Sabiha Sumar), Pakistan
* 2002 *Das Verlangen* (Iain Dilthey), Tyskland
* 2001 *Alla rivoluzione sulla due cavalli* (Maurizio Sciarra), Italia
* 2000 *Baba* (Shuo Wang), Kina
* 1962 *Transport z ráje, Tsjekkoslovakia*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Locarno Film Festival – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** NKC
 |