recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vanlig kammygg** (*Dilophus femoratus*) er en art av mygg som tilhører familien hårmygg (Bibionidae). Den er vanlig over hele Norge.

Utseende
--------

En liten (lengde 4 – 6 mm) hårmygg. Som hos andre arter i slekten kammygg (*Dilophus*) hare den to tverr-kammer av pigger på ryggsiden av forkroppen (thorax) og for-leggen (*protibia*) har en gruppe av pigger i midten og den krans av pigger ytterst. Hos denne arten er det fire pigger i midten som står på en skrå linje. Hannen er glinsende svart, ikke påfallende hårete. Vingene er melkehvite med et brunt vingemerke, og de fremste vingeårene er brune, ikke svarte som hos graskammyggen (*Dilophus febrilis*). Dessuten kan de to artene skilles på noen trekk ved hannens ytre kjønnsorganer. Hunnen er mørkebrun til svart, lårene (femorae) er rødgule eller gulbrune. Vingene har et påfallende stort, ovalt, mørkt vingemerke. Larven er hvit med en mørkebrun hodekapsel, huden virker ru fordi den er kledt med forholdsvis grove, mikroskopiske pigger.

Levevis
-------

Arten lever mest på enger og andre åpne steder, også på dyrket mark. Den unngår tett skog. Larvene lever i bakken og spiser døde eller levende planter, men blir sjelden så tallrike at de gjør skade. Arten finnes fra kysten opp til tregrensen, men ikke på fjellet. De voksne myggene flyr i mai – juli, tidligst i lavlandet. Hannene svermer i et par meters høyde over bakken, med bakbeina strakt bakover og bakkroppen krummet opp over ryggen. Man finner dem ofte i store mengder på blomster, der de slikker i seg nektar og pollen.

Utbredelse
----------

Arten finnes over hele Europa og i Nord-Asia. Det er uklart om den også forekommer i Nord-Amerika. Den er en av bare tre hårmyggarter som finnes på Island. I Norge finnes den over hele landet opp til tregrensen.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* orden Tovinger, Diptera
	+ underorden Mygg, Nematocera
		- overfamilie **Bibionoidea**
			* familie Hårmygg, Bibionidae
				+ **Vanlig kammygg**, *Dilophus femoratus* Meigen, 1804

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 12. mars 2021. Besøkt 12. mars 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *vanlig kammygg* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig kammygg* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *vanlig kammygg* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *vanlig kammygg* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig kammygg* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig kammygg* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Dilophus femoratus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Jens Johan Salvesen** (født 8. september 1883 i Dypvåg, død 21. september 1976 i Oslo) var en norsk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Salvesen vant en olympisk sølvmedalje i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i klassen *8 meter type 1919* med den norske båten «Lyn» bak «Sildra», en annen norsk båt. Det var kun tre båter i denne klassen, to norske og en belgisk, «Antwerpia V» som kom på tredje og sisteplass. Mannskapet på «Lyn» var, Salvesen, Lauritz Schmidt, Finn Schiander, Nils Thomas og Ralph Tschudi. Han deltok også i Sommer-OL 1928 i Amsterdam med 4.-plass i 8-metersklassen med båten «Noreg».

Salvesen var dessuten aktiv i flere idretter. Han vant andre premie klasse B under Holmenkollrennene i 1905, spilte fotball for Spring og Akademisk Fotballklub og tennis for Oslo Tennisklubb.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv Sølv i seiling, 8-metersklassen type 1919

Referanser
----------

1. ↑   www.olympedia.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Jakob Vaage, red. (1956). *Norske skiløpere: skihistorisk oppslagsverk i 5 bind. Østlandet Sør*. Oslo: Skiforlaget – Erling Ranheim.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jens Salvesen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jens Salvesen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jens Salvesen – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Vanlig markblomsterflue** (***Eupeodes corollae***) er en middelstor flue som tilhører familien blomsterfluene. Den er blant de vanligste blomsterflueartene i Norge om sommeren. Den finnes over hele landet unntatt på høyfjellet.

Utseende
--------

En middelsstor (6-10 mm), tettbygd, gul og svart blomsterflue. Kroppsbygningen er ganske bred, særlig hos hannene. Fasettøynene er nakne, antennene korte og mørke. Ansiktet er gult. Hos hunnen er bare ne liten del av pannen (området foran punktøynene) dekket av bestøving og matt. Thorax er blankt svart, med gule hår på sidene. Scutellum er grågult med gule hår. Bakkroppen ganske kort og bred, med tre par store, gule flekker, disse går utover sidekanten og er gjerne sammenvokst i midten hos hannen. Hannens ytre kjønnsorganer er påfallende store (sammenlignet med andre *Eupeodes*-arter). Beina er gule og forholdsvis korte, vingene glassklare.

Levevis
-------

Larvene lever av bladlus. De voksne fluene kan finnes fra mai til november og besøker mange slags blomster. Dette er en vandrende art som kan foreta lange trekk. Det er usikkert om den kan overleve vinteren i Norge, eller om det hvert år er nye individer som kommer trekkende opp sørfra.

Utbredelse
----------

Denne vidt utbredte arten finnes over mesteparten av den palearktiske sone. Den finnes også i Sørøst-Asia og i Afrika. I Norge er den svært vanlig i Sør-Norge om sommeren, den finnes også i resten av landet, men er kanskje ikke like vanlig i nord.

Systematisk inndeling
---------------------

  

**Treliste**
* **Fluer** (Brachycera)
	+ **Muscomorpha**
		- **høyerestående fluer** [Cyclorrhapha)
			* **Aschiza**
				+ **blomsterfluer** (Syrphidae)
					- underfamilie Syrphinae
						* gruppe Syrphini
							+ slekten markblomsterfluer, *Eupeodes*
								- vanlig markblomsterflue, *Eupeodes corollae* (Fabricius, 1794)

Litteratur
----------

* Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. *Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.* Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5

Eksterne lenker
---------------

* (en) *vanlig markblomsterflue* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig markblomsterflue* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *vanlig markblomsterflue* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *vanlig markblomsterflue* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig markblomsterflue* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig markblomsterflue* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Eupeodes corollae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Eupeodes corollae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Zyzzyx Road*** er en amerikansk thriller fra 2006 skrevet og regissert av John Penney. Filmen byr på skuespillere som Leo Grillo, Katherine Heigl og Tom Sizemore, og finner sted ved en plass langs den fiksjonelle veien «Zyzzyx Road» (inspirert av den ekte veien ved Zzyzx i California). Filmen har blitt litt kjent fordi den er ansett å være den lavest innbringende filmen i historien med en bruttoinntjening på hele $30.

Handling
--------

Grant er en middelaldrene revisor med et skakkjørt ekteskap og en datter han elsker høyt. Han reiser til Las Vegas for å betjene sine kontoer, og her møter han den unge og forførende Marissa. De innleder en affære, som brått ender når Marissas ekskjæreste, Joey, dukker opp. Joey liker dårlig det som møter ham, og forsøker å drepe dem begge, men Grant får overtaket og dreper til slutt Joey. Grant og Marissa må så kjøre Joeys lik til Zyzzyx Road for å begrave det i ørkenen langs veien. Morgenen etter har liket forsvunnet, og noe mystisk forsøker å drepe dem. Etter hvert møter Grant Joey ved en gruveinngang i nærheten, og der forteller ham den gamle revisoren at Marissa har en skjult hemmelighet og ikke er den han tror hun er, og her får filmen en uventet tvist.

Medvirkende
-----------

* Leo Grillo som Grant
* Katherine Heigl som Marissa
* Tom Sizemore som Joey
* Yorlin Madera som Truck Driver Joe
* Meguire Grillo som Natalie

Referanser
----------

1. ↑  *"Zyzzyx Road - release info" - Imdb.com*
2. 1 2  "The Strange and Twisted Tale of...The Movie That Grossed $30.00" - *Entertainment Weekly*
3. ↑  Addison Engelking*"The Lowest Grossing Movie in American History Finally Makes it to DVD. Is It That Terrible?" - Grantland*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Zyzzyx Road* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Zyzzyx Road* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Zyzzyx Road* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Zyzzyx Road* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Zyzzyx Road* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Zyzzyx Road* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Zyzzyx Road* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Zyzzyx Road* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata

Portal: Film
**Jens Simensen Høye** (født 1794 i Rendalen, død 1856 i Rendalen) var gårdbruker på gården Nordre Høye, klokker/kirkesanger i Øvre Rendal kirke fra 1816, lærer /skoleholder i «østre grend» i Øvre Rendal fra 1812, og ordfører i Rendalen 1845–1853. Han ble kalt «gammelklokkaren». 

Han var varaordfører i det første formannskapet i 1838, og møtte som Rendalens representant på det første amtsformannskapsmøtet på Gaarder i 1838.

Sønnen Simen Jensen Høye etterfulgte faren på gården, i klokkerstillingen og som ordfører. Også sønnen Johan Jensen Høye var ordfører i bygda. Sønnen Jens var landhandler på Bergset.
I alt hadde Jens og kona Goro fem barn.

Referanser
----------

1. ↑  Jacob Breda Bull (1919). *Rendalen : dens historie og bebyggelse. 2 : Anden del*. Oslo: Gyldendal. s. 170, 171.
2. ↑  Bull, Jacob Breda (1940). *Øvre Rendalen : gårdenes og slektenes historie*. Gyldendal. s. 177.
3. ↑  Skappel, S. (1914). *Hedemarkens amt 1814-1914*. Grøndahl & Søn. s. 240.
4. ↑  Bull, Jacob B. (1916). *Rendalen : dens historie og bebyggelse. 1 : Første del*. Oslo: Gyldendal. s. 299.
5. ↑  Finstad, Oliver Myre (1914). *Gammelt skyldfolk i Østerdalene*. Kristiania. s. 174f.
**Hilde Birgitte Rønningsen** (født 23. august 1973 i Lurøy kommune, Nordland) er en norsk politiker (SV). Hun er SVs ordførerkandidat i Rana ved Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2015.

Hun ble innvalgt til kommunestyret i Rana i 2003. Rønningsen satt også i formannskapet og var medlem av Kultur, Miljø- og Næringsutvalget i den første perioden. Ved kommunevalget i 2007 mistet hun plassen med et par knepne stemmer, men kom inn igjen fra varaplass da daværende varaordfører Liv Hauknes (SV) flyttet fra Rana.

I valgkampen til kommunevalget i Rana 2011 stilte Rønningsen som ordførerkandidat og eneste kvinnelige kandidat. I perioden 2011- er Rønningsen gruppeleder i kommunestyret og sitter i formannskapet. I tillegg er hun leder for lokalpartiet (2013-) og medlem av styringsgruppen for planstrategi i Rana kommune, som også inkluderer arbeidet med en næringsstrategi. I styringsgruppen er Rønningsen eneste kvinne.

Til stortingsvalget 2013 var hun 5. kandidat for Nordland SV.

Rønningsen har sin arbeidserfaring som systemutvikler hos ErgoSolutions, informasjonsleder hos Helgeland Avfallsforedling og er i dag ansatt som nettredaktør ved Statens innkrevingssentral.

Referanser
----------

1. ↑  Tre kvinner på topp nrk.no 25.01.2015
2. ↑  Kun en kvinne på topp helg.no 08.09.2011
3. ↑  Rønningsen overtar som SV-leder ranablad.no 29.01.2013
**Jens Sigurd Thorarinn Hanssen** (født 22. oktober 1907, død 11. oktober 1986) var en norsk klassisk filolog.

Hanssen var sønn av kjøpmann Einar Hanssen og Ragna Heggen. Han tok språklig-historisk embetseksamen med latin hovedfag og gresk bifag i 1938. Fra 1939 til 1947 var han lektor ved Foss skole og Frogner skole i Oslo. Fra 1941 til 1948 var han dessuten universitetsstipendiat i klassisk filologi ved Universitetet i Oslo. Han ble *dr. philos.* for en avhandling om *Latin diminutives* i 1952. Fra 1950 til 1953 var han universitetslektor i latin. I 1953 ble han utnevnt til professor i klassisk filologi ved Universitetet i Bergen, men vendte etter kort tid tilbake til Oslo, hvor han fra 1957 var lektor ved Oslo katedralskole.

Foruten doktoravhandlingen skrev Hanssen en avhandling om *Historia Norvegiæ*, «Omkring Historia Norwegiae» (1949). Han var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.

Litteratur
----------

* *Norges filologer og realister*. Stavanger, 1950

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Musa Dagh
**Musa Dagh** eller **Jebel Mousa** («Mose fjell») er et fjell i provinsen Hatay i Tyrkia. Territoriet ligger langs kysten ved Alexandrettabukten helt øst i Middelhavet med grense i øst og sør mot Syria. Fjellets topp Damlayik ligger 1355 moh. og 50 km vest for Antakya. Ved høydene rundt foten av Musa Dagh ligger seks landsbyer: Kabusia, Vakifli, Haji Hababli, Khdr Bek, Bitias og Yoghun Oluk. Vakifli er den eneste med fortsatt armensk befolkning.

Armenske motstandsmenn på Musa Dagh august-september 1915
Det franske krigsskip som til slutt evakuerte motstandsmennene fra Musa Dagh september 1915
Fjellet e blitt kjent på grunn av Franz Werfels roman om det armenske folkemordet: *De førti dagene på Musa Dagh*, som skildrer den armenske væpnede motstanden mot tyrkarne under lederen Moses Ter-Kalousdian, Slaget ved Musa Dagh.

Referanser
----------

1. ↑  *40 Days of Musa Dagh* filmatisering 1982 Arkivert 18. september 2012 hos Wayback Machine.IMDb

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
**Jens Skagen Henrichs** (født 14. september 1863 i Bergen, død 29. november 1924 i Solum i Telemark) var norsk lege og asyldirektør som bidro til forståelsen for arveligheten i sinnslidelser.

Han var sønn av Christian Henrichsen (1825–1898) og Helene Marie Skagen (1831–1891). Faren var rektor ved Aalesunds Lærd- og Realskole, byens latinskole. Faren fikk jobb i Bergen i 1875, og således havnet Jens der. I 1895 endret Jens etternavnet til Henrichs.

Etter examen artium 1881 fra Bergen katedralskole tok han en cand.med. i 1889 fra Det Kongelige Frederiks Universitet. Fra 1890 til 1904 var han kommunelege i Blaker på Romerike hvilket innebar arbeidet som fattiglege, såvel som lege ved jernbane og diverse jernverk. Foruten å drive et eget privat sykeheim for neurastenikere, altså de som lider av utbrenthet, forsket Jens på diverse tema og vant i 1901 H.K.H. Kronprinsens gullmedalje for avhandlingen *Boligforholdene i norske landdistrikter*. 

Etter å ha studert hygiene et halvt år i utlandet (Sverige, Danmark og Tyskland) og vært tre måneder i Bindal, ble han i mai 1905 tilsatt ved Gaustad asyl. Fra 1905 var han reservelege et par år ved Eg asyl utenfor Kristiansand. Han var fra 1907 direktør og overlege for det nyetablerte Bratsberg amt sitt sinnssykeasyl på Faret i Solum, i dag en bydel i Skien. Han ivret for å få etablert utdanning av sykepleiere, såvel som å få psykiatri med som fag i læreplanen. I 1917 fikk han et statsstipend for å studere psykiatri i utlandet og fra 1918 var han i Sindssykepleiekomitéen.

Utgivelser
----------

* J. Henrichs (1902). *En undersøgelse af boligforholdene i norske landdistrikter fra sanitært standpukt 1900-1901*. Christiania.  [Studie av forholdene i Romerike som ga H.K.H. Kronprinsens gullmedalje]
* J. Henrichs (1914). *Sindssykepleien i dens grundtræk*. Aschehoug.

Referanser
----------

1. 1 2  *Studentene fra 1881: fest- og minneskrift ved 50-års studenterjubileet 1931*. Oslo. 1931.
2. ↑  Ingolf Høgli (1990). *Lederprofiler ved Telemark Sentralsjukehus: 1903 - 1990*. [Skien]: Telemark sentralsjukehus.
3. 1 2 3  *Norges leger: 1996*. Oslo: Den norske lægeforening. 1996. ISBN 8290921411.
4. ↑  100 år med sykepleieutdanning Arkivert 15. desember 2014 hos Wayback Machine. fra Høgskolen i Telemark den 12. november 2008.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
Behandling av pasient på tannklinikk. Foto: TKØ, 2011
**Tannhelsetjenestens kompetansesenter** er en samling av seks regionale odontologiske kompetansesentre i Norge. Disse er Tk Vest Vestland, Tk Vest Rogaland, Tk Øst, Tk Midt-Norge og Tk Nord-Norge. 

Stortingsmelding 35 sier at Regjeringen vil legge til rette for mer desentralisert spesialistutdanning av tannleger.

Formål
------

Formål med TK kan variere fra region til region, men ibefatter bl.a.:

* Sikre tilgjengelighet til spesialisttannhelsetjenester og være henvisningsinstans
* Drive rådgivning overfor en samlet tannhelsetjeneste og befolkningen i regionen
* Drive desentralisert spesialistutdanning av tannleger
* Bidra til forskning og faglig utvikling i tannhelsetjenesten
* Bidra til rekruttering og stabilisering av tannhelsepersonell i regionen
* Drive etterutdanning av tannhelsepersonell
* Å bidra til desentralisert klinisk praksis under spesialistutdanning
* Å bygge opp basiskunnskap som skal støtte forskning og fagutvikling i tannhelsetjenesten

Tannhelsetjenestens kompetansesenter Vest
-----------------------------------------

Målet om å etablere kompetansesenteret på Vestlandet blir realisert medio 2012 med fullverdige kompetansesenteravdelinger i Stavanger (Rogaland) og Bergen (Vestland).

Tannhelsetjenestens kompetansesenter Øst
----------------------------------------

Tannhelsetjenestens kompetansesenter Øst (TKØ) er et interfylkeskommunalt/interkommunalt samarbeid (IS) etter kommunelovens § 27. Deltakere i samarbeidet er fylkeskommunene Hedmark, Oppland og Østfold. Tannhelsetjenestens kompetansesenter Øst er lokalisert i Oslo. Hovedelementene hos TkØ er klinisk virksomhet, etter- og videreutdanning og praksisnær forskning.

Referanser
----------

1. ↑  Stortingsmelding nr. 35[*død lenke*] (2006- 2007), "Tilgjengelighet, kompetanse og sosial utjevning – framtidas tann- helsetjenester".

Eksterne lenker
---------------

* Tannhelsetjenestens kompetansesenter Nord-Norge
* Tannhelsetjenestens kompetansesenter Midt-Norge
* Tannhelsetjenestens kompetansesenter Vest Rogaland
* Tannhelsetjenestens kompetansesenter Vest Hordaland Arkivert 21. mars 2018 hos Wayback Machine.
* Tannhelsetjenestens kompetansesenter Sør
* Tannhelsetjenestens kompetansesenter Øst
**Hilda Sehested** (1858–1936) var en dansk pianist og komponist.

Liv og virke
------------

Sehested var datter av arkeologen Niels Frederik Bernhard Sehested og Charlotte Christine Linde (1819–94). Fra 1873 fikk hun pianoundervisning av Christian Horneman i København og fra 1883 av pianisten og musikkpedagogen Louise Aglaé Massart. Fra 1886 studerte hun musikkteori og komposisjon hos Orla Rosenhoff, og fortsatte med enkelte avbrudd å studere med ham fram til hans død i 1905.

De første komposisjonene kom i 1890-årene og var skrevet i en romantisk stil. Av disse ble bl.a. *Fantasistykker* (1891) og *Sonate for Pianoforte* (1896) utgitt. Etter morens død flyttet hun med sin søster, historikeren Thyra Sehested, til København. 

Etter at forloveden, arkeologen Henry Petersen, døde i 1896, kort tid før bryllupet skulle stått, ble hun så rystet at hun en periode la ned sitt musikalske virke og arbeidet som sykepleier. I 1899 fullførte hun et privat orgelstudium hos organisten ved *Frederikskirken*, Ludvig Birkedal-Barfod, men fikk ingen fast ansettelse som organist. Hun konsentrerte seg i stadig større grad om komposisjon, blant annet kom en klaversonate og et intermezzo for klavertrio (1904), *Suite for cornet i B og klaver* (1905) og det sjuende liederheftet, som dels ble oppført av William Michelsen.

I 1911 var hun med å grunnlegge *Østerbro Kammermusikforening*, og var i flere år foreningens leder. Operaen *Agnete og Havmanden* etter en libretto av Sophus Michaëlis var planlagt oppført ved Det Kongelige Teater i 1914, men oppføringen ble innstilt som følge av krigen i Europa. Derimot oppførte Peder Gram i 1916 med hell en strykerversjon av *Suite for cornet i B*, *Miniaturer for Orkester* og en *Rhapsodi*. Omtrent på samme tid fullførte hun *Kvartet i G* og strykekvintetten *Ensomme Hyrdedrømme*. *Morceau pathétique* for trekkbasun og orkester ble trykt i Paris. I sine sene verk ble hun mer influert av Claude Debussys impresjonisme.

Av hennes tretten søsken ble brødrene Hannibal og Knud kjente politikere og søsteren Thyra ble en kjent historiker.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 10. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5   Women Opera Composers: Biographies from the 1500s to the 21st Century, side(r) 82[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   FemBio-Datenbank, FemBio-ID 24995, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Dansk Kvindebiografisk Leksikon[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   The Norton/Grove Dictionary of Women Composers[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hilda Sehested på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Hilda Sehested på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* (en) Naxos – Hilda Sehested
* (en) Classical Composers Database – Hilda Sehested

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Dansk kvindebiografisk leksikon **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |

Portal: Danmark
Besøk hos tannlegen medfører angst hos enkelte, og dette skyldes odontofobi
**Tannlegeskrekk** er en fobi i form av irrasjonell og overdrevet frykt for tannleger. 

Den som lider av tannlegeskrekk har gjerne hatt negative opplevelser hos tannlegen i tidlig alder. Dette resulterer i at den lidende gjør alt for å unngå et tannlegebesøk, helt til det oppstår et helsemessig problem, og et tannlegebesøk blir uunngåelig. Bare tanken på å måtte oppsøke tannlegen vil utløse sterke stressymptomer hos pasienten. Dette involverer tap av nattesøvn dagen før tannlegetimen, og kan også gjøre pasienten sosialt ustabil.

Tegn på tannlegeskrekk
----------------------

* Manglende søvn natten før tannlegetimer
* Nervøsitet som blir sterkere og sterkere mens man sitter på venteværelset hos tannlege
* Svette, enten før tannbehandlingen starter, eller når den har begynt
* Føler seg fysisk syk (kvalm, uvel) ved tanken på å gå til tannlege
* Plutselige pustevansker når tannlegen putter objekter inn i pasientens munn, eller bare ved tanken på dette

Årsaker
-------

Tannlegeskrekk er som oftest forårsaket av traumatiske opplevelser hos tannlegen, men det kan også skyldes andre årsaker. Barn blir påvirket av sine foreldres angst og feilaktige holdninger overfor tannhelsetjenesten.

Tannlegeskrekk kan innbefatte:

* Frykt for tannleger
* Frykt for tannbehandlinger
* Frykt for smerte
* Frykt for sprøyter
* Frykt for at bedøvelsen ikke vil virke
* Følelse av hjelpeløshet eller manglende kontroll
* Flauhet for å vise tenner man er misfornøyd med

Hyppighet
---------

Norsk forening for odontofobi skriver på sine informasjonssider:

> 
> Undersøkelser viser at 5 til 10 % av den voksne befolkningen i Norge unnlater å søke regelmessig tannbehandling pga. angst. Det betyr at det i Norge finnes 70-100 000 mennesker som ikke går til tannlegen fordi de sliter med angst.
> 
> 
> Norsk forening for odontofobi
> 
>

Se også
-------

* Fobier – liste over fobier
* Odontologi

Referanser
----------

1. ↑  Tannklinikken Dent. «Alt om tannlegeskrekk». Besøkt 26.11.2021.
2. ↑  NOFOBI. «Hva er tannlegeskrekk». Arkivert fra originalen 27. september 2007. Besøkt 16.05.2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** LCCN
 |
Satellittbilde med kunstig perspektiv - Cape-halvøya ligger i forgrunnen.
Kart over False Bay med Cape-halvøya.
**Cape-halvøya** (eller **Kapp-halvøya**) er en halvøy med stort sett kupert terreng som stikker ut 75 km i Atlanterhavet ved det afrikanske kontinentets sørvestre ytterpunkt i Sør-Afrika. På den sørlige enden av halvøya ligger Cape Point og Kapp det gode håp. På den nordlige siden ligger Table Mountain og skygger over Cape Town. Halvøya møter land ved Muizenberg, Table Mountain og Cape Town, med Cape Point og Kapp det gode håp som sine ytterste punkter. Nasjonalparken Table Mountain National Park finnes på halvøya, med blant annet ville sebraer og bavianer. 

Halvøya domineres av de fjellene som deler den opp i et antall bosatte daler med fattige boligstrøk, havner og fiskerbyer. Byene og landsbyene på Cape-halvøya utgjør nå en del av Stor-Cape Town. I byen Simonstown på halvøya finnes også en av de få koloniene av pingviner på fastlandsafrika. Halvøya var en gang en øy, men for ca. 60 millioner år siden festet den seg til fastlandet ved emergens av det sandområdet som nå er kjent som Cape Flats fra havet.

Det sies iblant at Atlanterhavet og Det indiske hav møter hverandre ved Cape Point eller ved Kapp det gode håp, men Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen (IMO) har funnet ut at havstrømmene fra de to havene møtes rundt 200 km ut sørøstover, ved Afrikas sørligste punkt Kapp Agulhas. 

Vegetasjonen består hovedsakelig av fynbos samt steinete områder, som i hovedsak ligger i Table Mountain National Park (som omfatter flere uavhengige regioner).

Attraksjoner
------------

På Cape-halvøya finnes det mange attraksjoner:

* **I nord:** Table Mountain og Kirstenbosch botaniske hage.
* **På vestsiden:** Camps Bay og kystveien Chapman’s Peak Drive som starter i Hout Bay og går langs ryggen av De tolv apostlene.
* **På sørspissen:** Kapp det gode håp og Cape Point (med sin tilhørende fyrlykt) i Table Mountain National Park (hvor blant annet ville bavianer og strutser forekommer).
* **På østsiden:** Boulder’s Beach med en koloni av brillepingviner og landsbyene Simonstown og Fish Hoek.

Galleri
-------

* Cape Point med fyrlyktCape Point med fyrlykt
* Cape-halvøya sett fra toppen av Table MountainCape-halvøya sett fra toppen av Table Mountain
* Kapp det gode håpKapp det gode håp
* Pingviner på Cape-halvøyaPingviner på Cape-halvøya

Eksterne lenker
---------------

* (en)  Cape-halvøya hos Wikivoyage
* (en) Kart over Cape-halvøya
* (en) Detaljert kart Arkivert 8. mars 2010 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GeoNames
 |
*Se også: separering*
**Separasjon** (fra latin *separare*, «adskille») er opphevelse av det ekteskapelige samliv enten ved faktisk separasjon/samlivsbrudd eller ved formell separasjon. Ordet brukes først og fremst om den juridiske tilstand (betenkningstid), som ofte går foran for en skilsmisse. De som har fått separasjonsbevilling omtales i dagligtale som «separert».

Formelle regler for separasjon
------------------------------

I Norge reguleres separasjon og skilsmisse av ekteskapsloven av 1991 kapittel 4 og 5. Et ekteskap er frivillig. En ektefelle som «finner å ikke kunne fortsette samlivet», kan kreve separasjon. Søknad om separasjon sendes til statsforvalteren, som deretter avgjør om det skal gis bevilling til separasjon, såkalt separasjonsbevilling. Virkningene av separasjon inntrer den dagen separasjonsbevilling er gitt. Statsforvalteren sender da samtidig melding om separasjonen til Skatteetaten, slik at sivilstatus endres i folkeregisteret.

Tidligst etter ett år som separert kan ektefellene kreve skilsmisse. Det er ingen begrensninger for hvor lenge to ektefeller kan være separert. Separasjonen blir uten rettsvirkninger hvis ektefellene fortsetter eller gjenopptar samlivet. Kortvarige forsøk på å gjenoppta samlivet får likevel ikke den virkningen.

Historikk
---------

Den tidligere ekteskapsloven av 1909 la opp til separasjon som et trinn i en vanlig skilsmisseprosess. Separasjon var vanlig praksis i Danmark-Norge fra 1720. Fra 1830 krevde norske myndigheter at skilsmisse ved bevilling bare var mulig ved forutgående separasjon.

Referanser
----------

1. ↑  Ekteskapsloven kapittel 4 og 5
2. ↑  Statsforvalterens temaside om separasjon og skilsmisse
3. ↑  Johansen, Hanne Marie (1997). *Separasjon og skilsmisse i Norge 1536-1909: en familie- og rettshistorisk studie*. [Bergen]: [Universitetet i Bergen, Det historisk-filosofiske fakultet].

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Febian Earlston Brandy** (født 4. februar 1989 i Manchester), kjent som **Febian Brandy**, er en engelsk klubbløs fotballspiller som vinteren 2009 og våren 2010 var lånt ut til Gillingham fra Manchester United.

Karriere
--------

Febian ble hentet inn av Sir Alex Ferguson til Manchester United som niåring, etter å ha imponert stort for sin Manchester-klubb West End Boys. 

Sesongen 2007 var han på lån i Swansea City, hvor han fikk spilletid i 19 kamper, og han vendte sommeren 2008 hjem til United med tre mål på samvittigheten. 

22. juli 2008 inngikk Manchester United og Swansea City nok en låneavtale, men oppholdet endte skuffende med 14 kamper, samtlige som innbytter, og ingen scoringer.

Den 3. februar 2009 ble Brandy utlånt til Hereford United i League One, i utgangspunktet for 1 måned. Her møter han sin tidligere lagkamerat på U18-laget hos United, Sam Hewson, som også er på utlån. Håpet var at de sammen kunne finne tilbake til storformen som ledet U18-laget til finalen i FA Youth Cup i 2007. Sesongen etter var Brandy på utlån hos Gillingham og returnerte til Manchester United ved sesongslutt. Han ble på sensommeren 2010 løslatt fra kontrakten og står for tiden uten klubb. I 2011 ble han med i Inces tropp for å hjelpe Notts County FC i det tettekampprogrammet ut sesongen.
-pml

Eksterne lenker
---------------

* (en) Febian Brandy – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Febian Brandy – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Febian Brandy – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Febian Brandy – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Febian Brandy – FBref Rediger på Wikidata
Rebec. Fra Michael Praetorius' *Syntagma musicum* (1619)
Rebec-spiller til venstre. Bellinis *Pala di San Giobbe* i Venezia, 1480/85
**Rebec** er et strykeinstrument med rund bunn.

Trolig utvikla det norrøne instrumentet gige seg fra rebec - som også er en tidlig forløper for dagens fiolin.

Rebec kom sannsynligvis til Mellom-Europa over Spania i høymiddelalderen. Som mange strengeinstrumenter fra Nord-Afrika til Sørøst-Asia går navnet tilbake til den arabiske språkrota *r-b-b*. Instrumentets form minner om den afghanske luttvarianten *rubab*, men er ulik den tyrkiske *rebab*. På 1500-og 1600 manglet rebec tverrbånd.

Antallet strenger varierte mellom en og fem, tre var vanligst. Kvintstemming var vanlig, f.eks *d' a' e"*.

Litteratur
----------

* Mary Remnant: «Rebec, Fiddle and Crowd in England.» I *Proceedings of the Royal Musical Association, 95th Sess.* Taylor & Francis, 1968–1969, s. 15–28

Eksterne lenker
---------------

* Paul Butler: *The Rebec Project.*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis
 |
Sotra
**Sotra sorenskriveri** var et sorenskriveri i Hordaland fylke mellom 1. juli 1955 og 1. september 1972. Sorenskriveriet oppsto ved kongelig resolusjon 23. desember 1954 som bestemte at Midhordland herredskriverembete skulle legges ned, og at de formelle oppgavene som hørte inn under herredskriveren nå skulle tilbakeføres til Midhordland sorenskriveri. Samtidig ble Midhordland sorenskriverembete delt i to deler, nemlig Midhordland sorenskriverembete med herredene Hålandsdal, Strandvik, Fusa, Samnanger, Os og Fana, og Sotra sorenskriverembete med herredene Austevoll, Sund, Fjell, Askøy og Laksevåg.

1. september 1972 ble Sotra sorenskriverembete formelt nedlagt, og med unntak av Laksevåg som ble lagt til Bergen byskriverembete, gikk de andre herredene under det tidligere Sotra sorenskriveri nå tilbake til Midhordland sorenskriverembete.

Arkiv
-----

Arkivet etter Sotra sorenskriveri er avlevert til Statsarkivet i Bergen. Sotra sorenskriverarkiv er på 38 hyllemeter. Der finnes også noen fellesarkivalier for de to sorenskriverembetene Sotra og Midhordland.

Sorenskrivere
-------------

* 1955-1964 Christoffer Tobias Sveaas
* 1964-1972 Rolf Hille Andresen

Kilder
------

* Midhordland og Sotra sorenskrivararkiv, Statsarkivet i Bergen.
* Hans Eyvind Næss (red.), *For rett og rettferdighet i 400 år. Sorenskriverne i Norge 1591-1991*. Stavanger: utgitt av Justisdepartementet i samarbeid med Fabritius Forlag.
**Norsk Stein Jelsa** er et steinbrudd for produksjon av byggeråstoffer ved Jelsa i Rogaland. Det er det største steinbruddet i Europa med en årlig produksjon på 10 millioner tonn. Steinbruddet ble etablert i 1987, og er per 2018 heleid av tyske Mibau-Stema.

Opprettelsen av steinbruddet skjedde like etter anleggsslutt på vannkraftanlegget Ulla-Førre, og i starten ble tidligere anleggsutstyr fra Ulla-Førre brukt. Først i 1995, ved kjøp av 33% av eierandelene i steinbruddet, ble Mibau-Stema involvert. 

Produksjonsprosessen starter med sprenging av fjell i et dagbrudd, deretter grovknusing, finere knusing og annen bearbeiding. Til slutt blir de ferdige produktene utskipet fra en av steinbruddets to kaianlegg. Det meste av produksjonen blir eksportert til Europa, hvorav 40% av produksjonen går til Tyskland.

Steinbruddet har en 90-tonns gravemaskin, to 100-tonns hjullastere og fem 100-tonns dumpere. Hovedknuseverket hos Norsk Stein Jelsa er en gyratoryknuser med en kapasitet på 3000 tonn per time.

Referanser
----------

1. ↑  User, Super. «Jelsa - Mibau Holding GmbH». *www.mibau-stema.com*. Besøkt 24. april 2018.
***The Adventure of Sherlock Holmes' Smarter Brother*** er en amerikansk komedie fra 1975, regissert av Gene Wilder.

Handling
--------

I 1891 mottar Storbritannias utenriksminister Lord Redcliff tilfeldig et dokument fra Victoria av Storbritannia. Men dokumentet blir stjålet fra pengeskapet hans senere samme natt. Sherlock Holmes og Dr. Watson diskuterer snart saken. Holmes bestemmer seg for å ligge lavt en stund, og han informerer Watson om at han vil delegere saker til hans yngre bror - Sigerson Holmes - som har slitt med å stå i brorens skygge i flere tiår. På en jernbanestasjon sender Holmes melding om alt dette til Orville Sacker fra Scotland Yard.

Når Orville Sacker ankommer Sigersons leilighet, er han opptatt med å øve på fekting og sverdspill. Sigerson uttrykker bitterhet og harme over å være ute av stand til å gjenskape Sherlocks suksess, og han håner storebroren sin. Neste morgen kommer en kvinne til Sigerson, som påstår å være Bessie Bellwood. Men egentlig heter hun Jenny Hill, og er en sangerinne som tror hun blir utsatt for utpressing av opera-sangeren Eduardo Gambetti - på grunn av et flørtende brev hun tidligere hadde skrevet til ham.

Sigerson deltar på en av Hills forestillinger, og redder henne to ganger fra noen som forsøker å drepe henne. Dagen etter forfører han henne i garderoben hennes. Hun avslører at det var hun som stjal dokumentet fra Redcliffs pengeskap, og hun påstår at Redcliff er faren hennes. Når Sigerson møter Redcliff, får han vite at Hill faktisk er Redcliffs forlovede. Spor fører dem til Gambetti, som har inngått en avtale med den kriminelle mesterhjernen professor Moriarty. Mektige karakterer fra utlandet har tilbudt 50 000 pund hvis han klarer å skaffe dokumentet fra dronningen.

Skuespillere
------------

* Gene Wilder som Sigerson Holmes
* Madeline Kahn som Jenny Hill
* Marty Feldman som Orville Stanley Sacker
* Dom DeLuise som Eduardo Gambetti
* Leo McKern som Professor Moriarty
* Roy Kinnear som Finney, Moriartys assistent
* Douglas Wilmer som Sherlock Holmes
* Thorley Walters som Dr. Watson
* John Le Mesurier som Lord Redcliffs

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Adventure of Sherlock Holmes' Smarter Brother* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *The Adventure of Sherlock Holmes' Smarter Brother* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *The Adventure of Sherlock Holmes' Smarter Brother* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *The Adventure of Sherlock Holmes' Smarter Brother* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (da) *The Adventure of Sherlock Holmes' Smarter Brother* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *The Adventure of Sherlock Holmes' Smarter Brother* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *The Adventure of Sherlock Holmes' Smarter Brother* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *The Adventure of Sherlock Holmes' Smarter Brother* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *The Adventure of Sherlock Holmes' Smarter Brother* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Adventure of Sherlock Holmes' Smarter Brother* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Cygnus Solutions**, opprinnelig kalt **Cygnus Support**, var et programvareselskap som ble grunnlagt i 1989 av John Gilmore, Michael Tiemann og David Henkel-Wallace. Selskapet hadde som formål å sørge for kommersiell støtte for fri programvare. Dets motto var: Making free software affordable.

Cygnus Solutions var i mange år vedlikeholdere av GNU Debugger og GNU Binutils (som bl.a. inkluderte GNU Assembler og GNU Linker). Selskapet var også sentral i utviklingen av GNU Compiler Collection, og drev igjennom forandringen i prosjektets styring fra å være enkeltpersonbasert til å ha en uavhengig komité. Cygnus utviklet Binary File Descriptor library og benyttet det til å porterte GNU til mange arkitekturer.

Cygnus Solution var den opprinnelige utvikleren av Cygwin, et POSIX kompatiblitetslag med tilhørende verktøy, for Microsoft Windows. De utviklet også eCos, et innebygd sanntids operativsystem.

Den 15. november 1999 kunngjorde Cygnus Solutions sin sammenslåing med Red Hat, og selskapet opphørte å eksistere tidlig i 2000.

Referanser
----------

1. ↑   opencorporates.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Tiemann, Michael (January 1999), «Future of Cygnus Solutions — An Entrepreneur's Account», *Open Sources: Voices from the Open Source Revolution*,  .
* «Marketing Cygnus Support», *Free Software history*, Toad, arkivert fra originalen. Error: If you specify `|archiveurl=`, you must also specify `|archivedate=`, besøkt 2016-10-23 .
**Gregorio Cortese** (født i 1483 i Modena i Italia, død 21. september 1548 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Gregorio Cortese fikk utdannelse i de humanistiske emner i Modena under den lærde cistercienser Varino av Piacenza, og fortsatte så med rettslære i fem år, først ved universitetet i Bologna, så ved universitetet i Padova. Han tok doktorgraden som 17-åring.[]

Han gikk i kardinal Giovanni de' Medicis tjeneste (den senere pave Leo X).

### Reformarbeid

Cortese ble munk, og da kardinalen ble valgt til pave i 1513 skrev han til ham og formante ham til å arbeide for kirkelig reform.

Han ble abbed en rekke steder, og i Venezia ble han kjent med kardinal Pietro Bembo.

I 1536 utnevnte pave Paul III ham til en kommisjon som skulle forberede et skriv som skulle påpeke de viktigste misbruk i kirken som det måtte ryddes opp i. Rett etter ble han apostolisk visitator og reformator for hele landet. Han var med kardinal Lorenzo Campeggio, nuntien i Tyskland, til religionsamtalene i Worms i 1540 mellom katolikker og lutheranere.

### Kardinal

Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 2. juni 1542. I 1543 fikk han sammen med en rekke andre kardinaler i oppgave å forberede et kirkelig reformkonsil.

En annen kardinal i samme slekt var Ludovico Cortese (kreert 1294).

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Faceted Application of Subject Terminology, FAST-ID 254429, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

Ronald K. Delph; Cesareo, Francesco C. (1992). «Humanism and Catholic Reform. The Life and Work of Gregorio Cortese (1483-1548). by Francesco C. Cesareo». *Sixteenth Century Journal*. The Sixteenth Century Journal, Vol. 23, No. 1. 23 (1): 139–141. JSTOR 2542072. doi:10.2307/2542072.

Eksterne lenker
---------------

* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** ICCU **·** BNE
 |
Emmaboda jernbanestasjon
**Emmaboda** er et tettsted i Kalmar län i Sverige. Det er Emmaboda kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 4 824 innbyggere. Emmaboda ligger midt i triangelet Växjö, Kalmar og Karlskrona og derfor deles Kust till kustbanan i Emmaboda, en del går til Kalmar og den andre til Karlskrona. 

Frem til 1875 het stedet Gantesbo og det var kun to hus der. Emmaboda har to større bedrifter, ITT Flygt som produserer pumper og Emmaboda Glasverk. Forfatteren Vilhelm Moberg ble født i Emmaboda og nevner ofte stedet i sine bøker. Emmabodafestivalen har blitt arrangert hver sommer siden 1990.

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 16. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Kommunen Emmabodas nettsted (svensk)

  


| * v
* d
* r
Emmaboda kommune i Kalmar län i Sverige |
| --- |
|  | Emmaboda **·** Eriksmåla **·** Johansfors **·** Långasjö **·** Vissefjärda |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Emmanuel Chedal** (født 15. januar 1983 i Moûtiers) er en tidligere fransk skihopper som representerer SC Courchevel.

Kun 15 år gammel debuterte han i verdenscupen med 46.-plass i Chamonix 6. desember 1998. Hans beste plassering i verdenscupen er 3.-plass på Lillehammer 6. desember 2009. Sammenlagt i verdenscupen er hans beste plassering 17.-plass i sesongen 2008-09.

Chedal deltok i VM i 2001, 2005 og 2009. Hans beste individuelle plassering i VM er 18.-plass i storbakken i Liberec i 2009. Samme år var han på det franske laget som ble nummer 8 i lagkonkurransen. Han var med i OL i Salt Lake City i 2002, der han ble nummer 28 i storbakken og nummer 10 i lagkonkurransen. Han deltok i skiflygings-VM i 2002, 2004, 2006 og 2008, med 18.-plass i Planica i 2004 som beste resultat. Han ble nummer 8 i lagkonkurransen i Oberstdorf i 2008.

Chedal la opp som skihopper i 2012/13-sesongen.

### Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

| Sesong | Plassering | Poeng |
| --- | --- | --- |
| 1999/00 | 70. | 008 |
| 2001/02 | 68. | 009 |
| 2002/03 | 70. | 012 |
| 2003/04 | 35. | 100 |
| 2004/05 | 67. | 015 |
| 2005/06 | 68. | 009 |
| 2006/07 | 70. | 013 |
| 2007/08 | 24. | 234 |
| 2008/09 | 17. | 395 |
| 2009/10 | 15. | 365 |
| 2010/11 | 26. | 190 |
| 2011/12 | 66. | 007 |

Referanser
----------

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider

Eksterne lenker
---------------

* (en) Emmanuel Chedal – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Emmanuel Chedal – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (fr) Emmanuel Chedal – Frankrikes olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Emmanuel Chedal – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Emmanuel Chedal – skijumping.pl Rediger på Wikidata
**Franklin «Frank» Farrel III** (født 23. mars 1908 i Ansonia i Connecticut i USA, død 2. juli 2003 i New Haven, Connecticut) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1932 i Lake Placid.

Farrel vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1932 i Lake Placid. Han var målvakt på det amerikanske laget som kom på andreplass, bak Canada, i OL-turneringen. Det var fire lag som deltok og alle lagene møttes to ganger. Det var to meget jevne kamper mellom USA og Canada, den første vant Canada med 2-1 etter forlengning og den andre sluttet uavgjort 2-2. Canada vant sitt fjerde strake olympiske gull i ishockey foran USA og Tyskland. Den fjerde olympiske turneringen i ishockey var også det sjette verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på USAs lag var Osborn Anderson, John Bent, John Chase, John Cookman, Douglas Everett, Franklin Farrell, Joseph Fitzgerald, Edwin Frazier, John Garrison, Gerard Hallock, Robert Livingston, Francis Nelson, Winthrop Palmer og Gordon Smith.

Farrel spilte alle seks kampene i OL-turneringen som målvakt.

OL- og VM-medaljer
------------------

* OL 1932 USAs flagg Lake Placid - Sølv Sølv i ishockey, USAs flagg USA
* VM 1932 USAs flagg Lake Placid - Sølv Sølv i ishockey, USAs flagg USA

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6pt41bq, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Franklin Farrell – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Franklin Farrell – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Franklin Farrell – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Franklin Farrell – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Franklin Farrell – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Uvår** eller **Udvår** er en liten øygruppe lengst vest i Søgneskjærgården i Kristiansand kommune. Mest kjent er hovedøyen *Indre Uvår* som under nesten alle værforhold er en godt beskyttet uthavn. Området er brukt til hummerfiske og kilenotfiske etter laks i flere hundre år, fra ca. 1850 har var det fiskevær for oppsitterne på gården Stausland i Søgne.

Korteste avstand til fastlandet er munningen på Trysfjorden, litt over 4 km mot nordvest, til Høllen i nordøst er det ca 8 km og til Tregde i vest ca 10 km. Rett i øst ligger Songvår, også en liten øygruppe.

Skrivemåte og uttale
--------------------

Lokalt på Sørlandet er den vanlige skrivemåten med *d*, dvs. *Udvår* som betyr *Utvær*. På offisielle kart er ofte *d*-en utelatt, noe som også gjenspeiler uttalen i lokalsamfunnet, dvs. *Uvår*.

Uvår er kjent fra Vilhelm Krags vise *Dansen på Uvaar* fra 1918, senere tonsatt av Johan Halvorsen, og i nyere tid plateinnspilt av brødrene Eivind og Ivar Bøksle. *Slettane på Uvaar* som det refereres til i visen er et flatt område innerst i Uvårkilen, også kalt Gonnårshavn-reet.

Øygruppen
---------

Den største av øyene heter *Indre Uvår*, vanligvis bare omtalt som *Uvår*. Adskilt mot syd av *Uvårsundet* ligger *Ytre Uvår (Ydder Udvår)* med *Klausskjærene* ut i havet mot sydøst og *Makrellskjærene* mot nordvest. Like øst av hovedøyen ligger *Skotteskjærene*, like nordvest ligger *Kileholmen* og nærmest i nord ligger *Store Dyreskjæret*. Videre mot nord er det flere mindre øyer, den sydligste er *Smedholmen* adskilt fra hovedøyen av *Hovdesund* og mot nord av *Makrellsundet*. Nord av dette sundet ligger *Vestre* og *Østre Skuteholmen (Skude-)*, *Seilholmen* og *Klosterholmen*. Mot nordøst ligger *Drengholmene* og aller lengst mot nord *Bøddelen*. Det er ikke kjent hvordan dette spesielle navnet har oppstått.

Uvår og Uvårkilen
-----------------

I dag er også store deler av Uvår friareal hvilket er et populært friluftsområde og Uvårkilen er det naturlige fenomen som nesten deler øyen i to av den dype fjorden (det er bare 75 m til den andre siden). Her er det brygger for allmenn bruk foran åtte rorbuer som nå fungerer som sommerhus som er flittig benyttet av langfarende havseilere og den lokale befolkning.

Det er en fin, gammel losvarde på Ramsdalsheia (43,5 moh.). Nord for varden, rett under den bratte heia, er det en heller, *Borjestova*, hvor tradisjonen forteller at los og fiskere søkte ly for natten. Storesteinen (38 moh.) er utkikkspunktet i sydenden av øya.

Båen
----

Det ligger en *båe* (undervannsskjær) noe syd for *midtvaters* i innløpet på Uvårkilen, og det er ikke få seilbåter som har fått merke denne på kjølen!

Kilder
------

* Søgneguiden - Uvår Arkivert 28. mai 2014 hos Wayback Machine.
* Båt:Magasinet - Uvår
* Jon Winges favoritter - Dansen på Uvår

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |