recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Buesveising
**Buesveising** er en type sveising som bruker en sveiseelektrode som strømforsyning for å opprette en elektrisk lysbue mellom en elektrode og basismaterialet for å smelte metaller i sveisepunktet. Det kan brukes enten likestrøm eller vekselstrøm og forbruks- eller ikke-forbrukselekstroder. Sveiseområdet er vanligvis beskyttet av en eller annen form for skjoldgass, damp eller slagg. Prosessen kan utføres manuelt, halvautomatisk eller helautomatisk. Den ble først utviklet på første del av 1900-tallet, og ble kommersielt viktig i skipsbyggingen under andre verdenskrig. I dag er det fortsatt en viktig prosess i fabrikasjon av stålkonstruksjoner og kjøretøy.

Litteratur
----------

* Cary, Howard B.; Helzer, Scott C. (2005). *Modern Welding Technology*. Upper Saddle River, New Jersey: Pearson Education. ISBN 0-13-113029-3.
* Kalpakjian, Serope; Schmid, Steven R. (2001). *Manufacturing Engineering and Technology*. Prentice-Hall. ISBN 0-201-36131-0.
* Lincoln Electric (1994). *The Procedure Handbook of Arc Welding*. Cleveland, Ohio: Lincoln Electric. ISBN 99949-25-82-2.
* Weman, Klas (2003). *Welding processes handbook*. New York: CRC Press. ISBN 0-8493-1773-8.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** NDL **·** NKC
 |
**Helgelandsk** er målføret på Helgeland, den sørlige delen av Nordland (sør for Saltfjellet). Helgelandsk er en av tre hoveddialekter i nordnorsk, de to andre er nordlandsk (Nordland nord for Saltfjellet) og Troms-mål (Troms og Finnmark). Helgelandsk regnes sammen med andre nordnorske dialekter til vestnorsk.

Helgelandsk kjennetegnes ved apokope i verb, men ikke i substantiver. Svake hannkjønnsord ender på *-e* (hane), mens svake hunkjønnsord ender på *-a* (visa) eller *-æ* (visæ). I Vefsn har infinitiv endelsen *-ä*. Helgelandsk har tykk *l* både av eldre *l* og av *rð*.

Helgelandsk deles inn i tre grupper: 

* Brønnøy-dialekt i sør (ikke i Bindal der det hovedsakelig tales namdalsmål)
* Vefsn-dialekt i midten
* Nord-Helgelandsk i Rana og distriktene utenfor (Christiansen nevne her Nesna som egen dialektgruppe)

I de to første finnes det rester av dativ, som har vært bevart opp til vår tid. De to siste har delvis *-ä* i stedet for *-a* i ordendelser (*ei grytä*, *å kastä*, *fleire båtä*, fortid *kastä*). Over en stor del av Sør-Helgeland har *p* *t* *k* og *b* *d* *g* etter lang vokal falt sammen i en halvstemt mellomlyd, f.eks. i ord som *mat*, *gap* og tak.

På 1970-tallet fantes fortsatt i dativ i de to sørligste områdene, men var da i ferde med å forsvinne.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  *"Oss sei oss, oss"*. Oslo: NRK - Skoleradioen. 1973.
2. 1 2 3  Christiansen, Hallfried (1973). *Ranværsdialekten - Frå norsk målføregransking*. Oslo: Universitetsforlaget.
**Theodor Abrahamsen** (født 31. oktober 1919 i Drøbak, død 22. desember 2021, Hamar sykehus) var en norsk motstandsmann og tidligere rektor ved Hamar katedralskole fra 1971 til 1987.

Liv og virke
------------

Abrahamsen vokste opp i Drøbak, med russisk mor. Fra 1920 til 1928 bodde familien i Riga og Onega. Deretter flyttet de til London hvor Abrahamsen fikk sin skolegang. Han studerte på college i Oxford ved utbruddet av andre verdenskrig i 1939, men var tilfeldigvis i Oslo og kom seg ikke tilbake til Oxford, da Norge ble invadert av Tyskland. Studiene måtte derfor fortsette ved Universitetet i Oslo.

I 1943 var han blant studentene som ble arrestert og satt i arrest i Universitetets aula i noen dager for de ble ført til en leir i Stavern. Der satt de til over jul. Abrahamsen ble sendt til Tyskland med skipet DS «Donau», og nådde Buchenwald midt i januar 1944. Det var en hard vinter i konsentrasjonsleiren. Sommeren 1944 ble Abrahamsen og de andre studentene fra Buchenwaldleiren overført til Sennheim i Alsace. Der ble de internert med andre norske studenter. Studentene ble der presset hardt for å bli SS-soldater. Studentene ble etter hvert returnert til Buchenwald og hentet hjem til Norge med de hvite bussene via Sverige. 

Abrahamsen fullførte sine studier etter krigen og ble lektor ved Lillehammer gymnas. Fra 1954 til 1955 arbeidet han ved en High School i Montreal i Canada, før han studerte på Fulbrightstipend i Seattle i USA i 1957-1958. Fra 1965 var han lektor i engelsk ved Universitetet i Oslo frem til han i 1971 ble rektor ved Hamar katedralskole. 

Abrahamsen mottok medalje for sin deltakelse i motstandskampen under okkupasjonen. Han pratet flytende russisk, og i en alder av 88 begynte han på arabisk.

Referanser
----------

1. ↑  «Theodor Abrahamsen». Besøkt 20. februar 2022. «Theodor Abrahamsen, 31.10.1919 - 22.12.2021, Min kjære far»
2. 1 2  Universitas (avis) (28. november 2016): *Theodor (97) ble utsatt for nazistenes grufulle hevn*
3. ↑  Østlendingen (28. november 2016): *Theodor (88) lærer arabisk*

Eksterne lenker
---------------

* «Minner fra krigen: Theodor Abrahamsen ble arrestert på Universitetet i Oslo, og sendt til Buchenwald», video på youtube

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** Fangeregisteret

 |
Kart over språk i Ukraina i 2001
En stemmeurne under folkeavstemningen.
**Folkeavstemning på Krim i 2014** ble en omstridt folkeavstemning om statusen til Krim, holdt 16. mars 2014 i Den autonome Republikken Krim og den lokale regjeringen i Sevastopol (begge administrative enheter i Ukraina). Avstemningen ble vedtatt og holdt etter Russlands anneksjon av Krim i 2014.

Folkeavstemningen gjaldt spørsmålet om befolkningen på Krim ønsket å bli med Russland som en føderal republikk ellerom de ønsket å gjenopprette Krim i henhold til grunnloven fra 1992 og Krims status som en del av Ukraina. Det offisielle resultatet fra Den autonome republikken Krim var at 97 prosent stemte for integrering av regionen i Russland. Valgdeltakelsen var 83 prosent, og i kommunen Sevastopol det var det 97 prosent av stemmene for integrering av regionen i Russland. Der var valgdeltakelsen 89 prosent.

Referanser
----------

1. ↑  How Russia Took Crimea Arkivert januar 22, 2021, hos Wayback Machine Macias, Amanda (2015). Business Insider. Retrieved August 1, 2017.
2. ↑  Putin Admits Russian Forces Were Deployed to Crimea Arkivert april 19, 2014, hos Wayback Machine Reuters (2014). Retrieved August 1, 2017.

| * v
* d
* r
Artikler om krigen i Ukraina |
| --- |
| Bakgrunn | 
* Minsk-avtalen (1991)
* Folkeavstemningen over Ukrainas selvstendighet 1991
* Avnazifisering
* Oransjerevolusjonen

 |
| 2014–2022 | 
* Euromajdan
* Minskavtalene (2014 og 2015)
* Russlands anneksjon av Krim i 2014
* Folkeavstemningen på Krim 2014
* FN om folkeavstemningen fra 2014
* Nedskyting av Iljusjin Il-76 i 2014
* Malaysia Airlines Flight 17
* Krigen i Donbas
* Den russisk-ukrainske krisen 2021–2022

 |
| 2022– | 
* Russlands invasjon av Ukraina 2022
* Butsja-massakren
* «Moskva»

 |
| Reaksjoner | 
* Slava Ukrajini!
* Nansen-programmet for Ukraina
* Idrettslige sanksjoner
* EUs militære misjon

 |
**Folkeavstemningen om Grønlands EF-medlemskap** 23. februar 1982 var en veiledende folkeavstemning om hvorvidt Grønland skulle fortsette å være medlem av EF. 

Grønland var blitt en del av EF 1. januar 1973, da Danmark trådte inn, selv om et flertall av de grønlandske velgerne hadde stemt nei ved folkeavstemningen om EF-medlemskap i 1972. Våren 1981 vedtok landstinget å avholde en veiledende folkeavstemning om, hvorvidt Grønland skulle fortsette å være medlem av EF.

Resultatet av avstemningen viste et flertall for å forlate EF. Valgdeltakelsen var 74,9 %.

| Folkeavstemning | Stemmer |  |
| --- | --- | --- |
| Ja (Fortsette i EF) | 11 180 | 46,1% |
| Nei (Forlate EF) | 12 615 | 53,0% |
| **I alt** | **23 795** | **100%** |
| Kilde: Folketingsårbogen 1982-83 |

Landstinget ba deretter Danmarks regjering innlede forhandlinger med EU om Grønlands tilslutning til EFs tilslutningsordning for oversjøiske land og territorier.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «54. møde Onsdag den 28. april 1982 kl. 13.00». *Folketingstidende* **(dansk)**. Besøkt 19. juli 2020.
2. ↑  *Grønland - mot full selvstendighet?*. Oslo: NRK Skoleradioen. 1982.

| * v
* d
* r
Valg på Grønland |
| --- |
| Landstinget | 1979 **·** 1983 **·** 1984 **·** 1987 **·** 1991 **·** 1995 **·** 1999 **·** 2002 **·** 2005 **·** 2009 **·** 2013 **·** 2014 **·** 2018 **·** 2021 | Grønlands riksvåpen |
| Folkeavstemninger | 1979 (jan.) **·** 1979 (jun.) **·** 1982 **·** 2008 |
Må ikke forveksles med Folkeavstemningen om styreform i Kirgisistan 2021.

**Folkeavstemningen om ny grunnlov i Kirgisistan 2021** ble avholdt 11. april 2021. 

Avstemmingen gjaldt om Kirgisistan skulle innføre en ny grunnlov eller ikke. Den nye grunnloven ble besluttet med over 85 % av stemmene.

Bakgrunn
--------

Etter Parlamentsvalget i Kirgisitan 2020 den 4. oktober 2020 anklaget opposisjonen og demonstranter valget for å være rigget. Protestene resulterte i at valget ble annulert, og president Sooronbaj Jeenbekov gikk av. Sadyr Japarov overtok som president etter Presidentvalget i Kirgisistan 2021, og samtidig stemte Kirgisistan for en endring i landets styreform, i Folkeavstemningen om styreform i Kirgisistan 2021. Det ble da innført presidentsystem. 

Den nye grunnloven beskriver det nye systemet med presidentsystem, og begrenser presidentens valgbarhet til å være maksimum to femårsperioder, mot tidligere én seksårsperiode. Antallet representanter i nasjonalforsamlingen (Zhogorku Kenesh) ble redusert fra 120 til 90, og det ble foreslått en selvstendig forfatningsdomstol.

Endringene beskrives blant annet som en autoritær type «kron-presidentialisme», som gir presidenten mye makt, og er en gjeninnføring av den tradisjonelle sentralismen.

Resultat
--------

Av 3,6 millioner stemmeberettigede stemte 1,32 millioner ved avstemmingen, av disse var 1,23 millioner stemmer gyldige. 

85,25 % stemte for den nye grunnloven, mens 14,75 % stemte imot. 

Den nye grunnloven ble dermed vedtatt.

Referanser
----------

1. ↑  BBC News - *Kyrgyzstan election: Protesters storm parliament over vote-rigging claims*, besøkt 21. juni 2021.
2. ↑  Interfax - *Kyrgyzstan to hold constitution referendum on April 11*, besøkt 21. juni 2021.
3. ↑  William Partlett - *Kyrgyzstan’s 2021 Constitution: A Brief Comparative and Historical Analysis (23. april 2021). University of Melbourne Legal Studies Research Paper No. 944*, besøkt 21. juni 2021.
Statue av **Trần Hưng Đạo** i hans hjemby Nam Định.
Alter til **Trần Hưng Đạo** i Kiếp Bạc-tempelet i Hải Dương-provinsen.
**Trần Hưng Đạo** (Hán tự: 陳興道; Nam Định, Đại Việt, 1228-Thăng Long, Đại Việt, 1300), født **Trần Quốc Tuấn** (陳國峻), var en vietnamesisk prins og offiser. Som Trần-dynastiets øverstkommanderende slo han tilbake to store mongolske invasjoner av Đại Việt i andre halvdel av det trettende århundre. Hans gjentatte seire over det mektige mongolsk-kinesiske Yuan-dynastiet under Kublai-khan regnes blant de største militære seire i verdenshistorien. General Trần Hưng Đạos militære ferdigheter og tapperhet blir reflektert i de mange militære verkene han skrev, og Trần Hưng Đạo regnes som en av de beste militære taktikerne i historien.

Da Kublai Khan i 1285 forlange fri ferdsel for sine soldater gjennom Đại Việt, og dette førte til en massiv mongolsk-kinesisk invasjon av landet. Dette var den andre mongolske invasjonen av Việt Nam, den første hadde startet i 1257, og førte til at vietnameserne anerkjente mongolenes overherredømme, men forholdet mellom de to landene forble dårlig. I 1285 ble hovedstaden Thăng Long okkupert, men keiser Trần Nhân Tông, som selv egentlig foretrakk å overgi seg til mongolene, ble eskortert bort av Đạo, som nektet å overgi seg til mongolene, og samlet rundt seg en hær på 15.000 mann. Etter at de hadde trukket seg tilbake sørover mens de startet en brent jord-kampanje ble invasjonshæren utslitt og ble slått tilbake av styrkene til Trần Hưng Đạo og andre vietnamesiske offiserer. 

To år senere invaderte Yuán-dynastiet på nytt med en hær på opptil 80-500.000 mann. Et avgjørende slag under denne invasjonen var slaget på Bạch Đằng, hvor Đạo lyktes i å ødelegge fiendens forsyningsflåte. 

Trần Hưng Đạo døde i Thăng Long i 1300 av naturlige årsaker, omtrent 72 år gammel. Han hylles i dag for å ha bevart Đại Việts uavhengighet, og i hans hjemby Nam Định er det reist en statue av ham.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Hetercheilidae** er en liten familie av middelsstore til store, kraftige fluer som lever ved havet. De ligner tangfluer og tarefluer Helcomyzidae, og blir av og til regnet til den sistnevnte familien.

Utseende
--------

Middelsstore, noe kraftige fluer med litt langstrakt kropp. Hodet er stort, fasettøynene forholdsvis små, de møtest ikke i pannen hos hannene. Kinnene under fasettøyet er høyere enn øyet. Ansiktet er flatt, med en grunn grop under hver antenne. Antennene har et nesten kulerundt tredje ledd, en lang antennebørste (arista) sitter festet oppe på dette leddet nær roten. Langs øynenes innerkant og i bakhodet er det flere kraftige børster. Thorax har kraftige børster både på sidene av ryggen og langs midten, på sidene med et par kraftige børster på meron og ellers med lange, fine hår. Beina er forholdsvis korte, tett hårete. Vingene har tydelige årer, forkanten mer korte, stive børster og ingen brudd. De lange vingeårene i vingens ytre del løper nesten parallelt. Vingen er kledt med mikroskopiske hår (microtrichia). 
Larvene er av den vanlige, maggot-lignende typen.

Levevis
-------

Artene lever ved havstrender, på steder der det er vasket opp tare, som larvene utvikler seg i.

Utbredelse
----------

Det er en nordlige gruppe som er kjent fra Europa og fra Alaska.

Systematisk inndeling
---------------------

Slekten *Heterocheila* har ofte vært plassert i familien tarefluer Helcomyzidae.

**Treliste**
* Tovinger, **Diptera** Linnaeus, 1758
	+ fluer, Brachycera (macquart, 1834
		- Høyere fluer, **Cyclorrhapha** Brauer, 1863
			* gruppe Schizophora Becher, 1882
				+ gruppe Acalyptrata Macquart, 1835
					- overfamilien Sciomyzoidea Fallén, 1820
						* Familien *Heterocheilidae* MacAlpine, 1991
							+ Slekten ***Heterocheila*** Rondani, 1857
								- ***Heterocheila buccata*** (Fallén, 1820) – finnes i Europa inkludert Norge
								- ***Heterocheila hannai*** (Cole) – kjent fra Alaska

Kilder
------

McAlpine,D.K. 1998. Family Heterocheilidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red.): *Contributions to a Manual of Palaearctic Dipter*a. 3: 341-347. Science Herald, Budapest.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Heterocheilidae* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Heterocheilidae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Heterocheilidae* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Heterocheilidae* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Heterocheilidae* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Heterocheilidae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Heterocheilidae (Diptera)* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
| Folkeavstemningen om rettsforbeholdet |
| --- |
| «Støtter du: *Forslag til Lov om omdannelse af retsforbeholdet til en tilvalgsordning*?»

| Valgresultat |
| --- |
| Svar | Stemmer | Prosent |
|  **Ja** | 1 377 538 | 46.95% |
|  **Nei** | **1 556 582** | **53.05%** |
| Gyldige stemmer | 2 934 120 | 98.14% |
| Ugyldige og blanke stemmer | 55 469 | 1.86% |
| **Totalt antall stemmer** | **2 989 589** | **100.00%** |
|

| Valgresultat etter region |
| --- |
| [[|250px|center]] |
| ██ Ja██ Nei |

 |
|  |

Valgplakater på Trianglen i København.
**Folkeavstemningen om rettsforbeholdet** ble avholdt i Danmark den 3. desember 2015. Rettsforbeholdet er et av de fire danske forbehold overfor Den europeiske union (EU) som har eksistert siden Edinburgh-avtalen i 1993. Ved folkeavstemning skulle danskene avgjøre om rettsforbeholdet skulle avskaffes, og om det skulle åpnes opp for en tilvalgsordning, idet det kunne stemmes «ja» eller «nei» til *Forslag til lov om omdannelse af retsforbeholdet til en tilvalgsordning*.

Danmark fikk ved inngåelsen av Lisboa-traktaten i 2009 forhandlet seg til en tilvalgsordning på EUs rettslige og indre samarbeid, lik den Storbritannia og Irland har. Det danske rettsforbeholdet forhindrer dog regjeringen i å gjøre bruk av denne, og derfor ble det innkalt til en folkeavstemning om avskaffelse av forbeholdet. Det overstatlige samarbeide har vært til forhandling mellom EUs institusjoner i en årrekke, men er med forbehold for «mindre tekniske uteståender» kommet på plass den 26. november 2015.

Avstemningen fant sted den 3. desember 2015 fra 9.00 til 20.00 ved personlig fremmøte på sitt valgsted, eller ved å avgi brevstemme. Brevavstemningen ble påbegynt torsdag den 8. oktober 2015 og avsluttet 1. desember 2015.

Referanser
----------

1. ↑  *Forslag til Lov om omdannelse af retsforbeholdet til en tilvalgsordning*, Vedtaget af Folketinget ved 3. behandling den 12. november 2015
2. ↑  «"Folkeafstemning om retsforbeholdet udskrevet"». Arkivert fra originalen 17. november 2015. Besøkt 3. desember 2015.
3. ↑  "Folkeafstemning om retsforbeholdet til december" (21-08-2015).
4. ↑  Retsforbeholdet afskaffes i juridisk forstand jf.
5. ↑  samt artikkelen fra Information *(22-08-2015): "Skal vi afskaffe retsforbeholdet?"*
6. ↑  Politiken.dk:"Terrortrussel fremskynder EU's nye aftale om Europol"
7. ↑  3december.dk om afstemningen
En eller ei **busse** (**busseskip**) var et langskip med stor lasteevne og et stort mannskap. Skipene ble bygget på slutten av vikingtiden og et stykke inn i middelalderen. Skipstypen ble brukt som krigsskip, og formen skulle gi overlegenhet i strid med andre.

Ordet «Busse» kom av det latinske ordet *bucia*, stort bredt skip med fast dekk som ble beskrevet som «høybordet som på et havskip». Etter hvert blir navnet ikke bare brukt om hærskip, men blir mer og mer synonymt med storskip, senere mest om store transport- eller handelsskip. Disse bussene, som ble benyttet som handelsskip i 1200-tallet og inn i 1300-tallet, var rommelige skip med store tverrbjelker. Et slikt er Bryggeskipet funnet på Bryggen i Bergen fra 1248 av et skip som var hugd opp og lagt ned som fyllingsmateriale etter en bybrann på Bryggen.

Bussene i historien
-------------------

* Ormen Lange ved år 1000
* Tore Hunds langskips-busse ved år 1025
* Harald Hardrådes busseskip på 35 rom ved år 1062
* Øystein Magnussons drageskip ved år 1122, (trolig «Bøkesuden»)
* Bryggeskipet funnet på Bryggen i Bergen fra 1248
* «Grandebussa» og «Vadabussa» som på begynnelsen av 1300-tallet drev frakt mellom Trøndelag og England.

Referanser
----------

1. ↑  Ole Nordgaard (1862–1931) (1920). *Stod i fortid og nutid*. Trondhjem: Aktietrykkeriet. s. 35.

Litteratur
----------

* Anton Wilhelm Brøgger (1950). *Vikingeskipene : Deres forgjengere og etterfølgere*. Oslo: Dreyer. s. 287–288.

Eksterne lenker
---------------

* Søk etter *Busse* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
* Skipstyper i vikingtiden

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND
 |
***Heterispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Middelsstore (ca. 7 millimeter), avlange og slanke, firkantede, brunlige bladbiller, gjerne med en rød flekk på dekkvingenes "skuldre". Oversiden er tett og kraftig punktert. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet, med et framspring mellom antennefestene. Fasettøynene er ganske store og rundede. Pronotum er avrundet sekskantet. Antennene består av 8 ledd og tilspisset ytterst. Dekkvingene er firkantede, med en rad av pigger lamngs bakkanten. Dekkvingene har 10 punktstriper som ligger parvis, punktene grove og tette, og med to fullstendige og to korte, opphøyde lengderibber. Beina er forholdsvis lange.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Denne slekten omfatter arter som lever på flere ulike plantefamilier, både enfrøbladete og tofrøbladete planter.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt fra Mexico i nord til Argentina i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini. Denne slekten har ofte vært plassert som en underslekt av *Uroplata*.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Chalepini** Weise, 1910
						* slekten ***Heterispa*** Chapuis, 1875
							+ *Heterispa apicalis* (Pic, 1927)
							+ *Heterispa costipennis* (Boheman, 1858)
							+ *Heterispa infuscata* (Chapuis, 1875)
							+ *Heterispa limonensis* (Uhmann, 1930)
							+ *Heterispa vinula* (Erichson, 1847)

Litteratur
----------

* *Heterispa* på ITIS
* Hispines of the World - *Heterispa*

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av *Heterispa costipennis*
* (en) *Heterispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Heterispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Heterispa* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Heterispa* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Heterispa* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* (en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Max Leonard Gumpel** (født 23. april 1890, død 3. august 1965) var en svensk svømmer og vannpolospiller som deltok flere olympiske leker; 1908 i London, 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.

Gumpel vant en olympisk sølvmedalje i vannpolo under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det svensk vannpololaget som kom på andreplass i turneringen bak Storbritannia. I kampen om sølvmedaljene vant Sverige over Belgia med 4-2. Turneringen ble avviklet i Djurgårdsbrunnsviken i perioden 7. til 16. juli 1912. Han var også med på det svenske vannpololaget som kom på tredjeplass åtte år senere, under OL 1920 i Antwerpen og under 1924 i Paris som kom på fjerdeplass. Han deltok også i svømmekonkurransen under OL 1908 i London,

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Sølv Sølv i vannpolo, (Sverige)
* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Bronse Bronse i vannpolo, (Sverige)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Max Gumpel – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Max Gumpel – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Max Gumpel – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Max Gumpel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Max Gumpel – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Max Gumpel – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Den algeriske nasjonalbevegelsen** (fransk: Mouvement national algérien, eller MNA, Tamazight: Amussu Aɣelnaw Adzayri, Arabisk: الحركة الوطنية الجزائرية ) var en algerisk organisasjon som ble opprettet for å motvirke Front de libération nationale (FLN). Organisasjonen ble støttet og ifølge enkelte også delvis finansiert av franskmennene som ønsket å undergrave FLN-bevegelsens status som representativ for den algeriske befolkningen.

Bevegelsen ble opprettet av nasjonalisten Messali Hadj under Algeriekrigen. Han hadde ledet tre lignende organisasjoner tidligere fra 1926, men opplevde likevel at uavhengighetskrigen ble startet uten at han ble konsultert. Opprettelsen av MNA ble dermed hans revansj over FLN. Han fant støtte blant algeriere bosatt i Frankrike som hadde sett opp til ham i fortiden, og til dels også hos franske myndigheter. Men til tross for militær støtte fra Frankrike, ble organisasjonen nedkjempet av FNL innen 1959 både i Algerie og Frankrike.

Kontrollen over det selvstendige Algerie etter uavhengighetskrigen lå solid i FLNs hender, mens MNA opphørte som politisk organisasjon.

Referanser
----------

1. ↑  (en) www.country-data.com: Algeria, besøkt 11.12.11

Kilder
------

* Paul-Marie Atger, "Le Mouvement national algérien à Lyon. Vie, mort et renaissance durant la guerre d'Algérie", *Vingtième siècle, revue d'histoire*, n° 104, octobre-décembre 2009.
* (fr) «Le Mouvement national algérien à Lyon» på www.cairn.info, besøkt 11.12.11

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Mordene i Rue Morgue** er regnet som verdens første kriminalhistorie. Hovedpersonene i denne fortellingen er den arrogante og selvgode filosofen C. Auguste Dupin og hans navnløse følgesvenn som er fortelleren av denne historien. Den er i dag er betraktet som verdens første kriminalhistorie, selv om den kom et år etter Mauritz Hansens **Mordet på maskinbygger Roolfsen**. Men denne historien er helt sikkert det første «låste-rom-mysteriet» i verdenslitteraturen.

Handling
--------

Historien starter med at et forvirrende dobbeltmord hvor Madame L'Espanaye og hennes datter er brutalt blitt myrdet i Rue Morgue, en gate i Paris. C. Auguste Dupin leser om mordet i avisene, som skriver at morens hals ble så brutalt skåret over at hennes hode så vidt henger på. Datteren har, etter å ha blitt kvalt, blitt stappet inn i skorsteinen på brutalt vis. Mordet forekom i et sannsynligvis utilgjengelig og hermetisk lukket rom som er låst fra innsiden. Vitner som hørte mordet gir meget forskjellige forklaringer om hva slags språk den ene morderen snakket. Den ene av dem pratet fransk, det er noe alle vitnene er enige om. Men de blir ikke enige om hva slags språk den andre snakket, alle vitnene mener at de har hørt forskjellige, men meget utydelig språk.

Politiet klarer ikke å løse denne saken, så de søker hjelp fra publikum. Dette ser Dupin som sin sjanse til å vise hvor genial han er, noe han også klarer ved å løse mysteriet og finne ut hvem som har begått dobbeltmordet.

Det viser seg at det er en orangutang som står bak de grufulle mordene. Den har rømt fra eierens (en sjømann) leilighet. Sjømannen er vitne til ugjerningen, men av frykt for hvilke konsekvenser det kan få for ham selv, unnlater han å si noe om det, inntil han blir konfrontert av Dupin.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
***Russkij rejd*** (originaltittel: *Русский рейд*) er en russisk film fra 2020, regissert av Denis Krjutsjkov.

Handling
--------

Nikita er en tidligere Spetsnaz-agent som blir ansatt for å nøytralisere en stor privat sikkerhetsstyrke ansatt ved en lokal fabrikk slik at Nikitas lyssky arbeidsgiver kan presse fabrikk-eieren til å overta ansvaret for bedriften selv. Men Nikita og hans håndlangere får snart langt større problemer enn de hadde regnet med når det viser seg at fabrikken i virkeligheten blir eid av en farlig krigsherre, som også kan være knyttet til det russiske militæret.

I løpet av oppdraget avslører Nikita også at han har orkestrert sitt eget hemmelige oppdrag for å ta personlig hevn på det han mener er aller den farligste mannen i hele Russland.

Skuespillere
------------

* Ivan Kotik som Nikita
* Aleksandr Krasovskij
* Ilja Antonenko
* Vladimir Minejev
* Nikita Kologrivyj

Referanser
----------

1. ↑  Вышел трейлер боевика "Русский рейд"
2. ↑  Отечественный боевик «Русский рейд» получил американского дистрибьютора

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Russkij rejd* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Ungdomsfilm** er en filmtype som har ungdom som målgruppe, da fortrinnsvis tenåringer og personer i begynnelsen av 20-årene. Slike filmer kan ofte være hensatt til et skolemiljø, da ofte videregående nivå, eller høyskole/universitet. Ungdomsfilm kan være forskjellige filmsjangre, men ofte vil det dreie seg om enten drama eller komedie.

Eksempler på ungdomsfilmer som er lagt til et skolemiljø kan være *The Breakfast Club* (1985), *Vend dem ikke ryggen* (1955), *Deltagjengen* (1978) og *St. Elmos Fire* (1985). Eksempel på komedier kan være *American Pie* (1999). I norsk sammenheng kan en nevne Oddvar Bull Tuhus ungdomstrilogi, Pelle og Proffen-filmene, *Kompani Orheim* (2011) og *Få meg på, for faen!* (2011). Den svenske *Fucking Åmål* fikk mye oppmerksomhet mot slutten av 1990-årene, mens den danske *Zappa*, fikk en del oppmerksomhet på 1980-tallet. På 1970-årene kom den britiske *Quadrophenia*, som var musikkorientert. Av andre musikkorienterte ungdomsfilmer kan en nevne *Grease, Fame og Dirty Dancing.*

Referanser
----------

1. ↑  «Z nr. 2 2008: Ungdomsfilm». *Z filmtidsskrift*. 21. mai 2008. Besøkt 26. april 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN
 |
***Mord som medisin*** er en kriminalroman skrevet av Agatha Christie, med Miss Marple som detektiv, og handlingen er lagt til en fiktiv britisk landsby kalt St. Mary Mead. En kjent filmstjerne flytter inn i et herskapshus i landsbyen til Miss Marple. Under åpningsfesten dør en ung kvinne plutselig og Miss Marple må grave i fortiden for å finne svar. Boken ble først publisert i Storbritannia i 1962 av forlaget Collins Crime club. Den er også filmatisert.

Handling
--------

Jane Marple reiser til St. Mary Mead, hvor hun møter Heather Badcock, som bringer henne hjem til henne og forteller en historie om å møte den amerikanske skuespilleren Marina Gregg, som nylig har flyttet til England for å spille i en film om keiserinne Elisabeth av Bayern, og har kjøpt eiendommen Gossington Hall fra Marple's venninne Dolly Bantry. Gregg og hennes siste ektemann, film-produsent Jason Rudd, er vert for et selskap ved Gossington Hall til ære for en veldedig organisasjon kalt St. John Ambulance. Blant gjestene er fru Bantry, skuespillerinne Lola Brewster, Greggs personlige venn Ardwyck Fenn, Heather Badcock og Heather's ektemann Arthur. Alle fem blir invitert til et privat rom, for å møte Marina og ta fotografier.

Men Heather kollapser plutselig. Til tross for alle forsøk på å gjenopplive henne, blir Heather erklært død. Etterforsker Dermot Craddock får ansvar for mord-etterforskningen, og oppdager Heather døde etter å ha inntatt seks ganger den anbefalte dosen av et beroligende stoff. Stoffet havnet i en Daiquiri som opprinnelig skulle til Gregg, men som ble tilbudt Heather etter at Heather mistet hennes egen drink. De tror i utgangspunkt at Gregg var det planlagte målet, men Craddock fortsetter likevel å fordype seg i Heathers kompliserte fortid. Hun var desperat etter å få barn og giftet seg flere ganger, men klarte aldri å bli gravid. 

Heather adopterte deretter tre barn, men ble gravid og fødte en psykisk funksjonshemmet sønn før Heather fikk et nervøst sammenbrudd. Ett av barna, Margot Bence, blir avslørt å ha vært til stede ved Gossington Hall på dagen for selskapet deres. Men hun nekter for å ha drept Heather, til tross for sitt hat mot sin adoptiv-mor. Deretter blir ytterligere to mennesker drept i løpet av 24 timer. Rudds sekretær, Ella Zielinsky, dør av cyanid-forgiftning. Senere samme natt blir også Greggs butler, Giuseppe, skutt to ganger i ryggen.
**Bella Bedford** er et band som oppstod i Skjold i Vindafjord, høsten 1990.

Det skortet en del på musikalitet og talent, men dette ble kompensert med stort pågangsmot. I 1991 kom den første kassettutgivelsen, som fikk navnet *Sprengt*, som fikk en relativt lunken mottakelse. I 1992 gikk derimot bedre da en gav ut to nye kassetter, og fikk en del spillejobber rundt i Distrikts-Norge. Etter dette toppåret ble det så et par mer stille år før bandet sommeren 1995 hadde sin første profesjonelle CD-utgivelse. Denne fikk navnet *Privat Veg* og fikk en del negativ mottagelse, blant annet fikk den terningkast 1 av VGs Stein Østbø.

Etter CD-utgivelsen i 1995 ble det stillere fra bandet, da medlemmene stort sett var opptatt med studier og hovslaging. Etterhvert ble medlemmene bosatt på forskjellige kanter av landet, slik at det kun ble sporadiske opptredener. Siste offisielle konsert var på Vikedal Roots Music Festival, sommeren 2004.

Vinteren 2004, tok bandet på seg oppgaven som velgjørere og stiftet «Bella Invest Kulturpris», som er et stipend som siden er blitt delt ut på årlig basis til unge talenter innen kunst og kultur som har gjort seg bemerket i lokalmiljøet.

Bandet er offisielt aldri blitt oppløst, og har fremdeles kultstatus i landbruksmiljøer i Rogaland.

Medlemmer
---------

* Trond Espeland (bass, gitar, keyboards, munnspill, sang, perkusjon)
* Bjarte Haugsgjerd (sang, munnharpe, gitar, munnspill)
* Rune Nicolai Jensen (sang, munnspill)
* Erling Koltveit (gitar, keyboards, munnspill,sang, perkusjon)

Diskografi
----------

* *Sprengt* (kassett, 1991)
* *Naudslakt* (kassett, 1992)
* *Upløyd mark* (kassett, 1992)
* *Ja* (kassett, 1993)
* *Privat veg* (CD, 1995)
* *Rusk og rask* (CD, 2006)
* Det får så vara (CD, 2016)

Eksterne lenker
---------------

* Bella Bedford på myspace.com
* Vikedal Roots Music Festival, arkiv 2004
**Mordbrannen i Urtegata 31** var en brann i en bygård på Grønland i Oslo 13. desember 2008 og er omtalt som den verste brannen i Oslo siden krigen. Seks mennesker omkom i den uoppklarte brannen, som ble påsatt i fellesarealet i bygningen på nattestid. Politiet har konkludert med at brannen var påsatt, men ingen er så langt dømt i saken. En mann i 40-årene ble i mars 2009 siktet for mordbrann, og småbarnsfaren politiet mente var pyroman ble sittende i varetekt i ni måneder før han slapp ut. I november 2009 ble siktelsen henlagt på bevisets stilling.

Om dødsbrannen
--------------

Lørdag 13. desember 2008 klokka 3.42 fikk politiet i Oslo melding om at det brant i bygården Urtegata 31. Gården er et gammelt nonnekloster med 54 celler som er gjort om til hybler. Røyk og flammer i trappeoppgangen og i korridorene gjorde evakueringen fra bygget vanskelig. Brannmannskapene måtte hente 15 personer ned med stige. Først ved 6-tiden fikk brannvesenet kontroll over flammene og kunne gjennomsøke bygget. Seks personer ble funnet omkommet, fire menn og to kvinner. En kvinne ble brakt til sykehus med alvorlige skader.
En uke etter brannen slo Oslo-politiet fast at brannen skyldtes bar ild, en konklusjon som ble bekreftet i en rapport som ble lagt fram i begynnelsen av mars. Politiet bekrefter at brannen var påsatt. En mann i 40-årene ble i mars 2009 siktet for mordbrann, og småbarnsfaren politiet mente var pyroman ble sittende i varetekt i ni måneder før han slapp ut. I november 2009 ble siktelsen henlagt på bevisets stilling. Olav Thon Gruppen er bygårdseier av brannbygningen i Urtegata, i 2009, ett år etter brannen, lovet han en dusør på én million kroner til den som hjalp til med å få saken oppklart. Politiet har i etterkant lett etter en skallet mann som klapper og oppsøker en ambulansearbeider utenfor den brennende bygningen uten hell.

Referanser
----------

1. ↑  «Mordbrann-mysteriet i Urtegata: Politiet leter etter ukjent mann fra mobilvideo», *TV2* 24. juni 2016.
2. ↑  «Mann pågrepet for brann i Urtegata», *VG.no* 18.03.2009.
3. ↑  «Thon får erstatning etter siktelse», *NRK.no* 10.02.2014.
4. ↑  «Brannen i Urtegata påsatt», *Hegnar.no* 06.03.2009.
5. ↑  «Mann pågrepet for brann i Urtegata», *VG.no* 18.03.2009.
6. ↑  «Thon får erstatning etter siktelse», *NRK.no* 10.02.2014.
7. ↑  «Mordbrann-mysteriet i Urtegata: Politiet leter etter ukjent mann fra mobilvideo», *NRK.no* 10.02.2016.
8. ↑  «Mordbrann-mysteriet i Urtegata: Politiet leter etter ukjent mann fra mobilvideo», *TV2* 24. juni 2016.
**Lov om språk** (språkloven eller språklova) er en norsk lov som ble vedtatt av Stortinget i 2021 og som trådte i kraft 1. januar 2022. Hovedformålet med loven er å styrke norsk språk, og sikre norsk som samfunnsbærende fellesspråk i Norge. Loven inneholder også bestemmelser om vern og status for flere minoritetsspråk: kvensk, romani, romanes, samiske språk og norsk tegnspråk. Loven presiserer og fastslår Språkrådets rolle som statens forvaltningsorgan i språkspørsmål og forvalter av de offisielle skriftnormalene for bokmål og nynorsk, og at Språkrådet skal høres om navn på statsorganer. Denne bestemmelsen ble satt i sammenheng med striden om navnet Oslomet – storbyuniversitetet, som Språkrådet frarådet.

Referanser
----------

1. ↑  «Lov om språk (språklova)». Stortinget. Besøkt 21. september 2022.
2. ↑  «Noreg har fått ny språklov!». Besøkt 21. september 2022.
3. ↑  «– Vi hadde kunne stansa navnet «OsloMet» med den nye språklova». Besøkt 21. september 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Lov om språk
**Guajira** (uttales: góa\_hira) er en cubansk musikkstil som kan spores tilbake til 1700-tallet, og som har sine musikalske røtter i kvegområdene på Sentral-Cuba, dvs. først og fremst provinsene Matanzas, Villa Clara, Sancti Spíritus, Ciego de Avila og Camagüey. Av denne grunnen omtales ofte musikkstilen som cubansk countrymusikk. Sammenlignet med musikkstiler som for eksempel conga, rumba og merengue som har tydelig afrikansk opphav, sies røttene til *guajira* å være forankret i spansk musikk fra Andalucía i det 16. århundre.

Besetning
---------

Besetningen i *guajira* bestod tradisjonelt av lutt (idag: akustisk gitar) og rytmeinstrumentene claves (to trestykker av et hardt treslag) og güiro (ofte kalt «banan» blant norske musikere) og/eller bongotrommer. Calves og güiro håndteres som regel av vokalisten. Vanligvis 3 til 5 musikere inklusive vokalisten. 

Tekstene i *guajira* synes noen ganger å være viktigere enn rytmene, og *guajira* blir derfor ofte foretrukket av låtskrivere med poetiske ambisjoner. Stilen er imidlertid lite bundet og det å improvisere regnes for å være et viktig trekk ved musikkstilen.

Noen eksempler
--------------

* «El Carretero» på platen «Buena Vista Social Club», World Circuit, produsert av Ry Cooder
* «Al Vaivén de Mi Carreta» på platen «Ñico Saquito – Good-bye Mr Cat», World Circuit
* «A Orillas del Cauto» på platen «Ñico Saquito – Good-bye Mr Cat», World Circuit
I 1827 kom den første **Lov angaaende Almue-Skolevæsenet paa Landet**. Denne loven anga i §15 at barn var skolepliktige «fra det fyldte 7de, eller, hvor Omstændighederne lægge Hindringer i Veien for at Børnene i denne Alder søge Skolen, fra det fyldte 8de Aar, indtil de confirmeres». Det var kirkens folk, primært kirkesangeren, som skulle være lærer (*skoleholder*). Dette kunne gå på omgang i distriktene, «saaledes at hele Præstegjeldets Ungdom i det mindste 3 eller, hvor dette maatte findes ugjørligt, 2 Maaneder om Aaret kan vorde underviist» (§6).[1][2]

Skoleforholdene var lenge mye dårligere i byene enn på landet. Med *Lov om Almueskolevæsenet i Kiøbstæderne* av 1848 ble skolen i byene mer ensartet regulert. Det var her inntatt bestemmelser om lærernes kvalfikasjoner. Førstelærere måtte «have bestaaet den anordnede Afgangsprøve ved et af Rigets Seminarier» eller tilsvarende. Dette behøvde ikke være kirkens folk, men de kunne gjerne ha bistilling som klokker eller kirkesanger, og de måtte ansettes av biskopen. Underlærere ble ansatt av prosten. Skoleplikten var den samme som på landet.[3][4]

I 1860 kom den neste *Lov om almueskolevæsenet paa landet*, også kjent som *fastskoleloven*. Der hvor den tidligere lov bare foreskrev én fast skole i hvert prestegjeld i tillegg til omgangsskole, ble nå fast skole innført som den regulære ordningen. Antallet faste skoler økte kraftig, og det ble også mange flere lærere. Formålsparagrafen i loven av 1860 er praktisk talt identisk med by-skoleloven av 1848. Loven foreskrev undervisning i 12 uker, men unntaksvis i 9 uker. Ble antallet skolepliktige barn så stort at de ikke hensiktsmessig kunne undervises av én lærer, skulle barna ifølge §3 enten deles i avdelinger med forskjellige undervisningstider, eller hjelplærere ansettes. Bestemmelsen anga uttrykkelig at også kvinner kunne ansettes som hjelpelærere.[5][6]

Se også
-------

* Norsk utdanningshistorie
* Norske skolelover

Referanser
----------

1. ↑  Lov, angaaende Almue-Skoleveæsenet paa landet
2. ↑  NOU 1995:18 Kap. 3.6.1 om Almueskolevæsendet på landet
3. ↑  Lov om Almueskolevæsenet i Kiøbstæderne 1848
4. ↑  NOU 1995:18 Kap. 3.6.2 om Almueskolevæsenet i kjøbstedene 1848
5. ↑  Lov om Almueskolevæsenet paa Landet 1860
6. ↑  NOU 1995:18, kapittel 3.6.3
**Louth** er en markedsby i Lincolnshire i England. Den er kjent som «Lincolnshire Wolds' hovedstad», og ligger på stedet hvor den oldtidsveien Barton Street krysser elven Lud. I henhold til folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 16 419 innbyggere.

Historie og bygninger
---------------------

Store deler av sentrum består av teglbygninger fra 1600- og 1700-tallet. Sognekirken St. James kirke, som ble bygd i 1515, har et nitti meter høyt spir, som skal være det høyeste på noen sognekirke i Storbritannia, og det nest høyeste etter Salisburykatedralen.

Den 29. mai 1920 ble byen rammet av en storflom som forårsaket tyve dødsfall. Man finner flere steinplaketter rundt om i byen som viser hvor høyt vannet stod.

Historisk er byen mest kjent som stedet hvor Lincolnshireopprøret, den første fasen av Nådens pilegrimsferd, brøt ut høsten 1536.

Vennskapsbyer
-------------

Louth har følgende vennskapsbyer:[]

* Frankrikes flagg La Ferté-Bernard, Frankrike

Referanser
----------

1. ↑  OS Explorer map 283: *Louth and Mablethorpe*: (1:25 000): ISBN 978 0319238240
2. ↑  Louth (Lincolnshire), City Population
3. ↑  «TF3287 : St.James' church», *Geograph.org.uk*
4. ↑  Collins, Rod: Louth Church ~ St James The Highest Spire in England ~ My Trip Arkivert 4. februar 2016 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Louth, Lincolnshire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

 Louth hos Wikivoyage

* Louth Town Partnership
* Louths offisielle nettsted
* Louth Leader
* Louth Museum
* St. James' Church

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Jagst** er en elv i Baden-Württemberg i Sør-Tyskland. Elven har sitt utspring nær Walxheim i Schwäbische Alb og flyter inn i elven Neckar i Bad Friedrichshall etter 189 kilometer. Jagst renner nesten parallelt med Kocher, derfor er de ofte nevnt som «søskenelver», og det er også grunnen til at begge elver ikke fører mye vann i forhold til deres lengde. Jagst konkurrerer delvis også med Tauber, som renner nord mot Main. De viktigste byene langs elven er Ellwangen, Crailsheim, Möckmühl, hvor møter Jagst sin største sideelv, Seckach, og Bad Friedrichshall. 

Jagsts dal har bratte heng og er delvis velregnet til vindyrking. Men det aller meste av vingårder er nedlagt og nå finnes det verdifulle habitater for sjeldne dyr- og plantearter. Langs elven finnes det isfugler og storker på noen steder, ofte også gråhegrer. Klosterkirken i Schöntal er kanskje den viktigste kulturelle severdigheten i Jagstdalen. Jagsthausen var hjemmestedet til Götz von Berlichingen, en kjent stridbar schwabisk ridder og embetsmann samt et symbol på motstand mot øvrigheten.

Galleri
-------

* KildenKilden
* Elven mellom Crailsheim och KirchbergElven mellom Crailsheim och Kirchberg
* Kirchberg i JagstdalenKirchberg i Jagstdalen
* Jagst i DörzbachJagst i Dörzbach
* Jagstdalen med vingårderJagstdalen med vingårder
* Lite stryk i MöckmühlLite stryk i Möckmühl
* Jagst ved MöckmühlJagst ved Möckmühl
* Elven før UntergriesheimElven før Untergriesheim
* Jagst ved UntergriesheimJagst ved Untergriesheim
* Jagst møter Neckar i Bad FriedrichshallJagst møter Neckar i Bad Friedrichshall

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
Maskintelegraf i maskinrommet på DS «Storskär», med ordren «långsamt framåt»
Film av maskintelegraf på DS «Blidösund», 2015
En **maskintelegraf** er en mekanisk innretning som sørger for kommunikasjon mellom broen og maskinrommet på et skip. Den står på et fartøys kommandobro og i maskinrommet. Den består av en rund tavle markert med forskjellige hastighetsvalg og en del andre kommandoer, en pil som indikerer den gjeldende hastigheten, og en spak til å endre farten og retning (forover/bakover). Telegrafen er mekanisk koblet via kjeder til den tilsvarende maskintelegrafen i maskinrommet. Maskintelegrafen hadde ingen direkte kobling til selve maskinen, men var kun for å gi ordre om endring i hastighet, og tilbakemelding om at ordren var mottatt/utført.

Når skipsføreren på fartøyet ønsker å endre hastighet, fra f.eks. *Full* til *Halv* flytter han håndtaket på maskintelegrafen fra *Full* til *Halv*. Viseren på telegrafen i maskinrommet blir da endret tilsvarende, og lydsignal blir utløst. Maskinisten bekreftet at han har sett ordren gjennom å vri sin spak tilsvarende, hvorpå viseren på kommandobroens telegraf flytter seg på samme vis og bekrefter for skipsføreren på broen at ordren er mottatt. Deretter utfører maskinisten ordren. I maskintelegrafen er det også en klokke som ringer ved endringer, for å påkalle oppmerksomhet.

Ettersom maskinen på eldre skip ikke direkte kunne kontrolleres fra fartøyets styrhus, var maskintelegrafens funksjon veldig viktig for at fartøyet skulle kunne føres sikkert, og ettersom systemet var ganske følsomt da kjedene som løp mellom telegrafene ofte ble tvunget via kompliserte veier å nå dit de skulle, fantes det på større fartøy ofte to separate system, det vil si et i reserve.

Hastighetene og ordrene som var tilgjengelig på maskintelegrafen varierte avhengig av fartøystype og produsent, men tabellen under viser et eksempel: 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Full | Halv | Sakte | Klar | STOPP | Klar | Sakte | Halv | Full |
| Akterover | Forover |

*Full*, *Halv*, *Sakte* og *Stopp* er hastighetsvalg (som den retning som angis under), *Klar* betyr at maskinistene skal gjøre maskinene klare for avgang. På mer moderne fartøy styres maskinen direkte fra broen ved fjernkontroll, og maskinisten er ikke lengre nødvendig for å endre farten eller retningen.

Referanser
----------

1. ↑  «Chadburn Telegraphs». chadburntelegraphs.com. Arkivert fra originalen 21. mai 2017. Besøkt 7. april 2017.

Kilder
------

* «Maskintelegraf», fra *Store norske leksikon* Besøkt 15. juli 2023

Eksterne lenker
---------------

* Foto av maskintelegrafer, fra Wikimedia Commons
* Video som viser bruk av maskintelegraf, fra YouTube