recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**The Gideons International in Norway** er en kristen organisasjon som har kristendommen som personlig tro. Navnet Gideon er hentet fra Det gamle testamente. Der var Gideon en mann som var vilig til å lytte og tjene Gud, beskrevet i Dommernes bok 6:8 som en djerv kriger. 

Organisasjonen ble startet i USA i 1899 av tre handelsreisende. I 1908 begynte de å gi ut Det nye testamente til institusjoner som fengsler, skoler og sykehus og som en personlig gave til skoleelever. Organisasjonen kom til Norge i 1930 under navnet Handelsreisendes Kristelige Forening (HKF). Senere er navnet blitt endret en rekke ganger. For å bli medlem i Norsk Gideon må man være mann, kristen, og handelsreisende, leder eller fagkvalifisert. 

Norsk Gideon deler ut en bibelutgave bestående av Det nye testamente og Salmenes bok. Dette finansieres gjennom en kombinasjon av frivillige gaver fra medlemmene, ofringer og kollekter fra kirker og forsamlinger, og testamentariske gaver.

Fram mot 2021 delte Norsk Gideon ut rundt 10 000 - 15 000 bøker hvert år til norske skoleelever i samarbeide med skolene, men så kom en tilrådning fra Utdanningsdepartementet om at kommunene bør stoppe denne praksisen.  Norsk Gideon deler også ut bibler til hoteller.

Referanser
----------

1. ↑   "Ofte stilte spørsmål", Norsk Gideon
2. ↑   "Fryktar dei ikkje får delt ut skulebiblar", Vårt Land, 29 august 2021
3. ↑   "Norsk Gideon: En traurig tid akkurat nå – men vi har en lys fremtid", Norge IDAG, 16 april 2020

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
| Østromerrikets keiserdynasti |
| --- |
| * Theodosiske dynasti
* Leoninske dynasti
* Justinske dynasti

---

* Herakliske dynasti
* Isauriske dynasti
* Nikeforiske dynasti
* Amoriske dynasti
* Makedonske dynasti
* Komnenske dynasti
* Dukas-dynastiet
* Angelanske dynasti
* Laskariske dynasti
* Palaiologiske dynasti
 |

Palaiologenes dobbeltørn
Mikael VIII Palaiologos
**Palaiologos** (gresk: Παλαιολόγος, *Palaiologos*, flertall: Παλαιολόγοι *Palaiologoi*) - *Palaeologene*) var en bysantinsk herskerfamilie som tilhørte de godseierslekter som fra 1000-tallet utgjorde den mektige føydaladelen i Lilleasia.

Slekten kom til politisk innflytelse med Georgios Palaiologos, som støttet Alexios I Komnenos ved hans tronbestigning i 1081. Et århundre senere giftet Alexios III Angelos bort sin datter med en Palaiologos som var tiltenkt som tronfølger, men Det fjerde korstog tilintetgjorde denne planen. Dette parets datter ble gift med Andronikos Palaiologos, høyeste befalingsmann under den nikeanske keiser Johannes III Dukas Vatatzes under hans felttog mot Salonika og Bulgaria, og deretter stattholder i Salonika over Nikeas europeiske besittelser. 

Andronikos' sønn, Mikael VIII Palaiologos med tilnavnet «Dobbeltpaleologen» på grunn av sin doble nedstamming fra palaeologene, ble stamfar for den siste bysantinske keiserætten med de følgende keiserne Andronikos II, Andronikos III Palaiologos, Mikael IX Palaiologos, Andronikos III Palaiologos, Johannes V Palaiologos, Andronikos IV Palaiologos, Johannes VII Palaiologos, Manuel II Palaiologos, Johannes VIII Palaiologos og Konstantin XI.

Etter Konstantinopels fall overlevde det paleologiske despotat i Mistra fortsatt i noen år. Despotene, Demetrios Palaiologos og Thomas Palaiologos svekket imidlertid sine krefter ved innbyrdes strider. Den tyrkiske seierherre Mehmet II tok Demetrios datter til ekte og Demetrios døde i kloster. Thomas flyktet til Roma. Hans datter Sofia giftet seg med Ivan III av Moskva, som gjennom dette anså seg berettiget til å kunne gjøre krav på den bysantinske trone. Sønnen Andreas solgte sin arvede keisertittel til kongene av Aragón og Frankrike, og gikk til grunne i elendighet. Den andre sønnen, Manuel, vendte tilbake til Konstantinopel. Hans sønn ble muhammedansk slave.

Litteratur
----------

* Edmund Fryde: *The Early Palaeologan Renaissance (1261–1360)*. Leiden u. a. 2000.
* Donald M. Nicol: *The Last Centuries of Byzantium, 1261–1453*. Cambridge 1993, ISBN 0-521-43991-4.
* Peter Schreiner: *Palaiologen*. In: *Lexikon des Mittelalters*. Bd. 6, Sp. 1629 (Literatur).
* E. Trapp o.a. (utg.): *Prosopographisches Lexikon der Palaiologenzeit*. 15 Bde. Wien 1976–1996 (CD-ROM-Version Wien 2001).
* G. Kapriev: *Die "Konservativen" und die "Neuerer" in der Palaiologenzeit*, i: Philosophia: E-Journal of Philosophy and Culture, 2/2012.
* Carlquist, Gunnar, red. (1937). *Svensk uppslagsbok. Bd 20*. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB. s. 1140-41.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
Puerto Princesa City (rødt) på øya Palawan
**Puerto Princesa City** er en by på øya Palawan på Filippinene. Byen er også hovedstaden i provinsen Palawan. Ved siste folketelling i 2007 hadde byen nesten 211 000 innbyggere. Puerto Princesa City grenser til kommunene San Vicente en Roxas i nord og Aborlan i sør. Vest for byen finner vi Sør-Kinahavet og Sulusjøen ligger i øst. Det totale arealet av byen er 2 308 km², og byen fra nord til sør ca 106 kilometer lang. Ved byen ligger Puerto Princesa internasjonale lufthavn.

Byen er kjent for sine krokodille-farmer og for sportsdykking.

Puerto Princesa City ble særlig hardt rammet da en tropisk syklon traff byen i november 2013. Store deler av byen ble ødelagt.

Galleri
-------

* Fra strandpromenaden i Puerto Princesa CityFra strandpromenaden i Puerto Princesa City
* Fra sentrum av Puerto Princesa CityFra sentrum av Puerto Princesa City
* Sabang BeachSabang Beach

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Puerto Princesa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* National Statistical Coordination Board, Filippinene Arkivert 3. oktober 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
Kart som viser lokaliseringen av Fraser Island
**Fraser Island** (aboriginsk *K'Gari*) er verdens største sandøy (1 630 km2) og ligger på Australias østkyst, omtrent 200 km nord for Brisbane. Øya er om lag 122 km lang og mellom 5 og 25 km bred, og på sitt høyeste er den 235 moh. 

Sanden går flere steder så dypt som 60 meter under havnivået. Mens regnskogene på fastlandet i stor grad har blitt hugget ned, har skogen på Fraser Island klart seg bedre. Det har bare vært begrenset hogst og noe mindre gruvedrift på øya.

Fraser Island er også kjent for sine dingoer (*Canis dingo*), som av ledende forskere og kynologer regnes som de genetisk reneste av alle dingoer i Australia i dag. Det finnes ingen som beviselig har blitt angrepet av dingoer på øya, men en liten gutt forsvant fra foreldrene sine og ble funnet død i 2001 med skader som kunne oppstått fra dingoer.

I 1992 ble øya utpekt til verdensarvsted av FN. I evalueringsrapporten som ble utarbeidet da UNESCO vurderte nominasjonen heter det blant annet

> ...Fraser Island er midtpunktet i den store sandregionen, og innfrir helt klart kriteriene for et naturarvområde... ... som et fremragende eksempel på betydningsfulle pågående geologiske og biologiske prosesser... ...øya har fantastiske naturlige egenskaper og eksepsjonell naturlig skjønnhet. Den har lange uavbrutte havstrender... ...innenfor strendene finnes majestetiske rester av regnskoger på sandgrunn...
> 
> 
> WORLD HERITAGE NOMINATION - IUCN SUMMARY, s.21 PDF
> 
>

Eksterne lenker
---------------

  

feil i link

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Fraser Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Fraser Island – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Verdensarvsteder i Australia (liste) |
| --- |
|  | 
* Australske straffangeplasser
* Blue Mountains-området
* De australske funnsteder for fossiler av pattedyr
* Fraser Island
* Gondwana-regnskogen
* Great Barrier Reef
* Heard- og McDonaldøyene
* Kakadu nasjonalpark
* Lord Howe-øyene (\* Lord Howe-øya og \* Ball’s Pyramid)
* Macquarieøya
* Operahuset i Sydney
* Purnululu nasjonalpark
* Royal Exhibition Building / Carlton Gardens
* Shark Bay
* Tasmanias villmark
* Tropeområdene i Queensland
* Uluṟu-Kata Tjuṯa nasjonalpark
* Willandrasjøene

 | Australia |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GeoNames
 |
«**Hyttetur**» er en dansebandlåt av Ole Ivars, skrevet av bassist og låtskriver William Kristoffersen. Sangen ble utgitt på albumet *Ole Ivars i 2000* fra 1999.

Teksten handler om noen venner som drar på tur til hytta på vinteren, og dem gjør mange forskjellige ting på hytta, som f.eks. å måke snø, gå på utedass, bade i badekaret osv.

Musikere og instrumenter
------------------------

### Ole Ivars

* Tore Halvorsen: sang
* William Kristoffersen: låtskriver, bass, kor
* Bjørn Elvestad: gitar, kor
* Ole Ødegård: keyboard, kor
* Arne Willy Foss: saksofon
* Arild Engh: trommer

### Andre medvirkende

* Viggo Sandvik: prat
* Morten Nyhus: tekniker, produsent

Musikkvideo
-----------

Musikkvideoen er filmet fra 15. til 18. november 1999, og starter med at medlemmene i Ole Ivars kjører avgårde til hytta i en Volkswagen Boble, og vokalist Tore Halvorsen måker snø, og resten av medlemmene drikker, ser på TV, osv. I deler av videoen vises medlemmene som spiller sangen på lydstudioet OB Studios.

«Hyttetur» på samlealbum
------------------------

* *40 Beste* (2002)
* *Jag trodde änglarna fanns* (2007)
* *Platina* (2008)
* *Hålligånglåtarna* (2008)

Eksterne lenker
---------------
***Stariki-razbojniki*** (originaltittel: *Старики́–разбо́йники*) er en sovjetisk film fra 1971, regissert av Eldar Rjazanov.

Handling
--------

Den gamle etterforskeren Nikolay Myachikov blir pensjonert av sjefen sin Fedyaev. Den offisielle versjonen på pensjoneringen er at Myachikov ikke har oppklart en eneste forbrytelse i løpet av de siste to månedene. Men den virkelige årsaken var at Fedyaevs sjef ønsker at Myachikovs stilling skal gå til en annen mann, Proskudin. Fedyaev gir Myachikov en måned, til å vise at han ikke burde miste jobben enda.

Myachikovs beste venn, ingeniør Valentin Vorobyov, skal også gå av med pensjon snart - selv om han også ønsker å fortsette i sin stilling. Han foreslår ovenfor Myachikov at de burde sette opp den aller største forbrytelsen som noensinne har funnet sted, og så løser detten sammen - slik at de får lov til å fortsette i jobbene sine. Deres første idé var å stjele et Rembrandt-maleri, fra et museum. Men planen mislykkes fordi ingen legger merke til at lerretet mangler, og alle tror at lappen tyvene la igjen ligger der fordi maleriet har blitt fjernet på grunn av restaurering. Med store vanskeligheter sniker Myachikov og Vorobyov maleriet tilbake.

Deres neste plan går ut på å få hjelp av Myachikovs nabo, Anna Pavlovna, som er ansatt i en bank. Planen deres er å iscenesette et ran, men denne planen går raskt galt når en virkelig raner griper inn. Myachikov, Vorobyov og Pavlovna sliter med å forstå hva som egentlig har skjedd. Hvordan kan de gå frem for å løse det ekte ranet før dem får sparken fra politiet, og de kan vende tilbake til deres ærlige liv?

Skuespillere
------------

* Yuri Nikulin som Nikolay Sergeevitch Myachikov
* Yevgeny Yevstigneyev som Valentin Petrovich Vorobyov
* Olga Aroseva som Anna Pavlovna Suzdaleva
* Georgi Burkov som Fyodor Fyodorovitch Fedyaev
* Andrei Mironov som Yury Yevgenyevitch Proskudin
* Valentina Vladimirova som Masha, Vorobyovs kone.
* Yuri Belov som Petya.
* Valentina Talyzina som Fedyaevs sekretær
* Roman Filippov som en bank-raner.
* Nina Agapova som museum-ansatt.
* Irina Murzaeva som en tidligere museum-ansatt
* Lev Durov som en sjåfør.
* Gotlib Roninson som en doktor.
* Yuri Smirnov som en låsesmed.

Referanser
----------

1. ↑  Марафон фильмов к столетию Юрия Никулина пройдет на канале "Мосфильм. Золотая коллекция"
2. ↑  Старики-разбойники

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Stariki-razbojniki* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Stariki-razbojniki* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Stariki-razbojniki* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
***The Goat*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Buster Keaton og Malcolm St. Clair.

Handling
--------

Buster Keaton står i en kø for å skaffe seg gratis brød, Men han legger ikke merke til at han egentlig står bak to urørlige utstillingsdukker. Innen han oppdager denne feilen er alt brødet allerede har blitt gitt bort. Buster går deretter gatelangs og kikker tilfeldigvis gjennom et vindu inn ved en politistasjon, hvor en morder med kallenavnet Dead Shot Dan nylig har blitt arrestert. Med ved et uhell blir et fotografi av Buster brukt, i stedet for et fotografi av Dan. Så når Dan stikker av fra fengselet, publiseres informasjon om Dan - men sammen med fotografiet av Buster, i stedet for Dan.

En rekke politifolk tar deretter opp jakten på ham. Men Buster lokker dem inn på lasteplanet bak på en lastebil, hvor han låser dem inn, og han kommer seg unna. Etter ett par andre eventyr kommer Buster seg om bord på et tog, som er på vei til en nærliggende by. Dessverre for Buster har innbyggerne i denne byen allerede hørt om Dans flukt, og aviser og plakater har allerede blitt trykket opp overalt - fylt med fotografier av Buster. Alle innbyggerne som får øye på ham, løper sin vei i redsel - uansett hvor Buster går.

Buster havner nok en gang på feil sted til feil tid, når en politimester blir overfalt av en gangster. Den rykende pistolen som gangsteren brukte havner snart i Busters hånd. Han forsøker å løpe fra den veldig iherdige politimesteren, og forårsaker utilsiktet ugagn over hele byen. Mens han er på flukt, møter Buster den samme unge kvinnen som han hadde hjulpet tidligere, og kvinnen inviterer ham på middag. Men hjemme hos henne møter han faren hennes. Det viser seg snart at faren hennes er den samme politimesteren, som nylig hadde jagd Buster over resten av byen.

Skuespillere
------------

* Buster Keaton
* Virginia Fox
* Joe Roberts
* Malcolm St. Clair som Shot Dan
* Edward F. Cline
* Jean C. Havez

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  ; besøksdato: 19. mai 2016.
2. ↑  «The Goat (1921)» **(engelsk)**. Besøkt 22. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Goat* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *The Goat* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *The Goat* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) *The Goat* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *The Goat* på AllMovie Rediger på Wikidata
***The Primrose Ring*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Robert Z. Leonard.

Handling
--------

Margaret MacLean, som har blitt reddet fra livet i rullestol på grunn av medisinens mirakel, lover å vie resten av livet sitt til å ta vare på forkrøplede barn. Hun begynner som sykepleier på barneavdelingen ved Dr. MacLeans sykehus. Men etter at Dr. MacLean dør, vender sønnen hans Bob hjem fra utlandet. Men Bob bestemmer snart at han skal stenge hele barneavdelingen. Etter en konfrontasjon mot Bob velger Margaret å si opp jobben sin ved sykehuset, før hun stormer ut.[]

Men Bob forsøker å følge etter henne. Når han skynder seg over gaten, blir Bob truffet av en bil og må legges inn på sykehus. Under rekonvalesensen innser Bob at han faktisk er forelsket i Margaret. Hun bestemmer seg for å få bygget en avdeling for henne og pasientene hennes. Men Bob klarer ikke å finne Margaret, og ansetter derfor etterforskere for å finne henne igjen og bringer henne til dette nye hjemmet. Bob ønsker også å gifte seg med henne.[]

Skuespillere
------------

* Mae Murray som Margaret MacLean
* Tom Moore som Bob MacLean
* Winter Hall som Dr. Ralph MacLean
* Billy Jacobs som Sandy
* Mayme Kelso som Miss Foote
* Loretta Young som Fairy

Referanser
----------

1. ↑  The Primrose Ring
2. ↑  THE PRIMROSE RING

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Primrose Ring* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Primrose Ring* på AllMovie Rediger på Wikidata
**Jurij Ivanovitsj Ponomarev** (russisk: Юрий Иванович Пономарёв; født 10. juli 1946 i Petrozavodsk i Den karelo-finske sosialistiske sovjetrepublikk i Den russiske sovjetiske føderative sosialistrepublikk i Sovjetunionen, død 29. oktober 2020 i Petrozavodsk) var en russisk politiker og økonom.

I den kommunistiske sovjettiden var han sovjetisk diplomat, og var en tid postert ved den sovjetiske ambassade i Kabul i Afghanistan. Han var medlem av Russlands føderale forsamling fra 28. desember 2001 til 1. januar 2003. Fra 2003 til 2004 var han visestatsminister i det russiske Karelia. Senere var han formann for den karelske entreprenørforening. 

Pomomarev døde 29. oktober 2020 på et sykehus i Petrozavodsk av covid-19, i en alder av 74 år.

Referanser
----------

1. ↑  Умер бывший заместитель премьер-министра правительства Карелии Юрий Пономарев

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Knut Johannessen** (født 1944 i Oslo) er historiker, arkivar og heraldiker. Han er nå pensjonert assisterende direktør i Riksarkivet. 

Johannessen har historie som hovedfag og var ansatt ved Norsk lokalhistorisk institutt før han i 1972 ble ansatt i Riksarkivet. Han ledet Riksarkivets eldre avdeling og hadde ansvar bl.a. for arkivene før 1814 og for heraldikk med bl.a. rådgivning til departementet om nye kommunevåpen 

Johannessen har blant annet skrevet bøkene: *Eiendomsfordeling og eierinteresser: trekk av jordeiendomsforholdene i Høland på 1600-tallet* (1973), og *Den glemte skriften. Gotisk håndskrift i Norge* (2007). Han er hovedredaktør for *Håndbok for Riksarkivet* (1992), medarbeider i *Norsk historisk leksikon*, medutgiver av Skattematrikkelen 1647, og medforfatter i *Norske kommunevåpen*, 1987. Johannessen har også skrevet om norsk kommunal heraldikk i det skandinaviske Heraldisk Tidsskrift. Han har skrevet *Kunst med kongelig resolusjon. Kommunevåpen i Riksarkivet gjennom hundre år 1898-1998*. Riksarkivaren, Oslo 1998. Siden 1972 har han undervist i gotisk håndskrift ved Universitetet i Oslo.

Bibliografi (utvalg)
--------------------

* *Den glemte skriften - Gotisk håndskrift i Norge*, 2007 ISBN 9788215002026
* med Tine Berg Floater, og Tor Weidling (red.): *Fritt eller bundet? Det norske rikets selvstendighet gjennom 750 år*, Oslo: Riksarkivaren. 2005
* med Kjell J. Bråstad og Trond Sirevåg (red.): *Med Clio til Kringsjå: festskrift til riksarkivar John Herstad*, Oslo: Novus, 2002
* *Kunst med kongelig resolusjon: kommunevåpen i Riksarkivet gjennom hundre år 1898-1998*, Oslo: Riksarkivaren, 1998
* med Hans Cappelen: *Norske kommunevåpen*, Oslo: Kommunalforlaget, 1987
* «Norway's Coat of Arms in the «Miracle Year» of 1814», *Genealogica & Heraldica. Influence on Genealogy and Heraldry of Major Events in the History of a Nation. Proceedings of the XXXIst International Congress of Genealogical and Heraldic Sciences, held in Oslo 13-17 August 2014*, Slektshistorisk Forlag, Oslo 2015, side 163-171

Referanser
----------

1. ↑   Forfatterbiografi på omslaget til *Norske kommunevåpen*, 1987.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Jadwiga Jędrzejowska Galert** (født 15. oktober 1912 i Kraków, død 28. februar 1980) var en polsk tennisspiller.

Jadwiga Jędrzejowska er Polens mest fremgangsrike tennisspiller.[] Hun var i sju Grand Slam-finaler i perioden 1936–1947. Tre single-, tre double- og en mixed double-finale. Hun vant kun én, damedoublen i French Open i 1939 sammen med Simone Mathieu.

I 1936 nådde hun for første gang en finale i en Grand Slam-turnering, damedoublen i French Open. Året etter, i 1937, var hun i to singlefinaler i Grand Slam-turneringer; Wimbledon-finalen tapte hun til Dorothy Round med 6-2, 2-6, 7-5 og i US Open til Anita Lizana fra Chile med 6-4, 6-2.

I 1935 og 1936 ble hun kåret til årets idrettutøver i sitt hjemland.

Grand Slam-titler
-----------------

* Frankrike French Open:
	+ Double damer – 1939 (sammen med Simone Mathieu)

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   The Bud Collins History of Tennis (2nd ed.), side(r) 694[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** ISNI
 |
Jeffrey Alan Combs (høyre) i 2007
**Jeffrey Alan Combs** (født 9. september 1954 i Oxnard, California) er en amerikansk skuespiller, mest kjent for sine opptredener i skrekkfilmer. 

Combs studerte ved Santa Maria's Pacific Conservatory of Performing Arts, og senere utviklet han sine ferdigheter som skuespiller ved Professional Actor's Training Program som ble gjennomført ved University of Washington. Combs til Los Angeles i 1980 og fikk sin første filmrolle i 1981 med *Honky Tonk Freeway*. Hans første skrekkfilm-rolle kom to år senere, i 1983 med filmen *Frightmare*. 

Combs sin mest kjente rolle i en skrekkfilm var som Doktor Herbert West, hovedpersonen i filmen *Re-Animator*, en rolle han har gjentatt i filmens to oppfølgere. Combs hadde også en rolle i filmen *Necronomicon: Book of the Dead*. Combs har spilt i åtte filmtilpasninger av forfatter H.P. Lovecraft sine bøker. Andre filmer inkluderer *FeardotCom* (2002), *House on Haunted Hill* (1999), *I Still Know What You dit last Summer* (1998), *Dark House* og *Castle Freak* (1995) 

I 1994 hadde Combs en rolle i flere Star Trek-serier, blant disse er *Star Trek: Deep Space Nine*, *Star Trek: Voyager* i 2000, og året etter med *Star Trek: Enterprise*. I *Star Trek: Enterprise* hadde Combs en svært populær tilbakevendende rolle som Shran, en militær offiser. I tillegg til han opptredener i Star Trek-serien, har Combs hatt roller i mange andre science fiction-serier. Han spilte en telepat i den første episoden av TV-serien *Babylon 5*.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Speculative Fiction Database, oppført som Jeffrey Combs, ISFDB forfatter-ID 242740, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Jeffrey Combs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Jeffrey Alan Combs på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Jeffrey Alan Combs i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Jeffrey Alan Combs på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Jeffrey Alan Combs på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Jeffrey Alan Combs på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Jeffrey Alan Combs på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Jeffrey Alan Combs hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Jeffrey Alan Combs hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** MusicBrainz
 |
**Lashkar Gah** (persisk: لشکرگاه‎‎, pashto: لښکرګاه‎), historisk også kalt for Bost (persisk: بُسْت‎‎), er en by i sørlige Afghanistan og hovedstaden i provinsen Helmand. Den er lokalisert i distriktet Lashkar Gah, beliggende mellom elvene Helmand og Arghandab. Byen har en befolkning på 201 546 innbyggere per 2006. Lashkar Gah er knyttet til hovedveiene med Kandahar i øst, Zaranj i vest og Herat i nordvest. Den ligger i et område som er meget goldt og øde. Imidlertid eksisterer det jordbruk rundt elvene Helmand og Arghandab. Flyplassen, Bost Airport, er lokalisert på østbredden av elven Helmand, rundt 8 km nord for hvor de to elven møtes.

Referanser
----------

1. ↑  «B. Demography and Population» Arkivert 28. mai 2019 hos Wayback Machine. (PDF), *United Nations Assistance Mission in Afghanistan and Afghanistan Statistical Yearbook 2006*, Central Statistics Office. Afghanistan's Ministry of Rural Rehabilitation and Development.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lashkar Gah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Bilder fra Helmand

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
En karabinkrok er en avlang eller oval metallring eller en lukket bøyle utstyrt med en fjærlåsmekanisme som kan åpnes og lukkes raskt.
En skrukarabiner med skrumuffe for å lukke åpningen tryggere.
En **karabiner**, også kalt **karabin**, **karabinkrok** og **karabinhake**, er en metallring (i stål eller aluminium) av ulik utforming, med en fjærbelastet åpningsarm. Fjærlåsmekanismen gjør at ringen kan åpnes og lukkes raskt. En skrukarabiner er en karabiner med en skrumuffe for låsing av åpningen. Navnet «karabiner» kommer av tysk *Karabinerhaken*, som betyr «krok for en karabin» (et lett gevær med kort løp).

Karabinere brukes i aktiviteter som innebærer bruk av tau, både innen sport, som klatring og seiling, og til sikringsarbeid innen industri eller anleggsvirksomhet.

Kilder
------

* (no) Karabiner i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Carabiners – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Monte Titoli S.p. A.** er det italienske verdipapirregisteret, med funksjoner som blant annet oppgjør av verdipapirer. Selskapet er eid Euronext, som også eier Borsa Italiana.

Per dags dato har Monte Titoli registrerte eiendeler til en verdi av 3,3 milliarder euro.[*når?*] Selskapet har også utstedertjenester for nasjonale og internasjonale kunder.

I 2015, var Monte Titoli den første og største som fullførte migrasjonen til plattformen TARGET2-Securities (T2S) hos den europeiske sentralbanken, for grenseoverskridende handel.

Mauro Dognini er daglig leder og administrerende direktør.

Historikk
---------

Monte Titoli ble etablert i 1978 av Italias sentralbank og italienske banker sammen med aksjemeglere. Dette gjorde det mulig å ikke lenger fysisk bytte verdipapirer, men bare registrere overføring av eierskap hos Monte Titoli. Den virkelige aktiviteten begynte i 1981 med *immobilisering* av de første aksjene.

Ved lov 289 i 1986, ble Monte Titoli det eneste registeret for alle italienske finansielle instrumenter, og siden 2000 også for statsobligasjoner.

Mellom 1998 og 1999 ble alle verdipapirer *dematerialisert* og registrert på datamaskin.

6. desember 2002 ble Monte Titoli kjøpt opp av Borsa Italiana-gruppen, og fra 2003 til 2015 hadde Monte Titoli den unike plattformen *Express II*, som håndterte oppgjørsprosesser på netto- og bruttobasis. Plattformen ble avviklet 31. august 2015, i forbindelse med migrasjonen til T2S.

Referanser
----------

1. ↑  «Monte Titoli – Chi siamo». London Stock Exchange Group. Arkivert fra originalen 5. juli 2017. Besøkt 21. mai 2021.
2. ↑  Greco, Andrea (30. august 2015). «Borsa, Italia sulla piattaforma Ue: commissioni di regolamento giù del 90%» **(italiensk)**. La Repubblica. Besøkt 21. mai 2021.
3. ↑  borsaitaliana.it, "Glossario-Monte Titoli ()

Se også
-------

* Borsa Italiana
* Euronext VPS

Eksterne lenker
---------------

* (it) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**La Deux** (norsk oversettelse: *toeren*) er en belgisk riksdekkende tv-kanal og tilhører den franskspråklige allmennkrinkgasteren RTBF. La Deux er en av RTBFs tre hovedkanaler og har historie tilbake til 26. mars 1977. Siden har kanalen skiftet profil og navn en rekke ganger. Kanalen fikk sitt nåværende navn 1. mars 1997. La Deux sender egenproduserte og utenlandske dramaserier, nyheter, idrett, aktualitetsprogrammer, barneprogrammer og filmer. Kanalen sammenlignes gjerne med sitt flamske motstykke, Canvas, som driftes av den flamske kringkasteren VRT.

Historie
--------

Prøvesendinger med fjernsyn startet i Belgia 2. juni 1952, med kroningen av Elizabeth II av Storbritannia. 31. oktober året etter hadde kanalen – da under navnet *Télé-Bruxelles –* sine første offisielle sending, en varietéforestilling kalt *Boum!*. I starten sendte kanalen to timer daglig, seks dager i uken.

I 1977 lanserte RTBF sin andre tv-kanal, RTbis, samtidig endret førstekanalen navn til RTBF 1. RTbis sendte i hovedsak repriser av programmer fra RTBF 1 og var på luften til 1979, da kanalen endret navn til Télé 2. Fremdeles sendte kanalen en del repriser fra førstekanalen samt regionale programmer og undervisningsprogrammer. I 1988 ble kanalen omstrukturert til en fullverdig kanal som sendte filmer, musikk, kulturprogrammer og overføringer av store idrettsarrangementer. Kanalen skiftet samtidig navn til TV 21.

I 1993 ble TV 21 delt inn i to kanaler: Arte 21 og Sports 21, som begge delte på frekvensen til gamle TV 21. Begge kanalene fortsatt frem til mars 1994, da RTBF sa opp kontrakten med kanalen Arte. Samtidig omdøpte RTBF kanalen til Télé 21 og gjenopptok den gamle programprofilen fra 1988. Etter hvert begynte også kanalen å sende barneprogrammer.

I 1997 gjorde vallonske myndigheter RTBF om til et selvstendig offentlig selskap. Samtidig endret kanalen navn til RTBF La Deux. I 2011 sluttet La Deux med analoge sendinger og gikk over til digitale sendinger. I dag er kanalen tilgjengelig over hele Belgia på alle digitale plattformer, satellitt-tv og kabel-tv. Kanalen sender egenproduserte og utenlandske dramaserier, nyheter, idrett, aktualitetsprogrammer, barneprogrammer og filmer. Den sender også programmer fra de franske offentlige tv-kanalene France 2 og France 3.

Logoer
------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 1988–1996 | 2004–2011 | 2011– |

Se også
-------

* RTBF
* La Une
* La Trois
* Arte
* Eurosport

Referanser
----------

1. 1 2  «Notre histoire». *RTBF Entreprises* **(fransk)**. Besøkt 14. desember 2017.
2. ↑  Libre.be, La. «Tout a commencé le 31 octobre 1953» **(fransk)**. Besøkt 14. desember 2017.
3. ↑  «Notre histoire». *RTBF Entreprises* **(fransk)**. Besøkt 14. desember 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Krementsjuk-reservoaret** (ukrainsk: Кременчуцьке водосховище – *Krementsjutske Vodoskhovysjtsje*) er et vannreservoar i elva Dnipro i Ukraina. Det er 149 km langt, 28 km bredt og har et areal på 2 252 km², og er det største av reservoarene langs Dnipro. Det er oppkalt etter byen Krementsjuk, og ligger i Poltava, Tsjerkasy og Kirovohrad oblast. Reservoaret ble dannet i 1959 i forbindelse med byggingen av Krementsjuk vannkraftverk.

Reservoaret er opptil 28 meter dypt, med en gjennomsnittlig dybde på seks meter. Det totale vannvolumet er 13,5 km³.
Foruten kraftproduksjonen brukes det også til irrigasjon, flomkontroll, fiske og transport. De viktigste havnene ved innsjøen er Tsjerkasy og Svitlovodsk. Elva Sula renner inn i reservoaret, og danner et delta med tallrike øyer.

Referanser
----------

1. ↑  P.A. Kravtsjuk (1993). *Рекорды природы* **(russisk)**. Ljubesjiv: Erudyt. ISBN 5-7707-2044-1.
2. ↑  «Кременчугское водохранилище». *Store sovjetiske encyklopedi* **(russisk)**. Besøkt 28. januar 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kremenchuk Reservoir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Topografisk kart (1:100 000) som vise demningen som danner reservoaret (russisk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
***Otel U pogibsjego alpinista*** (originaltittel: *Отель "У погибшего альпиниста"*) er en sovjetisk film fra 1979, regissert av Grigorij Kromanov.

Handling
--------

Inspektør Glebsky ankommer hotellet Dead Mountaineer`s på grunn av en anonym samtale. Dette hotellet ligger i et avsidesliggende område i en dal, skjult blant fjellene i et europeisk land. Selve navnet på hotellet kom etter at en klatrer døde i området etter å ha falt ned fra en klippe. Han etterlot seg bare sin trofaste hund, en Sanktbernhardshund kalt Lel. På hotellet henger det et ganske dystert portrett av klatreren, som den trofaste Lel liker å sove i nærheten av.

Nesten alle hotell-gjestene oppfører seg også ganske merkelige, spesielt herr og fru Moses og Olaf Andvarafors. Senere materialiserer et annet merkelig individ seg; Luarvik, som ikke en gang kan si et par ord. Mr. Moses og Luarvik viser seg å være romvesener, og fru Moses og Olaf er deres roboter - selv om de ser ut som helt vanlige mennesker.

Men i fjellet lider de en ulykke. Etter et kraftig snøfall, når hotellet er avskåret fra omverdenen, dukker det opp liket etter en død person. Inspektør Glebsky setter i gang en etterforskning, men etterforskningen stopper imidlertid opp. Men når tilsynelatende alle forviklingene ved hendelsene har løst seg og romvesenene trygt kan forlate jordkloden, dukker et militær-helikopter opp.

Skuespillere
------------

* Uldis Pūcītis som Inspektør Peter Glebsky
* Jüri Järvet som Alex Snewahr
* Lembit Peterson som Simon Simonet.
* Mikk Mikiver som Hinckus.
* Kārlis Sebris som Mr. Moses
* Irena Kriauzaitė som Mrs. Moses.
* Sulev Luik som Luarvik.
* Tiit Härm som Olaf Andvarafors.
* Nijolė Oželytė som Brun.
* Kaarin Raid som Kaisa.

Referanser
----------

1. ↑  После праздника
2. ↑  Отель «У погибшего альпиниста» (1979)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Otel U pogibsjego alpinista* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) *Otel U pogibsjego alpinista* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Otel U pogibsjego alpinista* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Otel U pogibsjego alpinista* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Otel U pogibsjego alpinista* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**VP Securities A/S**, i dagligtale kun **VP**, er et dansk aksjeselskap som håndterer registrering av eierskap og oppgjør av handel med børsnoterte verdipapirer i Danmark. Elektronisk registrering sikrer en effektiv og sikker inngåelse og registrering av handler, regulert ved lov. Selskapet het **Værdipapircentralen A/S** inntil 16. mars 2009.

Selskapets aksjonærer fordeler seg med 32 % banker og verdipapirforetak, 28 % obligasjonsutstedere, 24 % Danmarks Nationalbank, 8 % aksjeutstedere, og 8 % institusjonelle investorer. Aksjonærenes innbyrdes forhold er regulert av en eieravtale.

I en pressemelding 23. april 2020 ble det kunngjort at Euronext har avtalt å kjøpe rundt 70 prosent av aksjene i selskapet fra de fem største eierne; Nationalbanken, Danske Bank, Nykredit, Nordea, og Jyske Bank. Transaksjonen behøver godkjennelse fra Finanstilsynet og forventes sluttført tredje kvartal 2020. VP Securities vil da bli Euronexts tredje nasjonale verdipapirregister (CSD), etter oppkjøpet av Interbolsa i Portugal i 2002 og VPS i Norge i 2019.

Historie
--------

VP ble opprettet ved lov i 1980, som en privat, selveiende institusjon. Som første land i verden innførte Danmark papirløs registrering av børsnoterte obligasjoner i 1983. I 1988 fulgte alle børsnoterte aksjer etter.

1. januar 2000 ble VP konvertert til et aksjeselskap, med det formål å sikre at VP forretningsmessig kan handle i takt med at markedsvilkårene endrer seg.

Administrerende direktører
--------------------------

* 1980–1999 Jens Bache
* 1999–2013 Johannes Luef
* 2013– Niels Olsen (CEO)
* 2019– Maria Hjorth (vise-CEO)

Se også
-------

* Euronext VPS
* Euroclear Sweden

Referanser
----------

1. ↑  Hvad er en værdipapircentral? Arkivert 24. april 2019 hos Wayback Machine. 2018
2. ↑  Bekendtgørelse om registrering af fondsaktiver i en værdipapircentral (CSD). Erhvervsministeriet, den 31. oktober 2017
3. ↑  «Euronext N.V. purchases majority stake in VP Securities» **(engelsk)**. Euronext. 23. april 2020. Besøkt 19. mai 2020.
4. ↑  C.D.5.3.9 Omdannelse af Værdipapircentralen til aktieselskab Skat.dk

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Bokliste
***SSX3*** er et snowboardspill utviklet av EA Sports BIG og gitt ut av EA Canada. Spillet ble gitt ut i 2003, og er det tredje i SSX-serien

*SSX3* har også utviklet tilpassingen av figurene og belønningsystemet. Man kan motta medaljer og trofeer for å fylle opp pokalskapet sitt, øke sin evnene til sin kjører gjennom et mer dyptgående attribute system (system for egenskaper), og man kan til og med omdøpe toppene etterhvert som man mestrer dem. I tillegg til at figurene er fullstendig brukertilpasset, (inkludert «over the top cheats» for å utstyre dem) kan man tilpasse den egne personlige spilleliste – og mye mer.

Man kan velge mellom følgende figurer i spillet:

* Zoe Payne (USA)
* Psymon Stark (Canada)
* Moby Jones (Storbritannia)
* Griff Simmons (USA)
* Viggo Rolig (Sverige)
* Elise Riggs (Canada)
* Nate Logan (USA)
* Mackenzie «Mac» Fraser (USA)
* Allegra Sauvagess (USA)
* Kaori Nishhidake (Japan)

Løp/grener
----------

Med *SSX3* kan spillerne selv velge hvordan de vil spille og hvordan de vil utvikle seg. Kjørerne konkurrerer i ulike grener (Race, Big Air, Slope Style og Super Pipe), hvor du må i «Conquer the Mountain» komme minst på tredjeplass for å fortsette, og eventuelt gå til finalen, hvor det er vanskeligst. Alle de 3 forskjellige toppene har også sine egne «Peak Bosser», hvor Mac er generelt den første, spiller du som Mac er det Griff. På andre peak er det Nate, hvor Zoe er back-up. Og på Peak 3 er det Psymon og Elise er back-up. Disse kommer ALLTID først i Freestyle-eventene (med mindre du gjør.) og ofte først i løpene. (Med mindre du gjør.) Det er også disse som eventuelt vil utfordre deg til Backcountry race på de tre Backcountry-banene: Happiness, Ruthless og The Throne. De banene er uoffisielle, hvor du kjører i villmarken. De er på toppen av sitt Peak.

### Big Challenges

Man kan også prøve seg på «Big Challenges», hvor man må utføre hva en oppgavetekst tilsier du skal gjøre. Dette kan være ting som: «Do a double backflip then a front flip through the trench.», «Get 23 seconds of total airtime.», og faktisk «Pop all the baloons.». Så Big Challenges har stor variasjon. Det er totalt 88 av disse, spredd rundt hele fjellet på alle baner. Big Challenges can være både lette og vanskelige. Noen er tredelte, hvor du først går inn i grønt lys, som er «Level 1», så blått, som er «Level 2», så rødt, som er «Level 3».

### Banene

Det er totalt 17 baner I SSX 3, hvor disse 17 banene splittes opp i 26 events.

|  |
| --- |
| **SSX-serien** |
| *SSX* | 
*SSX Tricky* | 
*SSX3* | 
*SSX on Tour* | 
*SSX Blur* | |

Portal: Videospill
|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ‹ 2006 |  | 2013 › |

 |
| ****Valg til det 18. Knesset**** |
| **10. februar 2009** |
| 

|  |
| --- |
| 

---

 |
| Parti | Leder | Stemmer |  % | Seter | +/– |
| Kadima | Tzipi Livni | 758 032 | 22.47% | 28 |  -1 |
| Likud | Benjamin Netanyahu | 729 054 | 21.61% | 27 |  +15 |
| Yisrael Beiteinu | Avigdor Lieberman | 394 577 | 11.70% | 15 |  +4 |
| Arbeiderpartiet | Ehud Barak | 334 900 | 9.93% | 13 |  -6 |
| Shas | Eli Yishai | 286 300 | 8.49% | 11 |  -1 |
| United Torah Judaism | Yaakov Litzman | 147 954 | 4.39% | 5 |  -1 |
| United Arab List og Ta'al | Ibrahim Sarsur | 113 954 | 3.38% | 4 |  0 |
| National Union | Yaakov Katz | 112 570 | 3.34% | 4 |   |
| Hadash | Mohammad Barakeh | 112 130 | 3.32% | 4 |  +1 |
| New Movement – Meretz | Haim Oron | 99 611 | 2.95% | 3 |  -2 |
| Det jødiske hjem | Daniel Hershkowitz | 96 765 | 2.87% | 3 |   |
| Balad | Jamal Zahalka | 83 739 | 2.48% | 3 |  0 |
|
| Bare partier som har kommet over sperregrensa er på denne lista. |
| 

---

|  |  |
| --- | --- |
| **Statsminister før valget**Ehud OlmertKadima | **Statsminister etter valget:**Benjamin NetanyahuLikud |

 |

 |

  

Kadimas statsministerkandidat Tzipi Livni
Likuds statsministerkandidat Benjamin Netanyahu
**Valget i Israel 2009** var valget til Israels nasjonalforsamling Knesset, avholdt den 10. februar 2009. Valget skulle opprinnelig holdes i 2010 men ble fremskyndet på grunn av tidligere statsminister Ehud Olmerts avgang som følge av en korrupsjonsskandale, og på grunn av at utenriksminister Tzipi Livni (leder for det det liberalistiske sentrumspartiet Kadima) ikke klarte å danne en koalisjonsregjering, selv om hun var den kandidaten som fikk flest stemmer.

Sentrumspartiet Kadima fikk 28 representanter, høyrepartiet Likud fikk 27 representanter, mens det israelske arbeiderparti Ha‘Avoda fikk 13.

President Shimon Peres ga oppgaven å danne en koalisjonsregjering til Benjamin Netanyahu fra Likud. Dette er første gang denne oppgaven ikke ble gitt til lederen for det største partiet (selv om det flere ganger har hendt at statsministeren ikke er fra det største partiet). Peres bakgrunn for dette var at Netanyahu hadde bedre grunnlag for å danne regjering, siden hans potensielle partnere på høyresiden hadde vunnet flere seter enn partiene i sentrum og på venstresida, som antakelig hadde støttet Kadima.

Netanyahu dannet en koalisjonsregjering med Yisrael Beitenu, Shas og Arbeiderpartiet, samt The Jewish Home (*jødisk hjem*). Regjeringen trådte i kraft den 31. mars, med Netanyahu som statsminister.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Israeli legislative election, 2009 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wikinytt: Valget i Israel: Begge erklærer seier – relatert nyhetssak |
***Mrs. Leffingwell's Boots*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Walter Edwards.

Handling
--------

Walter Huntley kjøper et par broderte tøfler til sin forlovede, Mabel Brown. Men etter at hun avbryter forlovelsen deres, gir han tøflene til hushjelpen sin. Fru Leffingwell kjøper i mellomtiden et identisk par tøfler for å ha på seg til en fasjonabel dans, hvor hun imponerer Walter så mye at Mr. Leffingwell forlater festen i irritasjon.

Men når han passerer Walters værelse senere samme kveld, ser han en kvinne fjerne de broderte tøflene fra føttene hennes. Selv om det bare er hushjelpen som prøver på seg de nye skoene hennes, tror Leffingwell at kona hans har bukket under for Walters flørting.

Skuespillere
------------

* Constance Talmadge som Mrs. Leffingwell
* Harrison Ford som Mr. Leffingwell
* George Fisher som Walter Huntley
* Vera Doria som Mrs. Tom Brown
* Fred Goodwins som Aleck Brown
* Mercedes Temple som Wilhelmina
* Herbert Prior som Mr. Tom Brown
* Julia Faye som Mabel Brown

Referanser
----------

1. ↑  MRS. LEFFINGWELL'S BOOTS
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mrs. Leffingwell's Boots* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
New York Cheesecake
**New York Cheesecake** er en amerikansk ostekake som inneholder mye krem. Kaken stammer, som navnet antyder, fra New York City, og har en mer fyldig og myk konsistens enn de fleste andre ostekaker. De er vanligvis litt mindre enn gjennomsnittet for ostekaker og har gjerne en form for glasur på toppen. Ofte er den utformet som en rund terte, men kan også ha lik fasong som andre ostekaker. Ved enkelte anledninger kan man bruke cottage cheese sammen med sitron for å få en særegen smak. 

New York-style cheesecake danner sammen med Italian-style de to mest populære variantene av ostekake i USA. Det finnes mange teorier om hvor kaken kan ha oppstått, og en hevder at Arnold Reuben, en eier av Turf Restaurant i 49th og Broadway i New York City, utviklet oppskriften for New York cheesecake i 1929 etter å ha spist et stykke ostepai hos en venn. En annen teori går ut på at den oppsto først på et jødisk konditori i New York, før den ble populær rundt om i hele verden.

Referanser
----------

1. 1 2  «New York Cheesecake - Joyofbaking.com \*Video Recipe\*». *www.joyofbaking.com*. Besøkt 20. mai 2020.
2. ↑  Stradley, Linda (26. mai 2015). «Cheesecake History». *What's Cooking America* **(engelsk)**. Besøkt 20. mai 2020.
3. ↑  «New York Cheesecake». *Det søte liv* **(engelsk)**. 14. august 2005. Besøkt 20. mai 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) New York-style cheesecake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |
| --- |
| Search Wikibooks |
| 
Wikibooks Cookbook har en engelsk-språklig oppskrift på  ***New York Cheesecake***  |
| * v
* d
* r
 |

* Oppskrift på PastryWiz
* Oppskrift på Epicurious
* New York Cheesecake-oppskrift på Kakemonsen.no

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Militærkunst** (fransk: *L'Art de la Guerre*; engelsk: art of war) er et felt innen teoretisk forskning og opplæringsmetodikk i militærvitenskep - brukt i gjennomføring av militære operasjoner på land, sjø eller i luften. Militærkunst inkluderer studien og anvendelsen av prinsipper for krigføring og krigens lover som gjelder i like stor grad til det nært beslektede militær strategi, operasjonell kunst og taktikk. Utøvelse av militærkunst er svært avhengig av økonomi, logistikk og støtte til de væpnede styrker, og reflekterer sosiale påvirkninger på den militære organisasjon. Den er et uttrykk for kreativ tenkning for beslutningstakere i å engasjere sine styrker, og inkluderer kart over området til påtenkte operasjoner som et veritabel lerret, og bevegelsen av krefter som vanligvis er merket på kartet med piler, som penselstrøk. Mindre oppfinnsomt ble det definert i Frankrike i det 19. århundre som: 

> 
> Militærkunst er kunsten å konsentrere seg - og å engasjere, i det perfekte øyeblikket, en overlegen styrke av soldater på det avgjørende punkt.
> 
> 
> 

 og 

> Kunsten å spå fiendens intensjon fra små indikasjoner er en kunst som sjelden villeder, og er en av de mest verdifulle egenskapene til militært geni.
> 
> 
> 

 Det er ikke kjent at mange av de største militære ledere i Europa og Asia, særlig Japan, var i seg selv enten etablerte kunstnere, eller kunstsamlere.

Referanser
----------

1. ↑  p.140, De La Barre Duparcq
2. ↑  p.7, De La Barre Duparcq
3. ↑  p.294, De La Barre Duparcq

Litteratur
----------

* De La Barre Duparcq, Nicolas Édouard, Oversatt av George Washington Cullum, (Brig.Generasjon)*Elementer av Militære Kunst og Historie: Bestående av Historien og Taktikk på Egen Armer; Kombinasjonen av Armene, og Mindre Operasjoner av Krigen*, D. Van Nostrand, New York, 1863
* Halleck, H. Innsats, (Mag.Generasjon), *Elementer av Militære Kunst og Vitenskap*, D. Appleton & company, New York, 1862
**Socijaldemokratska Partija Bosne i Hercegovine – Socijaldemokrati** (Sosialdemokratisk parti i Bosnia-Hercegovina – Sosialdemokratene/Socijaldemokratska Partija BiH – Socijaldemokrati/Социјалдемократска Партија БиХ – Социјалдемократи, SDP), er et multietnisk sosialdemokratisk politisk parti i Bosnia-Hercegovina. 

Partiet er en fortsettelse av Bosnia og Hercegovinas kommunistparti, og justerte navnet til også å inkludere **Socijaldemokrati BiH** i tillegg til det opprinnelige partinavnet SDP. SDP ble etablert i 1909. Partiet er medlem av Sosialistinternasjonalen.

SDP fikk tre representanter ved valget til Representantenes hus i 2014.

Referanser
----------

1. ↑  «Socialist International». Arkivert fra originalen 3. november 2013. Besøkt 20. september 2015.
2. ↑  «European Forum for Democracy and Solidarity». Arkivert fra originalen 9. september 2015. Besøkt 20. september 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (bs) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Olga Vladimirovna Moskalenko-Rotsjeva** (russisk: Ольга Владимировна (Москаленко) Рочева; født 4. juli 1978) er en russisk langrennsløper.

Hun debuterte i verdenscupen 28. november 1998, ved å bli nummer 20 på 5 km fristil i finske Muonio. Per mars 2008 er hennes beste individuelle plassering i verdenscupen en 4.-plass på 10 km fristil, som hun oppnådde 15. desember 2005 i Canmore i Canada.

Hun deltok under OL 2006 i Torino med følgende resultater: 18.-plass på 30 km fristil, 14.-plass på sprinten og 6.-plass på lagsprinten (der hun gikk sammen med Aljona Sidko). Hun har også deltatt i ett verdensmesterskap, Liberec 2009. Der ble hun nummer 11 på 10 km klassisk, og nummer 27 på 15 km fellesstart med skibytte. Hun gikk også 4 x 5 km stafett, der Russlands lag endte på en skuffende 10.-plass.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olga Rotsjeva – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Olga Rotsjeva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Olga Rotsjeva – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata