recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
En tag i Le Marais i Paris 14 juli 2006, kort tid etter utbruddet av Libanon-krigen.
**Jewish Defense League** (JDL) er en jødisk politisk og paramilitær terrororganisasjon ifølge FBI. Den ble grunnlagt i 1968, et år etter seksdagerskrigen, av rabbi Meir Kahane og beskriver seg selv som en sionistisk organisasjon som skal bekjempe jødehat i USA og andre steder i den jødiske diasporaen. Antall medlemmer var anslått til noen få tusen i år 2000, men har økt siden. 

Jewish Defense League opererer også i Israel og det okkuperte Vestbredden. I sær har JDL stor støtte i Kiryat Arba og andre jødiske bosetterkolonier i Hebron hvor aktivister fra gruppen har gjennomført flere angrep på palestinere og palestinsk eiendom. Baruch Goldstein, en JDL-aktivist fra Kiryat Arba, stod i 1994 bak en massakre på palestinere under en fredagsbønn i Ibrahim-moskéen i Hebron. 30 mennesker ble drept og 125 såret.

JDL har blant annet utspring i ultraortodokse jødiske miljøer i New York. I 2001 ble to fremtredende medlemmer i USA, Irv Rubin og Earl Krugel, arrestert for å planlegge angrep mot Muslim Public Affairs Council og Kong Fhad-moskeen i Los Angeles, samt kontorene til kongressmann Darrell Issa. Organisasjonen er også mistenkt for å ha stått bak drapet på Alex Odeh fra American-Arab Anti-Discrimination Committee i samme by i 1985. De forsøkte også å ta livet av historikeren David Cole, men han forsvant i 15 år og brukte et alias.

Referanser
----------

1. ↑   FBIs rapport **Terrorism 2000/2001** karakteriserer *Jewish Defense League* som «a violent extremist Jewish organization.»
2. 1 2   BBC: «BBC ON THIS DAY | 25 | 1994: Jewish settler kills 30 at holy site» – *«Goldstein had been a member of the Jewish Defence League, a violent organisation established by Rabbi Meir Kahane.»*
3. ↑   I FBIs rapport **Terrorism 2000/2001** heter det: «Irving David Rubin and Earl Leslie Krugel were arrested by the Los Angeles Joint Terrorism Task Force for conspiring to build and place improvised explosive devices (IEDs) at the King Fahd Mosque in Culver City, California, and the local office of Congressman Darrell Issa.»
4. ↑  F.B.I. says Jewish Defense League may have planted fatal bombs – The New York Times

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Tungland** er en bydel av Jørpeland i Strand kommune. Tungland består i hovedsak av boligbebyggelse med noe innslag av industri og jordbruk. Bydelen grenser til Jørpeland, delt av Tunglandsånå i nord, og til Jøssang i sør. På østsida strekker Tunglandsfjellet seg bratt opp i høyden, mens vestsiden grenser til Idsefjorden.

Gårdsnavn og forhistorie
------------------------

Gårdsnavnet har blitt skrevet på flere måter opp gjennom tidene. Togeland, Twngland, Tvngeland, i 1519 og 1521; Thingelandt og Thungelandt i 1563, Tunngland i 1567, Thungeland i 1602,Tungland i 1610, Tungland i 1661, og Tungland i 1723 og senere. Den lokale uttalen har vært Tonglann.

Navnet er sammensatt med -land, derfor kan det være grunn til å tro at navnet er fra folkevandringstida, 400-800 e.kr. Første stavelse kommer trolig av «tunge» i betydningen landtunge.

Flere fornminner er registrert på Tungland. I *Tadreskaret* lå det en nedfalt bautastein; 1,65m høy. 0,6m på det breieste, 0,35m på det smaleste og 0,25 tykk. Denne ble trolig fjernet ved en utvideles av veien (ikke gjenfunnet). På *Storevikhammaren* er det funnet en vakker dolk av grå flint. På et annet bruk står det ein bautastein. Den blir kalt *Piggsteinen* og er 3,3m høy. Største bredde 0,35m og 0,25m tykk. På begge sider av denne bautasteinen skal det ha vært gravrøyser, men disse er nå fjernet. Ei gravrøys på et annet bruk er også fjernet.
Det var sagbruk her fra 1600-tallet. På 1800-tallet var det trevarefabrikk.

Lokale stedsnavn på Tungland
----------------------------

* Storebjynnskarhammaren
* Litlebjynnskarhammaren
* Revatonå
* Glytte
* Klovsteidn
* Kalvops
* Håhammar
* Vegane
* Vodl
* Bastabakkjen
* Floane
* Laubakken
* Storevig
* Skjersvigjå
* Skjersvigskjeret
* Steinhagen
* Krokhøl
* Myrå
* Tadreskaret
* Bjydnarhålå
* Raudsidavegen
* Kvide bekkjen
* Lindekrånå
* Longeto
* Bratthodl
* Hedabakkjen
* Dalbekkjen
* Dalbekkhølen
* Dalskarhammaren
* Heimra Dalskaret
* Austra Dalskaret
* Dalpytten (Løven)
* Hamradekkedn
* Nye stødl
* Gamlestødl
* Nonsknuden
* Middagsåsen
* Øykjafjellet
* Nye stødl
* Dyrajodrene
* Gamle stødl
* Åstølfjedle'
* Krokhøl
* Krokhølhauane
* Ingerihølen
* Sløholmen
* Svarthøl
* Braudå
* Timmervatnet
* Dalpytten
* Kaldalstjydnå
* Storevig
* Storevighammaren
* Skjersvig
* Skjersvigskjeret
* Svinaflådå
* Nybu
* Geidasteinadn
Tjener i livré (januar 1931)  Foto: Deutsches Bundesarchiv), Bild 102-10965 / CC-BY-SA 3.0 
**Livré** betegnet opprinnelig de kapper (gjerne med pelskrage) som den franske konge ved større årlige festforanstaltninger tildele bannerherrer og riddere.

Senere er uttrykket gått over til å betegne de uniformslignende drakter til finere tjenerskap og væpnere. De var holdt i bestemte farger, som for eksempet i de våpenfarger som ble brukt innen den adelsslekt de betjente. Også mer detaljerte elementer fra slektens heraldikk inngikk gjerne, også i små detaljer som preget på plaggenes knapper. 

Livré-moten ble i Europa lenge dominert av impulsene fra det franske hoff i Versailles. Det kunne i tillegg til hverdagslivréet også lages livrésett beregnet for herrskapets mer høytidelige tilstelninger, og dessuten morgenlivréer. 

Livréer har mange steder blitt bibeholdt, for eksempel ved mange moderne hoff og i hoteller (dørvakter, portnere, resepsjonister, piccoloer).

Etymologi
---------

Ordet 'livré' kommer fra det franske verbet *livrer* («levere»). Draktene ble «overlevert» til dem som skulle benytte dem.

Litteratur
----------

* Heinrich XXVIII. Prinz Reuß zu Köstritz: *Der korrekte Diener. Handbuch für Herrschaften und deren Diener*. Parey, Berlin 1900 (Tekst i Wikisource)
* Marieluise Kliegel: *Des Dieners alte Kleider. Livreen und Livreeknöpfe – ausgewählte Beispiele deutscher Adelshöfe des 19. Jahrhunderts*. Vereinigte Westfälische Adelsarchive, Münster 1999 (zugl. Münster (Westfalen), Univ. Diss. 1997)
* *Des Kaisers teure Kleider. Festroben und Ornate, Hofuniformen und Livreen vom frühen 18. Jahrhundert bis ins Zeitalter von Franz Joseph I. und Elisabeth*. Katalog zur Ausstellung des Kunsthistorischen Museums Wien und des Reiss-Museums Mannheim 2000/2001. Wien/Mannheim 2000, ISBN 3-85497-010-2

Eksterne lenker
---------------

* (en) Livery (clothing) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN
 |
**Theofilos av Antiokia** (død ca 183-185 e.Kr.)  var en tidlig kristen apologet, den sjette patriark (biskop) av Antiokia, etterfulgte Eros ca 169 og ble selv etterfulgt av Maximus I ca. 183, men disse datoene er kun tilnærmet. Theofilos, som hadde sitt fødested ikke langt fra elvene Eufrat og Tigris, var ikke født kristen, men ble omvendt i lesningen av *Bibelen*, hvilket framkommer i hans skrift *Apologia*, en unnskyldning til Autolykos. Dette er hans eneste bevarte skrift, og er et klart og enkelt apologi med de vanligste bevisene for kristendommens sannhet og de kristnes høye moral sett opp mot den greske religionen og de greske filosofenes usedelige lære. Han er helgenerklært av den katolske kirke, og i helgenkalenderen feires han den 12. oktober.

Fra hans skrifter (det eneste gjenværende er *Apologia*) gjør han ingen referanser til sine kirkelige posisjoner, heller ingen andre detaljer fra sitt senere liv. Eusebius har derimot fortalt om at han drev vekk kjettere som verbalt angrep de kristne, særlig nevnes hans polemiske verk mot den gnostiske kristne og «erkekjetteren» Markion. Han ga bidrag til den kristne litteraturen, polemikker, eksegetikk (fortolkninger), og apologetikk (forsvar). William Sanday har beskrevet Theofilos som «en av forløperne av den gruppe skribenter som, fra Ireneus til Cyprianus, som ikke bare brøt dunkelheten som hviler på kirkens tidligste historie, men på samme måte som i Øst og Vest førte den i fronten av litterær rang, og distanserte alle deres hedenske samtidige.»

Verker
------

Eusebius og Hieronymus nevner tallrike verker av Theofilos som eksisterte i deres tid. Disse er:

1. *Apologia* adressert til Autolykos (som fortsatt eksisterer);
2. Et verk mot kjetteriet til Hermogenes;
3. Et verk mot Markion;
4. En del kateketiske skrifter;
5. Hieronymus  nevner også å ha lest en del kommentarer om evangeliet og ordspråkene som hadde Theofilos' navn, men som han vurderte som usammenhengende i henhold til den eleganse og stil i hans andre verker.

Referanser
----------

1. ↑  Lightfoot, John: *S. Ignatius*, vol. ii. s. 166.
2. ↑  Eusebius: *Ecclesiastical History* iv. 20; Hieronymus: *Ep. ad Algas. quaest.* 6.
3. ↑  Clinton, Henry Fynes (2010): *Fasti Romani: The Civil and Literary Chronology of Rome and Constantinople, from the Death of Augustus to the Death of Justin II*, 1. utg. Cambridge University Press
4. ↑  «St. Theophilus of Antioch», *Catholic.org*
5. ↑  Eusebius: *Ecclesiastical History* iv. 24.
6. ↑  Sanday, William: *Studia Biblica*, s. 90.
7. ↑  Hieronymus: *On Illustrious Men*, Ch. 25

Eksterne lenker
---------------

* Et digitalt tidsskrift om ortodoks kristen teologi og filosofi
* Theofilos' verk til Autolykos
* Catholic Encyclopedia 1913
* Online Text for Theophilus of Antioch
* «Komplett tekst» og andre ressurser og tilsvarende

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** CiNii
 |
Illustrasjon av en svingbro
MS «Victoria» i Telemarkskanalen passerer svingbrua Sundkil bru i Kviteseid. Foto: Tore Schrøder 
**Svingbro** er en bro som svinges av den midterste pillaren. Broen svinges når et stort skip skal passere.

I Farsund kommune mellom Helvikfjorden og Framvaren, ligger Straumen bro, bygget i 1901 og fortsatt i bruk. Fjordbåter som «Fram», «Knyggen» og «Farøy» har trafikkert området. Nå åpnes brua for det meste for private båtturister.

Den 100 meter lange Svingbrua i Trondheim er en gang- og sykkelbro der den midterste delen kan svinges for å slippe kryssende båttrafikk forbi. Dette er eneste bro i Norge som benytter akkurat denne svingteknologien. Brua åpnes for båttrafikk inn og ut av Kanalen ca. 1500 ganger i året.

I Drammen finnes en jernbanebro som er en svingbro, en av Holmenbroene over Strømsøløpet, den ble bygget i 1930 for å slippe større skip inn til Drammen. Etter at veibrua over Strømsøløpet ble bygd i 1966 var det ikke lenger mulig for skip å komme opp til Drammen, så svingbroen har ikke vært i bruk etter det.

Se også
-------

* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser
----------

1. ↑  «Bøensbakken». *Farsund Lista*. Arkivert fra originalen 25. februar 2020. Besøkt 3. august 2020.
2. ↑  Heggdal, Kristin. «Svingbrua på Skansen har fått navn». *NRK*. Besøkt 26. mai 2020.
3. ↑  «Svingbrua på Skansen | Statens vegvesen». *Statens vegvesen* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 19. september 2020. Besøkt 26. mai 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
***Huns and Hyphens*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Larry Semon.

Handling
--------

Larry, tilsynelatende en velstående ung mann fra byen, har en romanse gående med Vera - som har utviklet en ny oppfinnelse, en gassmaske for bruk under krigen. Larry forlater hjemmet til Vera uvitende om at tyske spioner planlegger å stjele planene til oppfinnelsen hennes.

Men ved en restaurant viser det seg at Larry ikke er fullt så velstående som han liker å gi inntrykk av. Når Vera og faren hennes kommer til restauranten, blir de sjokkerte over å se Larry arbeide der som en servitør der. Men de blir enda mer sjokkerte når det viser seg restaurant-eieren viser seg å være hovedmannen bak spion-gjengen som forsøker å stjele planene til Larry.

Skuespillere
------------

* Larry Semon som Larry
* Madge Kirby som Vera Bright
* Stan Laurel som et gjeng-medlem
* Mae Laurel som en kvinne
* William McCall som en kunde
* Frank Alexander som en cafe-eier
* William Hauber som en servitør
* Pete Gordon som en servitør
* Eddie Baker som en tysk spion.

Referanser
----------

1. ↑  Huns and Hyphens

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Huns and Hyphens* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Huns and Hyphens* på Silent Era Rediger på Wikidata
En **livsløgn** er en illusjon eller et selvbedrag som står sentralt i en persons oppfattelse av seg selv og sitt liv og virke.

Opphav og oversettelser
-----------------------

Begrepet ble popularisert i Ibsens skuespill Vildanden med det kjente sitatet *«Tar De livsløgnen fra et gjennomsnittsmenneske, så tar De lykken fra ham med det samme»*. Ibsen er trolig årsaken til at begrepet livsløgn er i allmenn bruk i de nordiske land, mens den engelske oversettelsen **life lie** riktignok blir brukt, men i mindre omfang. Uttrykket oversettes til **Lebenslüge** på tysk, noe vi finner både i tyske oversettelser av Ibsen og i den tyske oversettelsen av skriftet *Livsløgn og livssannhed* (1896) av den danske forfatteren Johannes Jørgensen.

I boken *The Quintessence of Ibsenism* (1891) av George Bernard Shaw skriver Shaw at Ibsen gjennom begrepet livsløgn stiller opp realisme og idealisme mot hverandre. Shaw tolker Ibsen til fordel for realismen og mener at mange finner livet så ubehagelig at de maskerer livet med idealisme og skaper et "falskt" liv for seg selv. Shaw fastholder at jo lenger man beveger seg fra virkeligheten, jo mer skade gjør man på seg selv og menneskene rundt en når man prøver å opprettholde fasaden. I skuespillet presenteres også den motsatte oppfatning, personifisert i figuren doktor Relling, som mener at livsløgnen kan være med på å holde oppe et menneske som ellers ville gått til grunne. 

Dette støttes av filosofen Jean-Jacques Rousseau. I hans bok *Bekjennelser* skriver han om hans periode som omstreifer og tjener og at han aldri ville oppnådd å gå fra dette til å bli filosof hvis han ikke hadde hatt evnen til å forestille seg at han var noe mer enn det han faktisk var.

I litteratur
------------

Innenfor det amerikanske drama trekkes Eugene O’Neill og Arthur Miller fram som forfattere som tematiserte den samme livsløgnsproblematikken. Mens Miller i stor grad støtter realismen og kravet om sannhet framstår O'Neill mer tvisynt og lar visse livsløgner være tillatt eller endatil produktive. Temaet livsløgn er en merkelapp som kan settes på mye litteratur uten at det nødvendigvis har en kobling til Ibsen. Don Quijote trekkes fram som den mest kjente livsløgneren i litteraturen. Knut Hamsuns figur August er også en klar livsløgner. Genren desillusjonsroman har også blitt karakterisert som livsløgnsromaner og her trekkes f.eks Madame Bovary og boken *Kjærlighet* av Hanne Ørstavik fram som eksempler.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 6. oktober 2014. Besøkt 11. august 2009.
2. 1 2  "
3. 1 2 3  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 8. desember 2008. Besøkt 11. august 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**«Oid, Mortales»** («Hør, o dødelige») er den argentinske nasjonalsangen. 

Sangen ble offisielt akseptert som nasjonalsang 11. mai 1813, tre år etter mairevolusjonen. 11. mai er derfor nasjonalsangdag i Argentina. Teksten er skrevet av Vicente López y Planes, og musikken ble komponert av Blas Parera. 

**Lydfil Oid, Mortales**

Tekst (moderne versjon)
-----------------------

Oíd, mortales, el grito sagrado:   

"¡Libertad, libertad, libertad!"  

Oíd el ruido de rotas cadenas,  

ved en trono a la noble igualdad.  

Ya su trono dignísimo abrieron  

las Provincias Unidas del Sud  

y los libres del mundo responden:  

"Al gran pueblo argentino, ¡salud!"  

Y los libres del mundo responden:  

"Al gran pueblo argentino, ¡salud!"  

Y los libres del mundo responden:  

"Al gran pueblo argentino, ¡salud!"

***Refreng:***  

Sean eternos los laureles  

que supimos conseguir,  

que supimos conseguir.  

Coronados de gloria vivamos...  

¡o juremos con gloria morir!,  

¡o juremos con gloria morir!,  

¡o juremos con gloria morir!

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Oid, Mortales* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Nasjonalsanger i Sør-Amerika |
| --- |
| Selvstendige stater: | 
* Argentina
* Bolivia
* Brasil
* Chile
* Colombia
* Ecuador
* Guyana
* Paraguay
* Peru
* Surinam
* Uruguay
* Venezuela

 |
| Avhengige territorier: | 
* Falklandsøyene (Storbritannia)
* Fransk Guyana (Frankrike)
* Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene (Storbritannia)

 |
| Afrika **·** Asia **·** Europa **·** Nord- og Sentral-Amerika **·** Oseania **·** Sør-Amerika |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Økologisk Norge** er en fellesorganisasjon for økologisk matproduksjon og forbruk. Organisasjonen het tidligere Oikos.

Økologisk Norge ble stiftet 3. september 2000, for å styrke det økologiske miljøet i Norge. De tidligere organisasjonene Norsk økologisk landbrukslag (NØLL), Norsk Økologisk Urtelag og Økoprodusentane gikk da sammen om en ny organisasjon. Økologisk Norge har omtrent 5000 medlemmer (2015), både produsenter og forbrukere. Organisasjonen har kontor i Oslo. Organisasjonen gir ut magasinet *Ren Mat* som har 2300 abonnenenter (i 2015). 

67%, om lag 13 millioner kroner av Økologisk Norges inntekter er offentlige bevilgninger. Øvrige inntektskilder er medlemskontingenter og private kilder.

Referanser
----------

1. ↑  Oikos (15. mars 2016). «Oikos - Årsmelding 2015». Arkivert fra originalen 2. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Ren Mat (organisasjons tidsskrift)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Tungusiske språk**, også kalt **mandsju-tungusiske språk**, er en språkfamilie som tales av tungusere. Språkene er utbredt i det østlige Mongolia, det nordlige Sibir øst for elven Jenisej, det østlige Sibir i dagens Kina og Russland og i den historiske regionen Mandsjuria. Mange av de tungusiske språkene er truet, og utsiktene for fremtiden er usikre. Under Qing-dynastiet var mandsjuisk offisielt språk i Kina.

Mange tungusiske språk er truet, og på lang sikt er fremtiden til hele språkfamilien usikker. Lingvister er uenige om klassifiseringen av de tungusiske språkene – noen regner dem til de altaiske språkene sammen med tyrkiske og mongolske språk, men denne klassifikasjonen er meget omstridt, og det vanligste er å regne tungusiske språk som en egen språkfamilie uten genetisk slektskap til noen andre språkfamilier.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
***Svindlernes marked*** (orig. *Beat the Devil* ) er en amerikansk-britisk spenningskomedie fra 1953 regissert av John Huston og med Humphrey Bogart, Jennifer Jones og Gina Lollobrigida i hovedrollene.

Huston og Truman Capote skrev filmens manus, løst basert på romanen Beat the Devil av den britiske journalisten Claud Cockburn, som skrev under pseudonymet James Helvick. Houston lagde *Svindlernes marked* som en parodi på sin egen film *Malteserfalken* fra 1941, som Bogart og Lorre også hadde spilt i.

Handling
--------

Billy Dannreuther er en tidligere velstående amerikaner, som nå opplever store økonomiske problemer. Han samarbeider derfor motvillig med fire kriminelle: Peterson, Julius O'Hara, major Jack Ross og Ravello, som forsøker å skaffe seg et område rikt på uran som ligger i Britisk Øst-Afrika. Billy mistenker at major Ross tidligere skal ha myrdet en annen britisk offiser, som truet med å avsløre planene deres.

I Italia møter Billy og hans kone Maria et britisk par, Harry og Gwendolen Chelm, som planlegger å reise med samme skip som dem. Billy og Gwendolen har en affære, mens Maria flørter med Harry. Men skipet de skal seile med opplever motor-feil, og passasjerene får beskjed om å reise fra skipet med livbåt. Men Harry forsøker i steden å svømme i land. Etter å ha forlatt skipet, går resten av passasjerene i land på en afrikansk strand, hvor de umiddelbart blir arrestert av arabiske soldater. De blir forhørt av Ahmed, en arabisk tjenestemann som mistenker at passasjerene kan være spioner eller revolusjonære. De blir også avhørt av en etterforsker fra Scotland Yard, som undersøker mordet på en britisk offiser i Afrika.

Rolleliste
----------

* Humphrey Bogart - Billy Dannreuther
* Jennifer Jones - Mrs. Gwendolen Chelm
* Gina Lollobrigida - Maria Dannreuther
* Robert Morley - Peterson
* Peter Lorre - Julius O'Hara
* Edward Underdown - Harry Chelm
* Ivor Barnard - Major Jack Ross
* Marco Tulli - Ravello
* Bernard Lee - Inspector Jack Clayton
* Mario Perrone - Purser on SS Nyanga
* Giulio Donnini - Administrator
* Saro Urzì - Captain of SS Nyanga
* Juan de Landa - Hispano-Suiza Driver
* Aldo Silvani - Charles, restaurant owner
* Alex Pochet - Hotel Manager
* Mimo Poli - Barman

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Svindlernes marked* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Svindlernes marked* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Svindlernes marked* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Svindlernes marked* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Svindlernes marked* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Svindlernes marked* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Svindlernes marked* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Svindlernes marked* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Svindlernes marked* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Svindlernes marked* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Senere Liang tilsvarer L.LIANG (Later Liang) på kartet
**Det yngre Liang-dynastiet** var et kortlevd keiserdynasti i nordre Kina fra 907 til 923. Liang-dynastiet etterfulgte det langt sterkere Tang-dynastiet og innledet en kaotisk periode i Kinas historie kalt de fem dynastiers og ti kongedømmers tid.

Tang-dynastiet var samlet sett en Kinas storhetsperioder, men på 800-tallet var riket kraftig svekket. De lokale guvernørene ble mektigere og keiseren i Chang'an svakere. I 875 startet et opprør ledet Huang Chao. Opprøret var nært ved å lykkes, men ble til slutt knust av rikets generaler, Chao begikk selvmord i 884. Imidlertid gjorde opprøret slutt på den siste rest av sentralmaktas autoritet. Istedenfor fred innledet derfor slutten av opprøret en kaotisk periode hvor de forskjellige generalene kjempet mot hverandre for å bygge opp lokale maktbaser. 

Den mest suksessfulle av disse var Zhu Wen, en tidligere tilhenger av Huang Chao som beleilig hadde skiftet side og som i 883 ble utnevnt til guvernør med base i Kaifeng. Zhu Wen styrket sin posisjon lokalt ved å beseire rivaliserende generaler samtidig som han økte sin innflytelse ved det keiserlige hoff. I 904 tvang han først keiser Zhaozong av Tang til å flytte østover til Luoyang for så å få ham drept senere samme år. Etter å ha regjert en tid under en marionettkeiser i tenårene (keiser Aizong av Tang), besteg Zhu Wen keisertronen 1. juni 907 og grunnla Liang-dynastiet.

De andre hærførerne nektet imidlertid å anerkjenne det nye dynastiet og Liang lå i stadig strid med omkringliggende statsdannelser som nå var begynt å vokse fram. Den bitreste rivalen var prinsen av Jin, Li Keyong og dennes sønn Li Cunxu med base i Taiyuan i nord.

Den aldrende keiseren ble myrdet i 912 og fikk posthumt navnet Taizu – store stamfar. Etter et kort interim ble han etterfulgt av sin sønn keiser Mo av Liang i 913. Under Mo fikk keiserens slektninger og svogere stor makt mens Taizus gamle generaler ble skjøvet til side. Samtidig forverret den militære situasjonen seg. I 915 erobret Li Cunxu alle Liangs besittelser nord for Den gule flod. Den fastlåste situasjonen som oppsto varte til 923 da Cunxus hær lyktes å krysse elva og i de påfølgende kampene knuste Liang. Keiser Mo begikk selvmord 18. november.

Litteratur
----------

*Cihai* Shanghai cishu chubanshe, Shanghai 2002, ISBN 7-5326-0839-5

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Tonatiuh slik han er avbildet i manuskriptet *Codex Telleriano-Remensis*.
**Tonatiuh** (Nahuatl *Ollin Tonatiuh*, «Solens bevegelse») var i aztekisk mytologi en solgud. Aztekerne betraktet ham som leder av Tollan, himmelen. Han var også kjent som femte sol ettersom aztekerne trodde at han var solen som tok over da den fjerde solen ble forvist fra himmelen.

I henhold til kosmologien var hver sol en gud med sin egen kosmiske tidsalder. I henhold til aztekerne var de fortsatt i Tonatiuhs tidsalder. I henhold til aztekernes skapelsesmyte krevde guden menneskeoffer som tributt og uten det ville han nekte å bevege seg over himmelen. Det er blitt hentydet at 20 000 mennesker ble ofret hver år til Tonatiuh og andre guder, skjønt dette antallet er tenkt å ha blitt oppblåst enten av aztekerne som ønsket å inngi frykt hos deres fiender, eller av spanjolene som ønsket å bakvaske aztekerne. 

Aztekerne var fascinert av solen og observerte og studerte den omhyggelig, og de hadde en solkalender som i nøyaktighet sto kun etter mayaenes kalender. Mange av dagens bevarte aztekiske monumenter har strukturer som er regulert i henhold til solen.

I den aztekiske kalender er Tonatiuh herren av tretten dager fra *Første Død* til *Trettende Flint*. De påfølgende tretten dagene er hersket over av Chalchiuhtlicue, og de påfølgende tretten dagene av Tlaloc.

Se også
-------

* Aztekiske solstein

Eksterne lenker
---------------

* Windows to The Universe page on Tonatiuh Arkivert 16. juni 2022 hos Wayback Machine. – vindu til den universelle nettside om Tonatiuh

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia
 |
**Thoosa** (gresk: Θόωσα, *Thoōsa*) var i henhold til gresk mytologi en havnymfe som var datter av Forkys. Hun er nevnt hos Homer i *Odysseen*, som ikke nevner hennes mor. Antagelig er moren Forkys' søster og hustru Keto, noe som gjør Thoosa til en av forkydene

I henhold til Homer ble Thoosa mor til kyklopen Polyfemos med guden Poseidon.

Hun var assosiert med raskhet, antagelig en gudinne knyttet til de farlige tidevannsstrømmer, noe hennes navn antyder. Det er mulig at hun ble oppfattet som en havfruelignende kvinne med slangelang fiskehale framfor menneskebein, tilsvarende i framtoning som hennes søstre Skylla og Ekhidna.

Ettersom hun er omtalt hos Homer er det mulig at hun tidligere hadde en noe mer framstående posisjon i greske kulturelle-religiøse liv i antikken, men ingen myter om henne er blitt bevart. Poeten Theokrit fra Syrakus antyder i sine *Idyller* en bitter motsetning mellom Thoosa og sønnen Polyfemos:

«Kun min [Polyfemos'] mor gjør meg galt, og det er henne jeg klandrer. Hun sa aldri et eneste ord på mine vegne til deg [Galateia], for alt hun ser meg bli tynnere, dag etter dag. Jeg skal fortelle henne at mitt hode og min bein er bankende; slik jeg vil bli like, få henne til lide, lik hun gjorde meg.»

Referanser
----------

1. ↑  Homer: *Odysseen*, bok I, linjene 70–72
2. 1 2  «Thoosa», Theoi Project
3. ↑  Theokrit: *Idyller* 11. 62 ff
**Theosis** (fra gresk: Θέωσις), er en teologisk tanke om at mennesket skal bli guddommeliggjort av Gud. Tanken er fremtredende i den ortodokse kirke, men man finner også tanken igjen i teologi i de katolske, lutherske, og hos Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige (også kjent som «mormonerne»).

Ireneus hevdet at Gud ble menneske for at mennesket skulle bli Gud, og det er i denne konteksten man tenker seg theosis. Man tenker at siden mennesket ble skapt i Guds bilde, for så å få gudebilledligheten ødelagt i syndefallet, er det som skjer gjennom inkarnasjonen og Jesu gjerning, at mennesket igjen får gjenopprettet guddommeligheten, og kan forenes med Gud. Fordi Gud er hellig, kan ikke syndefalne menneskelige vesener forenes med ham, som må derfor bli helliget for å kunne.

Viktige teologer i utformingen av theosislæren har blant andre vært Ireneus, Athanasius, Gregor av Nazianz, Maximus bekjenneren, Gregor av Nyssa og den moderne teologen Vladimir Lossky, samt «mormonernes» stifter Joseph Smith.

Bibelsk grunnlag for theosislæren
---------------------------------

Man finner det bibelske grunnlaget for theosislæren først i skapelsesfortellingene i 1. Mosebok, der det står at mennesket ble skapt i Guds bilde. Salme 82,6 sier at vi er «guder», og Jesus siterte selve dette vers til fariséerne (Joh. Ev. 10,34) for å støtte doktrinet. I Det nye testamentet finner man blant annet støtte for tanken i Matteusevangeliet, (5,45) hvor det står at man kan bli Guds barn, 2. Petersbrev (1,4), hvor det står at de troende skal få del i guddommelig natur, og 1. Johannesbrev (3,2) hvor det står at dem som kaller seg Guds barn skal være like Gud. Også Johannes Åpenbaring 3,21 kan tolkes til å bety at mennesket kan arve Jesu natur bokstavelig, likedan han mottok Faderens. Siste Dagers Hellige hevder at Guddommet (Treenigheten) utgjøres av tre distinkte individer, at Kristus ble slikt fullkomment udødelig vesen som Faderen når han oppstod fra døden, og har også opprettet adgang til dette ved hans forsoning for alle som mottar vilkårene for det.

Litteratur
----------

* *Deltakere i guddommelig natur. Den ortodokse kirkes lære om frelsen*, Arkimandritt Chr. Stavropoulos, Hl Trifon forlan, Hurdal, 2001.
Bildet er av Jørgen Erichsen Ohrvik, f. 6. august 1834 og barnebarnet Guraa, f. 14. mai 1899
**Ohrvik** er et norsk slektsnavn som stammer fra Ohrvika i Kristiansund kommune. Frem til 1964 hørte området til Kvernes kommune på Nordmøre. Navnet var sannsynligvis opprinnelig uttalt med retrofleks; Olvika, som også er i samsvar med stavemåten Olvigen i eldre kirkebøker. Etymologi: Ohr kommer sannsynligvis av ur eller urd, som betyr steinmasser. Området er i dag en del av Vestbase, og er planert og brukt til støttefunksjoner for oljeindustrien.

Historie
--------

Det var Erich Ingebrigtsen fra Valen (f. 1805) som sammen med kona Johanna Jørgensdatter først slo seg ned i Ohrvika. Sønnen Jørgen Erichsen Ohrvik (1834 - 1859) ble selveier i Ohrvika en gang mellom 1858 og 1865, da han kom flyttende hjem fra Stangvika, hvor han hadde bodd og arbeidet noen år. Han var mens han arbeidet i Stangvika blitt gift med Anne Johansdatter Teilgaard, f. 1832 fra Stangvika, og de hadde fått sønnen Christian Edvard Jørgensen Ohrvik (1858 - 1955), som senere ble klippfisktilvirker på Rensvikholmen. Christian Edvard Jørgensen Ohrvik var gift to ganger og fikk til sammen 19 barn.

Personer
--------

* Harald Ohrvik, filmprodusent, oversetter
* Paul Ohrvik, redaktør, tekstforfatter
* Sven Ohrvik, pianist, komponist, arrangør

Referanser
----------

Mannen med klippfisken, artikkel  

Mysteriet løst, Tidens Krav 16.02.2011
**Tjörnbrua** (svensk: *Tjörnbron*, offisielt navn: *Almöbron*) er den største av tre bruer som forbinder Stenungsund på fastlandet med øya Tjörn i Västra Götalands län i Sverige. Den ble åpnet 9. november 1981 som erstatning for den ødelagte Almöbrua. Tjörnbrua er ei skråkabelbru med lengde 667 meter, hovedspenn 386 meter og bredde 15 meter. Brutårnene er 106 meter høye og seilingshøyden er 43 meter.

Ulykken i 1980
--------------

Den opprinnelige brua, **Almöbrua** (*Almöbron*), ble åpnet 15. juni 1960 sammen med Stenungsöbrua og Källösundbrua som en fast bruforbindelse mellom Tjörn og fastlandet. Den var da verdens lengste buebru og hadde seilingshøyde ca. 40 meter. Ca klokka 01.30 natt til 18. januar 1980 raste hovedspennet på Almöbrua sammen da det norske bulkskipet «Star Clipper» fikk rorhavari og kjørte på det ene brufestet. Besetningen på skipet slo øyeblikkelig alarm, og politiet sperret av brua på Stenungsundsida etter ti minutter, men det tok 40 minutter før noen kom til og fikk sperret av brua på Tjörnsida. Før brua ble avsperret kjørte syv biler over brukanten, og åtte mennesker omkom. Bruspennet traff skipet da det raste sammen, men ingen ombord i skipet ble skadd. Politiet fikk i etterkant sterk kritikk for at brua ikke ble avsperret med en gang.

Se også
-------

* Liste over broer i Sverige

Referanser
----------

1. ↑  SVT: Tjörnbrokatastrofen Arkivert 30. september 2007 hos Wayback Machine.
2. ↑  Sveriges Radio: 25 år sedan Tjörnbron rasade Arkivert 16. juli 2007 hos Wayback Machine.
3. ↑  Dagens Nyheter: De allvarligaste svenska brorasen tog 26 liv Arkivert 1. oktober 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* SVTs arkiv: TV-reportasjer om ulykken og den nye brua
* Tjörnbron på broer.no
* Tjörns kommun: Tjörnbron
* Postkort: Almöbron/Tjörnbron:
**Vietnams okkupasjon av Kambodsja** varte fra da Vietnam invaderte landet i 1978 under krigen mot Pol Pot, til 1988, da flesteparten av de vietnamesiske troppene var trukket ut. Hele okkupasjonsperioden var preget av at Røde Khmer gjorde væpnet motstand mot FUNSK-regjeringen som Vietnam hadde innsatt, og selv om Vietnam etterhvert lyktes i å drive mesteparten av Røde Khmers militante gren ut av Kambodsja, fortsatte de geriljakrigen fra flyktningleirer på den thailandske siden av grensen. Vietnam gjennomførte flere raid over grensen for å ødelegge Røde Khmers leirer. Resultatene av raidene var blandet; operativt sett seiret Vietnam, men politisk var det på mange måter ufordelaktig, da det flere ganger førte til at Kina angrep Vietnam (perioden 1979 til 1990 er senere blitt kalt «den andre sino-vietnamesiske krig» på grunn av alle grensetrefningene. Røde Khmer la ut miner over store områder i Kambodsja, noe som i våre dager fortsetter å påføre folk store lidelser.

Til tross for væpnet motstand fra Røde Khmer under hele okkupasjonsperioden, samt press fra naboland og internasjonal isolasjon, gjorde ikke Vietnam noe kompromiss på sin politikk. Da landet trakk seg ut, var det etter å ha svekket Røde Khmer betydelig, og styrket et Vietnam-vennlig regime så det kunne motstå voldelig motstand.

Ettertid
--------

Røde Khmer var ikke i stand til å yte mer motstand enn Vietnam kunne slå ned, og Vietnam trakk seg ut i 1988, etter å ha opprettet en folkerepublikk og svekket Røde Khmer betraktelig. Folkerepublikken Kambodsja ble imidlertid omdøpt til Staten Kambodsja like etter tilbaketrekningen. Mellom 1992 og 1995 ble Kambodsja styrt av FN, som sørget for at demokratiske valg ble gjennomført. FUNSK tapte dette valget, men et utbryterparti som tidligere var en del av FUNSK gjorde under ledelse av Hun Sen et kupp som styrtet den lovlig valgte regjeringen. Kuppmakerne mottok angivelig støtte fra Vietnam. Hun Sen styrer fortsatt Kambodsja.
**Muonio kirke** er en religiøs, korsformet bygning i kirkebyen Muonio i det nordlige Finland. Oppførelsen ble påbegynt i 1817 mens kirken sto ferdig i 1822, tegnet av den finske arkitekt Charles Bassi (1772–1840). Klokketårnet ble oppført i 1883. I 1949 ble kirken reparert for krigsskader, mens den i 2004 igjen ble renovert.

Inventar
--------

Kirkens altertavle av malt av Anton Lindforss (1890–1943) og forestiller *Jesus blant menneskene* med et fjellandskap og en regnbue i bakgrunnen. Den eldste altertavlen, som henger i det søndre korset, forestiller den korsfestede Kristus med hår på brystet, samt med en hodeskalle og en slange ved korsets fot, og er malt av Fredrik Vilhelm Knoblock (1806–1874). Et annet maleri i kirken forestiller Jesus som velsigner barna, og er malt av bybarnet Selim Töyrä (1875–1958).

Den danske fotografen Sophus Tromholt fotograferte kirken i 1882–83.

Referanser
----------

1. ↑  «Muonion kirkko». muonionseurakunta.fi. Besøkt 25. januar 2018.
2. ↑  «Sevärdheter». tunturi-lappi.fi. Besøkt 25. januar 2018.
3. ↑  «Kirken i Muonioniska». *Spesialsamlingene ved Universitetsbiblioteket i Bergen*. marcus.uib.no. Besøkt 25. januar 2018.
Vietnams folkehærs flagg, basert på Vietnams flagg.
**Vietnams folkehær** (også kjent som **Den nordvietnamesiske hær** før samlingen av landet i 1976) er Vietnams væpnede styrker. Den var en av de stridende parter i Vietnamkrigen, men må ikke forveksles med sine daværende allierte i Sør-Vietnam under Vietnamkrigen, den mer irregulære FNL. Imidlertid var FNL ifølge Hanois offisielle historieskrivning en del av Vietnams folkehær. Hæren består av bakkestyrker, marine, flyvåpen og kystvakt.

Historie
--------

Forløperen for folkehæren var *Den væpnede propagandaenhet for nasjonal frigjøring*, som ble grunnlagt av Hồ Chí Minh 22. desember 1944 for å kjempe mot den franske kolonimakten. Den ble da ofte referert til som Viet Minh.

I fredelige perioder har hæren blitt brukt som en del av landets arbeidsstyrke, dels for å forbedre Vietnams økonomi og infrastruktur, og dels for å styrke totalforsvaret ved å integrere de væpnede styrker og den vanlige arbeidsstyrken. Soldatene brukes særlig innen industri, jordbruk, fiske, skogbruk og telekommunikasjon.

Organisasjon
------------

Den vietnamesiske presidenten er øverstkommanderende for folkehæren, mens ministeren for nasjonalt forsvar fører oppsyn med dens operasjoner og med dens organer som generalstaben og logistikkavdelingen. 

Hæren består av en nasjonal hovedstyrke og lokale styrker. Den har både stående styrker og reserver. I fredstid er de stående styrkene på et minimumsnivå, men er kampklare og driver kontinuerlig trening. Reservestyrkene er organisert på samme måte som den stående styrken, slik at de to delene lett kan fungere sammen ved behov.

Referanser
----------

1. ↑  Military History Institute of Vietnam,(2002) *Victory in Vietnam: The Official History of the People's Army of Vietnam, 1954–1975,* translated by Merle L. Pribbenow. University Press of Kansas. p. 68. ISBN 0700611754.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Kvalitetsreformen i høyere utdannelse** er en reform i høyskole- og universitetsektoren som ble vedtatt i Stortinget i 2001 og iverksatt ved studiestart i 2003 ved samtlige høyere utdanningsinstitusjoner i Norge. Viktige deler av reformen er innføring av ny gradsstruktur med bachelor-, mastergrader og phd-grad, og diploma supplement, samt overgang fra vekttall til studiepoeng etter European Credit Transfer and Accumulation System (ECTS).

Endringene i kvalitetsreformen er i stor grad en følge av tilrådninger gitt av Utvalget for høgre utdanning (det såkalte «Mjøs-utvalget» etter utvalgets leder Ole Danbolt Mjøs) og følger eller er i tråd med Bologna-prosessen.

Reformen har blitt kritisert etter innføringen.

Referanser
----------

1. ↑  Universitas (4. mai 2005). «Berettiget kritikk». Besøkt 16. august 2008.
2. ↑  Uniforum nett no (11. november 2005). «Reformkritiske kandidater». Besøkt 16. august 2008. [*død lenke*]
3. ↑  NRK Ytring (3. februar 2014). «Reformen er en fiasko».

Eksterne lenker
---------------

* St.meld. nr. 27 (2000-2001) Gjør din plikt - Krev din rett - Kvalitetsreform av høyere utdanning
* NOU 2000: 14 Frihet med ansvar - Om høgre utdanning og forskning i Norge
* Svein Michelsen og Per Olaf Aamodt *Evaluering av Kvalitetsreformen - Sluttrapport Arkivert 13. juli 2018 hos Wayback Machine.* Norges forskningsråd 2007
**Muqtada al-Sadr** (født 12. august 1973 i Najaf) er en Irakisk politiker, militsleder og religiøs leder. Religiøst tilhører han sjia- retningen inn islam. Han er sønn av storayatollah Mohammad Mohammad Sadeq al-Sadr som ble drept i 1999, og svigersønn til storayatollah Mohammad Baqir al-Sadr.

Etter den amerikanske invasjonen av Irak i 2003 organiserte Muqtada al-Sadr og han tilhengere hjelpetiltak og beskyttelse av innbyggerne i Bagdads fattige sjia-distrikter. Han etablerte også sin egen milits – Mahdi-hæren. Etter at regimet til Saddam Husseins falt, har han han stått fram som en av de viktigste sjiamuslimske politikerne i landet.

Politisk har han blitt beskrevet som en populistisk nasjonalist. Han har vært sterkt kritisk til USAs tilstedeværelse i Irak, men også stilt seg kritisk til Irans økende innflytelse i landet. Han fikk stor oppslutning under valget i 2018.

Se også
-------

* Mahdi-militsens opprør 2008

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, oppført som Muktada al- Sadr, Munzinger IBA 00000024912, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  «Iraks nye sterke mann». *VG* **(norsk)**. 17. mai 2018. Besøkt 17. mai 2018.
3. 1 2  «Feilslått strategi i Irak». *forskning.no*. 28. juli 2008. Besøkt 17. mai 2018.
4. ↑  «Who are Iraq's Mehdi Army?». *BBC News* **(engelsk)**. 30. mai 2007. Besøkt 17. mai 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
**«Deltacron»** er et uformelt navn benyttet om en hybridvariant av koronaviruset SARS-CoV-2 som kar karakteristikr fra både delta- og omikron-varianten, og som er blitt oppdaget i USA og en rekke euopeiske land. 

Delta-omikron-hybriden er et rekombinant virus, det vil si med en blanding av genetisk informasjon fra begge varianter. Det antas (mars 2022) at det er sjeldent. Men forskning på hybriden og på andre potesnielle rekombinanter er viktoig for forståelsen av hvordan koronaviruset kan endre seg under den vedvarende pandemien. 

Rekombinanter kan oppstå når en celle blir infisert av to forskjellige varianter av viruset samtidig — i dette tilfelle delra- og omikronvarianten. Som virusene invaderer cellen og repliserer seg, kan de i sjeldne tilfeller utveksle deler av sine genomer og plukke opp mutasjoner fra hverandre. Jeremy Kamil, professor i biologi og immunologi ved Louisiana State University Health Shreveport beskriver det som en slags genomakrobatikk der deler hopper rundt og rekombinerer seg litt annerledes. De fleste funn av delta-omikron hybrider funnet så langt (mars 2022) har en genetisk kode som er temmelig lik den opprinnelige deltavarianten, men det er én viktig addisjon, sier han: «Delta har tatt til seg omikrons spikeprotein; dette er i essens delta som forsøker å holde seg gpående med å plagiere omikron.»

Rekombinante viruser er ikke helt ukjent, og andre koronavirusrekombinanter er blitt rappoertert tidligere, blant annet en som gjsaldt SARS-CoV-2 Alfa-varianten. Men på samme måte som at ikke alle mutasjoner fremmer viruset på en særskilt måte som gir opphav til nye varianter, er det heller ikke alle rekombinanter som hjelper viruset i konkurransen mot andre varianter om å bli dominerende.

Referanser
----------

1. ↑  Denise Chow: [ *What is the hybrid 'deltacron' variant of the coronavirus?*
Scientists have detected a handful of cases of the delta-omicron hybrid but say it's unlikely to cause a new surge*], www.nbcnews.com, 2022-03-16, lest 2022-02-17*
*For redaktøren med samme navn, se Arne Jørgensen (redaktør)*.

**Arne Jørgensen** (født 15. juli 1897, død 16. februar 1989) var en dansk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Jørgensen vant en olympisk sølvmedalje i turn under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det danske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i turn svensk system foran Sverige. Det var tre lag fra tre nasjoner med totalt 73 turnere som deltok i konkurransen. Sverige vant med 1363,833 poeng foran Danmark 1324,833 og Belgia på tredje og sisteplass med 1324,833 poeng.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen – Sølv Sølv i turn, lagkamp svensk system (Danmark)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arne Jørgensen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Arne Jørgensen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Arne Jørgensen – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Joseph Mary Mubiru** var en ugandisk økonom, som var den første sentralbanksjefen i Ugandas bank. 

Han ble i 1966 Ugandas første sentralbanksjef, 37 år gammel. Før dette hadde han bl.a. vært sentral i etableringen av Afrikabanken i 1964. 

Mubiru begynte sin yrkeskarriere som økonom i FN Etter å ha jobbet for *National and Grindlays Bank* i Masaka og *Uganda Commercial Bank*, der han var administrerende direktør, ble han sentralbanksjef i Ugandas bank i 1966. 

Han ble avsatt av Idi Amin i 1971, og forsvant like etterpå. Han antas å ha blitt drept av Idi Amins menn.

For å minnes Joseph Mubiru etablerte sentralbanken i 1988 en serie forelesninger, *«to celebrate Late Governor Mubiru’s firm stand for the ideal of a strong central bank committed to integrity and professional excellence»*. Disse forelesningene avholdes fortsatt årlig.

Referanser
----------

1. ↑  Ugandas bank – *THE AFRICAN ECONOMY: FIFTY YEARS AFTER INDEPENDENCE – 2007 Joseph Mubiru Memorial Lecture*[*død lenke*]
2. ↑  Jan Jelmert Jørgensen - Uganda: a modern history (Google Books)
3. ↑  UGpulse - *Kagimu Kiwanuka Hoping to Find Benedict Kiwanuka's Remains*
4. ↑  AllAfrica - *Uganda: Amin Practised Politics of Intimidation*
5. ↑  Introductory remarks by Mr. Emmanuel Tumusiime-Mutebile, Governor, Bank of Uganda at the 14th Joseph Mubiru Memorial Lecture Arkivert 6. desember 2008 hos Wayback Machine.
6. ↑  Ugandas bank – *Calendar of Events* Arkivert 17. oktober 2009 hos Wayback Machine.
**Kvalitet** er hvilken grad av gode egenskaper noe har. Når ordet benyttes om et produkt eller en tjeneste, er kvalitet helheten av egenskaper ved et produkt eller en tjeneste som vedrører dets evne til å tilfredsstille krav eller behov. I dagligtale kan det særlig vise til egenskaper som er verdsatt eller vurdert i henhold til visse krav. Ordet kan brukes synonymt med egenskap eller beskaffenhet.

En snakker gjerne om god kvalitet, eller bare «kvalitet», med hensyn på for eksempel varer og arbeid. Slik kvalitet kan være subjektiv og vise til hvordan forbrukeren eller tilbyderen opplever tjenesten, men på mange område finnes også kvalitetskontroller med klare krav. Kvalitet kan settes opp som motsats til kvantitet eller at noe er billig. 

Ifølge Peter Drucker er en vares eller tjenestes kvalitet ikke hva produsenten mener det er, men hva en kunde får ut av den og er villig til å betale for.

Ordet kommer av latin *qualis* «hvordan», «hvordan, av hvilket slag». Det latinske ordet *qualitas* kan spores tilbake til Cicero som kan ha skapt *qualitas* etter inspirasjon av gresk *poiótes* «egenskap, kvalitet» avledet av *poíos* «hvordan, hvilken».

Referanser
----------

1. ↑  ISO8402 og Norges standardiseringsforbund (NS) *Quality is defined as the totality of features and characteristics of a product or service that bear on its ability to satisfy stated or implied needs.*
2. ↑  *Quality in a product or service is not what the supplier puts in. It is what the customer gets out and is willing to pay for.* Drucker, Peter (1985). *Innovation and entrepreneurship* Harper & Row. ISBN 978-0-06-091360-1
3. ↑  *Kvalitet* i Caprona Norsk etymologisk ordbok

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |