**Thomas Bourchier** (født ca. 1404, død 30. mars 1486 i Knole House ved Sevenoaks i England) var erkebiskop av Canterbury, rikskansler i England og kardinal.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Thomas Bourchier var sønn av William Bourchier, greve av Eu (død 1420). Som yngre sønn hadde han ikke arverett til tittelen. Moren, Anne, var datter av Thomas av Woodstock, en etterkommer av kong Edvard III. En av hans brødre var Henry, jarl av Essex (død 1483), Humphrey Stafford, 1. hertug av Buckingham var hans halvbror, og John, Lord Berners, var hans grandnevø.

Bourchier fikk sin utdanning ved University of Oxford, og gikk deretter i kirkens tjeneste. Han ble biskop av Worcester i 1434. Samme år ble han kansler ved Universitetet i Oxford.

### Biskop av Ely, erkebisakop av Canterbury

I 1443 ble han biskop av Ely.

I april 1454, etter John Kemps død, ble han utnevnt til erkebiskop av Canterbury. Han ble rikskansler i England i mars 1455. I dette embetet opplevde han starten på rosekrigene. I begynnelsen tok han ikke i nevneverdig grad side i krigen. Da Richard, hertugen av York, mistet sin makt i oktober 1456 ble Bourchier fjernet fra embetet som rikskansler.[]

Han bidro til å forsone partene i rosekrigen i 1458, men da krigen på ny blusset opp i 1459 tok han side for yorkistene.[] Han kronet Edvard IV i juni 1461, og hans dronning fire år senere.

I 1457 hadde han en viktig rolle i rettssaken mot Reginald Pecock, biskopen av Chichester, som var tiltalt for heresi.[] Bourchier ble utnevnt til kardinal i 1467, og i 1475 var han en av fire forhandlingsledere under utarbeidelsen av en Picquignytraktaten mellom England og Frankrike.

Etter Edvard IVs død i 1483 overtalte Bourchier dronningen til å la hennes yngste sønn, Richard av York, bo sammen med den nye barnekongen, Edvard V, i Tower of London.[] Bourchier hadde sverget troskap til Edvard V før den gamle kongens død, men i juli 1483 kronet han likevel Richard til konge under navnet Richard III. Begge de unge prinsene ble myrdet, men det er ikke mistanke om at Bourchier var innblandet i dette.[] Han kronet deretter en tredje konge, Henrik VII, og viet ham også til Elisabeth av York i januar 1486.

Bourchier døde 30. mars 1486 i sin residens, Knole House ved Sevenoaks i Kent. Han ble gravlagt i Canterburykatedralen.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Henry Beaufort (1374-1447)
* Kardinal *Thomas Bourchier* (1404-1486) \* bispeviet 1435

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 46703204, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Thomas Bourchier (cardinal), SNAC Ark-ID w6fn525c, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5 6   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  bourchie, lest 15. november 2021

Litteratur
----------

* Linda Clark, *Bourchier, Thomas (c.1411–1486)*, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004 gesehen am 26. Februar 2012

Eksterne lenker
---------------

* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:***Vakant*** | **Biskop av Ely**(1443–1454) | Etterfølger:**William Gray** |
| Forgjenger:**John Kemp** | **Erkebiskop av Canterbury**(1454–1486) | Etterfølger:**John Morton** |
| Forgjenger:**Richard Neville** | **Rikskansler i England**(1455–1456) | Etterfølger:**William Waynflete** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Catholic-Hierarchy **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |