recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| 
Kråkvågbrua |

**Kråkvågbrua** er ei veibru i Ørland kommune i Trøndelag. Brua binder sammen øyene Kråkvåg og Storfosna. 

Arbeidet med brua og veiforbindelsen startet 1. oktober 2002, brua ble tatt i bruk 11. oktober 2003 og offisielt åpnet 25. oktober samme år. Vei-/bruforbindelsen mellom øyene er i dag privat. Den erstattet fergeforbindelsen mellom Kråkvåg og Garten. Forbindelsen mellom øyene og fastlandet går imidlertid fremdeles via fergestrekningen Storfosna – Garten.

Kråkvågbrua er ei elementbro, som har 11 spenn a 50 m, samt spenn på 40 m inn mot landkarene på hver side og er totalt 630 meter lang og har seilingshøyde 3,2 meter. Den er prefabrikkert av Selmer -Skanska i Stavanger og fraktet på lekter til kråkvågsvaet. Hvert element er 50 m langt og veier ca. 400 tonn. Kostnaden for bruforbindelsen var 60,9 millioner kroner. Forbindelsen ble finansiert av Sør-Trøndelag fylke, Ørland kommune og Forsvaret, i tillegg til at det ble innkrevd bompenger som en del av fergebilletten. Ørland kommune beregnet at bruforbindelsen ville spare kommunen for utgifter til fergeleiet på Kråkvåg, og til skolen på øya, som ble nedlagt høsten 2003. Undervisningen ble flyttet til Storfosna skole.

Se også
-------

* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

Bilder fra monteringsfasen av Kråkvågbrua
-----------------------------------------

* 
* 
* 
*

Eksterne lenker
---------------

* Privat nettside med presentasjon av brua
* Ørland kommune: Bruforbindelse Storfosna-Kråkvåg[*død lenke*]
**Karl Petersen** (født 9. november 1895 i Trysil, død 24. august 1978 i Vallset) var en norsk lokalpolitiker som representerte Arbeiderpartiet. Han ble valgt inn i kommunestyret i Romedal i 1926, og var ordfører fra 1932 til 1948. Da han ble ordfører i 1932 hadde kommunen en gjeld på over fire millioner kroner, og var satt under administrasjon.

Under andre verdenskrig var Petersen en av ordførerne i Hedmark som satt lengst før han ble avsatt. De fleste, blant annet 15 av 22 Ap-ordførere, ble avsatt i løpet av januar 1941. Petersen satt helt til august samme år. På slutten av krigen fungerte Petersen som en kurer for den allierte etterettningsorganisasjonen XU.

Petersen trakk seg fra kommunestyret i 1948. Fra 1954 til 1963 var han kontorsjef i Romedal kommune.

Referanser
----------

1. ↑  Jon Vegard Lunde (1998). *Hjemmefronten på Hedmarken og i Østerdalen : 1940-42. B. 1 : Motstand og ikke-motstand 1940-42*. Lillehammer: Lunde pressetjeneste. s. 81. ISBN 8299096634.
2. ↑  Jon Vegard Lunde (1998). *Hjemmefronten på Hedmarken og i Østerdalen : 1940-42. B. 1 : Motstand og ikke-motstand 1940-42*. Lillehammer: Lunde pressetjeneste. s. 82. ISBN 8299096634.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Alfred Johnsen** | **Romedals ordfører**(1932–1948) | Etterfølger:**Jens K. Nybruket** |
**Yrkeskompetanse** er den kompetansen som kreves i et yrke.

Kompetanse betyr å ha fullgod utdannelse eller tilstrekkelige kvalifikasjoner innenfor et bestemt fag eller område. Det vil si: de holdninger, ferdigheter, kunnskaper og erfaringer som er nødvendige for å yte god omsorg og service innenfor er yrke. 

Yrkeskompetanse er det du skal kunne etter at du har fått opplæring innenfor et yrke. For eksempel vil en utdannet ambulansearbeider ha yrkeskompetanse innenfor sitt arbeids- og ansvarsområde. 

Arbeidsoppgavene de forskjellige yrkesgruppene utfører har utviklet seg med endringene i samfunnet. Det er forskjell på hva de lærte tidligere i forhold til i dag. Samfunnet er alltid i utvikling og i framtiden vil kanskje yrkesgruppene ha andre arbeidesoppgaver og ansvar enn de har i dag. Kravene til utdanning og yrkeskompetanse har økt sterkt i den senere tid, likeså kravet til omstilling og fleksibilitet.

Muligheten til å definere yrker og fag er i noen sammenhenger begrenset. Det kan derfor skilles mellom skolekompetanse og erfaringskompetanse, og mellom spesifikke yrker og breddekompetanse innen et arbeidsfelt. Supervisor er en tittel som kan gis en spesiell ressursperson.
Wuhan-Guangzhou høyhastighetstogs rutekart
Wuhan hovedbanegård.
Guangzhou sørbanegård, 2010
**Wuhan-Guangzhou høyhastighetstog**, også kjent som **Wuguang passasjertog** (kinesisk: 武广客运专线, pinyin: *Wǔguǎng Kèyùn Zhuānxiàn*), er en 968 km lang høyhastighetstoglinje mellom Wuhan (i provinsen Hubei) og Guangzhou (i Guangdong) i Folkerepublikken Kina. 

Den er verdens raskeste (2010) jernbanetjeneste, med en gjennomsnittlig hastighet ved nonstoptrafikk på 313 km/t. Det gir en reisetid mellom Wuhan og Guangzhou på knapt tre timer.

I Wuhan er startpunktet jernbanestasjonen Wuhan hovedjernbanestasjon, i Guangzhou er endepunktet i en for formålet nybygd jernbanestasjon, Guangzhou sørbanegård.

Toglinjen er del av den fremtidige 2200 km lange Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane. Sektoren Beijing-Wuhan ble ferdigstilt i desember 2012.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 30. september 2011. Besøkt 28. desember 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Yppersteprest i Tabernakelet i det gamle Israel iført efod-drakt som beskrevet i 2. Mosebok kapittel 2. På tegningen er også to levitter, etterkommere av Levi i tempeltjeneste.  Tegning: *The History of Costume* av Braun & Schneider, ca. 1861-1880 
**Ypperstepresten (øverstepresten) i Israel** (hebraisk: **כהן גדול** *Kohen gadol,* «Den store prest») var øverste prest og leder for presteskapet i oldtidens Israel. Blant yppersteprestens oppgaver var særskilte rituelle handlinger på store festdager, deriblant soningsdagen. Han overtok etter hvert oppgaver som kongen hadde hatt (2 Sam 6,12–19). I likhet med kongen skulle han salves (2 Mos 29,29).

Prestedrakt
-----------

Albrecht Dürers tresnitt «Kristus foran Kaifas» fra 1512 viser Jesus som føres til ypperstepresten Josef Kaifas, leder av Sanhedrin («det høye råd») under prosessen mot ham (Matt 26,3; 57–68; Joh 18,13–24).
Ypperstepresten hadde også en spesiell embedsdrakt beskrevet i 2. Mosebok kapittel 28 i *Bibelen*. I tillegg til kappe og turban skulle presten ha en blå, ermeløs overkledning utenpå og en *efod* (et forklelignende klesplagg) over der igjen. Turbanen var utstyrt med innskriften «Hellighet tilhører Jahve». På brystet hadde presten en spesiell brystplate (*hoshen*) med tolv edelstener.

Kjente yppersteprester
----------------------

Ifølge *Bibelen* var den første ypperstepresten Moses' bror Aron. Alle prestene stammet fra Aron gjennom hans sønner Eleasar og Itamar. Yppersteprestene Annas og Josef Kaifas spiller en sentral rolle i Det nye testamentet og ypperstepresten Ananias sønn av Nebedeus var apostelen Paulus' anklager i år 58 e.Kr.

Øverstepresten skulle være av sadokidenes ætt, men med makkabeeren Jonatan overtok hasmoneernes ætt verdigheten, inntil 35 f.Kr. Seinere skiftet øversteprestene ofte, inntil romerne i 70 e.Kr. satte en stopper for nye utnevnelser.

I dag er det ikke lenger noen yppersteprest i jødedommen, selv om det eksisterer en fremgangsmåte for valg av en yppersteprest i forordningene.

Referanser
----------

1. 1 2  Om prestedrakten i 2 Mos 28
2. 1 2 3 4  Oppslagsordet «øversteprest» i *Store norske leksikon* (besøkt 29. juni 2014)
3. ↑  2 «Paktkisten kommer til Sion», Sam 6,12–19
4. ↑  Om prestevigselen i 2 Mos 29,29
5. ↑  Matt 26,3; 57–68: «Jesu lidelse og død»
6. ↑  Joh 18,13–24: «Jesus Lider og dør»

Eksterne lenker
---------------

* (en) High priests of Israel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Yrkespedagogikk** er et vidt begrep som omfatter pedagogisk aktivitet i form av undervisning, læring og utviklingsarbeid rettet mot yrkesfag i den videregående skolen og mot lærerutdanning og lærerarbeid til denne sektoren. Yrkespedagogikken har fotfeste i både arbeidslivspraksis og skolepraksis, ofte omtalt som det doble praksisbegrepet. Kjernen i det yrkespedagogiske fagområdet er yrkesdidaktikken som binder sammen yrkesfag i skolen, arbeidslivets mange yrker og læringsprosesser.

I Norge startet utdanning i yrkespedagogikk i 1947 som et ettårig studium ved Statens yrkeslærerskole. I 1967 ble studiet slått sammen med Statens Yrkeslærerkurs til Pedagogisk seminar for yrkeslærere og i 1978 ble hovedfag i yrkespedagogikk utviklet for å møte behovet for høyere utdanning på feltet.

Mastergrad
----------

Ved studiereformen i 2003 ble hovedfaget endret til master i yrkespedagogikk. Høgskolen i Oslo og Akershus avdeling Kjeller har vært eneste studiested som tilbyr denne utdanningen, men fra 2011 er det etablert et mastergradsstudium i yrkesdidaktikk ved NTNU. Studiet gir 120 studiepoeng og er et samlingsbasert deltidsstudium over åtte semestere. Det undervises på norsk og det tas opp 43 studenter på hvert kull.

For å komme inn på studiet må man ha yrkesfaglærerutdanning eller profesjonsrettet bachelorutdanning med minst 60 studiepoeng grunnleggende + 20 studiepoeng fordypning i yrkespedagogikk. Også yrkesfaglærere med fagbrev og fire års praksis i faget pluss to års yrkesteoretisk utdanning og ettårig pedagogisk utdanning og ytterligere 20 studiepoeng fordypning i pedagogikk kan begynne på mastergradsstudiet.

Eksterne lenker
---------------

* Om mastergradsstudiet i yrkespedagogikk
**Liga Deportiva Alajuelense**, også kjent som **La Liga** eller **Alajuelense**, er en costaricansk fotballklubb fra Alajuela. Den ble grunnlagt 18. juni 1919 og spiller hjemmekampene sine på Estadio Alejandro Morera Soto. Den er sammen med Deportivo Saprissa en av de to største klubbene i Costa Rica, og er landets nest mest populære klubb etter Saprissa. Kampene de to imellom kalles «El Clásico». Alajuelense har vunnet en rekke trofeer i internasjonale turneringer. Klubben har spilt i eliteserien sammenhengende siden 1921.

Hjemmedraktene består av trøyer med røde og sorte vertikale striper, sorte bukser og røde strømper. Bortedraktene er hvite. Tilhengerne av klubben kalles «liguistas».

Eksterne lenker
---------------

* (es) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Liga Deportiva Alajuelense – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Liga Deportiva Alajuelense hos Soccerway


| * v
* d
* r
Liga FPD 2021/22 |
| --- |
|  | 
* Alajuelense
* Cartaginés
* Grecia
* Guadalupe
* Guanacasteca
* Herediano
* Jicaral
* Pérez Zeledón
* San Carlos
* Santos de Guápiles
* Saprissa
* Sporting San José

 | Costa Ricas flagg |
**Karl Kristian Over-Rein** (født 28. april 1946 i Levanger, død 29. august 2011 i Oslo), var en norsk forfatter. Han har også arbeidet som journalist og sjømann. I 1971 reiste han til England hvor han utdannet seg til spesialsykepleier i psykiatri. Etter tilbakekomsten til Norge i 1980 arbeidet han flere steder innen helsevesenet. Han debuterte som skjønnlitterær forfatter i 1983 med romanen «Den utstøtte». Han har utgitt 11 bøker. Han har skrevet både skjønnlitteratur, krim og flere bøker om slektsforskning.

Bibliografi
-----------

### Skjønnlitteratur

* *Den utstøtte* – Roman (1983)
* *Hevnen går i ring* – Kriminalroman (1987)
* *Mannen med lyddemperen* – Kriminalroman (2001)
* *Blodig trekant* (2004)
* *Skinnet bedrar* – Kriminalroman (2007)

### Faglitteratur

* *På haiketur i New Zealand* (2000)
* *Slekten Over-Rein* (2005)
* *Slekten Sundfær* (2005)
* *Slekten Holm* (2005)
* *Slekten Bosness* (2005)
* *Ole Richter, statsministeren som valgte revolveren* (2011) ISBN 9788292870532

Eksterne lenker
---------------

* (no) Oppføring i Norsk forfattersentrum

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Yrkesetikk** omfatter de moralske forventningene til utøverne i en bestemt yrkesgruppe. Yrkesetikk kan bestå av lovregulerte standarder, av retningslinjer som yrkesgruppen selv har forpliktet seg til, og/eller av uskrevne regler. Yrkesetikk skal på den ene siden sikre et felles verdigrunnlag å arbeide ut fra (innenfor yrkesgruppen) og på den andre siden at yrket bidrar til samfunnets og allmennhetens beste. Som fagdisiplin regnes yrkesetikken som en del av den anvendte etikken.

Generelle yrkesetiske prinsipper
--------------------------------

Selv om ulike yrker har formulert sine yrkesetiske retningslinjer litt forskjellig, har de noen fellestrekk. De fleste yrkesetiske retningslinjer sier noe om:

* å respektere alle menneskers likeverd
* å opptre ærlig og redelig
* å opptre åpent og ansvarlig
* å tilstrebe obektivitet
* å overholde lover og regler
* å vise respekt for kolleger og kunder/klienter
* å utvikle seg faglig
* å fremme et positivt samarbeid med andre yrkesgrupper
* å bidra til samfunnet og allmennhetens beste.
* å vise omsorg

Eksempel: sykepleie
-------------------

For å sikre at man har et felles verdigrunnlag å arbeide ut fra i helse- og sosialsektoren, har de fleste yrker i denne sektoren utarbeidet egne yrkesetiske retningslinjer (se f.eks. legenes hippokratiske ed). Det er regler som sier noe generelt om hvordan en skal opptre på en arbeidsplass i ulike samarbeidsforhold, og hvilke holdninger en forventer av den enkelte i yrkesutøvelsen. De yrkesetiske retningslinjene er med på å gi en yrkesgruppe en felles verdimessig plattform og en felles identitet. Retningslinjene skal også gi pasienter/brukerne trygghet for at ingen skal kunne misbruke stillingen sin, at yrkesutøverne overholder taushetsplikten m.m.

Innen sykepleie vil en ansatt kanskje møte pasienter og pårørende som har andre forventninger om hva god omsorg er, enn det de selv har. Når mennesker fra mange forskjellige land og kulturer arbeider sammen i et flerkulturelt samfunn, er det spesielt viktig å være enig om hvilke verdier som skal gjelde i møte med pasienter/brukere, pårørende, kollegaer og arbeidsgivere.

Utdypende artikler om konkrete yrker
------------------------------------

* Forskningsetikk
* Ingeniøretikk
* Medisinsk etikk
* Næringslivsetikk
* Presseetikk
* Rettsetikk
* Teknologietikk

Se også
-------

* Den hippokratiske ed
* *Etikk i praksis*

Eksterne lenker
---------------

* *Business and Professional Ethics Journal*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** NKC
 |
**Petter Jori Andaras Morottaja** (født 11. juli 1982 i Inari, Finland) er en finsk forfatter som skriver bøker på enaresamisk. Han utga sin første bok 17 år gammel. I en alder av 25 stilte han som kandidat til Sametinget i Finland, men ble ikke valgt. Han er aktiv i den enaresamiske organisasjonen Anarâškielâ servi Co. og han er redaktør i organisasjonens nettavis Kierâš, som blir utgitt en gang i uken. Han underviser også i enaresamiske på en rekke steder, blant annet ved Helsingfors universitet. Han er sønn av Matti Morottaja og bror av Amoc som rapper på enaresamisk.

Debutboken hans, *Suábi maainâs*, var den første fantasyromanen som ble utgitt for enaresamisk ungdom. Hans andre bok, utgitt et år senere, er en barnebok. Begge bøker har blitt utgitt av Anarâškielâ servi Co. og er illustrert av Martti Rikkonen.

Bibliografi
-----------

* *Suábi maainâs* 1999.
* *Riävskánieidâ* 2000.

Referanser
----------

1. ↑  History of Inari Sámi Arkivert 5. mars 2012 hos Wayback Machine. Arkivert 2012-03-05 hos Wayback Machine
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 18. oktober 2019. Besøkt 18. oktober 2019.
3. ↑  «Archived copy» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 5. mars 2012. Besøkt 5. mars 2012.
4. ↑  «Siida: Literature». Arkivert fra originalen 10. november 2007. Besøkt 18. oktober 2019.
5. ↑  Inari Sámi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
Kosala i det 6. århundre f.Kr.
**Kosala** (devanagari: कोसल) er en historisk region i India, som omtrentlig tilsvarer området til regionen Oudh i den nåværende indiske delstaten Uttar Pradesh. I den theravādabuddhistiske tekstsamlingen *Anguttaranikaya* innenfor *Sutta pitaka*, såvel som i jainteksten *Bhagavati sutra*, beskrives Kosala som en av de 16 (*Solasa*) Mahajanapadas (mektige riker) i det 6. århundre f.Kr. Dets kulturelle og politiske styrke ga det en status som stormakt. Riket ble svekket gjennom en serie med kriger mot nabolandet Magadha, og i det 4. århundre f.Kr. ble Kosala absorbert av Magadha. Kosala hadde tre større byer – Ayodhya, Saket og Sravasti, og en rekke mindre byer hvorav de mest kjente er Setavya, Ukattha, Dandakappa, Nalakapana og Pankadha. Avodhya beskrives i Puranaene som hovedstaden i Kosala under kong Ikshvaku og hans etterkommere. Sravasti var hovedstaden i Kosala mellom det 6. århundre f.Kr. og det 6. århundre e.Kr.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** Nationalencyklopedin
 |
**Yrkeshygieniker** er en profesjonstittel for en person som har spesialkompetanse på å identifisere og kartlegge kjemiske, fysiske og biologiske arbeidsmiljøfaktorer. En yrkeshygieniker kan iverksette tiltak for å eliminere eller redusere helserisiko. I sitt arbeid må personen kjenne til norsk og internasjonalt regelverk og standarder innen området, og må kunne foreta risikovurdering og igangsette systematisk HMS-arbeid.

Yrkeshygienikerne i Norge har Norsk Yrkeshygienisk Forening som sin interesseorganisasjon. Norsk Yrkeshygienisk Forening er medlem av den internasjonale yrkeshygiene foreningen International Occupational Hygiene Association.

Det er etablert en sertifiserings ordning - Norsk Yrkeshygienisk Sertifisering - for yrkeshygienikere. Sertifisering gir rett til tittelen "Sertifisert yrkeshygieniker". Sertifiseringen er internasjonalt godkjent.

Yrkeshygienikere arbeider bl.a. med: 

* Støy og støykartlegging
* Stråling fra trådløsenett (WiFi, mobilnett) og radarer
* Inneklima i skoler, barnehager og på arbeidsplasser
* Kartlegging og vurdering av eksponering for kjemikalier, kjemikaliestyring og tiltak for kontroll med eksponering
* Vurdering og rekonstruksjon av historisk eksponering
* Veiledning av personer med mulig yrkessykdom
* Oppfølging av nybygg og modifikasjoner (teknisk arbeidsmiljø)
* Undervisning, formidling og forskning

Bedriftshelsetjenester skal ifølge Arbeidstilsynet ha tilstrekkelig kompetanse innenfor yrkeshygiene.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Yrkeshygienisk Forening (NYF)
* Norsk Yrkeshygienisk sertifisering (NYS)
* Arbeidstilsynet
* International Occupational Hygiene Association (IOHA)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
**Karl Rafreider** (født 6. mars 1917 i Bressanone) var en østerriksk langrennsløper, som deltok i Vinter-OL 1948, 1952 og 1956.

Han var med på det østerrikske stafettlaget som ble nr. 4 i 4x10 km stafett under Vinter-OL 1948, der han gikk sammen med Josef Gstrein, Josef Deutschmann og Engelbert Hundertpfund. Individuelt kom han på 28.-plass på 18 km. Fire år senere deltok han i Vinter-OL 1952 i Oslo, og kom der på femteplass på 10 km. Under Vinter-OL 1956 kom han på 35.-plass på 15 km, og han deltok på Østerrikes stafettlag som kom på ellevteplass på 4 x 10 km stafett.

Referanser
----------

1. ↑   en.wikipedia.org, besøkt 5. mars 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 20. januar 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Sports-References.com - *Karl Rafreider*, besøkt 2. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Karl Rafreider – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Karl Rafreider – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Jonas Grønner** (født 11. april 1994) er en norsk tidligere fotballspiller.

Karriere
--------

Han debuterte i Tippeligaen for Brann mot Sogndal den 16. mai 2012, og signerte sin første proffkontrakt for klubben to uker senere, den 31. mai 2012.

Jonas Grønner gjorde seg bemerket da han som 16-åring spilte to kamper fra start i NM 2010, først mot Arna-Bjørnar og deretter mot Fyllingen. Han ble da en av de yngste spillerne noensinne som spilte for Branns a-lag.
Grønner var sentral da Branns guttelag spilte seg frem til finalen i NM samme år. Han etablerte seg også på det norske G16-landslaget og spilte åtte kamper der. Han var kaptein på både klubb- og landslag.

I slutten av 2011 ble han plassert på Branns b-liste, noe som betydde at han kunne spille kamper i Tippeligaen selv om han ikke hadde profesjonell kontrakt med klubben. Han fikk likevel ikke debutere denne sesongen. Neste sesong ble han igjen plassert på b-listen, og fikk sin debut som innbytter i Branns 5–0-seier over Sogndal den 16. mai. Femten dager senere signerte han sin første profesjonelle kontrakt med klubben, som strakk seg ut 2013-sesongen. 

Den 2. september 2012 fikk Grønner sin første kamp fra start i Tippeligaen. Brann vant kampen 4–1 over Molde, og Grønner fikk ros for innsatsen. Siden har han startet tre Tippeligakamper, mot Tromsø den 11. november 2012, mot Odd den 26. april og mot Sogndal den 5. mai 2013.

Den 12. januar 2013 forlenget Grønner kontrakten sin til å vare ut 2015-sesongen.

Den 27. juli 2013 ble Grønner lånt ut til den islandske klubben Knattspyrnufélag Reykjavíkur. Avtalen varte ut 2013-sesongen. Grønner spilte ni kamper på Island, og ble en del av laget som vant Úrvalsdeild 2013.

I 2022 begynte han som ekspertkommentator i Warner Bros. Discovery Norway.

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID ce5ff136[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   transfermarkt.com, oppført som Jonas Grönner, Transfermarkt spiller-ID 153430, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Ba.no - Grønner i A-stallen
4. ↑  brann.no - To nye år for Grønner og Øvretveit
5. ↑  brann.no - Grønner lånes ut til KR Reykjavik
6. ↑  NIFS - Jonas Grønner
7. ↑  «Lars Bohinen og Jonas Grønner signerer for Warner Bros. Discovery» **(engelsk)**. Besøkt 11. september 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jonas Grønner – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Jonas Grønner – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Jonas Grønner – Soccerway Rediger på Wikidata

* (no) Jonas Grønner – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Jonas Grønner – FBref Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Marmorert øksefisk** er en art i gruppen karpelaksfisker. Det er en ferskvannsfisk som lever i Sør-Amerika. 
Den blir vanligvis rundt 35 mm lang, med en usedvanlig kroppsform. Kroppen er flattrykt fra sidene og brystet sterkt forstørret.

Marmorert øksefisk har en gyllen linje som strekker seg fra øyet til halefinnen, og området under denne har et brun- og kremfarget marmoraktig mønster (derav navnet).
Den kan «fly» over vannflaten ved å flakse med brystfinnene. 

Marmorert øksefisk er vanlig i akvariehandelen. Som de fleste fisk fra Amazonas foretrekker den bløtt, surt vann.
Den holder seg øverst i akvariet, ved overflaten, og kan være sky ved fôringstid den første tiden etter at den har blitt satt i akvariet. Med litt tid og riktige vannverdier blir den roligere.

Som de fleste karpelaksfisker er marmorert øksefisk altetende og foretrekker en variert diett.
Den tar imidlertid kun fôr fra overflaten, og vil ikke bevege seg nedover i vannet for å ta synkende fôr.
Marmorert øksefisk kan være sky, og blir lett skremt av større eller hurtigsvømmende fisk, så den passer bare for veldig fredelige selskapsakvarier eller artskar. 
Den trives også bedre hvis den slipper å dele toppsjiktet med andre arter og hvis den holdes i stim.

Den liker å ha planter med lange blader å gjemme seg under. Det er absolutt nødvendig å ha et tett lokk på akvarier som inneholder denne fisken, ettersom den kan og vil hoppe når den blir skremt. 
Marmorert øksefisk er en eggspreder og noe vanskelig å avle på.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Marmorert øksefisk* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Marmorert øksefisk* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Marmorert øksefisk* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Marmorert øksefisk* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *Marmorert øksefisk* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Marmorert øksefisk* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Carnegiella strigata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Carnegiella strigata* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Carnegiella strigata* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Jonas Greger Walnum** (født 20. august 1771 i Steigen, død 10. mars 1838 i Alstahaug) var en norsk politiker og proprietær.

Walnum var sønn av Ole Walnum og Else Marie Greger,han var gift med Else Maria Meyer Hersleb, datter av Jørgen Sverdrup Hersleb og enke etter Tøger Bech. Else Hersleb var den eldste søster av teologen Svend Borchmann Hersleb. og de hadde en rekke barn.

Walnum tilhørte en gammel nordnorsk handelsslekt. Fra rundt 1795 drev han gjestgiveri i Sandnessjøen, og noen år senere kjøpte han landeiendommene som ble kjent som *Walnumgodset* av sin svigerfar. Han var selveier og proprietær på Herøy i 1801.

Jonas Walnum ble valgt inn på Stortinget for perioden 1824-36 som representant for Nordlandenes Amt. Grunnet sykdom møtte han ikke. Han satt på Stortinget i kun en periode.

Walnum hadde to sønner som ble prester. Hans eldste sønn Jørgen Olaus Hersleb Walnum ble ordinert i Herøy kirke i 1828 av biskop Mathias Bonsak Krogh, en av biskopens siste embetshandlinger. Jørgen ble gift med Christiane Holst, datter av sorenskriver og godseier Alexander Holst på Offersøy. Datteren Anne Cathrine ble gift med Isak Coldevin fra Dønnesgodset og datteren Hanna med Alexander Holts eldste sønn Hans som senere ble fogd i Salten.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 936[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Hagerup Genealogy». Arkivert fra originalen 16. februar 2012. Besøkt 30. november 2012.
3. 1 2  «Jonas Greger Walnum». Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste. Arkivert fra originalen 15. april 2012. Besøkt 30. november 2012.
4. 1 2  Tallak Olsen Lindstøl (1914). *Stortinget og statsraadet : samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø*. Kristiania.  s.936
5. 1 2 3  Axel Coldevin (1943). *Jordegods og storgårder i Nord-Norge : historie, arbeidsliv, kultur*. Trondheim. s. 163 164.
6. ↑  Ofstad Genealogy
7. ↑  Vestraat Genealogy

Eksterne lenker
---------------

* (no) Jonas Greger Walnum hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Jonas Johansen Hestnes** (født 27. oktober 1869 i Halsa på Nordmøre, død 19. november 1926) var en norsk avisredaktør og politiker (V). Han var innvalgt på Stortinget fra Kristiansund kjøpstad 1910–1915.

Han var sønn av gårdbruker Johan Nilsen Hestnes og Karen Jakobsdatter og bror av stortingsmann Nils Hestnes. Han vokste opp på slektsgården Hestnes ved Valsøyfjorden. Han giftet seg i 1898 med husmor og musikklærer Tora Solem, som han fikk barn med. Etter eksamen ved Tromsø seminar i 1888 var han lærer i Kristiansund 1889–1890 og Ibestad 1891–1893. Hestnes var redaktør i Venstre-avisen *Romsdalsposten* i Kristiansund 1891–1926.

Hestnes var kjent som en stor folketaler, og lot seg påvirke av vennskapet med Bjørnstjerne Bjørnson, Hans Rasmus Astrup, Vilhelm Andreas Wexelsen og Johannes Steen. Hestnes var innvalgt representant på Stortinget fra Kristiansund kjøpstad 1910–1915 og vararepresentant for Ivar Olaus Sundet 1916–1918. Hestnes satt som sekretær i Stortingets sosialkomité 1910–1915 og visesekretær i Odelstinget i 1913. Han var den eneste riksmålsmannen i Venstres stortingsgruppe etter 1909, og agiterte kraftig for sin sak, noe som nesten kostet ham nominasjonen i 1912.

Han var medlem av Kristiansund bystyre og formannskap 1899–1926, varaordfører 1908–1910 og ordfører 1911–1913 og 1916–1917. Han var formann i Romsdals amts venstreforening 1901–1906 og Kristiansunds venstreforening. I perioden 1918–1921 skjøttet han midlertidig stillingen som byens borgermester. Av verv i næringslivet kan nevnes formann i Nordmøre Skibsassuranseforening 1906–1910, styremedlem i Nordmøre Telefonselskap, medlem av forstanderskapet i Kristiansunds Sparebank fra 1902 og styremedlem ved Norges Banks stedlige avdeling 1912–1926.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 311[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 373[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Steenstrup, Bjørn (red.) (1912). «Hestnes, Jonas». *Hvem er Hvem?*. Oslo: Aschehoug. s. 111.
4. ↑  «Folketelling 1910 for 1503 Kristiansund kjøpstad. Jonas Hestnes». Arkivverket. Besøkt 27. juni 2014.
5. 1 2 3  Haffner, Vilhelm (1949). *Stortinget og statsrådet. Med tillegg til Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet 1814-1914. Biografier med tillegg til Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet 1814-1914*. Oslo: Aschehoug. s. 311.
6. ↑  Aass, Eivind (1991). *Byen som brant. Kristiansund 1900-1942, 2. del*. Kristiansund: Barmans bokhandel. s. 104–105.
7. ↑  Mjeldheim, Leiv (1978). *Parti og rørsle. Ein studie av Venstre i landkrinsane 1906-1918*. Bergen: Universitetsforlaget. s. 160–161 og 223–228.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Jonas Hestnes hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Geni **·** VIAF
 |
**Robert Bylot** var en britisk oppdager som levde i begynnelsen av det 17. århundre. I perioden 1610-16 var han med på fire sjøferder til Arktis. Han var av lavere stand, men maktet å avansere til skipskaptein i den kongelige britiske marinen.

Sjøferdene
----------

Bylot var førstestyrmann på Henry Hudson sitt skip *Discovery* på Hudsons 1610-11-ekspedisjoner til det som i dag er kjent som Hudsonbukta. Våren 1611 ønsket Hudson å holde frem med ekspedisjonen, mens mannskapet ville returnere hjem. Uenighet mellom kapteinen (Hudson) og medlemmer av mannskapet endte med at Bylot ble fratatt sin rang. Siden kom det til mytteri og Hudson, sønnen hans og flere sjømenn ble sett om bord i en åpen båt. Ved hjelp av sine evner som navigatør maktet Bylot å føre skipet trygt hjem fra Arktis. Etter hjemkomsten til England ble Bylot tiltalt for mytteri, men frikjent.

Bylot returnerte til Hudsonbukta i 1612 med Thomas Button. Ekspedisjonen overvintret ved munningen av Nelsonelva, og våren 1613 holdt de frem mot nord. Skipene kom så langt nord som 65° nordlig bredde, før dem la kursen hjem til England.

I 1615 ble Bylot hyrt av Muscovy Company til å finne Nordvestpassasjen som kaptein på *Discovery*. Under denne sjøreisa beviste Bylot at Hudsonsundet ikke kunne være skipsrute til Asia.

Muscovy Company hyrte Bylot også året etter, for å holde frem søket etter Nordvestpassasjen. På denne turen hadde han assistanse fra losen William Baffin. Bylot-Baffin-sjøferden kartla det som i dag heter Baffinbukta. Sjøferden oppdaget ellers både Smithsundet og Lancastersundet. Gjennom det siste skulle en tre hundreår senere finne Nordvestpassasjen. Bylot nådde helt nord til 77° 45' nord, så langt nord skulle ingen europeer nå før 236 år senere.

Kartografene i England festet ikke lit til Bylot og Baffins opptegnelser i Baffinbukta. Så sent som i 1812 viste kart over området bare til stiplede linjer; med kommentaren *Baffinbukta etter W. Baffin i 1616, i dag ikke tiltrodd*. Da John Ross kom til området i 1821, viste kartene etter Bylot-Baffinsjøferden seg å være mye nøyaktige.

Den britiske offentligheten gav all æren for oppdagelse til Baffin, Bylot ble rett og slett oversett. Historikeren Farley Mowat har åpnet for to forklaringer til dette. En grunn kan være at Bylot kom fra et lavere lag i det standsorienterte engelske samfunnet enn Baffin, andre grunnen kan være hans medvirkning i mytteriet under Hudsonekspedisjonen.

Bylotøya i kanadisk Arktis er oppkalt etter ham.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** VIAF
 |
**Zebramallen** **(L-46)** er en art maller. Den har navnet sitt fra de hvite og svarte stripene som minner om mønsteret på en sebra. Det er en populær akvariefisk. Den er utbredt i Xingu, en sideelv til Amazonas.

Fisken ble eksportert fra Brasil i så store antall at arten ble truet. Brasils myndigheter svarte ved å forby eksport av zebramaller. Siden dette forbudet ble innført, har det blitt mer aktuelt å drette opp denne eksotiske, kostbare og populære mallen i fangenskap.

Selv om zebramallen noen ganger beskrives som en sugemalle, brukes dette ordet stort sett om fisker som lever av alger. Zebramallen er definitivt ikke en algeeter, og skal ha kjøtt i kosten.

Arten ble først beskrevet i 1991, som den første i gruppen *Hypancistrus*. I 2002 ble *Hypancistrus inspector* beskrevet, og i 2007 ytterligere fire arter.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *zebramalle* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *zebramalle* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *zebramalle* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *zebramalle* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *zebramalle* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *zebramalle* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Hypancistrus zebra* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Hypancistrus zebra* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Hypancistrus zebra* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) *Hypancistrus zebra* Isbrücker & Nijssen, 1991 - FishBase
***Ute av verden*** er Karl Ove Knausgård debutroman. Den ble utgitt på Tiden forlag med Geir Gulliksen som redaktør i 1998. Som første debutant noensinne mottok Knausgård Kritikerprisen for romanen. Han fikk også Bjørnsonstipendet for boka i 1999. 

Boka er delt inn i tre deler og starter i ei lita bygd i Nord-Norge i 1996 hvor 26 år gamle Henrik Vankel jobber som lærervikar. Vankel blir forelsket i en av sine elever, Miriam. Knausgård skildrer en besettende kjærlighetshistorie som fører til at Vankel flykter sørover til Kristiansand. I del to forteller Knausgård om kjærlighetshistorien mellom Henriks mor Ingrid og far Harald. Han skriver om motsetningene mellom bakgrunnene deres, vår Ingrid er ei bygdejente fra Vestlandet mens Harald er fra en ambisiøs famlie fra Kristiansand. Ingrid blir gravid og de gifter seg, når de får neste barn, Henrik, flytter familien sørover. I del tre er Henrik tilbake i Kristiansand etter å ha flyktet fra Nord-Norge. Vi blir presentert for en del flashbacks han får fra han vokste opp der, og et bedre bilde av hvem Henrik Vankel er. Boka slutter med at Miriam skal til Kristiansand i en konfirmasjon, og møter Henrik der. 

Ute av verden kan minne om Lolita av Vladimir Nabokov, men der Nobokov gir oss et klassisk bilde av en psykopat, fokuserer Knausgård på selve besettelsen. Allerede bruker Knausgård en del av de teknikkene han er kjent for, blant annet bruk av ordet *liksom* i beskrivelser og proustianske digresjoner.

Kilder
------

* Hobbelstad, Inger Merete (23. juli 2006)
* Tidligere vinnere av Kritikerprisen - NRK, 5. mars 2002.
* Vinterberg, Søren (12. november 2005).
* Rottem, Øystein (25. november 1998).


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Øystein Bjørdal** (født i 24. august 1948 i Ørsta) er en norsk prest, forfatter og salmedikter. Han har arbeidet mye med liturgikk og kirkemusikk, og var i tidsrommet 2002-2013 domprost i Molde.

Han er utdannet fra Menighetsfakultetet (MF), hvor han var ferdig i 1976. Deretter har han jobbet som res.kap i Førde, sokneprest i Lilleborg i Oslo og amanuensis i Praktisk teologi på MF. Han har også vært studierektor på Liturgisk senter i Trondheim i tre år. Han var også en av fem nominerte til stillingen som biskop i Stavanger bispedømme i 2009.

Av frivillige verv har han vært leder i Norges kirkesangforbund og i Nemnd for gudstenesteliv i Den norske kyrkja. Han har også vært medredaktør for *Luthersk Kirketidende*.

Han har skrevet blant annet *Engelen ved din side* (sammen med Olav Skjevesland, 1994) og *Helse, liv og mot. Om ritualer og symboler i hverdag og helse* (2001). Han er også representert med en egenskrevet salme og en oversatt salme i *Salmer 1997*.

Han er gift med NRK-profilen Oddbjørg Aasen Bjørdal.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Øystein Bjørdal i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Øystein Bjørdal i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Moelven Idrettslag** (stiftet 25. juni 1918 som **Fotballgruppa Trygg**) er et idrettslag fra byen Moelv i Ringsaker. Idrettslaget har grupper innen fotball, friidrett, ski, turn, håndball og allidrett.

Historikk
---------

Fotballen i Moelv startet i det små ca. 1905, men var ikke organisert, ei heller et sammensluttet lag. Kampene ble spilt på "Plassen" ved Strandvik (der Mjøskroa ligger i dag). Fotballgruppa Trygg ble stiftet 25. juni 1918. Stiftere var Peder, Ivar og Lars Schonowd, Bernh. Pedersen med flere. Klubben ble tilsluttet Norges Fotballforbund 27. april 1920. I 1921 ble klubbens navn endret til Moelven Idrettslag. 

I 1930-årene hadde idrettslaget et nokså vellykket fotballag som spilte i daværende klasse B. Laget vant tre pokalturneringer: 1930, 1933 og 1935. Laget spilte seg opp i klasse A i 1935. Høsten 1937 begynte Norgesserien hvor laget var med. Laget rykket ned og spilte i 2. divisjon til krigen startet. Det hadde lenge vært ønske om en ny gressbane etter krigen, nå kunne dette endelig realiseres. Fra Strand Brænderi og Even Glestad ble det kjøpt til sammen ca. 25 mål tomt og dugnadsarbeidet kunne starte. "Æille modølinga" stilte opp. Det sies at en slik dugnadsinnsats har verken før eller siden blitt utrettet av Moelvs befolkning. 

Utover i 50- og 60-åra spilte A-laget i landsdelsserien. Det gikk litt opp og ned, men de hadde en god periode tidlig på 60-tallet hvor de på to år uten tap gikk fra 5. til 3 divisjon. De deltok også i NM-cupen dette året og var ubeseiret i serien. Motstander ble Lisleby fra Oslo, det var stort oppstyr rundt "bondelaget". NRK-Sporten med Arne Scheie var på plass i bussen nedover og gjorde sine intervjuer og stemningen var på topp, men det skulle vise seg at hjemmelaget var noe overlegne og "Modøla" tapte hele 9-0 og reportasjene fra Søndagssporten uteble.

Moelven Fotball
---------------

Utdypende artikkel: Moelven IL Fotball

Eksterne lenker
---------------

* Moelven IL på n3sport
*For filmen med sammen navn, se Håkon Håkonsen (film), for Norges konge i perioden 1217–1263, se Håkon Håkonsson*

***Håkon Håkonsen, en norsk Robinson*** er barnebok fra 1873 av den norske forfatteren Oluf Vilhelm Falck-Ytter. Den er inspirert av Robinson Crusoe av Daniel Defoe og av eventyrbøker som Ballantynes *Koralløya* og Stevensons *Skatten på sjørøverøya*. Romanen beskriver også hvordan livet på den norske seilskipene var i Norges storhetstid som sjøfartsnasjon. I 1990 ble romanen filmatisert som *Håkon Håkonsen (film)*, regissert av Nils Gaup.

Handling
--------

Romanen handler om unge Håkon Håkonsen liv som sjømann, etterfulgt av livet hans på en øde øy etter et forlis. Som eldste sønn i familien, blir hans sendt til sjøs av faren for å bidra økonomisk til familien. Takket været "gode" kontakter, blir Håkon ansatt som kahyttsgutt på skipet "Lord Nelson", der han blir kjent med Jens Gåsøy og blindpassasjeren Mary. Da førstestyrmannen ombord blir kaptein, etter at han har forgiftet kapteinen, blir forholdene på skipet raskt vanskeligere. Under en storm får skipet problemer og forliser, og kapteinen og resten av mannskapet forlater skipet uten Håkon. Håkon våkner til liv på en øde øy hvor han etter en tid oppdager litt av hvert.

Nye utgaver
-----------

Romanen har blitt utgitt flere ganger siden 1873, bl.a. i 1908, 1927 og 1949. 

I forbindelse med filmatiseringen i 1990 ble romanen utgitt i en versjon gjenfortalt av Jón Sveinbjørn Jónsson og som tegneserie av Bruce Parramore, basert på filmen.

  

Portal: Litteratur
**Hege Siri** (født 1. august 1973 i Stavanger) er kunstfotograf og en samisk forfatter som i hovedsak skriver på norsk. Hun er sjøsame og oppvokst i Trondheim og i Nesseby/Unjárga i Finnmark. Hun bor i Vinje kommune i Telemark hvor hun ved siden av sitt kunstneriske virke driver gården, Levad gard nordlandshest/lyngshest.

Siri er utdannet adjunkt med opprykk innen kunstfag og musikk ved HIT og har studert ved Skrivekunstakademiet i Hordaland og ved Norsk barnebokinstitutt, NBI, forfatter og dramatikk utdanning.

Siri har som kunstfotograf flere offentlige innkjøpte verk og har hatt flere fotoutstillinger.

Hun debuterte i 2009 med boka *Et øyeblikk noen tusen år* på Kolon Forlag. I 2013 debuterte hun som barnebokforfatter, boka kom ut på to originalspråk, norsk og nordsamisk, bildeboka *Knust / Uhca Pi,* illustrert avCalef Brown*,* på Magikon forlag. I 2015 kom hun ut med bildeboka *Tunellen* *,* illustrert av Mari Kanstad Johnsen, på Magikon forlag. Tunellen ble nominert av Norsk kulturdepartement til BILDEBOKPRISEN 2015. Rettigheter er solgt til Frankrike, Korea og Kina.

Lyrikk er oversatt og publisert i en rekke land.

Hun har mottatt stipender som forfatter, dramatiker og fotograf.

Referanser
----------

1. 1 2  Kolon forlag. Hege Siri. Besøkt 22. januar 2016.

Kilder
------

* Hege Siris hjemmeside. Forfatteren.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Statens undersøkelseskommisjon for helse- og omsorgstjenesten** er en etat underlagt Helse- og omsorgsdepartementet, opprettet i 2018 etter vedtak i Stortinget 6. juni 2017.

Formålet med kommisjonens arbeid er å «bedre pasient- og brukersikkerheten i helse- og omsorgstjenesten gjennom undersøkelser av alvorlige hendelser og andre alvorlige forhold», og «hensikten med undersøkelsene er å utrede hendelsesforløp, årsaksfaktorer og årsakssammenhenger for å bidra til læring og forebygging av alvorlige hendelser.» Den skal ha en bred tilnærming til undersøkelsene og kunne se på faktorer som rammebetingelser, arbeidsmiljø og sikkerhetskultur – og gi anbefalinger til relevante aktører i helsesektoren, slik som eiere og tilsynsmyndigheter.

Kommisjonen er ikke et kollegialt organ av oppnevnte medlemmer, men utgjøres av ansatte og ledes av en direktør. Den skal utføre sine oppgaver uavhengig og selvstendig og kan ikke instrueres i faglige spørsmål. Direktør er Pål Iden, lege og spesialist i samfunnsmedisin, tidligere fylkeslege i Telemark og Rogaland og fagdirektør i Helse Vest RHF. Kommisjonen har kontor i Stavanger. Den skal ha rundt 20 ansatte og et årlig budsjett på rundt 40 millioner kroner.

Kommisjonen ble opprettet ved egen lov, som ble behandlet i Stortinget i juni 2017. Enkelte bestemmelser i loven (paragrafene 1, 2, 4 og 20) trådte i kraft 15. juni 2018 og de øvrige 1. mai 2019. Spesialisthelsetjenestens plikt til å varsle er den samme til kommisjonen som til den eksisterende varslingsordningen til Statens helsetilsyn, begge ordningene følger av spesialisthelsetjenesteloven § 3-3 a.

Kommisjonen la frem sine tre første rapporter 15. juni 2020.

Referanser
----------

1. ↑  *Pål Iden blir direktør for Statens undersøkelseskommisjon for helse- og omsorgstjenesten*. Helse- og omsorgsdepartementets nettsted, 15.5.2018. Besøkt 28.6.2018.
2. ↑  Lovens §§ 1 og 5.
3. ↑  *Etablerer undersøkelseskommisjon for helse- og omsorgstjenesten*. Helse- og omsorgsdepartementets nettsted, 12.10.2017. Besøkt 28.6.2018.
4. ↑  Lovens § 4.
5. ↑  *Ny undersøkelseskommisjon skal granske feil i helsetjenesten*. vg.no, 15.11.2018. Besøkt 20.2.2019.
6. ↑  *Lovvedtak nr. 92 (2016–2017), se § 21.* Stortingets nettsted. Om ordningen i Statens helsetilsyn, se *Varsel om alvorlige hendelser i spesialisthelsetjenesten*. Statens helsetilsyns nettsted, 14.6.2018. Arkivert 28. juni 2018 hos Wayback Machine. Begge besøkt 28.6.2018.
7. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell hjemmeside. Besøkt 20.2.2019.
* *Lov om Statens undersøkelseskommisjon for helse- og omsorgstjenesten*. Stortingets saksside med lenker til regjeringens lovforslag, Helse- og omsorgskomiteens innstilling og lovvedtaket.. Besøkt 28.6.2018.
* Loven på Lovdata. Besøkt 28.6.2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Forvaltningsdatabasen **·** Brønnøysundregistrene
 |
***Hegemus peregrinus*** er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En ganske stor (opptil 45 millimeter), kraftig gullbasse. Kroppsformen er påfallende bred. På farge er den brunlig, ganske blank, pronotum med smalt kremgul ytterkant. Oversiden er tett og kraftig punktert. Hannen har et T-formet horn midt i pannen og en pigg på hver side av dette. Pronotum er mye bredere enn langt, nærmest firkantet, men med avrundede forhjørner, dekkvingene mye bredere enn pronotum, bredest like bak "skuldrene", avsmalnende bakover.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i muld som samler seg i råtnende trestammer. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og utflytende sevje. Arten er knyttet til primærskog.

Utbredelse
----------

Arten lever i Angola.

Systematisk oversikt
--------------------

Denne slekten er trolig nært beslektet med slektene *Goliathus* og *Fornasinius*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
				+ Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
					- Stammen Goliathini
						* Slekten *Hegemus* Thomson, 1881
							+ ***Hegemus peregrinus*** (Harold, 1878)

Kilder
------

* Liste over artene
* Nettside om arten[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hegemus peregrinus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Hegemus peregrinus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Hegemus peregrinus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Russlands flagg Russland |
|  i skihopping: |
| Skihopp Junior-VM |
| Gull | Lahtis 2019 | Lagkonkurranse |
| Gull | Lahtis 2019 | Mikslag |
| Sølv | Lahtis 2019 | Normalbakke |
| Sølv | Kandersteg 2018 | Lagkonkurranse |

**Lidija Artjomovna Jakovleva** (russisk: Лидия Артёмовна Яковлева; født 14. august 2001 i Kirov) er en russisk skihopper.

Karriere
--------

Jakovleva tok lagsølv med de russiske juniorjentene under Junior-VM på ski 2018 i Kandersteg, på lag med Ksenija Kablukova, Aleksandra Kustova og Sofja Tikhonova.

24. mars 2018 debuterte Jakovleva i verdenscupen i skihopping i Oberstdorf, hvor hun akkurat ikke nådde finaleomgangen med en 31.-plass.

Under Junior-VM på ski 2019 i Lahtis ble Jakovleva dobbelt juniorverdensmester. Først tok hun individuelt sølv i normalbakke, deretter laggull med de russiske juniorjentene; Marija Jakovleva, Aleksandra Barantseva og Anna Sjpynjova, og avsluttet mesterskapet med sitt andre gull i mikslagkonkurransen, på lag med Anna Sjpynjova, Mikhail Purtov og Maksim Sergejev.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lidija Jakovleva – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Lidija Jakovleva – skijumping.pl Rediger på Wikidata