recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tjerand Tormod Lunde** (født 31. mars 1934 på Valen i Kvinnherad, død 5. juli 2017 samme sted) var en norsk psykiater og friidrettsutøver. Han var administrerende overlege ved Valen sykehus og hadde der i perioder eneansvaret faglig og administrativt. Lunde fikk i 2006 Kongens fortjenstmedalje i gull for sitt virke ved Valen i 35 år. Faren Konrad Lunde var direktør ved Valen i 42 år.

Valen sjukehus i 2020.
Tjerand Lunde var leder av idrettslaget Trio fra 1976 til 2012, og ble selv kretsmester i friidrett 36 ganger. Han var en god tikjemper og ble norsk juniormester og tok flere medaljer i norgesmesterskap for senior. Han ble norgesmester i stavsprang i 1953 (junior), i seniorklassen tok han bronse i stav i 1958 og i lengde i 1957. Som veteran ble han norsk mester 10 ganger. Han spilte fotball på det lokale laget. Han fikk Kvinnherad kommunes kulturpris i 2002 og Kvinnherads idrettspris i 2013. Lunde representerte Senterpartiet i kommunestyret.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Alle tider menn, etternavn L, Norsk Friidrett
3. ↑  «Den svenske psykiateren Tom Lundin har skrive bok om gravplassar». *Haugesunds Avis*. 11. desember 2010.
4. 1 2  «Tjerand Lunde». *Kvinnheringen*. 21. juli 2017.
5. ↑  «Nytt om navn». *Tidsskrift for Den norske legeforening* **(norsk)**. 29. november 2006. Besøkt 16. august 2017.
6. ↑  Fossen, Kjell (5. august 2017). «Tjerand Lunde (minneord)». *Aftenposten*.
7. ↑  Prestnes, John (7. august 2017). «Minneord Tjerand Lunde». *Kvinnheringen*.
8. 1 2  «Heider til Tjerand». *Kvinnheringen*. 24. mai 2013.
9. ↑  Sætre, Jonn Karl: Minneord. *Bergens Tidende*, 6. juli 2017

Eksterne lenker
---------------

*
**Equalizer** er et ord lånt fra engelsk som betyr jevnstiller.
Ordet ble opprinnelig brukt om håndvåpen i «det ville vesten» fordi de jevnet ut fysiske styrkeforskjeller.

Uttrykket brukes i dag om lydbehandlingsdelen av stereoanlegg, der en finner kontroller som kan styre lydstyrke på frekvensområder opp eller ned i forhold til det generelle lydnivået. Equalizerfunksjoner er også en delfunksjon til miksepulten i et lydstudio. Et vanlig stereoanlegg vil ofte kunne styrke eller svekke (ha inngrepsfrekvensområdene) bass, mellomtoner og diskantlyd – eller mere avansert, med flere inngrepsfrekvenser.

Bruken av equalizer kan bidra til å bedre lyden fra dårlige høyttalere, dempe ulyder, tilpasse høyttalerlyden til avspillingsrommet og legge på lyder i hørselssvekkede frekvensområder.

Grafiske equalizere er utstyrt med display som enten viser den valgte lydkurven eller – ved dynamisk display -
også gi et løpende inntrykk av lyden ved å vise et foranderlig søylediagram.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**«Det befriede Europa 1831»** er et langt dikt Henrik Wergeland skrev til sin diktsamling *Digte. Anden Ring*. Det er skrevet høsten 1831 og bør sammenholdes med diktet «Republikanerne» av Johan Sebastian Welhaven.

Diktet er langt og komplisert, og er delvis i fri prosa, dels på vers med rim. Ettersom det er skrevet under inntrykkende av samtidens situasjon, inneholder det en rekke referanser til nær og fjern historie. 

Diktet oppsummerer den politiske situasjonen etter opprøret i Polen i 1831, og refererer også til frihetskampen i Belgia, til Napoleon, den franske revolusjon, den hellige allianse, Metternich, og dessuten opprøret på Java. 

Dikteren begynner med at frihetsdrømmene mistet retning og falt til jorda etter 1815 og Napoleons nederlag. Han sier at menneskeheten i lang tid har vært ført blind i ring av den hellige allianse, og at dette har ført til en drøm om den greske antikken heller enn en oppmerksomhet rettet mot samtidens problemer. Så hører han plutselig at det runger fra Paris, og blir vekt av julirevolusjonen, og dermed blir han samtidsoppmerksom igjen. Han registrerer hvordan en rekke opprør rundt i Europa fra Paris via Belgia til Polen er i ferd med å velte de siste årenes tvangspolitikk, og bryter ut i en ren revolusjonsode – der det beskrives hvordan blodet nærmest oversvømmer byene og de gamle katedralene, «lasternes bolsted». Sentret for dette er atter en gang Frankrike, og dikteren håper dette er et tegn på en ny og bedre tid. 

Selv om diktet kan karakteriseres som et av Wergelands mest blodige, ønsker han likevel forsoning, og at de falne fyrstene skal gå i seg selv. Karakteristisk nok favner han videre enn en ren politisk revolusjon, og erklærer at frihet er himmelens sak: *Var englen ei fri, da i himmelen oppstand!*

Diktet er interessant på mange måter, fordi det sier en god del om Wergelands politiske holdning. Tidvis foregriper han det kommunistiske manifest. 

Diktet munner ut i en mer kosmisk visjon:

*Sitt ikke på Kaukasus eller på Skrei*
*Hvis stort du vil se, det hjelper deg ei.*
*Sitt heller i natten, lukk øynene til,*
*da måskje, hvis din genius vil*
*du mer får å se enn blott kappen av guden*
*som går gjennom verden og tiden*
*og menneskeferden sin evige vei.*
*Da gyser du ei, om et land enn forgår,*
*om midt i et storhav av tårer du står …*
For Wergeland på denne tiden er det friheten som er det ultimate gode, og dikteren ser for seg hvordan menneskeheten, gjennom blant annet kamper og ofre, vinner større og større frihet.

Eksterne lenker
---------------

* Det befriede Europa 1831

Portal: Litteratur
**Equipoise** (Boldenon) er et oljebasert derivat av testosteron som vanligvis er festet til undecylenate-esteret, hvilket gir det en halveringstid på 14-16 dager. Dette gjør at man må bruke det over lang tid for å få mye utav det, da gjerne 15-20 uker. Opprinnelig ble det brukt som et veterinærsteroid, men det ble etter hvert også populært blant både kroppsbyggere og idrettsutøvere. I kjemisk struktur er Dianabol og Equipose svært like, men hva angår virkning og bivirkninger er de allikevel helt forskjellige. Equipoise er et av de mildeste anabole androgene steroidene som finnes, og mange kan bruke høye doser av det med få eller ingen bivirkninger. Det er imidlertid mindre potent enn testosteron både hva angår anabol og androgen effekt, hvilket nødvendiggjør større doser for tilsvarende resultater. 

Equipose aromatiserer bare til østrogen om lag halvparten av det testosteron gjør, i tillegg til at det ser ut til å konvertere til en svakere versjon av østrogen. Gynekomasti og andre østrogenrelaterte bivirkninger kan fortsatt forekomme for de med anlegg for det, hvilket kan nødvendiggjøre bruk av aromatasehemmere (AI) eller selektive østrogenreseptor modulatorer (SERM). Equipoise er mildt mot både leveren og prostata, og ser ut til å ha liten effekt på kolesterolet. Noen rapporterer angst, mens andre kan oppleve redusert seksualdrift dersom de ikke bruker testosteron eller lignende sammen med Equipose. Dette skyldes at Equipoise er et redusert testosteron som gir mindre binding til androgenreseptorene i hjernen. Dette kan i teorien også gjøre brukerne mindre aggressive, det motsatte av "roid rage". Antall røde blodlegemer øker ganske mye ved bruk, og Equipose var derfor mye brukt innen friidrett og av andre utholdenhetsutøvere før det kunne avsløres av dopingtester. Utholdenheten økes samtidig som blodårene blir mer tydelige, og brukere bør sjekke at blodverdiene holdes innenfor normalverdiene og eventuelt donere blod. Equipose har også vist seg å øke kollagensyntesen og styrke bindevevet mer effektivt enn noen andre AAS.

Referanser
----------

1. 1 2  October 1968, Volume 1, Issue 2, pp 43-46 Renal effects of a new anabolic steroid (29'038-Ba) in old age

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |
**Upton Park** er et område i bydelen Newham i østlige London. Det er sentrert ved Green Street som også er grensen mellom West Ham og East Ham. Fotballklubben West Ham United FC spilte tidligere på Boleyn Ground, vanligvis omtalt som Upton Park, men som nå har London Stadium som sin hjemmebane. Upton Park har også et eget grøntområde, eller parkanlegg, kalt for Priory Park, og det strekker seg fra det nordøstlige hjørnet av Boleyn Ground.

Stedsnavnet Upton Park ble første gang benyttet av eiendomsselskap som utviklet boligområder øst for West Ham Park på 1880-tallet. Eiendommen tok sitt navn fra den tilknyttede landsbyen Upton med tillegget ‘Park’ lagt til av markedshensyn. Selskapet betalte også for en ny jernbanestasjon, Upton Park undergrunnsstasjon, som fikk navn etter eiendommen.

Referanser
----------

1. ↑   Lokalisering i *OpenStreetMap*
2. ↑   «West Ham: Introduction», *British History Online*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |
Langkjøring er en aerob treningsmetode i forbindelse med utvikling av fysisk utholdenhet. Det er vanlig å skille mellom vanlig langkjøring og hurtig langkjøring, en metode med kortere arbeidstid og høyere tempo. Treningsmetoden langkjøring kommer under «kontinuerlig arbeid», i motsetning til «intervall-arbeid».

Om metoden langkjøring
----------------------

Langkjøring er som navnet tilsier en treningsmetode som krever en viss varighet, det kan være fra ca. 30 minutter til flere timer. Intensiteten på trening av langkjøring skal være forholdsvis lett, og pratetempo er anbefalt, det vil si et tempo hvor man fortsatt kan holde en samtale. Et slikt tempo tilsier en arbeidspuls på 55 % til 85 % av utøverens maksimale hjertefrekvens. Langkjøring kan utføres på sykkel, langrenn og som svømming, men forbindes oftest med løping. Underlaget bør være forholdsvis flatt og jevnt, og dersom terrenget blir for kupert bør gjerne farten reduseres i motbakker, siden det er gunstig å holde hjertefrekvensen forholdsvis stabil gjennom økten.

Om metoden hurtig langkjøring
-----------------------------

Hurtig langkjøring gjennomføres med markert høyere intensitet enn vanlig langkjøring, her vil arbeidsvarigheten kunne være fra 10 minutter til i overkant av en time. Intensiteten skal være høy, med en arbeidspuls på 85 % til 95 % av utøverens maksimale hjertefrekvens. Hurtig langkjøring kan utføres på sykkel, langrenn og som svømming, men forbindes oftest med løping. Underlaget bør være forholdsvis flatt og jevnt, og kupert terreng er lite egnet for hurtig langkjøring.

Treningens mål
--------------

Målet med langkjøring er å øke kroppens aerobe kapasitet, det vil si evnen til å være i aktivitet over lengre tid med relativ høy intensitet. Denne typen trening vil over tid øke kroppens maksimale oksygenopptak, heve den anaerobe terskel, øke hjertets slagvolum, styrke hjertets slagkraft, redusere hvilepuls og effektivisere lungeventilasjon. Antall kapillarårer rundt muskelfibrene vil øke, kroppens muskelfibrer blir mer utholdende og mitokondriene øker i antall og størrelse. Kroppens evne til å forbrenne fett og karbohydrater blir også bedre. I tillegg blir personens motivasjon til ytterligere trening bedre, og viljen til å presse seg blir sterkere. Utføres bevegelsene riktig i treningen vil også bevegelsesteknikken blir bedre og mer effektiv.

Den rolige formen for langkjøring er godt egnet til fettforbrenning, da lav intensitet over lengre tid vil stimulere kroppen til forbrenning av fett. Er målet for treningen fettforbrenning kan det være gunstig å gå, eller jogge i de tyngre delene av treningsøkten, for å holde intensiteten nede og dermed kunne holde på lenger. Varighet ved denne typen trening bør være minst 40 minutter og kan vare opptil flere timer.

Kilder
------

Asbjørn Gjerset et.all. «Treningslære», 2006, Gyldendal Norsk Forlag AS
**FK Mogren** er en montenegrinsk fotballklubb fra byen Budva. Klubben spiller i Montenegrinsk 1. divisjon, og de vant sin første ligatittel i sesongen 2008/09. De spiller sine hjemmekamper på Stadion Mogren, som har en tilskuerkapasitet på 4 000. Stadionet skal imidlertid snart rives,[*når?*] og det skal bygges et hotell med et fotballstadion på taket. Det nye stadionet skal ha rom for omtrent 7 000 tilskuere.

Fotballklubben Mogren ble grunnlagt i 1920, men det er først i nyere tid at klubben har hatt ordentlig suksess. I sesongen 2007/08 vant de den montenegrinske cupen samtidig som de ble nummer tre i serien. Dermed kvalifiserte de seg for spill i UEFA-cupen, hvor de tapte 1–4 sammenlagt mot det israelske laget Hapoel Ironi i første kvalifiseringsrunde.

Året etter tok de enda et steg. De vant serien for første gang, og fikk dermed delta i mesterligaen. Mogren vant den første kampen mot Hibernians fra Malta greit med 6–0 sammenlagt, men de møtte betydelig større motstand i andre kvalifiseringsrunde mot danske København. Montenegrinerne tapte 6–0 i begge kampene, og var dermed slått ut.
**Malm Ultraintervall** er et 72 kilometer langt ultraløp i Malm i Steinkjer kommune, som arrangeres av Malm IL. Malm Ultraintervall består av en løype på 12 kilometer som løpes seks ganger på et døgn, med start på ny runde hver fjerde time. Lengden på pausen mellom hver runde avhenger av hvor fort deltakerne løper. Starttidspunkt i 2010 var 12.00 – 16.00 – 20.00 – 00.00 – 04.00 – 08.00.

Løpet ble første gang arrangert 6. juni – 7. juni 2009, med 31 deltakere.

I 2010 var løpet et av ti ultraløp på den nasjonale terminlista for ultraløp, og ble arrangert 12. juni – 13. juni, mens 2011-løpet gikk av stabelen 4. juni – 5. juni

I 2012 skal arrangørene av Malm Ultraintervall stå for NM i ultraløp 2012, og Malm Ultraintervall vil derfor ikke bli arrangert igjen før tidligst i 2013.

Vinnere
-------

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **År** | **Vinner, herreklasse** | **Tid** |  | **Vinner, dameklasse** | **Tid** |
| 2009 | Magnus Bakkhaug | 6:37:46 |  | Vilde Buhrkhall | 7:18:35 |
| 2010 | Rune Tidemann | 6:44:04 |  | Tonje Nilssen og Marthe Haug | 8:13:49 |
| 2011 | Frank Hjulstad | 7:16:53 |  | Marthe Haug | 8:03:39 |

Eksterne lenker
---------------

* Løpets offisielle hjemmeside[*død lenke*]
* Arrangørens hjemmeside
**Ludvig «Lulle»/«Lullu» Mack Kragh Christiansen** (født 28. september 1900 i Drammen, død 8. mai 1976) var en norsk idrettsutøver og idrettsleder. Han representerte Ski- og Fotballklubben Trygg fra Oslo i bandy, fotball og ishockey. Christiansen ble norsk mester for Trygg i bandy i 1921 og i ishockey i 1935. Han spilte fire landskamper i bandy.

Christiansen var en av initiativtakerne til stiftelsen av Norges Ishockeyforbund i 1934 og ble forbundets første visepresident. Han var medlem av uttagningskomiteen for landslaget i fotball fra 1933 til og med 1937, de to siste årene som leder. Under hans ledelse sto komiteen bak uttaket av bronselaget til OL i 1936.

I det sivile var Ludvig Christiansen tannlege med egen praksis i Bygdøy Allé.

Referanser
----------

1. ↑  «Styret i Ishockeyforbunet 1934/35». 7. mai 2003. Arkivert fra originalen 2. januar 2014. Besøkt 18. september 2013.
2. ↑  Norges Fotballforbund (1955). *50 års boken. 1902 - 30. april - 1952*. Oslo. s. 73.
3. ↑  «Lulle Christiansen 70 år mandag». *Aftenposten*. 26. september 1970.
*Pompei Scavi*, en stasjon på Circumvesuviana nær ruinene av Pompeii.
 **Ferrovia Circumvesuviana**  er en smalspora jernbane som forbinder Napoli med de nærmeste nabobyene. Banen har navn etter vulkanen Vesuv. Banen består av flere linjer med til sammen 138 km spor og 96 stasjoner. Sporvidden er 950 mm, og togene kjører med en toppfart på 90 km/t. Turen fra Napoli til Sorrento tar ca. én time.

Alle linjene løper ut fra Napoli, og forgreiner seg i ulike retninger til byer på Sorrentohalvøya. Foruten å ha betydning som lokal transportåre, benyttes banen av turister til Pompeii, Herculaneum og Villa Poppaea, som alle ligger innen gangavstand fra stasjoner på banen. 

Banen går stedvis gjennom svært naturskjønne omgivelser, særlig ute på Sorrentohalvøya, der den har flere tunneler og høye bruer. I Napoli er banen ført i tunnel under hovedjernbanestasjonen.

Linjer
------

* Linje 1: Napoli Porta Nolana – Barra – Torre del Greco – Torre Annunziata – Castellammare di Stabia – Sorrento
* Linje 2: Napoli Porta Nolana – Barra – Vesuvio/De Meis – Ottaviano – Poggiomarino – Sarno
* Linje 3: Napoli Porta Nolana – Pomigliano d'Arco – Nola – Baiano
* Linje 4: Napoli Porta Nolana – Pomigliano d'Arco – Acerra
* Linje 5: Napoli Porta Nolana – Barra – Torre del Greco – Torre Annunziata – Pompeii – Poggiomarino
* Linje 6: Napoli Porta Nolana – Vesuvio/De Meis – San Georgio a Cremano

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
* Uoffisiell side
**Ludvig Daae Zwilgmeyer** (født 26. august 1855 i Trondheim, død 21. april 1910 i Kristiania) var en norsk sogneprest og stortingsmann.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn, familie

Zwilgmeyer var sønn av byfogd og stortingsmannen Peter Gustav Zwilgmeyer (1813-1887) og Margrethe Gjørvald Daae (1825-1887), og Ludvig Daae (1829–1893) var hans onkel. Han var bror til barnebokforfatter Dikken Zwilgmeyer. 

Han giftet seg 11. august 1880 med Annie Salvesen (1862-1936) i Dypvåg. 

**Barn**:

* Bergljot Zwilgmeyer (1884-1962)
* Biskop Ludvig Daae Zwilgmeyer (1886-1969)
* Karl Henrik Zwilgmeyer (født 1893)
* Annie Zwilgmeyer (1895-1944)
* Johan Peter Berg Zwilgmeyer (født 1898)
* Biskop og ordfører Dagfinn Zwilgmeyer (1900-1979)

Sønnene Dagfinn og Ludvig var begge medlemmer av Nasjonal Samling og ble ordinert til biskoper under andre verdenskrig.

### Arbeid

Han ble candidatus theologiæ i 1877, og ble ansatt som skolebestyrer i Flosta året etter. Han arbeidet som kapellan i Dypvåg, Kristiansand og Høyland før han ble sogneprest i Kopervik i 1888. Han var så sogneprest i Sauherad i 1896, Hisøy i 1901 og tilslutt i Barbu i 1905. 

Zwilgmeyer ble valgt som førsterepresentant på Stortinget (Høyre) for Arendal og Grimstad i stortingsperioden 1910-1912. Han var medlem av Kirkekomiteen.

Begravelse
----------

Fra Zwilgmeyers begravelse på Arendal kirkegård 1910. Postkort: Fra Nasjonalbibliotekets bildesamling 
Zwilgmeyer døde i 1910, og begravelseseremonien ble holdt i Barbu kirke 28. april samme år. Kisten ble fraktet med dobbelt hestespann via Arendal torv til Arendal kirkegård med et massivt følge, hvor han så ble begravet.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 967[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Folketelling 1900
3. ↑  Norsk biografisk leksikon
4. ↑  Lindstøl, Tallak (1914). *Stortinget og statsraadet : 1814-1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø*. Kristiania: Steen'ske bogtrykkeri.
5. ↑  NSD - Ludvig Daae Zwilgmeyer Arkivert 3. august 2016 hos Wayback Machine. (ang. fødselsår, se diskusjonsside)
6. ↑  Folketelling 1910

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ludvig Daae Zwilgmeyer (1855–1910) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Ludvig Daae Zwilgmeyer hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Circuit de Pau**|  |
|  |
| Sted | Pau, Frankrike |
| **Tidssone** | UTC +1 |
| **Hovedløp** | Paus Grand Prix |
| **Lengde** | 2,760 km |
| **Svinger** | 15 |
| **Banerekord** | 1.08,60 (Andrea Montermini, Forti Corse, 1992, Formel 3000) |

**Circuit de Pau**, også kalt  **Circuit de Pau-Ville**, er en gatebane i byen Pau i Frankrike. Den er 2 760 meter lang og ble opprettet første gang i 1933.

Under navnet *Grand Prix de Pau* ble det fram til 1963 kjørt 11 Formel 1-løp på banen, men dette var løp som ikke talte med i verdensmesterskapet. Deretter ble det kjørt løp i europamesterskapet i Formel 2 fram til 1984, fulgt av Formel 3000 til og med 1998. Fra 1999 til 2006 ble det kjørt Formel 3-løp, i 2007-2009 standardbilmesterskapet WTCC, deretter Formel 3 igjen i 2011 og 2012, og Formel Renault 2,0 i 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pau Street Circuit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Grand Prix de Pau

Courbe des Tribunes på Circuit de Pau (2012)
**Caisse des dépôts et consignations** er en offentlig fransk finansorganisasjon, opprettet i 1816 og underlagt Frankrikes parlament. Organisasjonen har idag med sine rundt 138 000 ansatte en viktig posisjon i fransk økonomi og er aktiv innen pensjonsforvaltning, finansiering av sosial boligbygging og bærekraftig utvikling.

Bakgrunn
--------

Med Napoleons fall og flere økonomiske skandaler og økonomiske kriser etterpå var Frankrikes økonomi dårlig da Ludvig XVIII tok over som konge i 1816. For å gjenoppbygge landets økonomi tok landets nyutnevnte regjering en rekke tiltak, blant de etableringen av Caisse des dépôts et consignations for å sikre offentlige midler, blant annet statsansattes pensjoner.

Virkeområde
-----------

Organisasjonen styres idag etter en lov vedtatt i 2008, om modernisering av økonomien og Caisse des dépôts et consignations har flere oppgaver. Den administrerer innskudd, blant de lovpålagte, finansierer sosial boligbygging og administrerer pensjonsordninger. Organisasjonen bidrar også til lokal og nasjonal økonomisk utvikling, særlig rettet mot sysselsetting, byutvikling og bærekraftig utvikling.

Nøkkeltall for 2012 var 8,7 milliarder euro i bankinntekter, faste innbetalinger 1,5 milliarder euro, pensjoner administrert 269,5 milliarder euro, utestående lån, 147 milliarder euro, lån for sosial boligbygging og lån til lokale myndigheter 14,9 milliarder euro.

Referanser
----------

1. ↑  Inkludert Transdev, ekslusive Transdev 37 625, Transdev hadde 100 571, tall pr. 31. desember 2012, fra organisasjonens nettsted, Human resources[*død lenke*]
2. ↑  «A unique investor» Arkivert 2. juli 2013 hos Wayback Machine. fra organisasjonens nettsted.
3. 1 2 3 4 5  «Our role» Arkivert 8. juli 2013 hos Wayback Machine. fra organisasjonens nettsider.
4. 1 2 3 4 5  «Key figures 2012»[*død lenke*], fra organisasjonens nettsider.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Caisse des dépôts et consignations – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
 (fransk)
* *Bloomberg Businessweek* om organisasjonen (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** SUDOC **·** NLA
 |
Konseptet CEP og treffsannsynlighet. 0,2 % utenfor den ytterste sirkelen.
**Circular error probable** (CEP), det vil si **Sannsynlig sirkulært feilutslag**, er en tallindikator for ballistiske rakettvåpens forventede treffområde. CEP indikerer hvor mange prosent av alle stridshoder forventes å treffe innenfor et område med radius=CEP. Jo lavere CEP er, desto mer nøyaktig er altså raketten. Radiusen til en sirkel sentrert ved siktepunktet som i det lange løp vil påvirkes av 50 % av prosjektilene.

Radiusen til sirkelen som inneholder 50 % av de individuelle målingene som gjøres, eller radiusen til sirkelen som det er 50 % sannsynlighet for å befinne seg innenfor. I ballistisk testing av ytelse har mange statistikker blitt foreslått som mål for presisjon. Noen av disse statistikkene vurderer bare spredningen av dataene i én retning, for eksempel horisontalt standardavvik og den ekstreme vertikale spredningen. Andre tiltak forsøker å fange opp spredningen i begge retninger, eksempelvis ekstrem spredning og sannsynlig sirkulært feilutslag (CEP).

CEP25 angir minste radius 25 % av rakettene vil treffe innenfor. Når ikke annet er spesifikt oppgitt er CEP et mål på minste radius for 50 % av rakettnedlagene. (Bare «CEP» er altså lik CEP50). 
Som eksempel hadde de første amerikanske Pershing-rakettene en CEP på 400 meter, mens Pershing 2 hadde en CEP på 30 meter. 

Normalfordeling (bell curve) i tre dimensjoner
CEP bygger på en multivariat normalfordeling, men kan også illustreres ved hjelp av normalfordeling. I normalfordelingens tetthetsfunksjon angir 

{\displaystyle f(x)={1 \over \sigma {\sqrt {2\pi }}}\,e^{-{(x-\mu )^{2} \over 2\sigma ^{2}}}},
der *μ* er forventet verdi (her sentertreff) og *σ* er standardavvik (angitt i gjennomsnittlig feilradius). Et grafisk plott med feilmargin langs den horisontale aksen og antall treff langs den vertikale vil danne en kurve som minner om en bjelle – derav det engelske uttrykket *bell curve*. CEP angir da det prosentvise middelavviket.

Referanser
----------

1. 1 2  Webb, David W. (september 2012): Circular Probable Error for Circular and Noncircular Gaussian Impacts (PDF), *Army Reserach Laboratory*
2. ↑  «Circular Error Probable definition», *Law Inside*

Litteratur
----------

* Blischke, W.R.; Halpin, A.H. (1966): «Asymptotic Properties of Some Estimators of Quantiles of Circular Error», *Journal of the American Statistical Association*. **61** (315): 618–632. doi:10.1080/01621459.1966.10480893. JSTOR 2282775.
* MacKenzie, Donald A. (1990): *Inventing Accuracy: A Historical Sociology of Nuclear Missile Guidance*. Cambridge, Massachusetts: MIT Press. ISBN 978-0-262-13258-9.

Eksterne lenker
---------------

* «Circular Error Probable» hos *Ballistipedia*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***Eudicella (Cyprolais) hornimanni*** er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En ganske stor (25-32 millimeter), blankt grønn gullbasse. Hode og forkropp (inkludert scutellum) er skarpt grønne, dekkvingene grønngule med en mørkgrønn skråstripe. Denne arten har ikke påfallende metallglans. Hannen har et bredt, rødlig framspring i den uthulte pannen, med et T-formet horn i midten og kraftige pigger på sidene. Bakerst i pannen er det to trekantede tenner (rett over den uthulte delen). Hunnen utmerker seg med en bred, firkantet, rød "snute".

Levevis
-------

Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham.
Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse
----------

Arten lever i Vest- og Sentral-Afrika (Kamerun, Uganda).

Systematisk plassering
----------------------

 hunn
**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
				+ Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
					- Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
					- Slekten *Eudicella* White, 1839
						* Underslekten *Cyprolais* Thomson, 1880
							+ *Eudicella (Cyprolais) hornimanni* (Bates, 1877)
								- *Eudicella (Cyprolais) hornimanni elgonensis* (Allard, 1982)
								- *Eudicella (Cyprolais) hornimanni hornimanni* (Bates, 1877)

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
* (en) Eudicella – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Bilde av en hann
* Bilde av en hann
Kulturhistorisk skilt satt opp av Oslo bys vel Foto: Helge Høifødt 
**Saxegården** (skrivemåten *Saxegaarden* brukes også) er en løkkebygning fra ca. 1800 med adresse Saxegaardsgata 17, Gamlebyen i Oslo. 

Bygningen ligger innenfor området for den såkalte Middelalderbyen, og er opprinnelig en middelaldersk bygård, oppkalt etter stormannsætten Saxe. Senere har biskoper fra Hamar bodd i huset. Under halvparten av huset ligger en hvelvkjeller i stein fra senmiddelalderen. Den er omtalt i kilder fra 1334 til 1414 og kan være fra 1200-tallet. Gården er en av få middelaldergårder i Oslo der beliggenheten kan fastslås sikkert. 

Det middelalderske huset brant ved bybrannen i 1624. Nytt hus ble bygd like etter på de gamle murene. Dagens hus (det tredje i rekken) ble reist i år 1800 av rådmann Ingstad. I 1868 ble Saxegaarden overtatt av brødrene Schyberg, og i 1890-årene ble det foretatt en større innvendig ombygging. Huset er i louis-seize-stil, og hovedfasaden har tydelige inndelinger. Taket har en svak valming og er tekket med sementtakstein, og dørene er de originale. 

Saxegaarden er i dag fredet. Bygningen forvaltes av Kulturetaten i Oslo kommune, og en totalrehabilitering ble avsluttet i 2009. Andre etasje er fast utleid til kunst- og kulturaktiviteter.

Kulturminne
-----------

Saxegården er et fredet kulturminne og har nummer 86164 i Riksantikvarens kulturminnebase.

Eksterne lenker
---------------

* Artemisa: *Saxegaarden. Saxegaardsgaten 17*
* *Årsberetning 2009*. Kulturetaten, Oslo kommune, side 77 (avlest 23. april 2010)
* *Saxegården*. Riksantikvarens hjemmeside (avlest 23. april 2010)
* «Saxegården». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
Stranden i Yoff
**Yoff** er en bydel (*kommune d'arrondissement*) i Dakar. Den ligger nord for sentrum av Dakar og umiddelbart nord for Dakars flyplass, Léopold Sédar Senghor internasjonale lufthavn. Byen er bygget langs bred strand på Yoff Bay. I henhold til folketellingen i 2014 hadde Yoff  89 442 innbyggere.[] Yoff er en av de opprinnelige fire Lebou landsbyer i Cap-Vert-halvøya, sammen med Hann, Ngor, og Ouakam.

Oversikt
--------

Administrasjonen er overført til byen, som i hovedsak ledes av Layene Islamske Brorskap.[] Byen er kjent for sitt mausoleum bygget av dens grunnlegger. Ingen alkohol er tilgjengelig i byen.[] Fiske er en viktig lokal næring. Likeledes er de lokale healingseremonier.[] Det er mange bygge-bedrifter og leverandører i Yoffområdet, og den har den største muslimske kirkegården som benyttes av Dakar.[]

Såvel Senegal Airlines som Air Sénégal International hadde hovedkontor på flyplassen

Referanser
----------

1. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
2. ↑  "Directory: World Airlines."

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yoff – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Et par 3-hull på Pebble Beach.
**Pebble Beach Golf Links** er en golfbane i Pebble Beach, California, tegnet av Jack Neville og Douglas Grant. Banen åpnet 22. februar 1919. Jack Nicklaus foretok en del ombygninger før US Open i 1992, blant annet på 4. 5. og 7. green, og et helt nytt 5. hull i 1998.

Pebble Beach er av mange ansett som en av verdens vakreste golfbaner. Den ligger på til dels høye klipper langs kysten mot Stillehavet og har spektakulær utsikt over havet. I 2001 ble den som første offentlige bane kåret til *No.1 Golf Course in America* av *Golf Digest*. (Offentlig bane betyr i denne sammenheng at den er åpen for almenheten, ikke at den er i offentlig eie.) Prisene er blant de høyeste i verden; i 2005 er greenfee 425 dollar pluss 25 dollar for golfbil.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Pebble Beach Golf Links – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  

Portal: Golf

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GNIS
 |
***Glimmer*** (originaltittel: *Holiday*) er en amerikansk komedie fra 1938 regissert av George Cukor med Katharine Hepburn, Cary Grant, Lew Ayres og Doris Nolan i hovedrollene.

Handlingsreferat
----------------

Jonathan "Johnny" Case skal snart gifte seg med Julia Seton, som han møtte når han var på ferie i Lake Placid, New York. Han vet veldig lite om hans kommende brud, og blir overrasket over å høre at hun er fra en ekstremt velstående familie - den yngste datteren til bank-eier Edward Seton. Johnny møter Julias eldre søster, Linda (spilt av Katharine Hepburn) som han betror planen om å ta en lang ferie fra jobben for å finne meningen med livet.

Johnny møter også søstrenes yngre bror, Ned Jr, en alkoholiker. Edward Sr. planlegger en fest på nyttårsaften, selv om Linda hadde planlagt en liten feiring. På nyttårsaften, oppgitt over at hun ikke fikk arrangere festen hun ble lovet, nekter Linda å bli med. Mr. Seton tilbyr Johnny jobb i banken hans, og Johnny avslører planen om å ta ferie fra jobben. Linda forteller broren sin at hun har blitt forelsket i Johnny, og hun får Julia til å innrømme at hun egentlig ikke elsker Johnny.

Medvirkende
-----------

* Katharine Hepburn - Linda Seton
* Cary Grant - Johnny Case
* Doris Nolan - Julia Seton
* Lew Ayres - Edward "Ned" Seton Jr
* Henry Kolker - Edward Seton Sr
* Edward Everett Horton - Professor Nick Potter
* Jean Dixon - Susan Potter
* Binnie Barnes - Laura Cram
* Bess Flowers - Dorothy
* Henry Daniell - Seton Cram

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Glimmer* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Glimmer* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Glimmer* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Glimmer* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Glimmer* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Glimmer* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Glimmer* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Glimmer* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Glimmer* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Glimmer* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Det brasilianske instituttet for geografi og statistikk** (portugisisk *Instituto Brasileiro de Geografia e Estatística*), vanligvis kjent med akronymet **IBGE** (etter det portugisiske navnet) er et offentlig institutt satt opp av den føderale administrasjonen i Brasil. Instituttet ble opprettet i 1934 som *Det nasjonale instituttet for statistikk* (*Instituto Nacional de Estatística*). Det var først i 1938 at de fikk det nåværende navnet.

IBGE har oppgaver tilknyttet naturgeografi, sosialgeografi, demografi og økonomi som også innebærer å gjennomføre folketellinger samt å sammenstille all denne informasjonen. IBGE forsyner deretter de føderale statsmaktene, delstatene og kommunene med denne informasjonen. Informasjonen går også til andre institusjoner og til publikum generelt.

Eksterne lenker
---------------

* (pt) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Instituto Brasileiro de Geografia e Estatística – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisiell hjemmeside, engelsk versjon
* IBGE, tilgang til resultater og en stor andel undersøkelser.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** BNE
 |
***Det brenner, min skjønne!***, tsjekkisk originaltittel *Hoří, má panenko*, på engelsk *The Firemen's Ball* og annet, er en tsjekkisk filmkomedie fra 1967 regissert av Miloš Forman. 

Den norske tittelen bygger på den svenske *Det brinner, min sköna*. Filmen kom med norsk tekst på DVD i 2009, da under tittelen *Det brenner, min kjære!*

Handling
--------

Filmen er en folkelig farse med komiske og absurde opptrinn om et årlig ball som blir holdt av et frivillig brannkorps i en tsjekkisk småby. Hele byen er invitert, og festlighetene omfatter blant annet dans, gavelotteri og skjønnhetskonkurranse. Det meste blir ødelagt av en velmenende, men ineffektiv og delvis korrupt arrangementskomité, tyvaktige og drikkfeldige gjester og en brann i et nabohus der redningsarbeidet ikke fungerer. Heller ikke overrekkelsen av en brannøks som æresbevisning til en eldgammel korpsformann går som planlagt.

Produksjon og mottakelse
------------------------

De fleste rollene i *Det brenner, min skjønne!* ble spilt av amatørskuespillere, blant annet lokale brannmenn.

Filmen ble kort etter premieren tolket som en satirisk karikatur av det kommunistiske samfunnssystemet i Øst-Europa og forbudt av den politiske sensuren. Den ble imidlertid nominert som en av de beste utenlandske filmene i den amerikanske Oscar-utdelinga 1969.

*Det brenner, min skjønne!* regnes som en milepæl innen tsjekkisk film og en viktig representant for den nye bølgen av friere filmer fram til prahavåren 1968. Filmen var den første fargefilmen til Forman, og den siste han lagde i Tsjekkoslovakia før han flyttet til Vesten. Da Sovjetunionen og andre Warszawapaktland invaderte landet i august 1968, var Forman i Paris for å få fransk finansieringsstøtte til filmen etter at den italienske produsenten Carlo Ponti trakk pengene på grunn av filmforbudet. Regissøren reiste da videre til USA der han blant annet vant Oscar-priser for filmene *Gjøkeredet* og *Amadeus*.

Referanser
----------

1. ↑  Reklameside for DVD-en *Det brenner, min kjære!*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Det brenner, min skjønne!* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Det brenner, min skjønne!* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Det brenner, min skjønne!* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Det brenner, min skjønne!* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Det brenner, min skjønne!* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Det brenner, min skjønne!* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Det brenner, min skjønne!* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Det brenner, min skjønne!* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
* Montages omtale av filmen 2012
* Cinematekets omtale[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
En **hårball** er en samling hår formet i magen til dyr og regelmessig kastet opp, når hårballen blir for stor. Hårballer er som regel en tett, avlang sammenpakket sylinder av pelshår, men kan også inneholde andre elementer, som svelget mat.

Katter er spesielt utsatt for hårballer ettersom de steller seg ved å slikke pelsen, og har derfor lett for å svelge pels. Det samme gjelder kanin. Derimot er hårballer spesielt farlige for kaniner ettersom de ikke er i stand til å få dem ut via oppkast. Kaninens fordøyelsessystem er svært følsomt, slik akkumulering av pels kan føre til dehydrering og død. 

Fenomenet kan også forekomme blant mennesker. Det er ytterst sjeldent, men en kombinasjon av trichophagia, trichotillomania og picasyndromet fører gjerne til hårballer. Menneskelige hårballer må som regel fjernes med kirurgi, ettersom hår ikke kan fordøyes eller komme gjennom fordøyelsessystemet.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 1. november 2011.
2. ↑   Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Yannis (eller *Giannis*) Stournaras** (født 10. desember 1956 i Athen) er en gresk økonom, som siden juni 2014 har vært sentralbanksjef for Den greske sentralbanken (Bank of Greece). Han er også professor i samfunnsøkonomi ved Universitetet i Athen.

Som sentralbanksjef i et land tilknyttet IMF deltar han også i IMFs *Board of Governors*. Stournaras har også tidligere vært finansminister, fra 2012 til 2014, under statsminister Antonis Samaras.

Utdanning
---------

Stournaras har økonomiutdanning fra Universitetet i Athen. I tillegg har han en mastergrad (M.phil) fra 1980 og en doktorgrad (D.phil) i økonomisk teori og politikk fra 1982 fra University of Oxford.

Yrkeskarriere
-------------

Etter endt utdanning ved St Catherine's College i Oxford underviste han der fra 1982 til 1986, som doktorgradsstipendiat (*research fellow*) og foreleser, og han hadde også et doktorgradsstipendiat ved Oxford Institute for Energy Studies. Han flyttet tilbake til Hellas i 1986, og ble spesialrådgiver for finansminister Dimitris Tsovolas, en stilling han hadde fram til 1989. Fra 1989 til 1994 var han spesialrådgiver for Den greske sentralbanken, og fra 1994 til 2000 var han igjen rådgiver for den greske finansministeren, men da som formann for rådet av økonomiske rådgivere i finansdepartementet. Der deltok han bl.a. i forhandlingene om Hellas' deltakelse i Den økonomiske og monetære union.

Ved siden av disse stillingene var han også visestyreformann i Hellas' nasjonale gasselskap fra 1994 til 1997 og styremedlem i Hellas' *Public Debt Management Office*.

Fra 2000 til 2004 var han styreformann og konsernsjef i Emporiki Bank, samtidig som han var visestyreforman i den greske bankforeningen. Han ble administrerende direktør i Kappa Securities i 2005, en stilling han hadde fram til 2008. Fra september 2009 til juni 2012 var han direktør ved forskningsinstituttet Foundation for Economic and Industrial Research (IOBE).

I mai 2012 etterfulgte han Anna Diamantopoulou som Hellas' minister for økonomi, utvikling og turisme, før han i juli 2012 ble landets finansminister under statsminister Antonis Samaras. Denne stillingen hadde han fram til juni 2014, da han ble utpekt til Hellas' sentralbanksjef, etter at George Provopoulos' seksårsperiode utløp.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Irlands sentralbank – Our Senior Team


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**George Provopoulos** | **Sentralbanksjef for Den greske sentralbanken**(2014–) | Etterfølger:***Sittende*** |
| Forgjenger:**George Zanias** | **Hellas' finansminister**(2012–2014) | Etterfølger:**Gikas Hardouvelis** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** Munzinger (iba)
 |
***Håret til mamma*** er en norsk bildebok for barn og voksne fra 2007 skrevet av Gro Dahle og illustrert av Svein Nyhus. Boka handler om depresjon og psykiske lidelser, og om hvordan det oppleves fra barnets synsvinkel når en mor ikke makter å være forelder: Hovedpersonen, den vesle jenta Emma, har verdens fineste mamma med verdens fineste hår, men når mammaen ikke orker å gjøre noe som helst, går Emma inn i håret hennes for å gre ut floker og rydde opp i vanskelige tanker. Den korte fortellingen er illustrert med store blyanttegninger kombinert med marmorert papir og fargelagt i dataprogrammet Photoshop.

*Håret til mamma* ble utgitt av Cappelen Damm i 2007. Boka er oversatt til polsk (2010) og svensk (2012).

> Dahle og Nyhus parer realisme og fantastikk i både tekst og bilde på en slik måte at «Håret til mamma» kan leses på mange plan, avhengig av leserens alder og utgangspunkt. Ved at grensen til det fantastiske overskrides, skapes det også en buffer for barneleseren, og det skremmende kan holdes på en armlengdes avstand. 
> 
> 
> Mette Moe om *Håret til mamma* på barnebokkritikk.no 2008
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  Om tegneteknikken i «Håret til mamma»
2. ↑  Anmeldelse av «Håret til mamma» på barnebokkritikk.no 2008 Arkivert 21. januar 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Forlagets presentasjon av *Håret til mamma* (med anmeldelser) Arkivert 22. juli 2009 hos Wayback Machine.
* Illustratørens egne blogginnlegg om *Håret til mamma*
**Liberaleren** er en norsk nettavis med en liberalistisk profil. Avisen eies av FRIdemokratene, og Per Aage Pleym Christensen er ansvarlig redaktør.

Historie
--------

Avisen ble startet den 4. juni 1999, da med Bent Johan Mosfjell som redaktør. Avisens første nyhetssak hadde tittelen «La butikkene holde åpent så lenge de vil». Nettstedet hevder selv at grunnen til at det ble en internettside og ikke en papiravis eller tidsskrift, var at «norske liberalister etter deres oppfatning stort sett besto av engasjerte, men fattige studenter, og at et avisprosjekt derav ville bli for kostbart.

I 2000 overtok Bjørn Magne Solvik det praktiske ansvaret for Liberaleren, selv om Mosfjell fortsatt hadde det formelle redaktøransvaret. Senere overtok Solvik også redaktørvervet. Per Aage Pleym Christensen overtok som redaktør 2. juli 2005. 

I 2001 flyttet avisen fra domenet liberaleren.net til liberaleren.no

Redaksjonell linje
------------------

Redaktøren i Liberaleren utnevnes av sentralstyret i FRIdemokratene. Redaktøren har imidlertid full redaksjonell frihet innenfor de rammene FRIdemokratene setter.

FRIdemokratene og Liberaleren ønsker å vise mangfoldet i liberalismen, og har derfor en generell liberal profil. Typiske temaer for stoffet er klassiske liberale kampsaker som skille av kirke og stat, frihandel og motstand mot verneplikt.

Liberaleren startet 13. januar 2008 en epostkampanje for å hindre at datalagringsdirektivet blir en del av norsk lovgivning.

Liberaleren er en av få norske aviser som ikke følger Vær varsom-plakaten. Dette begrunnes med at journalister ikke skal «ofre sin egen dømmekraft til fordel for et flertallstyranni».

Referanser
----------

1. ↑  «Historien». Liberaleren. 2007. Arkivert fra originalen 23. juni 2010. Besøkt 23. juni 2010. «...Norske liberalister er stort sett [...] fattige studenter med masse krefter og gode ideer, men med slunkne lommebøker. De økonomiske ressursene for et dyrt avisprosjekt var derfor ikke til stede. Internett gav oss muligheten til å publisere noe daglig som alle kunne lese.»
2. ↑  Per Aage Pleym Christensen (9. mars 2008). «Gratulerer, Vox Populi!». Liberaleren. Besøkt 2. oktober 2010.
3. ↑  Bjørn Magne Solvik (29. november 2006). «Foreslår varsom plakat for bloggere». Liberaleren. Arkivert fra originalen 23. juni 2010. Besøkt 21. mars 2007.
4. ↑  Per Aage Pleym Christensen (29. november 2006). «Vi kommer ikke til å følge noen bloggplakat!». Liberaleren. Arkivert fra originalen 23. juni 2010. Besøkt 23. juni 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Liberaleren på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) Liberaleren på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Liberaleren på YouTube Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
*Syrphus torvus* (hunn)
**Håret hageblomsterflue** (*Syrphus torvus*) er en middelstor flue som tilhører familien blomsterfluene. Den finnes over hele Norge.

Utseende
--------

En middelsstor (10–13 mm), gul og svart blomsterflue. Den kjennes forholdsvis lett på at fasettøynene er fint hårete – alle de andre *Syrphus*-artene i Norden har nakne øyne. Den ligner noe på en veps, men er ikke av de beste vepsetterligningene. Hodet er stort og bredt, fasettøynene mørkrøde og hårete. De møtes i pannen hos hannen, men er bredt skilte hos hunnen. Antennene er nokså korte, for det meste gule. Ansiktet er gult. Thorax er svart med grønnlig bestøvning, litt matt. På sidene er den tett kledt med gule hår. Scutellum er lysgult. Bakkroppen er avlangt oval. litt flat, med dypt svart grunnfarge. Det andre leddet har gule sideflekker, det tredje og fjerde vanligvis brede gule tverrbånd som er litt innskåret bak i midten. Det femte leddet er nesten helt gult, det sjette gult, men svart ved roten. Beina er slanke, gule og svarte. Vingene er glassklare med nesten usynlig vingemerke.

Levevis
-------

Larvene lever av bladlus. De voksne fluene kan finnes fra mai til oktober og besøker mange slags blomster, arten overvintrer som larve.

Utbredelse
----------

Arten er meget vidt utbredt. Den finnes i så godt som hele den palearktiske sone, inkludert Island og Svalbard, i Sørøst-Asia og i mesteparten av Nord-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* **Fluer** (Brachycera)
	+ **Muscomorpha**
		- **høyerestående fluer** [Cyclorrhapha)
			* **Aschiza**
				+ **blomsterfluer** (Syrphidae)
					- underfamilie Syrphinae
						* gruppe Syrphini
							+ slekten hageblomsterfluer, *Syrphus* Fabricius, 1775
								- håret hageblomsterflue, *Syrphus torvus* Osten Sacken, 1875

Litteratur
----------

* Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. *Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.* Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5

Eksterne lenker
---------------

* (en) *håret hageblomsterflue* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *håret hageblomsterflue* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *håret hageblomsterflue* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *håret hageblomsterflue* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *håret hageblomsterflue* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *håret hageblomsterflue* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *håret hageblomsterflue* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Syrphus torvus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Foto av en hunn