recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Magdalenesøstrene*** er en irsk dramafilm fra 2002 regissert av Peter Mullan. Den handler om fire irske tenåringsjenter på 60-tallet som blir innesperret av ulike årsaker: Margarets «synd» er at hun er blitt voldtatt av sin fetter. Rose er ugift mor, Bernadette er «for vakker og kokett» og Crispina er en mentalt tilbakestående enslig mor. Alle er tvunget av familie eller formynder til et «Magdalene-vaskeri» i Irland der de skal jobbe «som straff for sine synder». Historien gjenspeiler dessverre en hard realitet, disse katolske asylene hvor piker og kvinner ble sperret inne og deres arbeidskraft ble utnyttet til de døde, dette foregikk i mange land samtidig som samfunnet ellers var preget av kvinnefrigjøring. Filmen retter også et skarpt søkelys på det tette forholdet mellom staten og den katolske kirka i det post-koloniale Irland.

Filmen ble tildelt Gulløven under Filmfestivalen i Venezia.

Bakgrunn
--------

Magdaleneavaskeriene i Irland ble drevet av «Sisters of Mercy» på oppdrag fra den katolske kirken. Unge jenter ble sendt hit av familier eller overført fra barnehjem, og vel fremme havnet de i ett slags fangenskap hvor hensikten var å befri dem fra deres synder. 

Synd kunne være å ha en ugift mor, å være for frempå overfor det motsatte kjønn, og det samme gjaldt voldtektsofre som stod frem og fortalte om hendelsen. Men befrielsen fra syndene kostet. Jentene måtte arbeide 346 dager i året uten betaling, som takk fikk de så lite mat at de sultet, og de ble slått, ydmyket og fratatt sine barn om de ble gravide. De fikk sin livstidsstraff her, for mange av kvinnene levde sine liv og døde hos Magdaleneasøstrene. Det siste virkelige Magdalenehjemmet ble stengt så sent som i 1996.

Referanser
----------

1. ↑  Sissel Henriksen (8. mars 2010). «Historien til magdalenavaskeriene filmatisert». *Klassekampen* (56): 13.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Magdalenesøstrene* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Magdalenesøstrene* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Magdalenesøstrene* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Magdalenesøstrene* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Magdalenesøstrene* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Magdalenesøstrene* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Magdalenesøstrene* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Magdalenesøstrene* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Magdalenesøstrene* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Magdalenesøstrene* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Wudaokou by night
Jernbaneovergang under Wudaokous metrostasjon
**Wudaokou** (kinesisk: 五道口, pinyin: *Wǔdàokǒu*) er et nabolag i bydistriktet Haidian nordvest i Beijing. Det ligger om lag 10 km fra Beijing sentrum, mellom fjerde ringvei og femte ringvei. Det ble et kommersielt senter i Haidian i 1950-årene, da stadig flere høyere utdannelsesinstitusjoner ble etablert i Haidian. Frem til så sent som 2001 var området preget av hutong-nabolag, men byutvikling utraderte meget av dette og erstattet det med omfattende høyhusbebyggelse, luksusleiligheter og forskningsparker.

Wudaokou ligger nær en rekke universiteter og forskningsinstitutter som Beijing Language and Culture University, Pekinguniversitetet, Tsinghuauniversitetet og Kinas geovitenskapelige universitet, og området har en meget høy studentbefolkning. 

Wudaokou har også mange utenlandske studenter, særlig koreanere. Her er mange barer og nattklubber, og står seg godt i konkurransen mot høyere prisede etablissementer i mer sentrale områder, som for eksempel Sanlitun. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
*Wucai* fra Mingdynastiets tid
***Wucai*** (kinesisk: 五彩; pinyin: *wǔcǎi*) er en kinesisk porselensglasur med fem (*wu*) farger. Den er en utvikling av den eldre trefargede glasur (*sancai*) og er i det store og hele fremdeles trefarget (rød, grøn og gul). Dessuten kommer innrammingene i svarklig tørr kobolt, underglasert blå, og dette på den hvite (ufargede) grunnfargen i porselenet. Det kan således sies at det kan dreie seg om (minst) seks farger.

Navnet *wucai* eller *Wanli wucai* (萬曆五彩, *Wànlì wǔcǎi*) benyttes om kinesisk porselen tilkommet på nevnt vis i Mingdynastiets tid (1368–1642), særlig i Jiajing- (1522–1566), Longqing- (1567–1572) og Wanli-keisernes (1573–1619) regjeringsperioder. Antall farger kan variere. Dette kan tyde på at navnet *wu-cai* like så meget skyldes at tallet fem har symbolsk viktig betydning i kinesisk kunst.

Det ble også produsert *wucai* i Qingdynastiets tid, for eksempel såkalt *Shunzhi wucai* og *Kangxi wucai*.

Eksterne lenker
---------------

* *Wucai* hos gotheborg.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
***Agonum gracilipes*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.

Utbredelse
----------

*Agonum gracilipes* finnes i nesten hele Europa, men er noe sjeldnere helt i sørvest. Den er utbredt østover i Asia. Finnes i Norge.

Utseende
--------

*Agonum gracilipes* er i underkant av 10 mm lang. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midten / sømmen) har vanligvis tre børstepunkt (stive hårbørster). Antennenes fjerde ledd med fine korte hår, hos noen arter også på det tredje leddet, og noen lange børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se). Brystskjoldet er smalere enn skuldrene (frampartiet av dekkvingene). Bakfotens første ledd (tars) er klart lengre enn sporen i spissen av leggen (tibia).

Levevis
-------

*Agonum gracilipes* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Carabidae of the World Arkivert 16. desember 2008 hos Wayback Machine. søkedato: januar 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Agonum gracilipes* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Agonum gracilipes* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Agonum gracilipes* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Agonum gracilipes* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Agonum gracilipes* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Agonum gracilipes* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Agonum gracilipes* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Agonum gracilipes* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Agonum gracilipes* – Database Carabidae of the World[*død lenke*] – engelskspråklig
* *Agonum gracilipes* - Fauna Europaea - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Arnaud Amaury** eller **Arnaud Amalric** (født muligens i Narbonne, død 29. september 1225 i abbediet Sainte-Marie de Fontfroide i Frankrike) var abbed av Poblet, abbé av Grand Selve, og så abbed av Cîteaux (1200–1212) og erkebiskop av Narbonne (1212–1225).

Albigenserkrigen
----------------

Som pavelig legat var han bemyndiget med den åndelige kamp mot katarismens heresi under albigenserkorstoget. Dette var en kamp som han utkjempet i nært samarbeid med den militære makt, anført av Simon de Montfort. 

*«Il fut une abbaye de l’ordre de Cîteaux*
*près de Leira, et appelée Poblet,*
*et un bien brave homme en fut l’abbé.*
*Puis Dieu en fit le chef de tout Cîteaux,*
*Et ce saint homme, avec d’autres, partit*
*En terre d’hérétiques, et bien les instruisit».*
(Guillaume de Tudèle, *La chanson de la Croisade*)
Han kan ha spilt en fremskutt rolle under plyndringen av Béziers og massakrene av byens borgere den 22. juli 1209.[] Legenden forteller at da byen ble inntatt ble han spurt om hvordan man skulle skjelne mellom katolikker og katarer, og at han da svarte *Caedite eos! Novit enim Dominus qui sunt eius!* («Drep dem, for Gud kjenner de sine»).

Imidlertid finner man ikke disse ord i noen samtidig historisk kilde. De forekommer for første gang i *Dialogus miraculorum* («Mirakelkdialogen»), et verk skrevet seksti år senere av den tyske cisterciensermunk Caesarius av Heisterbach.[]

Arnaud skriver selv i et brev til paven i august 1209:

Mens forhandlinger med baronene om løslatelsen av de i byen som gle betraktet som katolikker fortsatt pågikk, angrep tjenere og andre personer av lav rang byen uten å vente på ordre fra sine ledere. Til vår overraskelse, med ropene *til våpen, til våpen!*, hadde de i løpet av to eller tre timer tatt seg forbi diker og murer og Béziers var inntatt. Våre menn skånet ingen, uansett rang, kjønn eller alder, og drepte nesten 20 000 mennesker. Etter dette store slaktet ble hele byen plyndret og nedbrent....

Referanser
----------

1. ↑  Sibly, W. A. och M. D. oversetter (1998), *The history of the Albigensian Crusade: Peter of les Vaux-de-Cernay's Historia Albigensis*, Woodbridge: Boydell, ISBN 0851158072

Litteratur
----------

### Sekundærlitteratur

* Costen, Michael D. (1997). *The Cathars and the Albigensian Crusade*. Manchester and New York: Manchester University Press. ISBN 0-7190-4331-X.
* Marvin, Laurence W. (2009). *The Occitan War: A Military and Political History of the Albigensian Crusade, 1209-1218*. Cambridge, UK: Cambridge University Press. ISBN 978-0521123655.
* J.C.L. Simonde de Sismondi (1973). *History of the Crusades Against the Albigenses in the Thirteenth Century*. New York, NY: AMS Press.
* Strayer, Joseph R. (1971). *The Albigensian Crusades*. New York, NY: The Dial Press. ISBN 0-472-09476-9.

### Primærkilder

* Peter of les Vaux de Cernay (1998). Silby, W.A.; Silby, M.D. red. *The History of the Albigensian Crusade: Peter of les Vaux-de-Cernay's Historia Albigensis*. Suffolk, UK: Boydell & Brewer. ISBN 0-85115-807-2.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
|  |
| --- |
| artikkelen inngår i**«serien om tamhunden»** |
|  |
| Andre artikler om hunder |
| Generelle artikler |
| Artikler om brukshundtyper |
| Artikler om hundegrupper |
| Artikler om hunderaser |
| Artikler om hundesport |
| Artikler om hundeforeninger |
| Artikler om hundeskoler |
| Lister over hunderaser |
| Alfabetisk raseliste |
| Gruppevis raseliste |

**Gårdshund** er en flyktig beskrivelse av hunder som tradisjonelt ble hold på gårdsbruk som en slags kombinerte vakthunder, gjeterhunder, trekkhunder og familiehunder. Dagens gårdshunder inkluderer raser som de nordiske gårds- og gjeterhundrasene og de svetsiske sennenhundrasene.

Nordiske gårds- og gjeterhundraser
----------------------------------

Dette er spisshundraser som tradisjonelt har blitt holdt på gårdene i Skandinavia som kombinerte vakthunder, gjeterhunder og familiehunder helt siden vikingtiden, selv om rasene nedenfor nødvendigvis ikke er like gamle som det.

Gårdshundens viktigste oppgave var å passe på eiendom og bufe, og å varsle om det hente noe uforutsett. I så måte er norsk buhund et godt eksempel. Den er kjent for å være en svært god varslingshund.

1. Islandsk fårehund
2. Norsk buhund
3. Svensk lapphund
4. Västgøtaspets
5. Finsk lapphund
6. Lapsk vallhund
7. Dansk-svensk gårdshund

### Sennenhunder

Sennenhundrasene er tradisjonelle sveitsiske gårdshunder. De har hatt som oppgave å passe på både bufe og eiendom. Sekundært har den også i noen grad også fungert som trekkhund (vognhund og sledehund), spesielt i tidsrommet før 1950. I gamle dager var disse hundene ofte å se løpende mellom bakhjulene på vognlasset. De fulgte med på markedet og fungerte der som vakthunder.

1. Appenzeller sennenhund
2. Berner sennenhund
3. Grosser schweizer sennenhund
4. Entlebucher sennenhund

Andre gårdshunder
-----------------

En hel del andre raser har også fungert som gårdshunder, f.eks de belgiske rasene azores cattle dog (også kalt bouvier des ardennes) og bouvier des flandres. I Frankrike fungerte bl.a. både beauceron og briard som gårdshunder, og i Tyskland var pinscher og schnauzer å regne typiske som gårdshunder.

| * v
* d
* r
Brukshundtyper |
| --- |
| 
* Assistansehund
* Bandhund
* Bombehund
* Diabeteshund
* Ettersøkshund
* Epilepsihund
* Familiehund
* Førerhund
* Fårehund
* Gårdshund
* Hjelpehund
* ID-hund
* Jakthund
* Kamphund
* Kløvhund
* Kreftsøkshund
* Kriminalsøkshund
* Kurérhund
* Kveghund
* Lavinehund
* Ledhund
* Likhund
* Livredningshund
* Løshund
* Matsøkshund
* Militær patruljehund
* Militær tjenestehund
* Minesøkerhund
* Narkotikahund
* Patruljehund
* Politihund
* Redningshund
* Ruinhund
* Servicehund
* Signalhund
* Skadedyrhund
* Spesialsøkshund
* Sporhund
* Stallhund
* Søkshund
* Terapihund
* Tjenestehund
* Trekkhund
* Tolltjenestehund
* Utstillingshund
* Vakthund
* Valutahund
* Vannsøkshund
* Varslingshund
* Veddeløpshund
* Vindsøkshund
* Vokterhund
* Våpensøkshund
* Åstedshund

 |
**Kaare Røddes plass** (1–19) er en plass på Lille Tøyen i bydel Grünerløkka i Oslo. Den ligger mellom Ansgar Sørlies vei og Tore Hunds vei. Lille Tøyen hageby består av et ytre rektangel med toetasjes blokker og to indre rektangler. Kaare Røddes plass ligger mellom disse to indre rektanglene. Plassen består av et grøntareal og en vei. På tre sider er det hagebyblokker, oppført rundt 1918 etter Magnus Poulssons tegninger. Oppgangene har løpende nummer til plassen fra 1 til 19. Som fondmotiv til veien ligger den treetasjes Økernveien 43–45, som er hagebyens bygning for butikker og kontorer. 

Navnet er etter kinokontrollør Kaare Rødde (1904–1942), som hadde bodd på Lille Tøyen (nr. 2 til plassen). Han var kommunist og aktiv sabotør under andre verdenskrig. Etter å ha blitt arrestert og torturert i 1942, kasta han seg – for å unngå å sprekke – ut fra fjerde etasje i Gestapos lokaler i Victoria terrasse. Han døde momentant.

På plassen ble det i 1947 satt opp en bauta med portrettrelieff av Rødde og Ansgar Sørlie, en annen motstandskjemper fra hagebyen. Relieffet er utført av Alfred Seland.

Tidligere het plassen *Sverres plass*. Et opprinnelig forslag var *Tøienpladsen*.

Referanser
----------

1. ↑  Ingar Arneberg: *Lille Tøyen – arbeidernes hageby*, eget forlag (1989), side 106–107.
2. ↑  Arneberg, side 113.
3. ↑  Arneberg, side 73–74 og 113.

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Kaare Røddes plass». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 324. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kaare Røddes plass, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Gåsebryster fra Sjælland med jordbær satt i en liten krans av krem.
**Gåsebryst** er en klassisk dansk fløtekake, bestående enten av en bløtkakebunn eller en bunn av butterdeig, som fylles med pisket krem og konditorkrem, gjerne supplert med sviskemos eller syltetøy. Kaken dekkes til sist av et tynt lag marsipan og overstrøs med litt melis og/eller sjokolade. Kaken finnes i en del forskjellige varianter.

Opprinnelse
-----------

Den skal være oppfunnet i begynnelsen av 1900-tallet i det vestlige Sjælland, og er dermed en av de få danske kaker skapt utenfor det københavnske konditorvækstlag. Fordi marsipanen den gang kunne være vanskelig å få rullet helt glatt, fikk den struktur som gåsens bryst, og navn deretter.

Referanser
----------

1. ↑  *De danske kager er en fantastisk historie*, samvirke.dk. Besøkt 24. mars 2014 Arkivert 26. juni 2014 hos Wayback Machine.
2. ↑  *Gåsebryst*, vibagergammeldags.blogspot.dk. Besøkt 24. mars 2014

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gåsebryst – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Danmark
**Gårdsnummer** er nummeret på en gårdsenhet i matrikkelen og er unikt innenfor hver kommune. Forkortelsen er ***gnr.***

En såkalt *matrikkelgård* er gjerne delt i underbruk med bruksnumre, som begynner på nytt for hver gård. Som regel betyr dette at en større gård med tiden har blitt delt opp i mindre enheter.

Matrikkelhierarki
-----------------

* **Kommunenummer**
	+ **Gnr.** – Gårdsnummer
		- **Bnr.** – Bruksnummer
			* **Fnr.** – Festenummer
			* **Snr.** – Seksjonsnummer

Oslo
----

De sentrale delene av Oslo, som utgjorde byen før Aker herred ble innlemmet i Oslo i 1948, fikk ikke gårds- og bruksnummer før ved delingsloven av 1978. Derfor har de delene av byen høyere gårdsnummer enn området som utgjorde Aker herred, fordi Aker hadde tatt i bruk gårds- og bruksnummer mange år tidligere. I gamle Kristiania / Oslo kommune ble gateadressen brukt som matrikkelnummer.

Referanser
----------

1. ↑  Oslo byarkiv: Kart over gårdsinndelingen i Oslo (forklarende tekst, besøkt 30. september 2012)

Eksterne lenker
---------------

* Gårdsmatrikkelen for 1886 Arkivert 23. november 2005 hos Wayback Machine.
* Matrikkelutkastet av 1950

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Arnaldo Ochoa Sánchez** (født 1930 i Cacocum i daværende Orienteprovinsen i Cuba, død 13. juli 1989 i Havanna) var en cubansk divisjonsgeneral som tok del i den cubanske revolusjon, invasjonen av Bahía de Cochinos og ekspedisjoner i Zaïre og Venezuela og som senere ledet de cubanske styrkene i Ogaden-krigen i Etiopia og i borgerkrigen i Angola, inkludert i den sørafrikanske grensekrigen. 

Ochoa ble regnet som en stor internasjonalist. I 1989 ble han henrettet av cubanske myndigheter for «høyforræderi mot fedrelandet», noe som gjaldt korrupsjon, uærlig bruk av ressurser og narkotikahandel. En annen teori er at han ble henrettet fordi han ble ansett som en trussel av Fidel Castros regime.

Eksterne lenker
---------------

* «Arnaldo Ochoa — a problem for Castro brothers 25 years ago», artikkel fra avisen *Miami Herald* 22. juni 2014
* «The Trial that Shook Cuba», artikkel fra *The New York Times* 7. desember 1989
* «The Ochoa Affair», fra nettstedet globalsecurity.org

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Inspeksjon etter slakt.
**Gårdsslakting** er avlivning av buskap for å bruke skrotten til forskjellige produkter, som kjøtt eller lær.

Historie
--------

Slakting foregikk fra gammelt av på den enkelte gården. Slaktetida var om høsten, etter at det var begynt å bli kaldt i lufta, gjerne etter første snøfall. Det var begrenset hvor mange dyr en kunne vinterfore, og gjøgrisen skulle brukes til julemat.

Bonden hadde ofte med seg en slaktekyndig person. Dyra ble avlivet så humant som mulig, flådd og partert. Kjøttet ble konservert med alle metoder som sto til rådighet: lage pølser,salting, speking, ligge i lake av salt og sukker,røyking og tørking. Norgesglasset ga nye muligheter, og fryseboksen atter nye. Alt ble tatt vare på, der en hadde stabbur ble dette brukt. Hudene ble saltet og enten beredt lokalt eller solgt til garveri.

Mange valgte nok å selge dyra til nærmeste slakter og kjøtthandler. Dem var der mange av utover landet, både i byer og tettsteder. De er etterhvert blitt nedlagt og erstattet av sentralslakterier, mens den gamle pølsemakerbutikken er avløst av ferskvare- og kjøledisker i kjedebutikkene.

Slakterisentraliseringen førte til langtransport av slaktedyr. Hygienekontrollen ble riktignok bedre og enklere, men dyrevernere og miljøorganisasjoner har påpekt at dette er sløsing med energi og ofte plagsomt for dyra. Per 2006 har en slakter på Vestlandet fått godkjenning for et rullende slakteri, der alt foregår på den enkelte gård.
**Skanfil Auksjoner AS** er et av Norges største auksjonshus. Hovedkontoret er i Haugesund, med avdelinger i Oslo, Bergen, Sarpsborg og Trondheim, samt Århus, Fredensborg og København i Danmark. Selskapet har i hovedsak storauksjoner hver tredje måned med ting til de aller fleste samlerområder. Hovedområdet er frimerker, men de har i de senere år hatt en oppgang i omsetningen av mynter og sedler, samt diverse andre samleområder.

Selskapet ble etablert i 1976 av Magne Hogneland. Auksjonsvirksomheten ble i 1985 skilt ut i et eget datterselskap, Skanfil Auksjoner AS.

Av kjente objekter som er solgt gjennom Skanfil er 39-blokka av Norges første frimerke, som gikk for nær 4,5 millioner kroner i 2001.

I 2013 var Skanfil Auksjoner AS salgssted for den dyreste seddel omsatt på offentlig auksjon i Norge, en 500 Gulden 1816 fra Østerrike.

Referanser
----------

1. ↑  Info fra Store norske leksikon/Kilde
2. ↑  «Utropspris: 1000 kr Solgt for: 912 000 kr». Aftenposten. 11. oktober 2013. Besøkt 11. mars 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Skanfils hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Skansen** er et område ved Nidareid vest for Midtbyen og øst for Ila i Trondheim, mellom Nidelva og Trondheimsfjorden. Navnet har sin opprinnelse i den middelalderske befestningen og det senere festningsanlegget Skansevollene med Skanseporten, som kontrollerte den eneste adkomstveien inn til byen fra land.

Etter at Trondheim mistet status som festningsby i 1816 ble befestningen på Skansen gradvis revet. I dag gjenstår bare to deler av Skansevollene, som er *Kongens bastion* og *Dronningens bastion*. I dag er disse omgjort til det parkmessige friområdet Skanseparken, i tilknytting til blant annet Skansen småbåthavn.

Trondhjem–Størenbanen fikk ny trasé over Skansen i 1880 med endestasjon på Brattøra. Jernbanestasjonen Skansen stasjon ble åpnet i 1893, og jernbanebroen Skansen bru fra 1918 går over innløpet til Kanalen og til Brattøra. Fergesambandet Skansen–Vanvikan var et fergesamband mellom Skansen og Vanvikan i Leksvik i dagens Indre Fosen kommune som var i drift mellom 1955 og 1980. Skansentunnelen på Nordre avlastningsvei går under Skansen og ble åpnet i 2010.

Se også
-------

* Skansevakten

Referanser
----------

1. ↑  Rosvold, Knut A. (6. juni 2012). «Skansen». Store norske leksikon. Besøkt 2. april 2019.

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 480. ISBN 978-82-573-1762-1.
* Støren, Wilhelm K. (1983). *Sted og navn i Trondheim*. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 288. ISBN 82-7028-471-8.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Skansen (Trondheim) på NLIs Lokalhistoriewiki.
* Wikioppføring «Skansen» hos Strinda historielag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Skansbukta på kartet over SvalbardSkansbuktaSkansbuktaSkansbukta på kartet over Svalbard
**Skansbukta** (eller Skansebukta) er en bukt på Spitsbergen, Svalbard. Skansbukta ligger i ytre Billefjorden sørøst på Dickson Land og er 2,2 km lang. Alle de vanlige fuglefjellsartene er representert i området, som alkekonge, lunde, polarlomvi, teist, havhest og krykkje. Det er også et rikt planteliv her, blant annet med polarflokk.

I 1918 okkuperte Dalen Portland Cementfabrik fra Brevik området og satte i gang forsøk på drift av stedets store forekomster av gips. Eventyret ble kortvarig og driften ble nedlagt etter en sesong. Gipsbruddet ble gjenåpnet på 1930-tallet av nye interesser, men noen få års prøvedrift endte igjen med nedleggelse. Flere spor etter gipsutvinningen finnes i dag.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Polarinstitutts cruisehåndboks side om Skansbukta Arkivert 15. april 2012 hos Wayback Machine.
* Skansbukta *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
**Lingwu** (kinesisk: 灵武; pinyin: *Língwǔ*) er et byfylke i byprefekturet Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen var på 256 510 innbyggere i 1999.

Historie
--------

Lingwu het tidligere **Lingzhou** (forenklet kinesisk: 灵州; tradisjonell kinesisk: 霛州). Keiser Suzong av Tang (711–762) flyktet til Lingzhou under Anshiopprøret, der han formelt tok tronen i besittelse. Senere ble Lingzhou del av Xixiariket (tangutenes rike, 1032-1227). Byen ble beleiret av Djengis Khan i november 1226.

Kulturminner
------------

Funnstedet Shuidonggou (*Shuidonggou yizhi*) for *Shuidonggou-kulturen* fra sent paleoliticum og Lingwu-keramikkovnen (*Lingwu yao zhi*) fra det tangutiske Xixia-dynastiet er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 307 ender i Yinchuan. Den begynner i Qikou i Hebei og fører gjennom provinsene Shanxi og Shaanxi til Yinchuan i Ningxia Hui.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Skandinavisk våpenrulles våpen.  
Illustrasjon: Commons-bruker *Lokal\_Profil*
**Skandinavisk våpenrulle** (svensk: *Skandinavisk vapenrulla*; dansk: *Skandinavisk våbenrulle*) er en heraldisk publikasjon og en våpenrulle for nordiske våpenskjold. Våpenrullen kommer ut i ett hefte årlig.

Skandinavisk våpenrulle publiserer nylig antatte eller nedarvede våpenskjold tilhørende personer, familier, organisasjoner og videre. Våpenrullen gjengir våpner med fargetegning (illustrasjon) og blasonering (tekst). Fremfor alt omfatter våpenrullen nye, borgerlige våpen i Sverige, men også fra andre land i Norden. Publisering i våpenrullen gir i seg selv ingen juridisk beskyttelse av et våpen, men angir i dette henseende kun dato for faktisk offentliggjørelse.

Skandinavisk våpenrulle ble i 1963 grunnlagt av kunstner og forsker Jan Raneke (1914–2007) og cand.jur. Christer Bökwall, som også grunnla stiftelsen som eier og utgir våpenrullen. Tor Flensmarck tiltrådte i 1983 som redaktør. Fra og med 2011 bestyres våpenrullen av Societas Heraldica Scandinavia, pr. 2012 med kongelig våpenmaler Ronny Andersen som redaktør. Ved sin side har Andersen en redaksjon bestående av medlemmer fra Danmark, Finland, Norge og Sverige. Denne har blant annet som oppgave å se til at et til våpenrullen anmeldt våpen følger heraldiske regler, ikke krenker andres våpenrett eller uriktig gir uttrykk for at bæreren har annen stand eller slektstilhørighet enn hva som er virkelig. Til våpenrullen medvirker noen av Nordens fremste heraldiske kunstnere, blant andre Bengt Olof Kälde og Davor Zovko.

Skandinavisk våpenrulles svenske forgjengere var blant andre Arvid Berghmans bøker *Svenska borgerliga släktvapen* (1939) og *Borgerlig vapenrulla* (1950).

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Ridende jeger med bolas.
**Bolas** fra spansk *bola* (ball) også kjent som *boleadoras* er et kastevåpen som består av to eller flere sammenknyttede tauender som ender i hver sin ball eller kule. Ved å kaste på en spesiell måte, kan en stanse et dyr som står eller løper ved at tauene vikler seg rundt bena på det. Rerdskapen er mest kjent som de søramerikanske gauchoenes erstatning for lasso, men har blitt funnet under utgravinger av boplasser fra før spanjolene kom. Spesielt i Patagonia, var de brukt for å fange guanaco og ñandu.

Boleadoras
Rio de la Plata-indianere med *Bolas* (Hendrick Ottsen, 1603)
Bolas kan lages med fra to til 8 – 9 kuler, avhengig av hva den skal brukes til, hvor og av hvem. Krøtterfangst og småviltjakt fra hesterygg er de vanligste bruksområdene, mens inuitene bruker sin varint til fuglefangst. 

Snorene kan være like lange, eller med to korte, med tung vekt i enden og en lengre og lettere. Kasteteknikken kan varieres av en dreven kaster, som enten kan holde i koplingen eller i en kule.

Eksterne lenker
---------------

* Inuit Bolas
* Boleadoras

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
***Conjectures and Refutations: The Growth of Scientific Knowledge*** («Formodninger og gjendrivelser. Veksten av vitenskapelig kunnskap») er en bok av den østerriksk-britiske filosofen Karl Popper (1902–1994). Boka kom ut på forlaget Routledge (London) i 1963 og inneholder 21 av hans artikler og foredrag fra tidsrommet 1940 til 1960. Tre av disse var tidligere upublisert.

Bokas kapitler er organisert i to deler som heter hhv. «Conjectures» og «Refutations». Dette er nøkkelordene i Poppers kritisk-rasjonalistiske vitenskapsteori, siden vitenskapelig fremskritt ifølge Popper skjer ved å sette frem *dristige antageler* (formodninger, hypoteser) og prøve å *motbevise* (gjendrive, falsifisere) disse. Flere av kapitlene i boka er via til nettopp vitenskapsteori, ved at Popper delvis forbedrer sine tidligere metoder (slik han hadde beskrevet dem i *Logik der Forschung*) og delvis imøtegår kritikk og misforståelser. Blant annet modererer han sitt tidligere syn på metafysikk ved å vise at også metafysiske utsagn kan være, om enn ikke *falsifiserbare*, så i hvert fall *kritiserbare*, og dermed være tilgjengelig for forbedring (kap. 8).

Andre kapitler videreutvikler de sosialfilosofiske ideene som han begrunna i *The Open Society and its Enemies* (spesielt kap. 4, 16, 17). Et tredje tema som dekkes i boka er sinnsfilosofi, i og med at Popper her for første gang skisserer sine tanker rundt opphavet til språk og bevissthet, som han mente står i en tett sammenheng (kap. 4, 12–14). Til slutt omfatter boka også noen filosofihistoriske kapitler (kap. 5–7).

Popper reviderte og utvida boka flere ganger, sist i 1989. Revisjonene bestod bare i mindre korreksjoner, og utvidelsene skjedde i form av appendiks (fem var med i førsteutgava, den sjette ble tilføyd i 1965, den sjuende til niende i 1969 og den tiende i 1989). Boka er oversatt til tolv språk.

Eksterne lenker
---------------

* Utgaver registrert i Oria
**Hermsdorf** er en ortsteil i Berlins bydel Reinickendorf. Den nevnes i skriftlige kilder første gang i 1349. Hermsdorf stasjon ved Berlins nordbane ble åpnet i 1877. Hermsdorf Heimatmuseum finnes i Straße Alt-Hermsdorf 53. 

Hermsdorf ble innlemmet i Stor-Berlin i 1920. Etter avslutningen av den andre verdenskrigen i 1945 ble Hermsdorf liggende i den franske okkupasjonssonen og dermed i Vest-Berlin.

Ortsteilen grenser i vest til Tegels skogsområder, i nordvest til Frohnau og Brandenburg. I øst danner Tegelbekken som har ligget her siden istiden, grensen til Lübars og Waidmannslust. 

Grensen mot Brandenburg som inntil 1990 også var Vest-Berlins grense mot DDR, danner en kile inn i Hermsdorf. Denne delen av østtysk territorium ble i sin tid kalt *andenebbet* (tysk: *Entenschnabel*).

Landsbykirken fra 1756 ligger inntil en middelaldersk rundlandsby (tysk: Rundlingsdorf).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Berlin-Hermsdorf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Berlin-Hermsdorf – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Hermsdorf på Berlins offisielle nettside Besøkt 26. juni 2012
* Foto av «andenebbet» Besøkt 26. juni 2012

Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Ortsteiler i Berlins bydel Reinickendorf |
| --- |
| Stadtwappen Berlin | 
* Borsigwalde
* Frohnau
* Heiligensee
* Hermsdorf
* Konradshöhe
* Lübars
* Märkisches Viertel
* Reinickendorf
* Tegel
* Waidmannslust
* Wittenau

 | Bezirkswappen Reinickendorf |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Skanseparken** er en park ved Skansen og Nidareid vest for Midtbyen i Trondheim. Parken ble anlagt i 1880-årene på området ved festningsanlegget Skansevollene.

Parken er delt i to av Trondhjem–Størenbanen, som fikk ny trasé over Skansen i 1880 med endestasjon på Brattøra. Den er ellers omkranset av gatene Kongens gate i sør, Østre Ila i vest, Nedre Ila i nord og Voldgata i øst. I tilknytning til gangvegene i Skansenparken ligger både Skansen restaurant, Svingbrua og Skansen stasjon. Helt nordøst mot Vestre kanalhavn går gangvegen under jernbanebrua Skansen bru og ender i Sandgata. 

Sør for Kongens gate ligger Ilen kirke og Dronningens bastion med grøntområder rundt kirken. I Skanseparken mot Kongens gate står også bronseskulpturen *Ilapiken* fra 1964, utformet av billedhuggeren av Arne Durban. Under Trøndelagsutstillingen 1930 ble deler av Skanseparken satt opp med paviljonger og brukt til fiskeriutstilling.

Bildegalleri
------------

* Skanseparken på 1930-talletSkanseparken på 1930-tallet
* Skansenparken med Kongens bastion og Skansen stasjon (1958)Skansenparken med Kongens bastion og Skansen stasjon (1958)
* Skanseparken og Kongens bastion (1970)Skanseparken og Kongens bastion (1970)
* Skanseparken med Ilen kirke i bakgrunnen (1998)Skanseparken med Ilen kirke i bakgrunnen (1998)
* Skanseparken mot Skansen småbåthavn (2009)Skanseparken mot Skansen småbåthavn (2009)
* Skanseparken med kanonbatteri ut mot fjorden (2009)Skanseparken med kanonbatteri ut mot fjorden (2009)

Referanser
----------

1. ↑  Adressa.no – Ilapiken bortført Arkivert 27. mai 2022 hos Wayback Machine. (Av Per Christiansen. Publisert 9. oktober 2005, besøkt 27. mai 2022)

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 480. ISBN 978-82-573-1762-1.

Eksterne lenker
---------------

* Wikioppføring «Skanseparken» hos Strinda historielag
**Statistikkloven**, fullt navn *Lov om offisiell statistikk og Statistisk sentralbyrå*, regulerer innsamling og bruk av opplysninger til statistiske formål og legger rammer for Statistisk sentralbyrås organisasjon og virksomhet. 

Loven gir myndighetene hjemmel til å kreve at borgere avgir ikke-taushetsbelagte opplysinger til Statistisk sentralbyrå. Plikten kan gis gjennom forskrift eller pålegg. Loven gir også rett til å gi tvangsmulkt dersom en nekter å gi opplysninger til SSB. Innsamlede personopplysninger samlet inn med hjemmel i statistikkloven er underlagt streng taushetsplikt i 100 år. Derfor kunne for eksempel innsamlede data fra folketellingen 1910 først offentliggjøres i 2010. 

Loven definerer statistikk som *«tallfestede opplysninger om en gruppe eller et fenomen, og som fremkommer ved en sammenstilling og bearbeidelse av opplysninger om de enkelte enhetene i gruppen eller et utvalg av disse enhetene, eller ved systematisk observasjon av fenomenet»*

I 2016 ble «Statistikklovutvalget» nedsatt med mandat om å utrede forslag til endringer i statistikkloven. Utvalget foreslo ny statistikklov i 2018 Ny lov som erstattet statistikkloven fra 1989 trådte i kraft i 2020.

Referanser
----------

1. ↑  Finansdepartementet (19. mars 2018). «NOU 2018: 7». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 25. september 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Lovdata: Lov om offisiell statistikk og Statistisk sentralbyrå (statistikkloven)
* NOU 1988:19 *Lov om offisiell statistikk og Statistisk sentralbyrå*. Oslo: Forvaltningstjenestene. 1988. ISBN 8258301217.  (Lovforarbeider til statistikkloven)
* NOU 2018:7 Ny lov om offisiell statistikk og Statistisk sentralbyrå
Omprofilering av Statoil Storo til Cirkle-K sommeren 2016
En Statoil Fuel & Retail-stasjon i Farsta strand
**Statoil Fuel & Retail AS** var et selskap som solgte petroleumsprodukter. Selskapet ble skilt ut fra Statoil (senere kalt Equinor) i 2010 og kjøpt opp av det canadiske selskapet Alimentation Couche-Tard i 2012. Stasjonene fortsatte å bruke merkenavnet Statoil til 2016, da både stasjonene og det norske datterselskapet byttet navn til Circle K.

Selskapets hovedkontor lå i Oslo, og Jacob Schram var konsernsjef.

Historie
--------

Historien i Norge går tilbake til Norsk Brændselolje i 1920. I 1976 ble Norol etablert etter at Norsk Brændselolje, Norske OK og Norsk Hydros oljedivisjon fusjonerte. Statoil overtok Norol i 1991 og etablerte datterselskapet Statoil Norge som drev et nett av Statoil-merkede bensinstasjoner i Norge. Norol kjøpt opp alle BP Stasjoner i 1970 tallet.

Statoil Fuel & Retail ble etablert som Statoil Energy & Retail ASA 18. mai 2010, etter at det ble utskilt fra Statoils øvrige virksomhet. Det ble notert på Oslo Børs 22. oktober 2010. Børsnoteringen priset selskapet til 11,7 milliarder kroner. Det canadiske selskapet Alimentation Couche-Tard kjøpte selskapet i 2012, deriblant de 54 % av selskapet som Statoil eide per 18. april 2012. Selskapet ble strøket fra Oslo Børs 12. juni 2012.

Stasjoner og geografisk fordeling
---------------------------------

Selskapet hadde per 30. juni 2010 2 290 bensinstasjoner. 1 782 av dem var lokalisert i Skandinavia, mens de resterende 508 var lokalisert i Estland, Latvia, Litauen, Polen og Russland.
Stasjonene var fordelt som følger:

| Land | Statoil | 1-2-3 | JET | Totalt |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Danmarks flagg Danmark | 262 | 143 | 71 | 405 |
| Estlands flagg Estland | 46 | 5 | - | 51 |
| Latvias flagg Latvia | 63 | 6 | - | 69 |
| Litauens flagg Litauen | 66 | 6 | - | 72 |
| Norges flagg Norge | 427 | 145 | - | 572 |
| Polens flagg Polen | 249 | 48 | - | 297 |
| Russlands flagg Russland | 19 | - | - | 19 |
| Sveriges flagg Sverige | 682 | - | 123 | 805 |

Referanser
----------

1. ↑  Om Statoil Fuel & Retail AS Arkivert 29. oktober 2011 hos Wayback Machine.
2. ↑  Selger Statoil Fuel & Retail – *DN.no* 18. april 2012
3. ↑  Statoil selger bensinstasjonene. aftenposten.no (18. april 2012)
4. ↑  Nøkkelopplysninger fra Enhetsregisteret
5. ↑  «Om Circle K». Arkivert fra originalen 9. mai 2016. Besøkt 11. mai 2016.
6. ↑
7. ↑  Selger Statoil Fuel & Retail – *DN.no* 18. april 2012
8. ↑  History Arkivert 28. oktober 2011 hos Wayback Machine. – Statoil Fuel & Retail
9. ↑  Approved prospectus Arkivert 10. oktober 2010 hos Wayback Machine.. Pressemelding sendt ut av Statoil Fuel & Retail.
10. ↑  «Statoil Fuel & Retail - Our operations». Oslo: Statoil Fuel & Retail ASA. 2. september 2010. Arkivert fra originalen 14. desember 2010. Besøkt 22. oktober 2010.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 14. desember 2010. Besøkt 15. desember 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
***La ley de Herodes*** er en meksikansk film fra 1999. Det er en satirisk komedie som tar for seg korrupsjonen i Mexico og den retter seg direkte mot partiet PRI. Handlingen foregår i året 1949. Filmen er produsert av Luis Estrada. 

Den vant blant annet den meksikanske Arielprisen.

Handling
--------

En ordfører i den fiktive landsbyen San Pedro de los Saguaros blir lynchet av sinte landsbyboere, blir et parti-medlem fra Partido Revolucionario Instituciona som heter Juan Vargas utnevnt til midlertidig borgermester av statsguvernøren. I begynnelsen forsøker den nye ordføreren å gjøre så godt han kan. Men mangel på økonomiske midler. Det faktum at flertallet av landsbyboerne ikke snakker spansk, og all motstanden fra både en lokal lege og Doña Lupe (en bordell-eier) ødelegger hans innsats. Han ønsker hjelp fra sin overordnede, López, sekretæren til PRI-guvernøren, som ikke hjelper ham.

Vargas blir etter hvert korrupt, først aksepterer han bestikkelser fra Doña Lupe, og snart går han videre til å presse fra butikk-eiere og landsbyboerne for selv de minste overtredelser. Vargas påstår at han finansierer et nytt prosjekt for å bringe elektrisitet til landsbyen. Vargas blir gradvis mer og mer korrupt, og dreper Doña Lupes og hennes nye livvakt som hevn fordi de ikke gjør som han krever. Han anklager Filemón, en lokal alkoholiker, for denne forbrytelsen, og underveis for å levere ham til føderale myndigheter dreper han Filemón.

Vargas presser også legen til å forlate byen, eller bli fengslet. Etter å ha kvittet seg med fiendene sine, blir Vargas enda mer besatt av makt til det punktet hvor hele byen forakter ham. Han krever absurde skatter for alt, fengsler de som nekter å betale, stjeler eiendelene deres, og omskriver flere lover til hans egne absurde og tyranniske innfall. Det er midt i dette at López og hans håndlanger, Tiburón, kommer til landsbyen. Han krever alle pengene Vargas hadde presset fra landsbyboerne. Men Vargas oppdager at hans egen kone har stukket av, og tatt hele formuen hans med seg.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *La ley de Herodes* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *La ley de Herodes* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *La ley de Herodes* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *La ley de Herodes* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *La ley de Herodes* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *La ley de Herodes* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *La ley de Herodes* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *La ley de Herodes* på Metacritic Rediger på Wikidata
**Connacht-annalene** er en irsk krønike som dekker årene 1224 til 1544 og er trukket ut fra et manuskript som ble satt sammen i løpet av 1400-tallet og 1500-tallet av minst tre skrivere, alle antatt å være medlemmer av klanen Ó Duibhgeannáin.

De tidligste seksjonene, som begynner med dødsfallet til kong Cathal Crobdearg Ua Conchobair av Connacht, er ekstraordinært detaljerte og gir et godt vitnemål på affærene til ætten Connacht i løpet av 1200-tallet og til midten av 1300-tallet, spesielt for familiene til Ó Conchobhair og Burke. Opptegnelsene blir derimot mer springende senere, spesielt for 1500-tallet. Verket er uansett av stor verdi ved at det forteller om det som ellers ville ha ligget i mørke eller være totalt ukjent for historien til Connacht i særdeleshet og for Irlands historie generelt.

En sammenligning mellom *Connacht-annalene* og *Clonmacnoise-krøniken* avslører en felles kilde, eller at den ene er en delvis kopi av den andre.

Litteratur
----------

* Welsh, Robert: *Oxford Concise Companion to Irish Literature*, 1996. ISBN 0-19-280080-9

Eksterne lenker
---------------

* The Annals of Connaught (oversatt) hos CELT Arkivert 25. mars 2017 hos Wayback Machine.

Portal: Litteratur
Stator på en 3-fase AC-motor
**Stator** er den stasjonære delen av en elektrisk generator eller elektrisk motor. Den roterende delen på en elektrisk maskin er rotor.

Avhengig av hvordan den elektriske maskinen er konfigurert vil stator i noen tilfeller bære *feltviklingen*, i andre tilfeller *armaturviklingen*. Feltviklingen setter opp et magnetisk felt i maskinen, armaturviklingen trekker mer strøm og er maskinens arbeidsvikling.

De første likestrømsdynamoer og likestrømsmotorer hadde feltviklingen på stator mens de energiskapende eller bevegelsesskapende armaturviklingene var på rotor. Dette var nødvendig fordi en i en likestrømsmotor trenger en kommutator for at strømmen i rotorviklingen hele tiden skal tilpasses etter som rotoren dreier rundt. Dette er en ulempe ved likestrømsmaskiner da laststrømmen går over kommutatoren og denne må lages stor og robust for å tåle store strømmer.

Stator på disse maskinene kunne enten være en permanentmagnet eller en elektromagnet – eksitert med en spole som benevnes *feltvikling*. 

I en vekselstrømsmaskin trenger en ikke kommutatorens likeretterfunksjon. Her kan en legge de store strømbelastede armaturviklingene på stator. Rotor kan være en permanentmagnet, eller en elektromagnet med feltviklingen. I feltviklingen går kun likestrøm og denne kunne ledes inn til rotorviklingen over sleperinger og børster. Det skal lite strøm til for å gi tilstrekkelig felt og sleperingsystemet kan dimensjoneres for mindre overført effekt.

Stator bygges opp av et stort antall tynne blikk av bløtt jern (magnetisk nøytralt). Hvert lag er elektrisk isolert fra det neste ved at det er lakkert. Dette for å redusere de induserte virvelstrømmene som ellers vil oppstå og redusere virkningsgraden på maskinen.

  

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND
 |
**Connah's Quay Nomads Football Club** er en walisisk fotballklubb fra byen Connah's Quay i Flintshire i den nordlige delen av Wales. Klubben ble grunnlagt i 1946 og lagets draktfarger er hvit overdel med svart underdel, mens bortedraktene er helrøde med svarte detaljer. Connah's Quay Nomads spiller for øyeblikket i den øverste divisjonen Welsh Premier League, og spiller sine hjemmekamper på Deeside Stadium. Nåværende trener er Mark McGregor.

Klubben ble grunnlagt i 1946 under navnet *Connah's Quay Juniors*, som skiftet til nåværende navn i 1951. I 1990 var Connah's Quay Nomads med på å grunnlegge Cymru Alliance (nest øverste nivå), og to år senere var den med på å grunnlegge Welsh Premier League. Klubben har per dags dato ikke vunnet det walisiske seriemesterskapet, men vant det nasjonale ligacupmesterskapet (Welsh League Cup) i 1995/1996.

Meritter
--------

* **Welsh Premier League (2)**: 2019–20, 2020–21
* **Welsh League Cup (1)**: 1995–96

Kjente spillere med tilknytting til klubben
-------------------------------------------

* Englands flagg Adam Dickinson
* Wales’ flagg Craig Lawton
* Wales’ flagg Marc Limbert
* Wales’ flagg Tony Millington

Eksterne lenker
---------------

* Klubbens offisielle nettsider

| * v
* d
* r
Cymru Premier 2022–2023 |
| --- |
|  | Aberystwyth Town **·** Airbus UK **·** Bala Town **·** Caernarfon Town  **·** Cardiff Metropolitan University  **·** Connah's Quay Nomads **·** Flint Town United **·** Haverfordwest County **·** Newtown **·** Pen-y-Bont **·** Pontypridd Town **·** The New Saints | Wales’ flagg |
**Statoil Norge**, opprinnelig **Norsk Olje**, var et datterselskap av olje- og gasselskapet Statoil (senere kalt Equinor). Selskapet drev et nett av Statoil-merkede bensinstasjoner i Norge etter at Statoil overtok Norol i 1991. Norol var etablert etter at Norsk Brændselolje, Norske OK og Norsk Hydros oljedivisjon fusjonerte i 1976. Norsk Brændseloljes historie strekker seg tilbake til 1920.

De 500 utsalgsstedene varierte fra lokale kjøpmenn til store servicesentre. Utsalgsstedene tilbød bensin, diesel, fastfood, dagligvarer og bil- og fritidsprodukter. Mange stasjoner tilbød tjenester som bilvask, dekkskift og enkel bilservice. Dessuten drev selskapet også salg og distribusjon av produkter som fyringsolje og parafin, drivstoff til båter, fly og stasjonære motorer samt smøremidler og gass.

Statoil Norge leverte drivstoff til både sivil og militær luftfart og var representert på alle større flyplasser i Norge. I tillegg forsynte Statoil Norge fiskeflåten og skipsfarten med marine drivstoffer og bunkers gjennom et nett av kystanlegg.

Statoil hadde også hatt en stor suksess med sin «frokostklubb». Man kunne kjøpe en kopp på en Statoilstasjon og fylle den opp med gratis kaffe, te, kakao og mer på over 500 Statoilstasjoner i Norge. I tillegg fikk medlemmene hver måned rabatt på ett utvalgt produkt.

Salg av stasjonene
------------------

I 2010 skilte Statoil ut bensinstasjondriften i selskapet Statoil Fuel & Retail som ble børsnotert på Oslo Børs. I 2012 solgte Statoil sine eierandeler til det kanadiske selskapet Alimentation Couche-Tard for 8,6 milliarder kroner. Ifølge avtalen hadde stasjonene mulighet til å bruke merkenavnet Statoil frem til slutten av 2019, men lanseringen av det nye merkenavnet Circle K ble påbegynt allerede i 2016

Referanser
----------

1. ↑  Statoil selger bensinstasjonene. aftenposten.no
2. ↑  «Bensin-Statoil» døpes om til «Circle K». E24

Eksterne lenker
---------------

* Stasjonssøk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |