recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Reliefdetalj fra klosterkirken. Foto: Gunnar Bach Pedersen 
**Vestervig kloster** var et augustinerkloster og senere en herregård beliggende i Vestervig Sogn i Jylland. Den eneste gjenværende rest av den firefløyete klosterbygningen er den store Vestervig Kirke. Tilbake av jordbesittelsen finnes de to gårdene Vestervig Overgaard og Vestervig Nedergaard.

Historie
--------

Vestervig var opprinnelig krongods, og det ble omtalt i Kong Valdemars jordebok. Det var i dette område at Thys lokale skyttshelgen Sankt Thøger (eller Theodgar) hadde sin gang på 1000-tallet. Klosteret ble grunlagt ca. 1110 og ble sete for augustinerordenen, og Thøgers jordiske rester ble overført til klosterkirken i 1117. Vestervig kloster skulle bli et av landets rikeste, og her hadde de første biskoper av Vendelbo stift sete. 

Under skipper Clements feide ble klosteret utplyndret av en av dennes underførere. Den siste prost var Svend Mogensen, som i 1530 fikk klosteret som len og beholdt det etter reformasjonens innførelse. Kannikene ble også boende her i en årrekke.

Klosteret ble siden kongelig len, og i 1661 ble det solgt til Joachim Irgens, som rev bygningene ned.

Liden Kirstens grav
-------------------

På den tilknyttede kirkegård finnes den såkalte *Liden Kirstens grav*, hvor etter sagnet skulle ligge begravet Valdemar Is søster Christine og prins Buris Henriksen. Den nesten 3,5 m lange og smale liksten fra det annen halvdel av det 12. århundre, dekker over to graver med et mannlig og et kvinnelig skjelett.

Kilder
------

* Salmonsens konversationsleksikon om Vestervig Kloster

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
**Lewis Pendleton Sheldon** (født 9. juni 1874, død 18. februar 1960) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker i 1900 i Paris. 

Sheldon kom på tredjeplass i både tresteg og høyde uten tilløp i OL 1900 i Paris. Han hoppet 13,64 i tresteg, amerikaneren Myer Prinstein vant med 14,47 som var ny olympisk rekord foran landsmannen James B. Connolly med 13,97. I stille høyde hoppet han 1,50 meter, Ray Ewry vant med 1,655 foran Irving Baxter med 1,525. 

Sheldon kom på fjerdeplass i både lengde uten tilløp og tresteg uten tilløp.

OL-medaljer
-----------

* 1900 Frankrikes flagg Paris - Bronse Bronse i friidrett, tresteg USAs flagg USA
* 1900 Frankrikes flagg Paris - Bronse Bronse i friidrett, høyde uten tilløp USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lewis Sheldon – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Lewis Sheldon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** WikiTree
 |

  




1. ↑   Geni.com[Hentet fra Wikidata]
**Ye Chengzhong** (forenklet kinesisk: 叶澄衷; tradisjonell kinesisk: 葉澄衷; pinyin: **Yè Chéngzhōng**, født i 1840 i Zhenhai i provinsen Zhejiang i Kina, død i oktober 1899) var en kinesisk forretningmann som ble en av Kinas rikeste menn mot slitten av 1800-tallet. Han var pioner innen oppbyggingen av jernvareindustrien, og bidro også i stor grad til kinesisk skolevesen.

Ye kon fra en fattig bakgrunn. Som 14-åring dro han hjemmefra og fikk arbeid som hjelpegutt i en dagligvareforretning i Shanghai. Han hadde etter en tid nok penger til å kjøpe en sampan og fra den solgte han mat til utenlandske sjøfolk på elven Huangpu. Ifølge *The Century-Old Famous Factories and Stores in Shanghai*, publisert i 1987, glemte en amerikaner som hadde leid båten igjen en koffert med kontanter og verdisaker. Ye stakk ikke av, men ventet tålmodig til mannen kom på leting etter kofferten. Amerikaneren var så takknemlig at han lånte Ye nok penger til at han kunne ta de første steg på sin vei til oppbyggingen av hans industrieventyr. Det begynte med fyrstikkfabrikker, og ble etterhvert silkemøtter og banker og meget annet.

Standard Oil gav Ye eneretten til å distribuere deres produkter i Kina fra 1883 til 1893. Som *comprador-handelsmann* organiserte han distribusjonen av parafin i Nord-Kina og langs Yangtzes nedre og midtre løp. 

Ye opprettet Chengzhong middelskole i Shanghai. Den ble bygd mellom 1889 og 1901, hadde Cai Yuanpei som sin første rektor, og Hu Shih og Coching Chu som to av sine første elever. Bygningen huser idag Shanghais middelskole nr. 58 Han gav også mye penger til andre veldedige formål.

Ved sin død i oktober 1899 var Ye god for mellom seks og åtte millioner sølvtael, noe som tilsvarete en tiendedel av Qingregjeringwens årsinntekter. 

Yes gamle residens er nå en turistattraksjon.

Referanser
----------

1. ↑   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «A beautiful garden». Xinhua News Agency. 20. april 2011. Besøkt 16. juni 2011.
3. ↑  Chengzhong Middle School.
4. ↑  «The former Residences of Business Group». Zhenhai People's Government. 18. februar 2008. Arkivert fra originalen 31. august 2012. Besøkt 16. juni 2011.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 31. august 2012. Besøkt 4. november 2012.

Litteratur
----------

* Cochran, Sherman (2000). *Encountering Chinese Networks: Western, Japanese, and Chinese Corporations in China, 1880-1937*. University of California Press. ISBN 978-0-520-21625-9.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN
 |
Pickleball singlekamp en mot en
**Pickleball** er en racketsport der to eller fire spillere slår en perforert plastball over en nett. Nettet er 86 cm høyt og er strukket over banens 6,1 meter bredde og deler banens 13,4 meter lengde i to. Banen tilsvarer dermed målene til en badmintonbane. Sporten spilles både utendørs og innendørs.

Spillets regler har mye til felles med tennis og bordtennis. Kampene spilles til 11 poeng men må vinnes minst to poeng mer enn motstander. Spillet omtales som verdens raskest voksende racketsport.

Pickleball i Norge
------------------

Løten tennisklubb og Løten kommune var først til å bygge egne baner for pickleball. Tennisklubben der oppgir at 80% av medlemmene nå spiller pickleball. Sporten i Norge er organisert gjennom Pickleball Norge som er det norske pickleballforbundet.

Historie
--------

Pickleball ble oppfunnet i 1965 på Bainbridge Island utenfor Seattle. Joel Pritchard, Bill Bell og Barney McCallum utformet et spill for barna sine og fikk laget padler av sponplater og spilte på plenen over et senket badmintonnett. I 1967 stod den den første permanente banen klar.

Referanser
----------

1. 1 2 3  sweat.no: pickleball, hentet 1. september 2023
2. ↑
3. 1 2  bbc.com (15. mars 2021): Pickleball: The racquet sport experiencing a pandemic boom, hentet 31. august 2023
4. ↑
5. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 17. november 2018. Besøkt 31. august 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Det norske pickleballforbundet, Pickleball Norges hjemmeside
«Rosa» har flere betydninger.

Rosa rose
Thailandske flysoldater med rosa uniformer
**Rosa** er en farge som ikke inngår i fargespekteret. Den består alltid av flere bølgelengder. Rosa omfatter fargenyanser fra lys rød til lilla. Det er også overganger mellom rosa og oransje. Rosa kan lages ved å blande rød og hvit maling. Magenta er en kraftig nyanse av rosa som brukes som en av fire basisfarger i vanlig firefargetrykk og i fargeskrivere.

Rosa regnes i den moderne, vestlige kulturen som en feminin farge og symbol på det kvinnelige. Rosa farger, særlig på klær, er et utbredt kjønnssymbol for jenter. Fargen forbindes ofte også med romantikk og homoseksualitet. I rokokkomoten på 1700-tallet var sterke farger som rosa ansett som en potent farge som også ble båret av mange menn i overklassen.

Bright pink
-----------

**Bright pink** eller **rose** er betegnelser på fargen på fargehjulet mellom magenta og rød.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pink – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** LCCN **·** NKC **·** BBC Things
 |
«Tyrihans» har flere betydninger.
Ilustrasjon av Carl Larsson til folkeeventyret «Tyrihans som fikk kongsdatteren til å le» i *Folksagor* av Asbjørnsen og Moe (svensk oversettelse utgitt 1927)
«Torrveds-Hans som fick kungadottern till att skratta», illustrasjon av August Malmström til *Sex norska Folksagor och äfventyr*, utgitt 1875
**Tyrihans** er en skikkelse fra norske folkeeventyr. Navnet betyr egentlig «Hans som passer tyriveden (i ildstedet)», en beskjeftigelse som passet best for den som ikke dugde til annet. Tyrihans har altså samme oppgave og rolle som Askeladden og Askepott. Skikkelsen forekommer bl.a. i Asbjørnsen og Moes *Tyrihans som fikk kongsdatteren til å le*.

Se også
-------

* Askeladden

Referanser
----------

1. 1 2  «Tyrihans som fikk kongsdatteren til å le»
2. ↑  «Furuhans som fick kungadottern att skratta»

Eksterne lenker
---------------

* Eventyret «Tyrihans som fekk kongsdottera til å le»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Fotballklubben Bodøkameratene**, ofte kalt **Bokam**, ble stiftet i 1973. Seniorlaget, klubbens eneste lag, spilte på lavere nivåer i Salten, med sju sesonger på nivå 4 (Helgeland/Salten-serien) som best. I 2007 trakk Bokam laget fra serien på grunn av mangel på spillere, og klubben ble i praksis oppløst. Bokam gjenoppsto med et oldboyslag i 2013. Hjemmebanen er Aspmyra kunstgressbane ved Aspmyra stadion i Bodø.

Bokam har vært regnet som en bohemklubb, med avslappet holdning til prestasjoner og resultater. Klubben fikk nasjonal oppmerksomhet etter en kamp mot FK Gevir høsten 1981, da en av lagets spillere fikk gult kort for usportslig opptreden da han ved en kjempesjanse skjøt over mål. Vinneren av kampen ville rykke opp til nivå 4, men ingen av lagene ønsket å rykke opp, og de to lagene gjorde det de kunne for å unngå å score mål.

Kilder
------

* Norges Fotballforbund: FK Bodøkameratene (besøkt 24. mai 2014)
* Avisa Nordland: Bokam fyller 40 år (s. 30, 3. oktober 2013, arkivert hos Retriever Norge)
* Bodø Nu: Fikk gult kort for å bomme på åpent mål Arkivert 24. mai 2014 hos Wayback Machine. (23. august 2013, besøkt 24. mai 2014)
* Brønnøysunds Avis: Bokam legges ned (7. mars 2007, arkivert hos Retriever Norge)
**Elisabeth von Dyck** (født 1951, død 4. mai 1979 i Nürnberg) var trolig medlem av den venstreekstreme terrororganisasjonen RAF. 

I 1975 ble det utstedt arrestordre på Dyck for våpensmugling fra Sveits til Tyskland. Etter seks måneders varetektsfengsel i Köln ble hun løslatt. Sommeren 1977 ble det på nytt utstedt arrestordre på henne for støtte til en terrororganisasjon. Nederlandsk politi forsøkte 22. september 1977 å arrestere Dyck og Knut Folkerts. Folkerts skjøt politibetjenten og Dyck klarte å flykte.

Vitnet Monika von Seckendorff uttalte 26. oktober 1997 under rettssaken mot Monika Haas at hun etter bortføringen av Hanns-Martin Schleyer i 1977 hadde bodd i et lite hus i Bagdad sammen med Friederike Krabbe og Elisabeth von Dyck. Elisabeth von Dyck var også aktiv i *Sozialistisches Patientenkollektiv* og *Komitee gegen Folter*. 

Den 4. mai 1979 ble Dyck skutt av politiet under et forsøk på arrestasjon i en leilighet i Stephanstraße 40 i Nürnberg, som en tid hadde vært under overvåkning. Politiet oppgav at hun hadde forsøkt å gripe til våpen.

Referanser
----------

1. ↑   books.google.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Online, FOCUS. «Splitter in den Seelen (2. Archivdokument, 3 Teile)». *FOCUS Online* **(tysk)**. Arkivert fra originalen 22. mars 2016. Besøkt 21. januar 2020.
3. ↑  «„Ich bitte um Vergebung" - DER SPIEGEL 34/1990». *www.spiegel.de*. Besøkt 21. januar 2020.
Grand Orient de France

**Grand Orient de France** (akronym GODF, oversatt som "Grand Orient of France") er den eldste og største av flere frimurerorganisasjoner basert i Frankrike og den eldste på det kontinentale Europa (som den ble dannet fra en eldre storloge av Frankrike i 1773 og kort absorberte bakdelen av den eldre kroppen i 1799, slik at den kan datere grunnlaget til 1728 eller 1733). *Grand Orient de France* blir generelt sett på som "moderlosjen" til det kontinentale frimureriet.

Mottoet *Liberté*, *Egalité*, *Fraternité*, som det vedtok i 1848, følger sidene i historien og smelter frivillig sammen med den franske republikken.

Referanser
----------

1. ↑  17 janvier 1773 : naissance du Grand Orient de France
2. ↑  Le Grand Orient de France fête ses 250 ans : d’où vient la franc-maçonnerie ?
3. ↑  Le Grand Orient de France, promoteur de la devise de la République

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
* Grand Orient de France
|  |
| --- |
| ***Gabbro*** |
| Gabbro |
|  |
| **Hovedmineral:** | plagioklas, pyroksen,jern, amfibol, olivin |
| **Gruppe:** | magmatisk |
| **Tetthet i g/cm3:** | 2,85 |
| **Bruksområde:** | bygningstein |
| **Annet:** |  |
| ***Liste over bergarter*** |

**Gabbro** (etter stedsnavnet Gabbro, en italiensk grend i Toscana) er en basisk, magmatisk dypbergart med grove korn, eller noen ganger en intrusiv gangbergart, dannet under høyt trykk og høg temperatur. Den består av jern, plagioklas, mørkt pyroksen, amfibol og olivin.

 Lyngengabbro grå fra en steinmur ved fergekaia i Lyngseidet.
Den kalles også «svart granitt», hovedsakelig som et handelsnavn ved salg, men dette er et geologisk ukorrekt navn. Den mørke fargen kommer av et høyt jerninnhold sammen med det mørke pyroksenet. Gabbro er hvit og svartspettet, og ofte med noe brunt eller grønt. Den er massiv og ganske grovt kornet. Noen ganger har gabbro en *lagdeling*, gjerne med koronastruktur. 

Gabbro kan være svakt metamorf, da vil den ha tydeligere lyse og mørke bånd, eller bli mer grønn av farge. Dette fordi plagioklasen endres til klinozoisitt, albitt og kalsitt. Klinopyroksen endres til kloritt. 

Gabbro brukes til bygningsstein, gulv, trapper, fasader og lignende. Sjeldnere som gravminner. 

Gabbro er vanlig mange steder i Norge, men finnes sjelden i store forekomster. Flere steder har det vært, eller er, bruddvirksomhet.

* Kobbvågen, Bø kommune i Nordland, er det bruddvirksomhet.
* Vistdal, i Møre og Romsdal, er nok det mest kjente steinbruddet der gabbro tas ut, handelsnavnet, *vistadlitt*, har den fått herfra.
* Flisa
* Solvåg i Nordland
* Solør, her ble det tatt en finkornet variant, kalt *hyperitt*, denne hadde handelsnavnet *svart granitt* (et ikke korrekt geologisk navn).
* Kragerø
* Raunholm på Fitjar, store forekomster.

Anortositt er en *variant* av gabbro. Det er en plagioklas bergart, dannet fra en gabbrosmelte, i en egenartet dannelsesprossess. Ved Egersund har det vært bruddvirksomhet på denne bergarten. Den kan noen ganger ha *labradorisering*, som er en lysbrytning i bergarten. Denne lysbrytningen oppstår i lammer av to typer plagioklas. Disse sammensmeltede lamellene er små og først synlig i elektronmikroskop.

Peridotitt er en *variant* av gabbro som er meget rik på de mafiske mineralene olivin og pyroksen.

Referanser
----------

1. ↑  «gabbro», *NAOB*
2. ↑  Eksempel: «Granitt», *Granitop.no*. Sitat: «Nero Assoluto er nesten helt svart granitt fra Zimbabwe...»

Se også
-------

* Liste over bergarter

Eksterne lenker
---------------

(en) Gabbro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Ocean drilling program gabbro petrology
* Scientists find the elusive gabbro

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
For tidsskriftet utgitt for Norges bondelag, se Bondebladet (tidsskrift).

***Bondebladet*** var en avis utgitt i Voss og Bergen fra 1914 til 1935. Avisen var et organ for bønder på landsmål.

Første utgave kom ut i Voss 4. mars 1914 med undertittelen «Blad for jordbruk og bondesamskipnad». I juni 1915 gikk *Vestlandsbonden* inn i *Bondebladet*. Avisen kom først ut ukentlig, men i 1919 ble tilbudet utvidet til tre utgivelser i uken. I 1922 ble avisen dagsavis, og hovedkontoret ble flyttet fra Voss til Bergen. Samtidig ble avisen partiavis for det nystartede Senterpartiet og dekningsområdet utvidet til hele Vestlandet. Avisen fikk etterhvert problemer med å leve opp til den ambisiøse satsningen, og gikk inn 6. desember 1935.

Referanser
----------

1. 1 2  Eggum, Terje (2010). «*Bondebladet*». I Flo, Idar. *Norske aviser fra A til Å*. *Norsk presses historie 1660–2010*, bind fire. Oslo: Universitetsforlaget. s. 54. ISBN 978-82-15-01604-7.
2. ↑  Universitetsbiblioteket i Oslo (1924). *Norske aviser 1763-1920 : fortegnelse over aviser som finnes i Universitetsbiblioteket og andre samlinger*. Oslo. s. 73.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.

**Muttahida Majlis-e-Amal** (MMA, *United Council of Action* på engelsk) er en koalisjon mellom flere religiøst-politiske partier i Pakistan. 

I MMA er den største islamske politiske partiet i Pakistan. MMA har ambisjoner om å etablere ett komplett teokrati i Pakistan. Selv om MMA har vært i stand til å utøve stor makt over de fattigste og minst utdannede provinsene i Pakistan (særlig i Khyber Pakhtunkhwa og Balutsjistan), har partiet vært helt forhindret fra å påvirke Pakistans utenrikspolitikk. MMA er sterkt imot Pakistans politiske vennskap med USA og Pakistans dedikasjon til tiltak mot terrorisme og regional stabilitet. 

Ved meningsmålingene i november 2007 fikk partiet kun 4% av stemmene.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Denne artikkelen bygger på én eller flere primærkilder og/eller kilde(r) som er nært knyttet til artikkelens emne.** Du bør forsyne enkeltpåstandene i saken med referanser med kildehenvisninger som lar seg verifisere gjennom pålitelige, uhildede sekundær- eller tertiærkilder.

**Perú Posible** er et politisk parti i Peru. Det ble stiftet i 1994 av Alejandro Toledo Manrique (Perus president fra 2001 til 2006).

Opprinnelig het partiet **País Posible** da det første gang stilte kandidater til parlamentsvalgene i 1995. Det fikk da inn to representanter i Kongressen. Så endret det navnet, og deltok ved valgene i år 2000. Før andre valgomgang trakk det seg, og anklaget regjeringen Fujimori for valgfusk, og arangerte protestdemonstrasjoner.

Etter Fujimoris fall utrop overgangsregjeringen til nyvalg i 2001. Da ble partiformannen Alejandro Toledo kåret til president i andre valgomgang. I parlament ble Posible det største partiet, med 45 av 120 seter, og inngikk i allianse med Frente Independiente Moralizador (FIM) (11 mandater).

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Halvor Thorkildsen Aschehoug**, (født 1. september 1786 i Rakkestad prestegjeld, død 10. desember 1829) var en norsk prest og stortingsrepresentant. 

Han var sønn av prost Thorkild Aschehoug og ble i 1820 gift med Anne Kirstine Darre, datter av major Niels Stockfleth Darre på Toten. Han var far til Torkel Halvorsen Aschehoug.

Han fikk undervisning i Borgerdydsskolen i København og tok examen artium i 1803. Året etter tok han forberedende prøve i filosofi. Deretter studerte han juridiske fag og var ansatt i det danske rentekammer i fem år. Men i 1809 tok sluttet han der og begynte å studere teologi. Han ble cand.theol. med laud 12. januar 1813, og året etter tok han praktikum med samme karakter. Deretter var han to år i København som lærer i flere offentlige skoler. 2. februar 1817 ble han konstituert som sokneprest i Ås, og 3. juni 1820 ble han så utnevnt til sokneprest i Idd. 

Halvor Aschehoug var stortingsmann for Smålenenes amt i 1824-25 og 1827-29.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 45[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 46[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Biografisk informasjon om Halvor Aschehoug , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)

Kilder
------

* 18. Aschehoug, Halvor, i Bernt Moe, *Biographiske Efterretninger om Eidsvolds-Repræsentanter og Storthingsmænd i Tidsrummet 1814-1845* (1845)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Halvor Aschehoug hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Balthasar Münter** (født 24. mars 1735 i Lübeck i Slesvig–Holsten, død 5. oktober 1793) var en tysk prest som virket i Danmark.

Liv og virke
------------

Münter fikk stillingen som prest ved den tyske menigheten i Sankt Petri kirke i København i 1765 og forble i dette embetet til sin død. Ved Christian VIIs salving 1767 fikk han den teologiske doktorgrad.

Hjemmet i St. Pederstræde ble et midtpunkt for hovedstadens ansette tyske familier. Her samlet det seg en betydelig krets av tidens videnskabsmenn og kunstnere: Klopstock, Johan Andreas Cramer, Gerstenberg, Asmus Jacob Carstens, Carsten Niebuhr og mange flere hørte til den fortrolige vennekretsen.

Struensee
---------

Etter kuppet mot Johann Friedrich Struensee i 1772 ble Münter utnevnt til sjelesørger for ham mens han satt fengslet i Kastellet. Han fulgte også Struensee helt frem til skafottet den dagen han ble henrettet og førte en lavmælt samtale med ham der.

Senere samme år utga Münter omvendelsesskriftet *Bekehrungsgeschichte des Grafen Struensee* (*Forrige Greve og Kongelige Danske Geheime-Cabinetminister J.F. Struensees Omvendelseshistorie*) hvor han hevdet at Struensee hadde angret og omvendt seg til kristendommen i fengselet.

Ingen kan benekte at Münter førte samtaler med Struensee i fengselet, men Münters konklusjoner og påstand om at Struensee ble omvendt er svært lite sannsynlige. Mange av uttalelsene står i skarp kontrast til argumenter Struensee selv hadde kommet med i tidsskriftet *Zum Nutzen und Vergnügen* (*Til nytte og fornøyelse*)

Münters bok ble svært populær og oversatt til flere språk.

Münter var far til biskop Frederik Münter og forfatteren Friederike Brun.

Referanser
----------

1. ↑   Münter, Friedrich[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Brun, Friederike[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Q24228989[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  A. Jantzen
5. ↑  Amdisen side 157
6. ↑  Amdisen side 154 ff
7. ↑  Amdisen side 158

Kilder
------

* Asser Amdisen: *Til nytte og fornøjelse*, Akademisk Forlag A/S, 2002, ISBN 87-5-003730-7
* A. Jantzen i Dansk Biografisk leksikon

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Hymnary
 |
**Frederik Marcus lensgreve Knuth** (født 11. januar 1813, død 8. januar 1856) var en dansk lensgreve, amtmann, minister og medlem av den Grundlovgivende Rigsforsamling.

Han ble født i det daværende Christiania, nå Oslo som sønn av Eggert Christopher Greve Knuth (1786–1813) og Karen f. Rosenkrantz (1792–1837), datter av Marcus Gjøe Rosenkrantz og gift 2. gang i 1815 i Skjeberg med norsk generalmajor Carl Frederik Ferdinand Wilhelm Albrecht von Kaltenborn (1785 Drammen-1832 Kristiania). Faren var konstituert amtmann i Akershus Amt.

Bare 5 år gammel arvet Frederik Marcus Knuth grevskapet Knuthenborg etter sin farfar, geheimeråd Frederik Greve Knuth. Knuthenborg hadde store jordområder og var forbundet med fideikommisskapital på over 2 millioner kroner. 

Han ble oppdratt hos farens svoger, greve A.W. Moltke på Bregentved.

Knuth tok juridisk embetseksamen i 1833 og overtok det forsømte grevskapet på Lolland i 1837.

I 1847 ble han utnevnt til amtmann i Sorø og ble senere direktør for Sorø Akademi og forstander for Herlufsholm.

Frederik Marcus Knuth var utenriksminister i Danmarks første valgte regjering: *Marsministeriet* eller Regjeringen Moltke I som satt fra 22. mars 1848 – 16. november 1848. Han satt i Folketinget 1852-1853 og i Landstinget fra 1854. Han var medlem av den store landbokommisjonen i 1849 og ble i 1855 medlem av Rigsretten.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Dansk biografisk leksikon[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Dansk biografisk leksikon, runeberg.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gravsted.dk, gravsted.dk, besøkt 27. august 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Frederik Marcus Knuth på Prosjekt Runeberg

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Geni **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND
 |

Portal: Danmark
**Christen Munk** (født 1520, død 5. juli 1579 i Aakjær i Jylland) var en dansk lensherre og stattholder som tjenestegjorde i Norge. 

I 1548 var han fortsatt ved hoffet i København, og deltok i prinsesse Annas reisefølge da hun skulle gifte seg i Sachsen samme år.

Det tidligere vanntårnet på Akershus festning som Munk lot ombygge til kanon- og porttårn i 1559
I 1549 ble han lensherre på Hamar og overtok etterhvert eiendommene til en rekke klostre som hadde blitt kongelig eiendom etter reformasjonen. I 1556 ble han ifølge kildene stattholder og lensherre på Akershus, en stilling han innehadde helt fram til 1572. Denne stattholderstillingen mås sees på som en forløper til den stattholderstillingen som da ble opprettet og som eksisterte med enkelte avbrudd helt fram til 1814.

Utover på 1560-tallet regjerte han over Hamar len og Akershus len mens han residerte på Akershus festning. I tillegg hadde han en rekke andre mindre len i en kortere eller lengre periode, blant dem Bratsberg og Gimsøy kloster, Tønsberg len og Sunnmøre len.

I 1567 rykket svenske tropper under nordiske syvårskrigen mot Akershus festning, og som et svar på denne trusselen lot Munk Oslo brenne for å unngå at svenskene fikk anledning til å befeste seg i byen. Mangel på skyts og forsyninger gjorde at svenskene trakk seg tilbake etter åtte dager. Noen år senere gikk Munk til gjengjeldelsesaksjon ved å sende tropper inn i Värmland og Dalsland i Sverige på herjings- og plyndringstokt. 

I 1572 flyttet Christen Munk til Jylland.

På Akershus festning er både Munkedammen og Munketårnet oppkalt etter ham. Munketårnet var middelalderfestningens vanntårn, som han i 1559 lot ombygge til kanon- og porttårn.

Referanser
----------

1. ↑   runeberg.org, besøkt 4. april 2019[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Dansk biografisk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Dansk biografisk leksikon
 |
70°N 79°Ø

Gydanhalvøyas plassering.
Satellitbilde av Gydanhalvøya
**Gydanhalvøya**, også kalt **Gydanskij** eller **Gydanskijhalvøya** ((ru)Гыда́нский полуо́стров − Gydansky poluostrov), er et område ved kysten av Sibir i Karahavet. Navnet er fra elva Gyda, som renner gjennom området i en lengde av 210 km. Halvøya er 400 km i nord-sør-retning og 360 km øst-vest, og ligger mellom Obbukta i vest og Jenisejbukta i øst. Tazbukta utgjør den sørvestre begrensningen av halvøya. Klimaet er arktisk. Halvøya har vært ubebodd, men det er avdekket betydelige petroleumsforekomster.

Geografi
--------

Gydanhalvøya er hovedsakelig flat med mange innsjøer og elver. Bakken er permafrost og har tundravegetasjon.

Halvøya består av flere nes som strekker seg nordover ut i Karahavet. Utenfor kysten ligger flere større øyer som Olenijøya, Sjokalskijøya og Vilkitskijøya. Mellom nesene er det to større fjorder, den dype Khalmjerbukta med bosettingen Gyda innerst og den mindre Juratskijbukta. Halvøya mellom de to fjordene heter Mamonthalvøya ((ru) Полуостров Мамонта) som betyr Mammuthalvøya og den lengste landtungen i vest heter Javajhalvøya ((ru)полуостров Явай).

Administrativt tilhører Gydanhalvøya det autonome distriktet Jamalo-Nenetsk.

Arkeologiske funn
-----------------

Et mammutskjelett ble gravet ut på halvøya, og er nå utstilt på zoologisk museum in St. Petersburg.

Naturvern
---------

I 1996 ble de nordligste 8 782 km² avsatt til naturreservat («zapovednik»), med generelt ferdselsforbud. Reservatet administreres fra regionsbyen Tazovskij. 10. desember 2019 ble vernebestemmelsen endret til nasjonalpark.

Petroleum
---------

Naturgassfirmaet PAO Novatek har siden 2019 fått tillatelse til utvinnelse over store deler av halvøya. I 2020 presentert firmaet planer for en større utskipingsterminal kalt **Utrenneje**.

Referanser
----------

1. ↑  *Попов С.В. Троицкий В.А. Топонимика морей советской Арктики.* — Л: Географическое общество СССР, 1972. — side 316
2. ↑  «Video av utstilt mammutskjelett». Arkivert fra originalen 11. september 2010. Besøkt 29. april 2020.
3. ↑  «Гыданский государственный природный заповедник» **(russisk)**.
4. ↑  «Постановление правительства Российской Федерации от 10.12.2019 №1632» **(russisk)**.
5. ↑  «Novatek adds several trillion cubic meters to its Arctic reserves» **(engelsk)**. BarentsObserver. 8. januar 2020.
6. ↑  «Our assets» **(engelsk)**. Novatek. Besøkt 29. april 2020.
7. ↑  «Here comes Russia’s next grand Arctic seaport» **(engelsk)**. BarentsObserver. 12. juni 2019.
8. ↑  «New Arctic terminal will be built twice bigger than planned» **(engelsk)**. BarentsObserver. 16. april 2020.
9. ↑  «Arctic LNG 2 is another LNG production-related project of NOVATEK» **(engelsk)**. Novatek. Besøkt 29. april 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** GeoNames
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Eritrea** har ni offisielt anerkjente etniske grupper. Hver etniske gruppe har sitt eget språk, vanligvis oppkalt etter gruppen. Den største er Tigrinya, som utgjør ca. 55 % av befolkningen i Eritrea. Tigrinja, sammen med Tigre utgjør ca. 85 % av befolkningen. Den totale befolkningen i Eritrea er på ca 5 934 000.

| Etnisk gruppe | Språk | Antall | Prosent av befolkningen | Kristne | Muslimer | Andre |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tigrinya ትግርኛ | Tigrinya | 3 300 000 | 55% | 90 % | 10 % | N/A |
| Tigre ትግረ | Tigre | 1 800 000 | 31 % | 10% | 90% | N/A |
| Afar ዓፋር | Afar | 160 000 | 5 % | N/A | 100 % | N/A |
| Saho ሳሆ | Saho | 160 000 | 5 % | 3 % | 97 % | N/A |
| Hedareb ቢጃ | Beja | 80 000 | 2,5 % | N/A | 100 % | N/A |
| Rashaida ራሻይዳ | Arabisk | 76 000 | 2,4 % | N/A | 100 % | N/A |
| Kunama ኩናማ | Kunama | 64 000 | 2 % | 41 % | 23 % | 36 % |
| Bilen ቢሌን | Bilen | 64 000 | 2 % | 40 % | 60 % | N/A |
| Nara ናራ | Nara | 48 000 | 1,5 % | 1 % | 99 % | N/A |
|
Denne artikkelen omhandler TV-serien fra 1994.  For den animerte filmen fra 1992, se Aladdin (film).  For live action filmen fra 2019, se Aladdin (2019).

**Aladdin** (også kjent på engelsk som ***Aladdin: The Series*** og ***Disney's Aladdin: The Series**)* er en amerikansk animert tv serie. Serien er basert på Aladdin og Jafar Vender Tilbake og tiden i serien befinner seg mellom Jafar vender tilbake og Aladdin og røvernes konge

I Norge er serien blitt sendt på NRK, Disney Channel og Toon Disney, og blitt gitt ut på VHS og DVD, alle nevnte versjoner har norsk tale

Handling
--------

Serien tar sted i Agrabah. tiden på serien er 1 år etter den første filmen, og en ubestemt tid etter den andre filmen. Aladdin og kjæresten hans Prinsesse Sjasmin, reiser rundt på eventyr med Abu, Jago, Genie og Teppe. Disse eventyrene går ut på å løse mysterier, finne skatter, og å møte forskjellige fiender

Rollefigurer
------------

* Aladdin
* Prinsesse Sjasmin (engelsk: Princess Jasmin)
* Abu
* Genie
* Jago
* Teppe (engelsk: Magic Carpet)
* Sultan

Utgivelser i Norge
------------------

I Norge har 6 VHS kassetter med norsk tale blitt utgitt mellom 1995-1996 med 3 episoder fra sesong 1 og 2 spredt mellom hver kassett

Serien fikk også 3 DVD utgivelser i 2006 med norsk tale, disse er:

* Sjasmins forheksede historier (3 episoder)

* Prinsesse-historier vol. 1 (med 1 episode av Aladdin og 1 av Den lille Havfruen tv serien)

* Prinsesse-historier vol. 2 (med 1 episode av Aladdin og 1 av Den lille Havfruen tv serien)

Norske stemmer
--------------

* Trond Teigen som Aladdin

* Jannike Kruse som Sjasmin

* Åsleik Engemark som Genie
* Anders Hatlo som Jago
* Henki Kolstad som Sultan
* Harald Mæle som Razoul
* Morten Faldaas som Abis
* Svein Tindberg som Mozenrath
* Trond Brænne som Fazal
* Unn Vibeke Hol som Mirage
* Kari-Ann Grønsund som diverse roller
* Bernhard Ramstad som diverse roller

Abu har ingen normal dialog, og dermed ingen norsk stemme skuespiller

Engelske/originale stemmer
--------------------------

* Scott Weigner som Aladdin
* Linda Larkin som sjasmin
* Frank Welker som Abu
* Dan Castellaneta som Genie
* Gilbert Fottfried som Jago
* Val Bettin som Sultan

Teppe er også med i serien, men har ingen dialog
«Ingen ga ham medynk, unntatt lille Agnar», tegning av George Wright. Agnar tilbød Grimne noe å drikke.
**Grimnesmål**, norrønt *Grímnismál*, også kalt **Grimnismål** er et visdomsdikt fra Odins munn, i norrøn mytologi i *Den eldre Edda*. Den finnes bevart i *Codex Regius* og manuskriptet *AM 748*.

Handling
--------

*Grimnesmål* rammes inn av en prosafortelling.

Frigg og Odin oppfostrer de to kongssønnene Agnar og Geirrød (norrønt *Geirrøðr*). Frigg tar seg av Agnar og Odin Geirrød. Deretter seiler de hjem, men Geirrød hopper i land først og støter båten ut igjen og sier: «Far du dit trolla tar deg». Når faren deres dør, blir Geirrød konge.

Når Odin skryter av sin fostersønn, påstår Frigg at han er gjerrig på maten når gjester kommer på besøk.

Odin reiser forkledd for å undersøke saken, men Geirrød blir narret til å tro at en trollmann har kommet for å forvandle ham. Når Odin, som kaller seg Grimne, kommer til Geirrøds gård blir han fanget og bundet over et bål. Etter at Geirrøds sønn Agnar har gitt ham vann å drikke kveder han. Når kvadet er ferdig forstår Geirrød at det er Odin han har fanget og reiser seg for å befri ham, men han faller over sitt eget sverd og dør.

Et vers i Grimnesmål handler om Hugin og Munin, Odins to ravner.

Referanser
----------

1. ↑  Olsen, Magnus (1878-1963) (1938). *Norrøne studier*. Oslo: Aschehoug.

Eksterne lenker
---------------

* Grímnismál på norrønt hos Heimskringla.no
* Grimnesmål[*død lenke*] på norsk hos Heimskringla.no
* *Grímnismál*, Sophus Bugge
* *Sången om Grimner*, Erik Brates oversettelse på Projekt Runeberg

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Grønnkål** (*Brassica oleracea convar. acephala var. sabellica*) er en variant av arten kål, med mørkegrønne, krusete blad på utdratte stengler. Grønnkål er den mest vitaminrike, både jern, C-vitamin og lutein, og mest hardføre av de dyrkete kålsorter. Den tilhører korsblomstfamilien.

Grønnkål er en toårig plante som blomstrer med gule korsblomster året etter såing. Planten blir cirka 80 centimeter høy, og dens blad er sterkt krusete og mørkegrønne (bortsett fra noen sorter som er rødkålsrøde).

Grønnkål er glimrende fôr for husdyr og inngår i tradisjonelle juleretter som dekorasjon, som stuet grønnkål og i grønnkålsuppe. Den kan også spises rå i salater. Det er de ribbete bladene man spiser.

Også kålsommerfuglens larver setter pris på grønnkål, men hvis man venter til etter den første frosten med å plukke blader av den, kan larvene ristes av og bladene smaker for øvrig også mildere om vinteren.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *grønnkål* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *grønnkål* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *grønnkål* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Brassica oleracea var. sabellica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Brassica oleracea var. sabellica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
***Aethemagdalis*** er en slekt av snutebiller. De er middelsstore, avlange snutebiller uten skjell på kroppen.

Utseende
--------

Middelsstore, avlange, parallellsidige snutebiller. Kroppen er mørkfarget, oftest svart, gjerne med en blålig metallglans, og de mangler skjellkledning. **Hodet** er middels stort med store, flate fasettøyne og en ganske lang, tynn snute. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle ytterst, og sitter festet omtrent midt på snuten. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, med avrundede sider, markert tilsmalnet framover, på oversiden kraftig og tett punktert. **Dekkvingene** er litt bredere enn brystskjoldet, parallellsidige, med markerte skuldre. De har sterkt markerte punktrader. **Beina** er forholdsvis korte, lårene med kraftige tenner på undersiden.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i død ved, som oftest like under sevjelaget på små, nylig døde grener eller kvister. De fleste nordiske artene lever på arter i rosefamilien (blant annet rogn, hagtorn, eple, pære, plomme og kirsebær) eller på furu, men en art lever også på bjørk.

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i den Australia.

Systematisk inndeling
---------------------

Disse billene blir ofte plassert i underfamilien Molytinae.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **greinsnutebiller, Mesoptilinae** Lacordaire, 1863 (=Magdalinae)
						* stammen Laemosaccini Lacordaire, 1866
							+ slekten ***Aethemagdalis*** Zimmerman, 1994
								- *Aethemagdalis fulvirostris* Zimmerman, 1994
								- *Aethemagdalis instabilis* Zimmerman, 1994

Kilder
------

* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Hvis katetene i en rettvinklet likebeint trekant er **1**, vil hypotenusen ifølge Pythagoras’ læresetning være **√2**.
**Kvadratroten av 2** er det tallet som gir 2 når det multipliseres med seg selv. Det er et irrasjonalt tall og symboliseres som {\displaystyle {\sqrt {2}}} (se kvadratrot). Tallet har en tilnærmet verdi på 1,414 213 562 373 095 048 801 688 7… .

Bevis for irrasjonalitet
------------------------

At kvadratroten av 2 er irrasjonal, kan vises ved hjelp av et kontradiksjonsbevis (som for første gang ble beskrevet av Evklid i det 3. århundre f.Kr.):

Anta at {\displaystyle {\sqrt {2}}} er et rasjonalt tall. Dermed finnes det to naturlige tall, a og b, slik at {\displaystyle {\frac {a}{b}}={\sqrt {2}}}. Vi sier at brøken er forkortet (forenklet) så mye at det ikke går an å forenkle den mer. Om vi kvadrerer på begge sider, får vi {\displaystyle {\frac {a^{2}}{b^{2}}}=2\Rightarrow a^{2}=2b^{2}}. Vi ser at {\displaystyle 2b^{2}} er et partall, siden det har {\displaystyle 2} som faktor. Siden da også {\displaystyle a^{2}} er et partall, er a et partall, og vi kan skrive det som {\displaystyle 2n}. Da får vi {\displaystyle (2n)^{2}=2b^{2}\Rightarrow 4n^{2}=2b^{2}}. Forkorter vi, får vi {\displaystyle 2n^{2}=b^{2}}, og dermed må {\displaystyle b^{2}} også være et partall (siden det kan skrives som produktet av et heltall og {\displaystyle 2}), og dermed er også b et partall. Men siden både a og b er partall, så kan faktisk brøken {\displaystyle {\frac {a}{b}}} forkortes mer (siden de begge har {\displaystyle 2} som faktor). Og siden vi har kommet frem til en selvmotsigelse, og bare har gjort én eneste antagelse, er denne antagelsen feil. Og den antagelsen var at {\displaystyle {\sqrt {2}}} var et rasjonalt tall, og siden det motsatte av dette er at {\displaystyle {\sqrt {2}}} er irrasjonal, så har vi bevist at kvadratroten av {\displaystyle 2} er et irrasjonalt tall.

Forekomsten i Naturen
---------------------

I hjernen finnes det gitterceller, oppdaget i 2005 av en gruppe ledet av May-Britt og Edvard Moser. «Gittercellene ble funnet barkområdet som ligger rett ved hippocampus[...] I den ene enden av dette barkområdet er maskestørrelsen liten og i den andre er den kjempe stor. Økningen i maskestørrelse er imidlertid ikke overlatt tilfeldighetene, men øker med kvadratroten av to, fra ett område til det neste.»

Eksterne lenker
---------------

* De første 5 millioner desimaler av kvadratroten av 2

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |


1. ↑  Nordengen, Kaja (2016). *The Book: Hjernen er sternen*. 2016 Kagge Forlag AS. s. 81. ISBN 978-82-489-2018-2.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
**FemFemten** er et folk/rock band med base i Skjoldastraumen i Tysvær kommune. Tekstene deres er på norsk og på dialekt, og melodiene blir i hovedsak komponert av Lasse Staurland og Anders Lindanger. Bandet består av Stig Helgesen, bass og vokal, Årdin A. Lindanger, akustisk gitar og grunnlegger av bandet, Anders Lindanger, gitarer, trombone, mandolin, munnspill osv, Lasse Staurland, vokal og akustisk gitar, Stig Hop, el gitar, Nils M Sæbø, slagverk og Rune Hervik, tangenter. Ole Ben Pedersen er organisator og tekstforfatter. Etter å ha gitt ut en demoCD i 500 eksemplarer i 2007, gav bandet ut sin første studioCD i november 2009. Plata ble gitt ut av Crystal Air Music og produsert av Lars Kåre Hustoft.

FemFemten spiller på små og større scener i distriktet, og hadde i 2009 foruten diverse dansetilstelninger, opptredener på Tysvær kommunes Midtsommarfest, på hovescenen i Tysværtunet kulturhus og Høvleriet i Haugesund.

Diskografi
----------

* *Sjarm alarm* (2009)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Hjemmeside
Landsbykirken i friluftsmuseet.  Foto: Karl Ragnar Gjertsen   **Latvias folkemuseum** eller *Latvias etnografiske friluftsmuseum* er et stort friluftsmuseum på en skogbevokst mo ved innsjøen Yugla i utkanten av Riga, hovedstaden i Latvia. Museet viser bygninger og gjenstander fra tradisjonell bondekultur i de ulike regionene i Latvia. 

På latvisk heter institusjonen *Latvijas Etnografiskais Brivdabas Muzejs*.

Latvisk frimerke utgitt i 1994 i anledning av museets 70-årsjubileum
Fra friluftsmuseet
Museet er grunnlagt i 1924, etter inspirasjon fra liknende friluftsmuseer og folkemuseer i Skandinavia, og ikke spesielt Skansen i Stockholm. Det opprinnelige prosjektet gikk ut på å flytte en gård fra hver av de fire regionene, Kurzeme, Zemgale, Vidzeme og Latgale. I tillegg skulle det være noen bygninger, bl.a. fra ulike håndverkere, som var karakteristisk for Latvia som helhet. I 1932 kunne museet åpne for publikum, og i 1939 var 40 bygninger på plass. 

I dag er 118 bygninger flyttet til museet og over 3000 gjenstander er utstilt. De fleste etniske grupper i Latvia er representert i museet. 
Samlingene er totalt på om lag 114000 gjenstander.

Galleri
-------

* Et fiskerhjem (Lurķi) fra Rucava-området.Et fiskerhjem (*Lurķi*) fra Rucava-området.
* Hjemmet til en russisk bonde i LatgaleHjemmet til en russisk bonde i Latgale
* Russisk ortodoks kirke fra landsbyen Rogovka i LatgaleRussisk ortodoks kirke fra landsbyen Rogovka i Latgale
* Romersk katolsk kapell fra LatgaleRomersk katolsk kapell fra Latgale
* Bygninger fra Vidzeme-områdetBygninger fra Vidzeme-området
* Våningshus fra et nyreisingsbruk, 1930-årene, Jaungulbene kirkesogn i VidzemeVåningshus fra et nyreisingsbruk, 1930-årene, Jaungulbene kirkesogn i Vidzeme
* Vindmølle fra Rundēni kirkesogn, LatgaleVindmølle fra Rundēni kirkesogn, Latgale
* Tavern fra Vecumnieki kirkesogn i ZemgaleTavern fra Vecumnieki kirkesogn i Zemgale
* Badstue fra Gaujiena kirkesogn i Vidzeme Badstue fra Gaujiena kirkesogn i Vidzeme
* Interiør fra Usma lutherske kirkeInteriør fra Usma lutherske kirke

Referanser
----------

1. ↑  «KULDĪGAS AKTĪVĀS ATPŪTAS CENTRS – Usma Lutheran Church». Visit.kuldiga.lv. 2. juni 2015. Arkivert fra originalen 16. april 2016. Besøkt 26. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) The Ethnographic Open-Air Museum of Latvia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Museets hjemmesider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
Detalje som viser Knud Brahe knelende, fra epitafium for Knud Brahe og Margrethe Lange i Nørup kirke.  Foto: Hideko Bondesen 
Epitafium for Knud Brahe og Margrethe Lange i Nørup Kirke.  Foto: Hideko Bondesen 
**Knud Ottesen Brahe** (født 24. august 1555 på Aalborghus, død 3. februar 1615) var en dansk adels- og lensmann. 

Han var sønn av riksråd Otte Thygesen Brahe og Beate Clausdatter Bille, og dermed en yngre bror til astronomen Tycho Brahe. Som mange andre danske adelsmenn, fikk han sin militære utdannelse i Nederlandenes frihetskrig, hvoretter han var hoffsinde hos Frederik II. På grunn av et kjærlighetsforhold til adelsdamen Sophie Mormand måtte han igjen i noen år søke utenlands, hvor han blant annet lot seg immatrikulere ved Universitetet i Padova (1579). Han ble siden munnskjenk hos kong Frederik, for deretter i 1589 å bli lensmann på Aarhusgaard og i 1602-15 på Bygholm. Han deltok i Kalmarkrigen som rittmester, og gjorde seg bemerket under fektningen ved Varberg 21. september 1611.

Da broren Jørgen Ottesen Brahes sønn Tønne i 1611 falt under Kalmarkrigen, arvet han Tostrup slott i Skåne. I 1592 oppførte han den vakre hovedbygningen på Engelsholm i Jylland, som hans bror Tycho skal ha tegnet. Som medeier hadde han også sin søster Sophie Brahes forlovede, alkymisten Erik Lange (Margrethe bror), hvilket pga. Eriks konstante pengemangel gav ham en del bryderier. Han bevarte dog et godt forhold til sine søsken Tycho og Sophie, også etter at resten av familien hadde slått hånden av dem.

Ekteskap
--------

I 1584 hadde han ektet Margrethe Eriksdatter Lange til Engelsholm som var enke etter Jens Kaas til Gudumlund. Hun var en lærd dame, som især ble bekjent for oversettelse av franske, reformerte gudelige bøker. Ekteskapet forble barnløst. 

Knud og Margrethe ligger begravet i krypten under *Margrethe Langes kapell* i Nørup kirke i nærheten av Vejle. Deres initialer er innsatt som murankre utvendig på kirkens sydmur.

Eksterne lenker
---------------

* Dansk biografisk Lexikon om Knud Brahe
* Nørup Kirke, noerupkirke.dk
* Slægtstavle for Knud Brahe, gravstenogepitafier.dk

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon
 |
Senter for digitale fortellinger ved UiB.
**Senter for digitale fortellinger (CDN)** er et forskningssenter ved Universitetet i Bergen som ble etablert i 2023. Senteret er en del av Institutt for lingvistiske, litterære og estetiske studier ved Det humanistiske fakultet. Det er et senter for fremragende forskning (SFF) finansiert av Norges Forskningsråd for perioden 2023-2033.

CDN har som mål å utforske algoritmisk narrativitet, nye miljøer og materialiteter og skiftende kulturelle sammenhenger. Senteret vil fokusere på humaniorastyrt forskning innen elektronisk litteratur, spillstudier, digital kultur og beregning for å fremme forståelsen av digitale fortellinger.

Senteret vil bli ledet av Scott Rettberg og Jill Walker Rettberg, professorer i digital kultur ved UiB. Senteret vil ha en tverrfaglig tilnærming og samarbeide med forskere fra flere fakulteter ved UiB, samt nasjonale og internasjonale samarbeidspartnere.

Referanser
----------

1. ↑  «1,4 milliarder kroner til ni nye sentre for fremragende forskning». *www.forskningsradet.no* **(norsk)**. Besøkt 8. desember 2023.
2. ↑  «Partners and people». *University of Bergen* **(engelsk)**. Besøkt 8. desember 2023.
3. ↑  «Meet the professor IIs at Center for Digital Narrative». *University of Bergen* **(engelsk)**. Besøkt 8. desember 2023.