recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.

Peberholmen med tunnelen i forgrunnen og broen i bakgrunnen
**Peberholm** er en kunstig øy i Danmark, anlagt syd for Saltholm i Øresund. Peberholm ble anlagt til bruk for Øresundsforbindelsen mellom Amager og Skåne idet øyen skulle danne forbindelse mellom tunnelen under Drogdenrennen i vest og Øresundsbroen i øst.

Øyen er ca. 4 km. lang og ca. 3 km² stor og er bygget av løsmasser gravet opp fra bunnen av Øresund i forbindelse med anleggsdriften. Totalt gikk det med 1,6 millioner tonn stein og 6 millioner kubikkmeter sand og havbunnsmasse til byggingen av øyen.

Jernbanen mellom København og Malmö går over øyen, og det er det anlagt en jernbanestasjon som gjør det mulig å pense togene over fra det ene sporet til det andre. Det er også korte plattformer for bruk ved evakuering av tog som ikke kan kjøre videre. Tog stanser normalt ikke. Motorveien Europavei 20 går over øya og det er en privat avkjørsel som normalt er stengt. Det er også en helipad for bruk ved trafikkulykker.

Navnet Peberholm er et resultat av en navnekonkurranse i avisen Politiken, og har naturligvis sammenheng med naboøyen Saltholm.

Natureksperiment
----------------

Anlegget av øyen er også en del av et natureksperiment. Det blir ikke sådd gress eller andre vekster på øyen, og det er meningen at planteveksten skal skje ved naturlig spredning av frø. Ytterligere håper man at gamle vekster skal kunne etablere seg, idet de kan ha overlevet i mange millioner år i mudderet på havbunnen. For et større mangfold av vekster, har man også anlagt noen bassenger og små, kunstige høyder. Øyen er således under stadig overvåkning av biologer.

Inntil juni 2006 er det registrert 440 plantearter på øyen, 14-16 ulike hekkende fuglearter, og en mengde insekter, deriblant flere sjeldne.

Selv om flere ulike treslag har spirt, vil det aldri kunne danne seg skog på øyen, da jordsmonnet er for tørt.

### Habitat for giftig edderkopp

I juli 2005 ble det oppdaget en edderkopp med det latinske navn Tegenaria agrestis på øya. Arten forekommer i Mellom- og Syd-Europa. Den er ytterst sjelden i både Danmark og Sverige og ble første gang oppdaget i Norden i Jylland i 2003. I 2005 ble den oppdaget på to steder i Skåne i Sverige.

Edderkoppen anses som giftig for mennesker. I USA har dens bitt forvoldet vevskader og sår som er vanskelig å lege. I Europa er det ennå ikke blitt rapportert skader på grunn av edderkoppens bitt.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Peberholm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Peberholm – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Peberholm fra «Øresundsbron» (DK)

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
***Den sommeren jeg fylte 15*** er en norsk erotisk dramafilm fra 1976 regissert av Knut Andersen. Hovedrollene spilles av Steffen Rothschild, Anne Lise Tangstad, Kaare Kroppan, Grethe Ryen og Carina Rude. Filmen er basert på Knut Faldbakken roman *Insektsommer*, fra 1972. Filmen ble for det meste innspilt i Skotbu og Kråkstad og omegn i Ski kommune like utenfor Oslo.

Handling
--------

1950-tallet: Sommerferien på landet til Onkelen blir femtenårige Peters første møte med voksenverdenen. Han treffer igjen gamle venner, men blir også kjent med Cathrine som setter fantasien hans i sving og lar ham prøve seg på de første erotiske tilnærmelser. Samtidig med dette innleder han et forhold til den jevnaldrende Gerd. Petter får også innsikt i sin onkels mørke hemmelighet samt bygdesladderen. I løpet av disse ukene går han igjennom den vanskelige alderen når en gutt, som ennå ikke har blitt mann, slutter å være et barn. 

Filmen tar for seg tema som pubertet, en gryende seksualitet og overgangen til voksenverden.

Om filmen
---------

Filmen fikk ros fra både Aftenpostens og Arbeiderbladets anmeldere. Aftenpostens Knut Bjørnskau skrev følgende da den kom ut: «Filmen er blitt renslig, men samtidig oppriktig, at den går inn i pubertetens flokete verden uten å stille den ut til spott og spe. Valget av unge skuespillere virker meget klokt, både Steffen Rothchild og Arne Landl og Carina Rude som hans to jevnaldrende drabanter virker som de har forstått rollens alvor». Arbeiderbladets Bjørn Granum var også begeistret og skrev blant annet: «I "Den sommeren jeg fyller 15" har regissøren igjen fått stoff han trives med og føler for, og resultatet er blitt helt fint – en munter-vemodig film som bare stundom skjemmes litt av kurant idyllisering». Braaten, Lars Thomas (1995). *Filmen i Norge*. Norge. s. 311. ISBN 82-417-0195-0.

I rollene
---------

* Steffen Rothschild ... Peter Fagerlund
* Anne-Lise Tangstad ... Tante Linn
* Kaare Kroppan ... Onkel Kristen
* Grethe Ryen ... Cathrine
* Carina Ruude ... Gerd
* Wilfred Breistrand ... Faren
* Knut Hultgren ... Presten
* Arne Lendl ... Jo
* Helge Linaae ... Åge Brenden
* Dag Sandvik ... En bråkmaker
* Inger Teien ... Moren

Produksjonsbesetning
--------------------

* Produksjonssjef: Svein Toreg
* Innspillingsleder: Lasse Sæther
* Foto: Knut Gløersen
* Foto: Bjørn Jegerstedt (B-foto)
* Klipp: Bente Kaas
* Lyd: Leif Erlsboe
* Musikk: Eyvind Solås
* Kostymer: Eva Lendl
* Sminke: Mette Lange-Nielsen
* Rekvisitør: Ingeborg Kvamme
* Script: Brit Hartmann

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Den sommeren jeg fylte 15* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Den sommeren jeg fylte 15* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Den sommeren jeg fylte 15* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (no) *Den sommeren jeg fylte 15* på NRK TV Rediger på Wikidata

* (nl) *Den sommeren jeg fylte 15* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Den sommeren jeg fylte 15* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
**Refshaleøen** (refshale, eldre dansk form for revehale; øya har fått navnet på grunn av sin form) er en delvis kunstig øy i Københavns havn som begynte som hjemsted for skipsverftet Burmeister & Wain i 1872.

Fra 1873 til 1986 ble øya løpende oppfylt og dermed utvidet, samtidig ble havnens seilløp gjort dypere. I Burmeister & Wains glanstid arbeidet opp til 10 000 personer her hver dag.

I november 1998 inngikk Refshaleøens Ejendomsselskab ⅍ et forlik med kuratorene i Burmeister & Wain Holding, og siden har de hatt kontroll med 500 250 av øyas samlede kvadratmeter. 

Eurovision Song Contest 2014 foregikk i B&W Hallerne på Refshaleøen.

Referanser
----------

1. ↑  *Øde ø i København vinder kampen om Melodi Grand Prix*, politiken.dk. Besøkt 26. jan. 2014
2. ↑  *København får Eurovision-finalen*, nrk.no. Besøkt 26. jan. 2014

Eksterne lenker
---------------

* (en) Refshaleøen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. *(28. mai 2023)*

**Dupuis** er et belgisk tegneserieforlag, grunnlagt av Jean Dupuis i 1922. Forlaget ligger i byen Marcinelle nær Charleroi. Det er mest kjent for sine tegneseriealbum og -blader, som kommer ut både på fransk og på nederlandsk. Tegneserier fra Dupuis utgis også på andre språk, deriblant på norsk. Det er da normalt andre forlag som står for utgivelsene og det skjer da ved at de får lisens fra Dupuis. Forlaget var fram til begynnelsen av 1980-tallet eid av Dupuis-familien, men blei da solgt og har deretter skifta eier et par ganger.

Bakgrunn
--------

Dupuis vekst fram mot å bli Belgias ledende tegneserieforlag starta i 1938, da forlaget starta utgivelsen av tegneseriebladet *Spirou*. Opprinnelig kom bladet kun ut på fransk og inneholdt en blanding av amerikanske og egenproduserte, belgiske serier, deriblant hovedserien *Spirou*, som på norsk noen tiår seinere skulle bli kjent som *Sprint*. Det nye bladet blei så populært at forlaget etter noen måneder valgte å utgi det på nederlandsk også, da med navnet *Robbedoes*. 

Etter andre verdenskrig vokste forlagets salgstall fort. Forlaget fikk særlig suksess ved å gjenutgi serier publisert i bladet *Spirou* i albumformat. I tillegg til hovedserien *Sprint* har Dupuis også utgitt serier som *Lucky Luke*, *Smurfene* og *Viggo*. Mange av disse albumene har blitt utgitt mange ganger og har dermed bidratt til mye av forlagets økonomiske suksess. 

Tidlig på 1960-tallet begynte forlaget med andre aktiviteter, som merchandising av tegneseriene (dukker, postere o.l.), samt produksjon av tegnefilmer. I nyere tid har forlaget dessuten utgitt videospill. Det er imidlertid fortsatt tegneseriene som er den største salgssuksessen, og de nye aktivitene bidrar primært til å øke oppmerksomheten om disse.

Referanser
----------

1. ↑   web.archive.org, besøkt 28. februar 2024[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Dupuis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Dupuis engelsk-språklige hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Peter Larsson Rypdal** (født 10. februar 1909 i Tresfjord, Møre og Romsdal, død 9. januar 1988 samme sted) var en norsk felespiller/fiolinist og folkemusikkomponist. Han var inspirert av Sigbjørn Bernhoft Osa, og har mange etterkommere som spiller fiolin, som Liv Haldis Rypdal Kvernberg, Asle Hermod Rypdal, Jorun Marie Kvernberg og Ola Kvernberg.

Rypdal lærte felespill da han vokste opp hos morfaren, Jakob L. Kjersem (1862–1944), som var spellemann og regimentsmusiker. Han komponerte en rekke flotte folkemusikkslåtter, mange blir fremdeles spilt over hele landet, slik som to av brudemarsjene hans. I tillegg til folkemusikk hadde han en stor interesse for klassisk musikk, en interesse han delte med sin gode venn Henry Vike (1921-2013), som han også komponerte brudemarsjen "Eit sommarbryllaup" til. Sammen med andre musikkinteresserte venner var han med å starte et eget symfoniorkester i Tresfjord og Vestnes (1949-64), «Fellesorkesteret». Han hadde da allerede hatt en strykerkvartett i mange år, som var med og underholdt ved spesielle anledningeer, og var også med å stifte "Romsdal spelemannslag" i 1936.

Rypdal møtte Sigbjørn Bernhoft Osa flere ganger mens Osa turnerte området, og benyttet anledningen til å besøke Rypdal for å lære låtene hans, og Rypdal var ofte på repertoaret til Osa.

Referanser
----------

1. ↑  «Ola Kvernberg». Store norske leksikon.
2. ↑  «CD - "I Romsdalstakt" (utgitt 1997)». RomsdalSpel.no.
3. ↑  «Jubileumskonsert - Peter L. Rypdal». Velledalen.net. Arkivert fra originalen 13. desember 2014. Besøkt 8. oktober 2012.
4. ↑  Jorun Marie Kvernberg. «Eit hundreårsminne - Spelemannen Peter L. Rypdal». DigialtFortalt.no.

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** KulturNav
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Haloner** eller **halongasser** er gasser som tidligere ble brukt til brannslokning, særlig i større anlegg i industrien, på kraftverk og skip. Foruten å være brannhemmende, er halonene stabile og lite giftige.

Kjemisk sammensetning
---------------------

Haloner er halogenerte hydrokarboner som inneholder brom og fluor. Disse bromfluorkarbonene er avledet av metan og har kjemisk formel CBrF3 ( (bromtrifluormetan eller Halon 1301) og CF2ClBr (bromklorodifluormetan eller Halon 1211). De såkalte KFK-gassene (klorfluorkarboner) er kunstig produserte hydrokarboner der noen av hydrogenatomene er byttet ut med halogenene klor, fluor eller brom. Haloner er nettopp KFK-gasser som inneholder brom.

Ozonødeleggende gasser
----------------------

På 1980-tallet fant forskerne ut at ozonhullet over Antarktis høyst sannsynlig skyltes menneskenes utslipp av ozonnedbrytende gasser som KFK og haloner. Haloner ødelegger mer ozon i atmosfæren en mange KFK. R-12 som ble brukt som kjølemiddel har en ODP (ozone depleting potential) av rundt 1. Halon 1211 har en ODP av 3 og halon 1301 en ODP av 10. Mange haloner er også sterke drivhusgasser. Derfor ble det fra 1989 satt i verk en internasjonal avtale, Montrealprotokollen, der land forpliktet seg til å slutte å bruke ozonnedbrytere som KFK og halon. Importen av halon til Norge opphørte helt i 1994, og av KFK i 1995, og forbruket av ozonreduserende stoffer sank med mer 99 % fra 1986 til 2004. Halonene ble erstattet av andre brannhemmende gasser og slokningssystemer, som Novec 1230 og Inergen.

Se også
-------

* Klorfluorkarbon
* Halogen
* Ozonlaget

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Julie Strømsvåg** (født 4. juni 1981) er en norsk sportsjournalist som fra høsten 2022 arbeider for NRK sporten. Fra januar 2008 arbeidet hun som sportsanker i TV 2-sporten frem til hun signerte for Viaplay i 2021.[]

Hun kom til TV 2 etter fire år i fvntv hvor hun bl.a. var nyhetsanker og programleder for *Frokost-TV*. Tidligere har hun jobbet i TV Haugaland Arkivert 9. januar 2019 hos Wayback Machine.. I 2008 vant hun Sørlandets pressepris fra Agder journalistlag for «Årets feature» sammen med Per Kåre Sandbakk. I 2007 ble hun «Årets programleder» i en konkurranse blant norske lokal-TV-stasjoner arrangert av MBL.

I 2021 og 2022 var Strømsvåg programledere for gameshowet *Fangene på fortet*, første sesongen sammen med Bernt Hulsker og den andre med Kjetil André Aamodt.

Annet
-----

I juli 2009 falt hun ned og skadet seg under innspilling av en promofilm for TV 2. Skadene førte til sykehusinnleggelse og operasjon i ryggen.

Referanser
----------

1. ↑  «Nettavisen – TV 2s nye ankerkvinne». Arkivert fra originalen 26. mars 2009. Besøkt 12. juli 2009.
2. ↑  «Bergensavisen - Nytt anker i TV2-sporten». *www.ba.no* **(norsk)**. Besøkt 20. juli 2017.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 18. juni 2012. Besøkt 7. april 2019.
4. ↑
5. ↑  Klikk.no:«Til sykehus etter stygt fall» besøkt 12. juli 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) Julie Strømsvåg på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* Julie Strømsvåg på Twitter Rediger på Wikidata

* Julie Strømsvåg på Instagram Rediger på Wikidata

* Julie Strømsvåg på LinkedIn Rediger på Wikidata
**KDS Stavanger** (Kommandeur der Sipo und SD Stavanger) var en avdeling av det tyske sikkerhetspolitiet og SD (Sicherheitspolizei und Sicherheitsdienst) under andre verdenskrig. Avdelingen hadde i oppgave å opprettholde den tyske kontrollen i Stavanger-distriktet og omegn, samt å undertrykke motstandsbevegelser og samle etterretningsinformasjon.

Stavanger-distriktet inkluderte hele sørspissen av Norge, og KDS Stavanger hadde ansvar for å håndtere motstandsaktiviteter, sabotasje og militær motstand i regionen. Kristiansand, inkludert Arendal, var delvis underlagt Fehlis i KDS-Oslo, men ble senere knyttet til KDS Stavanger som en Aussendienststelle fra 1941. I tillegg var det KDS-avdelinger i byene Bergen, Trondheim og Tromsø, hver ledet av en Kommandeur der Sipo und SD (tjenestestedets navn), forkortet KdS (tjenestested).

Stavanger ble ansett som en by med stor motstandsaktivitet av Sicherheitspolizei (Sipo). Aktiviteter som sabotasje, spionasje og organisering av motstandsgrupper som Milorg fant sted i området. Tyske styrker var klar over at Rogaland, med Stavanger som et knutepunkt, kunne være et potensielt landingsområde for allierte styrker, noe som ville vært utfordrende å forsvare. Festung Stavanger ble utrustet med et omfattende forsvarssystem bestående av flere kystfort, en militær flyplass, pansersperringer og flere militære leirer.

Ledelse
-------

### Kommandører:

1. **Dr. Karl Stossberg** (April–November 1940)
2. **Heinrich Jennessen** (Høsten 1940–1941)
3. **Friedrich Wilkens** (1941–April 1945)
4. **Franz Hoth** (April 1945) - Nestkommanderende Erwin Stelter

Gestapo i Stavanger
-------------------

Gestapo hadde sitt hovedkvarter i Egenesveien 17 og var aktivt involvert i etterretning og undertrykkelse av motstandsaktiviteter. Ledende Gestapo-offiserer inkluderte:

* **SS-Hauptsturmführer Kay**
* **SS-Hauptsturmführer Kuhn**
* **SS-Hauptsturmführer Erwin Stelter**
* **SS-Sturmscharführer Arnold Hölscher**
* **SS-Hauptscharführer Theofil Skaletz**
* **SS-Unterscharführer Fritz Feuerlein**

Lokale Tjenestesteder (Aussendienststellen)
-------------------------------------------

KDS Stavanger hadde underavdelinger i flere byer, inkludert Haugesund, Saudasjøen, Knaben og Flekkefjord. Disse tjenestestedene ble administrert av lokale ledere og var ansvarlige for å opprettholde den tyske okkupasjonskontrollen i sine respektive områder.

Etterkrigstiden
---------------

Etter krigen ble flere av lederne og medlemmene av KDS Stavanger stilt for retten for krigsforbrytelser, men mange unngikk rettsforfølgelse på grunn av forflytning eller død. De som ble fanget og dømt, ble holdt ansvarlige for overgrep og brudd på krigens lover under okkupasjonen.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  Nøkleby, Berit (2003). *Gestapo : tysk politi i Norge 1940-45*. Aschehoug. ISBN 8203227880.
2. 1 2 3  Nøkleby, Berit (2002). *Det tyske okkupasjonsstyret i Norge*. Norges hjemmefrontmuseum: Terboven, Josef. ISBN 8291107092.
3. ↑  Omdal, Sven Egil (2016). *Gestapokjelleren : aldershjemmet som ble fryktens hus*. Kolofon. ISBN 9788230015339.
**Nils Bryhn** (1854–1916) var en norsk botaniker og lege. Han er særlig kjent for sin forskning på moser (bryologi), spesielt i arktiske og antarktiske strøk, og flere arter er oppkalt etter ham.

Han ble født i Romedal i Hedmark og tok artium i 1871 og medisinsk embetseksamen (cand.med.) i 1880. Etter en tid som assistent hos blant annet sin far, distriktslegen på Ringerike, Lauritz Gunerius Bryhn, var han kommunelege på Tjøme i noen år. Han drev deretter egen legepraksis på Hønefoss fra 1887 til sin død. Han var også kommunelege, skolelege og jernbanelege og hadde også noen offentlige verv.

Bryhn begynte å samle planter som gutt. Som student veiledet han andre i medisinsk botanikk. Han fungerte som konservator ved Botanisk museum i et år og mottok stipend for å gjøre feltundersøkelser og skrive en artikkel om Jærens flora.

Da Bryhn begynte å interessere seg for moser, var det få i Norge som hadde særlig kunnskap om dette. Han studerte moser alle steder hvor han var og dro også på egne innsamlingsturer. Han bearbeidet også materiale fra de store nord- og sydpolekspedisjonene. Bryhns artikler ble publisert i flere ledende tidsskrifter.

Han ble tatt opp som medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i 1895 og Videnskabs-Selskabet i Kristiania i 1906.

Nils Bryhns herbarium er bevart ved de botaniske museene i Oslo og Bergen.

Han giftet seg i 1884 med Hedvig Elisa Barth, datter av Anton Marius Barth, lensmann i Eiker. Da han ble enkemann, giftet han seg på nytt i 1905 med Emma Grundt Røsholm, datter av Ole Røsholm, stortingsmann og brukseier på Hønefoss.

Bryhn ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1911.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Jørgensen, Per Magnus. «Nils Bryhn». *Norsk biografisk leksikon*. snl.no. Besøkt 3. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Nils Bryhn - Store norske leksikon
* Nils Bryhn - Norsk biografisk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC **·** Botanist
 |
**Truls Grønvold** (født 15. februar 1952 på Ringerike) er en norsk gullsmed, designer og voks-modellør.

Han er en som mestrer voksmodellerings-teknikken til fremstilling av master-modeller i gullsmedfaget. Denne teknikken er en ny variant av den eldgamle voksmodellerings-teknikken som blant annet ble brukt til fremstilling av vikingtidens smykker i vårt land, samt brukt som teknikk allerede i oldtiden. Modellen blir først laget i voks, for så å bli støpt ut i metall og deretter bearbeidet til ferdig mastermodell som grunnlag for former. Grønvold har laget flere hundre modeller i denne teknikk for flere av våre norske gullsmed-produsenter. 

Han fikk sin utdannelse ved gullsmedlinjen på Elvebakken i Oslo og på gullsmedlinjen ved Bergen yrkesskole. Han hadde praksis ved Valdres sølvsmie, og fikk eget verksted fra 1980.

Som gullsmed og designer har Grønvold arbeidet med utvikling og produksjon av egne modeller i eget verksted. Han har også hatt en rekke freelance-oppdrag for norske gullsmedprodusenter.

Grønvold har blant annet designet smykkeserien Snorre, Nidaros og Historiske skjeer for Sigmund Espeland AS, samt flere smykkeserier for Hillestad AS og AS Sylvsmidja.

Grønvold har også arbeidet med kopiering av smykker og sølvgjenstander for flere av våre store museer.[]

Han har også designet og produsert en rekke ordførerkjeder for flere kommuner.

Eksterne lenker
---------------

* -Færre kommuner er gull for denne mannen - Aftenposten 10. juli 2016
* TG.Design - hjemmeside
Russlands tidssoner. Moskvatid i *rødt*.
**Tidssoner i Europa**:  

|  |  |
| --- | --- |
| blå | Vesteuropeisk tid (UTC+0) 
Vesteuropeisk sommertid (UTC+1) |
| lyseblå | Vesteuropeisk tid (UTC+0) |
| rød | Sentraleuropeisk tid (UTC+1) 
Sentraleuropeisk sommertid (UTC+2) |
| gul | Østeuropeisk tid (UTC+2) 
Østeuropeisk sommertid (UTC+3) |
| lysegul | Kaliningradtid (UTC+2) |
| grønn | Moskvatid, Minsktid (UTC+3) |

Mørke farger benytter seg av sommertid.

**Moskvatid** (russisk: моско́вское вре́мя – *moskovskoje vremja*), forkortet **MSK**, er en tidssone som omfatter byen Moskva og mesteparten av den europeiske delen av Russland, inkludert St. Petersburg. Den er den nest vestligste av Russlands ni tidssoner.

Den 27. mars 2011 ble det innført «permanent sommertid» i hele Russland i forbindelse med overgangen til sommertid. Moskvatid ble da låst til fire timer foran UTC (UTC+4).
Den 26. oktober 2014 ble dette endret igjen, og Russland har etter dette «permanent vintertid». Moskvatid ligger nå tre timer foran UTC (UTC+3)..

I henhold til et dekret fra Folkekommissærenes råd av 16. juni 1930 ble det innført dekrettid, som innebar at det ble lagt til en time for alle tidssonene i Sovjetunionen, slik at moskvatid ble liggende tre timer foran UTC.

Moskvatid brukes til rutetabeller for tog, fly, skip, etc. over hele Russland, og moskvatid registreres på telegrammer og lignende, og blir ofte også brukt av radio- og TV-stasjoner over hele landet.

Bruk
----

**Trenger oppdatering:** 26. oktober 2014 ble grensene for enkelte av Russlands tidssoner endret. Samtidig gikk hele Russland over til «permanent vintertid» (normaltid). Dette avsnittet er ikke oppdatert med ny utvikling eller ny informasjon. Du kan hjelpe Wikipedia med å oppdatere den. *(26. november 2014)*
Moskvatid benyttes av hele Russland vest for Uralfjellene, med unntak av Kaliningrad oblast som bruker østeuropeisk tid (UTC+2), Samara oblast og Udmurtia som bruker samaratid (UTC+4), og Perm kraj, Basjkortostan og Orenburg oblast som bruker jekaterinburgtid (UTC+5).

Tidligere ble moskvatid også brukt i de europeiske delene av Sovjetunionen:

* Belarus, fra 1930-1991
* Estland, fra 1940-1989
* Latvia, fra 1940-1989
* Litauen, fra 1940-1989
* Moldova, fra 1940-1991
* Ukraina, fra 1930-1990
* Kaliningrad oblast (Russland), fra 1946-1991
* Samara oblast (Russland), fra 1989-1991

I årene 1922-30 og 1991-92 brukte Moskva østeuropeisk tid.

Referanser
----------

1. ↑  «Russia Abolishes Winter Time». Timeanddate.com. 28. februar 2011. Besøkt 26. november 2014.
2. ↑  «Russia Turns Clocks Back to «Winter» Time». RIA Novosti. 26. oktober 2014. Besøkt 26. november 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie
 |
**Richard John Ackon** (født 10. oktober 1979) er en ghanesisk tidligere fotballspiller som spilte venstreving.

Etter gode prestasjoner i U20-verdensmesterskapet i 1997, ble han hentet til Stabæk i august 1997 for fire millioner kroner. Han ble da lansert som en spiller med potensial til å nå verdensklasse. Ifølge daværende Stabæk-trener Hans Backe mente mange at han kunne bli større enn Tony Yeboah. Ackon ble derimot ingen suksess i klubben til tross for å ha spilt for Ghanas A-landslag i en alder av 19 år, og fikk ikke fornyet arbeidstillatelse i 2001.

Han regnes som en av Stabæk-historiens største flopper (på grunnlag av at kjøpesummen langt nær matchet deres prestasjoner) sammen med bl.a. tidligere Arsenal-spiller Paul Davis, Jan Åge Fjørtoft og Petter Furuseth Olsen.

Han var del av Ghanas tropp til Afrikamesterskapet i 1998.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Åslan Farshchian (26. juli 2006). «Kamp mot bom-kjøp». *Aftenposten*. s. 27.
4. ↑  Dag Vidar Hanstad (19. april 2004). «Farverike og gode utlendinger». *Aftenposten*. s. 27.
5. ↑  «Stortalentet Ackon til Stabæk». *Aftenposten*. 14. august 1997. s. 63.
6. ↑
7. ↑
8. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Richard Ackon – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Richard Ackon – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Richard Ackon – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Richard Ackon – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Richard Ackon – FBref Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
«PNG» omdirigeres hit. For landet med samme forkortelse, se Papua Ny-Guinea.

**Portable Network Graphic** (**PNG**) er en rasterbasert bildefil/bildeformat uten kvalitetstap, som ble laget for å være en erstatning for GIF uten å kreve eller forutsette en patentlisens. Formatet ble lansert i 1995 av programvareutvikleren Oliver Fromme, i starten ble det kalt "PING", men ble senere forkortet til PNG.

PNG-formatet har likheter med GIF-formatet, men i motsetning til GIF er ikke PNG-formatet begrenset til 256 farger for hvert bilde. Hver piksel i et PNG-bilde kan i tillegg inneholde grader av gjennomsiktighet, altså en blanding av farge og gjennomsiktighet som også er kalt en alfakanal. Pikslene i et GIF-bilde kan bare enten være farget eller gjennomsiktig, altså ikke en blanding. 

Ikonet til .png er et eksempel på bilder med gjennomsiktighet.
PNG-formatet brukes ofte til logoer, diagrammer og grafikk på nettsider som har store felter med helt lik farge, slik som mye av grafikken på websider har. Her vil PNG-formatet gi mindre filstørrelse enn fotoformatet JPEG. Dersom man bruker PNG-formatet på fotografier eller andre bilder som likner på fotografier, vil filstørrelsen bli relativt stor.

Filetternavnet til et PNG-bilde er nesten alltid `png` (eller `PNG`), og MIME-typen er `image/png`.

PNG støtter ikke animasjoner, slik GIF gjør. MNG (Multiple-image Network Graphics) er en utvidelse som støtter animasjon. Formatet støtter heller ikke fargemodellen, CMYK.

Referanser
----------

1. ↑  "History of the Portable Network Graphics (PNG) Format"; forfatternavn: Greg Roelofs; utgivelsesdato: 14. mars 2009; besøksdato: 14. januar 2023.
2. ↑  «Hva er PNG-filer, og hvordan åpner du dem? | Adobe». *www.adobe.com*. Besøkt 24. mars 2024.
3. ↑  «Definisjon av PNG File Extension». *www.datamaskin.biz*. Besøkt 24. mars 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
***Rita*** var en dansk TV-serie som hadde premiere i februar 2012. Serien fulgte den utradisjonelle skolelæreren Rita Madsens og hennes families liv. Serien gikk i fem sesonger mellom 2012 og 2020.

Handling
--------

Rita er dansklærer på Islevgårds skole. Hun er den handlekraftige og til tider upedagogiske læreren som har et godt grep på sine skoleelever. Som oftest handler hun politisk ukorrekt, og går ikke av veien for å røke sigaretter på skoletoalettene eller skrible graffiti på veggene. Elevene elsker henne, samtidig som hun både fryktes og beundres av omgivelsene for øvrig.

Medvirkende
-----------

Rita fremstilles av skuespilleren Mille Dinesen mens de øvrige rollene spilles av Ellen Hillingsø, Carsten Nørgaard, Carsten Bjørnlund, Nikolaj Groth m.fl. Serien er skrevet av manuskriptforfatter Christian Torpe og er instruert av Lars Kaalund. Innspillingen ble gjort i og omkring den tidligere statsskole *Statens Pædagogiske Forsøgscenter* i Rødovre.

Det er planer om å gjeninnspille serien i USA. I 2015 ble det innspilt en nederlandsk sesong av Rita som gikk under navnet *Tessa*.

Spin-off-serie
--------------

Teamet bak *Rita* laget en spin-off-serie kalt *Hjørdis* med handling fra den samme skolen. I den nye serien var hovedpersonen Ritas lærerkollega Hjørdis, en ung og keitete, men godhjertet lærer med en fortid som mobbeoffer. *Hjørdis* er en mini-serie på fire episoder, med Lise Baastrup i hovedrollen.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13   Dansk filmdatabase[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «*Rita: Ny fiktionsserie på TV 2*, tv2.dk. Besøkt 16. juli 2013». Arkivert fra originalen 8. februar 2012. Besøkt 16. juli 2013.
3. ↑  *Lærerne får deres egen tv-serie*, folkeskolen.dk. Besøkt 16. juli 2013
4. ↑  «*Rita: Den amerikanske Jeppe er fundet*, tv2.dk. Besøkt 16. juli 2013». Arkivert fra originalen 4. august 2021. Besøkt 16. juli 2013.
5. ↑  Jef Willemsen (8. mars 2016). «BNN-VARA niet verder met dramaserie Tessa». Televizier. Besøkt 12. mai 2017.
6. 1 2  «Hjørdis | Det Danske Filminstitut». *www.dfi.dk* **(dansk)**. Besøkt 2. august 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rita* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Rita* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Rita* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata

Portal: Danmark
**Fotbal Club Astra Giurgiu** er et rumensk fotballag fra byen Giurgiu. Klubben ble stiftet i 1921 i byen Ploiești og har i største delen av sin historie spilt i de lavere divisjoner. Bare etter 1990, da klubben ble overtatt av dagens eier Ioan Niculae, begynte laget å vinne og rykke opp. Det rykket opp til høyeste nivå, Liga I, etter sesongen 1998/99, og spiller fremdeles der.

Laget kvalifiserte seg for første gang til Europaligaen etter sesongen 2012/13, da de kom på fjerdeplass.

Astra Giurgiu het tidligere **Astra Ploiești**, men i september 2012 ble laget flyttet fra Ploiești til Giurgiu av eieren Ioan Niculae.

Lagets farger er hvitt og svart.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (ro) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) FC Astra Giurgiu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
 (rumensk)
* FC Astra Giurgiu – UEFA.com (engelsk)

| * v
* d
* r
Liga I 2023–2024 |
| --- |
|  | 
* Botoșani
* CFR Cluj
* Dinamo București
* Farul Constanța
* FCSB
* FC U Craiova
* Hermannstadt
* Oțelul Galați
* Petrolul Ploiești
* Politehnica Iași
* Rapid București
* Sepsi Sfântu Gheorghe
* Universitatea Cluj
* Universitatea Craiova
* UTA Arad
* FC Voluntari

 | Romanias flagg |
**Haagen Bergh Ringnes** (født 10. august 1928, død 23. april 2008) var en norsk journalist og forfatter, sønn av Inge Rolf Ringnes, og programleder i NRK.

Etter examen artium (1946) og cand.mag. (1955) virket han fast i NRK der han hadde arbeidet frilans siden 1947. Han var aktiv i nyhetsavdelingen (1959–1988), i tv fra 1962. Senere arbeidet han i samfunns- og kulturavdelingen (1988–1996). Ringnes ledet og medvirket i programseriene *Pan*, *Fra bokhylla*, *Her og nå!* (1969–1970), *Tanker om tvil og tro*, *Livssyn uten kirke*, *I solkorsets tegn* (1981) og *Der og da*.

Han har også skrevet flere bøker med bakgrunn i sitt journalistiske virke, som *Alltid på en søndag. Seksti søndagsposter. Radiokåserier i utvalg* med Johan Borgen (1968), *Tanker om tvil og tro: Ni fjernsynsintervjuer* (1969), *I skyggen av solkorset: Notater fra en fjernsynsserie* (1981), *Johan Borgen, har vi ham nå?* (1993), *Samtaler med dronningen* (1997) og *Reflekser i trylleglass: Stemmer fra vårt århundre* (1998). I 1950-årene var han redaktør for det studentdrevne tidsskriftet *Filologen*. 

Ringnes mottok Humanistprisen 1995, utdelt av Human-Etisk Forbund og satt i styret for organisasjonens tidsskrift *Humanist*.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* biografi og arkivopptak fra NRK


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Magne Raundalen | **Vinner av Humanistprisen**(1995) | Neste mottaker:Finn Lie |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Melåsmoen naturreservat** er et naturreservat i Heradsbygda i Elverum kommune i Innlandet. Reservatet verner et område på cirka 120 dekar med sandfuruskog ved Jømna/Heradsbygd skistadion. Det ligger flere hauger med flygesand i området. Naturreservatet ble oppretta 7. desember 2018.

Slike tørre sandfuruskoger er et viktig habitat for blant annet jordlevende mykorrhizasopp. I Norge ligger et av kjerneområdene til denne habitatstypen langs Glåma i Elverum og Åmot kommuner. Reservatet anses som svært viktig i både regional og nasjonal sammenheng, siden det finnes svært få verneområder med formål om å beskytte vegetasjonen i sandfuruskoger.

Rødlisteartene moslørsopp, furufåresopp og *Cortinarius neofurvolaesus* er registrert i reservatet. Det er også registrert betydelig flere rødlistearter i området rundt reservatet, som det er potensiale for at etablerer seg innenfor verneområdet i fremtiden.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Melåsmoen naturreservat». Naturbase. u.d. Besøkt 10. mars 2024.
2. ↑  «Forskrift om vern av Melåsmoen naturreservat, Elverum kommune, Hedmark». Lovdata. 07.12.2018. Besøkt 10. mars 2024.
**Hilde Hummelvoll** (født 1960) er en norsk programleder som har jobbet i NRK siden midten av 1980-årene og som siden 1990 har ledet en rekke underholdningsprogrammer på kanalen.

Hummelvoll tok lærerutdanning på Hamar lærerhøgskole. Etter endt utdanning, ble hun vikarlærer i Gjøvik og deretter journalist i lokalavisen Samhold/Velgeren i Gjøvik. Hun ble tilknyttet NRK i 1986 da hun begynte å jobbe for NRK Hedmark, og var med på å lage en dokumentar om «Skibladner». Hun TV-debuterte samme år da hun sammen Einar Lunde og Per Erik Borge ledet årets TV-aksjon («Hjelp uten grenser») på NRK. Fikk sitt gjennombrudd som programleder i 1990 da hun, sammen med Knut Borge, ledet lørdagsunderholdningsprogrammet *Lørdagsrarieté* på NRK. Utover 90-tallet fulgte programlederjobber som blant annet *Sveip, Og så var det deg da* og *I Hummels vold*. Etter millenniumskiftet har hun vært å se i TV-program som blant annet *Åpent hus, Test Nasjonen, Forandring fryder, Kaoskontroll* og *Dyrisk*. Hvert år fra 2004 til 2011 ledet Hummelvoll *Kvelden før kvelden*, som sendes lille julaften på NRK1.

Hun har vunnet Gullruten som beste kvinnelige programleder to ganger: i Gullruten 2002 for *Forandring fryder* og i Gullruten 2004 for *Venneprøven*. I 2012 sluttet hun i NRK, etter 25 år, og ble lærer på Åssiden videregående skole i Drammen.

Personlige forhold
------------------

Hummelvoll har vært gift tre ganger. Fra 2007 var hun samboer med NRK-kollega Petter Nome, og de giftet seg i 2009.

Hun er søster til journalist Helge Hummelvoll. Han ble drept i Sudan i 1992 i forbindelse med jobben, 29 år gammel.

Programlederoppdrag på TV
-------------------------

* Kvelden før kvelden (2004–2011)
* Dyrisk (2007)
* Kaoskontroll (2005–06)
* Forandring fryder (2000–06)
* Pausefisken (2005)
* Test Nasjonen (2003 & 2004) (2 program)
* Venneprøven (2003–04)
* Åpent hus (2000)
* I Hummels vold (1999)
* På'n igjen (1998) (sammen med Tande-P)
* Og så var det deg da (1996)
* Sveip (1995)
* *Refleks: Samliv* (1994–95)
* Lørdagsrarieté (1990–91) (sammen med Knut Borge)
* *Forbrukermagasinet* (1990–91)
* Eventprogram på juleaften (sammen med Nils Gunnar Lie) (1990)
* *SOS-jul* (eventprogram – feiring av 25-årsjubileet for SOS Barnebyer i Norge) (1989)
* *Frokost-TV (sammen med Nils Gunnar Lie) (1989)*
* *Liv og lyst* (serie på 9 episoder om sex og samliv) (1988)
* TV-aksjonen «Hjelp uten grenser» (1986)

Referanser
----------

1. ↑   www.bt.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.vg.no[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3  NRK. «Hilde Hummelvoll». *NRK* **(norsk)**. Besøkt 13. oktober 2017.
4. ↑  «Drammens Tidende - Hummelvoll dropper NRK til fordel for lærerjobb i Drammen». *www.dt.no* **(norsk)**. Besøkt 13. oktober 2017.
5. ↑
6. ↑  «Lillebroren ble skutt og drept». *seher.no* **(norsk)**. 19. oktober 2010. Besøkt 13. oktober 2017.
7. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hilde Hummelvoll på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
**Stage6** var en videodelingsside eid og styrt av DivX, Inc. der brukere kunne laste opp, dele, og se videoklipp. Stage6 var forskjellig fra andre videotjenester ved at den tillot streaming av høykvalitetsvideo som var kodet med DivX- og Xvid-kodeker.

Siden forlot aldri betastatus og ble lagt ned den 29. februar 2008 på grunn av DivX' manglende evne til å finansiere tjenesten.

Historie
--------

Stage6 ble laget i 2006 av DivX og var da lik andre videodelingssider som YouTube i og med at man kunne se video som var lastet opp av alle som registrerte seg. 24. juli 2007 kunngjorde DivX at de ville skille ut Stage6 som et eget firma fra resten av DivX. Med-grunnlegger og styreleder Jordan Greenhall ville da endre sin daværende rolle som administrerende direktør, til å administrere Stage6, noe som, hvis gjennomført, ville skje senere i 2007. Men 28. februar 2008 kunngjorde Stage6 at det ville legges ned. Dagen etter, 29. februar 2008, ble Stage6 redusert til kun forsiden hvor det stod, blant annet, at brukerne burde migrere til Veoh, en annen videodelingsside liknende Stage6.

Tekniske detaljer
-----------------

Stage6 godtok DivX- og Xvid-kodede filer med en oppløsning på opptil 1080p60, som er bedre enn DVD-kvalitet. Opplastningsgrensen per fil var på 2GB, og nedlastingshastigheten kunne komme opp i over 16 Mbit/s.

Videoavspilling var basert på DivX-codec’en, og krevde at brukerne lastet ned og installerte en nettleser-plug-in før de kunne spille av filer. Siden DivX-spilleren var designet spesielt for videoer streamet i ekstremt høy kvalitet, kunne man se høyoppløsningsfilmer med relativt lav CPU-bruk.

Nedlastede videoer kunne også bli spilt av med tredjepartsspillere (som f.eks. Windows Media Player), hvis en MPEG-4-dekoder var installert. Alternativt kunne man bruke mediaspillere som VLC eller MPlayer med de korrekte plug-ins. Enkelte nedlastede filer kunne også spilles av med en PlayStation 3 eller Xbox 360 ved å omformatere filen fra .divx til .avi.
Ulike former for kjernefysisk prøvesprengning:  
 1. Atmosfærisk   
 2. Underjordisk   
 3. Utenfor atmosfæren   
 4. Undersjøisk 
En **prøvesprengning**, eller **kjernefysisk test**, er en kontrollert detonasjon av et atomvåpen, og skal dokumentere virkning, sprengkraft og radioaktiv stråling av nye eller modifiserte våpen. Den første prøvesprengningen av et atomvåpen, Trinityprøvesprengningen, ble foretatt av USA i New Mexico 16. juli 1945.

Prøvesprengninger har også politisk betydning, noe som var tydelig under våpenkappløpet mellom USA og Sovjetunionen under den kalde krigen, da de to supermaktene konkurrerte i å demonstrere stadig større atomvåpen.

Den største atombomben som har vært detonert, er den såkalte Tsar-bomben som Sovjetunionen sprengte over Novaja Semlja i 1961 med en sprengkraft tilsvarende 51–58 megatonn TNT. 

Nye atomvåpenstater, som f.eks. Nord-Korea, har gjerne også ønsket å fortelle verden at landet har slike våpen ved å utføre én eller flere prøvesprengninger.

Se også
-------

* Liste over prøvesprengninger
* Kjernevåpenets historie

Referanser
----------

1. ↑  «Prøvesprengninger». *Lær om atomvåpen* **(norsk)**. Besøkt 27. november 2021.
2. ↑  «Prøvestansavtalen (hhd10\_23) - hhd\_fact | NUPI». *www.nupi.no*. Besøkt 27. november 2021.
3. ↑  AS, TV 2 (17. juli 2019). «Norske eksperter kan ikke gå god for påstander om russiske atomtester i Arktis». *TV 2* **(norsk)**. Besøkt 27. november 2021.
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 27. oktober 2019. Besøkt 27. oktober 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Carlo Alberto Sperati**
(født 29. desember 1860 i Kristiania,
død 12. september 1945 i Decorah i Iowa i USA)
var en norsk-amerikansk komponist og professor i musikk.

Han var sønn til kapellmester Paolo Sperati og tok hyre til sjøs (1877), noe som brakte ham til teologistudier ved Luther College i byen Decorah, Iowa (1884).

Han giftet seg med Emma Hoffoss (1891) og ble prest i den lutherske kirke, etterhvert også lærer i byen Tacoma (1894). Han virket også ved Pacific Lutheran University der han blant annet ledet et band som spilte på toppen av Mount Rainier.

Han er mest kjent for sitt virke ved Luther College (1901–43) som professor i musikk. Han ledet Luther College Concert Band som turnerte Europa og USA. I dag deler universitetet ut *Carlo A. Sperati Award* innen musikk.

Litteratur
----------

* Carlo A. Sperati, *Norgesfærden: Luther College Concert Band og Chorus. Koncertturneen 1914* (Decorah Iowa, 1914)
* C. S. Strom og J. R. Christianson, *Carlo A. Sperati, the grand old maestro* (1988)

Referanser
----------

1. ↑  bilde og omtale Arkivert 20. november 2008 hos Wayback Machine. fra Luther College
2. ↑  Pacific Luther Universitys band på fjelltoppen (bilde)[*død lenke*]
3. ↑  «Papers of Carlo A. Sperati». Arkivert fra originalen 3. september 2006. Besøkt 5. desember 2008.
4. ↑  Speratihuset i Decorah Arkivert 10. oktober 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Kubbholmen naturreservat** består av en holme utenfor Drange i Bjørnafjorden kommune. Området ble som ett av 69 naturreservater i daværende Hordaland fylke, vernet 3. april 1987 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 15. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å sikre best mogelege vilkår for sjøfuglane i området samt å ta vare på ein viktig hekkelokalitet med dei plante- og dyrearter som naturleg er knytta til området.»
Registrerte hekkende arter i 2014 (28. juni)

* Fiskemåse 6 par,
* Makrellterne 2 par.

Referanser
----------

1. ↑  «faktaark». Naturbase. Besøkt 28. mars 2024.
2. 1 2  «Forskrift om vern for Kubbholmen naturreservat, Os kommune, Hordaland». Lovdata. Besøkt 28. mars 2024.
3. ↑  Stein Byrkjeland (1. november 2015). «Hekkande sjøfugl i Hordaland 2014. Forvaltingsplan for 69 sjøfuglreservat, samt oppdatert bestandsoverslag for dei ulike sjøfuglartane i fylket.» (pdf). Fylkesmannen i Hordaland, miljøvern- og klimaavdelinga. s. 141. Besøkt 28. mars 2024.
**Bouvetøya naturreservat** er et naturreservat som ble vedtatt opprettet 17. desember 1971 og omfatter Bouvetøya og territorialfarvannet rundt øya. Naturreservatets areal var ved opprettelsen 49 km² land og 500 km² sjø. Sjøarealet ble utvidet til 2 213 km² i forbindelse med Norges utvidelse av øyas territorialfarvann fra fire til tolv nautiske mil 1. april 2008. 

Naturreservatstatusen innebærer at landskapet skal være fredet mot alle tekniske inngrep som vegbygging, oppføring av bygninger og anlegg av enhver art eller annen virksomhet som medfører terrenginngrep og forstyrrelser av naturmiljøet. Nødvendig husvær for oppsyn skal likevel kunne oppføres. Avtalen om værvarslingsstasjonen som er inngått mellom Norge og Sør-Afrika er unntatt fra fredningen. Dyrelivet, inkludert fuglreir og -egg, er fredet hele året og det er forbud mot ilandføring av hunder. Plantelivet er fredet mot alle skader som ikke skyldes vanlig ferdsel.

Referanser
----------

1. ↑  
«Forskrift om fredning av Bouvetøya med tilliggende territorialfarvann som naturreservat». Miljøverndepartementet, avdeling for internasjonalt samarbeid. 17. desember 1971. Besøkt 15. desember 2008.

Eksterne lenker
---------------

* Forskrift om fredning av Bouvetøya med tilliggende territorialfarvann som naturreservat

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Øyens plassering.
Siggjo er øyens høyeste punkt og kan sees helt fra Byfjellene i Bergen.
**Bømlo** (også kalt *Bømmeløy*) er den største øya i Bømlo kommune i Sunnhordland sørvest i Vestland. Den har et areal på 169,90 km².

Kulleseidkanalen deler øya i en nordlig del med store nakne myrer og en sørlig del som er frodigere. På Bømlo ligger tettstedene Svortland, Rubbestadneset, Foldrøyhamn, Langevåg og Melandsvågen og den nedlagte fergekaien Siggjarvåg. Broer knyttet øyen sammen med andre øyer i kommunen, som Moster, Goddo, Hiskjo, Aga og Spyssøya.

Fjellet Siggjo (474 moh.) ligger på øya. Det har med sin særmerkte formasjon vært et kjent innseilingsmerke.

Navnet *Bømlo* kommer av norrønt *Bymbil* som skal komme fra ordet «bembel», navle eller mage. I denne sammenhengen er det trolig ment i tydingen *tjukk*, *uppsvollen* som spiller på formasjonen på Siggjo.

Referanser
----------

1. ↑  «Bømlo». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 12. oktober 2016.
2. ↑  «100 største øyene i Norge». *kartverket.no*. Kartverket. 4. juni 2014. Besøkt 15. februar 2016.  *Kartverket regner Bømlo som to øyer, delt av Kulleseidkanalen, hvorav den nordre delen er på 102,124 km² og den søndre delen, kalt Bømlo-2, på 67,778 km², tilsammen 169,902 km²*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Eggvær naturreservat** består av en holme i øygruppen Holsøyane på vestsiden av Bømlo i Bømlo kommune. Området ble som ett av 69 naturreservater i daværende Hordaland fylke, vernet 3. april 1987 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 15. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å sikre best mogelege vilkår for sjøfuglane i området samt å ta vare på ein viktig hekkelokalitet med dei plante- og dyrearter som naturleg er knytta til området.»
Registrerte hekkende arter i 2014 (6. juli)

* Svartbak 10 par,
* Gråmåse 1 par,
* Tjeld 1 par.

Referanser
----------

1. ↑  «faktaark». Naturbase. Besøkt 21. mars 2024.
2. 1 2  «Forskrift om vern for Eggvær naturreservat, Bømlo kommune, Hordaland». Lovdata. Besøkt 21. mars 2024.
3. ↑  Stein Byrkjeland (1. november 2015). «Hekkande sjøfugl i Hordaland 2014. Forvaltingsplan for 69 sjøfuglreservat, samt oppdatert bestandsoverslag for dei ulike sjøfuglartane i fylket.» (pdf). Fylkesmannen i Hordaland, miljøvern- og klimaavdelinga. s. 62. Besøkt 21. mars 2024.
**Karl Ludvik Nøstvik** (1895–1992) var en norsk politiker (NS) og banksjef.

Han gikk handelsgymnas og befalsskole. Han var banksjef i Søndre Helgeland Kreditbank i Brønnøysund fra 1921 til 1938, deretter filialsjef for Bergens Kreditbank i Hadsel.

Han var ordfører i Brønnøysund fra 1932 til 1937. Han var medlem av Frisinnede Folkeparti.

Nøstvik meldte seg inn i Nasjonal Samling i oktober 1940 og ble senere partiets kretsfører i Vesterålen. Fra 15. september 1942 til 1945 var han «fylkesmann» i Nordland utnevnt av Quisling-regjeringen.

Nøstvik ble 12. desember 1946 dømt av Hålogaland lagmannsrett (landssvikoppgjøret) til seks års tvangsarbeid, begrenset rettighetstap i henholdsvis ti og fem år og inndragning av 25 000 kroner.

Referanser
----------

1. ↑   www.nb.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  «Fhv. fylkesmann i Nordland, Karl Nøstvik, for lagmannsretten». *Nordlandsposten*. Bodø: 1. 11. desember 1946.
3. ↑  «Ny fylkesmann i Nordland». *Aftenposten*. 14. september 1942. s. 2.
4. ↑  VG 13.12.1946
5. ↑  ««Fylkesmann» Nøstvik fikk 6 års tvangsarbeid». *Aftenposten*. 14. desember 1946. s. 15.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |

Portal: Andre verdenskrig