recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Paryonychus*** er en slekt av snutebiller (Curculionidae) som lever på busker og trær. Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende
--------

Små (gjerne 2 – 6 mm), korte, høyt hvelvede biller, gråbrunlige og matte med mønster dannet av lyse skjell. Kroppen er vanligvis helt dekket av skjell, noen av dem gjerne oppstående og hårlignende. **Hodet** er temmelig lite, fasettøynene er forholdsvis store og flate. Snuten er middels lang og tynn og holdes vanligvis bakoverbøyd slik at den ikke er synlig ovenfra. Den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene som ender i en kopplignende grop på mellombrystet (*mesosternum*). Antennene er festet rundt midten av snuten. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, men tydelig smalere enn dekkvingene. Sidene er avrundede. Det har ofte markerte knøler på sidene. **Dekkvingene** er ovale hos de fleste, men parallellsidige hos noen av de større artene. De har mer eller mindre markerte skuldre og ofte rekker av oppstående skjell. **Beina** er kraftige og forholdsvis lange, lårene er vanligvis utannede, men kan ha en tann på undersiden. Leggene (*tibiae*) ender i en krok (*uncus*). Føttene er nokså korte og kan foldes tilbake mot leggen.

Levevis
-------

Tresnutebillene lever på ulike slags busker og trær, der de voksne billene gjerne gnager på bladene. De er sjelden spesielt tallrike og er ikke regnet som skadedyr.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **tresnutebiller, Cryptorhynchinae** Schönherr, 1825
						* Stammen Camptorhinini Lacordaire, 1866
							+ Slekten ***Paryonychus*** Fairmaire, 1903
								- *Paryonychus setulosus* Fairmaire, 1903

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Svenskestutjern naturreservat** ligger øst for Trondheimsveien ved Jessheim helseheim i Ullensaker. Arealet omfatter Svenskestutjern og Bonntjern med tilliggende skog- og sumpområder. Begge tjernene ligger i hver sin dødisgrop, men mens vannstanden i Bonntjern følger grunnvannsnivået, er Svenskestutjern bare nedbørspåvirket og meget næringsfattig. Svenskestutjernet er vurdert som internasjonalt verneverdig.

Bonntjern er naturlig næringsrikt. Her har det i senere år vært betydelig variasjon i vannstanden, med den konsekvens at undervannsvegetasjonen med den rødlistede blanktjønnaks har forsvunnet.

Referanser
----------

1. ↑  «Norgeskart». Kartverket.
2. ↑  Svenskestutjern naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
3. ↑  «Svenskestutjern, naturtype, i Miljødirektoratets nettsted Naturbase». Arkivert fra originalen 22. februar 2014. Besøkt 5. februar 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister **·** Naturbase
 |
Kingsport i Tennessee
**Kingsport** er en by i nordøstre Tennessee på Holston elva. Det meste av byen ligger vest i Sullivan County, men de vestligste delene av byen stikker inn i Hawkins County. Folketellingen i 2000 viste at byen har et folketall på 44 905. Sammen med byene Bristol i Tennessee og Bristol i Virginia, er Kingsport befolkningssentrum for byregionen (*Metropolitan Statistical Area*) Kingsport-Bristol-Bristol. En tredje by, Johnson City er nå en egen byregion; sammen med Kingsport og Bristol utgjør disse byene det som kalles "Tri-City" regionen.

Historie
--------

Ifra gammelt av var øyen Long Island i Holston elva hellig for cherokee-indianerne Byen ble grunnlagt i 1761, og fikk bystatus i 1822. I 1802 bygget William King båtkaier på Holston elven for saltvirksomheten, og disse fikk navnet «King's Port». Dagens navn er en forenkling av dette.

Under den amerikanske borgerkrigen ble Kingsport åsted for et slag 13. desember 1864 da 300 sørstatssoldater ledet av oberst Morgan ble slått av en arme på 5500 unionssoldater ledet av general Stoneman. Etter borgerkrigen mistet Kingsport bystatus, men den ble gjenopprettet i 1917.

Under depresjonen på 1930-tallet vokste kjemikalieprodusenten Eastman opp som den største arbeidsgiveren i byen, og bidro til at Kingsport vokste. Eastman er stadig den største arbeidsgiveren i byen.

Referanser
----------

1. ↑  Cherokee :: Long Island :: Kingsport discoverkingsport.com
2. ↑  KINGSPORT[*død lenke*] The Tennessee Encyclopedia of History and Culture

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kingsport, Tennessee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |
**Nickolas Main Henriksen** (født 29. oktober 1989) er en pianist, keyboardist, skuespiller og låtskriver fra Skien. Han er også kjent som Norges offisielle Donald Duck-stemme.

Han er tidligere kjent som keyboardist i bandet Above Symmetry som spiller melodiøs progressiv metal, men nå er han keyboardist i det norske rockebandet The Scheen i tillegg til å være studiomusiker.

Nickolas Main Henriksen vokste opp Skien og Fredrikstad. Han begynte tidlig å imitere, og i 2004 vant han imitatorkonkurransen «Noen bedre» på NRK hvor Tore Strømøy var programleder. I 2006 fikk han jobben som Norges offisielle Donald Duck-stemme, godkjent av Walt Disney.[]
Nickolas Main Henriksen ble et kjent navn i musikermiljøet i Telemark etter at bandet Above Symmetry (under navnet Illusions med Atle Pettersen som frontvokalist) vant Ungdommens kulturmønstring i Telemark i 2006. Main Henriksen opptrådte i årene som fulgte med bandet flere steder og blant annet var Above Symmetry på turné med Tarja Turunen fra bandet Nightwish.

I 2012 ble rockebandet The Scheen startet sammen med tidligere bandmedlemmer fra Above Symmetry. Rockegruppen ga ut sin første singel «I am I» 6. mai 2013, og deres første album, The Scheen, ble utgitt i februar 2014. 10. august 2014 vant bandet verdens største band-konkurranse for usignerte band, Emergenza .

Diskografi
----------

Album
* The Scheen (2014)
* Grave Declaration-When Dying Souls Scream Praise (2013)
* Antestor-Omen (2012)
* Oceans of Time-Faces (2012)
* Pagans Mind-Heavenly Ecstasy (2011)
* Aspera-Ripples (2010)
* DesDemon-The awakening (2009)

Singler
* The Scheen-City Lights (2014)
* The Scheen- I am I (2013)
* The Scheen- Run (2014)
* Pagans Mind-Intermission (2011)

TV-opptredener og film
----------------------

* 2004: Noen Bedre(NRK) med Tore Strømøy - *Deltaker og musiker*
* 2004: NRK Østfold *Nickolas imiterer* - *Deltaker og skuespiller*
* 2006: God morgen Norge (TV 2) *Nickolas deler sin historie*- *Deltaker*
* 2006-nåværende:Mikkes Klubbhus(Disney Channel) -*Stemmeskuespiller*
* 2011: Artistgalla (TV 2) med Atle Pettersen - *Musiker*
* 2011:VG-lista (NRK) - *Musiker*

* 2011: Senkveld(TV 2) med Alexis Jordan- *Medvirkende artist* og musiker
* 2013: God morgen Norge (TV 2) med Saivu(Richard Fortus) - *Musiker*
* 2013: God morgen Norge (TV 2) med The Scheen - Musiker

Eksterne lenker
---------------

**Opprydning:** Denne seksjonen trenger en opprydning for å oppfylle Wikipedias kvalitetskrav. Du kan hjelpe Wikipedia ved å forbedre den. Mangler som er blitt anført: Lenkefarm. Må bakes inn som referanser

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Discogs
 |
**Jerzy Karol Ablewicz** (født 1. november 1919 i Krosno i Polen, død 31. mars 1990 i Tarnów) var katolsk biskop av Tarnów.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Jerzy Karol Ablewicz var sønn av den offentlig tenestemann. Han gikk på ungdomsskolen i Krosno. Etter eksamen på gymnasium studerte han teologi i Przemyśl fra 1937.

### Prest

Han ble presteviet den 5. mars 1943 av biskop Franciszek Barda. Etter noen år i sogneprestarbeid begynte han å studere filosofi ved Fet katolske universitet i Lublin og tok doktorgraden i 1949. Han ble prefekt ved seminaret i Przemyśl og pomotor i de kommende saligkåringsprosessene til bispedømmet.

### Biskop av Tarnów

Pave Johannes XXIII utnevnte ham til biskop av Tarnów den 26. februar 1962. Han ble bispeviet av erkebiskopen av Lwów, Eugeniusz Baziak; medkonsekratorer var Franciszek Barda, som hadde presteviet ham, og Karol Pękala, hjelpebiskop i Tarnów.

Som biskop av Tarnów fremmet han presteutdanning og videreutdanning. Et spesielt engasjement hadde han for misjonsarbeid i Afrika og Sør-Amerika. I Roma var han medlem av Kongregasjonen for helligkåringer, og han ledet pastoralkommisjonen i den polske bispekonferanse. Han deltok i den første og fjerde sesjon av Andre Vatikankonsil. Under sin pastoralreise til Polen i 1987 besøkte pave Johannes Paul II også Tarnów den 10. juni 1987. Ved denne anledning tildelte han Jerzy Karol Ablewicz den pavelige ærestittelen «erkebiskop pro hac vice».

Han fant sitt siste hvilested i krypten til Tarnow-katedralen.
**Shaun Henrik Matheson** (født 13. oktober 1971) er en norsk journalist og programleder i NRK. 

Han har vært programleder i *Go' elg* med blant andre Jan Erik Larssen i 1999, i *P3 morgen* med blant andre Steinar Sagen fram til 2004 og siden *Scenerom* og *Kulturhuset* på NRK P2. Han spilte «Lars» i *Som du ser meg* i 2012. 

I 2014 ble han programleder i *Tidenes morgen* på NRK P13. 

I programmet *Shaun* på NRK P13 hadde Matheson fra september 2017 ukentlige radioinnslag under navnet «Trump vs. the world» sammen med Gjermund Stenberg Eriksen. Fra 13. september 2019 til 22. januar 2021 var de to programledere i den ukentlig podkasten *Trump mot verden*. I august 2021 begynte Eriksen og Matheson som programledere i podkasten *Popkorn og politikk* som en oppfølger til *Trump mot verden* der de i tillegg til amerikansk politikk omtalte politikk i andre land. I 2022 etterfulgte Torkil Risan Gjermund Stenberg Eriksen som Mathesons medprogramleder i *Popkorn og politikk*.

I 2021 kom Matheson med uttalelser om Israel i programmet *Shaun på P13* på NRK. Matheson sa «Israel er en okkupasjonsmakt, et apartheidregime (…) Det er nesten sånn at jeg ønsker at vaksinen ikke virket (…)» da han snakket om Israels covid-19-vaksine utvikling. Episoden ble trukket av NRK, og kringkastingssjef Thor Gjermund Eriksen skrev senere i et leserinnlegg at formuleringene var antisemittiske og beklaget på vegne av NRK. Matheson ble også senere politianmeldt for antisemittiske ytringer etter straffelovens § 185. Det ble i anmeldelsen hevdet at Matheson forsettlig eller grovt uaktsomt offentlig framsatte diskriminerende og hatefulle ytringer.

Referanser
----------

1. ↑  «Shaun Henrik Matheson». *IMDb*. Besøkt 2. februar 2021.
2. ↑  «Shaun på P13». *NRK Radio* **(norsk)**. Besøkt 30. mai 2020.
3. ↑  «Popkorn og politikk» - podkasten som vil kapre lyttere med politisk drama. NRK. Besøkt 16. september 2021.
4. ↑  Barka, Even Hye T.; Waatland, Erik (2. februar 2021). «(+) NRK trekker innslag etter beskyldninger om antisemittisme: – Bare å beklage». *m24.no* **(norsk)**. Besøkt 2. februar 2021.
5. ↑  «Jeg er enig i at formuleringene er antisemittiske». *dagen.no* **(norsk)**. 12. februar 2021. Besøkt 13. februar 2021. [*død lenke*]
6. ↑  «Sign the Petition». *Change.org* **(engelsk)**. Besøkt 16. februar 2021.
7. ↑  Simonsen, Endre (4. februar 2021). «(+) Anmelder NRK-programleder». *m24.no* **(norsk)**. Besøkt 4. februar 2021.
**Jan Piotrowski** (født 5. januar 1953 i Szczurowa i det lillepolske voivodskap i Polen) er polsk katolsk biskop av Kielce.

Liv og virke
------------

### Prest

Jan Piotrowski gikk inn i seminaret til bispedømmet Tarnów i 1972, og ble presteviet den 25. mai 1980. Etter flere år som kapellan i bispedømmet Tarnów dro han i 2985 til Brazzaville i Kongo og virket der som misjonær. Fra 1991 til 1997 arbeidet han i Roma for misjonsarbeidet. I løpet av denne tiden studerte han også missiologi ved Institut Catholique de Paris i to år. I 1997 tok han sin doktorgrad i dette emnet fra Warszawas teologiske akademi. I 1999 og 2000 tjenestegjorde han som misjonær i Peru.

Fra 2000 til 2010 var Piotrowski nasjonal direktør for de pavelige misjonsselskaper i Polen. I 2009 ble han sogneprest i Nowy Sącz.

### Hjelpebiskop i Tarnów

Den 14. desember 2013 utnevnte pave Frans ham til titulærbiskop av *Sinitis* og hjelpebiskop i Tarnów.[1] Han og Stanisław Salaterski, som ble bispeutnevnt på samme tid, ble ordinert til biskoper av biskopen av Tarnów, Andrzej Jeż, den 25. januar året etter. Medkonsekratorer var den apostoliske nuntius i Polen, erkebiskop Celestino Migliore, og emeritert hjelpebiskop i Tarnów, Władysław Bobowski.

### Biskop av Kielce

Den 11. oktober 2014 utnevnte pave Frans ham til biskop av Kielce.[2] Innsettelsen fant sted 29. november samme år.
**Marsmarken** (fr. **Champ-de-Mars**) er en stor offentlig park i 7. arrondissement i Paris, mellom Eiffeltårnet og École militaire.

Navnet er henta fra Marsmarken i Roma, som er oppkalt etter krigsguden Mars fordi det foregikk militærøvelser der.

Området var opprinnelig en del av et større flatt område utafor byen som byboerne brukte til dyrking av grønnsaker.[] Det var delt inn i mange små parseller, tilsvarende kolonihager. Ved byggingen av École militaire ble denne delen av området gjort om til park. Etter hvert som byen vokste, ble områdene rundt bebygget og Marsmarken er nå midt inne i byen.

Marsmarken var åsted for en massakre under den franske revolusjon, den 17. juli 1791. Mange mennesker var samla for å undertegne et opprop som ville avskaffe kongedømmet og erklære Frankrike som republikk. General La Fayette ga da ordre til å angripe en folkemengde som hadde samla seg der, og 50 mennesker ble drept og flere hundre såret.

Området har vært brukt til et stort antall verdensutstillinger og andre internasjonale utstillinger.

Under Sommer-OL 2024 vil området bli benyttet av den midlertidige arenaen Stade Tour Eiffel, som skal arrangere sandvolleyball. Det midlertidige bygget Grand Palais Éphémère (Champ de Mars Arena) som også ligger her, skal arrangere judo og bryting.

Champ-de-Mars er også navnet på en nedlagt metrostasjon ved Marsmarken.

Kart over Marsmarken

Galleri
-------

|  |
| --- |
| Marsmarken |
| 

|  |
| --- |
| Marsmarken sett fra Eiffeltårnet  Foto: David Iliff 
 |
| Marsmarken sett fra Eiffeltårnet  Foto: David Iliff 
  |

|  |
| --- |
| Marsmarken sett fra Tour Montparnasse.
 |
| Marsmarken sett fra Tour Montparnasse.
  |

 |

Litteratur
----------

* Robert Schediwy, Franz Baltzarek (1982). *Grün in der Großstadt. Geschichte und Zukunft Europäischer Parkanlagen*. Wien: Edition Tusch.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |


1. ↑  «Eiffel Tower Stadium». paris2024.org. Besøkt 10. desember 2023.
2. ↑  «Champ de Mars Arena». paris2024.org. Besøkt 10. desember 2023.
**Feiring Bruk** er et norsk industrikonsern som driver med pukk og tilhørende produkter. Selskapet har sitt navn fra Feiringåsen i Lørenskog der virksomheten startet.

Gründeren Knut Ollendorff startet grustak på Asak i Skedsmo, og når denne forekomsten gikk tom startet arbeidet med å utvikle pukkproduksjon. Knuseverket startet i 1962 og produksjonen gikk over all forventning. Prognosen sa 225 000 tonn i året, første driftsår ble det solgt 267 000 tonn og i 1968 leverte anlegget 768 000 tonn.[]

Selskapet har vokst ved oppstart av nye brudd og kjøp av selskaper. I dag inngår Bjønndalen Bruk i Nittedal, Grefsrud i Ullensaker og Hadeland Pukkverk i Lunner i konsernet. Totalt drives det uttak 10 steder, både grustak og pukkverk. Selskapet driver også med leietjenester som knuseentreprenør, fyllplasser og mottak av gravemasser, salg av geotekstiler for markforsterkning og produksjon av asfalt. Selskapet hadde en omsetning i 2016 på 556 millioner og sysselsetter rundt 170 ansatte.[]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Feiring Bruk på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Feiring Bruk på Instagram Rediger på Wikidata

* (no) Feiring Bruk på LinkedIn Rediger på Wikidata

* (no) Feiring Bruk på YouTube Rediger på Wikidata
Skåtøy kirke  Foto: Helge Høifødt 
**Skåtøy prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Bamble prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Skåtøy sogn i Kragerø kommune i Telemark fylke, og hovedkirken var Skåtøy kirke.

Historikk
---------

Kragerø prestegjeld med Sannikedal ble utskilt fra Bamble prestegjeld ved kgl. res. av 12. desember 1738.

Sannikedal og Skaatø ble skilt ut fra Kragerø som eget prestegjeld ved kgl. res. av 21. mars 1868.

Skaatø sogn ble skilt ut fra Sannikedal som eget prestegjeld ved kgl. res. av 29. august 1877.

Skåtøy prestegjeld ble slått sammen med Kragerø fra 1. januar 1968, etter vedtak i Kragerø kommunestyre. Det var i den sammenheng foreslått å skille ut fire av kretsene i Skåtøy prestegjeld og slå dem sammen med Sannidal prestegjeld, men flertallet i kommunestyret forkastet dette forslaget.

  


---

```
, til Skåtøy prestegjeld, som fra 1968 ble en del av Kragerø prestegjeld.
```

---

Ved kgl.res. av 15. september 1967 ble Skåtøy prestegjeld lagt ned og Skåtøy sogn lagt til Kragerø prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 1968.

Referanser
----------

1. ↑  Prestegjeld og sogn i Telemark, arkivverket.no
2. 1 2  «Hele Skåtøy prestegjeld slås sammen med Kragerø : Mens Sannidal opprettholdes som nå, vedtar Kragerø kommunestyre». *Vestmar*. Kragerø. 6. februar 1967. s. 2.
3. ↑  Nedleggelse av Skåtøy prestegjeld, lovdata.no
**Vilde Winge** (født 2003) er en norsk tegnspråktolker som vant Norske Talenter i 2017. Hun gikk medielinjen på Thor Heyerdahl Videregående skole.

Bakgrunn
--------

Tegnspråk er Winge sitt morsmål, da hun har en far som er døv. Hun startet med tegnspråktolkning på skoleavslutninger slik at faren kunne få med seg det samme som de andre foreldrene.

I 2014 vant hun Andebu Talenter med en tolket versjon av Ylvis-låta "The Fox".

Norske Talenter
---------------

Winge var den første tegnspråktolkeren på Norske Talenter, og hun tegnspråktolket "Ring Meg" av Gabrielle i sin første audition. Tolkningen skapte sterke følelser blant dommerne, og hun gikk rett videre til semi-finalen da hun fikk gullknappen av Linn Skåber.

I semi-finalen tolket hun sangen "La meg være ung" av SERVED. I finalen ble sangen "Stjernene" av Lars Vaular og Ingebjørg Bratland tolket av Winge. Denne tolkningen gjorde at hun tok seieren av sesong 8 av Norske Talenter.

Karriere
--------

I 2017 framførte hun sanger hun hadde tolket på Norske Talenter under Fjordfesten i Sandefjord. Under samme festival delte hun scenen med Bjarne Brøndbo, som var en av dommerne som ble rørt da hun var på Norske Talenter.

17. mai samme år tolket hun nasjonalsangen på God Morgen Norge sammen med et kvinnekor.

Jørn Hoel og Winge framførte sammen på Allsang på grensen 6. juli, hvor Hoel sang og Winge tolket sangen "Har en drøm".

Referanser
----------

1. 1 2  Falch, Kine (19. mai 2017). «Vilde (13) vant «Norske Talenter» med tegnspråktolkning». *dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 30. oktober 2022.
2. ↑  AS, Core Trek (28. november 2021). «Ung hjelp til Grenlandsporten». *Grenlandsporten*. Arkivert fra originalen 30. oktober 2022. Besøkt 30. oktober 2022.
3. 1 2  Hartmann, Stine (7. februar 2017). «Vilde (14) rørte «hele» Norge med sin tolkning av Gabrielle på tegnspråk: - Blir stoppet på gata». *dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 30. oktober 2022.
4. ↑  «Vilde Winge (13) vant «Norske talenter»». *www.vg.no*. Besøkt 30. oktober 2022.
5. ↑  «Vilde (13) gets golden buzzer for emotional sign language-dance – Norway's Got Talent 2017». Besøkt 30. oktober 2022.
6. ↑  «Vilde Winge - Stjernene - Norske talenter 2017». Besøkt 30. oktober 2022.
7. ↑  Hansen, Evelyn Therese Berg (13. mai 2017). «(+) Vilde fra Norske Talenter er klar for Fjordfesten». *Sandefjords Blad* **(norsk)**. Besøkt 30. oktober 2022.
8. ↑  Hansen, Evelyn Therese Berg (16. mai 2017). «(+) – Det betyr veldig mye». *Sandefjords Blad* **(norsk)**. Besøkt 30. oktober 2022.
9. ↑  «Jørn Hoel og Vilde Winge - Har en drøm (Allsang på grensen 2017)». Besøkt 30. oktober 2022.
***Fotobonden*** er en norsk følgedokumentar om Jostein Hellevik og Maj-Lena Knudsen. De tilrettelegger for naturfotografer i naturen rundt gården Døli i Tokke kommune i Telemark. Fotografer fra inn- og utland kommer til gården for å ta bilde av ville dyr og flott natur. Seriens andre sesong ble publisert i 2022, og begge sesongene er tilgjengelige på NRK TV.

Serien vant to priser under Gullruten 2020: beste foto enkamera underholdning (Chris Thomas Johansen) og beste klipp underholdning (Jørgen Johansen). Den var i tillegg nominert i klassen beste dokusåpe. Under Gullruten 2022 vant den prisen for beste foto enkamera – underholdning (Odd Arne Olderbakk) og var i tillegg nominert i klassen beste originalmusikk (Odd Nordstoga).

Referanser
----------

1. ↑  «Fotobonden». Besøkt 12. januar 2022.
2. ↑  «Storeslem til NRK under Gullrutens fagpriser - gull til både 22. juli og Exit». *kampanje.com*. 19. juni 2020. Besøkt 28. april 2022.
3. ↑  «Klart for Gullruten-fest – her er alle de nominerte». *kampanje.no*. 3. juni 2020. Besøkt 28. april 2022.
4. ↑  «Gullruten: Vinnerne av fagprisene». *rushprint.no*. 28. april 2022. Besøkt 28. april 2022.
5. ↑  «De nominerte til Gullrutens fagpriser». *rushprint.no*. 9. april 2022. Besøkt 28. april 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fotobonden* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Fotobonden* på NRK TV Rediger på Wikidata
* Kappløpet om gaupa
Gate i Poulsbo  Foto: Joe Mabel 
**Poulsbo** er en by i delstaten Washington i USA. Byen ligger ved Liberty Bay i Kitsap County. Beregnet folkemengde for 2014 var 9 702.

Poulsbo ble grunnlagt av norske og andre skandinaviske nybyggere på 1880-tallet. I 1882 var 90 % av innbyggerne norske og norsk språk var vanlig til ut i 1920-årene.

Under andre verdenskrig ble det bygget arbeiderboliger for arbeidere ved verftet Puget Sound Naval Shipyard sør for byen og befolkningen i Poulsbo ble mer enn tredoblet over en kort periode.[]

Referanser
----------

1. ↑  Annual Estimates of the Resident Population: April 1, 2010 to July 1, 2014, U.S. Census Bureau, Population Division. Lest 20. desember 2015.
2. ↑  Ruth Kirk og Carmela Alexander: *Exploring Washington's Past: A Road Guide to History*, Seattle: University of Washington Press, 1998, s. 378.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Poulsbo, Washington – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |
**Vesterålen Online** er en norsk nettavis, etablert i Bø i Vesterålen i 1998 av gründeren Ben-Tommy Eriksen (NorNet AS). Vesterålen Online er regional nettavis for distriktet Vesterålen, nærmere bestemt kommunene Andøy, Bø, Hadsel, Øksnes og Sortland. Avisen dekker også til en viss grad Lødingen. Konstituert ansvarlig redaktør er Vidar Eliassen.

Nettavisdriften ble i 2003 skilt ut i et eget selskap, *VOL Vesterålen Online AS*. Eierskapet var da NorNet AS som største eier på 80 %, Bjørg Dreyer 10 % og Rune Eriksen 10 %. Senere ble 20 % av NorNets aksjer solgt til Erik Jenssen.

I 2008 solgte NorNets sine sine 60 % til Harstad Tidende Gruppen, mens de resterende 40 % ble eid av ansatte i selskapet, frem til også disse solgte sine aksjeposter til Harstad Tidende Gruppen våren 2013. Hovedkontoret ble i 2005 flyttet fra Haugen i Bø til Sortland. 

Selskapet sysselsetter i 2017 7 heltidsansatte.

Andre aviser i Vesterålen
-------------------------

* Andøyposten
* Bladet Vesterålen
* Vesteraalens Avis
* Øksnesavisa
* Vesterålnytt

Kilder
------

* Vesterålen Online: Historien om VOL Arkivert 7. april 2014 hos Wayback Machine. (26. oktober 2009, oppdatert 29. oktober 2012)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Bengalbukta
Persiabukta
En **bukt** er en bred innskjæring i strandlinja mot vann eller sjø. En mindre (ofte trang) innskjæring betegnes vik, mens en vid, langstrakt havbukt betegnes gulf eller *golf*.

En lang, smal bukt eller vik betegnes som kil, eller et sund.

Bukter har gjerne forholdsvis rolig vann. Dette begunstiger livet i vannet, og derfor er de som regel gode fiskevann. I eldre tid var små havbukter ettertraktet som ankerplasser, mens de store (f.eks. Biscayabukta) var fryktet fordi man lett mistet landkjenningen.

Det kan diskuteres om Middelhavet og Østersjøen er hav eller bare store bukter i Atlanterhavet. Under alle omstendigheter har det vært Europas hell at havet skjærer seg så langt inn i kontinentet. Dels har det betydd en mildning av klimaet, og dels har det lettet transporten i løpet av de årtusener hvor veier var noe man stort sett selv måtte lage.

Se også
-------

* Fjord
* Lagune

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
Flyktnigneruta er skiltet og merket helt fra Skullerudstua til Grenselosmuseet i Eidskog
Norske flyktninger under andre verdenskrig passerer den brede gata som er hogd i skogen for å markere svenskegrensa.
Plassen Sollia i Aurskog-Høland ligger langs Flyktningeruta og var Milorgbase under krigen  Foto: Louise Brunborg-Næss 
**Flyktningeruta** er betegnelsen på en fottur langs én av rutene som ble brukt av kurerer og flyktningeloser under andre verdenskrig for å frakte post, ustyr eller mennesker over grensen til Sverige. Ruta begynner ved Skullerudstua i Oslo og går østover gjennom kommunene Enebakk og Eidskog til Sverige.

Rundt 50 000 nordmenn flyktet til Sverige under andre verdenskrig. 250-300 mennesker av disse ble eskortert langs kurér-ruta Timian, en Milorg-opprettet rute gjennom Østmarka i Oslo. Vandreruta Flyktningeruta følger Timianruta fram til Øyeren. På den østre siden av Øyeren møttes flere ulike flyktningeruter fra ulike deler av Østlandet, og flyktningeloser eskorterte flyktningene videre mot Sverige. Nærmere grensen tok grenselosene over. Mange av dem som flyktet ut av Oslo ble fraktet med bil eller buss et stykke på vei. Noen få ble kjørt nesten helt frem til grensen, men de fleste hadde en lang og farlig tur over flere dager før de kom dit. Dagens Flyktningerute følger en trasé vi vet ble brukt av mange. 

Flyktningeruta som merket tur ble innviet 9. juni 1995 i forbindelse med frigjøringsjubileet. I 2015 ble turen nymerket og lansert som historisk vandrerute av DNT Oslo og Omegn, Riksantikvaren og Foreningen Flyktningeruta. 

Langs Flyktningeruta ligger det flere kulturminner, som hytter, koier, gårdstun og andre bygninger som ble brukt som skjulesteder og til ly og overnatting for flyktninger og kurerer.

Se også
-------

* Historiske vandreruter
* Grenselosmuseet i Eidskog
* Flyktninger fra Norge

Kilder
------

* Diese, Terje: «Milorg område 13130», i Søndre Aker Historielags Årbok for 1986
* Ødegård, Tronn: «På flukt i Østmarka under krigen», i Medlemsblad for Østmarkas Venner nr. 3/2005.
* Lilleeng, Bjørn: «Langs Flyktningeruta», i medlemsblad for Østensjø Historielag 10/2012.

Eksterne lenker
---------------

* Om Flyktningeruta på UT.no
* (no) Flyktningeruta på NLIs Lokalhistoriewiki.
* Virtuell tur langs Flyktningeruta

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
Ole var sjef på «Nordcap», sjøsatt i 1840
Ole ga navn til «Statsraad Erichsen», sjøsatt i 1859.
**Ole Wilhelm Erichsen** (1793–1860) var en dansk-norsk sjømilitær og sjef for Marinedepartementet fra 1848 til 1856.

Tømmerperioden
--------------

Først gikk han på skole ved sjøkadettkompaniet i København i 1805, men ble sendt til Christiania i Norge etter et par år og giftet seg med en norsk pike i 1815. Som var fra Kristiansand og het Ida Fougner av Fougner (slekt). Men hun døde i 1821 i en alder av 25 år, så Ole måtte gifte seg på nytt i 1823 med Rikke Isaachsen som var av Willoch (slekt). På denne tiden var han mye på sjøen i all slags ærend, som å føre skip til Vestindia, men rakk også å være adjutant til selveste konge Karl III Johan mens han var i England og sjekket hvordan det gikk med byggingen av DS «Constitutionen» og DS «Prinds Carl», som var ferdig i 1827, slik at han kunne reise til Preussen for å hente det tømmer som trengtes til byggingen av «Freia» (fregatt fra 1828).

Verftsperioden
--------------

Ole ble i 1836 utnevnt til kommandørkaptein av andre klasse og fikk da raskt sjefsansvaret for det nye «Nordcap» som stod ferdig i 1840 men manglet dampmaskin, så de måtte til England for å hente. Fra 1845 var han sjef ved Horten Verft som fra 1850 var marinens hovedverft, men måtte fra 1848 over i Marinedepartementet som dets nye statsråd, hvilket han var frem til 1856, men ikke i en periode i 1852 og 1853 da han måtte gjøre noe annet.

Borreperioden
-------------

Han fikk avskjed i 1856 og døde i 1860 på gården sin i Borre. Før hans bortgang ble det i 1859 sjøsatt et skip fra Karljohansvern i Horten som het «Statsraad Erichsen».

Referanser
----------

1. ↑  All info hentet fra Ole Wilhelm Erichsen i Store Norske Leksikon.
**Olav Reiersøl** (født 28. juni 1908, død 14. februar 2001) var en norsk statistiker og professor ved universitetet i Oslo.

Reiersøl var sønn av en lærer. Han studerte realfag med spesialisering i matematikk ved universitetet i Oslo, og ble *cand. real.* i 1935. Han arbeidet deretter som assistent for professor Ragnar Frisch, og var fra 1938 av universitetets eneste foreleser i statistikk. Under 2. verdenskrig var han aktiv i motstandsbevegelsen, og måtte flykte til Sverige i desember 1943. Han var i Sverige til juni 1945, og tilbragte de neste årene delvis i England og USA. I 1950 ble han utnevnt til dosent i matematikk ved universitetet i Oslo, og i 1958 til professor. I 1961 fikk han et professorat i matematisk statistikk, og beholdt denne stillingen til han gikk av i 1975.

Reiersøls forskningsarbeid dreide seg om økonometri og statistikk. Han interesserte seg for esperanto og var en av grunnleggerne av en internasjonal esperantoforening for matematikere, *Internacia Asocio de Esperantistaj Matematikistoj*.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Scientific Legacy Database, besøkt 16. desember 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Mathematics Genealogy Project[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   www.econometricsociety.org, besøkt 6. april 2023[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* *The ET Interview: Professor Olav Reierstøl*, i *Economic Theory* 16 (2000), s. 113–125.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC **·** MGP
 |
**Bhubaneswar** eller **Bhubaneshwar** (oriya: ଭୁବେନଶ୍ବର) er hovedstaden og den største byen i den indiske delstaten Odisha. 

Byen som en gang var hovedstaden i det gamle kongeriket Kalinga, har en lang historie som strekker seg over 3000 år. Den er i dag et viktig handelssenter og en religiøs møteplass for mange hinduer. Gjennom historien har byen vært kjent med flere navn, som Toshali, Kalinga Nagari, Nagar Kalinga, Ekamra Kanan, Ekamra Khetra og Mandira Malinya Nagari. 

Byplanen for det moderne Bhubaneswar ble utarbeidet av den tyske arkitekten Otto Königsberger i 1946. I 1948, ett år etter Indias frigjøring fra Storbritannia, ble byen den politiske hovedstaden i Orissa. Cuttack var hovedstad i Orissa frem til 1947. Bhubaneswar og Cuttack er sammen kjent som «tvillingbyene» i Orissa. Bhubaneswar blir ofte kalt *Indias tempelby* på grunn av det store antallet hindutempler i byen. Disse templene utgjør hele historien til Kalingas arkitektur. 

Byens unike skulpturelle og arkitektoniske arv, i sammenheng med helligdommer som *Ekamrakshetra* gjør at Bhubaneswar er blant Odishas fem største religiøse sentre siden tidlig middelalder.

Referanser
----------

1. ↑  R. P. Mohapatra, *Archaeology in Orissa*, Bind I, s. 47, B. R. Publishing Corporation, Delhi, 1986, ISBN 81-7018-346-4

Eksterne lenker
---------------

* (en) (en)  Bhubaneswar hos Wikivoyage
* Offisiell nettside for Bhubaneswar Arkivert 19. juli 2011 hos Wayback Machine. (engelsk)
* Bhubaneswar Development Authority Arkivert 17. november 2009 hos Wayback Machine. (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Andreas R. Tjernshaugen** (født 13. desember 1972), fra Nesodden, er en norsk sakprosaforfatter. Han er utdannet sosiolog. I flere år var han tilknyttet CICERO Senter for klimaforskning og deretter informasjonsansvarlig for Bioteknologirådet. Årene 2015 til 2021 var Tjernshaugen redaktør i Store norske leksikon. Siden 2021 er han forfatter av sakprosa på full tid.

Han har doktorgrad på teknologipolitikk knyttet til CO2-håndtering, og på aspekter ved miljø- og klimadebatten. Tjernshaugen er forfatter av seks bøker: 

* *Gasskraft – tjue års klimakamp (*2007)
* *Akvarieboka for barn* (2013)
* *Meisenes hemmelige liv* (2015)
* *Hvaleventyret – hvordan vi nesten utryddet det største dyret som har levd* (2018)
* *Blåhvalen – den utrolige historien om det største dyret som noen gang har levd* (2020)
* *Reven – portrett av et villdyr* (2021)

Tjernshaugen var leder for SVs ungdomsorganisasjon Sosialistisk Ungdom i perioden 1994–1996.

Eksterne lenker
---------------

* Presentasjon hos CICERO
* Andreas Tjernshaugens nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Rakkestad kirke
**Rakkestad prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Rakkestad kommune i Østfold fylke, og hovedkirken var Rakkestad kirke.

Rakkestad prestegjeld og dets sogn er nå en del av Rakkestad kirkelige fellesråd underlagt Østre Borgesyssel prosti.

Historikk
---------

*Rakkastaðir sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Rakkestads middelaldersteinkirke, *Rakkastaða Mariæ kirkja*, antas å være oppført på 1200-tallet, muligens til avløsning for en tidligere trekirke. Middelalderdelen av dagens kirke er det rektangulære skipet og det lavere og smalere koret (rett avsluttet), og det antas at koret ble oppført først. Kirken ble i sin tid viet til jomfru Maria på den hellige Agathes dag (5. februar).

Rakkestad ble i høymiddelalderen omtalt som *Skaun*, og utgjorde *Skaunar skipreiða* i Borgarsýsla. Kirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som *Rakkastaða kirkja*, og sognet oppført i Skattematrikkelen 1647 som *Rackestad sougen* i Rackestad och Mossedals lehne.

Rakkestad prestegjeld går antakelig tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

### Nyere tid

Rakkestad prestegjeld dannet grunnlaget for Rakkestad formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Rakkestad
* Degernes
* Os

Referanser
----------

1. 1 2  Rygh, O. (Oluf) (1897). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius. s. 93.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 8.
3. ↑   Rakkestad kirke, norske-kirker.net/]
4. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
5. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
6. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Bulgarias flagg Bulgaria |
| Friidrett |
|  Paralympiske leker |
| Bronse | London 2012 | F13 - lengde |

**Radoslav Zlatanov** (født 14. desember 1987) er en bulgarsk handikappet friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp og lengdesprang. Han konkurrerer i klassen F13, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese.

Karriere
--------

I de paralympiske sommerleker 2008 deltok han på 100 og 200 meter i klassen T13. Her nådde han finalen på 100 meter, der han endte på femteplass med tiden 11,11. På 200 meter nådde han ikke finalen, med 23,22 sekunder og 11. beste tid i kvalifiseringen.

I VM i friidrett for handikappede 2011 (*IPC Athletics World Championships*) i Christchurch på New Zealand i januar kom han fjerdeplass på 100 meter, med tiden 11,30.

I de paralympiske sommerleker 2012 i London fikk han bronse i lengde i klassen F13, med 6,81 meter og ny personlig rekord. I finalen løp han på 22,03, som var ny personlig rekord. Han nådde også finalen på 100 meter, og endte der på sjetteplass med tiden 11,25. Han var også påmeldt i 200 meter, men stilte ikke til start.

Referanser
----------

1. ↑  IPC - *Results Book from 2011 IPC Athletics World Championships* Arkivert 4. desember 2019 hos Wayback Machine. (PDF), besøkt 27. september 2012

Eksterne lenker
---------------

* London 2012 - Artm Loginov
* London 2012 - Athletics - Men's events (resultater PL 2012)
**Skarpnes AS** er en produsent av takstein etablert av Skarpnes Cementstøperi i 1919.

Historie
--------

**Forbedringspotensial:** Denne artikkelen har forbedringspotensial. Mangler som har blitt anført: *Punktopplisting*
1738 Det første teglverket ble etablert av Halvor Groll. Han hadde bodd i Vrengen frem til han i 1735 kjøpte hus ved pollen i arendal. Mann antar at det var mens han bodde i Vrengen han oppdaget de spesielt gode leire forekomstene på skarpnes.

1860-årene var teglverkets glanstid. Etter flere bybranner i 1863 og 1868 ble det innført murtvang i Arendal sentrum, noe som naturlignokk var en gyllen mulighet for teglprodusenten.

Mot slutten av 1800 – tallet var gjenoppbyggingen av Arendal ferdig og lønnsomheten ved teglverket avtok.

1889 Teglverket brant ned. Kun ovnen og pipa sto igjen etter brannen.

1919 Skarpnes cementstøperi ble etablert av sakfører Åsmund Moe.

1921 Etter bare 2 år, gikk sement støperiet konkurs. Bedriften ble da kjøpt opp av Jens Tveite og sønnen Sigvard Kristian.

1931 Sigvard Tveite inngår en leieavtale for teglverket, og driver nå både sementstøperiet og teglverket.

1938 Tveite kjøper det gamle teglverket.

1945 2. verdenskrig hadde satt en stopper for videre produksjon, og i 1945 legges teglverket ned og bygningene blir revet.

1947 Sandforekomstene på tomten er brukt opp, og man blir tvunget til å kjøpe sand fra diverse sandtak i distriktet.

1956 Den første taksteinsmaskinen kom på plass. Den hadde kapasitet til å produsere 7 og en halv takstein i minuttet.

1976 Automatiseringen er trappet opp noe som øker produksjonskapasiteten til 10.000 stein om dagen, hele 30 stein i minuttet.

1989 Etter en konkurs i et sandtak i Reddal, blir firmaet overtatt av Knut og Jens Tveite som sammen med 2 tidligere ansatte etablerte Reddal Sand AS. Skarpnes AS er igjen selvforsynte med sand.

1989 Skarpnes etablerer Europas mest moderne taksteins fabrikk på Østerhus i Grimstad.

2002 Etter en turbulent periode på begynnelsen av 90-tallet, har slaget av takstein økt med 50% siden 1998.

Referanser
----------

1. ↑  «Teglverk.no - Skarpnes (Nidelvens) teglverk». *www.teglverk.no*. Besøkt 20. februar 2023.
2. ↑  «Zanda - BMI Norge». *www.bmigroup.com*. Besøkt 20. februar 2023.
3. ↑  *Stein på stein i 90 år*.
4. ↑  «SKARPNES - Tradisjon siden 1919 - Norges tetteste takstein». *SKARPNES*. Besøkt 4. januar 2017.
5. ↑  «SOLIDE RØTTER - SKARPNES». *SKARPNES*. Besøkt 4. januar 2017.
**Vegard Tjørhom** (født 14. mai 1987) er en norsk journalist og korespondent fra Tjørhom i Sirdal kommune i Agder. Han startet som NRKs Afrika-korrespondent i 2022, og har base i Nairobi i Kenya. Han har tidligere jobbet i flere avdelinger i NRK Nyheter, deriblant innenriks, økonomi og politikk, Oppdatert og utenriksredaksjonen. Tjørhom startet sin karriere i NRK ved Nynorsk mediesenter i 2013, og hadde praksis i NRKs utenriksavdeling.

Tjørhom har tidligere jobbet for Kirkens Nødhjelp og Flyktninghjelpen, og hatt korte vikariater i Aftenposten, Stavanger Aftenblad, Vårt Land og Dalane Tidende. Han var studentpraktikant ved Den norske FN-delegasjonen i New York i 2014, og jobbet frivillig for Det norske misjonsselskap i Mali i 2010-2011. Tjørhom har også bodd i Kamerun og Kenya.

Tjørhom er utdannet statsviter, med en bachelorgrad fra Universitetet i Oslo. Han har også studert fransk og har ett år med masterstudier ved Peace and Conflict-programmet ved samme universitet.

Referanser
----------

1. ↑  Solheim, Marita (30. juni 2022). «Vegard Tjørhom blir NRK sin nye Afrika-korrespondent». *NRK* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 9. august 2023.
Trøgstad kirke
**Trøgstad prestegjeld** *(Trygstad prestegjeld)* var et prestegjeld tilhørende Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Trøgstad kommune i Østfold fylke, og hovedkirken var Trøgstad kirke.

Trøgstad prestegjeld og dets sogn er nå en del av Indre Østfold kirkelige fellesråd underlagt Østre Borgesyssel prosti.

Historikk
---------

*Þrykstaðir sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Trøgstad kirke. *Þrykstaða Olafs kirkja*, er en langkirke i stein, oppført rundt midten av 1200-tallet og viet til Olav den hellige.

I høymiddelalderen ble Trøgstad sammen med Askim, omtalt som *Frøylandir*, og utgjorde *Frøylandir skipreiða* i Borgarsysla. Kirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som *Þrykstaða kirkja*.

### Prestegjeldet

Trøgstad prestegjeld går antakelig tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Povel Huitfeldts Stiftsbok fra 1574-77 omtales følgende kirker i *Trøgstad Sogenn*:

* + Trøgstad Hoffuidt Kiercke
	+ Boedstadt Annex

Det er oppført i Skattematrikkelen 1647 som *Thrøgstad sougen* i Hegen och Frølandtz fougderie

### Nyere tid

Trøgstad prestegjeld dannet grunnlaget for Trøgstad formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Trøgstad
* Båstad

Referanser
----------

1. 1 2  Rygh, O. (Oluf) (1897). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius. s. 1.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 10.
3. ↑  Trøgstad kirke, norske-kirker.net/
4. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
5. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
6. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Biscari-massakren** var en krigsforbrytelse begått av medlemmer av den amerikanske hæren under andre verdenskrig. Den omfatter to hendelser hvor amerikanske soldater var involvert i å drepe 73 ubevæpnede italienske og tyske krigsfanger på Regia Aeronauticas 504 luftbase i Santo Pietro, en liten landsby nær Caltagirone sør på Sicilia i Italia 14. juli 1943.

En av de medvirkende, sersjant Horace T. West, ble stilt for en militær domstol tiltalt for personlig å ha drept 37 krigsfanger. Sersjanten ble dømt til livsvarig fengsel og sluppet fri ett år etter og fortsatt sin militærtjeneste. Kaptein John T. Compton ble tiltalt for å ha beordret drap på over 30 fanger. Compton ble frikjent på grunnlag av at han handlet etter ordre fra general George Patton som hadde oppfordret til ikke å ta fanger under kampene om Sicilia. Retten konkluderte samtidig med at Comptons handlinger var ulovlige.

Referanser
----------

1. ↑  Borch, F. L. (2014). War Crimes in Sicily: Sergeant West, Captain Compton, and the Murder of Prisoners of War in 1943. *Army Law*. 37.
2. ↑  Weingartner, J. J. (2008). Americans, Germans, and War Crimes: Converging Narratives from "the Good War". *Journal of American History*, 94(4), 1164-1183.
3. ↑  Caron, J. F. (2014). An Ethical and Judicial Framework for Mercy Killing on the Battlefield. *Journal of Military Ethics,* 13(3), 228-239.
Gjerpen kirke
**Gjerpen prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Skien prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Gjerpen sogn i Skien kommune i Telemark fylke, og hovedkirken var Gjerpen kirke.

Det tidligere Gjerpen prestegjeld og dets sogn er nå en del av Skien kirkelige fellesråd, som er underlagt Skien prosti.

Historikk
---------

*Gerpin sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Gjerpen prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Gjerpen prestegjeld dannet grunnlaget for Gjerpen formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Slemdal sogn var annekskirke til Eidanger prestegjeld inntil det ved kgl.res. av 10. juli 1847 ble lagt under Gjerpen. Ved kgl.res. av 21. april 1856 ble Slemdal skilt ut fra Gjerpen som eget prestegjeld.

Ved kgl.res. av 6. mai 1983 ble Gulset sogn utskilt fra Gjerpen som eget prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 1984.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Gjerpen
* Borgestad

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, Oluf (1914). *Norske Gaardnavne*. Fabritius. s. 102.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 52.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
5. ↑  Prestegjeld og sogn i Telemark, arkivverket.no
6. ↑  Deling av Gjerpen prestegjeld, lovdata.no
7. ↑  *Gulset kirke*. no#: Gulset menighet. 2013. s. 150. ISBN 9788230322352.
8. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
9. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.