recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Wishmaster 2: Evil Never Dies*** er en amerikansk skrekkfilm, publisert i 1999, og en oppfølger til skrekkfilmen Wishmaster fra 1997. Filmen hadde premiere i USA den 12. mars 1999, og ble sluppet på DVD den 17. august 1999.

Handlingsreferat
----------------

Under et ransforsøk av et museum blir en opal som inneholder Djinn ved et uhell løslatt. En av innbruddstyvene, en ung kvinne ved navn Morgana Truscott, stjeler opalen men blir tvunget til å forlate kjæresten under flukten fra museet. Djinn stikker av og dreper den gjenværende innbruddstyven, når tyven ved et uhell ønsker at han aldri hadde blitt født. Djinn forvandler personlighet til Nathaniel Demarest, og overgir seg til politiet når de ankommer museet. Demarest blir satt i fengsel, hvor han snart dreper en medfange som ønsker å komme seg ut av cellen. I mellomtiden får Morgana merkelige drømmer der hun ser glimt av Djinn i hans sanne form. Senere går Morgana til en kirke for å besøke presten, en mann som heter Gregory - en tidligere elsker av Morgana. 

I fengsel blir Demarest konfrontert av Butz og hans to håndlangere, Tiger-brødrene, som driver kriminell virksomhet fra fengselet. I mellomtiden fortsetter Morgana å få mareritt, og begynner å forske på persisk mytologi - spesielt den persiske guddommen Ahura Mazda, som er tilknyttet Djinn. Morgana forteller Gregory at hun ikke har sovet godt, og har stadige mareritt om en stemme som forteller henne å "oppfylle profetien" og hun tilstår rant og drapet på vakten ved museet. Morgana får vite om legenden om Djinn, og trusselen dette utgjør. Morgana går til Gregory dagen etter for å fortelle om hennes nye funn. 

Senere den kvelden begynner Morgana å gjennomgå en rekke ritualer som tar sikte på å rense sjelen hennes, og tror at bare noen som er rene om hjertet, kan forvise Djinn. I fengselet dreper Demarest en fengselsbetjent, og stikker av sammen med en russisk innsatt, Osip. Demarest forsøker deretter å samle nok sjeler til å gjennomføre hans planer. Samtidig som Morgana og Gregory forsøker å finne ut hvordan de kan sende Djinn tilbake til Helvete.

Rolleliste
----------

* Holly Fields som Morgana Truscott
* Andrew Divoff som The Djinn / Nathaniel Demerest
* Paul Johansson som Gregory
* Tom 'Tiny' Lister som en sikkerhetsvakt.
* Rhino Michaels som Butz
* James Kim som James Tiger
* Simon Kim som Simon Tiger
* Oleg Vidov som Osip
* Levan Uchaneishvili som Pushkin
* Timo Flloko som Moustafa.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Wishmaster 2: Evil Never Dies* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Wishmaster 2: Evil Never Dies* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Wishmaster 2: Evil Never Dies* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Wishmaster 2: Evil Never Dies* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Wishmaster 2: Evil Never Dies* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Wishmaster 2: Evil Never Dies* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film
**Stortingets jernbanekomite** var en av Stortingets fagkomiteer. Den blei oppretta som fast komite i 1875, etter at det både i 1871 og i 1872–1873 hadde vært etablert spesialkomiteer for jernbanesaker.

Bakgrunnen var den økende interessen for jernbaneutbygging. En regjeringskommisjon hadde samme år lagt fram planer for utbygging av 2500 kilometer nye linjer med et kostnadsestimat på 160 millioner kroner. For deler av Stortinget var det viktig å få ei hand på rattet og slik begrense de offentlige kostnadene. Dette lyktes imidlertid ikke i særlig grad, enda om det fra 1876 blei lagt opp til jernbanebudsjettet fra Tingets side skulle vedtas i stor detalj.

Johan Sverdrup var formann i såvel de to spesialkomiteene som i den faste jernbanekomiteen fram til 1879.

At jernbanens andel av statsbudsjettet var betydelig, kan illustreres ved at en på begynnelsen av 1890-tallet tidvis hadde en kombinert jernbane- og budsjettkomite bestående av medlemmene i de to fagkomiteene. I 1893, da det forelå et forslag om nye jernbanelinjer, valgte man ei tid å utvide komiteen fra ni til femten medlemmer. Tilsvarende blei komiteen i 1907 utvida fra ni til tjue medlemmer. Mer spesielt er kanskje at man i 1900 hadde en kombinert jernbane- og konstitusjonskomite og i 1902 og 1904 en kombinert jernbane- og sosialkomite. I 1908, 1909 og 1913 var det en kombinert jernbane- og gasjekomite.

I 1918 var det en kombinert komite av jernbanekomiteen og skog- og vassdragskomiteen. Også i 1922 blei komiteen forsterka i tilknyning til behandling av en ny jernbaneplan, da fra ti til femten medlemmer.

Under første verdenskrig blei det presentert ønsker om en mer hensiktsmessig komitestruktur på Stortinget. Dels skyldtes det at komiteene hadde svært ulik arbeidsbyrde, dels et ønske om å få bedre samsvar mellom departementenes og komiteenes saksfelt. Noen justeringer blei gjort, både på regjeringas og Stortingets side, men arbeidet gikk sakte og stykkevis. I 1930 innstilte et reglementsutvalg nedsatt av Stortinget på endringer. Utvalget foreslo blant annet reorganisering av samferdselssakene. Etter en del diskusjon blei dette vedtatt i januar 1931. Jernbanekomiteen blei dermed slått sammen med veikomiteen til en felles vei- og jernbanekomite.

I 1950 blei alle samferdselssaker samla i én komite, samferdselskomiteen.

Referanser
----------

1. 1 2  Tallak Lindstøl: *Stortinget og statsraadet 1814–1914*, bind 2, del 1, Kristiania 1914.
2. 1 2  *Det Norske Storting gjennom 150 år*, bind 2, Oslo 1964, side 230.
3. ↑  Tallak Lindstøl: *Stortinget og statsraadet 1814–1914*, bind 2, del 2, Kristiania 1914, sidene 492, 509, 580, 605, 642, 646 og 725.
4. ↑  Vilhelm Haffner: *Stortinget og statsrådet 1915–1945*, bind 2, Oslo 1949, sidene 43 og 108.
5. 1 2  *Det Norske Storting gjennom 150 år*, bind 3, Oslo 1964, side 74–75 og 77.
Vitenskapssenteret i Reichpietschufer 50 i Kreuzberg**Wissenschaftszentrum Berlin für Sozialforschung** (WZB) er et forskningsinstitutt for samfunnsvitenskap i Berlin. Det ble grunnlagt i 1960 og er med ca. 140 medarbeidere det største av sitt slag i Europa. Ved WZB drives først og fremst grunnforskning innen utvalgte sosiale og politiske problemområder, arbeidsgruppene deler seg i fire avdelinger:

1. Arbeid, sosialstruktur og sosialstat,
2. Marked og politisk økonomi,
3. Organisasjoner og viten,
4. Sivilsamfunn, konflikter og demokrati.

WZB er en almennyttig stiftelse underlagt den føderale regjeringen i Tyskland og bystaten Berlin med 50 % hver. Leibniz-Gemeinschaft er en del av forskningsinstitusjonen. 

WZB pleier et omfattende globalt samarbeidsnettverk, og samarbeider nært med Freie Universität Berlin.

Presidenter
-----------

* Jutta Allmendinger (2007–)
* Jürgen Kocka (2001–2007)
* Friedhelm Neidhardt (1994–2000)
* Wolfgang Zapf (1987–1994)
* Meinolf Dierkes (1980–1987)

Eksterne lenker
---------------

* WZB

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** NKC **·** CiNii **·** EU mva-nr.
 |
Enkel have-regnmåler.
En **nedbørmåler** eller **regnmåler** (teknisk: **pluviometer**, av latin *plu'via* = regn og gresk *me'tron* = måle) er et instrument som måler nedbør over en gitt periode. Instrumentet inngår mange steder også i en værstasjon. Nedbøren oppgis i millimeter (mm), som tilsvarer liter pr. m². Faller det 10 mm nedbør på et areal på 100 m², tilsvarer det en vannmengde på 1000 liter (*1 tonn*).

Hvis nedbøren faller i fast form (snø eller hagl), må den smeltes før den kan måles.

Nedbørmåling blir brukt til flere formål:

* Meteorologisk statistikk.
* Flomvarsel.
* Dimensjonering av avløpssystemer.
* Landbruk (en rotbløyte = ca. 30 mm nedbør over 1-2 dager).
* Kraftverksindustrien.

Det finnes to hovedtyper av instrumenter: Manuelle og automatiske.

Plassering
----------

Nedbørmåleren bør plasseres på en åpen flate ca. 2 meter over bakkenivå, og skjermes best mulig for vind.

Den må være solid festet i bakken, slik at åpningen forblir horisontal.

Manuelle målere
---------------

En manuell måler består av en traktformet åpning med kjent tverrsnitt som leder nedbøren ned i en beholder som er gradert i mm nedbør.
Det finnes mange ulike typer manuelle målere, fra de enkleste som er beregnet for private haver til målere beregnet for meteorologisk statistikk. Jo større åpning måleren har, dess mere nøyaktig blir målingen.

Automatisk regnmåler med vindbeskyttelse (*type "Geonor*").

Automatiske målere
------------------

I automatiske målere skjer avlesningen ved hjelp av vektprinsippet. Her blir nedbøren samlet i en bøtte som blir veid kontinuerlig. Da kan man beregne hvor mye nedbør som har falt i korte tidsintervaller. Om vinteren bruker man frostvæske i bøtten for å smelte snøen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rain gauges – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Rain gauge – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Nedbørmålere fra Meteorologisk institutt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Wisbech** var et norsk maskin- og elektroteknisk selskap, spesielt kjent for produksjonen av heiser.

Selskapet ble grunnlagt i 1891 av Christian Wisbech, da med navnet *Elektrisk Bureau*. Året etter gikk Peter Meinich inn som medeier, og selskapet fikk navnet *Wisbech & Meinich*. Fra 1896 ble selskapet hetende *Wisbech*, og i 1912 ble det omdannet til aksjeselskap.

Wisbech hadde tre hoveddeler: en avdeling for mekanisk og elektrisk virksomhet, en autorisert rørleggerbedrift og en egen engros rørhandel. De produserte kraner, heiser og vinsjer, samt transportanlegg.

Etter å ha holdt til forskjellige steder i Kristiania (Oslo) sentrum de første årene kjøpte selskapet i 1896 inn en 10 000 m² tomt på Majorstuen i daværende Aker kommune, rett utenfor bygrensen. Her ble fikk Wisbech samlokalisert verksteder og kontorer. De nye lokalene lå i Essendrops gate 5, som nå er en del av Colosseum Park.

Heisproduksjonen til Wisbech ble i 1968 overtatt av Brødrene Reber A/S (senere Reber Schindler Heis). Kranproduksjonen ble i 1976 overtatt av finske KONE.

Referanser
----------

1. ↑  Sollied, P.R. (1947). *Industrielle anlegg i Aker*. Grøndahl & Søns boktrykkeri. s. 424-425.
2. ↑  «Wisbech A/S». Norsk Teknisk Museum. Besøkt 17. juli 2022.
3. ↑  *Christian Wisbech A/S Kristiania*. xx#: Kirste & Sieberths bok- og kunsttrykkeri. 1916. s. 6.
4. 1 2  «Wisbech». Oslo byleksikon. Besøkt 17. juli 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**Den antinomistiske strid** (også kalt **den andre antinomistiske strid**) var en teologisk kontrovers som under reformasjonen i Tyskland mellom gnesiolutheranerne og filippistene dreide seg om «lovens» (gammelgresk: *nomos*) betydning og plass i kristenlivet. 

Bakgrunnen var den lære som ble forfektet både av Martin Luther og Philipp Melanchthon om at «loven» fremfor alt har det til hensikt å la mennesket forstå at det ikke makter å holde dens bud og derfor som syndere er anvist til («*usus elenchticus*») å sette sin lit til Guds nåde (*nåden alene*). Allerede i 1527 og nok en gang i 1537 hadde Luthers venn Johannes Agricola imidlertid bestridt lovens betydning for den kristelige tro og gått inn for den lære at sann botferdighet utelukkende kan utspringe fra troen. 

Luther reagerte med flere disputasjoner mot «antinomierne», og slik var det i perioden 1537–1540 en første internluthers lærestrid om dette (*Antinomerstreit*, eller *den første antinomistiske strid*). 

I 1556, etter Luthers død, blusset striden opp på nytt. Dette skjedde i forbindelse med den majoristiske strid. En synode i Eisenach gikk inn for den tese at på grunn av *usus elenchticus* er loven positivt relatert til frelsen; og dermed var riktignok ikke (her med brodd mot Georg Major) gode gjerninger nødvendig for rettferdiggjørelsen, men oppfyllelsen av loven er derimot i en abstrakt forstand likevel frelsesnødvendig. 

Mot denne tese gikk så Nikolaus von Amsdorf og Andreas Poach til felts i stridsskrifter. Men andre gnesiolutheranere som Joachim Mörlin og Matthias Flacius forsvarte Eisenach-tesene. Nordhausen-pastoren Anton Otto utvidet striden i 1565 ved det at han angrep Melanchthons lære om «lovens tredje bruk» (usus in renatis) og krevde at «loven» skulle fordømmes fra prekestol og fra rådhus. Dette førte i sin tid til motangrep fra Melanchthon-motstanderen Matthias Flacius, som beskyldte Otto for *antinomisme*, selv om han selv ikke gikk inn for denne (i alle fall ikke i Agricolas forstand). 

I 1568/69 ble striden atter ført, mellom Andreas Musculus og Abdias Prätorius. 

Konkordienformelen bestemte seg i artiklene 4 og 7 for en formidlende posisjon.

Litteratur
----------

* Rudolf Mau: *Gesetz V. Reformationszeit*. I: Theologische Realenzyklopädie 13 (1984), hier S. 86f.
* |Wolf Dieter Hauschild: *Lehrbuch der Kirchen- und Dogmengeschichte*. Band 2: *Reformation und Neuzeit*. Gütersloher Verlags-Haus, Gütersloh 1999, ISBN 3-579-00094-2, s. 417f.

Referanser
----------

1. ↑  Jfr. Heinz-Erich Eisenhuth: *Luther und der Antinomismus*. I: *»In disciplina Domini« – In der Schule des Herrn* (= Thüringer kirchliche Studien; Bd. 1), Berlin 1963, S. 18–44; Theologische Realenzyklopädie 13 (1984), s. 86.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND
 |
**Zhenping** (kinesisk: 镇平县; pinyin: *Zhènpíng Xiàn*) er et fylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Nanyang.

Befolkningen var på 930 200 innbyggere i 1999.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.

Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.

Norsk luthersk misjon
---------------------

Det norske lutherske Kinamissionsforbund hadde lenge misjonsarbeid i Zhenping; blant annet virket misjonæren Arne Anda der fra 1920.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens side

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
***Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell***, også kjent som Wishmaster 3: Devil Stone i Storbritannia. Det var en amerikansk skrekkfilm fra 2001, regissert av Chris Angel. 

Dette var den tredje filmen i Wishmaster-serien, etter Wishmaster fra 1997, og Wishmaster 2: Evil Never Dies fra 1999. Filmen ble fulgt opp av Wishmaster 4: The Prophecy Fulfilled fra 2002. Den ble spilt inn i Winnipeg, Manitoba, Canada, og sluppet direkte på video.

Handling
--------

For tredje gang kommer den onde Wishmaster tilbake for å ødelegge livet til en rekke uskyldige mennesker. Denne gangen er hans viktigste offer en vakker tenåringsjente ved navn Diana Collins, som ved et uhell åpnet graven til Djinn (en merkelig eske med en juvel inni) og løslater Djinn. Djinnen møter professor Barash som ønsker at to av verdens vakreste damer skal være forelsket i ham. Men så snart Djinn innfrir dette ønsket, dreper kvinnene professoren. 

Djinn tar deretter over ansiktet etter den døde professoren, og stjeler identiteten hans. Han dreper også en sekretær, og forsøker å finne Diana og tvinge henne til å oppfylle hennes tre ønsker. Samtidig som Diana er på flukt, må hun forsøke å hindre Djinn i å utsette hele verden for helvetes vrede. Hun forsøker å søke tilflukt i en kirke, men Djinn er der i stedet for en prest. Hennes venninne Ann ønsker å "gå ned i vekt" og Djinn fjerner flere indre organer som en del av ønsket hennes. 

Diana bruker derfor sitt aller første ønske for at Ann skal slutte å ha smerter, men for Djinn betyr dette selvfølgelig å drepe Ann. Diana, som står i en kirke, bruker et annet ønske for å tilkalle Erkeengelen Mikael, som har fått kroppen til hennes kjæreste, Greg. En slåsskamp oppstår mellom Michael og Djinn, som resulterer i at Djinns hånd blir kuttet over med sverd. Men hånden vokser umiddelbart tilbake igjen.

Rolleliste
----------

* Jason Connery som Professor Joel Barash
* John Novak som The Djinn
* A. J. Cook som Diana Collins
* Kate Yacula som en ung Diana Collins
* Tobias Mehler som Greg Jansen / St. Michael.
* Louisette Geiss som Katie York
* Aaron Smolinski som Billy Matthews
* Emmanuelle Vaugier som Elinor Smith
* Sarah Carter som Melissa Bell.
* Daniella Evangelista som Anne.
* Jennifer Pudavick som Jose Rodriguez.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Den opprinnelige apostolisk-lutherske førstefødte forsamling**, også kalt «De førstefødte». Førstefødte anser seg som den opprinnelige vekkelsen etter Lars Levi Læstadius.

De som holdt fast i vekkelsens opprinnelige lære og enhet, fantes i hovedsak i den vestlige delen av Nord-Sverige og ble gjerne kalt vestlæstadianere. Selv kaller de seg for "de førstefødte" som er en bibelsk betegnelse for det står i Hebreerbrevets 12, 23 at levende kristne er kommet til "menigheten av de førstefødtes forsamling" der Kristus selv er den "førstefødte blant mange brødre" se Rom. 8, 29.

Førstefødte har sitt hovedsete i det de kaller «moderforsamlingen i Lappmarken», altså i det området der læstadianismen oppstod. En læstadiansk gudstjeneste, en «samling», innledes av salmesang og bønn før det leses en preken av Læstadius. Deretter følger nok en sang før en av predikantene holder sin preken. Etter prekenen avsluttes samlingen med to salmer og kveldsbønn. Hvor lenge en samling varer kan variere, men som regel rundt to timer.

Grunnen til at man alltid leser en av Læstadius' predikener er at man vil beholde hans lære som rettesnor også i dag.

Læstadianske samlinger foregår hver søndag. I Norge er det store sammenkomster eller «sommersamlinger». Disse foregår i byene Leknes og Narvik, i tillegg til tettstedene Bjerkvik og Ballangen. Disse samlingene er i juli/august, og det varierer litt fra år til år hvor de begynner. I Bjerkvik, Ballangen, Narvik eller Leknes er det også slike storsamlinger i nyttårshelgen.
Det er også samlinger andre steder Drag, Musken, Malm, Trondheim, Bergen, Porsgrunn, Oslo, Bodø, Tromsø, Finnmark og Svalbard..) og på andre tider av året.

En storsamling kan samle fra flere hundre til 1-2000 personer.

I Sverige er julesamlingene i Gällivare sentrale, der samles predikanter og andre fra hele verden. I Finland er det også store samlinger, blant annet midtsommer-samling i Lahtis, der flere tusen mennesker deltar. Store sammenkomster skjer også i USA, hvor de fleste Førstefødte holder til.

Litteratur
----------

* Læstadianske prekensamlinger

Se også
-------

* Nettsiden laestadianerne.no
* Læstadianismen
* Læstadianismen: fremvekst og utbredelse Arkivert 13. oktober 2009 hos Wayback Machine.
* Læstadianske fraksjoner og retninger[*død lenke*]
Engene kirke på Nedenes  
Foto: Karl Ragnar Gjertsen
**Nedenes** er i dag et sted i Arendal kommune. Før 1992 hørte Nedenesområdet til Øyestad kommune. Opprinnelig er navnet et gårdsnavn. Nedenes er i dag et urbanisert jordbruksområde; områder med dyrket mark, iblandet boligfelter, næringsarealer og kommunikasjonsarealer. Fylkesvei 420 og E18 går over Nedenes og tangerer i et planskilt kryss. Det er barne og ungdomsskole på Nedenes.

Nedenesområdet er avgrenset mot nord og øst av Nidelva og Nidelvas søndre utløp som var farbart for mindre fartøyer opp til Helle. Dette området har vært interessant for næringsutvikling. Her lå bomstasjon for sortering av tømmer som ble fløtet i Arendalsvassdraget. Restene av anlegget er i dag Bomsholmen fløtningsmuseum. På Skarpnes lå Skarpnes teglverk, som produserte murstein og taktegl. Nær elva lå også båtbyggerier. 

Gården Nedenes kalles også Nedenes kongsgård. Fogden Erik Munk er den mest kjente beboeren på kongsgården. Nedenes var embetsgård til 1640. I 1701 var den sorenskrivergård. I 1724 ble den frasolgt kronen. 

Engene kirke ligger på Nedenes.

Len, amt og fylke
-----------------

Nedenes len var på 1600-tallet et såkalt smålen innen Agdesiden hovedlen sammen med Råbyggelaget og Mandal og Lister. I forbindelse med overgangen fra lensstyre til amtsstyre ble len erstattet med amt i 1662. 6. mai 1682 ble stiftamtmannen i Kristiansand også amtmann i Nedenes. På denne tiden hørte også Bamble fogderi sammen med Nedenes, men dette området ble senere tilbakeført til Bratsberg.

Nedenes og Råbyggelaget ble på nytt eget amt fra 22. mai 1815 i hht. Kongelig resolusjon av 16. mars 1815. Senere, sannsynligvis i andre halvpart av 1800-tallet, ble navnet endret til Nedenes amt. 1. januar 1919 ble Nedenes amt til Aust-Agder fylke.

Se også
-------

* Nedenes fogderi
* Nedenes amt
* Nedenes tingrett
* Nedenes (valgkrets)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Manfred Mann. Zelt-Musik-Festival 2017 Freiburg, Tyskland
**Manfred Mann** (født **Manfred Sepse Lubowitz**, 21. oktober 1940 i Johannesburg i Sør-Afrika) er en britisk musiker, låtskriver og plateprodusent, mest kjent som leder av bandene Manfred Mann, Manfred Mann Chapter Three og Manfred Mann's Earth Band.

Historie
--------

Mann startet sitt første band, The Vikings, i 1959. Dette bandet regnes som Sør-Afrikas første rock 'n' rollband. Bandet ga ut to album og ble oppløst i 1961 da Manfred Mann, som var en sterk og aktiv motstander av apartheid, flyttet til Storbritannia. 

I 1962 startet han blues-jazzbandet Mann Hugg Blues Brothers sammen med keyboardisten og trommeslageren Mike Hugg. Bandet fikk i 1963 platekontrakt med EMI på deres underselskap HMV, og endret navnet på bandet til Manfred Mann. 

Bandet Manfred Mann skiftet stil til radiovennlig popmusikk, og hadde en rekke hits fra 1964 til 1969, blant andre «Do Wah Diddy Diddy», «Sha La La», «Pretty Flamingo» og «Mighty Quinn». I 1969 ble bandet oppløst. Manfred Mann og Mike Hugg startet så det eksperimentelle bandet Manfred Mann Chapter Three, som ga ut to album i 1969 og 1970 før det ble oppløst.

Manfred Mann's Earth Band ble startet i 1971 som et mere rendyrket rockeband. Bandet hadde flere hits på 1970-tallet, blant andre «Blinded By the Light» som ble skrevet av Bruce Springsteen, «Runner» og «Davy's on the Road Again». Manfred Mann's Earth Band er fremdeles aktive.

Manfred Mann har også gitt ut album med soloprosjektet Manfred Mann's Plain Music.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 13. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id mann-manfred, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Store Norske Leksikon».
4. ↑  «ALLMUSIC».

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Manfred Mann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Manfred Mann på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Manfred Mann i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Manfred Mann på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Manfred Mann på danskefilm.dk Rediger på Wikidata

* (en) Manfred Mann på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Manfred Mann hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Manfred Mann på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Manfred Mann på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Manfred Mann på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Manfred Mann på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** Munzinger **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Må ikke forveksles med Spennstift.
En W-type hylse (rød) med utvendige gjenger som trekkes inn i spindelen (grønn) med en trekkstang (blå), og som deretter klemmer om, roterer og frigjør en aksling (bor)
Ulike spennhylser (øverst og i midten) og en demontert liten kjoks (nederst).
R8-type spennhylser
En **spennhylse** er en segmentert krage. Ofte er en av de to radiale overflatene konisk og den andre sylindrisk. Spennhylse viser ofte til en type kjoks som bruker spennhylser for å holde enten et arbeidsstykke eller et verktøy (for eksempel et bor), men har også andre mekaniske bruksområder. 

Som klemmemekanisme er en spennhylse i stand til å produsere en høy klemkraft med nøyaktig justering. Klemoverflaten til en spennhylse er vanligvis sylindrisk, men kan utformes for å akseptere en et verktøy eller arbeidsstykke med en hvilken som helst definert form.

Ekstern spennhylse
------------------

Denne typen hylse holder den ytre overflaten av verktøyet eller arbeidsstykket fastspent, og er den vanligste typen spennhylse. 

En ekstern spennhylse er en hylse med sylindrisk indre overflate og konisk ytre overflate. Hylsen kan klemmes mot en motsvarende avsmalning slik at dens indre overflate trekker seg sammen til en litt mindre diameter, og klemmer verktøyet eller arbeidsstykket for å holde det fast. Ofte er spennhylsen laget av fjærstål, med ett eller flere spor kuttet i lengderetningen for å la den utvide seg og trekke seg sammen.

En ekstern hylse klemmer seg mot den indre overflaten eller boringen til en hul sylinder. Hylsens avsmalning er intern og hylsen utvides når en tilsvarende avsmalning trekkes eller tvinges inn i kollettens indre avsmalning.

Se også
-------

* Kjoks
* Ledeskrue
* Gjenge
* Morsekonus

Referanser
----------

1. ↑  Collins Dictionary, accessed 1 June 2020.
2. ↑  Merriam-Webster Dictionary, accessed 1 June 2020.
**Spijkenisse** er en by vest i Nederland i provinsen Zuid-Holland. Spijkenisse var tidligere en egen kommune, men etter en administrativ reform i 2015, ble byen en del av kommunen Nissewaard. Byen har rundt 72 500 innbyggere.

Historie
--------

Området rundt Spijkenisse har hatt bosetninger i flere tusen år, og i tidligere tider livnærte folket her seg av fiske i Maas og jakt i myrene rundt. Byen ble først nevnt i 1231 som *Spickenisse*. Navnet kommer fra ordene *spieke* (landtunge) og *nesse* (nese), som betyr «spiss nese» og refererer til en landtunge som tidligere stakk ut i elven.

Byen tilhørte først Putten, men i 1459 ble lenet Putten overført til Filip III av Burgund. I 1581 kom området inn under greven av Holland.

På 1500-tallet ble landsbyen rammet av flere flommer.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. oktober 2014. Besøkt 22. januar 2019.
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Spijkenisse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
*se også Rabatt (andre betydninger)*
Den britiske admiralen og politikeren Francis Holburne med sønnen Francis Holburne i 1756 iført 1700-tallets uniformsmote. Justaucorpsen til faren har store rabatter eller oppslag med knapper og tilhørende mansjetter. Faren bærer ellers pudderparykk og sønnen trekanthatt.
**Rabatt** er oppslag (også kalt slag, legg og revers) langs bryståpningen på frakker og jakker. Ordet kommer fra fransk og betyr opprinnelig «brettet (ned)». Betegnelsen brukes særlig om de fargerike oppslagene på europeiske uniformsfrakker på 1700- og 1800-tallet. Slike rabatter viste ofte fôret, som var i en annen farge enn frakken ellers, og kunne dermed vise for eksempel hvilken avdeling soldaten tilhørte.

Krage
-----

Betegnelsen rabatt om klær kan også brukes om bladkrage, en spesiell type krage som består av to firkantede, hvite lerretsstykker. Slike krager oppstod på 1600-tallet og har siden 1700-tallet vært en del av embetsdrakten for prester og dommere i enkelte land.

Referanser
----------

1. ↑  Oppslagsordet «rabatt» i *Det Norske Akademis ordbok*
2. ↑  Oppslagsordet «rabat» i *Ordbog over det danske Sprog*
***Egteskapsannoncen*** (originaltittel: *A Lady's Name*) er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Walter Edwards.

Handling
--------

Den unge roman-forfatteren Mabel Vere er forlovet med Gerald Wantage, og han protesterer når hun annonserer etter en ny ektemann for å lokke fram ideer til den nye boken hun forsøker å skrive. Mabels venninne, Maud Bray, skremmer bort de mindre ettertraktede frierne.

Men forfatteren svarer på de mer interessante brevene, og blir snart involvert i en rekke eventyr. En av søkerne hennes er en hovmester, hvis arbeidsgiver Noel Corcoran, også har svart på Mabels annonser. Men alle brevene hun får fører også til problemer i forholdet hennes med Gerald, og forlovelsen deres blir avbrutt.

Skuespillere
------------

* Constance Talmadge som Mabel Vere
* Harrison Ford som Noel Corcoran
* Emory Johnson som Gerald Wantage
* Vera Doria som Maud Bray
* Jim Farley som Flood
* Fred Huntley som Adams
* John Steppling som Bird
* Truman Van Dyke som Bentley
* Lillian Leighton som Mrs. Haines
* Zasu Pitts som Emily
* Emily Gerdes som Margaret

Referanser
----------

1. ↑  A Lady’s Name
2. ↑  A LADY'S NAME

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Egteskapsannoncen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Egteskapsannoncen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Egteskapsannoncen* på Silent Era Rediger på Wikidata
Denne artikkelen omhandler dansen.  For musikkgruppen, se Cakewalk (band).

Illustrasjon av Cakewalk fra 1900-tallet.
**Cakewalk** er en dans som oppsto i sydstatene i USA rundt 1850, opprinnelig med betegnelsen *Chalkline-walk*. Den regnes som forløperen for ragtime. Cakewalken ble brukt i minstrelshowene, og er det første eksemplet på synkopert musikk som ble godtatt og likt av hvite mennesker.

En cakewalk er av form en marsj med musikk i 2/4 takt som ligner en habanera. Cakewalken spilles av et janitsjarkorps med slagverk, treblåsere og messinginstrumenter. 

Lederen for det mest kjente cakewalkkorpset var John Philip Sousa (1854–1932) Sousa turnerte med sitt berømte krops i både USA og Europa, og musikken hans nådde ut til alle med noter som bli laget for selvspillende pianoer og på fonograf. Den mest kjente cakewalken er kanskje *Stars and Stripes Forever* (1896).

Cakewalk ble populært, og siden pianoet var et instrument mange hadde tilgjengelig på dette tidspunktet spiltes Cakewalken med et stødig marjs-komp. I venstre hånd, og med en synkopert melodi i høyre hånd, denne teknikken ble hentet fra måten å spille banjo på.

Den impresjonistiske komponisten Claude Debussy ble inspirert av denne spillemåten, og har selv skrevet Golliwog's cakewalk.

Eksempler (utvalg)
------------------

* «Stars and Stripes Forever» (1896) av John Philip Sousa
* «At A Georgia Camp Meeting» (1897) av Kerry Mills
* «Smokey Mokes» (1899) av Abe Holzmann
* «Swipesy Cakewalk» (1900) av Scott Joplin
* «The Entertainer» (1902) av Scott Joplin
* «Something Doing» (1903) av Scott Joplin og Scott Hayden
* «Le Piccadilly» (1904) av Erik Satie

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cake walk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Artikkel om cakewalk hos basinstreet.com (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
Standardoppsett for mobiltelefontaster
**T9**, som står for ***T**ekst på **9** taster* er en ordbokfunksjon som forenkler skriving av SMS på mobiltelefoner. Det ble utviklet i 1995 av det amerikanske selskapet Tegic Communications. 

Teknologien er ment å forenkle skriving av SMS ved at man kan skrive ord med et enkelt tastetrykk per bokstav. På eldre telefoner uten T9 måtte man velge bokstaver ut fra en bokstavgruppe på hver talltast og ofte trykke flere ganger på en tast for å få fram riktig bokstav. Programvaren for T9 vil foreslå ord ut fra en forhåndsinstallert ordbok basert på kun et trykk per tast per bokstav. Dersom det finnes flere ord for en tastekombinasjon vil du kunne bla deg fram til riktig ord enten ved hjelp av en joystick eller en bestemt *neste*-knapp. Etterhvert som man bruker funksjonen vil den «lære» seg hvilket av de mulige ordene du bruker mest og foreslå det først.

Mobiltastatur med latinske og taiwanske bokstaver
Ordboken har gitt noen muntre stunder ved å komme med merkelige forslag. Tallkombinasjonen 3378 kan for eksempel foreslå *fest* dersom du forsøker å skrive *edru*, og Nemi valgte å tolke det som et tegn da telefonen stavet *øl* når hun ville skrive *ok*. Måten forslagsrekkefølgen blir bestemt på når telefonen leveres fra fabrikken er frekvenstelling av ord på nettsteder på det aktuelle språket. Særlig nettaviser blir mye brukt. 

Ordboken kan utvides ved å legge til egne ord slik at programvaren kjenner det igjen neste gang den aktuelle tastekombinasjonen benyttes. Tilleggsordet vil da komme opp i forslagslisten på lik linje med de forhåndsinstallerte ordene.

Se også
-------

* SMS
* Ordbok

Eksterne lenker
---------------

* T9-side
* Kryssord for å øve på bruk av T9 (engelsk)
* Andre engelske spill for å øve T9
**International Thermonuclear Experimental Reactor** (**ITER**) er et energiprosjekt for bygging av en tokamakreaktor til forskningsbruk, besluttet av et konsortium av EU (EURATOM), Russland, Kina, USA, Sør-Korea og Japan.

Bakgrunn
--------

Reaktoren baserer seg på deuterium og tritium (D-T) reaksjon der tritium «formeres» fra nøytronbestråling av litium i reaktorveggen. Deuterium finnes i naturen som tungtvann. Forskningen som følger er prosjektert til 35 år. Den skal teste systemer og materialer for kjernefysisk fusjon men vil ikke kunne danne en vedlikeholdbar reaksjon, og nye forskningsprosjekter som skal utprøve dette basert på fremtidige resultater fra ITER er allerede foreslått. Det ventes ikke at en fusjonsreaktor som leverer strøm kan settes i drift før 2050.

Det ble bestemt i juni 2005 at ITER skal bygges i Europa. Nærmere bestemt i Cadarache i Sør-Frankrike. Konstruksjonkostnadene er forventet til å bli oppimot fem milliarder euro over en ti-årsperiode. Selve byggingen av reaktorens støttebygninger er forventet å starte i første halvdel av 2008. Senere selve reaktorbygningen og tokamakreaktoren i 2012. 

Prosjektet styres av Fusion for Energy, som er et EU-byrå (forvaltningsbyrå/joint undertaking) direkte underlagt Europakommisjonen.

* Modell av tokamakreaktoren ITER.Modell av tokamakreaktoren ITER.

Referanser
----------

1. ↑  «Fusion for Energy - Bringing the power of the sun to Earth». *Fusion for Energy* **(engelsk)**. Besøkt 3. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) ITER – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) ITER – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** CiNii
 |
Cala Mesquida.  Foto: Olaf Tausch (2008) 
**Cala Mesquida** er en bukt beliggende på det nordøstlige hjørnet av kysten på øyen Mallorca i den spanske øygruppen Balearene i Middelhavet. 

Bukten består av en sandstrand. Stranden her er av de bredere strendene på Mallorca, og strekker seg et godt stykke innover land. Lengden på stranden er 300 meter, og den har en gjennomsnittlig bredde på 130 meter. Cala Mesquida er tilhørende kommunen Capdepera. Det ligger ingen byer eller større tettsteder i umiddelbar tilknytning til bukten, men det er noe bebyggelse på vestsiden for stranden, først og fremst hotell- og turistfasiliteter.

Referanser
----------

1. ↑  Kunze, Gabriela: *Mallorca*. Side 23. Legind (2013). ISBN 978-87-11-41941-0
2. ↑  S'Arenal de sa Mesquida/Cala Mesquida Arkivert 14. juli 2014 hos Wayback Machine. – MallorcaBeachGuide (engelsk)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cala Mesquida, Mallorca – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Test Drive Unlimited*** (ofte forkortet til TDU) er et MMOG (Massive Multiplayer Online Game) bilspill, utviklet av Eden Games, utgitt 5. september 2006 av utgiveren Atari. Spillet finnes brukt til PC, PlayStation 2, PSP og Xbox 360.

Test Drive Unlimited tar handling på Hawaii, rettere sagt øya Oahu, og er pakket med over 95 kjøretøy – hovedsakelig biler, men også motorsykler. Du kan bare spille single player, siden multiplayer mode ble lagt ned sommeren 2012. Man kan fortsatt kjøre fritt rundt på over 1000 engelske miles med åpen vei, eller kjøre løp og ta forskjellige oppdrag for å tjene penger.

Dette spillet blir også ofte sagt å være det beste spillet i Test Drive-serien.[*av hvem?*] Mange mener at dette spillet er bedre enn oppfølgeren, Test Drive Unlimited 2.[*hvem?*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Test Drive Unlimited* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Test Drive Unlimited* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *Test Drive Unlimited* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

* (en) *Test Drive Unlimited* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

* (en) *Test Drive Unlimited* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BNF **·** BNF (data)
 |

Portal: Videospill
**San Roberto Bellarmino** («den hellige Roberto Bellarmino»), er en kirke i bydelen Parioli i Roma, grunnlagt av pave Pius XI i 1933 gjennom den apostolisk konstitusjonen *Quae maiori religionis ed affidata ai Gesuiti*, etter helligkåringen av jesuitten Bellarmino i 1930 og etter at han ble erklært kirkelærer i 1931. Han spilte en viktig rolle i Motreformasjonen.

Arkitekten Clemente Busiri Vici tegnet kirken i årene 1931–1933. Byggingen tok imidlertid to tiår, og den ble først innviet i 1959 av monsignore Luigi Traglia. Presteskapet i tilknytning til kirken tilhører jesuittene. Den ble en titulærkirke i 1969 da Pablo Muñoz Vega ble utnevnt til kardinalprest for kirken.

Kardinalprester
---------------

* Pablo Muñoz Vega, S.J. (28. april 1969 – 3. juni 1994)
* Augusto Vargas Alzamora, S.J. (26. november 1994 – 4. september 2000)
* Jorge Mario Bergoglio, S.J. (21. februar 2001 – 13. mars 2013; valgt til pave Frans)
* Ledig etter pavevalget

Eksterne lenker
---------------

* (it) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) San Roberto Bellarmino (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Omtale på romanchurches.wikia.com
* (it) Identità e storia della Parrocchia
**San Telmo Island** er en liten øy på nordsiden av Livingston Island i øygruppen Sør-Shetlandsøyene. Den utgjør vestiden av Shirreff Cove og er omgitt av flere mindre holmer, **San Telmo Islets**.

Øya ble navngitt av UK Antarctic Place-Names Committee i 1958 og er oppkalt etter det spanske fartøyet «San Telmo» som forliste i 1819 på vei fra Cádiz til Callao. Vrakrester som sannsynligvis stammer fra «San Telmo» ble funnet av William Smith i 1820 ved Cape Shirreff i nærheten av San Telmo Island.

San Telmo Island utgjør sammen med Cape Shirreff et spesielt verneområde i Antarktis (ASPA nr. 149). Området er hekkeplass for antarktisk pelssel og pingviner.

Referanser
----------

1. ↑  Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 12677
2. ↑  Management Plan for Antarctic Specially Protected Area No. 149 Cape Shirreff and San Telmo Island[*død lenke*]

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Gebel Barkal** eller **Jebel Barkal** er et lite fjell ca. 400 km nord for hovedstaden Khartoum i Sudan, der Nilen går i en stor sving gjennom regionen Nubia. Fjellet og området rundt er et verdensarvsted på grunn av et stort antall ruiner av templer, nubiske pyramider, boenheter og palass. Området har en utstrekning på ca. 60 km langs Nilen.

Omkring år 1450 f.Kr. utvidet den egyptiske farao Thutmose III sitt rike til å omfatte denne regionen og gjorde Gebel Barkal til landets sørgrense. Han grunnla byen Napata, som omkring 300 år senere ble hovedstad i det uavhengige kongedømmet Kusj. Byen ble rasert i 24 f.Kr. av romerske styrker.

Ruinene rundt Gebel Barkal omfatter minst 13 tempel og 3 palass. Første gang stedet ble beskrevet av europeiske oppdagere var på 1820-tallet. I 1916 begynte de første arkeologiske utgravningene under ledelse av George A. Reisner. Tidlig på 1970-tallet ble arbeidet gjenopptatt av et team fra Romas *La Sapienzas universitet* ledet av Sergio Donadoni. Disse ble på 1980-tallet fulgt av et team fra Bostons museum, ledet av Timothy Kendall. 

Fjellet er 98 meter høyt og har en plan topp. Det har blitt brukt som landemerke, for å finne et vadested over Nilen, av handelsreisende på rutene mellom Sentral-Afrika, Egypt og Den arabiske halvøy. 

Barkal og omgivelsene

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jebel Barkal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* LearningSites.com – Gebel Barkal
* arkamani.org: «Gebel Barkal and Ancient Napata», by Timothy Kendall

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
Tessak type F fra Den norske samlingen, Nordiska Museet i Stockholm, nå ved Norsk Folkemuseum  Foto: Faksvaag, Jon-Erik / Norsk Folkemuseum 
**Tessak** er et blankvåpen med en bred, krum klinge som en kort sabel med lange parérstenger og enten en plate eller kurv av runde eller flate stenger som beskytter hånden. Tessaken var også kjent som «bondesverd» i Norge. 

Tessaken er av syd-tysk eller østerriksk opprinnelse og kom i bruk på midten av 1500-tallet som et allment våpen egnet for stikk og hugg. Dette våpenet ble innkjøpt av kong Christian IV på slutten av 1500-tallet for å skaffe våpen til det norske militærvesenet som for det meste bestod av bondeoppbud for leidangen. I flere omganger mellom 1589 og 1617 ble flere tusen slike våpen anskaffet og solgt til selvkost til de norske bøndene. Tessaken var da umoderne i Tyskland. Navnet, *Tessak*, er en avledning av det tyske «Düsagge» som var betegnelsen på en enkel bøhmisk sabeltype.

De norske bøndene var forpliktet til å ha våpen til landets forsvar. Våpentypene ble standardisert til de nye våpnene gevær, tessak og hellebard med Christian IVs norske lov av 1604. Samtidig beholdt man de gamle våpnene øks og spyd. Antall våpen som skulle finnes på en gård var bestemt av gårdens størrelse og økonomi.

Referanser
----------

1. 1 2  Per Terje Norheim (2000). «Blankvåpen». *Våpen i Norge*. Oslo: N.W. Damm & Søn AS. s. 82. ISBN 8251205239.
2. ↑  Rolf Rasch-Eng (2004). «Leidangsvåpen». *Våpen i Norge 1550-1940*. Oslo: Landbruksforlaget. s. 98. ISBN 8252929354.

Litteratur
----------

* Norheim, Per Terje: *Våpen i Norge*, N.W.Damm & Søn 2000 ISBN 8251205239
* Rasch-Eng, Rolf: *Våpen i Norge 1550–1940*, Landbruksforlaget 2004 ISBN 8252929354
* R.G. Grant, Roger Ford og Steve Walton, oversetting og tilpasning til norsk av Erik Braathen *Våpen - blankvåpen, rustninger og skytevåpen gjennom 4000 år*, N.W.Damm & Søn 2008 ISBN 9788204135070
* Ersland, Geir Atle og Holm, Terje H. *Norsk Forsvarshistorie bind 1: Krigsmakt og Kongemakt 900-1814* 2000 ISBN 82-514-0558-0
**Christopher Alesund** (født 29. mai 1990), bedre kjent som hans alias **GeT\_RiGhT**, er en svensk profesjonell *Counter-Strike-*spiller. Han er medlem av laget Ninjas In Pyjamas (NiP). Han regnes som en av de beste *Counter-Strike*-spillerne i historien. Han begynte å spille profesjonelt i 2007. Alesund har tidligere vært medlem av lagene SK Gaming, Fnatic, og Begrip.

GeT\_RiGhT er ansett for å være en av de beste Counter-Strike-spillere gjennom tidene i alle versjonene av spillet. Han er kjent for å holde et jevnt høyt nivå, hans evne til å holde hodet kaldt i clutch- og stressende situasjoner, og for å ha popularisert rollen som "lurker" blant profesjonelle spillere. HLTV.org vurderte ham som årets beste spiller i 2014.

Referanser
----------

1. ↑  . Arkivert fra originalen 3. mai 2015.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
2. ↑  «Путь к успеху: GeT\_RiGhT». *ProGamer.Ru* **(russisk)**. 26. september 2011. Besøkt 16. mai 2021.
3. ↑  «Top 20 players of 2014: GeT\_RiGhT (1)». *HLTV.org* **(engelsk)**. Besøkt 16. mai 2021.

Portal: Videospill
Et mosaikkbilde bestående av tessera.
Mosaikk-utsmykning av et tympanon i Hagia Sofia-basilikaen i Istanbul. Mosaikken viser helgenen Johannes Chrysostomos.
**Tessera** eller **tessella** (fra gammelgresk τέσσαρες *téssares*, «fire» (4) og derfra til latin *tessera* «kube/terning», flertall *tesserae*) er et lite, vanligvis terningformet stykke av glass, marmor eller andre steinsorter, gull eller sølv, som er brukt i mosaikker. Slike mosaikker har gjennom årtusener vært brukt i ulike kulturer til å utsmykke store gulvflater og veggflater.

Framstilling og bruk av tessera i farget glass og gull nådde et høydepunkt i den bysantiske kulturen. Fremdeles kan man se framragende eksempler på bysantiske tessera-utsmykninger i blant annet Istanbul og i Ravenna.

* Keiser Justinian og hans hoff. Veggmosaikk i San Vitale-basilikaen i Ravenna (500-tallet)Keiser Justinian og hans hoff. Veggmosaikk i San Vitale-basilikaen i Ravenna (500-tallet)
* Veggmosaikk i midtskipet i San Appolinare Nuovo-basilikaen i RavennaVeggmosaikk i midtskipet i San Appolinare Nuovo-basilikaen i Ravenna

Se også
-------

* tessellering

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tessera – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |