Guan Yin, Dongguan, Guangdong Provinsen, Kina
**Spørsmålet fra Suvikrānta** (devanāgarī: सुविक्र्āन्तविक्र्āमिपरिपृक्छ, sanskrit: *suvikrāntavikrāmiparipriccha*, tibetansk: འཕགས་པ་རབ་ཀྱི་རཏཟལ་གྱིས་རྣམ་པར་གནོན་པས་ཤུས་པ་ཤེས་རབ་ཀྱི་ཕ་རོལ་ཏུ་ཕྱིན་པ་བསྟན་པ, wylie: *’Phags pa rab kyi rtzal gyis rnam par gnon pas shus pa shes rab kyi pha rol tu phyin pa bstan pa*, kinesisk: 勝天王般若波羅蜜經, pinyin: *shèngtiānwáng bōrěbōluómì jīng*, koreansk: 승천왕반야바라밀경, hangul: *seungcheonwang banyabaramil gyeong*, japansk: ショウテンノウハンニャハラミツキョウ, rōmaji: *shōtennō hannya haramitsu kyō*, vietnamesisk: *Thắng thiên vương bát nhã ba la mật kinh*), også kalt **prajñāpāramitāsūtraen i 2 500 vers** (devanāgari: स्āर्द्धद्विससहशृक्āप्रज्ñāप्āरमित्ā, sanskrit: *sārddhadvisasahashrikāprajñāpāramitā*) og **hymnen til prajñāpāramitā** (devanāgari: प्रज्ñāप्āरमित्āस्तोत्र, sanskrit: *prajñāpāramitāstotra*), er en mahāyānabuddhistisk hymne. Hymnen er en lovprisning av gudinnen prajñāpāramitā, som er en bodhisattva og en personifisering av det tekniske begrepet prajñāpāramitā eller «visdommens perfeksjon». I tibetansk buddhisme kalles hun «den store mor» (ཡུམ་ཆེནམོ, wylie: *yum chenmo*), og i kinesisk buddhisme blir hun identifisert med Guanyin.

Hymnen ble skrevet av den indiske buddhistmunken Rāhulabhadra i året 225 e.Kr. Han tilhørte retningen Madhyamaka. Den originale teksten er bevart på sanskrit, og et sanskritmanuskript fra Nepal er bevart i Cambridge University Library. En oversettelse til tibetansk ble foretatt i det 8. århundre. Oversettelsen baserte seg på et sanskritmanuskript fra Nepal med tittelen *ārya suvikrāntivikrāmi-pariprccha prajñāpāramitā nirdesha*. Denne teksten ble i sin tur oversatt til mongolsk.

Sanskrit-manuskriptet som lå til grunn for oversettelsen til kinesisk i året 565 e.Kr. hadde tittelen *Devarāja pravara prajñāpāramitā*.

Den tibetanske oversettelsen
----------------------------

En tibetansk oversettelse fra det 8. århundre (*’Phags pa rab kyi rtzal gyis rnam par gnon pas shus pa shes rab kyi pha rol tu phyin pa bstan pa*) ble oversatt fra en sanskrit-original fra Nepal som hadde tittelen **Ārya suvikrāntivikrāmi-pariprccha prajñāpāramitā nirdesha**.

To oversettelser til Kinesisk
-----------------------------

Teksten ble oversatt to ganger til kinesisk:

* Kinesiske kilder forteller at teksten ble oversatt under dynastiet Chén (陳) i Yángzhōu (楊州), i den 9. måned i det 6. året av Tiānjiā (天嘉) – dvs i året 565 e.Kr. av den indiske munken Upaśūnya (高空), sønn av kongen av Udyāna (優禪尼). Hans oversettelse i 7 bokruller består av 16 kapitler. Tittelen er «Prajñāpāramitā sūtra om himmelens fullkomne dronning» (kinesisk: Shèngtiānwáng Bānruò bōluómì Jīng (勝天王般若波羅蜜經)
* Mellom år 600 og 663 e.Kr. ble den oversatt til kinesisk av Xuan Zang. Hans oversettelse har 17 kapitler i 8 bokruller. Den er tekst nr 6 i hans Prajñāpāramitā-bibliotek, og ble gitt den kinesiske tittelen Liù huì dì liu hui xù (六會第六會序)

Oversettelsene er svært like; den sistnevnte har imidlertid et ekstra innledende kapittel:

| 565 e.Kr. | Xuan Zang (660-663) |
| --- | --- |
|
|  | 1. 緣起品, Yuán Qĭ Pĭn |
| 1. 通達品, Tōng Dá Pĭn | 2. 通達品, Tōng Dá Pĭn |
| 2. 顯相品, Xiăn Xiāng Pĭn | 3. 顯相品, Xiăn Xiāng Pĭn |
| 3. 法界品, Fă Jiè Pĭn | 4. 法界品, Fă Jiè Pĭn |
| 4. 念處品, Niàn Chŭ Pĭn | 5. 念住品, Niàn Zhù Pĭn |
| 5. 法性品, Fă Xìng Pĭn | 6. 法性品, Fă Xìng Pĭn |
| 6. 平等品, Píng Děng Pĭn | 7. 平等品, Píng Děng Pĭn |
| 7. 顯相品, Xiăn Xiāng Pĭn | 8. 顯相品, Xiăn Xiāng Pĭn |
| 8. 無所得品, Wú Suŏ De Pĭn | 9. 無所得品, Wú Suŏ De Pĭn |
| 9. 證勸品, Zhèng Quàn Pĭn | 10. 證勸品, Zhèng Quàn Pĭn |
| 10. 顯德品, Shù Dé Pĭn | 11. 顯德品, Xiăn Dé Pĭn |
| 11. 現化品, Xiàn Huà Pĭn | 12. 現化品, Xiàn Huà Pĭn |
| 12. 陀羅尼品, Tuó Luó Ní Pĭn | 13. 陀羅尼品, Tuó Luó Ní Pĭn |
| 13. 勸誡品, Quàn Jiè Pĭn | 14. 勸誡品, Quàn Jiè Pĭn |
| 14. 二行品, Èr Xíng Pĭn | 15. 二行品, Èr Xíng Pĭn |
| 15. 讚歎品, Zàn Tàn Pĭn | 16. 讚歎品, Zàn Tàn Pĭn |
| 16. 付囑品, Fù Zhŭ Pĭn | 17. 付囑品, Fù Zhŭ Pĭn |

En mer komplett oversettelse finnes i den 16. og siste teksten i Xuan Zang's Prajñāpāramitā-bibliotek: Shì liù huì dì shì liù huì bán ruo4 bô luó mì duô fên xù (㈩㈥會第㈩㈥會般若波羅蜜多分序).

Referanser
----------

1. ↑  Derge Kenguyr, Shes Rab, bind 34, folio 20a-103b, tekst nr 14
2. ↑  Taishō Shinshū Daizōkyō (大正新修大藏經), bind 55, tekst nr 2154, 開元釋教錄, 547a:13
3. ↑  Taishō Shinshū Daizōkyō (大正新修大藏經), bind 55, tekst nr 2147, 眾經目錄, 151a:8
4. ↑  Taishō Shinshū Daizōkyō (大正新修大藏經), bind 8, tekst nr 231  
Zhōnghuá dàzángjīng (大日本續藏經), bind 8, tekst nr 8
5. ↑  Taishō Shinshū Daizōkyō (大正新修大藏經), bind 7, tekst nr 220 [8], bokrullene 566-573
6. ↑  Taishō Shinshū Daizōkyō (大正新修大藏經), bind 7, tekst nr 220 [16], bokrullene 593-600

Litteraturhenvisninger
----------------------

* Edward Conze: *The Questions of Suvikrantavikramin*, SPT, 1973

Se også
-------

* Prajñāpāramitāsūtraen i 800 vers
* Prajñāpāramitā
* Mahâyâna