recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Danmarks tropp under åpningsseremonien med Sophie Fjellvang-Sølling som flaggbærer.
**Sophie Amalie Norden Fjellvang-Sølling** (født 25. april 1981) er en dansk skicrossløper. Hun deltok i Vinter-OL 2010 i Vancouver. Da den danske OL-troppen gikk inn på BC Place Stadium til åpningen av vinter-OL, var det med Fjellvang-Sølling i spissen som flaggbærer.

Fjellvang-Sølling, som er medlem av Københavns Skiklub, er vokst opp i Hellerup. Hun startet med alpin skiidrett da hun var 12 år. Tre år etter ble hun uttatt til det danske juniorlandslaget. I 1997 deltok hun som første danske jente i Vinter-OL for ungdom. Som 16-årig flyttet hun til Lillehammer for å starte på Norges Toppidrettsgymnas. Hun bodde åtte år i Norge fra 1997-2005. Fjellvang-Sølling har 16 gullmedaljer fra Danmarksmesterskaper i storslalåm, slalåm og super-G og kjørte i den alpine verdenscupen (storslalåm) i fem sesonger. Hun deltok også ved VM i St. Moritz 2003, Bormio 2005 og Åre 2007. Hun hadde som mål å kvalifisere seg til OL i Torino 2006 men lyktes ikke med sitt mål og måtte revurdere sin skikarriere. Det resulterte i et skifte av disiplin til den nye OL-disiplinen skicross. 

Fjellvang-Sølling deltok i 2007 i skicross-VM i Italia, hvor hun i tidskvalifikasjonen ble nummer fem, og endte som nummer ni sammenlagt. Etter dette resultatet valgte hun å nedprioritere tannlegestudiet på Panum Instituttet i København for å satse 100 % på å etablere seg i verdenscupen og vinne en medalje til OL 2010. Ni måneder før OL var det nærmest utenkelig at hun overhodet kunne delta ved vinter-OL i Vancouver. På det tidspunkt hadde hun nettopp brukket ryggen og sto foran et langt gjenopptreningsforløp. Fjellvang-Sølling kom imidlertid tilbake og oppnådde sitt hittil beste resultat med en 4.-plass i verdenscupen i Innichen, Italia i desember 2009.

Utover sine alpint- og skicrossmesterskap har Fjellvang-Sølling ett gull og tre sølv i Danmarksmesterskapene i telemark.

Referanser
----------

1. ↑   www.olympedia.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sophie Fjellvang-Sølling – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Sophie Fjellvang-Sølling – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Sophie Fjellvang-Sølling – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Sophie Fjellvang-Sølling – FIS (freestyle) Rediger på Wikidata

  

Portal: Danmark
**Telia AB** er et svensk teleselskap. Navnet brukes som merkenavn for TeliaSoneras produkter i Sverige og Norge. I Sverige brukes også merkenavnene Halebop og Skanova. Hovedkontoret er i Stockholm, og selskapet er notert på Stockholms Børs og børsen i Helsingfors.

Historie
--------

I 1853 ble Kongliga Elecktriska Telegraf-Werket grunnlagt. Det var både en myndighet og et «verk», og het Televerket fra 1950-tallet. Sverige hadde aldri et lovfestet telemonopol. Derfor etablerte utfordrere seg i markedet allerede på 1980-tallet, og i 1992 gikk Televerkets myndighetsfullmakter over til Post- och telestyrelsen. Samtidig ble Telia AB dannet for å ta seg av forretningsvirksomheten, med staten som eneste eier.

På 1990-tallet satset Telia tidlig på fastnett og overføringslinjer for internett og telefoni. Samarbeid med Ericsson førte til utbygging av kostbare fastnett i Sverige og i nye satsingsland i Baltikum. Telia drev også kabel-TV og satset fra 1996 på video-on-demand. Selskapet var også tidlig ute med å utvikle internettportalen Pasagen og nettbank, og lanserte verdens første VDSL-tilbud i 1997.

Telia kjøpte også aksjeposter i mobiltelefoniselskap i Kina og Sri Lanka, og forsøkte i 1999 å vinne en lisens i Sør-Afrika sammen med Telenor. I Sverige bygde Telia ut GSM-1800 parallelt med GSM-900. Det ble også lagt transatlantisk fiber for internett på egen risiko.

Strategien atskilte seg diametralt fra strategien til norske Telenor, som satset sterkere på mobilområdet og var mer tilbakeholdne med tunge investeringer i fiber og fastnett. Disse grunnleggende forskjellene i strategi førte til brudd i forhandlingene om sammenslåing, som pågikk i 1999 og 2000. I stedet ble det fusjon med finske Sonera i 2002. Dermed så TeliaSonera dagens lys 1. januar 2003.

Fusjonen førte til at Telia av konkurranseårsaker måtte kvitte seg med kabel-TV-selskapet ComHem, som var Sveriges største. I 2005 lanserte Telia IPTV gjennom bredbåndsnettet. Såkalt Triple-Play, tilbud med telefoni, internett og TV i samme bredbåndslinje, ble lansert i 2007.

Referanser
----------

1. ↑  «Svensk-finsk telefusjon i havn». *Aftenposten*. NTB: 22 Økonomi. 19. november 2002.  Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* TeliaSoneras norske mobilselskap – NetCom
* TeliaSoneras norske mobilselskap – Chess
**Gustav Christian Gjøs** (født 20. januar 1810 i Näsinge i Strömstad, Sverige, død 29. juni 1889 i Berg i Østfold) var en norsk politiker og maler.

Han ble innvalgt til Stortinget i 1851 som andre representant fra Fredrikshald valgkrets, men ble bare sittende i én periode. På Stortinget var han medlem av Bankkomiiteen. Fra 1837 til 1849 hadde han vært medlem av bystyret i Fredrikshald.

Gjøs ble undervist i malerfaget av sin bror, landskapsmaleren Ferdinand Gjøs i Christiania. I 1830 reiste han til København og utdannet seg videre. Deretter etablerte han seg som malermester i Fredrikshald fra 1833. I likhet med sin bror skal han ha malt landskapsmalerier. Han var gift to ganger og hadde tilsammen ti barn.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 289[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Gustav Christian Gjøs Arkivert 27. mai 2011 hos Wayback Machine. – Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste (NSD)
3. 1 2  
E. A. Thomle (1932). «Familien Gjøs i Norge» (PDF). *Norsk Slektshistorisk Tidsskrift* (3): 160–173. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Gustav Christian Gjøs hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
***Tell Me How I Die*** er en amerikansk thrillerfilm fra 2016. Regissør var D.J. Bratsj, som også var med på å skrive manus.

Sammendrag
----------

Filmen åpner med en mann som begår selvmord utenfor hjemmet sitt. Senere introduseres Dr. Layton (spilt av Mark Rolston) konseptet A9913, et nytt legemiddel som skal forberede hukommelse produsert av Hallorann Pharmaceuticals. Han møter Dr. Jerrems (spilt av William Mapother) som har jobbet lenge med stoffet A9913. Atten personer, inkludert Anna (spilt av Virginia Gardner) og Den (spilt av Nathan Kress) skal delta i en klinisk studie. Dr. Jerrems informerer dem om at samtlige deltakere må bo der frem til undersøkelsen er gjennomført.

De møter også deltakerne Kristen og Scratch. Stoffet trer i kraft i Marcus og Kristen. Hun blir sjokkert når de samme begivenhetene begynner å utspille seg flere ganger som et déjà vu. Jerrems blir fortalt at med-forsker Dr. Rasmussen har blitt funnet død. Dette var mannen i begynnelsen av filmen som begikk selvmord. I løpet av natten ser Anna hvordan flere deltakere hoster opp blod, og begynner å dø. Det avsløres at dette var en hallusinasjon, og Anna kommer tilbake til nåtiden igjen. Hun forsøker å avsløre at hun var vitne til at alle døde i visjonen hennes.

Curtis, som har ansvaret med å overvåke forsøkspersonene, injiserer et beroligende middel. Jerrems forklarer at Anna opplever en sjelden bivirkning. Marcus, Kristen og Den ser Curtis dø før de unnslipper bygningen sammen med Scratch. Enkelte av deltakerne oppdager at de har blitt utsatt for sennepsgass. De finner Jerrems kontor. En tidligere video av Rasmussen og Jerrems spiller på en datamaskin, hvor de avhører en mann som heter Pascal. Anna, Den, Kristen, Marcus, Scratch er de fem siste menneskene i live når sennepsgassen har drept alle de andre.

De finner Dr- Jerrems i et låst rom, men han nekter å slippe dem inn. Han forteller dem at Pascal var den første deltakeren som opplevde lignende visjoner, og han ble derfor brukt til å teste nye varianter av stoffet. Scratch har en visjon om at han blir knivstukket. Kort tid etterpå blir han angrepet og knivstukket. Marcus innser at Pascal sannsynligvis ønsker å drepe alle for å slette alle spor etter stoffet.

Skuespillere
------------

* Nathan Kress som Den Ferguson
* Virginia Gardner som Anna Nichols
* Kirby Bliss Blanton som Kristen
* Ryan Higa som Scratch.
* Mark Furze som Marcus.
* Ethan Peck som Pascal.
* Mark Rolston som Dr. Layton.
* William Mapother som Dr. Jerrems.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tell Me How I Die* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Tell Me How I Die* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Tell Me How I Die* på Metacritic Rediger på Wikidata
* Trailer, Youtube.com
**Joseph Sun Zhibin** (født 4. april 1911 i Linqu i Shandong i Kina, død 28. oktober 2008) var katolsk biskop i bispedømmet Yidu (Qingzhou) i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina.

Liv og virke
------------

### Prest

Han begynte på juniorseminar i 1923 og ble presteviet i 1939.

I 1953 ble han arrestert og fengslet for fire år for sin katolske tro.[] Han ble fengslet igjen under kulturrevolusjonen (1966–1976) og sendt til reform gjennom arbeid ved en fabrikk for lærvarer.[] Etter løslatelsen i 1980 kunne han vende tilbake til Yidu og engasjere seg i sjelesorgen.

### Biskop

Den 24. april 1988 ble han en av fem «selvnominerte og selvordinerte» nye biskoper i Shandong, uten pavelig mandat. De ble ordinert av biskop Joseph Zong Huaide. De andre fire var Samuel Guo Chuanzhen og James Zhao Ziping (hjelpebiskoper av Jinan), Joseph Ma Xuesheng (hjelpebiskop av Zhoucun) og Paul Han Xirang (Qingdao).

Senere ble hans bispeembede legitimert av Vatikanet. 

I 1993 var han med på å bispevie steylerpresten Thomas Zhao Fengwu til biskop av Yanzhou.

I Kina regnes Yidu, senere navn Qingzhou, som bispedømme, men Vatikanets bispedømmeoversikt over kirkelige jurisdiksjoner oppgir det som et apostolisk prefektur.[] Etter kulturrevolusjonen lå det helt nede, og det er dekkende å si at biskop Sun bygde det opp igjen så å si fra bunnen, med store vanskeligheter og svært liten støtte utenfra.[]

Biskop Sun døde i en alder av 97 år, og var da antakelig den eldste katolske biskop i Kina. Også myndighetsrepwesentanter overbar requiemmessen.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) \* bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) \*1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) \*1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) \*1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) \*1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) \*1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) \*1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) \*1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) \*1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) \*1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) \*1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) \*1777
* Kardinal  Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) \*1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) \*1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) \*1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) \*1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) \*1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) \*1916
* Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) \*1934
* Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) \*1949
* Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) \*1958
* Biskop *Joseph Sun Zhibin* (1911-2008) \*1988

Referanser
----------

1. ↑  „China: Ältester Bischof gestorben", Radio Vatikan, 10. november 2008
2. ↑  aunzb, lest 24. november 2021

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |
Innerste del av Philip Pedersens vei. «Lysaker Polaris» til venstre, Cisco-bygningen i bakgrunnen.
Philip Pedersens vei 1, fra den tiden det var Tandberg-hovedkvarter.
Philip Pedersens vei 11.
**Philip Pedersens vei** er en vei i Bærum. Den ligger på Lysaker, ikke langt fra Stabekk og Fornebu.

Veien går i hovedsak parallelt med Drammensveien (E18). Den er en blindvei, og går ut fra Professor Kohts vei.

Det er fire bygninger med adresse Philip Pedersens vei, alle kontorbygninger. Philip Pedersens vei 1 disponeres av Cisco Norge, mens Philip Pedersens vei 7 (kalt «Lysaker Polaris») disponeres av Technip Norge AS. I 2016 ble Philip Pedersens vei 20 omgjort til transittmottak for asylsøkere, men ble lagt ned etter bare sju måneder. Før veien ble overtatt av kontorbygninger på 1990-tallet bestod bebyggelsen av rekkehus og lavblokker.

Veien er oppkalt etter ingeniør Karl Philip Pedersen (1889–1951), blant annet kjent som Norsk Teknisk Museums første leder.

Referanser
----------

1. ↑  
«Norsk Folkehjelp skal drive nytt asylmottak på Lysaker». budstikka.no. 6. januar 2012. Besøkt 16. februar 2015.
2. ↑  
«Én dag før mottaket stengte, åpnet lekeplassen til en halv million». budstikka.no. 13. november 2016. Besøkt 4. mai 2017.
3. ↑  «Lysakerbyen på kartet». *Budstikka*. 8. oktober 2011.
4. ↑  
«Philip Pedersens vei». *ableksikon.no*. Besøkt 30. mai 2011. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Philip Pedersens vei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Antonio «Tony» Montana** er en fiktiv karakter og hovedpersonen i 1983-filmen *Scarface*. Han blir fremstilt av Al Pacino i filmen, og stemmen blir spilt av André Sogliuzzo i videospillet fra 2006, *Scarface: The World Is Yours*. Tony Montana er blitt et kulturelt ikon, og er en av de mest kjente filmkarakterene gjennom tidene. I 2008 ble Montana kåret til den 27. største filmkarakteren av *Empire Magazine*. Karakteren er delvis basert på Tony Camonte, hovedpersonen i den opprinnelige romanen og filmatiseringen fra 1932. Tony Camonte er igjen inspirert av den tidligere amerikanske gangsteren Al Capone. Ifølge Oliver Stone, ble Tonys etternavn inspirert av tidligere NFL-quarterback, Joe Montana, Stones favorittspiller. En forløper roman, *Scarface: The Beginning*, skrevet av L.A. Banks, ble utgitt i 2006. Montana har også et stort arr på siden av ansiktet, noe som forklarer hvorfor han er kjent under kallenavnet Scarface.

Rollebesetning
--------------

Al Pacino insisterte på å ta hovedrollen som Tony Montana, selv om Robert De Niro hadde blitt tilbudt den og avvist den. Pacino jobbet med eksperter innen knivkamp, ​​trenere og bokser Roberto Durán for å oppnå kroppstypen han ønsket for rollen. Durán hjalp også til med å inspirere karakteren, som hadde "en viss løve i seg", ifølge Pacino. Meryl Streeps innvandrer-karakter i *Sofies valg* (1982) påvirket også Pacinos skildring av Tony Montana. Hans medstjerne Steven Bauer og en dialektcoach hjalp ham med å lære aspekter av det kubansk spanske språket og uttalen.

Referanser
----------

1. ↑  «The 100 Greatest Movie Characters| 70. Tony Montana | Empire». Empire Magazine. 5. desember 2006. Besøkt 21. oktober 2011.
2. ↑  Mohamed, Hamza (29. august 2013). «Why I love … the confident evil of Tony Montana». *The Guardian* **(engelsk)**. ISSN 0261-3077. Besøkt 26. september 2020.
3. ↑  «Scarface's explosive 'Little Friend' goes under the hammer». *www.theregister.com* **(engelsk)**. Besøkt 26. september 2020.
4. ↑  Kael, Pauline. «The Fake Force of Tony Montana». *The New Yorker* **(engelsk)**. Besøkt 26. september 2020.
5. ↑  «Al Pacino Did Not Want Michelle Pfeiffer For Scarface and 8 Other Revelations About the Gangster Classic». *Movieline* **(engelsk)**. 24. august 2011. Besøkt 26. september 2020.
6. ↑  «15 Things You (Probably) Didn't Know About Scarface». ShortList. 27. oktober 2013. Arkivert fra originalen 27. oktober 2013. Besøkt 7. desember 2013.
**Thomas James «Tom» Snyder** (født 12. mai 1936 i Milwaukee, Wisconsin, død 29. juli 2007 i San Francisco, California) var en amerikansk tv- og radiopersonlighet, nyhetsanker og talkshow-vert best kjent for talkshowene The Tomorrow Show (1973–1982) på NBC og Late Late Show with Tom Snyder (1995–1999) på CBS.

Snyder døde i sitt hjem i San Francisco i California 29. juli 2007 av kronisk lymfatisk leukemi.

Tom Snyder og David Letterman
-----------------------------

På begynnelsen av 80-tallet hadde Tom Snyder problemer med sitt The Tomorrow Show og speisielt at han ikke kom så godt overens med sin medprogramleder Rona Barrett. NBC bestemte seg da for å ta Snyder av luften tidlig i 1982 for å gjøre plass til den unge og fremadstormende komikeren David Letterman og Late Night with David Letterman.

I 1993 gikk David Letterman fra NBC til CBS og startet Late Show with David Letterman. I kontrakten sto det at Letterman hadde krav til tiden like etter sitt eget, for å laget et program som var i samme gate som det NBC hadde med Late Night. Letterman var stor fan av Snyder som han hadde tatt over programposten til for 11 år siden, og ville gi Snyder en ny sjanse innen late night-sjangeren. I januar 1995 begynte Snyder med Late Late Show with Tom Snyder og fortsatte med det til han ble avløst av Craig Kilborn i 1999.

Snyder og Lettermans første møte var når Snyder inviterte de tre fremadstormende unge komikerne David Letterman, Billy Crystal og Merrill Markoe til sitt The Tomorrow Show i 1978.

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Tom-Snyder, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 20693874, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6gn5tk5, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Tom Snyder, TV Talk Host, Dies at 71» **(engelsk)**. The New York Times. Besøkt 3. januar 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tom Snyder – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Tom Snyder på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Tom Snyder hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Tom Snyder, TV Talk Host, Dies at 71
* Tom Snyder hos nndb.com

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
Québecs flagg
Viseguvernøren av Québecs flagg
**Québecs flagg** er blått og har et hvitt kors med hvite liljer i hvert av de fire blå feltene dannet av korset. Flagget har sine forbilder i franske militære faner og i Frankrikes gamle handelsflagg, et hvitt kors på blå flaggduk. Også den heraldiske liljen er et fransk symbol. I de fleste henseende er flagget et symbol for provinsen Québecs franske språk og kultur og et uttrykk for provinsensbestrebelser på å ivareta sin identitet i det ellers hovedsakelig engelskspråklige Canada. Québecs flagg er ellers unikt blant kanadiske provinser flagg ved at det i Québec i offisiell sammenheng omtales som nasjonalflagg. 

Flagget er i størrelsesforholdet 2:3. Det ble vedtatt av Québecs regjering 21. januar 1948 og ble lovregulert 9. mars 1950. Flagget ble erklært som nasjonalflagg av nasjonalforsamlingen i Québec i november 1999.

Viseguvernørens flagg
---------------------

Kronens representant i provinsen, viseguvernøren, fører et blått flagg med kronet provinsvåpen innsatt i en hvit skive midt i flagget. Viseguvernørens flagg ble innført 1952.

Litteratur
----------

* *Symbols of nationhood*, 1991

Eksterne lenker
---------------

* National Flag and Emblems Arkivert 5. januar 2007 hos Wayback Machine.
* Act respecting the flag and emblems of Québec Arkivert 5. januar 2007 hos Wayback Machine.
* Regulation respecting the flag of Québec Arkivert 5. januar 2007 hos Wayback Machine.
* The Québec flag
* The Flag of the Lieutenant-Governor of Québec

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**USAs ambassade i Stockholm** er USAs utenriksstasjon i Sverige. Ambassadør er siden 2011 Mark Francis Brzezinski. Ambassaden er beliggende i et innhegnet kontorkompleks i Diplomatstaden i Stockholm ved Dag Hammarskjölds väg 31 og med inngang fra Gärdesgatan 2.

Historikk
---------

Ambassadens historie går tilbake til 1782, da Benjamin Franklin tiltrådte som minister med virke fra Paris. Neste minister, og den første til å virke fra Stockholm, ble Jonathan Russell.

Ambassaden har vært åsted for en rekke demonstrasjoner og avsperringer, blant annet i forbindelse med terrorangrepet 11. september 2001 og Irak-krigen.

Eiendommer
----------

Ambassadebygningen ble innviet i 1955, tegnet av to amerikanske arkitekter; Ralph Rapson og hans kollega John Van der Muelen. Samme arkitektpar sto også bak USAs ambassade i København. Ifølge arkitekturtidsskriftet *dwell* etablerte Rapson og Van der Meulen med sin amerikanske ambassadebygning i Stockholm fra 1954 «et brohode for amerikansk modernisme på skandinavisk mark». Svensk kontaktarkitekt og samarbeidspartner for dette prosjektet var Anders Tengbom.

Den amerikanske ambassadørens residens ligger siden 1935 i Villa Åkerlund i samme område.

### Bildegalleri

* Ambassadebygningen 1955.Ambassadebygningen 1955.
* Ambassadebygningen 2010.Ambassadebygningen 2010.
* Residensen Villa Åkerlund.Residensen Villa Åkerlund.
* Den amerikanske ambassadørens residens i Diplomatstaden.Den amerikanske ambassadørens residens i Diplomatstaden.

Referanser
----------

1. ↑  Utrikesdepartementet - Diplomatlistan
2. ↑
3. ↑  Gunnar Sörbring och Bengt Falkkloo (20. mars 2003). «Flera protesttåg i Stockholm». *Dagens Nyheter*. Besøkt 9. oktober 2008.
4. ↑  Annika Folcker (15. februar 2003). «35.000 i lugn Stockholmsdemonstration». *Dagens Nyheter*. Besøkt 9. oktober 2008.
5. ↑  Uppgift enligt USA:s ambassad i Köpenhamn Arkivert 29. juli 2010 hos Wayback Machine.
6. ↑  «Citat enligt facktidskriften *dwell*». Arkivert fra originalen 8. april 2008. Besøkt 28. september 2012.
7. ↑  Guiden till stockholms byggnader, Olof Hultin, Bengt OH Johansson m.fl. Arkitektur Förlag AB, 2005
8. ↑  Erik Åkerlunds skärgårdsparadis Arkivert 2011-08-10, hos Wayback Machine. Vecko-Journalen nr 27, 1935
Amerikanere feirer seieren over den koreanske garnisonen Deokjin under slaget ved Ganghwa i 1871.
**USAs ekspedisjon i Korea**, eller det amerikanske krigstokt mot Korea i 1871, *Shinmiyangyo*, eller ganske enkelt Den koreanske ekspedisjon. Det var den første amerikanske militære angrep på Korea. Det skjedde hovedsakelig på og rundt den koreanske øya Ganghwa. Konflikten ble vunnet innen 2 dager.

Årsaken for tilstedeværelsen av amerikansk marinestyrker i Korea var for å gi militær støtte til en amerikansk diplomatisk delegasjon som var sendt for å tvinge gjennom handel og politisk forbindelse med Korea. Tidligere hadde et bevæpnet handelsfartøy, «General Sherman», gått på grunn og innledet krigshandlinger. Frankrike hadde blitt slått og tvunget til å trekke seg tilbake bare fem år tidligere i en tilsvarende krigshandling.

Da koreanske kystbatterier angrep to amerikanske krigsskip den 1. juni, ble en straffeekspedisjon sendt inn ti dager senere da den kommanderende amerikanske admiralen ikke fikk en offisiell unnskyldning han var fornøyd med fra de koreanske myndighetene. Den koreanske regjeringen og det herskende Joseon-dynastiet hadde drevet en isolasjonspolitikk mot utenlandske statsmakter i århundrer, og selvsikkerheten til amerikanerne førte til at de to partene ikke forsto hverandre, noe som førte til at den diplomatiske ekspedisjonen førte til en militær konflikt. Den 10. juni gikk rundt 650 amerikanske soldater i land og erobret flere festninger, drepte over 200 koreanske soldater med egne tap av kun tre amerikanere. Korea fortsatte å nekte å forhandle med USA fram til 1882. Umiddelbart førte konflikten kun til at Korea forsterket sin isolasjonspolitikk.

Litteratur
----------

* Lee, Ki-baek, oversatt av E.W. Wagner & E.J. Shultz (1984): *A new history of Korea* (rev. utg.). Seoul: Ilchogak. ISBN 89-337-0204-0.
* Nahm, Andrew C. (1996): *Korea: A history of the Korean people* (2. utg.). Seoul: Hollym. ISBN 1-56591-070-2.
* Chang, Gordon H. (Mars 2003): «Whose ‘Barbarism’? Whose ‘Treachery’? Race and Civilization in the Unknown United States-Korea War of 1871» i: *Journal of American History*, Vol. 89, No. 4, s. 1331–1365 in JSTOR
* Ch'oe, Yŏng-ho; Bary, William Theodore De; Deuchler, Martina; & Lee, Peter Hacksoo (2000): *Sources of Korean Tradition: From the Sixteenth to the Twentieth Centuries*. New York: Columbia University Press. 10-ISBN 0-231-12030-3/13-ISBN 978-0-231-12030-2; 10-ISBN 0-231-12031-1/13-ISBN 978-0-231-12031-9; OCLC 248562016

Se også
-------

* Liste over kriger USA har deltatt i

Eksterne lenker
---------------

* US Naval Historical Center on 1871 US Korean campaign Arkivert 7. april 2010 hos Wayback Machine.
* 1871 US Korea Campaign
* The early US-Korea relations - Excerpt from *A Brief History of the US-Korea Relations Prior to 1945*
* Gateway to Shimiyangyo

Portal: Korea
**Patrick Yetman** (født 16. november 1980 i St. John’s, Newfoundland) er en profesjonell canadisk ishockeyspiller som har spilt for Södertälje SK i Sverige.

I Norge er han mest kjent for sitt spill for Storhamar Dragons hvor han spilte i 2005/06 og scoret 46 mål på 50 kamper i serie- og sluttspill. Han scoret også i 14 kamper på rad og noterte seg for målpoeng i 19 kamper på rad, begge er klubbrekord i Storhamar.

Den gode sesongen ble lagt merke til og han ble kåret til månedens spiller i Europa for januar 2006 av nettstedet Eurohockey.net. Han fikk også en try-out kontrakt med NHL-laget Vancouver Canucks den påfølgende sesongen og spilte fire kamper for deres farmerlag, før han returnerte til europeisk hockey og spilte resten av sesongen for finske Pelicans.

I 2007 signerte han for Modo i den svenske Elitserien. På grunn av artistskattregler som forhindret ham i å være i Sverige i mer enn seks måneder av et kalenderår, ble han lånt ut til Storhamar og spilte 11 kamper i begynnelsen av sesongen før han tilsluttet seg Modo. Også året etter spilte han for Storhamar på et tilsvarende utlån og spilte åtte kamper før han returnerte til Modo.

Sesongen 2009-10 spilte han for Södertälje SK i Sverige.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 4. oktober 2011. Besøkt 27. juli 2010.  Storhamar Dragons 2005-06 – dragons.no Besøkt 27. juli 2010
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 25. februar 2011. Besøkt 27. juli 2010.  Klubbrekorder Storhamar Dragons – dragons.no Besøkt 27. juli 2010
3. ↑   Profile at Eurohockey.net
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 24. juli 2011. Besøkt 27. juli 2010.  Storhamar Dragons 2007-08 – dragons.no Besøkt 27. juli 2010
5. ↑   Storhamar Dragons 2008-09 – dragons.no Besøkt 27. juli 2010

Eksterne lenker
---------------

* (en) Patrick Yetman – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Patrick Yetman – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Patrick Yetman – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
* Spillerprofil hos dragons.no
Byens beliggenhet i Andhra Pradesh.
**Guntur** (telugu గుంటూరు, hindi गुंटूर, urdu گنٹور) er en by i den indiske deltsaten Andhra Pradesh. Byen ligger ca. 65 km nordvest for Bengalbukta, og ca. 1600 kilometer sør for hovedstaden New Delhi. Folketellingen i 2011 viste et innbyggertall på 651 382.

Guntur er et senter for læring, og byen er også den administrative hovedstaden for Guntur (distrikt). Byen er også et sentrum for business, industri og jordbruk. Regionen er kjent for å være et knutepunkt for transport og tekstil i India. Guntur har også en historie innenfor jordbruk, noe som de også er kjent for via sin eksport av blant annet chili, bomull og tobakk.

Referanser
----------

1. ↑  *Cities having population 1 lakh and above, Census 2011*, Census of India.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Guntur – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Ulrich Møller** (født 11. desember 1962 i Molde) er en norsk tidligere fotballspiller. Han fikk sølvmedalje med Molde i norgesmesterskapet 1982 og norgesmesterskapet 1989, samt gull med samme klubb i norgesmesterskapet 1994. Han var meget lovende som ung og var en av de yngste som trente med lag i den hollandske Eredivisie (1977, 15 år gammel). For Norges herrelandslag i fotball hadde han 2 A-kamper (1988), samt 4 G16, 5 G19, 3 M21. I toppserien spilte han 250 eliteseriekamper for klubben og scoret seks mål (1980–93) og var uttatt i forsvarsrekka på VGs Årets lag (1988). Etter nedlegging overtok han trenervervet etter Åge Hareide (1991–93), tidvis i samarbeid med Jan Fuglset. Han mottok Romsdals Budstikkes krus flere ganger (1988–90).

A-landskamper
-------------

| Nr. | Dato | Hjemmelag | Resultat | Bortelag | Arena | Mål | Bytte | Merknader |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1987-09-2323. september 1987 | Norge  | 0–1 |  Island | Ullevaal stadion, Oslo |  | Inn | EM-kvalifisering |
| 2 | 1987-10-2828. oktober 1987 | DDR  | 3–1 |  Norge | Ernst Grube stadion, Magdeburg |  | Ut | EM-kvalifisering |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ulrich Møller – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Ulrich Møller – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Ulrich Møller – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
Flensborghus Foto: Discostu  
**Flensborghus** ble oppført med tillatelse fra Frederik IV i 1725 med munkesten fra ruinene av Duborg slott. Man ser kongens monogram og Flensborgs byvåpen i to sandstensrelieffer over inngansportalen. 

Bak byggingen sto pietisten Maria Christina Lorck, som ønsket å bygget et dansk waisenshus utenfor København. Huset ligger i Flensborgs nordlige del ikke så langt fra Nørreport. Fra 1760 ble en del av bygningen anvendt som tukthus samt kaserne for danske soldater. I 1865 kom bygningen under den tyske militærforvaltning, for i 1894 å bli ombygget til hotell. Etter første verdenskrig ble bygningen innredet til dansk forsamlingshus og bibliotek, hvor biblioteket senere er flyttet inn i andre lokaler i Nørregade. 

Huset er sentrum for det danske kulturarbeide i Sydslesvig. I år 2000 ble bygningen omfattende restaurert.

Eksterne lenker
---------------

* (da) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Flensborghus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Flensborghus fra leksikonartikkel hos Grænseforeningen

Portal: Danmark
**Flemming Andersen** (født 2. juni 1968) er en dansk tegneserieskaper. Etter videregående skole og militæret ville han prøve seg som tegner for noen sjællandske reklamebyråer og aviser, men det var forgjeves. På Gutenberghus (senere Egmont) var man heller ikke interessert i å benytte seg av Andersens reklameillustrasjoner, men oppfordret ham istedenfor til å forsøke seg på Disney-tegneserier. Disse har han holdt på med siden. Hans første historie, «Smak og behag», kom i 1990.

De første månedene skrev Flemming Andersen manus, men etterhvert begynte han å tegne selv også. Andersens tegnestil er elsket av mange, kanskje på grunn av hans evne til å legge følelser inn i endene. Andersen liker måten Donald og de andre endene er designet på. Han er også meget flink til å tegne bakgrunner i historiene sine.

Idag tegner han lengre historier med sin italienske tegnestil, som ofte blir utgitt i pocketbøkene. I 1997 assisterte Flemming Andersen Egmont med å utvikle Disney-historier til det japanske markedet. I 1999 begynte Andersen å illustrere barnebøker for forlaget Alrune, bl.a. "Nuttenok og kimekæmpen". Andersen bor nå i København.

Referanser
----------

1. ↑   www.ltb-online.de[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Wikipedia på dansk[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Flemming Andersen i Inducks

Portaler: Litteratur | Kunst | Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
En Boeing 737 tilhørende Braathens SAFE 1999, et flyselskap som den gang eides av Braganza
**Braganza AB** er et svensk investeringsselskap som ble etablert i 1938 av Ludv. G. Braathens Rederi. Selskapet har hovedkontor i Stockholm og eies av Per G. Braathen og hans nærmeste familie. Braganza var i mange år eier av flyselskapet Braathens.

Braganza har investeringer innen flybransjen, reiseliv og opplevelsesindustri. Braganza er eier av BRA - Braathens Regional Airlines AB, Braathens IT, Kristiansand Dyrepark inkludert Abra Havn og Kaptein Sabeltann, Ticket Leisure Group, Signatours, Wayday og Escape Travel.[]

Historie
--------

Selskapet Braganza AS ble startet i 1938 som en del av Ludv.G. Braathens Rederi. Rederivirksomheten til Ludv. G. Braathen ble startet i 1926. Ludvig G. Braathens Rederi vokste på 1950- og 1960-tallet. Rederiets siste båt ble solgt i 1982. Ludvig G. Braathen etablerte i 1946 flyselskapet Braathens SAFE med det formål å fly mannskap og reservedeler til skip i Asia og Syd-Amerika. Flyselskapet kjøpte sitt første jetfly, en Boeing 737, i 1969. Luftfart, gjennom Braathens SAFE, Braathens Helikopter og Busy Bee ble efter hvert hovedvirksomheten til familien Braathen. I tillegg eide familien også i kortere og lengre perioder industribedrifter, turoperatører og annen reiselivsvirksomhet.

I løpet av 1990-årene konsentrerte Braganza virksomheten mer og mer om flyselskapet Braathens SAFE som ble børsnotert i 1994. I 1997 solgte Braganza 30 % av Braathens SAFE til nederlandske KLM og ble sittende som største eier med 38 % av aksjene. Kristiansand Dyrepark var en av Braganzas tidlige investeringer, den første aksjen ble kjøpt i 1995. Fra 1996 satset Braganza mer mot finansielle investeringer. 

I 2002 solgte Braganza seg ut av Braathens som følge av at SAS la inn bud på hele selskapet og avnoterte selskapet fra børsen. Som en del av avtalen i forbindelse med salget av Braathens kjøpte Braganza alle aksjene i det svenske innenriksflyselskapet Malmö Aviation i 2002. Senere i 2002 ble verdiene i Braganza delt som følge av en avtale mellom de tre gjenværende eierne som alle er barnebarn av grunnleggeren Ludvig. G Braathen. Per G. Braathen ble da eneeier av Braganza. Som følge av eierskiftet ble selskapets strategi gradvis endret i retning av industrielle investeringer, primært innenfor reiseliv og relaterte industrier.[]

Per G. Braathens private investeringselskap ble innlemmet i Braganza i 2002, og med det fulgte et antall reiselivsinvesteringer som er en del av Braganzas portefølje.[]

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Braganzavågen** er ei tidevannsbukt som utgjør den helt indre delen av Van Mijenfjorden på vestkysten av Spitsbergen. Den er en del av det geografiske skillet mellom Nordenskiöld Land og Heer Land.

Bukta har innløp fra Sveabukta via Sveasundet og strekker seg om lag seks kilometer i nordøstlig retning fra Barryneset og Crednermorenen til Kjellströmelvas delta i bunnen.

Deler av Sveagruva ligger på nordvestsiden av bukta med vei langs foten av Deinbolltoppane til gruve. På sørøstsiden ligger fjellene Snøvola og Ispallen. Fjellsidene er svært bratte. Bukta er ikke seilbar for skip.

Navnet kommer fra prinsesse Aldegonda av Braganza som var med på en ekspedisjon til Svalbard som var ledet av ektemannen i 1892.

Referanser
----------

1. ↑  Uoffisielt mål gjort i Statens kartverks Norgeskart.no.
2. ↑  *Den Norske los. 7 (1990): Farvannsbeskrivelse Svalbard og Jan Mayen*. Norges sjøkartverk, Stavanger 1990. Side 216. ISBN 8290653069
3. ↑  Braganzavågen *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
**Romanias deputertkammer** (på rumensk: *Camera Deputaților*) er underhuset i det rumenske parlamentet og har 345 medlemmer. Ifølge grunnloven må antall deputerte være proporsjonalt med folketallet. Det skal være *en* deputert for hver 70 000 innbyggere. Hver valgkrets skal ha minst fire representanter. Etniske minoriterer som ikke oppnår minst en direktevalgt representant, men som på nasjonalt plan oppnår med minst fem prosent tilslutning, har rett til å bli representert i parlamentet. Valgbarhetsalderen er 23 år (35 i senatet).

De fleste deputerte blir valgt ved forholdstallsvalg, men det er en liten kvote for nasjonale minoriteter, som velges i ved flertallsvalg i spesielle nasjonale enmannskretser. Bare medlemmene av de nasjonale minoritetsbefolkningene kan stemme ved valget i emannskretsene. 

Deputertkammeret velges for en periode på fire år. Sperregrensen er fem prosent.

Se også
-------

* Parlamentsvalget i Romania 2020

Referanser
----------

1. ↑  «HOW PARLIAMENT OF ROMANIA WORKS». *www.cdep.ro*. Besøkt 22. november 2019.
2. ↑  Bildung, Bundeszentrale für politische. «Sozialdemokraten gewinnen Wahl in Rumänien | bpb». *www.bpb.de*. Besøkt 15. desember 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Chamber of Deputies of Romania – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Viggo Nordvik** (født 1962 i Mosjøen) er en norsk samfunnsøkonom med doktorgrad. Han er forsker I ved Velferdsforskningsinstituttet NOVA ved Oslomet – storbyuniversitetet.

Utdanning
---------

Viggo Nordvik er utdannet samfunnsøkonom fra Universitetet i Oslo i 1987. Han tok sin doktorgrad ved Økonomisk institutt på Universitetet i Oslo i 2001 med avhandlingen *Analysis of Rental Housing Markets: Five Essay*.

Yrkesliv
--------

Etter å ha blitt utdannet samfunnsøkonom i 1987, ble Nordvik amanuensis ved Høgskolesenteret i Nordland i 1988. I 1990 begynte han som timelærer i samfunnsøkonomi ved Norges Markedshøyskole, og ble også ansatt som utredningskonsulent for Norske Boligbyggelags Landsforbund.

Siden 2005 har Viggo Nordvik vært ansatt som forsker I ved NOVA. Fra 2006 til 2008 ledet Nordvik NOVAs seksjon for forskning om Velferdspolitikk og migrasjon. Fra 2010 til 2012 ledet han deres seksjon for forskning om Sammenliknende velferdspolitikk.

Nordvik var medlem av det regjeringsoppnevnte boligutvalget som skrev NOUen Rom for alle.

Forskning
---------

Sentrale temaer for Nordviks forskning er boligøkonomi generelt, og grenseflaten mellom boligøkonomi, boligpolitikk og sosialpolitikk spesielt.

Siden 2017 har han ledet et større prosjekt om effekter av boligpolitikkens virkemidler.

Nordvik har publisert sin forskning i blant annet *Journal of Housing Economics*, *Housing Studies*, *Urban Studies*, *Housing Theory and Society* og *Regional Science and Urban Economics*.

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, VIAF-ID 222006243[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Viggo Nordvik». *www.oslomet.no* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 12. august 2020. Besøkt 18. november 2019.
3. ↑  «Viggo Nordvik». *www.oslomet.no* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 12. august 2020. Besøkt 18. november 2019.
4. ↑  «Viggo Nordvik». *www.oslomet.no* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 12. august 2020. Besøkt 13. desember 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Viggo Nordvik/ LinkedIn-profil.[*død lenke*]
* Viggo Nordvik/ Researchgate

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** CRIStin
 |
**Aud Kolberg** (født 30. september 1957) er en norsk statstjenestekvinne.

Hun har cand.mag. i historie, sosialøkonomi og statsvitenskap fra Universitetet i Oslo i 1982. To år efter ble det en cand.polit. fra samme sted.

I 1985 fikk hun jobb for utenriksdepartementet der hun var underdirektør 1995–98. Kolberg var ministerråd ved ambassadene i New Delhi i India 1998–2001 og Washington D.C. i Amerika 2006–09. Et opphold ved i Afrikabanken i Abidjan på Elfenbenskysten ble det også. Så var hun ekspedisjonssjef 2009–14 og assisterende utenriksråd 2014–17.

Hun ble 2017 utnevnt til ambassadør ved Norges ambassade i København. I september 2020 skrev hun en kronikk i Sjællandske Nyheder.

>  På trods af, at coronaen førte til nedlukning og lukkede grænser, tør jeg godt sige, at Danmark og Norge er tættere på hinanden i dag. 
> 
> 
>  Aud Kolberg.
> 
>

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Aud\_Kolberg[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Aud Kolberg fra altinget.dk.
3. ↑  Aud Kolberg hos snl.no.
4. ↑  Hils på vår nye ambassadør! Arkivert 30. august 2019 hos Wayback Machine. fra norway.no den 15. november 2017.
5. ↑  Vår ambassadør Aud Kolberg har skrevet en kronikk, kunngjøring fra Norges Ambassade i København den 16. september 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Aud Djupauga** (norrønt *Auðr in djúpúðga*) var ei datter av den svenske kongen Ivar Vidfamne, og mor til Harald Hildetann og nevnes i de islandske tekstene Sögubrot, *Hvordan Norge ble bebodd* og kvadet *Hyndluljóð*. Aud levde en gang i løpet av 600- og 700-tallet. Tilnavnet antyder at hun var klok. Hun må dog ikke forveksles med den senere Aud den djuptenkte som var gift med Olav Kvite, konge av Dublin på 800-tallet.

Aud ble giftet bort til Rørik av Lejre (*Hrærekr slöngvanbaugi*), småkonge av Sjælland, og fikk sønnen Harald Hildetann med ham, men ville selv heller være sammen med dennes bror Helge den kvasse. Ivar Vidfamne løste problemet ved å fortelle Rørek at Aud var utro med broren Helge. Dette knepet var suksessfullt og Rørek drepte broren sin under en rytterturnering, noe som gjorde det enklere for Ivar å angripe Rørek og drepe ham. Ivar underla seg dermed Sjælland i tillegg til Sveariket.

Aud Djupauga flyktet til Gardariket med sønnen Harald Hildetann og giftet seg med kong Radbart av Gardariket som hun senere fikk sønnen Randver med. Ivar ble oppbrakt over at hans datter hadde giftet seg uten hans tillatelse, og selv om han var gammel dro han til Gardariket med en stor hær. En natt da de hadde ankret opp i Finskebukten fikk han en merkelig drøm og han spurte sin fosterfar Hord (Hörð) om drømmen. Ivar og hans fosterfar sto på en høy klippe mens kongen fortalte. Hord mente at drømmen forutså Ivars død og slutten på hans onde handlinger. Rasende over denne drømmetydningen kastet Ivar seg utenfor klippen og ned i sjøen. Deretter gjorde Hord det samme, og begge druknet.

Ettersom både den danske som den svenske tronen var ledig dro Auds sønn Harald fra Gardariket og til Skåne for å kreve sin rett og med støtte fra sin stefar Radbart.

Litteratur
----------

* Henrikson, Alf: *Stora mytologiska uppslagsboken*. Stockholm : Forum, 1998, ISBN 91-37-11346-1
*Artikkelen er om alpinisten Andreas Wyller (1919–1944). Se annet sted for økonomiprofessor Andreas Wyller Falkenberg*

**Andreas Hofgaard Wyller** (født 23. oktober 1919 i Kristiania, død 23. februar 1944 ved Egersund) var en norsk flyger og sin tids beste mannlige alpinist i Norge.

Han gikk som mange i familien, for Idrettslaget Try og ble norgesmester to ganger. Under den andre verdenskrig ble han utdannet flyger ved Little Norway i Canada (1942-43), og ble deretter stasjonert ved 333 (N) Squadron ved Leuchars i Skottland. Han omkom med fenrik Bård Carl Benjaminsen da flyet, en De Havilland DH 98 Mosquito, ble skutt ned i 1944 under rekognosering ved Eigerøya utenfor Egersund. I luftkampen ble også det tyske flyet, en Junkers Ju 88, skutt ned, og begge flyene forsvant. De to pilotene hadde senhøstes 1943 selv to nedskytninger utenfor Florø og Molde.

På 30-tallet anla han det som skulle bli Wyllerløypa, som ble åpnet i 1956. Man hadde også *Andreas Wyllers minnepokal* på 50-tallet. En minneplakett ble plassert ved Wyllerløypa den 23. februar 1994.

Meritter
--------

* Norgesmester alpin kombinasjon 1938, 1940
	+ Vant slalåmdelen av kombinasjonen i 1938, og utfordelen både 1938 og 1940, men NM-gull ble kun delt ut i kombinasjonen.
* vinner av Galdhøpiggrennet i 1940

Referanser
----------

1. 1 2  «Idrettslaget TRY, 80 år – og mer aktiv enn noen gang».
2. ↑  «Andreas Hofgaard Wyller». Arkivert fra originalen 17. desember 2010. Besøkt 3. september 2010.
3. ↑  «Flyskolen». [*død lenke*]
4. ↑  «RAF Nordic Casualty Registry». Arkivert fra originalen 19. juni 2008.
5. ↑  «RAF Nordic claims of enemy aircraft». Arkivert fra originalen 13. februar 2011.
6. ↑  Leif Husebye (23.2.1994). «Wyllerløypa er et æresnavn». Aftenposten.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norge Norges flagg |
| Skihopping |
| Skihopp Norgesmesterskapet på ski |
| Gull | 2005 Lillehammer | Lag normalbakke |
| Gull | 2009 Raufoss | Lag normalbakke |
| Bronse | 2007 Lillehammer | Storbakke |

**Andreas Vilberg** (født 14. november 1985) er en tidligere norsk skihopper som representerer Idrettslaget Jardar.

Vilberg debuterte i verdenscupen sesongen 2006/07. Han fikk hoppe to renn den sesongen, og endte begge ganger på 49.-plass. Sine første verdenscuppoeng tok han i den påfølgende sesongen i Trondheim 9. desember 2007. Hans beste plassering i verdenscupen er en 18.-plass.

Han kom på tredjeplass i NM i hopp storbakke på Lillehammer i 2007 bak vinneren Thomas Lobben og Anders Jacobsen.

Den 10. februar 2011 hoppet Vilberg 220,5 meter i den nye Vikersundbakken. I mai samme år la ha opp etter flere svake sesonger.

Etter at han la opp, har Vilberg jobbet for det norske landslaget som skredder og assistent. Han syr de fleste hoppdressene som utøverne bruker og tar i mot løperne nede på sletta etter at de har hoppet. Der står han klar med varme klær og alternativt fottøy til hoppstøvlene.

Vilberg ble før 2014/2015 sesongen ansatt som assistenttrener under Alexander Stöckl.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 9. november 2014. Besøkt 13. oktober 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Andreas Vilberg – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**Daniel Morcombe** (født 19. desember 1989, savnet 7. desember 2003) var en 13 år gammel australsk gutt som ble bortført fra Sunshine Coast, Queensland, den 7. desember 2003.

Det antas at Daniel Morcombe ble bortført fra en bussholdeplass ved Kiel Mountain Road i Woombye-distriktet i Sunshine Coast cirka 2 km nord for The Big Pineapple den 7. desember 2003. Morcombe-saken er en av de mest omfattende undersøkte forbrytelser i Queensland. Morcombe sin forsvinning har blitt holdt i offentlighetens lys, spesielt ved jubileer av hans forsvinning, på grunn av innsatsen til hans foreldre, Daniel Morcombe Foundation og dens støttespillere. 

Forsvinningssaken har vært mye diskutert, og dette arbeidet ble støttet av australske media ved hvert jubileum for hans forsvinning. Den 12. desember 2008 hadde en samlet belønning på 1 000 000 dollar ($ 250 000 fra den canadiske regjeringen[] og en privat donasjon på $ 750 000) blitt tilbudt. Den private donasjonen av belønningen utløp ved midnatt den 31. mai 2009. Av særlig interesse for familien er flere kriminelle som har fortalt politiet at de vet hvem som drepte Morcombe og hvor hans legeme ble begravet.

Referanser
----------

1. ↑   www.brisbanetimes.com.au[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Daniel Morcombe Foundation
* Day for Daniel Arkivert 4. november 2016 hos Wayback Machine.
* Queensland Police Reward
**Daniel Mortenson** (født 2. juni 1860 i Verdal i Nord-Trøndelag, død 3. september 1924 i Røros i Sør-Trøndelag) var en sørsamisk redaktør, samepolitisk organisator, aktivist og reindriftssame. Han var aktiv under Samemøtet i 1917.

Mortenson var født i Verdal, men vokste opp i Kall og Undersåker i Jämtland i Sverige. Han tok lærerutdannelse i Östersund og arbeidet som lærer for reindriftssamebarn fra 1881 til 1886. I 1886 gikk han tilbake til reindriften, og i 1896 flyttet han til Feren i Nord-Trøndelag. I 1905 kjøpte han gården Svukuriset i Elgå i Engerdal i Hedmark.
Sørsamiske reineiere hadde praktisert sin næring etter egne regler, før Felleslappeloven av 1883. Som enkeltpersoner kunne de oppnå lite i det fremvoksende organisasjonssamfunnet. Etter å ha forsøkt å få gjennomslag for samepolitiske saker i den norske arbeiderbevegelsen – uten hell, grunnla han en sameforening for det sørsamiske området. I 1907 grunnla han *Søndre-Trondhjems Amts lappeforening* og i 1910 grunnla han avisen *Waren Sardne* («Stemmen fra fjellet») på Røros. 

* Mortenson i 1923Mortenson i 1923
* Minnesmerke over Daniel Mortenson på Røros kirkegårdMinnesmerke over Daniel Mortenson på Røros kirkegård

Litteratur
----------

* Helge Salvesen: «Makt og avmakt i samisk historie. Politisk organisering blant sørsamane rundt hundreårsskiftet», i *Årbok for Trøndelag 1979*
* (no) Daniel Mortenson i Norsk biografisk leksikon
* Hundreårsjubileum for samenes nasjonaldag Arkivert 11. februar 2017 hos Wayback Machine. artikkel hos Norgeshistorie.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** VIAF
 |