recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Junge Union** («Den unge unionen»), forkortet **JU**, er ungdomsorganisasjonen til de to tyske Unionspartier: CDU (den kristeligdemokratiske union) og CSU (den kristeligsosiale union). Junge Union har omkring 130 000 medlemmer, og er den største politiske ungdomsorganisasjon i Europa.

Politisk filosofi
-----------------

Politisk demonstrasjon fra Junge Union, de tyske konservative partiene CDUs og CSUs ungdomsorganisasjon, i Weimar 7. april 1990, på 45-årsdagen for løslatelsen av fangene fra konsentrasjonsleiren Buchenwald. Aktivistene oppfordrer til også å minnes de tyske fangene som etter krigen fra 1945 til 1950 satt i den sovjetrussiske sikkerhetstjenesten NKVDs interneringsleir samme sted.
JU definerer seg som liberal, sosial, konservativ og progressiv. Fra et norsk synspunkt vil konservativ være den mest dekkende betegnelsen. Dets politikk er i likhet med moderpartiene basert på et kristent verdisyn. JU støtter demokrati og sosial markedsøkonomi. De er ivrige tilhengere av europeisk integrasjon, og av et sterkt transatlantisk forhold. I likhet med moderpartiene ønsker JU å gjennomføre nødvendige reformer av velferdsstaten for å møte demografiske utfordringer og sikre konkurranseevne og arbeidsplasser.

Ledere
------

* Bruno Six (1947–1948)
* Alfred Sagner (1948–1949)
* Josef Hermann Dufhues (1949–1950)
* Ernst Majonica (1950–1955)
* Gerhard Stoltenberg (1955–1961)
* Bert Even (1961–1963)
* Egon Klepsch (1963–1969)
* Jürgen Echternach (1969–1973)
* Matthias Wissmann (1973–1983)
* Christoph Böhr (1983–1989)
* Hermann Gröhe (1989–1994)
* Klaus Escher (1994–1998)
* Hildegard Müller (1998–2002)
* Philipp Mißfelder (2002-2014)
* Paul Ziemiak (2014–)

Internasjonale forhold
----------------------

JU er medlem av det europeiske folkepartiets ungdomsorganisasjon (YEPP), som omfatter konservative og kristeligdemokratiske partier i hele EU. Det samarbeider nært med alle europeiske partnerorganisasjoner, men tradisjonelt har det et spesielt nært forhold til Junge Österreichische Volkspartei (JVP), det østerrikske konservative folkepartiets ungdomsorganisasjon. Unge Høyre er søsterparti i Norge.

Alle internasjonale saker koordineres av den internasjonale kommisjonen, som ledes av Maximilian Mörseburg MdB som internasjonal sekretær og hans stedfortredere Manuel Knoll MdL og Moritz Übermuth.

Referanser
----------

1. ↑  *Gemeinsame Normdatei*; besøksdato: 15. august 2023; verkets språk: tysk; GND-ID: 2017005-1.
2. ↑  «Internationales». *www.junge-union.de* **(tysk)**. Besøkt 13. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Junge Union – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Junge Union på Twitter Rediger på Wikidata

* Junge Union på Facebook Rediger på Wikidata

* Junge Union på Instagram Rediger på Wikidata

* Junge Union på YouTube Rediger på Wikidata

Portal: Konservatisme

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
*For mannsnavnet Andres, se Andreas.*
**Andres** var katolsk biskop i Oslo 1267–87. Som Oslo-biskop var Andres deltaker ved flere sentrale begivenheter, blant annet ved andre konsil i Lyon i 1274. Det heter videre at Andres i 1285 kom hjem med brev fra paven, hvilket kan tyde på at han har vært i Roma.

Biskop Andres gjorde seg bemerket ved at han sammen med erkebiskop Jon Raude og biskop Torfinn av Hamar frontet kampen for kirkens selvstendighet overfor de verdslige myndigheter. Ved den såkalte «sættargjerden» i Tønsberg i 1277 oppnådde de en avtale med Magnus Lagabøte, men da han døde i 1280, gikk formynderregjeringen som styrer i den 12 år gamle kongens navn tilbake på Magnus' løfter, slik adelen ønsket. Striden gjaldt både bispevalg og at verdslige myndigheter ville skattlegge geistligheten og forsyne seg av kirkegodset. I 1282 sendte formynderregjeringen erkebiskop Jon Raude, biskop Andres og biskop Torfinn av Hamar i landsforvisning.

Andres dro med Jon Raude til biskopen av Skara i Sverige, hvor Jon Raude døde i desember 1282. Andres fortsatte til Roma, sannsynligvis sammen med Torfinn av Hamar som i mellomtiden hadde vært i et belgisk cistercienserkloster, Ter Doest ved Brügge. Andres og Torfinn ventet i Roma mens pave Martin IV var opptatt på Sicilia. Paven utstedte et pavebrev som refset kong Eiriks formyndere, men døde i 1285 før beseglingen, så Andres måtte vente til Honorius IV kom på pavestolen og beseglet brevet. I 1285 dro Andres tilbake til bispesetet i Oslo med pavebrevet.

Biskop Andres hadde St. Hallvard i sine segl.

Referanser
----------

1. ↑  «Jon Raude», *katolsk.no*
2. ↑  Ter Doest-klosteret
3. ↑  «Jon Raude», *katolsk.no*

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Håkon** | **Biskop i Oslo**(1267–1287) | Etterfølger:**Eyvind** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |
En bruker har foreslått å slette denne siden. Siden vi setter pris på alle forsøk på å forbedre leksikonet, inviteres du til å gi uttrykk for dine synspunkter ved å følge denne lenken: **Wikipedia:Sletting/Revsnes hotell**.

**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. Angitt grunn: *Reklameaktig fremstilling, uklart hva som gjør dette bygget/hotellet speseilt*
**Revsnes hotell** ligger midt i Agder ved Byglandsfjord. Hotellet ble etablert 3. juli 1964.

Birgit Fjelberg bygde opp hotellet etter først å ha drevet restaurant på samme sted. I 2013 kjøpte Aktive Fredsreiser - Travel for Peace AS hotellet. De hadde behov for flere overnattingsmuligheter til Landeskogen Peace Center i Bygland kommune. Hotellet har egen restaurant. På veggene i restauranten henger lokal kunst fra Setesdals historie.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
**Terese Løvås** (født 13. juni 1973) er en norsk fysiker. Hun er professor i energi- og prosessteknikk, med spesialisering innenfor forbrenning og termodynamikk. Hun forsker blant annet på alternative drivstoff som biodrivstoff.

Liv og virke
------------

### Utdannelse

Løvås fullførte mastergraden i relativistisk astrofysikk ved Niels Bohr-instituttet ved Københavns universitet i Danmark. Doktorgraden innenfor forbrenningsfysikk tok hun ved Lunds Universitet i Sverige. Hun har også en mastergrad fra Universitetet i Cambridge.

### Karriere, forskning

Løvås har blant annet arbeidet som forsker og foreleser i energiteknologier ved Queen Mary University of London, og som forsker ved University of Cambridge. Hun har vært Fellow i ingeniørvitenskap ved Churchill College, Cambridge. Løvås har også jobbet med arktisk forskning ved Universitetet i Tromsø, der hun hadde en professor II-stilling i prosess- og gassteknologier mellom 2009 og 2014.

Fra 2009 har Løvås vært professor og faggruppeleder for forskningsgruppen for termisk energi ved institutt for energi- og prosessteknikk ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet, NTNU.

I august 2017 tiltrådte Løvås som instituttleder ved institutt for energi- og prosessteknikk ved NTNU. Med det ble hun den første kvinnelige instituttlederen i instituttets historie.

Fra 2011 var hun president i den skandinavisk-nordiske avdelingen ved det internasjonale forskersamfunnet Combustion Institute, og i 2015 tok hun over som president for Føderasjonen for europeiske seksjoner i det samme forskersamfunnet. Hun er styremedlem i det svenske nasjonale forskningsprogrammet og strategiske forskningssenteret CECOST, Center for Combustion Science and Technology. I tillegg er hun styremedlem for den nasjonale infrastrukturen for beregningsvitenskap i Norge UNINETT Sigma2 AS. Løvås sitter i redaktørstyret for *Energies* og *Combustion Flame*.

### Utmerkelser

I 2015 mottok hun Kommunikasjonsprisen ved NTNUs Fakultet for ingeniørvitenskap og teknologi.

Referanser
----------

1. ↑  NTNUs informasjon om Terese Løvås
2. ↑  Journal Editorial Board - Energies
3. ↑  Journal Editorial Board - Combustion Flame
4. ↑  «The KOM Award - 2015 winners». Arkivert fra originalen 21. august 2017. Besøkt 24. juli 2017.

Eksterne lenker
---------------

* NTNUs informasjon om Terese Løvås
* 

* (no) Publikasjoner av Terese Løvås i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* Liste over publikasjoner i Google Scholar

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** CRIStin
 |
**Tvers** var et tverrkirkelig ungdomskor fra Hamar, etablert av Arnold Børud, på midten av 1970-tallet.

Koret holdt på i omtrent 20 år og har gitt ut fem plateinnspillinger. Tvers turnerte mye i Norge og hadde stor betydning og inspirasjon for et rik ungdomskor miljø særlig i Norge, men også i resten av skandinavia fra midten av 1970- til tidlig på 1990-tallet. Sangene var inspirert fra amerikansk gospelmusikk og kanskje særlig fra artisten Andrae Crouch. Musikkstilen og sangene var med å sette en ny trend i kristen korsang i Norge.

Diskografi
----------

* Tvers 1975

Sanger: Jesus er en virkelighet, Liv i overflod, Maria, Noe nytt skal hende, Because You first loved me, I didn't think it could be, Jeg fant fred, Oh halleluja, Jeg trodde at jeg klarte meg alene, Mitt barn, Det er Jesus.

* Tvers 2 1976

Sanger: Jesus, En dag, Jesus, her er jeg, Take Me Back, Vår Frelser døden led, O min sjel, Menneskefiskere, Herren din Gud går foran deg, He Is my lord, Jeg vil følge deg.

* Tvers III 1980

Sanger: Bare Jesus, Kom til meg, Jeg elsker deg Jesus, Du må bli en dåre, Liv, Du har ikke forandret deg, Jesus jeg ber, Oh happy day, Det blod, Det blir en herlig dag.

* Tvers IV 1985
* Tvers synger Crouch 1987

Sanger: There's no hatred, Soon and very soon, That's why I need you, You can depend on me, Can't keep it to myself, All the way, We are not ashamed, I've got confidence, I just wanna know you, Jesus is the answer.

Litteratur
----------

* Gustavsen, Anne. 2007. *Min største lidenskap er Jesus. (intervju med Arnold Børud)* Korsets Seier, 26. oktober. Side 22-23
***Tricholioxyonyx*** er en slekt av små, runde, mer eller mindre skjellkledte snutebiller.

Utseende
--------

Små (ofte 2 – 3 mm), sterkt hvelvede, ofte nærmest kulerunde biller. Kroppen, særlig undersiden, er høyt hvelvet. Grunnfargen er mørkebrun eller svart, men denne er ofte nesten helt dekket av lyse skjell, særlig på undersiden. De mangler påfallende, oppstående hår. Hodet er temmelig lite, fasettøynene er store, men flate, snuten er lang, slank og krum. Normalt peker denne nedover eller bakover, og den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle, og sitter festet på snuten i den ytre halvdelen. Brystskjoldet (pronotum) er mye smalere enn dekkvingene, fremst med en markert "krage", sidene er rundede. Det har ofte et par lave knøler på sidene og er sterkt punktert, men punkteringen er ofte mer eller mindre dekket av lyse skjell. Dekkvingene har markerte skuldre og tydelige punktrekker. Overflaten er gjerne ujevn med lave knøler eller grunne fordypninger. På sidene er dekkvingene bøyd ned slik at de dekker deler av dyrets sider. Beina er forholdsvis korte, og kan foldes tett inntil kroppen.

Levevis
-------

Småsnutebillene lever for det meste på ulike slags urter og småbusker. Larvene utvikler seg vanligvis i modnende frø i belger, frøkapsler eller lignende, eller i blomster. 
Om småsnutebillene blir forstyrret, folder de beina og snuten inntil kroppen og lar seg falle til bakken. De er da vanskelige å skille fra små frø eller sandkorn.

Utbredelse
----------

Gruppen lever i Afrika inkludert Madagaskar.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **småsnutebiller, Ceutorhynchinae** Gistel, 1856
						* Stammen Lioxyonychini Colonelli, 1984
							+ Slekten ***Tricholioxyonyx*** Colonelli, 1984 - 5 arter
								- *Tricholioxyonyx circularis* Colonnelli, 1984
								- *Tricholioxyonyx hispidus* Colonnelli, 1984
								- *Tricholioxyonyx kaszabi* Colonnelli, 1984
								- *Tricholioxyonyx setulosus* Colonnelli, 1986
								- *Tricholioxyonyx squamatus* Colonnelli, 1984

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tricholioxyonyx* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**Courvoisier** er et konjakkhus. De regnes som en av «de fire store» innen konjakk, sammen med Hennessy, Rémy Martin og Martell.[]

Historie
--------

Huset ble etablert i 1843 av Felix Courvoisier. Det sies at hans far, Ammanuel Courvoisier, drev med vin- og sprithandel sammen Louis Gallois i Paris før konjakkhuset ble stiftet.[] Bercy var også borgermester i bydelen de bodde i (Bercy). De skal ha fått besøk av keiser Napoleon i 1811, som tok med seg flere tønner med konjakk til St. Helena.[] De britiske offiserene der kalte konjakken for «The Cognac of Napoleon».[] Dette anses for å være den første hedersbenevnelsen som ble knyttet til Courvoisier-konjakk.[]

Sønnen startet opp i 1843, sammen Jules Gallois. Etter Felix' død i 1866 overtok hans nevøer, brødrene Curlier, driften. Like etter, i 1869, fikk huset rett til å kalle seg «Fournisseur officiel de la Cour Impériale» (offisiell leverandør til det keiserlige hoff). Dette sertifikatet finnes den dag i dag i Courvoisiers museum i Jarnac. Det har også mottatt prisen «Prestige de la France», en pris for kvalitet. Dette er det eneste konjakkhuset som har mottatt denne prisen.[]

I 1909 kom huset på britiske hender, ved brødrene Guy og Georges Simon. De bygde opp merket og skapte et godt omdømme på verdensbasis.[] Det var de som etablere tilknytningen til Napoleon, ved bl.a. å bruke Napoleons silhuett og logoen «Le Cognac de Napoleon». Fra like etter andre verdenskrig til 1970-tallet ble huset ledet av norskættede Christian Braastad. 

I dag eies huset av spritselskapet *Allied Domecq*.

Utvalg
------

Courvoisier bruker kun ugni blanc-druer til sin konjakk, og henter druer og vin kun fra de fire beste konjakkområdene: Grande Champagne, Petite Champagne, Borderies og Fins Bois.[]

Deres utvalg er:

* VS
* VSOP Fine Champagne – 8-10 års fatlagring
* VSOP Exclusif – 6-10 års fatlagring, lagd for det asiatiske markedet, men finnes i Norge. Alle de firekonjakkområdene Courvoisier benytter er representert.
* Napoleon Fine Champagne
* XO Imperial – Stor andel fra Borderies (30-35 års fatlagring) og noe fra Grande og Petite Champagne (minimum 20 års fatlagring)
* Initiale Extra
* Succession JS – Lagd ifm. 200-årsjubileet for kroningen av Napoleon i 1804
* L'Esprit de Courvoisier – Kun 2000 flasker er lagd, en blanding av husets eldste konjakker, de eldste delene er fra 1802 (samt noe fra 1844, 1848 og 1865).

I 2006 lanserte de også en parfyme: *Impériale Courvoisier*.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Courvoisier – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Courvoisier History & Current Situation

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Utsikt fra Hovedbølet over Seljordsvannet
**Kivledalen** er en dal i Seljord kommune og ligger mellom fjellene Skorve og Hattefjell. I bunnen av dalen renner Kivleåi og skaper flere naturperler som Hanakamfossen, Tresslandgryta og Nystaulhølen. Elven renner ut Vallaråi i vallar, som siden renner ut i nordenden av Seljordsvannet.

Bosetning
---------

Første kjente bosetning ble etablert på 1500-tallet på hovedbølet, som i dag fortsatt er bebodd og heter Nordigard Kivle.

Kivledalen består av flere småbruk som var i daglig drift frem til slutten av forrige århundre.

Dalen har i dag ca. 20 fastboende.

Sagn
----

Kivledalen er en dal bestående av flere sagn, mest kjente er sagnet om Kivlemøyane.

Ifølge sagnene skal det ha stått en kirke på Nystaulækrun.

Rekreasjon
----------

Kivledalen er et benyttet rekreasjonssted for seljordsbefolkning. Det er merkede turløyper til Gøysen (1370 moh) via Listaul og til Nordnibba (1360 moh) via Skrovestaul. Om vinteren er det preparerte skiløyper til Lomma og i februar blir løypene preparert til Manndal.

Kraftutbygging
--------------

I 2001 fikk Olav Kåsa konsesjon til å bygge minikraftverk i Hovuddukfossen. Dette anlegget stod ferdig i 2003.

Eksterne lenker
---------------

Historien om Kivlemøyana

Stortingets direktør Hans Brattestå satte igang en underskriftskampanje mot kraftutbyging

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Mathias Loftesnes** (født 1989) er en norsk volleyballspiller som i sesongen 2023/24 spiller i Mizunoligaen for ØKSIL. Han har vunnet tre seriegull som Førdespiller, og spilt profesjonelt i Belgia og Tsjekkia.

Karriere
--------

Sommeren 2013 signerte Loftesnes for den belgiske eliteklubben Aase-Lennik. Etter en sesong i Belgia, signerte han i stedet for tsjekkiske CEZ Karlovarsko. Sommeren 2015 returnerte Loftesnes til Førde, og ble en del av satsingen "Nye Førde", blant annet sammen med Lars Fredrik Tvinde. Sesongen 2015/16 tok Førde The Double i norsk volleyball, med seier både i cupen og i sluttspillet. Med 174 poeng ble Loftesnes klubbens toppscorer. Kun Sigurd Festøy fra NTNUI endte over ham på eliteseriens toppscorerliste. Sesongen 2016/17 bidro Loftesnes sterkt til at Førde på ny vant serien. Med 198 poeng tok han fjerde flest i eliteserien, men var med suveren margin den kantspilleren som tok flest poeng. Også i sesongen 2018/19 ble Loftesnes toppscorer for Førde. Med sine 160 poeng endte han på sjetteplass på toppscorerlisten for Mizunoligaen. Førde vant Mizunoligaen 2018/19 etter to 3-0 seiere mot Randaberg i seriefinalen. I april 2019 kunngjorde Loftesnes at sesongen 18/19 ble hans siste som toppspiller.

Etter endt karriere på toppnivå flyttet Loftesnes til Myre i Vesterålen. Her spilte han på lavere nivå for ØKSIL. I 2022 rykket ØKSIL opp i 1.divisjon, og ett år senere rykket de opp i Mizunoligaen. Loftesnes var en bærebjelke på opprykkslaget. Sesongen 23/24 deltar derfor ØKSIL og Loftesnes på toppnivå.

| Medaljeoversikt |
| --- |
| Volleyball: |
| Mizunoligaen |
| Gull |  2013 |  |
| Gull |  2016 |  |
| Gull |  2017 |  |
| Sølv |  2018 |  |
| Gull |  2019 |  |
| Norgesmesterskap (Innendørs) |
| Sølv |  2013 Oslo |  |
| Gull |  2016 Oslo |  |
| Gull |  2019 Oslo |  |

Referanser
----------

1. ↑   Volleybox, Volleybox-ID p775, besøkt 17. mars 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Competition Site by Data Project». *nvbf-web.dataproject.com*. Besøkt 28. juni 2019.
3. ↑  Voreland, Ragnhild (15. februar 2019). «Mathias har spelt med smerter i fleire år - no må landslagsprofilen leggja opp». *NRK* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 28. juni 2019.
4. ↑  Nilsen, Svein Arne (27. februar 2023). «– Vi bør ta steget opp med ett av lagene – dette er absurd gøy». *Bladet Vesterålen* **(norsk)**. Besøkt 26. august 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mathias Loftesnes – Beach Volleyball Database Rediger på Wikidata

* (en) Mathias Loftesnes – Volleybox Rediger på Wikidata
* Prøver seg på nytt proffeventyr - NRK
* No vender proffane heim - NRK
* Toppscorerliste eliteserien sesongen 15/16
***God of War Ragnarök*** er et action-eventyrspill utviklet av Santa Monica Studio og utgitt av Sony Interactive Entertainment (SIE). Spillet ble lansert globalt den 9. november 2022 for PlayStation 4 og PlayStation 5. Det er den niende utgaven i *God of War-*serien, og oppfølgeren til *God of War* fra 2018. Spillet er løst basert på norrøn mytologi og vil er lokalisert til det gamle Skandinavia. *God of War Ragnarök* inneholder de samme hovedpersonene som den forrige utgaven, Kratos og tenåringssønnen Atreus. Spillet vil være det siste i serien som tar for seg den norrøne tidsalderen,[] og vil dekke ragnarok, en rekke hendelser som fører til dommedagen og innebærer dødsfallene til de norrøne gudene, som ble spådd i det forrige spillet etter at Kratos drepte æsen Balder.

I månedene etter spillets kunngjøring i september 2020 betegnet mange spilljournalister og nettsteder oppfølgeren som et av de mest etterlengtede spillene. *God of War Ragnarök* vant priser for *Most Wanted Game* og mest forventede spill fra 2020 *Golden Joystick Awards* og PlayStation.Blogg. Det var opprinnelig planlagt for en 2021-utgivelse, men ble forsinket delvis på grunn av virkningen av COVID-19-pandemien, og også på grunn av stemmeskuespilleren Christopher Judges helseproblemer i august 2019.

Premiss
-------

Tre år etter hendelsene i forrige spill nærmer det seg slutten på den lange vinteren som strekker seg over tre somre. Slutten på *Fimbulvinter* er begynnelsen på den spådde dommedagen, ragnarok. Kratos og hans tenåringssønn Atreus må krysse de ni rikene for å finne en måte å forhindre ragnarok. Deres reise leder dem til den krigsguden Ty som tidligere ble antatt å være død. Deres konflikt vil være med tordenguden Tor og den tidligere allierte Frøya, som søker hevn etter at hennes sønn Balder døde.[]

Referanser
----------

1. ↑   Adam Bankhurst, «God of War 2 Delayed to 2022, Will Come to PS4», undertittel However, Horizon Forbidden West is aiming for a Holiday 2021 release date, publisert i IGN, verkets språk engelsk, utgitt 2. juni 2021, besøkt 2. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  "God of War: Ragnarok is launching on November 9th"; undertittel: God of War: Ragnaroks and rolls to PS5 and PS4 soon; besøksdato: 9. november 2022; publisert i: The Verge; forfatternavn: Jay Peters; utgivelsesdato: 6. juli 2022; verkets språk: engelsk.
3. ↑  «First look at God of War Ragnarök». Besøkt 9. september 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *God of War Ragnarök* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *God of War Ragnarök* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *God of War Ragnarök* på OpenCritic Rediger på Wikidata

* (en) *God of War Ragnarök* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *God of War Ragnarök* på Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

* (en) *God of War Ragnarök* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *God of War Ragnarök* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *God of War Ragnarök* hos GameSpot Rediger på Wikidata

* (en) *God of War Ragnarök* hos IGN Rediger på Wikidata

* (en) *God of War Ragnarök* hos VGMdb Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Jett Williams** (født **Antha Belle Jett** 6. januar 1953 i Montgomery, Alabama) er en amerikansk sanger og låtskriver. Hun er datteren til Bobbie Jett og Hank Williams, men hun møtte aldri faren sin siden han døde fem dager før hun ble født.

### Barndom

I desember 1954 ble hun adoptert av sin farmor, Lillie Williams Stone, som ga henne navnet Catherine Yvonne Stone. Etter farmorens død i 1955, Stone ble tatt hånd om av staten Alabama og adoptert av et par som ga henne navnet Cathy Louise Deupree.

### Rettssaker

Deupree visste at hun var adoptert, men ingenting om sine biologiske foreldre før i 1980. Selvom Hank Williams hadde blitt tildelt foreldreretten til sitt ufødte barn tre måneder før hennes fødsel, ble hun tvunget til å gå gjennom ekstreme mengder av bevisførsel før det ble godkjent at hun var Hank Williams' datter. I september 1984 møtte hun etterforsker og advokat Keith Adkinson fra Washington, D.C. som hjalp henne slik at hun vant frem i retten. Deupree og Adkinson giftet seg i Washington 28. september, 1986. Han døde 19. juni, 2013.

In 1985, bestemte Alabama State Court at hun var datteren til Hank Williams. 26. oktober, 1987, bestemte Alabama Supreme Court hun var berettiget til halve arven etter Hank Williams. Hank Williams Jr. anket saken, men United States Supreme Court nektet å ta saken opp igjen i 1990.

I januar 2006, bestemte the Tennessee Court of Appeals at en tidligere dom som bestemte at Hank Williams' arvinger, sønnen Randall Hank Williams og datteren Jett Williams, Hank Jr.'s halvsøster, hadde enerett til å selge farens gamle innspillinger laget for en radiostasjon i Nashville tidlig på 1950-tallet.

Jett Williams ga ut flere albums med sine egne sanger, og hun turnerte med en versjon av the Drifting Cowboys, Hank Williams' der hun sang sin fars sanger.

Diskografi
----------

Album
* *That Reminds Me of Hank* (Foundation Records, 1993)
* *You Are on My Lonely Mind* (selvutgitt, 1999)
* *Honk!* (selvutgitt, 2007)
* *Mount Olive* (Storytown Records, 2017)

Annet
-----

Jett Williams ga ut sin selvbiografi, *Ain't Nothin' as Sweet as My Baby* 1990. I år 2000, bestemte Tennessee at 18. mai skulle være "Jett Williams Appreciation Day" i Macon County.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 2. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 2425458, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6vz5vrb, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jett Williams på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Jett Williams på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Jett Williams på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Jett Williams på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Jett Williams på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Jett Williams på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Sigurd Haakon Jacobsen** (1893–1976) var en norsk politiker og smed fra Bleik i Vesterålen. Han stortingsrepresentant for Nordland i perioden 1937–1945, som den eneste representanten for Samfundspartiet.

Liv og virke
------------

Han begynte tidlig i sin bestefars smie og gikk videre i smedlære i Bergen. Han hadde sitt hovederverv som smed og produserte særlig dregger til sjøfarten. Han arbeidet også noen år som rørlegger og deltok i fiske og gårdsarbeid.

Sigurd Jacobsen ble tidlig grepet av Bertram Dybwad Brochmanns ideer. Ved stortingsvalget 1936 mistet Brochmann sitt mandat, mens Jacobsen ble valgt inn for Samfundspartiet i Nordland, som partiets eneste stortingsrepresentant. Han fikk plass i Stortingets post-, telegraf- og kystfartskomité.

Jacobsen var én av i alt seks representanter som i juni 1945 stemte imot å anvende dødsstraff i det norske landssvikoppgjøret. Han begrunnet det med at dødsstraff var ukristelig, at samfunnets lover skaper individets moral, og at loven ikke burde endres under innflytelse av krigens hevnmotiver:

> «… både de forbrytelser og den lov vi nå skal ta standpunkt til, er fremkommet så og si på et unormalt tidspunkt. Det er skjedd i en tid da krigen raste og sinnene var i opprør. Det var i krigspsykosens tid, da alle var i en opprørt sinnsstemning, og vi har mange beviser på at samtiden er en meget misvisende dommer.»
> 
> 

Jacobsen var medlem av Andenes herredsstyre 1934–1947 og satt i en rekke kommunale styrer og utvalg. Han var valgt på «Andenes frie arbeideres liste», senere på «De uavhengiges liste» og «Den upolitiske liste».

I 1940- og 1950-årene drev han hermetikkfabrikken Bleik Canning med 80 ansatte.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 360[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Andøya Avis, side(r) 3, type referanse dødsannonse, utgitt 25. mai 1976[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4  Haffner, Vilhelm (1949). *Stortinget og statsrådet. Med tillegg til Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet 1814–1914*. 1. Oslo: Aschehoug & Co. s. 360–361.
4. ↑  «Smeden på Bleik Sigurd Jacobsen, er død, vel 82 år gammel». *Bladet Vesterålen*: 4. 29. mai 1976.
5. 1 2  «Smeden på Bleik, Sigurd Jacobsen død». *Harstad Tidende*: 5. 22. mai 1976.
6. 1 2  «O.tid. nr. 14–35 (1945) Lov om adgang til å anvende dødsstraff». Stortinget. s. 34.
7. ↑  «L.tid. nr. 2–4 (1945) Odelstingets beslutning til lov om adgang til å anvende dødsstraff». Stortinget. s. 4.
8. ↑  *Andøya Avis* 23. november 1934, 1. oktober 1937 og 7. desember 1945.
9. ↑  Dahle, Karl Rasmus (2009). «En (historisk) tur rundt Andøya» (PDF). Andøy historielag. Besøkt 2. mai 2023.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for politikerdatabaser i Wikidata*
Oljelamper kjent som diya (दीपक) brukes mye under divali.

Etymologi
---------

Divali er et ord fra sanskrit, og betyr «en rekke med lys» eller «lysrekken».

Feiringen
---------

Festen feires blant annet til minne om at Rama og Sita vender tilbake til Ayodhya i kongeriket Koshala etter flere år i eksil. Folk er lykkelige over at Rama og Sita endelig kommer tilbake, og tar imot dem med tusenvis av levende lys. Festen feires også for gudinnen Lakshmi. Lakshmi er gudinne for lykke og velstand, og bringer lykke til alle som har pyntet husene sine til divali.

Nord i India feirer man også at guden Krishna beskytter kyrne; dette markeres da på den andre dagen i divali.

Før feiringen kan starte gjør man hjemmet rent, og pynter med lys før gudinnen Lakshmi skal komme på besøk. Festen feires i tre til seks dager, i perioden da hinduenes nye år begynner.

Divali regnes for øvrig også som et gunstig tidspunkt for ekteskapsinngåelse. 

På divalifesten tennes stearinlys og oljelamper i alle rom, også utenfor huset hvis det er mulig.

Mange lager en fargerik, symmetrisk dekorasjon som kalles rangoli til festen, og pynter den med lys. Som regel plasseres dekorasjonen rett innenfor eller utenfor inngangsdøren, og for de troende blir rangolien både en uttrykk for at man ønsker både Lakshmi og gjester velkommen, og et middel til å holde onde ånder borte.

Referanser
----------

1. ↑  «Fest og høytid - Lærer: Divali– scenene i spillet». *festoghoytid-larer.cappelendamm.no*. Besøkt 21. april 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dipavali – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Hinduisme |
| --- |
| Guder | Apsara • Brahma • Ganesha • Dattatreya • Hanuman • Kali • Krishna • Lakshmi • Mahadevi • Rama • Shanghyang Widi Wasa • Sarasvati • Sita • Shiva • Vishnu | Om/Aum er den helligste stavelsen i hinduismen. |
| Tekster | Vedaene • Rigveda • Upanishadene • Ramayana • Mahabharata • Bhagavadgita • Sutra • Puranaene |
| Lærere | Ramakrishna • Vivekananda • Sri Aurobindo • Swami Prabhupada • ISKCON • Maharishi Mahesh Yogi |
| Lære | Reinkarnasjon • Moksha • Om • Holi • Vedanta • Brahman • Karma • Maya • Samsara • Dharma • Kali Yuga • Lotusblomst |
| Liv | Divali • Hindutempel • Hindukalender • Mantra • Namaste • Prambanan • Pudsja • Rudraksha • Sadhu • Sanatan Mandir Sabha • Samsara • Tantra • Yoga • Kaste |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BBC Things
 |
Tibetplatået ligger mellom Himalaya i sør og Taklamakanørkenen i nord.
**Tibetplatået**, også kjent som **Qinghai-Tibet (Qingzang) platået**, er et stort, elevert platå i Sentral-Asia som dekker mesteparten av den autonome region Tibet og Qinghaiprovinsen i Folkerepublikken Kina og Ladakh i Kashmir. Det dekker et område på 1 000 × 2 500 kilometer og har en gjennomsnittlig høyde på over 4 500 meter.

Med tilnavnet «verdens tak» er Tibetplatået det høyeste og største fjellplatået i verden. Det dekker et område på 2,5 millioner km².

En rekke større elver har sitt utspring her, blant annet Huang He, Yalong, Yangtze, Mekong, Irrawaddy, Salween, Brahmaputra, Ganges og Indus.

Hevingen av Tibetplatået antas å hatt stor effekt på regionalt og globalt klima. Den kan ha ført til at den asiatiske monsunen oppstod og til at de første isdannelsene kom på den nordlige halvkule. Mekanismen og tidspunktet for hevingen er omdiskutert. Et synspunkt er at platået oppstod i tidlig miocen for 20 millioner år siden og nådde sin maksimale høyde for ca. åtte millioner år siden. Med tiden senket erosjon platået og dannet dets daler, bergvegger og klipper. Et alternativ teori er at hevingen ikke begynte før for 4,5 millioner år siden og pågikk i sen pliocen og pleistocen.

Høylandet avgrenses i nord av ørkenlandet i Tarimbekkenet og Qaidambekkenet og i sør og vest av fjellkjedene Himalaya, Karakorum og Pamir. Her ligger en rekke saltsjøer, som for eksempel Tilicho, som ligger i en slukt på 4 290 meters høyde og er en av verdens høyestliggende innsjøer. Platået har vide stepper, tette skoger og ørkener. Dyrelivet er overraskende omfattende, med for eksempel jaker, saigaantiloper, asiatiske svartbjørner, sauer og kianger.

Referanser
----------

1. ↑  «Natural World: Deserts». National Geographicc. Arkivert fra originalen 12. januar 2006. Besøkt 23. juli 2007.
2. ↑  T.M. Harrison m.fl. (1992). «Raising Tibet». *Science*. 255 (5052): 1663–1670. ISSN 1095-9203. doi:10.1126/science.255.5052.1663.
3. ↑  H. Zheng m.fl. (2000). «Pliocene uplift of the northern Tibetan Plateau» (PDF). *Geology*. 28 (8): 715–718. ISSN 1943-2682. doi:10.1130/0091-7613(2000)28<715:PUOTNT>2.0.CO;2.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tibetan Plateau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Yangtzesletten** (kinesisk: 长江中下游平原; pinyin: *Chang Jiang Pingyuan*) eller **Yangtzedalen** er en rekke sammenhengende flodsletter langs Yangtzefloden og dens sideelver i de sentrale og østlige delene av Kina.

Den regnes å bre seg ut mot øst fra et sted noe østenfor Yichang i provinsen Hubei. Den midtre del av sletten brer seg ut over og omfatter store deler av det nordøstre og sørøstre Hunan, Hubei, og det nordlige og sentrale Jiangxi, og her ligger de store Dongting-, Poyang- og Hongsjøene.

Den midlere nedre Yangtzesletten strekker seg østover helt ut til kysten. Her består den i høy grad av alluviale sedimenter fra elvene, i den grad at det er store områder som helt eller delvis er sumpland. Det er svært mange små innsjøer og elver her, noe som gjør området velegnet for risdyrking og fiskedammer. Området produserer dessuten mye te, silke, raps, hestebønner og tangeriner.

Den nedre Yangtzesletten omfatter Yangtzedeltaet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
***Jialing** har også andre betydninger.*

Bru over Jialing i Hechuan
**Jialing** (kinesisk: 嘉陵江, pinyin: *Jīalíng Jiāng* – «Jialing-elva», tidligere også kalt *Langshui* (阆水 – *làngshǔi*) og *Yushui* (渝水 – *yúshǔi*) er ei elv i provinsene Gansu, Shaanxi, Sichuan og Chongqing i Kina. Den er ei sideelv til Chang Jiang (Yangtze). Den er 1 119 km lang, med et nedbørfelt på 160 000 km² og en middelvannføring på 2 130 m³/s.

Elveløp
-------

Elva har sine kilder i de vestligste utløperne av Qin Ling-fjellene i de sørlige delene av provinsene Gansu og Shaanxi. Den får navnet Jialing i fylket Feng i Shaanxi, og herfra går Jialingdalen sørvestover gjennom grenseområdene mellom de to provinsene, hvor den også løper sammen med flere sideelver fra vest, hvorav den største er Xihan. Elva snur etter hvert mot sør og renner gjennom Dabafjellene og inn i den nordlige delen av provinsen Sichuan, hvor den ved Zhaohua sør for byen Guangyuan løper sammen med sideelva Bailong fra vest. 

I elvas midtre løp, mellom Zhaohua og Hechuan, renner den gjennom et åslandskap med terrasserte rismarker. Elveløpet er her svært svingete, og selv om avstanden i luftlinje bare er 200 km lang så tilbakelegger elva 600 km på denne strekningen. Langs denne delen av elva ligger byene Cangxi, Langzhong, Nanbu og Nanchong.

Jialings nedre løp begynner ved Hechuan, hvor den løper sammen med de to store sideelvene Qu (fra øst) og Fu (fra vest). Mellom Hechuan og Chongqing skjærer elva gjennom de opptil 1000 meter høye fjellene i Huaying Shan. Elva danner her tre kløfter, Libi, Wentang and Guanyin, som også kalles «De mindre Tre Kløfter i Jialing», som motsats til de store «Tre Kløfter» langs Yangtze-elva. Jialing munner ut i Yangtze i sentrum av Chongqing.

Transport
---------

De midtre og nedre delene av elva er seilbar for djunker, og den er spesielt mye brukt til vanntransport på den nedre strekningene nær Chongqing.

De øvre delene av Jialing-dalen er en viktig transportvei mellom Weidalen i nord og byene i Sichuan-bekkenet i sør, og hovedveier og jernbaner går mer eller mindre parallelt med elva.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Språkvask:** Teksten i denne artikkelen kan ha behov for språkvask for å oppnå en høyere standard. Om du leser gjennom og korrigerer der nødvendig, kan du gjerne deretter fjerne denne malen.

Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.
**Kan Chuan**, også kjent som **Kan Ch´uan**, var en stor kinesisk djunke som opphørte å eksistere på midten av 1900-tallet.

Denne djunken var et rent lastefartøy, mer lik en lekter enn et vanlig frakteskip. Den hadde lite fribord mellom det åpne lasterommet og vannlinjen. Bare baugen og akterskipet hadde forhøyninger i skroget. Utformningen av baugen skyldes de lokale forholdene i Gan Jiang-elven som renner gjennom provinsen Jiangxi sørvest for Shanghai til munningen mot den mektige Yangtze-floden i midtre Kina. Baugen var massiv med et fordekk eller forkastell med stort spring som hindret vannet fra å trenge ombord. Gan Jiang-elven som tidligere het Kan Kiang, kunne ha kraftige stryk på strekningen mellom Ganzhou og byen Jiujiang, som forøvrig lå i et område med mange vannveger.

I likhet med baugen var også akterskipet massivt, men et dekk høyere for å gi plass til et stevnror som kunne løftes opp langs hekken og et dekkshus med tak av matter. Kan Chuan som betyr «djunken fra Kan», var et rent seilfartøy med to master plassert henholdsvis forut mot baugen og langt akterut mot hekken. Som havgående djunker hadde den store luggerseil forut og noe mindre luggerseil akterut. Seilene hadde spristaker som dem enklere å håndtere. De fleste elvefartøyene i Kina hadde vanligvis ikke spristaker i seilene.

Kan Chuan-djunken hadde en kapasitet på 30 til 40 tonn på et skrog på mellom 40 og 60 engelsk fot, 6 til 7 engelsk fot i bredde. Denne skipstypen fraktet ulike varer inkludert te, kamfer, tøy og næringsmidler som bønner til Jiujiang. Defra fraktet skipene importerte varer, gjerne fra andre verdensdeler, tilbake til de lokale havnestedene langs Gan Jiang-elven.

Litteratur
----------

* Chinese Junks and other native craft, Ivon A. Donnelly, 1924, Reprinted 2008, ISBN 978-988-17621-3-9
**Søndre Jarlsberg sorenskriveri** var et sorenskriveri i dagens Vestfold. Sorenskriveriet ble opprettet i 1684, og var frem til 1847 sammensatt av følgende tinglag; Ramnes, Borre, Sem, Nøtterøy, Stokke og Andebu. Etter 1847 bestod sorenskriveriet av tinglagene Stokke, Sem og Nøtterøy. Ved resolusjon 20. februar 1849 ble Tjøme overført fra Larvik sorenskriveri.

Ladestedet Åsgårdstrand hørte dels til Sem og dels til Borre. Ved kongelig resolusjon av 7. mai 1849 ble det i sin helhet lagt til Borre under Mellom Jarlsberg sorenskriveri. 

Navnet Søndre Jarlsberg sorenskriveri ble endret til Sør-Jarlsberg sorenskriveri ved kongelig resolusjon av 10. november 1922. Tønsberg byfogdembete ble opphevet i 1933, og byen ble lagt som eget tinglag til Sør-Jarlsberg sorenskriveri. Navnet Sør-Jarlsberg sorenskriveri ble endret til Tønsberg sorenskriveri 23. oktober 1936. Ved resolusjon 6. juni 1952 ble Jarlsberg sorenskriveri opprettet av Sem og Stokke tinglag samt Andebu fra Sandar sorenskriveri. Tønsberg sorenskriveri beholdt tinglagene Nøtterøy og Tjøme ved siden av kjøpstaden Tønsberg.

Arkiv
-----

Arkivet etter Søndre Jarlsberg sorenskriveri er avlevert til Statsarkivet i Kongsberg. Arkivet består av rettergangsmateriale, skiftemateriale, tinglysning, vergemålsmateriale, firmaregistre og notarialforretninger.

Kilder
------

Arkivkatalog for Søndre Jarlsberg sorenskriveri, ved Statsarkivet i Kongsberg.

Eksterne lenker
---------------

* Arkivet etter Søndre Jarlsberg sorenskriveri hos Statsarkivet i Kongsberg Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine.
* Skannede pantebøker for Søndre Jarlsberg sorenskriveri
* Skannede skifteprotokoller for Søndre Jarlsberg sorenskriveri[*død lenke*]
**Hans Olaf Nilsen** (1873–1951) var en brukseier og politiker fra Drammen.

Karriere
--------

Hans Olaf startet karrieren i 1888 da han ble ansatt ved Holmen, Hellefoss. Der var han i 10 år frem til han ble ansatt som kontorsjef ved Åmotfors Pappersbruk i Sverige. Etter fem år i Sverige kom han tilbake til Norge, nå som leder av Granfos Brug ved Lysaker. Sammen med brukseier Skamarken begynte han så i 1905 oppføringen av Eker Papirfabrikk. Da denne var ferdig flyttet han til Drammen. I 1912 bygde han Sunland Papirfabrikk.

### Politikk

I 1912 stilte han til bystyrevalget med Høyre, han var medlem av bystyret og formannskapet i flere år. Fra 1930 til 1935 var han Drammens ordfører. Hans Olaf var også formann i Drammens Handelsstands Forening, visepresident for jubileumsutstillingen i Drammen 1930 og ordfører i representantskapet for Drammens og Oplands Privatbank.

Familie
-------

Han var sønn av Anders Nilsen(30. mars 1841, Eiker–) og Thora Karine Nilsen(ca. 1843–). 
Hans Olaf var gift med Helga O. Nilsen(3. februar 1876, Drammen – 1955) og sammen hadde de barna: Borghild Andrea Nilsen(26. juni 1900, Sverige), Hjørdis Marie Nilsen(22. september 1905, Lysaker)og Arne Erling Nilsen(27. august 1907, Drammen – Død: 18. juni 1988).

Referanser
----------

1. 1 2 3   Drammens Tidende, side(r) 2, urn.nb.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Historisk befolkningsregister ID pf01036492002363[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Drammens Tidende, side(r) 3, urn.nb.no[Hentet fra Wikidata]
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑   Drammen byleksikon-ID ordforere[Hentet fra Wikidata]
9. ↑  «Drammens Tidende (Drammen: 1845-1960) 1951.04.18». Norge;Viken;;Drammen;;;;. 18. april 1951. s. 3.
10. ↑

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ole Ulfert Brunbas Lied** | **Drammens ordfører**(1930–1934) | Etterfølger:**Karl Gunderssen** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Sør-Hedmark sorenskriveri** (også omtalt som **Søndre Hedemarken sorenskriverembete**) ble opprettet 8. januar 1777 ved deling av Hedemarken sorenskriveri i Nordre Hedemarken og Søndre Hedemarken sorenskriverier. Til Søndre Hedemarken sorenskriveri ble lagt tinglagene Stange, Romedal og Løten og de to sydligste fjerdingene av Vang tinglag, Vang og Skattum.

En lov vedtatt 26. april 1848 bestemte at det skulle opprettes en kjøpstad ved Mjøsa på grunnen til gårdene Storhamar og Holset. Sorenskriveren i Søndre Hedemarken skulle «inntil videre» fortsette å utføre sorenskriverforretningene for kjøpstaden. En kongelig resolusjon av 12. oktober 1861 bestemte at det på Hedmarken skulle være tre sorenskrivere i stedet for to, idet den nye Hamar kjøpstad ble skilt ut som en egen jurisdiksjon. Dermed ble Hamar byfogd- og sorenskriverembete opprettet 1. juli 1863, der byfogden ble sorenskriver for Vang tinglag. I tinglaget inngikk også Vang og Skattum fjerdinger, som ble skilt ut fra Søndre Hedemarken.

Straffeprosessloven av 1. juli 1887 ble satt i verk fra 1. januar 1890. Samtidig ble dommerfunksjonen i straffesaker for Hamar kjøpstad overført fra byfogden til sorenskriveren i Søndre Hedemarken. Som følge av lov om delvis omordning av det sivile embetsverk av 21. juli 1894 ble det ved kongelig resolusjon av 6. november 1897 bestemt at Hamar byfogd- og sorenskriverembete skulle inndras og Hamar by legges til Nordre Hedemarken sorenskriveri. Disse endringene skulle ifølge kongelig resolusjon av 23. mars 1901 gjelde fra 20. juli 1901.

Sorenskriveren i Sør-Hedmark flyttet inn til Hamar i 1860, og hadde forskjellige lokaler i byen frem til embetet flyttet inn i Festiviteten i 1927. Fra 1970 var Sør-Hedmark og Nord-Hedmark sorenskriverembeter samlokalisert i fylkeshuset i Hamar.

Hamar og Vang kommuner ble slått sammen 1. januar 1992. Samtidig ble Nord-Hedmark og Sør-Hedmark sorenskriverembeter slått sammen til ett kontor under navnet Hedmarken sorenskriverembete.

Sorenskrivere
-------------

* Gregers Lund (1777–1778)
* Hans Lemmich Juell (1778–1810)
* Andreas Hammer (1810–1825)
* Abraham Falch Muus (1825–1831)
* Henrik Leganger (1831–1860)
* Michael Heggelund Kildal (1862–1863)
* Christian Frederik W. Schive (1863–1880)
* Christian Emil August Fischer (1880–1890)
* Andreas Christian Joachim Piro (1891–1912)
* Kristian Rasmus Arnet Olafsen (1912–1921)
* Harald Severin Wiesener (1921–1938)
* Johannes Høyer (1939–1953)
* Paul Galtung Sandvik (1953-1966)
* Ingvar Høstad (1966–1976)
* Lars Kristian Gjøviken (1976–1986)
* Mikael Slåttsveen (1986–1991)

Referanser
----------

1. ↑  Hedemarken sorenskriveri  Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. hos Statsarkivet
2. ↑  Hamar sorenskriveri Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. hos Statsarkivet
3. ↑  Hamar byfogd og byskriver Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. hos Statsarkivet
4. ↑  Hedmarken tingretts historie Arkivert 28. oktober 2017 hos Wayback Machine. hos Domstoladministrasjonen

Kilder
------

* Arkivkatalog, Statsarkivet i Hamar
* Næss, Hans Eyvind (red.): *For rett og rettferdighet i 400 år: sorenskriverne i Norge 1591–1991*. Utg. Justisdepartementet/Fabritius. 1991.
**First Hotels AS** er en norskeid hotellkjede som pr. 2016 har mer enn 90 hoteller i Sverige, Norge, Danmark, Island og Spania.

First Hotels ble grunnlagt som en svensk hotellkjede av Asmund Haare i 1993 og har deretter vokst til 61 hoteller ved oppkjøp av hoteller og ved å bygge helt nye fra grunnen. I 2013 tok Bjørnar Tretterud over som administrerende direktør / president for hotellkjeden.

First Hotels er medlem av Global Hotel Alliance, og har et samarbeid med Thon Hotels mot bedriftsmarkedet.

### 2020 Konkurs

Konsernet som eier First Hotels, Maribel, ble den 14/07/2020 slått konkurs. Alle hotellene drives videre av nye eiere eller blir overtatt av gårdseier.

Referanser
----------

1. ↑  «Om First Hotels». *www.firsthotels.no*. Besøkt 10. september 2016.
2. ↑  Går inn i Skandinavia med et av regionens ledende brands Global Hotel Alliance
3. ↑  «Maribel-konkurs: Disse norske hotellene rammes». *e24.no*. Besøkt 1. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Narum** er en norsk country/vise-trio fra Eina på Toten bestående av søskene Benedikte Narum Jenssen (vokal, gitar), Jon Anders Narum (gitarer) og Lars Christian Narum (orgel og piano). 

Trioen ga ut sitt første album *Samma hen du fær* i 2009 med tekster på Toten-dialekt. Lars Christian Narum, som også blant annet spiller tangenter for Hellbillies, har laget all tekst og musikk til albumet, mens Jon Anders Narum har produsert utgivelsen. Foruten søsknene, bidrar også Bjørn Holm (bass, kor) og Håvar Gjestvang (trommer) på albumet. For utgivelsen ble bandet nominert til Spellemannprisen 2009 i klassen viser, mens Lars Christian Narum ble nominert til klassen populærkomponist foran samme utdeling. 22. november 2010 ga de ut sitt andre album *Ælt som var søkk borte*. For albumet vant de Spellemannprisen 2010 i klassen viser.

Diskografi
----------

* *Samma hen du fær* (2009)
* *Ælt som var søkk borte* (2010)
* *Sol og regn og ælt* (2012)
* *Heme* (2014)

Referanser
----------

1. ↑  Elin Fossum (5. mars 2011). «Endelig Spellemann til Ingrid Olava». NRK. Besøkt 1. november 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |