recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Fra Bergen Spillfestival 2012.  Foto: Eirik Gullaksen 
**Bergen Spillfestival** har en lang lokal tradisjon i Bergen. Jan Arild Breistein og Ole Fredrik Kvamme arrangerte festivalen årlig fra 1997 til 2017 I 2019 tok Ole Valaker over som festivalsjef. Festivalen er godt kjent i bybildet i Bergen, da spesielt fra Torgalmenningen hvor det tidligere år har blitt konkurrert i blant annet Yatzy, Villkatten, gigantscrabble, gigantsjakk, Ludo, Legobygging og backgammon.

Bergen Spillfestival 2019 finner sted både ute og inne på USF Verftet 26. juli - 04. august. Her kan man delta i over 120 spill og aktiviteter, blant annet: Lego, Gaming, VR-tegning, VR-Gaming, Game art-utstilling, brettspill, Magic The Gathering, ulike kortspill, sjakk, rubiks kube og quiz.

Festivalen er helt gratis for alle på dagtid, på kvelden kreves det inngangspass og aktivitetene er mer rettet mot et voksent publikum.

Av turneringer kan man f.eks. prøve seg på Bergensmesterskap i Fortnite, NM i Super Smash, Bergensmesterskap i CS:GO, Bergensmesterskap i tvungen Yatzy og mye mer.

Det blir også Lego-bygging (1 million legoklosser!) hvor bidragene blir utstilt på Visningsrommet på USF Verftet, her er det trekning og muligheter til kule Lego-premier.

Her kan man vinne både stilige premier og prestisjetunge titler som f.eks. "Norges Mester i Cafesjakk" eller "Norges Mester i Super Smash".

Familievennlig arrangement åpent for alle.

Eksterne lenker
---------------

Offisiell hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon
 |
**Robert Ferguson** (født juni 1886 i Cleland i North Lanarkshire, død 1962 i USA) var en skotsk fotballspiller. Mest kjent er han fra sin tid i Liverpool FC.

Ferguson spilte for den skotske klubben Third Lanark før han ble hentet til Liverpool av manager Tom Watson i 1912. Han fikk sin debut 4. september samme år, i hjemmekampen på Anfield mot Oldham i 1. divisjon i The Football League. Liverpool vant forøvrig kampen 2-0. Hans første mål for de røde kom 19. oktober, i hjemmekampen mot Blackburn. Liverpool vant kampen 4-1. Ferguson spilte alle de 42 kampene Liverpool var involvert i dette året. Det var han den eneste i klubben som gjorde.

Ferguson var en hardt arbeidende spiller i tiden like før den 1. verdenskrig. I sesongen 1914/1915 mistet han likevel plassen sin på laget til Donald McKinlay, og fikk i realiteten den aldri tilbake igjen. Han forlot klubben i 1915, etter å ha spilt 103 kamper, og scoret 2 mål for klubben.

Ferguson døde i USA i 1962, 76 år gammel.

Statistikk
----------

### Kamper

**Liverpool**

* **1912-1915:** Ligakamper – mål: 92 kamper – 1 mål.
* **1912-1915:** Totalt kamper – mål: 103 kamper – 2 mål.

### Medaljer

* **1913/1914:** FA-cupen, tapende finalist.

Se også
-------

* Statistikk om Liverpool FC.

Eksterne lenker
---------------

* Profil på LFChistory.net

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Vibeke Opheim** (født 1973) er en norsk sosiolog. Hun er fra 2020 direktør for Nordisk institutt for studier av innovasjon, forskning og utdanning (NIFU). 

Hun tok doktorgrad (dr. polit.) ved Universitetet i Oslo i 2008. Hennes forskningsfelt omfatter studiefinansiering, likeverd (equity) i utdanningssystemet, overgang fra utdanning til arbeid, livslang læring, smågruppeundervisning, lærertetthet og elevers læringsutbytte, samt arbeidsforhold og kvalitet i barnehagen. 

Opheim har deltatt i flere internasjonale forskningsprosjekter. I 2009-2011 var hun nasjonal prosjektleder for AHELO mulighetsstudie (The OECD Feasibility Study for the Assessment of Higher Education Learning Outcomes). I 2010-2011 ledet hun den norske delen av OECD-prosjektet PIAAC (Programme for the International Assessment of Adult Competencies). I perioden 2015-2020 var hun nasjonal prosjektleder for OECDs første internasjonale undersøkelse av ansatte og ledere i barnehagen: TALIS Starting Strong Survey 2018. Hun har vært partner i konsortiet med ansvar for gjennomføring av EUROSTUDENT IV, en europeisk komparativ studie av studenters sosiale og økonomiske situasjon (2010-2012), og hatt ansvar for den norske delen av prosjektet ‘Cost-sharing in higher education’, en komparativ analyse av private og offentlige direkte og indirekte kostnader til høyere utdanning i seks Europeiske land. I 2003-2004 var hun nasjonal prosjektleder for OECD prosjektet ‘Thematic Review of Equity in Education’, og forfatter av landrapporten for Norge.

Opheim var styreleder for FILIORUM – senter for barnehageforskning ved Universitetet i Stavanger i årene 2019 – 2023, og medlem av fakultetsstyret ved Samfunnsvitenskapelig fakultet, OsloMet i årene 2020 – 2023.

Referanser
----------

1. ↑  Opheim, Vibeke; Aamodt, Per Olaf (25. januar 2011). «AHELO mulighetsstudie: Bakgrunn, innhold og målsettinger». *Norsk pedagogisk tidsskrift*. 6 **(norsk)**. 94: 440–449. ISSN 0029-2052. doi:10.18261/ISSN1504-2987-2010-06-02. Besøkt 15. november 2023.
2. ↑  OECD (2016). *The Survey of Adult Skills: Reader's Companion, Second Edition* **(engelsk)**. Paris: Organisation for Economic Co-operation and Development. doi:10.1787/9789264258075-en.
3. ↑  «OECD TALIS Starting Strong Survey». *NIFU*. Besøkt 15. november 2023.
4. ↑  Schwarzenberger, Astrid; Opheim, Vibeke (18. juni 2009). «Cost‐Sharing in Higher Education: Differences between countries and between distinct socio‐economic groups». *Tertiary Education and Management*. 2 **(engelsk)**. 15: 157–172. ISSN 1358-3883. doi:10.1080/13583880902869612. Besøkt 15. november 2023.
5. ↑  Opheim, Vibeke (1. november 2004). *Equity in Education: Country Analytical Report Norway*. NIFU STEP. ISBN 978-82-7218-491-8.

Eksterne lenker
---------------

* Ansattside på NIFUs nettsider
* Publikasjoner i CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
[[:File:Declan donnelly bbc radio4 desert island discs 29 12 2013.flac|Lydopptak av en mann fra Newcastle (Declan Donnelly).]]

---

*Problemer med å lytte til denne filen? Se Hjelp:Multimedia.*

**Geordie** er et begrep som blir benyttet for personer som kommer fra Tyneside (inkludert byen Newcastle) og fra det tidligere kulldistriktet i Durham grevskap i Northumberland, og for dialekten som blir snakket der. Der finnes flere ulike teorier på hvordan begrepet oppsto, men de fleste er enige om at det kommer av et kallenavn for navnet «George».

Dialekten geordie
-----------------

Dialekten som går under navnet «Geordie» har blant annet disse kjennemerkene:

1. Kort (u), som blir uttalt som [ʌ] eller [ə] i de fleste former av engelsk, blir uttalte som [ʊ]: up > [ʊp] (ikke [ʌp]/[əp].
2. (ou), som blir uttalte som en diftong (oftest [əʊ] eller [aʊ]) i de fleste former av engelsk, blir uttalte som [ʊ:]: cow > [kʊ:ə].
3. (r) blir ofte uttalt som en skarre-r: brown > [bʁʊ:ən]

Eksterne lenker
---------------

* The English to Geordie Translator  Spire
**Bala Ahmed Garba** (født 1974) er en nigeriansk tidligere fotballspiller og trener bosatt i Norge.

Garba, som er angrepsspiller, startet sin karriere i KIB Kaduna. Deretter spilte han for VIP, EL-Kanemi Warriors og Udoji United.

I 1997 ble Haugesund hans nye arbeidsgiver, og han var i denne klubben fram til 2002. Tiden der gjorde ham til tidenes toppscorer for FK Haugesund, en status han fortsatt har. De neste sesongene spilte han for den svenske klubben Sundsvall.

I januar 2004 skrev han under for Start, der han var ut 2006-sesongen og var blant annet med på å ta sølv i Tippeligaen i 2005. Etter dette fulgte to sesonger med Adeccoligaenfotball i Notodden. Før 2009-sesongen flyttet han tilbake til Haugalandet og signerte for Kopervik i andre divisjon. Etter en god, og en noe svak nedrykksesong med Kopervik trappet han ned fotballen og gikk til SK Nord før 2011-sesongen. I 2012 ble han spillende trener for Karmøy-klubben Haugaland i 6. divisjon. Han var i 2014-sesongen trener for Kopervik IL Junior Elite. Han har spilt 74 tippeligakamper, og skårt 18 mål.

Han har lagt fotballen på hylla og jobber i dag med service og sikkerhet på Haugesund lufthavn, Karmøy.[]

Bala Garba søkte i 2005 om å bli norsk statsborger.

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID b157d9b1[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Bala Garba til Notodden
* Bala Garba til Kopervik[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Francesco Rognoni Taeggio** (etter 1570 – etter 1626) var en italiensk komponist og fiolinist.

Rognoni ble født inn i en kjent musikerfamilie. Han var først kapellmester hos fyrst Francesco Filiberto av Masserano, fra 1613 i tjeneste hos regenten av Milano og fra 1620 kapellmester i kirka *S. Ambrogio*. Rognonis samtidige, forfatteren Girolamo Borsieri, beskrev ham som en fremragende fløytist og fiolinist.

I 1608 og 1624 publiserte Rognoni samlinger med polyfon musikk, i 1613 en madrigalsamling. Det mest berømte verket hans er *Selva de varii passaggi*, en grundig gjennomgang av sang-, fiolin- og diminusjonsteknikk. Dedikasjoner i ulike verk viser at Rognoni hadde forbindelse med kong Sigismund III av Polen og erkehertug Karl av Østerrike.

Også Francesco Rognonis far, Riccardo, skrev en diminusjonslære. Broren Giovanni Domenico Rognoni var prest, organist og kapellmester, blant annet ved *S. Sepolcro* og i hertugens kapell.

Dagens musikkvitere har god nytte av Francesco Rognonis skrifter som kilde til oppføringspraksisen på hans tid.

Media
-----



Diminusjoner for viola bastarda over *Susanne ung jour* (etter Orlando di Lasso)

From Selva di Varie passaggi second l’uso modern (Milan, 1620). Accompaniment arranged for viol consort and performed by Phillip W. Serna.

---

*Problemer med å lytte til denne filen? Se Hjelp:Multimedia.*

Litteratur
----------

* *Selva dei vari passaggi secondo l'uso moderno, per cantare et suonare con ogni sorte de stromenti, divisi in due parti.* (1620) Nyutgave på italiensk 2002. Verlag: Forni ISBN 8827129464

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fritt tilgjengelige noter av Francesco Rognoni i International Music Score Library Project

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**National University** er et privat universitet i La Jolla, California i USA, med ytterligere 17 campuser i det sørlige California, en i Henderson, Nevada, og en på Hawaii. I tillegg har *NU* 10 læresteder lokalisert på militærbaser i det sørlige California. Universitetet ble grunnlagt i 1971, og gir både campusundervisning og fjernundervisning.

De sivile campusene i California ligger i La Jolla, Camarillo, Costa Mesa, Sacramento, Redding, San Jose, Stockton, Fresno, Bakersfield, Ontario, San Bernardino County, San Diego, Los Angeles, Orange County, California, Sherman Oaks, og Twentynine Palms.

Universitetet er det nest største private i delstaten, og har seks colleger:

* School of Business and Management
* School of Education
* School of Engineering and Technology
* School of Health and Human Services
* School of Media and Communication
* College of Letters and Sciences

Hovedvekten av studentrekrutteringen konsentreres om lærerutdanningen, som holder høyt faglig nivå. Men det gis også jus-utdanning ved en egen NU Law School.

Det var 25.992 studenter og 3.194 vitenskapelig ansatte ved *NU* i 2006, og skolepengene var US$ 9.132. Studiene gis helt opp til Mastergradsnivå.

National University System
--------------------------

National University er hovedlærestedet under National University System, som ble startet i 2001 og består av følgende enheter under National University:

* National University (1971)
* Arkivert 1. mai 2008 hos Wayback Machine. National Polytechnic College of Science (1967) – Los Angeles, San Diego
* Spectrum Pacific Learning Company LLC (1996) – San Diego (fjernundervisning)
* National University Virtual High School (2004) – La Jolla (fjernundervisning)
* WestMed College (2002) – San Jose
* National University International (2006) – La Jolla, Henderson
* Center for Integrative Health (2005) – San Diego

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) National University (California) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* National University System

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI **·** ISNI **·** ISNI **·** ISNI **·** ISNI
 |
***Kjærlighet uten grenser*** var et program som ble sendt på den kommersielle radiokanalen P4 Lyden av Hele Norge. 

Programmet ble startet i 1993 av programleder Siv Stubsveen. 12 år etter at Stubsveen sluttet i P4 startet tidligere programleder Lise Askvik opp programmet igjen i en mer «rocka» versjon. 

Ingrid Forbregd var programleder frem til oktober 2019 da hun sluttet etter 13 år i P4.

Kjærlighet uten grenser hadde sin siste sending 22.12.2022. Ingjerd Dale var de siste årene fast programleder. Andre programledere som også kunne høres med jevne Mellomromrom var Reidar Buskenes, Per Lilleengen, Elisabeth Carew, Kristian Hope og Espen Hoff 

Programmet hadde sendetid søndag til torsdag fra klokken 21.00 - 00.00.

Referanser
----------

1. ↑  Weiberg-Aurdal, Jan Magnus (30. oktober 2019). «(+) P4-programleder Ingrid Forbregd tar sluttpakke etter 13 år i kanalen: – Det er vemodig». *Medier24.no* **(norsk)**. Besøkt 9. februar 2020.

Kilder
------

* «Kjærlighet uten grenser». *www.p4.no*. Besøkt 9. februar 2020.
* «Programmer». *www.p4.no*. Besøkt 9. februar 2020.
**Byrsopini** er en gruppe biller som hører til overfamilien snutebiller (Curculionoidea). Noen inndelinger regner dem som en underfamilie av snutebiller (Curculionidae). Brachyceridene er korte, brede, høyt hvelvede snutebiller som vanligvis har påfallende knøler eller pigger på oversiden. De kan også kjennes på at antennene er forkortet, og ikke knebøyde. Noen taksonomer regner den artsrike gruppen bredsnutebiller (Entiminae) til Brachyceridae. Dersom man ikke inkluderer disse er Brachyceridae en artsfattig gruppe som mangler i Nord-Europa.

Utseende
--------

Middelsstore til store, korte og brede, høyt hvelvede snutebiller. Gruppen inneholder noen av de største og kraftigste snutebillene. På farge er de gjerne brunlige, mer eller mindre kledt med lyse skjell. Oversiden har som oftest mange kraftige knøler som ofte ender i en spiss og i ekstreme tilfeller er utviklet til lange, skarpe pigger. **Hodet** er forholdsvis stort og bredt, med en kort, bred snute (rektangulær sett ovenfra). Antennene sitter festet nær spissen av snuten og er korte og rette, ikke knebøyde. Der er gjerne ni-leddete og ender i en stor, en-leddet kølle, men hos underfamilien Microcerinae er de ytterligere redusert til små knopper. **Brystskjoldet** (pronotum) er smalere enn dekkvingene, gjerne kraftig punktert. Sideranden har ofte en kraftig vinkel eller tann midt på. **Dekkvingene** er ovale på form, høyt hvelvede, med rekkevis ordnede knøler eller pigger. Noen ganger er knølene smeltet sammen og danner kontinuerlige, bølgende lengdelister. **Beina** er kraftige, føttene er (i alle fall tilsynelatende) fire-leddete uten tolappede ledd. Hos underfamilien Microcerinae er fotleddene redusert.

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i Afrika, mest i den sørlige delen.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien **Brachyceridae**
					- Underfamilien Brachycerinae
						* Stammen Brotheusini Alonso-Zarasaga & Lyal, 2006 - ofte slått sammen med Byrsopini
							+ Slekten *Brotheus* Stephens, 1829 - 13 arter, sørlige Afrika
							+ Slekten *Euryxena* Pascoe, 1887 - én art, Sør-Afrika
							+ Slekten *Synthocus* Schönherr, 1842- 37 arter, Afrika
						* Stammen **Byrsopini** Germar, 1829
							+ Slekten *Byrsops* Germar, 1829 (eventuelt Schönherr, 1833) - ca. 55 arter
							+ Slekten *Hoplitotrachelus* Schönherr, 1847 - 12 arter, sørlige Afrika

Eksterne lenker
---------------

* *Byrsopini* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bilder:
MV «Rachel Corrie»
**MV «Rachel Corrie»** er et 499 bruttotonn motorskip (coaster) som opereres av Free Gaza Movement og brukes som nødhjelpsskip. Skipet er oppkalt etter Rachel Corrie, som ble drept av en israelsk pansret bulldoser i 2003 mens hun forsøkte å beskytte et palestinsk hjem mot ulovlig rivning. Skipet ble bygget av J.J. Sietas i Hamburg i 1967, og har tidligere hatt navnene *Carsten*, *Norasia Attika*, *Manya* og *Linda*. Skipet har vært registrert i Phnom Penh i Kambodsja siden 2005 og ble kjøpt på auksjon av Free Gaza Movement i 2010, etter at skipet og mannskapet hadde blitt etterlatt av det tidligere eierselskapet, som gikk konkurs.

Humanitæroppdrag til Gaza
-------------------------

31. mai 2010 seilte «Rachel Corrie» med retning den beleirede Gazastripen for levere nødhjelp. Til tross for gjentatte oppfordringer fra Irlands regjering og andre om at skipet måtte få komme frem, ble det bordet av Israel i internasjonalt farvann 5. juni, noe som fikk stor internasjonal medieoppmerksomhet

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Laub, Karin (5. juni 2010). «Israel remains defiant, seizes Gaza-bound aid ship». Associated Press. Arkivert fra originalen 8. juni 2010. Besøkt 5. juni 2010.
Konsert-siter
Siteren kom opprinnelig fra Alpene og heter på tysk *Zither.*
Tafelberg-siter
En **siter** (bokmål og riksmål) eller **citer** (riksmål) er et klimpreinstrument som er bygd opp av en resonanskasse uten hals og med flere strenger. Noen av strengene gir melodien, mens andre akkompagnerer den.

Ordet «siter» stammer fra det greske instrumentet *kithara*, som ble brukt av klassiske greske diktere og senere i Romerriket. Gitaren og det ubeslektede, luttlignende instrumentet cister har også navnet fra gresk *kithara*. Navnet er muligens av en annen opprinnelse enn det indiske instrumentet sitar med trykk på siste staving. Navnet sitar kommer fra persisk *sehtar*, der *seh* betyr tallet «tre» og *tar* betyr «streng», altså 3-streng.

I Norge finnes instrumentet både i form av den sentraleuropeiske zitheren – oftest kalt «siter» eller «harpeleik» – og det norske dulcimerinstrumentet langeleik.

Instrumentet var opprinnelig et folkemusikkinstrument i alpeområdet, men fikk på 1800-tallet innpass i europeiske borgerhjem.

Med tiden fikk instrumentet flere og flere strenger. Lothar Kretschmar som gjestet København med sitt siter-spill på den tiden Johan Nordahl Brun studerte der, spilte på et instrument med 17 strenger, mens Fred Ove Rekstens siter har hele 42 strenger.

Nordahl Bruns sang *Nystemten* fra 1790 innledes med linjen: «Jeg tog min nystemte Cithar i Hænde».

I Rynkeby kirke i Kerteminde på Fyn ses et kalkmaleri fra 1690-årene med en engel som spiller siter. Det er den eldste kjente avbildning av en siter i Skandinavia, men instrumentet må ha vært kjent og brukt alt da.

Lytteprøve
----------

Referanser
----------

1. ↑  «Siter», *NOAB*
2. ↑  «Fred Ove Reksten, gitarist og sanger»
3. ↑  Olav Gorseth: «Jeg tog min nystemte hva-for-noe», *Bergens Tidende* 23. desember 2012
4. ↑  «Rynkeby kirke», s. 4432, *Nationalmuseet*
5. ↑  Olav Gorseth: «Jeg tog min nystemte hva-for-noe», *Bergens Tidende* 23. desember 2012

Eksterne lenker
---------------

* «DigitaltMuseum: Søk: «citer»».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** NKC
 |
**Stød** (utt. [ˈsd̥ø̞ð̠ˠ̞]) er en karakteristisk fenomen i dansk fonologi. Det blir som regel realisert som knirkestemme, men kan også være en glottal plosiv. Stød har kanskje oppstått som en videreutvikling av tonelag, som finnes i norsk, svensk og noen sørlige danske dialekter. 

Stød i danske dialekter:  
rosa – stød  
grønn – tonelag  
blå – ingen av delene
Tabellen viser noen minimale par der bruk eller fravær av stød er det eneste som skiller uttalen av to forskjellige ord. 

| Uten stød | Stød |
| --- | --- |
| *hun* | *hund* |
| *ven* (substantiv) | *vend!* (imperativ av verb) |
| *læser* (substantiv) | *læser* (presens av verb) |
| *hænder* (presens av verb) | *hænder* (substantiv) |
| *stød* (substantiv) | *stød!* (imperativ av verb) |

Eksempel
--------



Uttale av *hun* [ˈhun] (uten stød) og *hund* [ˈhunˀ] (med stød)

---

*Problemer med å lytte til denne filen? Se Hjelp:Multimedia.*

Litteratur
----------

* Basbøll, Hans (2005). *The Phonology of Danish*. Oxford University Press. ISBN 0-19-824268-9.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Bryggegangen** (2–10) er en gate på Tjuvholmen i Oslo. Den går fra Filipstadkaia, som forbinder fastlandet og Tjuvholmen, til kanalen som forbinder delene Odden, nordligste del av Tjuvholmen, der gaten ligger, og Holmen, som er ytterste delen av Tjuvholmen. Gaten går langs kanalen mellom Tjuvholmen og Filipstad og er bare for fotgjengere. Gaten Sjøgangen forbinder Bryggegangen og Olav Selvaags plass.

Langs Bryggegangen ligger flere serveringssteder.

Tidligere Bryggegangen i Vika
-----------------------------

Bryggegangen var en gate i Vika som gikk fra Sjøgaten til Strandgaten, på området som i dag er Rådhusplassen. Gaten ble sannsynligvis anlagt omtrent samtidig med Strandgaten i 1850-årene, og bebyggelsen ble revet i årene etter byggestart for Rådhuset i 1931.

Galleri
-------

* Bryggegangen. Foto: Roman CieslakBryggegangen. Foto: Roman Cieslak
* Bryggegangen. Foto: Roman CieslakBryggegangen. Foto: Roman Cieslak

Litteratur
----------

* Oslo byleksikon

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Hellandbrua** (også kalt **Helland bru** og **Hellandbroene**) er to parallelle motorveibruer på europavei 18 like nord for «Kopstadkrysset» i Tønsberg kommune. Broene er 624 og 617 meter lange, og ligger ca. tre kilometer sør for Holmestrandtunnelen. Hvert av de 9 brospennene for hver bro er på 68 meter. Brobanen er dosert begge veier og har en horisontalkurvatur på 1000 meter.

Broene er spenn-armerte kassebroer, der hver bro er fordelt på ni spenn. Broen er fundamentert på fjell og stålkjernepæler. Byggingen av Hellandbroene ble på mange måter en kamp mot vekten. Av en samlet forskalingsvekt på ca. 270 tonn, var det ca. 160 tonn som ble trukket frem syv ganger på hver bro. Det ble totalt investert i jekkeutstyr for til sammen én million kroner i broprosjektet. Prosjektet ble påbegynt i desember 1998, og broene ble åpnet for trafikk i 2001, og fikk samme år «Byggeindustriens Kvalitetspris». Broene er tilfartsbroene til Brekketunnelen.

Se også
-------

* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser
----------

1. ↑  Johan Brun: *Våre bruer*. Damm 2003. ISBN 82-496-0760-0

| * v
* d
* r
Liste over broer i Tønsberg |
| --- |
| Over Byfjorden | 
* Kaldnes
* Kanalbrua

 | bro |
| Andre | 
* Aulielva
* Ekebergmyra
* Gulli
* Helland
* Husvik
* Husøy
* Jarlsø
* Kilen
* Nedre Auli
* Nordre Tem
* Syrbekken
* Velle
* Vellebekken
* Vellebekken gamle

 |
| Planlagte | 
* *Ny fastlandsforbindelse fra Færder kommune*

 |
**Peder Nikolai Leier Jacobsen** (født 13. mai 1888 i Harstad, død 31. januar 1967) var en norsk politiker som representerte Arbeiderpartiet i Troms på Stortinget i fire perioder like etter andre verdenskrig.

Jacobsen var aktiv fisker fra 14 års alder. I 1911 dro han til USA, der han arbeidde som skipsbygger. Tilbake i Norge i 1919 overtok han farsgården på Vollstad, som han dreiv i kombinasjon med fiske og skipsbyggeri. Han blei medlem av Sandtorg kommunestyre i 1923, og han var kommunens ordfører fra 1935 til 1951 (med unntak av krigsåra 1941–45). Han var medlem av Troms fylkesting i ordførerperioden. 

Han blei første vararepresentant til Stortinget ved valget høsten 1945. Representanten Søren Berg Sørensen Moen blei etter kort tid sjuk, og Jacobsen møtte for ham fra 4. desember. Fra Moens død 16. mai 1946 var Jacobsen fast representant. Han blei så valgt inn ved de tre påfølgende valga og satt på Stortinget til 1961. Han var medlem av landbrukskomiteen i alle periodene. Høsten 1955 var komiteen på reise i Sovjet, og Jacobsen publiserte sine inntrykk fra denne reisa.

Jacobsen var formann i Sør-Troms Arbeiderparti fra 1922 til 1936 og styremedlem både før og etter dette. Han var medlem av landsstyret i Norsk Bonde- og Småbrukarlag fra 1951 til 1963 (formann fra 1956). Han var også medlem av ei rekke offentlige komiteer og utvalg.

Eksterne lenker
---------------

* Biografi: Peder Nikolai Leier Jacobsen fra stortinget.no

Kilder
------

* Trond Nordby (red.): *Storting og regjering 1945–1985* (biografibindet), Kunnskapsforlaget 1985, side 347f.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Peder Jacobsen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Peder Jacobsen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Stortinget
 |
**Nynorsk kultursentrum** er en ideell stiftelse som arbeider for nynorsk skriftkultur i gjensidig samarbeid med Ivar Aasen-instituttet i Volda. Stiftelsen eier og driver Ivar Aasen-tunet, og gjennomfører et bredt kulturprogram året rundt. Høgdepunktet er Dei Nynorske Festspela i slutten av juni, en årlig feiring av den nynorske skriftkulturen. 

21 fylker, kommuner, utdanningsinstitusjoner, kulturinstitusjoner og organisasjoner står bak stiftelsen: Noregs Mållag, Noregs Ungdomslag, Litteraturselskapet Det Norske Samlaget, Det norske teatret, Sunnmøre Museum, Møre og Romsdal fylkeskommune, Ørsta kommune, Høgskulen i Volda, Volda kommune, Møreforsking Volda, Ivar Aasen-instituttet, Landssamanslutninga av nynorskkommunar, Vestmannalaget, Universitetet i Bergen, Møre Folkehøgskule, Universitetet i Tromsø, Rogaland fylkeskommune, Sogn og Fjordane fylkeskommune, Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet, Hordaland fylkeskommune og Universitetet i Oslo.

Stiftelsen ble opprettet 31. august 1993 og er organisert med et styre og et råd.

Eksterne lenker
---------------

* Nynorsk kultursentrum sin hjemmeside er nynorsk.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** Brønnøysundregistrene
 |
**High North Dialogue** er en årlig konferanse hvis formål er å drøfte utfordringer og muligheter for verdiskaping i Arktis og nordområdene. Den blir arrangert av Nordområdesenteret ved Handelshøgskolen Nord universitet i Bodø. 

Konferansen samler dem som er opptatt av utviklingen i og av nordområdene, inkludert politikere og byråkrater i de ulike arktiske statene, industriledere, representanter fra ulike næringer som fiskeri, turisme, olje, gass og mineraler, samt NGO-er, urbefolkning, lokale og regionale administrasjoner og akademia. Ikke minst er det en konferanse for master- og PhD-studenter, som kan ta studieemner som en del av konferansen. Hensikten med konferansen er å oppmuntre og legge til rette for dialog mellom de ulike interessene, informasjons- og erfaringsutveksling, fremme bærekraftig utvikling i nordområdene og diskutere «beste praksis»-løsninger.
Konferansen het tidligere Arctic Dialogue. 

Æresprisen High North Hero deles ut i forbindelse med konferansen. Tidligere vinnere inkluderer den amerikanske forretningsmannen Scott Minerd og tidligere finske statsministeren Paavo Lipponen.

Andre norske konferanser som omhandler nordområdene inkluderer Kirkeneskonferansen i Kirkenes og Arctic Frontiers i Tromsø.

Referanser
----------

1. ↑  «Invitation to the High North Dialogue Conference 2017». *News* **(engelsk)**. Besøkt 31. oktober 2017.
2. ↑  «Master Course |». *www.highnorthdialogue.no* **(engelsk)**. Besøkt 31. oktober 2017.
3. ↑  «High North Dialogue | The Arctic Institute». *The Arctic Institute* **(engelsk)**. Besøkt 31. oktober 2017.
4. ↑  «Previous Conferences |». *www.highnorthdialogue.no* **(engelsk)**. Besøkt 31. oktober 2017.
5. ↑  «High North Hero |». *www.highnorthdialogue.no* **(engelsk)**. Besøkt 31. oktober 2017.
**Walter D. Douglas** (født 21. april 1861 i Iowa, død 15. april 1912) var en næringslivsleder fra USA som var ombord RMS «Titanic» sammen med sin kone og deres hushjelp.

Biografi
--------

Hans foreldre hadde begge innvandret til USA, og hans far var med-grunnleggerne av Quaker Oats Company. 

Etter videregående skole begynte Douglas ved Shattuck Military Academy i Faribault i Minnesota. Han giftet seg den 19. mai 1884 og fikk to sønner. Hans kone døde i desember 1899, og i november 1907 gift han seg for andre gang. Douglas var aksjonær styremedlem i *Empire Elevator Company*, og var medlem av styret for Quaker Oats Company som faren hadde grunnlagt. Han var også direktør i *First National Bank of Minneapolis. Douglas*, og han pensjonerte seg fra denne stillingen den 1. januar 1912.

Douglas var kjent som «Captain of Industry», hadde en samlet formue på over fire millioner dollar på tidspunktet for sin død. Douglas og hans kone tilbrakte tre måneder i Europa på jakt etter møbler til sitt nye hjem i nærheten av Lake Minnetonka før de skulle til USA ombord ombord RMS «Titanic». Douglas døde på skipet og ble gravlagt i familiens mausoleum ved kirkegården i Oak Hill. Etter hans andre kones død i 1945 ble hun begravet ved siden av ham. Hans yngste sønn fra sitt første ekteskap tjenestegjorde i den britiske hæren under første verdenskrig der han ble såret to ganger.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Encyclopedia Titanica[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
**Carl Heinrich von Wedel** (født 12. juli 1712 i Göritz i Preussen, død 2. april 1782 samme sted) var en prøyssisk generalløytnant og krigsminister.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Carl Heinrich von Wedel tilhørte den pommerske uradelsslekten Wedel. Faren Georg Wilhelm var landråd i Uckermark, overrettsdirektør og arveherre på Göritz. 

### Militær karriere

Femten år gammel trådte han inn i hæren og ble i 1735 befordret til sekondløytnant. Kort etter at han ble kronet gjorde Fredrik den store ham i 1740 til kaptein og kompanisjef.

Wedel deltok i både den første schlesiske krig og den andre schlesiske krig og ble 1743 befordret til major.

I 1747 ble Wedel gift med Friederike Auguste von Broecker. Ekteparet fikk fire døtre og en sønn.

Han ble befordret til oberstløytnant i 1751 og mottok året etter Pour le Mérite. Kongen forfremmet ham til oberst i 1755. I 1756 førte han sitt regiment i syvårskrigen og deltok i trefninger ved Praha 6. mai 1757. Han ble utnevnt til regimentkommandør seks dager senere. Under slaget ved Leuthen spilte regimentet hans en nøkkelrolle og utmerket seg i en slik grad at fjorten personer tilhørende regimentet fikk Pour le Mérite.

I januar 1758 overtok Wedel infanteriregiment nr. 29 og tre uker kom han tilbake til sitt gamle regiment. Om våren ble han knyttet til beleiringskorpset ved Olmütz. Han slo tilbake Laudons angrep ved Littau 20. juni og ved Gundersdorf 28. juni. I september fikk han kommandoen over et korps for å befri Uckermark fra svenskene. Ved slutten av året var han beskjeftiget med utskrivning av rekrutter og inndrivelse av penger og hester i Zerbst, Bernburg og Dessau.

Fredrik den store befordret Wedel 22. februar 1759 til generalløytnant og i juli fikk han kommandoen over Dehna-korpset. Etter kongens ordre gikk han til angrep på overlegne russiske styrker i Kay og led nederlag. Under slaget ved Kunersdorf ble han alvorlig såret. Av helseårsaker ble han i 1760 tvunget til en lengre ferie.

### Politisk virke

Etter minister von Kattes død gav kongen ham ansvaret for hærforvaltningen. Den 27. januar 1761 ble Wedel utnevnt til Preussens første krigsminister med ansvar for magasin- og proviantvesen, marsj- og innkvarteringssaker og militærvaisenhus. Han tok avskjed den 4. september 1779.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Engelmann, Joachim: *Friedrich der Große und seine Generale*, Friedberg 1988.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
**Charles Samuel Braude** (født 23. mai 1915 i Christiania, død 5. august 1991) var en norsk bokser. Under andre verdenskrig satt han som fange i Berg interneringsleir utenfor Tønsberg på grunn av sitt jødiske opphav. Foreldrene og to av søsknene ble deportert og drept i utryddelsesleiren Auschwitz.

I årene 1935–1940 var Charles Braude Norges beste bokser i flue- og bantamvekt. Han representerte Norge i flere internasjonale konkurranser. Foreldrene Sara og Benzel forlot Litauen omkring 1910 på grunn av jødeforfølgelsene der. Han var gift med en «arisk» kvinne og ble ikke deportert til konsentrasjonsleir, han satt i stedet internert i Berg leir fra 1942 til frigjøringen i mai 1945. Søsteren kom seg til trygghet i Sverige, mens foreldrene Bertha (også omtalt som Sara) og Benzel samt to brødre ble deportert til Auschwitz og drept. Broren Harry Braude opptrådte i filmen «De vergeløse» (1939), regissert av Leif Sinding. Harry Braude døde i Auschwitz; antagelig ble han slått i hjel av en vakt. Broren Isak døde i Auschwitz 7. januar 1943.

Braude spilles av Jakob Oftebro i filmen *Den største forbrytelsen* (2020), basert på Marte Michelets bok *Den største forbrytelsen - Ofre og gjerningsmenn i det norske holocaust*.

Referanser
----------

1. ↑  «60 år». *Arbeiderbladet*. 22. mai 1975. s. 18.
2. ↑  «Dødsannonse : Charles Samuel Braude». *Arbeiderbladet*. 8. august 1991. s. 32.
3. ↑  Arbeidernes idrettsforbund (1939). *Beretning 15. mai 1935 - 15. mai 1939*. Oslo.
4. ↑  «Marte Michelet bretter ut vår nasjonale skam». *Aftenposten*. Besøkt 30. oktober 2015.
5. ↑  «Norske jøder angitt av vanlige folk». *NRK*. Besøkt 30. oktober 2015.
6. ↑  «Månedens gjenstad for juli». *Jødisk Museum*. Arkivert fra originalen 19. november 2015. Besøkt 30. oktober 2015.
7. ↑  Bruland, Bjarte: *Øyenvitner*. Lysaker: Dinamo forlag, 2012.
8. ↑  «Filmanmeldelse «Den største forbrytelsen»: Oj, en ordentlig god norsk «storfilm»». *www.vg.no*. 20. desember 2020. Besøkt 28. desember 2020.

Litteratur
----------

* Michelet, Marte: *Den største forbrytelsen*. Gyldendal, 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Charles Braude bokser, fra Oslobilder (Oslo Museum)
* Charles Braude med landslaget i boksing, fra Oslobilder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret

 |
**Sisyphini** er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.

Utseende
--------

Middelsstore (gjerne ca. 1 centimeter), mer eller mindre svarte biller. Fargen blir ofte skjult av tørr møkk som dekker mye av overflaten. Hodet er rundet uten horn eller utvekster, dekkvingene ganske korte og brede, de dekker ikke bakkroppsspissen. Gruppen utmerker seg særlig med svært lange bein, spesielt mellom- og bakbeina er kraftig forlengede.

Levevis
-------

Disse billene ruller møkk sammen til baller og graver dem ned, ofte ganske dypt, i bakken. Hannen og hunnen samarbeider om dette, men når gangen er ferdig og etter at de har paret seg, flyr hannen bort mens hunnen blir igjen i gangen for å ta seg av larvene som etter hvert klekkes. Hun holder møkkballene frie for rovdyr og uønsket soppvekst til larvene er fullvoksne, noe som gjerne tar flere måneder. Disse billene er oppkalt etter den greske sagnhelten Sisyfos, som ble straffet av gudene ved at han måtte rulle en tung stein opp en bakke, men aldri greie å fullføre dette.

Utbredelse
----------

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
					- Stammen Sisyphini Mulsant, 1842
						* Slekten *Neosisyphus* Müller, 1942 - 22 arter
						* Slekten *Nesosisyphus* Vinson, 1946 - fire arter
						* Slekten *Sisyphus* Latreille, 1807 – 36 arter, én art i Europa:
							+ *Sisyphus schaefferi* (Linnaeus, 1758)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sisyphini* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Sisyphini* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Sisyphini* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Sisyphini* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase over europeiske dyr Arkivert 2. juni 2017 hos Wayback Machine.
Denne artikkelen er under arbeid. Som leser bør du være forberedt på at den kan være uferdig, og at innholdet kan endre seg fra dag til dag. Som bidragsyter bør du være forberedt på redigeringskollisjoner; det kan være lurt å kopiere teksten din til en annen tekstbehandler før du lagrer. Diskuter gjerne artikkelens struktur og innhold på diskusjonssiden.
Vent gjerne med redigeringer til *under arbeid* er fjernet. Takk!

 Denne siden har ikke blitt redigert på 14 dager, så denne malen («arbeid pågår») kan nå fjernes. Klikk her, fjern malen og lagre. (Klikk alternativt her for å få hele artikkelteksten inn i redigeringsvinduet snarere enn bare første avsnitt.) Redigeringsforklaringen er ferdig utfylt, så du må endre den hvis du gjør noe annet enn å fjerne malen.

**Utredning om landets inddelingsnavne** var en anbefaling om bruk av "norske" skrivemåter på geografiske navn i Norge, utgitt i 1915. Formålet var ved å ta utgangspunkt i historiske, sågar norrøne navn, som grunnlag for å fjerne danske skrivemåter på geografiske inndelingsnavn i Norge, og erstatte disse med (ny)norske navn.

Referanser
----------

Falk, Hjalmar (1915). *Utredning om landets inddelingsnavne*. xx#: [s.n.]
***Norsk filosofisk tidsskrift*** er et norsk forskningstidsskrift, og regnes som viktigste fagtidsskrift for filosofer utgitt i Norge. Tidsskriftet inneholder artikler, bokmeldinger og debattinnlegg. Norsk filosofisk tidsskrift utgis av Universitetsforlaget med støtte fra Norges forskningsråd. Norsk filosofisk tidsskrift retter seg mot forskere, lærere og studenter i filosofi. Tidsskriftet kommer ut fire ganger i året og publiserer hovedsakelig på norsk. Fra og med 2017 er tidsskriftet åpent tilgjengelig (open access). 

De fire filosofiske fagmiljøene ved Universitetene i Oslo, Trondheim, Bergen og Tromsø veksler på å ha redaktøransvar. De siste redaktørene har vært Reidar Maliks og Einar Bøhn (2015-2019), Kjersti Fjørtoft fra Tromsø (2010-14), Ingebjørg Seip fra Trondheim (2006-09), Lars Fredrik H. Svendsen fra Bergen (2002-05) og Arne Johan Vetlesen fra Oslo (1998-2001).

Tidsskriftets redaktører er idag (2023) Heine Alexander Holmen og Cathrine Victoria Felix, med Espen Dyrnes Stabell som redaksjonssekretær.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISSN **·** ISSN
 |
Stabburet i Fredrikstad. Bilde fra Nasjonalbibliotekets samlinger.
**Stabburet matsenter** (egentlig Stabburet matcenter) var et supermarked i Fredrikstad. Gunnar Nilsen (kjent som «*Stabbur-Nilsen*» ) etablerte seg med krambu i 1936, og utvidet i 1962 til det som ble matsenteret. Han etablerte også matvareproduksjonsfirmaet Stabburet.

En spesiell butikk
------------------

Stabburet Matsenter var i mange år Norges største matvarebutikk, målt i gulvareal.[] Butikken skilte seg tidlig ut ved å ha ferskvareavdeling med egenproduserte varer og drev egenimport av eksotiske varer og produkter fra utlandet som den gangen ikke var å få i andre butikker i Norge. På grunn av dette hadde butikken mange faste kunder utenfor byen, blant annet fra Oslo.[] Øl ble det imidlertid aldri solgt i butikken i Gunnar Nilsens levetid. Nilsen var nemlig aktiv avholdsmann, og var villig til å miste noen kunder på grunn av dette valget. Nilsen arbeidet mye i butikken selv, og hver gang en kunde spurte hvor ølet sto, henviste han dem høflig til konkurrenten over gaten. Butikken var også en foregangsbedrift på service, den hadde lenge eget pakkepersonale som pakket varene i poser for kundene og egen bestillingstjeneste der kundene over telefon kunne bestille varer kjørt hjem til seg. I annen etasje i bygget ble det drevet kafeteria.

Etter Stabbur-Nilsen
--------------------

Familien Nilsen drev Matsenteret fram til 1984, da butikken ble solgt til andre. I årene som fulgte begynte butikken å endre seg til å bli en mer konvensjonell matbutikk. Vareutvalget ble mer standardisert og mange av de egenimporterte varene forsvant grunnet at de ikke lenger lønte seg. Etter at Nilsen og hans kone begge gikk bort på 1980-tallet, gikk man bort fra grunnleggerens prinsipp og begynte å selge øl for første gang i butikkens historie. Butikken merket også hardere konkurranse fra større butikker i nyetablerte kjøpesentre utenfor Fredrikstad sentrum. Samtidig ble bygningen butikken hadde holdt til i en årrekke innlemmet i kjøpesenteret Torvbyen. På 1990-tallet ble butikken kjøpt opp av Stein Erik Hagen og ble en del av dagligvarekjeden Rimi. Vareutvalget ble justert etter kjedens standard og framsto fra da av som en vanlig Rimibutikk (ferskvaredisken ble imidlertid beholdt som før). Alle spor etter Gunnar Nilsens spesielle matsenter var nå i praksis borte, med unntak av et skilt med butikkens gamle logo som fikk henge igjen over inngangsdøra inne i Torvbyen som et minne.

Nedleggelse
-----------

Rimi Torvbyen, som etter overtagelsen var butikkens offisielle navn, ble stengt og lagt ned i mars 2009 på grunn av sviktende omsetning og hard konkurranse fra en annen matbutikk i kjøpesenteret. Butikkens lokaler i Torvbyen ble ikke umiddelbart overtatt av en annen forretning, da selve senteret skulle bygges ut samme vår og butikkens gamle lokaler ble berørt av utbyggingen. Det er dog på det rene at det ikke vil bli noen ny dagligvarehandel der butikken lå, og Stabburet Matsenters æra er utvilsomt over.

Referanser
----------

1. ↑  «Åpningen av supermarkedet Stabburet i 1962». *Fredriksstad Blad* **(norsk)**. Besøkt 1. november 2023.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for FinlandFinland Finland |
| Langrenn |
| Langrenn Junior-VM på ski |
| Gull | 2023 Whistler | 10 km fristil |
| Sølv | 2022 Lygnasæter | 10 km klassisk |
| Sølv | 2021 i Finlands flagg Vuokatti | 4x5 km stafett |
| Langrenn Vinter-EYOF |
| Gull | 2022 i Finlands flagg Vuokatti | 10 km fri |
| Gull | 2022 i Finlands flagg Vuokatti | 7,5 km klassisk |
| Bronse | 2022 i Finlands flagg Vuokatti | 4x5 km miksstafett |

**Niko Anttola** (født 13. februar 2003) er en finsk langrennsutøver, som representerer klubben Visa Ski Team Kemi.

Han tok gull på 10 km fristil i junior-VM på ski 2023 og fikk sølv på 10 km klassisk under junior-VM på ski 2022 og fikk to individuelle gullmedaljer under vinter-EYOF 2022 i Finland.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2019/20

Den 16. november 2019 deltok Anttola i sitt første FIS-renn, og kom der på 29.-plass på 15 km fri teknikk. Han deltok i det finske juniormesterskapet i langrenn, og kom der på andreplass på 20 km og femteplass på sprinten.

### Sesongen 2020/21

Junior-VM på ski 2021 ble arrangert i Finland, og Anttola kom der på åttendeplass på 10 km fri teknikk og 20.-plass på 30 km. På 4 x 5 km stafett kom Finland på andreplass. Under det finske juniormesterskapet fikk han to medaljer, han vant 20 km fellesstart og kom på andreplass på 15 km klassisk. Han deltok også i det finske mesterskapet på ski, og kom der på 19.-plass på 15 km klassisk.

### Sesongen 2021/22

I januar 2022 kom han på niendeplass på 15 km klassisk under det finske mesterskapet på ski, og han fikk bronse på 30 km klassisk under det finske juniormesterskapet. Han ble tatt ut til å representere Finland under junior-VM på ski 2022, og han fikk der sølv på 10 km klassisk, bak Savelij Korostelev. På 30 km fellesstart kom han på åttendeplass, og på stafetten kom Finland her på niendeplass. Anttola deltok i langrenn under Vinter-EYOF 2022 (European Youth Olympic Winter Festival), og vant der 10 km fri teknikk og 7,5 km klassisk, og han fikk også bronse på miksstafetten, der han gikk sammen med Ike Melnits, Elsa Torvinen og Fanny Kukonlehto.

Sesongen 2022/23
----------------

Han tok gull på 10 km fristil i junior-VM på ski 2023 i Whistler. I ski-VM 2023 i Planica gikk han ankeretappen på Finlands lag som tok sølv på 4 × 10 km stafett.

Referanser
----------

1. ↑  FIS - *Niko Anttola - Results 2020*, besøkt 28. mars 2022.
2. ↑  FIS - *Niko Anttola - Results 2021*, besøkt 28. mars 2022.
3. ↑  FIS - *Niko Anttola - Results 2022*, besøkt 28. mars 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Niko Anttola – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
**Othniel Charles Marsh** (født 29. oktober 1831 i Lockport, New York, død 18. mars 1899 i New Haven, Connecticut, var en amerikansk paleontolog som fant mange dinosaurarter under det berømte Beinkrigene som stod mellom ham og konkurrenten Edward Drinker Cope.

Marsh ble i 1866 professor i paleontologi ved Yale College i New Haven og i 1882 samtidig paleontolog ved U.S. Geological Survey. Fra mange ekspedisjoner til Rocky Mountainss avleiringer med fossil brakt han hjem så rike samlinger av virveldyr, særlig av krypdyr, fugler og pattedyr, at arbeidene bygget på dette materialet i flere henseender syntes å omforme oppfatningen av den geologiske historien til de nevnte dyregruppene. Det var først og fremst han som spredte omtalen av hesperornithes. Han hadde også mye stor betydelse for kunnskapen om dinosaurer.

Marsh beskrev de fleste av Nord-Amerikas pattedyr funnet i jura- og krittformasjonene. Selv om han ikke rakk å gjøre full vitenskapelig bruk av mer enn en del av det rike materialet han samlet inn, skrev han likevel flere viktige arbeider, som f.eks. *Introduction and Succession of Vertebrate Life in America* (1877), *Odontornithes: A Monograph on the Extinct Toothed Birds of North America* (1880), *Dinocerata: A Monograph of an Extinct Order of Gigantic Mammals* (1884) og *The Dinosaurs of North America* (1896). Et svært stort antall beskrivnelser av funnene hans ble publisert i "American Journal of Science and Arts".

Priser og utmerkelser (utvalg)
------------------------------

* 1877 – Bigsbymedaljen

Referanser
----------

1. ↑  «Othniel Charles Marsh». *Scientific American*. 54 (18): 279–281. mai 1886. doi:10.1038/scientificamerican05011886-279.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
* Marsh, Othniel Charles i *Nordisk familjebok* (2. utgave, 1912)
Kratere på Kamerun-fjellet etter utbruddet i 2000.
Vulkankrateret til Hverfjall på Island.
Et **vulkankrater** er en skål- eller traktformet senkning (kjegle) i jordoverflaten, forårsaket av vulkansk aktivitet. Under vulkanutbrudd strømmer lava, vanndamp, vulkansk aske og andre vulkanske utslipp ut gjennom krateret, som utgjør den siste delen av vulkanrøret som fører fra det underjordiske magmakammeret til overflaten. Krateret er vanligvis sirkelformet og kan variere i størrelse fra noen få meter til flere kilometer. Under enkelte typer store og voldsomme utbrudd kan vulkanens magmakammer tømmes tilstrekkelig til at jordoverflaten over det synker inn og danner en kaldera, som på overflaten kan forveksles med et vulkankrater. 

På de fleste typiske vulkaner befinner krateret seg på toppen av fjellet som er blitt dannet av lava og annet materiale fra tidligere utbrudd i vulkanens historie. Dette kalles et «toppkrater» og vulkaner av denne typen har vanligvis en konisk form. Vulkankratere kan også finnes på vulkanens sider, og et slikt krater kalles vanligvis «flankekrater». Noen vulkankratere kan via nedbør eller smeltet snø og is bli helt eller delvis fylt av vann og danne en kratersjø.

Brutte kratere har en mye lavere kant på den en siden. Et krater kan bli brutt av eksplosjoner eller av lava under et utbrudd, eller det kan bli brutt gjennom senere erosjon.

Enkelte vulkaner, så som maarer, består bare av krateret, uten noe tilhørende fjell. Disse vulkanske eksplosjonskraterne blir dannet når magma stiger gjennom vannmettede bergarter og forårsaker et freatisk utbrudd. 

Ikke alle vulkaner danner kratere.

Se også
-------

* Vulkan
* Caldera

Eksterne lenker
---------------

* (en) Volcanic craters – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin
 |