recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nordsjøreddik** (latin: *Cakile maritima* ssp *integrifolia*) er en ettårig plante av strandreddikslekten i korsblomstfamilien *(Brassicaceae)*, som vokser langs kysten i strandsonen. Den er 10–55 cm lang og krypende eller svakt oppreist. Nordsjøreddik har forgrenede stilker og lyst blå eller bleklilla blomster. Frøene flyter og spres over havet.

Planten er forgrenet, har svært smale lansettformede blader som er svakt flikete og bredest ytterst. Bladene er tidvis flikete spatelformet og kjøttfulle (sukkulente). Fargen på stilk og blader er dypt grønn eller blekgrønn, i tørkeperioder med overgang mot gult.

Blomstene er blekt blå, blekt lilla eller blåhvite. De har fire små kronblad, 5–8 mm lange, med gul blomsterbunn. Blomstene sitter 2–6 stk i en blomsterklase. Blomstringen skjer i juli-september.

Om høsten dannes en 10–25 mm lang, dypgrønn skulpe som er toleddet med et nedre skulpeledd som mangler horn.

Underarter
----------

Det finnes i alt fire underarter av strandreddik i vår del av verden, som er svært vanskelige å skjelne fra hverandre visuelt:

* Strandreddik, *Cakile maritima* ssp *maritima)*
* Østersjøreddik, *Cakile maritima* ssp *baltica)* fra Østersjøen til Sør-Norge
* Nordsjøreddik, *Cakile maritima* ssp *integrifolia)* fra Mandal til Fræna
* Ishavsreddik, *Cakile maritima* ssp *islandica)* fra Nord-Trøndelag til Finnmark, Island og Færøyene

Alle underarter og varianter er ettårige og har svært like utseende.

Utbredelse
----------

I Norden vokser Nordsjøreddik langs vestkysten av Danmark og i Norge langs kysten fra Mandal til Fræna.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Nordsjøreddik* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Nordsjøreddik* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Nordsjøreddik* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Jan Staubo** (født 28. september 1920, død 15. juni 2003) var en norsk skipsreder, krigsflyger, tennisspiller, ishockeyspiller og bandyspiller. Han var medlem av Den internasjonale olympiske komité (IOC) (1966–2000) og ble utnevnt til æresmedlem i organisasjonen.

Staubo var norgesmester i tennis åtte ganger, norsk mester i ishockey og deltok på landskamper i bandy. Han var president i Norges Tennisforbund og styremedlem i Norges Idrettsforbund i to perioder.

Staubo og kameraten Bjørn Heger forsøkte å komme seg til Storbritannia etter den tyske okkupasjonen av Norge i 1940. De ble arrestert og internert i Falstad fangeleir. Staubo klarte å rømme fra Falstad ved å slå ned to vakter og kom seg til Storbritannia.

Under andre verdenskrig kom Staubo seg til Canada og Little Norway. Som student forlot Staubo Norge ombord på MK «Sigurd» 13. mars 1941 og ankom Lerwick 16. mars.. Etter flygerutdanning kom Staubo til den norske 332 skvadron. 19. august 1942 deltok flere flyenheter, deriblant 332 skvadron, som flystøtte for de allierte landgangsstyrkene i Dieppe-raidet. Staubo kom i kamp med flere tyske Focke-Wulf Fw 190, og ble skutt ned. Etter å ha blitt tatt til fange av tyskerne, ble han skutt i brystet under fluktforsøk fra tog. Etter å ha blitt avvist på flere tyske sykehus, ble han i siste liten operert og reddet. Til tross for flere rømningsforsøk, satt han i tysk fangenskap resten av krigen.

Meritter
--------

### NM-titler i tennis

* 1939, double utendørs (med Ragnar Hagen)
* 1947, double utendørs (med Ragnar Hagen)
* 1948, single utendørs (kongepokal)
* 1949, single innendørs
* 1950, single utendørs (kongepokal), 1950, single innendørs, double innendørs (med Birger Brem)
* 1951, double utendørs (med Nils Erik Hessen)

Referanser
----------

1. ↑  Ottosen, Kristian (1998). *Redningen: veien ut av fangenskapet våren 1945*. Oslo: Aschehoug. ISBN 8203223044.
2. ↑  Ulstein, Ragnar (1920-) (1979). *Englandsfarten*. Oslo: Samlaget. s. 305. ISBN 8252109837.

Kilder
------

* Norsk idrettsleksikon (Tom A. Schanke, 2011

Litteratur
----------

* Cato Guhnfeldt.*Spitfire Saga. Pionértid – Bind I,* 2009, Wings. ISBN 9788299807104
	+ *Spitfire Saga. Sommeren 1942/Dieppe* – Bind II, 2009, Wings. ISBN 9788299807111
	+ *Spitfire Saga. Full innsats – Bind III,* 2010, Wingsi. ISBN 9788299807128
	+ *Spitfire Saga. Mot overtak i luften –* Bind IV, 2013, Wings. ISBN 9788299807135
	+ *Spitfire Saga. 132 Wing/Invasjonen;* Bind V, 2014, Wings. ISBN 9788299807142I

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Sfærisk astronomi** er grenen av astronomi som brukes til å bestemme objekters posisjon på himmelkula, observert på en spesiell dato, tid og sted på jorda. Den avhenger av den sfæriske geometriens matematiske metoder og astrometriens målinger.

Dette er den eldste grenen av astronomien og dateres tilbake til oldtiden. Observasjoner av himmelobjekter har vært, og fortsetter å være, viktig for religiøse og astrologiske formål, i tillegg til tidtaking og navigasjon. Vitenskapen som handler om å måle himmelobjekters posisjon på himmelen er kjent som astrometri.

De primære elementene i sfærisk astronomi er koordinatsystemer og tid. Koordinatene til objekter på himmelen listes opp ved bruk av ekvatorialkoordinater, som er basert på projeksjonen av jordas ekvator på himmelkulen. Et objekts posisjon er i dette systemet gitt ved rektascensjon (α) og deklinasjon (δ). Breddegraden og lokal tid kan så bli brukt til å utlede objektets posisjon uttrykt i horisontalkoordinater, som består av høyde og asimut.

Se også
-------

* Astrometri
* Himmelmekanikk
* Astronomisk navigasjon
* Daglig bevegelse
* Formørkelse
* Ekliptikken
* Elongasjon
* Epoke
* Jevndøgn
* Edmund Halley
* Astronomiens historie
* Jyotisha
* Keplers lover for planetenes bevegelser
* Okkultasjon
* Parallakse
* Prograd bevegelse
* Retrograd bevegelse
* Siderisk tid
* Solverv

Litteratur
----------

* Robin M. Green, *Spherical Astronomy*, 1985, Cambridge University Press, ISBN 0-521-31779-7
* William M. Smart, edited by Robin M. Green, *Textbook on Spherical Astronomy*, 1977, Cambridge University Press, ISBN 0-521-29180-1.

Eksterne lenker
---------------

* Professor Vincents kursnotater ved University of St. Andrews
* Fra Stephen Tonkins astronomiveiledninger
* Fra professor Kirkmans veiledninger ved College of Saint Benedict + Saint John's University

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** NKC
 |
Nordskot
**Nordskot** (lulesamisk: *Nuorttavágge*) er ei bygd i Steigen kommune i Nordland. Den ligger ytterst på halvøya mellom Leinesfjorden og Skotsfjorden. Bygda har ca. 80-100 innbyggere, som i sommerhalvåret øker til rundt 150. Nordskot er endepunkt for fylkesvei 635 fra Saursfjord. Utenfor Nordskot ligger Grøtøya, som i tidligere tider var siste stopp før Vestfjorden for de åpne båtene på vei til Lofotfisket. Hvert år arrangeres Vestfjordseilasen.

I 2010 kjøpte eventyreren Børge Ousland øya Mannshausen som ligger 500 m fra hurtigbåtkaia på Nordskot. I juni 2015 startet Ousland driften av *Manshausen Island Resort* på øya.

I 2015 kjøpte eventyreren Randi Skaug øya Naustholmen.

I 2016 ble Villa Haugen Boutique Hotel åpnet på Grøtøya.

Nordskot hurtigbåtkai har anløp av Nordlandsekspressen som går mellom Bodø og Svolvær.

Referanser
----------

1. ↑  Gunnar Grytøyr (23. juli 2010). «Polfarer med øy i Steigen». *nord-salten.no*. Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 16. februar 2022.
2. ↑  «Om oss». *Naustholmen* **(norsk)**. 19. januar 2016. Besøkt 16. februar 2022.
3. ↑  «Eiere». *villahaugen.com* **(norsk)**. Besøkt 16. februar 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Et liv for et liv*** (originaltittel: *Жизнь за жизнь*) er en russisk stumfilm fra 1916, regissert av Jevgenij Bauer.

Handling
--------

Den velstående fru Khromova har en biologisk datter, Musya, og en adoptiv-datter ved navn Nata. Kjøpmannen Zhurov er forelsket i Nata, og håper å en dag gifte seg med henne. Men hun ønsker ikke å forplikte seg enda. Når Zhurov introduserer vennen sin prins Bartinsky for familien hennes, blir begge de unge kvinnene snart forelsket i den flotte - men uansvarlige - prinsen.

Prinsen blir snart forelsket i Nata, men på grunn av hans enorme gjeld bestemmer han seg for å gifte seg med Musya i håp om å få tak i medgiften hennes. Nata gifter seg kort tid senere med Zhurov. Men fru Khromova er fremdeles veldig urolig, og bekymrer seg for at ekteskapet deres neppe vil få den ansvarsløse prinsen til å forandre vaner.

Skuespillere
------------

* Olga Rakhmanova som Mrs. Khromova
* Lidija Koreneva som Musja Khromova
* Vera Kholodnaya som Nata Khromova
* Vitold Polonskij som Vladimir Bartinskij
* Ivane Perestiani som Zjurov

Referanser
----------

1. ↑  Воронежцев приглашают посмотреть немой фильм с «живой» озвучкой
2. ↑  Жизнь за жизнь

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Et liv for et liv* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (nl) *Et liv for et liv* på MovieMeter Rediger på Wikidata
Indias landhockelag OL 1936
**Shabban Shahab-ud-Din** (født 8. november 1909, død 6. januar 1983) var en indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Shahab-ud-Din ble olympisk mester i landhockey under OL 1936 i Berlin. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. India vant sitt tredje strake gull. Det var ti lag med i turneringen og India vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 20-0. I semifinalen slo de Frankrike med 10-0 og i finalen Tyskland med 8-1. Shahab-ud-Din spilte fire kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Gull **Gull** i landhockey (India)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Shabban Shahab-ud-Din – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Shabban Shahab-ud-Din – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Shabban Shahab-ud-Din – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Shabban Shahab-ud-Din – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Shabban Shahab-ud-Din – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
***Et siste ansikt*** er en roman av Arne Lygre, utkommet på Aschehoug i 2006. Lygre er mest kjent som dramatiker, og *Et siste ansikt* er den første romanen hans.

Romanen åpner på en benk i parken, der en eldre mann nærmer seg og tar kontakt med en enda eldre dame, etter – som det viser seg – å ha spionert på henne i lengre tid. De to oppnår en viss menneskelig kontakt, men kontakten avbrytes. For det meste har de sittet sammen i taushet, men han har fått vite at hun har sangstemme, og at hun holder en spesiell form for konserter: Hver kveld går hun ned i kjelleren i blokka der hun bor, og synger inn i ventilasjonsanlegget, slik at det kan høres som et svakt ekko på alle bad i blokka.

Etter at de en stund ikke har sett hverandre, oppsøker mannen badet i leiligheten hennes på det tidspunktet da hun er i kjelleren og synger. Hun overrasker han sovende på badegolvet. Fra nå blir han en daglig gjest i stua. En skjønner at de begge holder tilbake opplysninger om seg sjøl, og lengter etter å åpne seg. En dag sier hun at hun har drept, for deretter å kaste han ut og nekte han å komme igjen.

Kontakten gjenopptas etter at hun har falt og brukket lårhalsen og trenger hans hjelp. Det viser seg at "drapet" skjedde under krigen, i en tysk konsentrasjonsleir, der hun en gang for å redde livet måtte peke ut en annen kvinne til å bli ofra i hennes sted. Nå har hun fått invitasjon til en minnemarkering i den samme leiren – som eneste gjenlevende fange. Det er snakk om en 70-årsmarkering, og her blir det klart at romanhandlinga ikke foregår i samtida, men noen år inn i framtida.

Kvinnen er avvisende til å takke ja til invitasjonen – av prinsipielle grunner. Erkjennelsen av at dagens statsledere tillater at det også i dag skjer etnisk rensing med tilhørende konsentrasjonsleirer – er for henne et bevis på at minnemarkeringer er uten verdi. 

Mannens bitre hemmelighet er at han en gang var med på å mobbe en arbeidskamerat med døden til følge. Det viser seg at han hele tida har visst at kvinnen er mor til den døde, og at det er den egentlige grunnen til at han har oppsøkt henne. Nå får han mulighet til å sone sin skyld, når kvinnen blir stadig svakere, og han blir hennes oppofrende pleier like inn i døden. Etter at kvinnen er død, antar imidlertid mannens behov for soning groteske og makabre former.

*Et siste ansikt* skifter mellom to stemmer og to synsvinkler – hans og hennes. Mannens historie gjengis i tredje person, mens kvinnens del av historia kommer som gjenfortelling. Et særegent grep fra forfatterens side er å la jeg-fortellinga holde fram etter døden – ikke som en sjel eller ånd fra det hinsidige, men som kropp som dekomponeres.

Rent typografisk bryter romanen seg ut av sine sjangergrenser. Den er satt med ujevn høyremarg, og kan dermed minne om prosadikt. I tillegg inneholder den lange replikkvekslinger som stedvis får den til å minne om en tekst for scenen.

Et hovedtema i *Et siste ansikt* er hvilken skyld vi bærer for andre menneskers skjebne når omstendighetene presser oss inn i ekstreme situasjoner, og hvilke lærdommer vi trekker av fortidige handlinger – egne og andres.

Portal: Litteratur
***Et rep og en colt 45*** (fransk originaltittel: *Une corde un colt…*) er en spagettiwestern fra 1968 regissert av Robert Hossein med Michèle Mercier og Hossein selv i hovedrollene.

Filmen var en internasjonal samproduksjon mellom Frankrike og Italia og ble dubbet til en rekke språk, blant annet engelsk.

Handling
--------

Will Rogers, patriark i en velstående familie, tvinger Caine-brødrene - Ben, Thomas og Eli - til å selge husdyrene deres. Som gjengjeldelse stjeler brødrene en forsendelse med gullmynter på vei til Rogers. Ben blir deretter lynsjet av Rogers, og Bens kone Maria blir tvunget til å se på. Rogers kjører senere til Thomas og Elis ranch, og brenner ned hjemmet deres.

Drevet av hevn, reiser Maria til en spøkelsesby omgitt av sanddyner, hvor hun møter den eneste innbyggeren, Manuel. Han hadde tidligere et romantisk forhold med Maria, og var venn med Ben. Maria ber ham hevne Ben på hennes vegne. Selv om Manuel er motvillig og skeptisk, godtar han tilbudet hennes.

Medvirkende
-----------

* Michèle Mercier - Maria Caine
* Robert Hossein - Manuel
* Guido Lollobrigida (som Lee Burton) - Thomas Caine
* Daniele Vargas (som Daniel Vargas) - Will Rogers
* Michel Lemoine - Eli Caine
* Anne-Marie Balin - Johanna Rogers/Diana Rogers
* Serge Marquand - Larry Rogers
* Pierre Hatet - Frank Rogers
* Philippe Baronnet - Bud Rogers
* Pierre Collet - Sheriff Ben
* Ivano Staccioli - Vallee Brother
* Béatrice Altariba - Saloon Woman
* Benito Stefanelli - Ben Caine

Andre titler
------------

Engelsk: ***Cemetery Without Crosses***, ***The Rope and the Colt***. Fransk: ***Une corde un Colt***. ...Italiensk: ***Cimitero senza croci***. Tysk: ***Friedhof ohne Kreuze***.

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 10. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Et rep og en colt 45* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Et rep og en colt 45* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Et rep og en colt 45* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Et rep og en colt 45* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Et rep og en colt 45* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Et rep og en colt 45* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Nordsjø-ulykken 1978** var en helikopterulykke som inntraff i Nordsjøen 161 km (87 nautiske mil) nordvest for Bergen den 26. juni 1978. 18 personer omkom i ulykken.

Ulykken inntraff da et Sikorsky S-61 helikopter fra Helikopter Service under flyvning fra Bergen til Statfjordfeltet styrtet i havet sørøst for oljeplattformen. Ombord var 16 passasjerer og to besetningsmedlemmer. Alle omkom, og av de omkomne var det 13 nordmenn. 

Undersøkelsen etter ulykken konkluderte med at den direkte årsaken til ulykken var ifølge Flyhavarikommisjonen at et hovedrotorblad løsnet fra festet i rotorhodet på helikopteret som følge av et tretthetsbrudd. Helikopteret fløy i rundt 1000 fots høyde og styrtet i sjøen, før det sank på ca. 200 meters dyp.

Undersøkelsen avdekket en svakhet i spindelene som fester rotorbladene i rotorhodet, noe som medførte en endring i konstruksjonen.

Referanser
----------

1. ↑  Aftenposten.no – Tidligere helikopterulykker i Nordsjøen[*død lenke*] (Publisert 8. september 1997, besøkt 14. mai 2009)

Eksterne lenker
---------------

* Flyhavarikommisjonens rapport fra helikopterulykken i Nordsjøen 26. juni 1978 (Fra Statens havarikommisjon for transport)
**Timoteus I** (klassisk syrisk: ܛܝܡܬܐܘܣ ܩܕܡܝܐ; *Tīmáṯeaos qadmáyá*, født i 727 eller 728 i Hazza i Adiabene, død 9. januar 823) var en av de fremste patriarkene i Østens kirke. Han ble høyt skattet som forfatter og kirkeleder.[]

Timoteus nevnes for første gang i kildene som biskop av Beth Bagash i 769/770.[]

Som patriark reformerte han kirkeprovinsenes administrasjon i kirken, blant annet ved å gi metropolittene i misjonsområdene («de ytre provinser») større selvstendighet, samtidig som de ble utelukket fra deltakelse under patriarkvalget.[] Disse reformene bidro til kirkens sterke vekst i Sentral-Asia.[]

Han forfattet en rekke vitenskapelige, teologiske, liturgiske og kanoniske skrifter. Omtrent 59 av skriftene har overlevd til moderne tid.[] Her drøftes og fattes avgjørelser om bibelske og teologiske spørsmål, og de gir et godt innblikk i kirkens liv.[]

Referanser
----------

1. 1 2   Catalogue of the Library of the Pontifical University of the Holy Cross, Pontificia Università della Santa Croce ID 109229, besøkt 17. mars 2020[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** BNE
 |
**Nordstrand Basketball Club** (NBC) ble formelt stiftet 20. april 1968. Klubben har i dag seniorlag i 1. divisjon for kvinner, og i 2. divisjon for menn, i tillegg til en håndfull lag i yngre årsklasser.

Klubben har hjemmebane i gymsalen til Nordseter skole (Oslo), men har også treninger i flere andre haller i byen grunnet plassmangel på skolen.

Dommere
-------

Klubbens første Forbundsdommer var Ole Sorthe. I 2000 fikk klubben sin andre Forbundsdommer, Andreas Lind, som fortsatt er aktiv. I årene etter har klubben hatt flere dommere på øverste nivå, og klubben har for tiden én FIBA-dommer (Per-Kristian Larsen), og fire Forbundsdommere (Mindaugas Brusokas, Andreas Lind, Per Røgeberg og Sigurd Virik).

Historie
--------

I 60-årene var idretten på Nordstrand gymnas organisert gjennom idrettslaget Noril, i skoleåret 65/66 startet de forsiktig opp en basketballgruppe. En av ildsjelene var Einar Engebretsen og i gruppens 2 første leveår var det ikke noe organisert seriespill. Skoleåret 1967/68 deltok Noril i en serie organisert av studentene i Oslo, serien bestod av studentlag og lag fra gymnas i Oslo. Vinteren 1968 deltok lagene til Nordstrand gymnas i Østlandsmesterskapet i basketball for gymnas hvor de fikk kraftig stryk av lagene fra Oslos vestkant, Asker og Bærum. Disse skolene hadde elever som allerede var engasjert i det første basketmiljøet som sakte hadde utviklet seg i årene som var gått siden den spede basketbegynnelsen i Norge. Ullern IF dannet basketballgruppe i 1956 og Bærum Basket ble stiftet i 1963. Nordstrand gymnas hadde i 60- og begynnelsen av 70-årene en meget driftig gymnastikklærer, Arvid Hellesund, som før sin utdannelse på Statens gymnastikkskole hadde stiftet bekjentskap med spillet mens han var i Canada i tjeneste for Marinen. Hellesund ville gi sine ivrigste basketelever muligheten til å revansjere tapene i Østlandsmesterskapet og sammen tok de kontakt med Nordstrand Idrettsforening (NIF). I noen måneder ble det forsøkt å danne en basketballgruppe i NIF og man hadde en slags låneavtale der håndballspillere fra NIF fylte opp lagene når man manglet spillere.

Basketspillerne fant ut at man var best tjent med å stå på egne ben, så de nødvendige papirer ble utfylt og innsendt, Nordstrand Basketball Club (NBC) var et faktum. Stiftelsen er registrert hos Oslo Idrettskrets den 20. april 1968, og gjør NBC til en av byens aller eldste basketballklubber. Klubben rekrutterte spillere fra alle Oslos sydøstre distrikter og vokste raskt opp til ca. 50 medlemmer, fordelt på senior damer og senior herrer. Basketrekruteringen på Nordstrand var i sterk konkurranse med håndballen i NIF, Bækkelaget SK og Oppsal IF som stod meget sterkt i lokalmiljøene med mange landslags- og juniorlandslagsspillere.

Eksterne lenker
---------------

* Klubbens hjemmesider Arkivert 18. juli 2016 hos Wayback Machine.
**Kumbia All Starz** (frem til august 2006 **Kumbia Kings**) er en latinamerikansk gruppe fra Texas. De spiller en musikkstil som er en blanding av Cumbia og R&B. Sangtekstene deres er på spansk og engelsk. Produsent, skribent og bassist for bandet er A.B. Quintanilla III, søsteren til Selena (som ble myrdet i 1995).

Medlemmer
---------

* A.B. Quintanilla (bassist og grunnlegger)
* Pee Wee (vokalist)
* Chris Perez (gitarist)
* Ricky Rick (danser og vokalist)
* Nick (keyboard)
* Joey (trommer)

med flere....

Utgivelser
----------

### Album

#### Kumbia Kings

Kumbia Kings har produsert 11 album siden de startet opp i 1999.

* *Amor, Familia y Respeto* (1999)
* *Shhh!* (2001)
* *All Mixed Up: Los Remixes* (2002)
* *4* (2003)
* *Presents Kumbia Kings* (2003)
* *La Historia* (2003)
* *Los Remixes 2.0* (2004)
* *Fuego* (2004)
* *Duetos* (2005)
* *Kumbia Kings Live* (2006)
* *Greatest Hits* (2007)

#### Kumbia All Starz

Kumbia All Starz har kun gitt ut et album, kalt for *Ayer Fue Kumbia Kings, Hoy Es Kumbia All Starz*. (oversatt: *I går var vi Kumbia Kings, I dag Kumbia All Starz*)

Det første albumet solgte i mer enn 500.000 kopier og fikk dermed Grammy-pris. Tidligere ble de nominert til latinamerikas artister for året (American Music Awards 2003)

* *Ayer Fue Kumbia Kings, Hoy Es Kumbia All Starz* (2006)
* *Planeta Kumbia* (2008)
* *La Vida de un Genio* (2010)

### Slagere

#### Kumbia Kings

De sangene som har høstet mest popularitet (som Kumbia Kings) er som følger.

* Baila Esta Cumbia
* Sabes a Chocolate
* Fuego
* Na Na Na (Dulce Niña)
* Pachuco

#### Kumbia All Starz

* Chiquilla
* Parece Que Va a Llover
* Speedy Gonzales
* Mami Anoche No Dormí
* Por Ti Baby
* Rica y Apretadita

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz
 |
**Nyseryllik** (*Achillea ptarmica*) er en 20-60 cm høy flerårig urteplante i kurvplantefamilien. Nyseryllik har færre, men større korger enn vanlig ryllik. Hver korg har 10-14 hvite kantkroner. Bladene er hele og fint sagtakkede.

Etymologi
---------

Navnet ryllik kommer fra lavtysk *roleke* som henspiller på at bladene ruller seg sammen i tørke. Det latinske achillea kommer fra den greske mytologiske helt Akilles som ifølge sagnet leget sine soldaters sår med ryllik. Ptarmica kommer fra det greske *ptairo* som betyr å nyse.

Utbredelse
----------

Planten er en eurasisk art som opprinnelig ble innført i Norge som hageplante på 15-1700-tallet. Fra ca. 1900 finnes flg. beskrivelse av utbredelsen: "Viltvoxende hist og her i lavlandet, omtrent til Polarcirkelen." Planten er nå observert opp til over 1200 moh. på sørvestlandet og har etter hvert spredt seg over hele landet. Vanlig, men ikke i så stort antall som vanlig ryllik. Nyseryllik trives godt i grøfter og på fuktig, dårlig drenert jord.

Bruk og nytte
-------------

I likhet med sin nære slektning, ryllik, inneholder nyseryllik bitterstoffer som, blant annet achillein, som har gitt uttrekk av planten aromatiske og medisinske egenskaper. Det brukes blant annet i enkelte krydderbrennevinsorter. Enkelte steder har den også vært brukt som te. Rota av nyseryllik har tidligere vært tørket og knust, og brukt til snus eller nysepulver – derav også navnet på planten.

Bilder
------

* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  Kilde: Mediebasen
2. ↑  Kilde: Norges planter, bd 4, J. W. Cappelens Forlag a.s. 1994, ISBN 82-02-14253-9

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Nyseryllik* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Nyseryllik* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Nyseryllik* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Nyseryllik* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Nyseryllik* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Nyseryllik* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Nyseryllik* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Nyseryllik* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Nyseryllik* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Achillea ptarmica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Achillea ptarmica* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Mediabasen
* Kristins flora

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Kumajri** (armensk Գյումրի) er en by ved elva Akhurjan nordvest i Armenia. Kumajri er hovedstaden i provinsen Sjirak. Den ligger omtrent 120 km fra hovedstaden Jerevan og med et innbyggertall på 121 976 (2011), er det den nest største byen i Armenia.

Navnet på byen har blitt endret mange ganger gjennom historien. Den ble først kalt Kumayri eller Gjumri, så Aleksandropol (gresk Αλεξανδρουπολις, russisk Александрополь, 1840–1924), så Leninakan (russisk Ленинакан, 1924–1990), så Gjumri igjen. Norsk skrivemåte er Kumajri.

Historie
--------

Greske kolonister grunnla sannsynligvis byen på 5. århundre f.Kr. men en annen teori er at kimmeriere grunnla byen 300 år tidligere, siden de erobret området i 720 f. kr. og at byen opprinnelig het Kumayri. Byen begynte derimot ikke å vokse før russerne bygget en festning her i 1837.

Referanser
----------

1. ↑  Citypopulation.de: *ARMENIA: Shirak / Շիրակի մարզ*
2. ↑  Utanlandske stadnamn: G–N Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. Språkrådet. Lest 16. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Gyumri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Gyumri – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Surp Amenaprkich-katedralen i Kumajri

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Dory Previn** (født **Dorothy Veronica Langan** 22. oktober 1925 eller 1929 i Rahway i New Jersey, død 14. februar 2012 i Massachusetts) var en amerikansk lyriker og sanger. På 1950- og 1960-tallet skrev hun sanger for kinolerretet, og sammen med sin første mann, Andre Prévin, ble hun flere ganger oscarnominert. På 1970-tallet, etter at de ble skilt, gav hun ut seks album med egne sanger, samt et livealbum som har fått svært gode kritikker. Dory Previns tekster fra denne perioden utmerker seg ved sin utleverende originalitet, i det de handler om hennes vanskelige personlige liv. I mer generelle former handler tekstene om forhold, seksualitet, religion og psykologi. Hun har fortsatt å arbeide som sanger/komponist, lyriker og prosaforfatter.

Oppvekst
--------

Dorothy Veronica Langan ble født i Rahway i New Jersey som eldste datter i en streng, katolsk familie av irsk avstamning. Hun hadde et vanskelig forhold til sin far som hadde kjempet i første verdenskrig og blitt gasset, noe som førte til perioder med depresjon og voldelig oppførsel. Farens psyke kunne svinge mellom kjærlig oppførsel og avvisning, noe som satte sitt preg på unge Dory. Han støttet henne da hun begynte å vise talent som danser og sanger, men hans mentale helse ble dårligere etter at den andre datteren ble født, og kulminerte i en paranoid episode da han låste familien inne på loftet i flere måneder og mer eller mindre holdt skytevåpen mot dem hele tiden. Dorys barndomsopplevelser, beskrevet i selvbiografien *Midnight Baby*, satte dype spor i henne og påvirket hennes senere liv og arbeid.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 85002213, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0696659, besøkt 16. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   «Dory Previn, Songwriter, Is Dead at 86»[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Notable Past Students, www.aada.edu[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   The Peerage person ID p25315.htm#i253142, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  Composer/Lyricist Dory Previn Dies at 86. 14. februar 2012.
7. ↑  Moss, Stephen (6. juni 2005). «The Monday interview: André Previn». *the Guardian*. Besøkt 29. november 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dory Previn på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Dory Previn hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Dory Previn hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Dory Previn på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Dory Previn på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Dory Previn på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Dory Previn på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ICCU **·** BNE **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** Discogs
 |
**Abels gate** er navnet på to tidligere gater i Oslo, hvorav den ene endret navn innen den ble opparbeidet. De hadde navn etter matematikeren Niels Henrik Abel.

Den første var en blindgate sørover fra Bogstadveien på Majorstuen, mellom Industrigata og Holmboes gate. Navnet ble vedtatt i 1879, men ble i 1896 endret til Abildgaards gate (navngitt etter legatstifteren Martinius Abildgaard). Dette gateløpet forsvant ved en omregulering i 1930-årene.

I 1896 ble Abels navn i stedet tatt i bruk for en planlagt gate på Gimlehøyden på Frogner, fra Niels Juels gate til Fritzners gate. Den øverste delen av denne planlagte gaten inngår fra 1901 i Fritzners gate. Utenom dette ble bare et kort stykke opparbeidet, en liten blindvei østover fra Gabels gate kalt Cato Guldbergs vei etter matematikeren Cato Guldberg i 1917.

Niels Henrik Abels vei på Blindern (navngitt 1936) er imidlertid oppkalt etter Abel.

Se også
-------

* Abelhaugen

Referanser
----------

1. ↑  Jf. kart fra 1900 hos Oslo byarkiv

Kilder
------

* Abels gate, Cato Guldbergs vei og Fritzners gate i Oslo byleksikon

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**Margarete «Grete» Adler** (født 13. februar 1896, død 10. april 1990) var en østerriksk svømmer som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm og 1924 i Paris.

Adler vant en olympisk bronsemedalje i svømming under OL 1912 i Stockholm. Hun var med på det østerrikske laget som kom på tredjeplass på 4 x 100 meter fri bak Storbritannia og Tyskland. De andre på laget var Klara Milch, Josephine Sticker og Berta Zahourek. Det var fire lag som deltok på stafetten. Tolv år senere, under OL 1924 i Paris, deltok Adler på 10 meter tårnstup, men ble utslått i første runden.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse i svømming, 4 x 100 meter fri damer Habsburgs flagg Østerrike

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Margarete Adler – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Margarete Adler – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Margarete Adler – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Margarete Adler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Firemannsboliger i Treskeveien.
**Abellund Borettslag** er et borettslag på Manglerud i Oslo. Laget består av totalt 254 enheter fordelt på rekkehus og firemannsboliger fordelt på 2, 3 og 4 roms.

Borettslaget omfatter veiene Grasveien, Skigardveien, Skuronnveien og Treskeveien.

Beskrivelse av borettslagets eksisterende bebyggelse
----------------------------------------------------

Rekkehus i Skuronnveien.
Hustype «A»: 96 stk. leiligheter i 24 horisontaldelte 4-mannsboliger, hver leilighet med 3 soverom, kjøkken og bad med WC. Hver 4-mannsbolig består av to sammenhengende hus i to etasjer. Alle fire leiligheter har balkong. Husene har felles inngang og trappehus på midten.

Hustype «B»: 74 stk. leiligheter i rekkehus bygget i tre, hver leilighet med 4 rom. Husene er frittstående og innbyrdes helt like. De består av rekker på 4 og 6 vertikaldelte leiligheter, I kjelleren har leilighetene kjellerstue, vaskerom og boder, i første etasje stue og kjøkken, og i annen etasje 3 soverom og bad med WC. Hver leilighet har egen hage.

Hustype «C»: 84 stk. leiligheter i 21 rekkehus i lettbetong som i 1989 ble isolert og kledd med trepanel pga. forvitring. Husene er frittstående i rekker eller tun med 4 vertikaldelte leiligheter som innbyrdes er helt like. De enkelte etasjer er likt innredet som hustype «B». Hver leilighet har sin egen hage

Historie
--------

Borettslaget ble bygd i 1961-62 med Helge B. Thams som utførende arkitekt. Første innflytting fant sted den 21. mai 1962, og siste den 5. september 1963. Ifølge styremøte den 9. mars 1962 var husleien ved innflytting 210 kroner per måned i firemannsboligene og 250 kroner i rekkehusene.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
*Dette er en artikkel om prinsesse Margaretha av Sverige (1899–1977). For den nåværende prinsesse Margaretha, se Margaretha, fru Ambler.*

**Margaretha av Sverige** (Margaretha Sofia Lovisa Ingeborg) (født 25. juni 1899 i Stockholm, død 4. januar 1977 på Tranemosegård i Kongsted nær Faxe i Danmark) var prinsesse av Sverige og Norge og senere dansk prinsesse.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Hun var det eldste barnet av prins Carl av Sverige, hertug av Västergötland, og prinsesse Ingeborg av Danmark. Søstrene Märtha og Astrid ble senere henholdsvis kronprinsesse av Norge og dronning av Belgia. I tillegg hadde hun en lillebror, Carl.

### Ekteskap med prins Axel av Danmark

Den 22. mai 1919 giftet hun seg i Storkyrkan i Stockholm med prins Axel av Danmark. De fikk to sønner:

* Prins Georg av Danmark (1920–1986)
* Prins Flemming av Danmark, senere greve av Rosenborg (1922–2002)

Margaretha skal ha akklimatisert seg meget vel i Danmark, et land hun kjente vel til etter alle sine besøk hos slekten.[] For det meste levde hun et tilbaketrukket familieliv på eiendommen Bernstorffshøj i Gentofte og unnvek publisitet.[]

Hun interesserte seg imidlertid allerede i Sverige for sosiale spørsmål, og i Danmark engasjerte hun seg aktivt og som beskytterinne i flere veldedighetsorganisasjoner og var styreleder i Gentofte Børnevenner. Hun beskrives som familiekjær og holdt tett kontakt med alle sine slektninger, og støttet kongebarna i både Belgia og Norge etter at hennes søstre, deres mødre, hadde dødd.[] Slik var det for Norge: Etter søsteren Märthas død i 1954 ble «tante Margaretha» en viktig støtte for sin nevø og sine nieser i Norge.[] Hun var fadder for prinsesse Märtha Louise.

Hun var som enke ofte på besøk i Sverige og representerte da iblant fødelandet sammen med andre medlemmer av det svenske kongehuset, fremst ved nobelprisutdelingene som hun var med på 1965–1968, 1970–1972 og 1974. Det siste sverigebesøket fant sted i 1976 ved bryllupet mellom Carl XVI Gustaf og Silvia Sommerlath. Hun satt da i rullestol på en diskret plass i kirken.

Titler
------

De titlene Margaretha hadde gjennom livet:

* Hennes Kongelige Høyhet prinsesse Margaretha av Sverige og Norge (1899–1905)
* Hennes Kongelige Høyhet prinsesse Margaretha av Sverige (1905–1919)
* Hennes Kongelige Høyhet prinsesse Margaretha av Danmark (1919–1977)

Referanser
----------

1. 1 2   Svenskt biografiskt lexikon, «Margaretha», Svensk biografisk leksikon-ID 9103[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Dansk biografisk leksikon, oppført som Margaretha, Dansk Biografisk Leksikon-ID Margaretha[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   The Peerage, oppført som Margareta Sophie Louise Ingerborg Bernadotte, Princess of Sweden, The Peerage person ID p10347.htm#i103468, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   The Peerage person ID p10347.htm#i103468, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  *Svenska Dagbladet*, 5. januar 1977, s. 7.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Svenskt biografiskt lexikon **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin
 |
**Margarita Eliza «Lee» Hodge** (født 8. februar 1899 på Sint Maarten, død 5. juni 1998 på Curaçao) var en antilliansk kunstner.

Hodge forlot i 1937 Sint Maarten for å finne arbeid på Aruba, men ble i stedet lærer på Curaçao. I tillegg til å virke som piano- og søndagsskolelærer, begynte hun å male. Motivene, som omtales som «intuitive» eller «naive», var hentet fra minner fra Sint Maarten og New York, der hun hadde bodd en ti års tid. Etter hvert kom natur og arkitektur også til i motivkretsen. Bildene ble malt på papp, tøy, møbler og fat. Hodge lagde også dukker. Hun stilte ut for første gang i 1998, i en alder av 99 år, og døde noen uker etter. Etter hennes død ble det arrangert utstillinger av hennes arbeider i Zwolle i Nederland i 1999 og på Curaçaosch Museum i Willemstad på Curaçao i 2000.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Margarita Eliza Hodge» Arkivert 2. oktober 2017 hos Wayback Machine. Centrale Bank van Curaçao en Sint Maarten. Lest 1. oktober 2017.
2. ↑  Smit, Jennifer (2013): «Visual Arts in Curaçao», i Ieteke Witteveen, Wim Kamps og Guido Rojer jr. (red.): *Contemporary Curaçao. A Caribbean Community*, Amsterdam: Uitgeverij SWP, s. 156.
Persisk bilde av Maria og Jesus. Flammene er en vanlig muslimsk måte å markere hellige personer
**Islams syn på Maria** (arabisk: مريم «Maryam»), Jesu mor, er feiret som en rettferdig kvinne. Hun er mer omtalt i Koranen enn i Det nye testamentet og er en eneste kvinnen som er nevnt med navn i Koranen. Hennes rolle er viktig da sønnen Isa (Jesus) blir ansett som en av de viktigste av Islams profeter.

Ifølge Koranen ble Jesus født på en mirakuløs måte ved Guds vilje, uten en far. Hans mor blir ansett som en ren og respektfull kvinne. Koranen slår fast at Jesus var et resultat av jomfrufødsel, men at verken Jesus eller hans mor er guddommelige.

Koranens nittende sura er oppkalt etter henne, og omhandler til en viss grad hennes liv. Av alle Koranens 114 sura, er hun blant bare åtte personer som har fått en sura oppkalt etter seg. I islam, blir hun ofte referert til som *Maryam, Umm Isa* (Maria, Jesu Mor). For muslimer blir hun et symbol på hengivenhet til Gud og pietet.

| * v
* d
* r
Islam |
| --- |
| Tro | 
* Allah
* Tawhid
* Koranen
* Sunna
* Hadith
* Sunniislam
* Sjiaislam

 |
| Liv | 
* Islams fem søyler:
* Shahadah (trosbekjennelse)
* Salah (bønn)
* Zakat (veldedighet)
* Saum (faste)
* Hajj (pilegrimsreise)

* Ramadan
* Id al-adha
* Id al-fitr
* Moské
* Mihrab
* Islamske høytider
* Halal

 |
| Ledere | 
* Muhammed
* Fatima
* Abu Bakr
* Ali
* Sahaba
* Islams profeter
* Imam
* Mulla
* Muezzin

 |
| Historie | 
* Islamsk arkitektur
* Kaba
* Mekka
* Al-Haram
* Islams historie
* Kalif
* Sirat Rasul Allah
* Islamsk kunst
* Islamsk astronomi
* Islamsk kalender
* Kvinner i islam
* Sufisme
* Salafisme
* Ahmadiyya
* Drusere
* Bahai
* Islamisme
* Nation of Islam
* Wahhabisme

 |
| Rettslære | 
* Sharia
* Fiqh
* Fatwa
* Halal
* Ammanbudskapet

 |
| 
* Kategori:Islam
* Islamsk ordliste
* Islam i Norge

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
En **abelsk gruppe** er i matematikk en gruppe der gruppeoperasjonen er kommutativ. Dersom × symboliserer binæroperasjonen i gruppen, så er denne kommutativ dersom *a* × *b* = *b* × *a* for alle *a* og *b* i gruppen. Et eksempel på en abelsk gruppe er mengden av heltallene **Z**, definert med gruppeoperasjonen addisjon.

Abelske grupper er oppkalt etter den norske matematikeren Niels Henrik Abel. Begrepet er første gang kjent brukt fra 1800-tallet, der første referanse til den nåværende betydningen er fra en tekst av Heinrich Weber i 1882.

Referanser
----------

1. ↑  «Earliest Known Uses of Some of the Words of Mathematics (A)». Jeff Miller. 25. juni 2017. Besøkt 7. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eric W. Weisstein, *Abelian Group* i MathWorld.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** MathWorld **·** Nationalencyklopedin **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
***Norsk Lovtidend*** er en offentlig publikasjon etablert i 1877. Den utgis av Lovdata på vegne av Justis- og beredskapsdepartementet. Den inneholder alle lovvedtak, grunnlovsvedtak, provisoriske anordninger, Stortingets skattevedtak og forskrifter. Den kan også inneholde andre forvaltningsavgjørelser og overenskomster med fremmede stater.

Hvis ikke tidspunktet er angitt, trer en lov eller forskrift i kraft én måned etter den dag da den er blitt kunngjort i *Norsk Lovtidend*, jf. lov om Norsk Lovtidend m.v. § 3. Det er i moderne tid meget sjelden at ikrafttredelsestidspunktet ikke er angitt i loven eller forskriften.

*Norsk Lovtidend* er inndelt i to avdelinger. Avdeling I inneholder regelverk som dekker hele landet, mens Avdeling II inneholder regionale og lokale forskrifter.

Publiseringen av *Norsk Lovtidend* har siden 2001 skjedd elektronisk på Lovdatas nettsider. Utgiftene til trykking og utsendelse av en papirutgave ble dekket gjennom en abonnementsordning. Aller siste papirutgave ble utgitt i februar 2017, etter å vært trykt i 140 år.

Referanser
----------

1. ↑  Oria[*død lenke*].
2. ↑  Forskrift om ansvaret for Norsk Lovtidend
3. ↑  Lov om Norsk Lovtidend § 3
4. ↑  Om *Norsk Lovtidend*
5. ↑  Rundskriv om kunngjøring i Lovtidend
6. ↑  Prop. 1 S (2012–2013)
7. ↑  lovdata.no Siste trykte utgave av Norsk Lovtidend 8.02.2017

Eksterne lenker
---------------

* Lov om Norsk Lovtidend m.v.
* Norsk Lovtidend avdeling I (lover og sentrale forskrifter mv.)
* Norsk Lovtidend avdeling II (regionale og lokale forskrifter mv.)

| * v
* d
* r
Norske juridiske tidsskrifter |
| --- |
| Generelle fagtidsskrifter | Tidsskrift for rettsvitenskap **·** Jussens Venner **·** Lov og Rett **·** Retfærd **·** Oslo Law Review |
| Spesielle fagtidsskrifter | Nordic Journal of Human Rights **·** Tidsskrift for strafferett **·** MarIus **·** Tidsskrift for familierett, arverett og barnevernrettslige spørsmål  **·** Arctic Review on Law and Politics |
| Andre | Norsk Retstidende **·** Norsk Lovtidend **·** Rettens Gang |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** OCLC **·** LCCN
 |
Den estridske kongeætts våpen
**Agnes av Danmark** (også **Agnete**, født 1249, død 1295) var datter av den danske kong Erik Plogpenning og dronning Jutta – oppkalt etter sin mor. Den eldste søsteren Sofia ble dronning i Sverige, mens den andre søsteren, Ingeborg, var Magnus Lagabøtes dronning i Norge.

Agnes var bare ett år da faren hennes ble drept av sin egen bror, Abel, som dermed satte sluttstrek for de danske borgerkrigene da han tok Danmarks trone. Dronning Jutta giftet seg på ny med borggreven av Magdeburg og flyttet hjem til Tyskland, så kong Eriks fire døtre vokste opp ved hoffet til sin farbror kong Christoffer og hans dronning Margarete Sambiria (på folkemunne kalt «Margrethe Sprenghest»).

St. Agnete kloster
------------------

Da Agnes var 14 år, ble det i hennes navn innhentet pavens tillatelse til grunnleggelsen av St. Agnete kloster i Roskilde, og i februar 1264 tok hun sløret og avla kyskhetsløfte som dominikanernonne. Samme året gikk hun med på å gi klosteret hele farsarven sin, og «å tjene Gud alle sine levedager i ordensdrakten». I 1266 ble hun avløst som abbedisse av sin tre år eldre søster Jutta som også ble satt i kloster. Men i 1270 forlot begge søstrene klosteret, som imidlertid klarte å bli sittende med det meste av farsarven deres, og bestod frem til reformasjonen. Det hadde plass til tredve nonner, og rådet på det meste over eiendommer i sytti landsbyer på Sjælland. Kort før sin død i 1282 hevdet enkedronning Margarete Sambiria at hun intet ansvar hadde for stedøtrenes handlinger, og at de hadde tatt sløret frivillig.

St. Agnete kloster nektet å gi søstrene tilbake det de hadde skjenket dominikanerne, men i 1284 fikk Erik Plogpennings fire døtre danehoffets dom for at godset som var deres farsarv, men overført klosteret, skulle gis tilbake til dem. Lite vites om Agnes etter det, som bare er kjent fra flere eiendomstransaksjoner på Sjælland i sine senere år.

I 1286 skjenket hun gods i Hesselby til Sorø kloster og i 1288 gods i Bukkerup til St. Clara kloster. Lenge etter hennes død var det fremdeles strid rundt søstrenes gods mellom arvinger, konge og St. Agnete kloster.

Referanser
----------

1. ↑   Genealogics, genealogics.org person ID I00020600, oppført som Agnes of Denmark[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   biografiskleksikon.lex.dk[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Albrectsen, Esben: «Agnes, Erik Plogpennings datter» i *Dansk Kvindebiografisk Leksikon* på lex.dk. Hentet 21. oktober 2022 fra
4. ↑  St. Agnete kloster i Roskilde
5. ↑  «Agnes», *Dansk Biografisk Leksikon*
6. ↑  Albrectsen, Esben: «Jutta» i *Dansk Kvindebiografisk Leksikon* på lex.dk. Hentet 21. oktober 2022 fra

  

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Dansk kvindebiografisk leksikon
 |
***Sommeren med Monika*** er en svensk film fra 1953. Den er basert på romanen med samme navn av Per Anders Fogelström som ble utgitt i 1951. Filmen ble regissert av Ingmar Bergman og den vakte oppsikt i 1953 da filmen hadde erotisk karakter. Harriet Andersson og Lars Ekborg hadde hovedrollene.

Handling
--------

Harry som er en lagerarbeider på 19 år lever et trøstesløst liv inntil han en dag blir forelsket i den litt yngre, lidenskapelige, men overfladiske Monika. Hun hater jobben sin og holder ikke ut livet hjemme sammen med foreldrene. Monika og Harry bestemmer seg for dra til en øde øy og forlate det etablerte samfunnet. Den lykkelige sommeren blir kort, de blir fort innhentet av problemer, de går etter hvert tomme for mat og de må vende tilbake til det triste livet i byen. Monika føder deres barn, men har liten interesse både for barn og mann.

Monika som inspirasjon
----------------------

I sluttscenen ser Monika (protagonisten) rett inn i kameraet. Dette går på tvers av tradisjonelle filmkonvensjoner, der kamera skal være helt usynlig og ikke en deltagende part i filmen. Men ved å la protagonisten henvende seg til publikum, ved å se inn i kameraet, oppnås en effekt som har til hensikt å nå inn til seeren. Dette fascinerte François Truffaut som selv brukte den samme effekten i avslutningsscenen i sin debutfilm På vei mot livet.

Rolleliste
----------

* Harriet Andersson – Monika
* Lars Ekborg – Harry Lund
* Dagmar Ebbesen – fru Lindström, Harrys tante
* Åke Fridell – «Ludde» Eriksson, Monikas far
* Naemi Briese – Monikas mor
* Åke Grönberg – verksmesteren, Harrys arbeidskamerat
* Sigge Fürst – Johan
* John Harryson – Lelle, Harrys rival

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sommeren med Monika* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Sommeren med Monika* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Sommeren med Monika* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Sommeren med Monika* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Sommeren med Monika* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Sommeren med Monika* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Sommeren med Monika* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Sommeren med Monika* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Sommeren med Monika* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
* *Sommeren med Monika* hos Bergen-filmklubb

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |