**Peder Martin Lysestøl** (født 18. september 1942 i Trondheim) er en norsk sosialøkonom som siden midten av 1960-årene har vært engasjert i flere partier og organisasjoner på venstresiden, som AKP(m-l), RV og Rødt. Han var med på å stifte Palestinakomiteen, og var selv leder fra 1971 til 1973. 

Lysestøl ble kjent for å føre en 13 år lang rettsprosess mot staten for å påvise at han var blitt ulovlig telefonavlyttet av overvåkingspolitiet. Staten måtte i 2001 betale ham 100 000 kroner i erstatning for at han var blitt instruksstridig overvåket i 1970-årene.

Utdanning og yrkesliv
---------------------

Lysestøl er utdannet sosialøkonom fra Universitetet i Oslo. Etter studiene arbeidet han en tid i Statistisk sentralbyrå, før han i 1973 flyttet til Trondheim sammen med sin daværende kone, forfatteren Inga E. Næss. Han arbeidet i tre år som budsjett- og innkjøpssjef ved Universitetet i Trondheim. Som mange andre AKP-ere på midten av 1970-årene, hadde også Lysestøl en periode som proletarisert arbeider. Han var bygningsarbeider i ett år, før han ble leder for Sør-Trøndelag AKP på heltid i 1978. Etter tre år som lektor ved Gerhard Schøning skole, begynte han som førstelektor ved Høgskolen i Sør-Trøndelag (HiST) (fra 1. januar 2016 fusjonert inn i NTNU). Her arbeidet han til han ble pensjonist i 2012.

Politisk arbeid
---------------

Lysestøl ble leder av ungdomsforbundet til Sosialistisk Folkeparti (SF), Sosialistisk Ungdomsforbund (SUF), i 1966. SF var på den tiden opptatt av utviklingen i Jugoslavia, og Lysestøl ble oppfordret til å sette seg inn i hvordan systemet med arbeiderselvstyret i landet fungerte. Etter et kort opphold i landet i 1967, fikk han et statlig årsstipend for å studere det økonomiske systemet der. I 1968 fikk han statsstipend for å studere det økonomiske systemet i Egypt, ved Universitetet i Kairo. Tilbake i Norge fortsatte han å engasjere seg i politikk, spesielt i palestinernes sak.

Lysestøl satt i AKPs sentralkomité fra stiftelsesåret 1973, og var en tid leder for AKP i Sør-Trøndelag. I 1992 brøt han med partiet, sammen med fire andre sentrale medlemmer i Trøndelag, og ble med på oppstarten av RV som selvstendig parti. Han har vært fylkestingsrepresentant for RV i Sør-Trøndelag i tre perioder.

I tillegg til partiarbeid, har Lysestøls viktigste engasjementet vært arbeidet for det palestinske folket. Han tok initiativ til å stifte Palestinakomiteen i 1969, og var selv leder fra 1971 til 1973. Lysestøl hevder at Israel er en apartheidstat, og arbeider for boikott av landet. Han var sentral i forsøket på å få NTNU til å boikotte Israel i 2009, og var foredragsholder på «Israeli Apartheid Week» i Lillehammer 2011.

Både Lysestøls kone, Marie Louise Lie, og hans datter, forfatteren Tale Næss, har engasjert seg i midtøstenpolitikk.

Lysestøl-saken
--------------

I 1979 mente Lysestøl å kunne påvise at telefonen hans ble avlyttet. Han fikk faglig hjelp fra en telemontør til å undersøke saken, og de fant og fotograferte ledninger og koblinger som tydet på at Lysestøl hadde rett. Den 8. desember 1979 var saken førstesidestoff i *Klassekampen*, og ble deretter slått stort opp i media. Lysestøl anla sak mot staten, for å påvise at han var blitt ulovlig telefonavlyttet av overvåkingspolitiet. Flere av partifellene hans engasjerte seg og samlet inn midler for å bidra til å dekke utgiftene i forbindelse med rettssaken.

Regjeringens kontrollutvalg fant intet å kritisere i saken, og Lysestøl tapte endelig i Høyesterett i 1983 (Rt. 1983 s. 1483). Saken pågikk i 13 år. 

Lysestøl klaget saken inn for den europeiske menneskerettighetskommisjonen, men vant heller ikke frem der. Et sentralt poeng i saken var spørsmålet om AKP drev med lovlig eller ulovlig politisk virksomhet. Overvåkning av lovlig politisk virksomhet var blitt forbudt i 1977, og i et prosesskriv av 30. mars 1983 fastslo Regjeringsadvokaten at AKP(m-l) var et lovlig parti: «Staten er selvsagt kjent med at AKP(ml) er et lovlig parti, og det vil heller ikke bli hevdet at partiet driver ulovlig politisk virksomhet.»

I 1994 ble den såkalte Lundkommisjonen nedsatt av Stortinget for å granske påstander om ulovlig overvåking av norske borgere. Først da kommisjonen hadde fremlagt sin rapport i 1996, fikk Lysestøl innsyn i sin mappe hos overvåkingspolitiet. Innholdet i mappen dokumenterte politiets ulovlige overvåking. Staten måtte i 2001 betale ham 100 000 kroner i erstatning for å ha blitt instruksstridig overvåket i 1970-årene.

Verv
----

* 1965 formann i SUF
* 1971–1973 formann i Palestinakomiteen
* 1975– medlem av sentralkomiteen i AKP (m-l)
* 1977–1979 leder i Sør-Trøndelag AKP(m-l)
* 1991–2003 Representant i fylkestinget i Sør-Trøndelag for Rød Valgallianse
* Diverse verv i kommunepolitikken i Trondheim, 2003–2007 varamedlem til Finanskomiteen
* 2007–2008 Medlem av Rødts studieutvalg
* styremedlem i Rødt, Trondheim

Bibliografi (utvalg)
--------------------

* 
* 1973 – *Palestinerne : historie og frigjøringskamp* (nyutgitt 2009)
* 1985 – *Jugoslavia: et forsøk på sosialisme*
* 1990 – *Opprør på Filippinene*
* 1992 – *Husholdets politiske økonomi*
* 2001 – *Den nyliberale revolusjonen. Om angrepet på velferdsstaten* (med Roar Eilertsen)
* 2003 – *Velferdsstatens økonomi* (med Eilef A. Meland)
* 2003 – *Sosiale forhold som kapital*
* 2016 – *Israel. Bak muren av myter og propaganda*
* 2021 – *Arbeiderklassen. Visjoner om en annen verden*

Referanser
----------

1. ↑  18. september er riktig fødselsdato. Én kilde, som er tilgjengelig online: «Peder Martin Lysestøl» (18. juli 2003) *Dagbladet*, s. 35
2. 1 2  Thoresen, Bente (13. april 2002). «Stabilt sta». *Klassekampen*.
3. ↑  Lysestøl, Peder Martin (1985). *Jugoslavia*. Oktober. s. 9. ISBN 8270944211.
4. ↑  Lysestøl, Peder Martin (13. desember 2006). «Da 3. verden reiste seg». *Klassekampen*.
5. ↑  Bromark, Stian (27. juli 2003). «Ytringsfrihet som levebrød». *Dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 4. april 2019.
6. ↑  N.N. (10. februar 1992). «AKP splittes i Sør-Trøndelag». *NTBtekst*.
7. ↑  Henriksen, Sissel (5. juli 2006). «Vil gi nytt bilde av Hamas». *Klassekampen*. Besøkt 3. april 2019.
8. ↑  Lysestøl, Peder Martin (1973). *Palestinerne*. Oslo: Oktober. s. 178–179, m.fl. ISBN 8270940585.
9. ↑  N.N. (13. november 2009). «Boikottforkjemperne gir ikke opp». *Adresseavisen*: 3.
10. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 16. februar 2011. Besøkt 4. mars 2011.
11. ↑  klassekampen.no (5. juli 2006): *Vil gi nytt bilde av Hamas*, besøkt 4. mars 2011
12. ↑  Pål Steigan: *På den himmelske freds plass*. Kapittel 19. Aschehoug (1985) ISBN 82-03-15179-5 (Nettversjon 2004)
13. ↑  Folkvord, Erling (1998). *Rødt!*. Millennium. s. 130–131. ISBN 8251789311.
14. ↑  sitert i *Klassekampen* 6. april 1997, s. 31
15. ↑  Aftenposten, *80.000 til overvåkingsoffer Finn Sjue* (faktaboks) Publisert 28. juni 2002 Besøkt 5. februar 2011

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Theo Koritzinsky** | **Leder i SUF**(1966–1967) | Etterfølger:**Sigurd Allern** |