recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Barock** var et rockeband fra Stavanger som eksisterte på 1970-tallet og spilte progressiv rock. Bandet bestod av musikere som gitarist Anders Bru (senere Stavangerensemblet), vokalist Magne Høyland (senere Asfalt) og bandets hovedkomponist Bjørn Aslaksen (senere Ryfylke Visegruppe og Løgnaslaget). Bandet ga i 1976 ut sitt eneste album, *Bare En Blåveis*, produsert av Johnny Sareussen, bassist fra The Vanguards. Bandet ble oppløst i 1977. I april 2016 arrangerte Barock en gjenforeningskonsert/ 40-årsjubileumskonsert hvor de stilte med originalbesetningen. Konserten kalte de "Bare en Blåveis". Den ble arrangert på de Røde sjøhus i Stavanger. Konserten gikk for fullt hus. Hele LP platen som de ga ut i 1976 ble spilt. Bandet var et ekte progressivt rockeband på 1970-tallet med lange improvisatoriske soloer, flertematiske komposisjoner, innslag av klassisk og rockepartier med elektrisk fiolin og synth. Hele platen er i dag tilgjengelig via spotify.

Medlemmer
---------

* Magne Høyland
* Anders Bru
* Bjørn Aslaksen
* Reidar Olsen
* Sveinung Sand
* Tommi Haukland

Eksterne lenker
---------------

* Biografi fra Norsk pop- og rockleksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC
 |
Rubiks kube
Ostomachion
Kinesisk ringspill
15-spill
Solitaire
Et **mekanisk puslespill** er et puslespill som kan settes med mekanisk sammenkoblede brikker der løsningen er å manipulere hele objektet eller deler av det.

Mekaniske puslespill har vært i bruk så tidlig som på 300-tallet f.Kr. spillet Ostomachion kommer fra Hellas og består av en firkantet plate delt inn i 14 deler.

Et av de mest kjente mekaniske puslespillene i nyere tid er Rubiks kube, oppfunnet av den ungarske arkitekten Ernő Rubik i 1974.

Andre populære spill er for eksempel 15-spill som var spesielt populært i 1970-årene, men som skal ha blitt oppfunnet i 1878.

Kinesisk ringspill er første gang omtalt i en bok fra 1496, men er antagelig mye eldre. Spillet finnes med forskjellig antall ringer, for å løse et spill med syv ringer bruker man 85 trekk, har spillet tolv ringer bruker man 2 730 trekk.

Et annet gammelt spill er Solitaire som kan spores tilbake til hoffet til Ludvig XIV i året 1697. Spillet har et brett med 33 hull og 32 brikker.

Referanser
----------

1. ↑  No, Jong-Seon; Song, Hong-Yeop; Helleseth, Tor; Kumar, P. Vijay (6. desember 2012). *Mathematical Properties of Sequences and Other Combinatorial Structures* **(engelsk)**. Springer Science & Business Media. ISBN 978-1-4615-0304-0.
2. ↑  «The Loculus of Archimedes, Solved -- from Wolfram Library Archive». *library.wolfram.com*. Besøkt 2. januar 2024.
**Koreas demokratiske parti** (hangul: 한국민주당, hanja: 韓國民主黨, revidert romanisering: *Han-guk Minjudang*, romanisering: *Han'guk Minjudang*) var et politisk parti i Sør-Korea. Det var det ledende opposisjonspartiet i den første delen av perioden kjent som Den første republikk (1948–1960).

Partiet ble dannet som Den kristensosiale demokratiske parti den 9. september 1945, i all hovedsak som en reaksjon på de sovjetvennlige nasjonalistlederne Yun Ha-young og Han Kyung-jiks materialistiske ideologi. Partiet ble dermed det første som ble dannet etter Koreas frigjøring fra japansk okkupasjon. Det kristensosiale demokratiske parti var fundert på kristne idealer, men utelot etterhvert referansen til kristendommen for å appellere bredere.

Med innlemmelsen av utenforstående krefter, og etter press fra Sovjetunionen, ble partiet omdannet til Koreas demokratiske parti senere på høsten i 1945. I november 1945 ble partiet organisert i Pyongyang med 33 medlemmer under ledelse av en ny kristen leder, Cho Man-sik. Etter tre måneder hadde medlemstallet nådd 500 000, og partiet hadde etablert avdelinger i alle provinser i Nord-Korea. Kort tid etter demonstrerte studenter imot kommunistisk innflytelse i Nord-Korea. Det nye regimet konfiskerte kirkens eiendommer og gav det til bønder. Dette ble kimen til en motstandsbevegelse før den endelige delingen av Korea fant sted i 1948 med opprettelsen av Republikken Korea (Sør-Korea) og Den demokratiske folkerepublikken Korea (Nord-Korea) som selvstendige stater. Kim Il-sungs regime i nord gav ikke rom for politisk opposisjon, og Koreas demokratiske parti ble derfor videreført i Sør-Korea alene. I Nord-Korea har partiet blitt nominelt videreført som Koreas sosialdemokratiske parti (navnebytte i 1980), som er fullstendig kontrollert av kommunistiske Koreas arbeiderparti under paraplyen Den demokratiske front for gjenforening av fedrelandet.

I parlamentsvalget i Sør-Korea 1948 fikk partiet 12,7 % av stemmene, og ble nest største parti med 29 mandater. En uavhengighetsbevegelse ble størst med 55 mandater, mens 85 mandater ble vunnet av uavhengige kandidater. Yun Bo-seon, Lee See-young og Kim Seoug-soo ble blant lederne i Koreas demokratiske parti, som i begynnelsen støttet president Syngman Rhee, men som ble med i opposisjonen etter at Rhee ikke utnevnte noen fra partiet til regjeringsmedlemmer. I 1949 slo partiet seg sammen med andre opposisjonspartier og dannet Det demokratiske nasjonalistparti, og ble således en forløper for senere liberale partier i landet.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Wi Jo Kang (1997). *Christ and Caesar in Modern Korea: A History of Christianity and Politics* **(engelsk)**. SUNY Press. s. 156. ISBN 978-0-7914-3247-1.
2. ↑  Wi Jo Kang (1997). *Christ and Caesar in Modern Korea: A History of Christianity and Politics* **(engelsk)**. SUNY Press. s. 157. ISBN 978-0-7914-3247-1.

  

Portal: Korea
Snitt gjennom en midthavsryggene
**Midthavsrygger** er lange undersjøisk fjellrygger som stiger 1–3 km over havbunnen hvor det veller opp lava.

Midthavsrygger finnes i Atlanterhavet (Den midtatlantiske ryggen), Indiahavet og i sørlige Stillehavet. Ryggene kan være omkring 1500 km brede og strekker seg gjennom hele lengden av verdenshavene. De har vanligvis en dybde på omtrent 2600 meter og stiger omtrent 2000 meter over den dypeste delen av et havbekken, det vil si i et avgrenset havområde. Noen steder bryter de gjennom havflaten som vulkanske øyer, eksempelvis Island og Jan Mayen.

Fordeling av av midthavsrygger i verdenshavene
Midthavsryggene er de yngste delene av jordens og havbunnens overflate. Her stiger magma opp og størkner til ny havbunnskorpe. Magmaen er svært tyntflytende og lettsmeltet. Når ny smeltet lava trenger opp gjennom midthavsryggen og størkner, vil den allerede eksisterende havbunnen bli presset ut til begge sider av midthavsryggen. Slik foregår havbunnsspredning. På denne måten vil havbunnen være et speilbilde om midthavsryggen. Hastigheten for spredning av havbunnen bestemmer morfologien til toppen av midthavsryggen og dens bredde i et havbekken. Dette fenomenet ble oppdaget ved studier av paleomagnetisme. Framstillingen av ny havbunns- og oseanisk litosfære er et resultat av oppstrømning av mantelen ved den lineære svakheten mellom skilleplatene som svar på plateseparasjon, og skaper ny oseanisk skorpe og litosfære ved avkjøling.

Midthavsryggene i verden er forbundet og danner et sammenhengende globalt system av midthavsrygger som er en del av hvert hav, noe som gjør det til den lengste fjellkjeden i verden. Den sammenhengende fjellkjeden er 65 000 km lang (flere ganger lengre enn Andesfjellene, som er den lengste kontinentale fjellkjeden), og den totale lengden på det oseaniske ryggsystemet er 80 000 km lang.

Se også
-------

* Platetektonikk
* Paleomagnetisme
* Havbunnsspredning

Referanser
----------

1. 1 2   «Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 7. desember 2023.
2. ↑  «Seafloor Spreading», *National Geographic*
3. 1 2  «What is the longest mountain range on earth?», *Ocean Facts*. NOAA.
4. ↑  Zimmermann, Kim Ann (14. mars 2013): «Andes: World's Longest Mountain Range», *Live Science*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mid-ocean ridges – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* En forklaring av relevante tektoniske krefter, *Tectonic-forces.org*
* Mid-Oceanic ridge, like baseball seam, *The Dynamic Earth, USGS*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** NDL
 |
«In dulce jubilo», kjent på norsk som «Jeg synger julekvad», er et makaronisk dikt.
**Makaronisk diktning** er en form for poesi som blander to språk, for eksempel latin og et folkespråk. Teknikken kan brukes for å oppnå en komisk eller parodisk virkning, men finnes også i alvorlige verk som hymner.

Beskrivelse
-----------

Makaronisk diktning kan bruke latinske ord eller setningsledd satt sammen med det andre språket. Språkblandingen har ofte som mål å skape humor eller det brukes som et lyrisk virkemiddel.

Makaronisk diktning har utgangspunkt i middelalderprekener på latin og lokale talespråk. Flere dikt fra middelalderen er makaroniske, for eksempel dikt i Carmina Burana-samlinge og salmen «In dulci jubilo», som er blitt kjent som julesangen «Jeg synger julekvad».

Den humoristiske sjangeren begynte i Italia på slutten av 1400-tallet med diktet *Macaronea* (*Carmen maccaronicum*) av Tifo Odasi, trolig navnngitt etter bondekosten med pasta eller makaroni. Den mest berømte av etterfølgerne hans i denne sjanger i Italia er Teofilo Folengo. I England finner vi John Skelton, i Skottland William Drummond og i Tyskland loppeheltediktet *Die Flohiade* ('Flohiaden'). Rabelais og Molière har også benyttet metoden. 

Nyere dikting som er blitt kalt makaronisk er dikt som inneholder flere linjer på fremmede språk, som *The Waste Land* av T.S. Eliot eller *Cantos* av Ezra Pound.

Eksempler
---------

I Norden finnes det flere utgaver av et dikt som begynner med «Gingimus in gadibus» eller «gatis», 'la oss gå i gata' på tøyselatin.

|  |  |
| --- | --- |
| Svensk utgave fra Lund:
Gingimus in gatis cum kameratibus omnes,
Slogimus in stenos käppis, påkisque klackisque,
Uno ore fullissimo skojantes atque tjutentes.
Tum veniunt väktari, saxas lyktasque ferentes,
Et juvenes muntros saxis gripantque feruntque
In horridam finkam; pliktavimus duos in banco. | Dansk utgave:
Gingimus in gadibus
cum jomfrubus atque madamus,
slogimus in stenibus
cum stokkibus atque rapiris;
tunc veniunt vægtri et
nos in raadstuviam slæbunt,
solvimus en dalerum et
sic læti slapsimus derfra. |

Makaronisk diktning er spesielt vanlig i tospråklige kulturer. Fra Irland og Skottland finnes det mange tradisjonelle sanger med vers som veksler mellom gælisk og engelsk. Et eksempel:

> When I came down to Glasgow first,  
> 
> 
> 
> a-mach air Tìr nan Gall.  
> 
> I was like a man adrift,  
> 
> 
> 
> air iomrall 's doll air chall.
> 
>

Litteratur
----------

* Friedrich Wilhelm Genthe, *Geschichte der macaronischen poesie: und sammlung ihrer vorzüglichsten denkmale* (1829)
* Dinah Birch (2009), «macaronic verse», *The Oxford Companion to English Literature*, Oxford University Press

Eksterne lenker
---------------

* (no) makaronisk poesi i Store norske leksikon
* *Nordisk familjebok* (1886), «Makaronisk poesi»
* *Sunnanfari* (1897) «Maccarónskur skáldskapur»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Anne Jørgensdatter Rud** (– død 1533 på Mogenstrup i Skåne), var en dansk adelskvinne og godseier.

Biografi
--------

Hun var datter av riksråd Jørgen Rud og Kirstine Rosenkrantz og giftet seg i 1493 med Henrik Krummedige, kommandant på Bohus Festning i Norge. Under krigen mellom hennes ektefelle og Knut Alvsson, forsvarte hun i 1502 Bohus Festning i Krummediges fravær.

### Godseier

Rud og Krummedige hadde ved arv og gunstige oppkjøp oppbygget et omfattende godskompleks, således at det norske Brunlaug, det hallanske Valden, de skånske Ellinge og Mogenstrup og det sjællandske Assendrup i forbindelse med lensgods i samme landsdeler, kom til å utgjøre en funksjonell og økonomisk enhet.

Rud ble mor til flere barn, av hvilke datteren Sophie vokste opp og giftet seg med senere riksråd Eske Bille til Svanholm. Rud ble selv enke i 1530, og levde heretter dels på Valden, dels på Mogenstrup til sin død i 1533.

Det finnes mange etterlatte brev fra Ruds hånd, som beskriver utviklingen i dansk-norske forhold sett ut fra privatøkonomiske interesser.

Referanser
----------

1. ↑   www.kvinfo.dk, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Genealogics[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3  Grethe Ilsøe (2003). «Anne Rud». *Dansk kvindebiografisk leksikon*. kvinfo.dk. Besøkt 7. februar 2018.
4. ↑  Thiset (1900). *Dansk biografisk Lexikon, Bricka*. Gyldendalske Boghandels Forlag (F. Hegel & Søn). Besøkt 7. februar 2018.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Dansk kvindebiografisk leksikon
 |

Portal: Danmark
**Diderich Christian Fester** (født 3. februar 1732 i Boeslunde, død 5. januar 1811 i Sorø) var en dansk matematiker, kartograf og forfatter.

Liv
---

Han var sønn av degnen i Boslunde. Som ung var han tjener hos konferensrådinne Lillienskjold og deretter hos professor Christian Frederik Wadskjær. Han var interessert i matematikk og satte seg inn i dette faget på egen hånd. I 1760 fikk han en medalje for et utkast til en treskemaskin. Samme år sluttet han som tjener og begynte å undervise i matematikk. Han livnærte seg også som karttegner.

I 1768 ble han ansatt som matematiker ved Thomas Angells Stiftelser i Trondheim og som lærer ved borgerskolen. Fra 1783 var han matematikklærer ved Trondheim katedralskole. I Trondheim virket han også som forfatter og taler.

I 1794 vendte han tilbake til Danmark med en pensjon, hvor han fortsatte forfattervirksomheten til sin død.

Det finnes et portrett av ham, malt av Johannes Schøller i 1773.

Referanser
----------

1. 1 2   authority.bibsys.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Diderich\_Fester[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* C. Christiansen: «Fester, Diderich Christian», i *Dansk biografisk Lexikon*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Wikistrinda **·** Dansk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |

Portal: Danmark
**Otto Sperling d.y.** (født 3. januar 1634 i Christiania, død 18. mars 1715) var en tysk historiker.

Liv
---

Han var sønn av legen Otto Sperling d.e. og flyttet som lite barn til Danmark, hvor han var elev ved gymnaset i Bordesholm. I 1652 ble han student ved Universitetet i Helmstedt. Her bodde han hos den berømte juristen Hermann Conring. I 1655 var han i Pommern som huslærer hos den svenske generalen Carl Gustaf Wrangel, og etter dennes død i 1658 dro han på en studiereise til Nederland, Frankrike og England. Fra 1662 var han lærer i Hamburg.

I mellomtiden var faren satt i fengsel av Fredrik III. I 1670 dro han til København for å forsøke å få ham løslatt, uten å lykkes. Han oppholdt seg tre år i København, hvor han fikk tillatelse til å besøke møte sin far. I 1673 vendte han tilbake til Hamburg og livnærte seg som sakfører, etter å ha fått den juridiske doktorgraden ved Universitetet i Kiel. I 1681 reiste han igjen til utlandet som hovmester for noen unge adelsmenn. I Paris ble han ansatt for å ordne Colberts bibliotek. Denne stillingen innbragte ham en årlig inntekt på 200 riksdaler helt til Colberts død i 1683.

Tilbake i Hamburg fortsatte han som sakfører, helt til han kom opp i vanskeligheter og måtte gå i dansk tjeneste som assessor i overapellasjonsretten i herskapet Pinneberg. I 1690 dro han til København, hvor han fikk i oppdrag å skrive en historisk oversikt over oldenburgernes medaljer og minnemynter. Året etter ble han ansatt som professor ved Ridderakademiet i København, men han ble avskjediget fra denne stillingen i 1697 etter overhoffmester Marcus Gjøes ønske.

Resten av livet levde han i kummerlige kår, selv om han etter Fredrik IVs tronbestigelse i 1704 ble gjeninnsatt som professor ved Ridderakademiet. Etter akademiets nedleggelse i 1710 måtte han selge sitt 8000 bind store bibliotek på auksjon. De siste to årene av sitt liv bodde han i huset hos Christian Reitzer.

Virke
-----

Sperling var en polyhistor, men særlig interesserte han seg for historie. Som 60-årig bestemte han seg for å lære islandsk, siden han forsto at mye historisk stoff var å finne hos de gamle islandske forfatterne. Han utga ikke mange skrifter i trykken, men etterlot seg et stort materiale i håndskrift, som endte opp i Det Kongelige Bibliotek. Blant dette er en historie over Hamburg i 18 bind og 17 bind om nordiske oldsaker.

Referanser
----------

1. 1 2   FINA Wiki, FINA Wiki ID 3184, besøkt 3. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Dansk biografisk leksikon, oppført som Otto Sperling, Dansk Biografisk Leksikon-ID Otto\_Sperling\_-\_historiker[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* G. L. Wad: «Sperling, Otto», i *Dansk biografisk Lexikon*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** ICCU **·** BNE
 |
**Fjellelvi** er ei elv i Flå kommune i Viken. Elva har utspring øst i Fosstjernet på Storrustefjell og renner i sørlig retning, der den passerer gjennom Øvre- og Nedre Prestgardstjernet. Nedenfor Fosstjernet blir elva striere og faller ned mot munningen på nordsida av Buvatnet. Området ligger i Vassfaret og Vidalen landskapsvernområde.

Trollfossen
-----------

Rett sør for Fjellelvis utløp fra Fosstjernet, mellom Nautskardfjellet og Bukollen, ligger den såkalte **Trollfossen** (60°26′31″N 9°46′00″Ø), som egentlig heter **Hellun** og er et karakteristisk tappelignende fossefall. Fossen har blitt en yndet turistmål for fotturister. Man kan ta seg dit via bomvei fra Sokna (Strømsoddbygda) eller Gulsvik. Det er parkering ved Buvatnet (fra Bukollplassen er korteste vei). Stien som fører til Hellun (Trollfossen) er ikke skiltet, så følg blåmerket sti.

Se også
-------

* Strømsoddbygdvassdraget

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Elvenett.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 27. desember 2015
2. ↑  Hellun/Trollfossen i Flå kommune. Sentralt stadnamnregister (SSR). Besøkt 2023.07.01
Raggsteindalen. Hallingskarvet strekker seg mot Raggsteinnuten/Lensmannsnuten lengst til høyre i bildet‎

**Raggsteinnuten**, lokalt også kjent som **Lensmannsnuten**, er en fjelltopp som ligger innerst i Raggsteindalen, i Hol kommune i Buskerud. Toppen er 1 586 meter høy, og er mot nord preget av svært steile fjellsider, mens den mot sørvest ligger forholdsvis flatt på 1 540 moh. før fjellformasjonene skrår oppover mot Hallingskarvet og Folarskardsnuten, som med sine 1 933 meter er Hallingskarvets høyeste.

Toppen er lett tilgjengelig fra sørsiden, og her går en forholdsvis markert sti opp mot toppen, men denne bøyer av og går mot Folarskardsnuten. Opp til toppen må man derfor navigere selv. Man må krysse en elv (som siden renner sammen med Raggsteindøla), men ofte er her en snøbro som kan benyttes.

Navnet Raggsteinnuten kommer fra Raggsteindalen, som igjen kommer fra rak stein – i tidligere tider stod her en stor, høy (rak) stein i Raggsteindalen, men denne ble sprengt i stykker og brukt til muringsstein under oppføring av en støl i dalen på 1800-tallet. Navnet «Lensmannsnuten» kommer etter lensmann Torleiv Tufte opprinnelig fra Geilo som bygde varden på toppen av nuten.[]

Et 360° bilde som viser utsikten fra toppen av Raggsteinnuten. Fra venstre mot høyre ser man: Strandavatnet med Iungsdalen og Hemsedal bak fjellene, videre Hallingskarvet med Folarskardsnuten, Hellevassfonni, de markerte, stupbratte skråningene er Ljøtebotnberget (under her går stien til Finse), videre ser vi Storfonn og Godfjell, mens man til slutt i bildet ser Blåbergi i bakgrunnen, før det hele rundes av med Strandavatnet igjen. Foto: Sindre Skrede, 2004

Referanser
----------

1. ↑  Raggsteinnuten på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Borofjell** er en fjellrygg i Sigdal kommune i Viken fylke. Det høyeste punktet måler 847 meter over havet. Borofjell er en langstrakt fjellrygg som strekker seg i retning nord-sør. Den ligger nordvest for Sigdals største innsjø Soneren og sørvest for det mer kjente fjellet Andersnatten (733 moh.) og har Slettefjell (905 moh.) vest for seg.

Grensa til Trillemarka-Rollagsfjell naturreservat krysser Borofjell. Naturreservatet er Norges største barskogreservatet på 43 020 dekar å ble opprettet i 2002.

Utsikten fra Borofjell, Borofjelltjenn og Andersnatten
Nedenfor på østsiden av Borofjell ligger to tjern, Borofjelltjenn (536 moh.) og Søre Borofjelltjenn (551 moh.). Innenfor på vestsiden av Borofjell ligger flere mindre tjern. Det er bra fiske i vannene, Borofjell fiskelag SA har som formål å fremme en langsiktig og bærekraftig forvaltning av fiskebestandene i Borofjellområdet til det beste for grunneierne og allmennheten.

Like nord for fjellryggen ligger Grøsetsetra. 

Utsikten fra Borofjell er innover i Trillemarka/Slettefjell, Soneren, Andersnatten og Gaustadtoppen.

Referanser
----------

1. ↑  «UT.no - Hele Norges turplanlegger». *www.ut.no*. Besøkt 20. august 2020.
2. ↑  «Hjem - Sigdal kommune». *www.sigdal.kommune.no* **(norsk)**. Besøkt 20. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Utsikten fra Borofjell på PeakVisor.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Nøyaktighet:** Denne artikkelens nøyaktighet er omstridt. Opplysningene i artikkelen bør sjekkes mot kilder.

**Språkvask:** Teksten i denne artikkelen kan ha behov for språkvask for å oppnå en høyere standard. Om du leser gjennom og korrigerer der nødvendig, kan du gjerne deretter fjerne denne malen.

**Flytting:** Det er foreslått at denne siden blir flyttet til artikkelnavnet **Målfatning**.
**Målfatning** er en prosess hvor man utpeker objekter eller installasjoner for angrep i den hensikt å ta til fange eller ødelegge.

Målfatning og prosessen bak, kan være generelt gruppert i to kategorier: bevisst og dynamisk. Bevisst målretting følger forventet eller kjent mål innen et gitt operativt område og tidsramme, og normalt støtter øvre enhet sine fremtidige planer for innsats, som er overvåket av felles personale (J-5).

Målfatningssykluser i praksis
-----------------------------

General Stanley A. McChrystal skrev i 2014 om en målfatningssyklus kalt "F3EA" brukt i Irak-Krigen, som står for:

1. Finne: Et mål (person eller sted) er først identifisert og lokalisert.
2. Korriger: målet er da holdt under kontinuerlig overvåking for å sikre at det ikke har flyttet.
3. Avslutning: Målet tas til fenge eller drepes.
4. Utbytt: Etterretningsmateriale er sikret og minelagt, fanger avhørt.
5. Analysere: Informasjon studeres for å identifisere ytterligere målfatningsmuligheter.

Se også
-------

* Punktmål
* Tid på mål
* Brann-kontroll system
* Radar konfigurasjoner og typer

Referanser
----------

1. ↑  Hughey, R. L. & McGovern, J. (2007). Targeting at the Speed of Light. AIR UNIV MAXWELL AFB AL.
2. ↑  McChrystal, Stanley A.SORT DANCE COMPLOT 10032466. *My Share of the Task*. Penguin. ISBN 978-1-59184-682-6.
**Rachael Laws** (født 5. november 1990 i Newcastle) er en engelsk fotballspiller, som spiller keeper for Liverpool LFC. Liverpool LFC spilte i FA Women's Super League sesongen 2019/20, men rykket ned og spiller i FA Women's Championship i sesongen 2020/21.

Idrettskarriere
---------------

### Liverpool

Laws begynte å spille for Liverpool i FA Women's Super League i 2013, på utlån fra Sunderland AFC Ladies. Hun spilte ni kamper denne sesongen, og knivet med Sarah Quantrill om plassen på førstelaget. Liverpool vant FA Women's Super League denne sesongen, og ble slått ut i semifinalen i FA-cupen, der de tapte for Arsenal. 

### Sunderland

Den 31. desember 2013 signerte hun for Sunderland AFC Ladies, der hun spilte til sammen 36 kamper i sesongene 2015-2018. Sunderland vant FA Women's Super League 2 i 2014 (WSL 2), og rykket opp til WSL 1, øverste nivå i kvinnenes seriefotball i England. Der kom de på femteplass i 2015-sesongen, og ble slått ut i tredje runde i FA-cupen. I 2016-sesongen kom de på sjuendeplass i serien, og ble slått ut av Arsenal i semifinalen i cupen. 

Fordi det ble lenge mellom 2016- og 2017-sesongen for FA Women's Super League (september 2016 - september 2017) ble det våren 2017 spilt en «mellomsesong», kalt FA WSL Spring Series. Sunderland kom der på femteplass av de ni lagene. Etter at laget kom på sjuendeplass i 2017/18-sesongen fikk de ikke ny lisens for de to øverste nivåene, og rykket dermed ned til FA Women's National League på nivå 3.

### Reading

Laws gikk etter dette til Reading FC Women. Hun spilte ingen kamper i 2018/19, men spilte fem kamper i 2019/20-sesongen, der Reading kom på femteplass i FA Women's Super League. I FA-cupen ble de slått ut i femte runde. 

### Tilbake til Liverpool

I juni 2020, da kontrakten med Reading gikk ut, gikk hun til Liverpool. Hun signerte avtale med Liverpool i juli 2020. Liverpool spiller i FA Women's Championship, nest øverste divisjon, i sesongen 2021.

Referanser
----------

1. ↑   Soccerdonna, Soccerdonna spiller-ID 4391, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Soccerdonna, Soccerdonna spiller-ID 4391, besøkt 30. mai 2022[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Liverpool FC - *Liverpool FC Women complete Rachael Laws signing*, besøkt 5. november 2020.
4. ↑  Soccerway.com - *Rachael Laws*, besøkt 5. november 2020.
5. ↑  Sunderland Echo - *Sunderland Ladies demoted two divisions after losing FA appeal*, besøkt 5. november 2020.
6. ↑  Reading FC - *Reading FC Women issue thanks as out of contract players depart*, besøkt 5. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rachael Laws – Soccerway Rediger på Wikidata

* (de) Rachael Laws – Soccerdonna Rediger på Wikidata

* (en) Rachael Laws – FBref Rediger på Wikidata
Kottapuram-elven med broen blant Chinese fishing nets
**Kottapuram** er en del av Thrissur-distriktet og utgjør den sydligste grense mot Kodungallur. Det romersk katolske diakoni i Kottapuram har skilt lag med Verapoly erkebispedømme som har sitt sete her.

Kottapuram har et av de største grønnsakmarkeder i Kerala. Det ligger nær byen Kodungallur og Kollam-Kottapuram kanalen som ender i Kottapuram begynner i Kollam.

Historie
--------

Kottapuram har spilt en viktig rolle i den indiske handelen på havet i det 8. og 9. århundre e.Kr.

Det er antatt at den gamle havneby, Muziris lå i Cranganore-området. Områdene rundt Pattanam nær Cranganore ble nylig gravd ut av arkeologer og identifisert som Muziris og Muziris var da Keralas viktigste havner.

Etter en legende fra år 50 e.Kr. kom Apostelen Tomas hit. Den første moské i India, nær fortet ble bygget av Cheraman Peruma etter anmodning fra Malik, Dinars sønn. Den ligger nær Fortet.

Kottapuram er et vanlig stedsnavn i Kerala. Ordet betyr «plassen rundt fortet». (Kotta betyr festning). Siden det er så mange festninger i India spesielt i Kerala. Men dette spesielle fortet har navn etter et fort bygget av portugisere i 1503. Bare rester er tilbake, fortet ble ødelagt av Zamorin så vel som Tippu Sultan. Det er i dag kjent som Cranganore Fort og er nå bare en ruin.

Referanser
----------

1. ↑  KOTTAPURAM EXCAVATIONS/ MUZIRIS HERITAGE PROJECT devapriyaji.wordpress.com

Galleri
-------

 Ruiner av Cranganore fort, bygget av portugisere built ved bredden av Kottapuram River
 Monument reist av Travancores regjering
 Ruiner fra fortets ammunisjonslager
 St. Micheals katedral
**Gunvor Mjelva** (født 1902 i Drammen, død 1988) var en norsk sangerinne (sopran), opprinnelig pianist.

Hun debuterte i Universitetets aula i 1932 og opptrådte på alle store scener i Skandinavia. Hun hadde også oppgaver i England og USA som konsert- og oratoriesanger. Mjelva hadde flere operaroller, blant annet Euridice i *Orfeus* og Micaela i *Carmen*. Hun ble meget benyttet som romansesanger og ble berømmet for sin sikre intonasjon, varme stemme og inderlige innfølingsevne. Gunvor Mjelva virket som sangpedagog, og hun organiserte og drev korvirksomhet i Drammen og i Oslo.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1920, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Gunvor Mjelva, (19.juni 1902 - 14.september 1988).», besøkt 27. desember 2023[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Mjelva, Gunvor (1902 – 1988) | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 23. november 2023.

Litteratur
----------

Astrid Haavardsholm: «Gunvor Mjelva – sanger og sangpedagog», i *Jeg kunne det da jeg dro hjemmefra*, Oslo Musikklærerforening gjennom hundre år 1905 – 2005,Oslo: Norsk Musikforlag AS, 2005, s 194 – 201.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Miljacka renner gjennom Sarajevo
**Miljacka** er en elv i Bosnia-Hercegovina som renner gjennom Sarajevo, og er nært knyttet til byen. Miljacka er en av sideelvene til Bosna, og har sitt utspring nær landsbyen Pale flere kilometer øst for Sarajevo.

Miljacka dannes av de to mindre elvene, Paljanska Miljacka elven og Mokranjska Miljacka. Paljanska Miljacka er en tretten kilometer lang elv med kilde rundt ti kilometer øst fra byen Pale, under bakken av fjellet Jahorina nær Begovina (1010 moh.) Mokranjska Miljacka er en 21 kilometer lang elv med kilde i en stor hule som ennå ikke er utforsket, i nærheten Kadino Selo landsbyen på 1135 moh under Romanija-fjellene. Miljacka renner hovedsakelig fra øst mot vest. Miljacka er en ganske liten elv, kun 38 kilometer lang med gjennomsnittlig vannføring på 5,7 m³/s ved Sarajevo sentrum. På grunn av sin dårlige vannføring er Miljacka kjent for sin til tider særegne lukt og brunt vann. 

Flere kjente broer spenner over elven, inkludert den skåkalte latinske broen som er best kjent for skuddene i Sarajevo den 28. juni 1914 hvor den østerriksk-ungarske erkehertugen Franz Ferdinand og hans ektefelle Sophie von Hohenberg ble myrdet av Gavrilo Princip. Det var på grunn av den lave vannstanden at den første attentatmannen ble fanget da han hoppet i elven, som kun viste seg å være ti centimeter dyp.[] Det er også en bro tegnet av Gustave Eiffel, som bygde Eiffeltårnet. Totalt er det 22 broer over Miljacka.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Otto Sperling d.e.** (født 28. eller 30. desember 1602 i Hamburg, død 25. desember 1681 i København) var en tysk lege og botaniker.

Liv
---

Han var sønn av rektor Paul Sperling og far til historikeren Otto Sperling d.y. Etter å ha studert ved universitetene Greifswald og Leiden kom han til Danmark i 1622 på jakt etter en stilling. Her ble han kjent med flere danske vitenskapsmenn og foretok en reise til Norge, hvor han knyttet forbindelser med kansleren Jens Bjelke. I de neste årene var han ved Universitetet i Rostock og ved Universitetet i Padova, samt på reise i Italia. I 1627 ble han *dr. med.*

På hjemreisen til Danmark ble skipet hans drevet av vinden til en havn i Norge. Her ble han oppfordret til å slå seg ned som lege. Han fulgte oppfordringen og ble utnevnt til provinsialmedikus i Bergen i 1630. Året etter flyttet han til Christiania, men han mistrivdes og flyttet i 1634 til Danmark.

I Norge var Sperling blitt kjent med Corfitz Ulfeldt, som nå kunne skaffe ham en stilling som lege i København. I 1638 ble han dessuten forstander for kongens hage ved Rosenborg slott og kongelig botaniker. I 1639 ble han også stadsfysikus for København. I disse årene var han tett knyttet til Corfitz Ulfeldt og Leonora Christina som venn av huset.

I 1644 falt Sperling i unåde hos kong Christian IV og mistet stillingene ved hoffet og som stadsfysikus. Men Corfitz Ulfeldt klarte å forsone ham med kongen, slik at han ble tatt til nåde og fikk pleie Christian IV på dødsleiet. Men han fikk ikke stillingene sine tilbake.

Under Fredrik III ble han ansatt som hoffmedikus. Da Corfitz Ulfeldt falt i unåde i 1651 bosatte han seg i Amsterdam og fortsatte å stå i forbindelse med Ulfeldt og Leonora Christina. I 1654 flyttet han til sin fødeby Hamburg. Da Corfitz Ulfeldt fulgte med Karl Gustav på felttoget mot Danmark, var Sperling med ham. Men på tilbakeveien til Hamburg ble han arrestert av de danske myndighetene i Glückstadt og beskyldt for å ha gått i svensk tjeneste. Han slapp fri først i 1659, etter å ha forpliktet seg til ikke å stå i forbindelse med kongens fiender.

Sperling fortsatte likevel vennskepet med Corfitz Ulfeldt. Den danske regjeringen mente at Sperling hadde brutt løftet sitt, og bestemte seg for å arrestere ham. I 1664 ble han lokket ut av Hamburg til dansk territorium, satt i lenker og ført til Blåtårn i København. Samme år ble han dømt til døden for majestetsforbrytelse i hoffretten. Dødsdommen ble aldri utført, men han ble holdt fengslet resten av livet. I fengselet skrev han en selvbiografi på tysk.

Referanser
----------

1. 1 2   Dansk biografisk leksikon, oppført som Otto Sperling, Dansk Biografisk Leksikon-ID Otto\_Sperling\_-\_læge[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* J. A. Fridericia: «Sperling, Otto», i *Dansk biografisk Lexikon*

Eksterne lenker
---------------

* (no) Otto Sperling d.e. i Norsk biografisk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Dansk biografisk leksikon **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC **·** BNE
 |
Tegning av romersk arbeider kledt i tunika.
En **tunika** (latin: *tunica*) er flere typer kjortel- eller trøyeliknende plagg av varierende lengde fra skuldrene til et sted mellom hoftene og anklene. Navnet er hentet fra romernes *tunica*, et hverdags- eller underplagg som ble båret av både kvinner og særlig menn og var videreutviklet fra grekernes khiton. Plagget ble brukt av både frie borgere og ikke-borgere, folk i byer og på landsbygda. Byborgerne pleide imidlertid å bære en toga over tunikaen, særlig ved formelle anledninger. 

Tunikaen var det viktigste plagget i den mannlige klesdrakten i den gresk-romerske sivilisasjon. Den var laget av to stykker ufarget ull sydd sammen på sidene og skuldre. Plagget dekket overkroppen, magen og underlivet, og bena ned til kneshøyde. Det var åpninger for armene på hver side øverst. De ble gjerne båret uten beinplagg.

Moderne tunikaer er hoftelange trøyer eller skjorter som bæres hengende over bukser eller kjoler, oftest av kvinner. Tunikaer blir også ofte brukt som strandplagg over badedrakter og bikinier.

Se også
-------

* Khiton, sylinderformet underdrakt for kvinner og menn i det gamle Hellas
* Kjortel, kjoleformede ytterplagg med ermer
* Trøye, flere typer ettersittende klesplagg som dekker overkroppen

Eksterne lenker
---------------

* (engelsk) Roman Clothing
* «DigitaltMuseum: Søk: 'tunika'». DigitaltMuseum. Besøkt 21. mai 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND
 |
**Bryllupet mellom Carl XVI Gustaf og Silvia Sommerlath** ble feiret den 19. juni 1976, etter at forlovelsen ble kunngjort på Stockholms slott den 12. mars samme år. Vielsen skjedde i Storkyrkan der Svenska kyrkans daværende erkebiskop Olof Sundby forrettet. Ved bryllupet var brudgummen kledd i admiralsuniform. Til denne bar han Serafimerordenen, Svärdsordenen og krasjanen til Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden. Silvia bar en brudekjole fra Dior i Paris, skapt av Marc Bohan, med slep som ble båret av to lakeier. Til denne bar hun Joséphine de Beauharnais kamédiadem[] som kongemoren prinsesse Sibylla fikk i bryllupsgave av prins Eugen da hun giftet seg med Gustaf Adolf i 1932. Diademet ble også brukt som brudekrone av prinsessene Birgitta og Desirée, og senest da kronprinsesse Victoria giftet seg med Daniel Westling i 2010. Silvias forlovelsesring hadde også tilhørt kongens mor. I brudebuketten hadde hun hvite orkidéer. 

I kirken var det 1200 inviterte gjester, deriblant mange statsoverhoder og monarker. Finlands president Urho Kekkonen hadde hedersplass ved siden av brudens foreldre. Til bryllupslunsj ble det servert kald consommé med kaviar, smørdeigsinnbakt laksesufflé, skogsduer med gåselever, og markjordbær med melk. Som dessert fikk gjestene is med pisket fløte. 300 gjester var innbudt. Popgruppen ABBA hadde verdenspremiere på låten *Dancing Queen* i en TV-sendt galla dagen før bryllupet, for anledningen tilegnet Silvia Sommerlath som Sveriges dronning.

Se også
-------

* Bryllupet mellom kronprinsesse Victoria og Daniel Westling

Referanser
----------

1. 1 2  royalcourt.se[*død lenke*]
2. ↑  YLE.fi

Eksterne lenker
---------------

* Film på YLE.fi
**Vealøs opp** er et motbakkeløp i Skien som arrangeres av Herkules friidrett. Løpet starter på Skifjell og går på en bratt grusvei opp til vestre Vealøs, der står det et kommunikasjonstårn som er synelig over store deler av Grenland. Rammen rundt løpet har høstet mange lovord, fra bl.a. motbakkeprofilen Christian Prestegård som hadde dette å si om løypa etter målgang i 2009 «Akkurat som i de internasjonale mesterskapene i motbakkeløp så går Vealøs Opp på vei og ikke en kronglete sti, som så mange andre motbakkeløp».

I tillegg til motbakkeløpet arrangeres det samtidig trimklasse for alle, uten tidtaking.

Løpstrasé
---------

Løperne starter ved bommen på Skifjell 150 moh. og løper derfra på eneste grusvei østover mot vestre Vealøs 500 moh. Første del av løypa går slakt oppover i ca. 1,5 km hvor du går inn i de virkelig tøffe motbakkene, her fra er det relativt bratt hele veien til toppen. Løypa er 4,5 km lang.

Vinnere
-------

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **År** | **Vinner, herreklasse** | **Tid** |  | **Vinner, dameklasse** | **Tid** |
| 2010 | Asbjørn Berland, Samnanger IL | 20:01.14 |  | Brita Cecilie Mustad, Norcem BIL | 23:24.92 |
| 2009 | Hans Kristian Lahus, Skarphedin | 21.04 |  | Brita Cecilie Mustad, Norcem BIL | 24:48 |

Referanser
----------

1. ↑  Løypebeskrivelse - Offisiell hjemmeside[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* Herkules Friidrett
**Frederik Vilhelm Wivet** (født 4. desember 1728 i Frederiksborg, død 23. februar 1790 i København) var en dansk jurist og forfatter.

Liv
---

Han var sønn av rittmester Lorens Wivet. I 1752 ble han *cand. jur.* og ble i 1754 utnevnt til hoff- og stadsrettsprokurator. Året etter ble han høyesterettsadvokat og var fra 1763 til 1773 også generalfiskal. I denne stillingen var han aktor i rettssaken mot Struensee og Brandt i 1772. I 1773 ble han utnevnt til justisråd.

Wivet utga en avhandling om stemplet papir (1773) og samlingen *Forsøg til Fortælning om mærkværdige danske og norske Sager udførte i Højesteret* (1774–76), som beskrev juridiske saker i en form som kunne leses også av interesserte ikke-jurister.

Han var også skjønnlitterær forfatter, under påvirkning av Ludvig Holberg. I 1748 utga han det anonyme skuespillet *Den forfængelige i en Komedie udi tre Akter*, og senere kom diktet *Beskrivelse over en Rejse igjennem Sjælland og en Del af Jylland*, en etterligning av *Peder Paars*. Skuespillet *Datum in blanco eller den af sin egen Last straffede Aagerkarl* (1777) ble oppført ved Det kongelige Teater i 1785. Komedien *Enke- og Ligkassen eller den forstyrrede Generalforsamling* (1787) ble møtt med pipekonsert.

Litteratur
----------

* H. Munch-Petersen og F. Rønning: «Wivet, Frederik Vilhelm», i *Dansk biografisk Lexikon*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** VIAF **·** GND
 |
**Vika** er et strøk i Oslo sentrum, nord for bukta Pipervika som det har fått navnet sitt fra, sør for Stortingsgata (Oslo) og øst f.o.m Ruseløkkveien. Det ligger mellom strøkene Aker Brygge, Ruseløkka, Kvadraturen og Akershusstranda, og grenser i nord mot det området ved Karl Johans gate.

Historie
--------

Området til det som i dag kalles Vika lå frem til ut på 1800-tallet under eiendommen Grünings løkke, samt det som fra 1800-tallet var kjent som Pipervika, et slumstrøk mest kjent for den offentlige prostitusjonen som foregikk der. Dette er omtalt i romanene *Albertine* av Christian Krohg og *Fra Kristiania-Bohêmen* av Hans Jæger. Det aller meste av bebyggelsen ble revet i 1950- og 1960-årene, og ingenting av den opprinnelige bebyggelsen er igjen i dag, med unntak av Vestbanestasjonen. Den nye bebyggelsen som kom på området har i dag strøksnavnet Vika og er av en helt annen karakter.

* Hus i Vika i 1880-årene, med Slottet i bakgrunnen Foto: Severin Worm-PetersenHus i Vika i 1880-årene, med Slottet i bakgrunnen Foto: Severin Worm-Petersen
* Rådhuset under bygging i 1935, med bygårder på dagens Rådhusplassen. Foto: WiderøeRådhuset under bygging i 1935, med bygårder på dagens Rådhusplassen. Foto: Widerøe
* Vika var et av Oslos slumstrøk før den omfattende saneringen på slutten av 1950-årene. Bildet viser bakgård i Holmens gate i 1954. Foto: Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotekVika var et av Oslos slumstrøk før den omfattende saneringen på slutten av 1950-årene. Bildet viser bakgård i Holmens gate i 1954. Foto: Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek

### Bebyggelse

Strøket er preget av offentlige institusjoner, kulturbygg, uteliv og forretningsbygg. Det bor svært få i strøket, kun 15 personer er registrert her over to grunnkretser, og dette området dekker også nord for Vika. Her finner man:

* Oslo rådhus, Rådhusplassen og Fridtjof Nansens plass
* Nobels Fredssenter
* Oslo Konserthus
* Kinoer:
	+ Saga kino
	+ Klingenberg kino
	+ Kino Victoria
* Fire hoteller

I Vika ligger også Vestbanen, den gamle jernbanestasjonen for vestgående linjer fra Oslo. Etter at togtunnelen gjennom Oslo sentrum og opprettelsen av Oslo sentralstasjon førte til nedlegging av stasjonen, har vestbanetomten inntil de senere år hatt en uavklart status. I mai 2008 ble det bestemt at den fremtidige bygningen for Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design skulle bygges på Vestbanetomten. I november 2010 vant det tyske arkitektfirmaet Kleihues + Schuwerk den internasjonale arkitektkonkurransen. 6. juni 2013 vedtok Stortinget nybygget innenfor en kostnadsramme på 5 327 mill. kroner.

Se også
-------

* Pipervika
* Vika-litteraturen
* Ruseløkka/Skillebekk\_Beboerforening

Referanser
----------

1. ↑  Voteringsoversikt for sak: Nybygg for Nasjonalmuseet på Vestbanen. Stortinget.no (6. juni 2013)

Litteratur
----------

* *Fra Kristiania-Bohêmen* av Hans Jæger, Eget forlag 1885. Tilgjengelig fra Dokumentasjonsprosjektet ved Universitetet i Oslo.
* *Albertine* av Christian Krohg.
* *Drift* av Fredrik Parelius.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Sex og samfunn** er en norsk stiftelse som står bak Norges største senter for seksuell og reproduktiv helse og rettigheter.

Sex og samfunns hovedformål er å drive undervisnings- og formidlingsarbeid rettet hovedsakelig mot unge under 25 år, samt klinisk arbeid gjennom Norges største klinikk for seksuell helse. Ved siden av poliklinikken tilbys også telefon- og chat-tjeneste. Klinikken er en bidragsyter til andre kliniske aktører innen fagfeltet.

Sex og samfunn gjennomfører opplæringstiltak innen seksualundervisning også rettet mot ungdomsskoler, opplæring om prevensjon ved alle landets høgskoler og universiteter med utdanningsforløp innenfor helsefag. Videre har de kurs med temaer som transtematikk, sexkjøp, hiv/aids og langtidsvirkende prevensjon (LARC). Ved stiftelsens klinikk gjennomføres kunnskapsspredning gjennom hospiteringsordning for helsepersonell.

I 2016 etablerte stiftelsen utmerkelseen «Skamløsprisen» for samfunnsengasjement innen seksuelt opplysningsarbeid. Kronprinsesse Mette-Marit av Norge er oppført som Skamløsprisens høye beskytter.

### Historie

Sex og samfunn ble etablert som *Sosialistiske legers forenings klinikk for seksuell opplysning*, 8. februar 1971. I 1990 ble klinikken utvidet gjennom en fusjon med Oslo Arbeidersamfunns kontor for prevensjon og abort, startet av legen Aud Blegen Svindland i 1970. Foreningen endret navn til *Klinikk for seksuell opplysning* (KSO).

I 2007 ble navnet endret til *Sex og samfunn – senter for ung seksualitet* og i januar 2014 ble senteret etablert som stiftelsen Sex og samfunn.

### Kamp for selvbestemt abort

Kampen for lov om selvbestemt abort har vært en av stiftelsens viktige saker, som det også var fra 1971 og fremover. Selvbestemt prevensjon og selvbestemt seksualitet er andre fanesaker for stiftelsen. 

På 1970-tallet infiltrerte legene knyttet til *Sex og samfunn* en rekke abortnemnder og landet vedtak om medhold for abort for søkerne. Sex og samfunn fikk på denne måten anskueliggjort urettferdigheten med nemndsystemet og fremmet sitt syn på at andre skulle bestemme over kvinners kropp. Lov om selvbestemt abort ble vedtatt i 1978. 

Abortloven trådte i kraft i 1979 og den neste oppgaven for Sex og samfunn ble forebygging av uplanlagt graviditet. Kampen om at alle kvinner, både gifte og ugifte, skulle få tilgang til prevensjon gjennom å endre legers praksis ved forskrivning av prevensjon fikk prioritet. 

Senere økte fokuset på forebygging og behandling av seksuelt overførbare infeksjoner.

I forbindelse med 25-årsjubileet i 1996 innførte organisasjonen kamp om retten til selv å bestemme hvilken prevensjon man vil bruke. I 2002 lanserte Sex og samfunn en målsetting om selvbestemt seksualitet med rett til å ha, føle og utøve sin egen seksualitet, så lenge det ikke strider mot norsk lov eller andre menneskers autonomi/selvbestemmelse.

Referanser
----------

1. ↑  «Sex og samfunn -». *Sex og samfunn*. Besøkt 23. september 2016.
2. ↑
**Indremisjonsforbundet** (ImF) er en evangelisk-luthersk vekkelsesbevegelse i Norge. Forbundet er en sammenslutning av 1500 kristne lag og foreninger, hovedsakelig i Møre og Romsdal, Hordaland, Sogn og Fjordane, Aust-Agder, Vest-Agder og Rogaland, men har også en del arbeid i Finnmark, blant annet deleier av Alta folkehøgskole sammen med Normisjon.

Indremisjonsforbundet ble grunnlagt 19. oktober 1898, da utsendinger fra kristne enkeltstående og samarbeidende forsamlinger gikk sammen. De ville organisere seg, og i 1897 gikk diskusjonen om hvorvidt de skulle gå inn i det som da het Lutherstiftelsen (i dag Normisjon), eller starte noe eget. Resultat ble **Det Vestlandske Indremisjonsforbund** (*DVI*), som i 2000 skiftet navn til **Indremisjonsforbundet** etter at Indremisjonen (offisielt «**Det norske lutherske Indremisjonsselskap**») hadde gått sammen med Den norske santalmisjon / «Santalmisjonen» og Langesundsfjordens indremisjonsselskap og dannet dagens Normisjon 1. januar 2001.

Indremisjonsforbundets er oppbygd av 12 selvstendige kretser, og et sentralstyre velges av utsendinger fra disse annethvert år på en generalforsamling.

I skrivende stund er det Erik Furnes som er generalsekretær

Indremisjonsforbundets motto er: «*Med Guds ord til folket*»

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisiell blogg Rediger på Wikidata
* (no) Indremisjonsforbundet på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) Indremisjonsforbundet på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Indremisjonsforbundet på Instagram Rediger på Wikidata
* (no) Indremisjonsforbundet i Bergen byarkiv

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Bergen byleksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |