**Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen** er en mellomstatlig internasjonal organisasjon som arbeider for gjennomføring av Kjemivåpenkonvensjonen, blant annet ved kontroll og ødeleggelse av kjemiske våpen. Organisasjonen har 190 medlemsstater. Hovedkontoret ligger i Haag i Nederland.

Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen ble i 2013 tildelt Nobels fredspris «for dens omfattende arbeid for å avskaffe kjemiske våpen».

Bakgrunn og virkeområde
-----------------------

Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen ble til som følge av inngåelse av Kjemivåpenkonvensjonen, som trådte i kraft i 1997. Denne internasjonale avtalen ble inngått på nedrustningskonferansen i Genève i 1992 etter langvarige forhandlinger for å få i stand totalforbud mot kjemiske våpen. Konvensjonen forbyr produksjon, lagring, handel, overføring og bruk av kjemiske våpen. Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen ble opprettet for å sikre dette. Den er ikke en del av FN-systemet, men har en samarbeidsavtale med De forente nasjoner.

### Ødeleggelse av kjemiske våpen

Organisasjonen har vært aktiv for å sørge for destruksjon av lagre av kjemiske våpen. Arbeidet har foregått i flere land. I Albania startet organisasjonens innsats med et lager av sennepsgass og arsenikkholdige kjemikalier. Hele arsenalet av kjemiske våpen i India og Sør-Korea er destruert under oppsyn av Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen.

I 2013 var status at 78 % av de kjente lagrene av slike våpen var ødelagt. Libya, Russland og USA arbeidet da fortsatt med å ødelegge sine lagre. USA har ødelagt 90 % av sine kjemiske våpen, men Russland har ødelagt 60 % av sitt kjemivåpenarsenal.

I 2013 ble Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen engasjert i FNs arbeid med kontroll og ødeleggelse av kjemiske våpen i Syria. Syria var ikke medlem av organisasjonen, men ga tiltredelseserklæring 14. september 2013. 
Eksperter fra organisasjonen har bidratt i arbeidet med ødeleggelse av lagre av kjemiske våpen og av anlegg for produksjon av slike våpen.

### Overvåkning av kjemisk industri

Videre overvåker organisasjonen kjemisk industri i medlemslandene for å sikre at nye kjemiske våpen ikke produseres. Organisasjonen kan gjennomføre inspeksjoner for dette formålet.

Medlemskap
----------

De fleste stater er medlem i organisasjonen, med unntak av Angola, Egypt, Israel, Myanmar, Nord-Korea og Sør-Sudan.
Stater som er part i Kjemivåpenkonvensjonen blir også medlem av Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen. Per desember 2013 var 190 stater medlem av organisasjonen. Sju stater er ikke med i organisasjonen. Israel og Myanmar har undertegnet, men ikke ratifisert, avtalen, mens Angola, Egypt, Nord-Korea og Sør-Sudan verken har undertegnet eller ratifisert.

Organisering
------------

Fra medlemsstatskonferansen i 2007
Medlemsstatskonferansen er organisasjonens høyeste organ og skal påse at Kjemivåpenkonvensjonen gjennomføres. Alle medlemsstater kan delta i medlemsstatskonferansen. Hvert medlemsland har én stemme. Tiltak mot medlemsstater vedtas av medlemsstatskonferansen. Som hovedregel skal medlemsstatskonferansen møtes én gang i året.

Eksekutivrådet består av 41 medlemsstater utpekt av medlemsstatskonferansen for en periode på to år. Det er ni medlemmer fra Afrika, ni fra Asia, fem fra Øst-Europa, sju fra Latin-Amerika og Karibia, ti fra Vest-Europa og andre stater, samt ett medlem som veksler mellom å komme fra Asia og Latin-Amerika og Karibia. Eksekutivrådet møtes seks ganger årlig.

Det praktiske arbeidet ivaretas av et sekretariat ledet av en generaldirektør. Generaldirektøren velges av medlemsstatskonferansen for en periode på fire år, med mulighet for forlengelse for ytterligere én fireårsperiode. Sekretariatet har egne avdelinger for inspeksjon og verifikasjon.

Hovedkontoret ligger i Haag i Nederland. Omkring 500 personer arbeider i organisasjonen. I 2010 var budsjettet på 75 millioner euro. Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen har seks offisielle språk: Arabisk, engelsk, fransk, kinesisk, russisk og spansk.

### Generaldirektører

* Ahmet Üzümcü (2010–)
* Rogelio Pfirter (2002–2010)
* José Maurício Bustani (1997–2002)

Nobels fredspris
----------------

Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen ble tildelt Nobels fredspris for 2013. Generaldirektør Ahmet Üzümcü mottok prisen ved en seremoni i Oslo rådhus 10. desember 2013 og holdt Nobel-foredrag på organisasjonens vegne.

Referanser
----------

1. ↑  «Nobels fredspris for 2013», pressemelding, Den norske Nobelkomité.
2. 1 2 3 4  «Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen og Kjemivåpenkonvensjonen», Utenriksdepartementet.
3. ↑  «OPCW's Nobel puts unshowy agency with striking success record in spotlight», *The Guardian*, 11. oktober 2013.
4. ↑  «Kjemiske våpen-vaktbikkje får fredsprisen», *NRK*, 11. oktober 2013.
5. ↑  «OPCW med stor fremgang i Syria», *NRK*, 12. oktober 2013.
6. ↑  «OPCW Member States», Organisation for the Prohibition of Chemical Weapons.
7. ↑  «Non-Member States» Arkivert 12. oktober 2013 hos Wayback Machine. Organisation for the Prohibition of Chemical Weapons.
8. ↑  «About the Conference of the States Parties», Organisation for the Prohibition of Chemical Weapons.
9. ↑  «Rules of Procedure of the Conference of the States Parties», Organisation for the Prohibition of Chemical Weapons.
10. ↑  «Membership and Functions», Organisation for the Prohibition of Chemical Weapons.
11. ↑  «Technical Secretariat of the OPCW», Organisation for the Prohibition of Chemical Weapons.
12. ↑  «Profile: Organisation for the Prohibition of Chemical Weapons», *BBC News*, 11. oktober 2013.
13. ↑  «About the OPCW» , Organisation for the Prohibition of Chemical Weapons.
14. ↑  «– Døden er aldri smertefri», *NRK*, 10. desember 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Organisation for the Prohibition of Chemical Weapons – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Vinnere av nobelprisen 2013 |
| --- |
| Kjemi | Martin Karplus, Michael Levitt og Arieh Warshel |  |
| Litteratur | Alice Munro (Canada) |
| Fred | Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen |
| Fysikk | François Englert (Belgia) og Peter Higgs (Storbritannia) |
| Fysiologi eller medisin | James E. Rothman (USA), Randy W. Schekman (USA) og Thomas Südhof (USA og Tyskland) |
| Økonomisk vitenskap | Eugene Fama (USA), Lars Peter Hansen (USA) og Robert Shiller (USA) |

| * v
* d
* r
Nobels fredsprisvinnere (2001–) |
| --- |
| 
* Kofi Annan / FN (2001)
* Jimmy Carter (2002)
* Shirin Ebadi (2003)
* Wangari Maathai (2004)
* Det internasjonale atomenergibyrået / Mohamed ElBaradei (2005)
* Grameen Bank / Muhammad Yunus (2006)
* FNs klimapanel / Al Gore (2007)
* Martti Ahtisaari (2008)
* Barack Obama (2009)
* Liu Xiaobo (2010)
* Leymah Gbowee / Tawakkol Karman / Ellen Johnson Sirleaf (2011)
* Den europeiske union (2012)
* Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen (2013)
* Kailash Satyarthi og Malala Yousafzai (2014)
* Den tunisiske kvartetten for nasjonal dialog (2015)
* Juan Manuel Santos (2016)
* ICAN (2017)
* Nadia Murad / Denis Mukwege (2018)
* Abiy Ahmed (2019)
* Verdens matvareprogram (2020)
* Maria Ressa / Dmitrij Muratov (2021)
* Aljes Bjaljatski / Memorial / Senteret for sivile rettigheter (2022)
* Narges Mohammadi (2023)

 |
| 
* **Komplett liste**
* (1901–1925)
* (1926–1950)
* (1951–1975)
* (1976–2000)
* **(2001–2025)**

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** CiNii
 |