recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Akidomorychus*** er en slekt av pillebiller.

Utseende
--------

Små til middelsstore (1–10 mm), ovale biller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Mange har oversiden dekket av fine, lyse skjell eller fløyelsaktig bestøvning. **Hodet** er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. **Dekkvingene** er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. **Beina** er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. **Larvene** er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.

Levevis
-------

Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
			* Familien pillebiller, Byrrhidae
				+ Underfamilien hårpillebiller, Byrrhinae
					- Slekten ***Akidomorychus*** Lawrence, Slipinski, Jäger & Pütz, 2013
						* *Akidomorychus comatus* (Oke, 1932)
						* *Akidomorychus polychromus* (Lea, 1920)
						* *Akidomorychus raucus* (Blackburn, 1891)
						* *Akidomorychus venustus* (Wilson, 1921)

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 29. august 2020. Besøkt 29. august 2020.
2. ↑  Lawrence, J.F. Slipinski, A. Jäger, O. & Pütz, A. 2013. The Australian Byrrhinae (Coleoptera: Byrrhidae) with descriptions of new genera and species. Zootaxa 3745(3): 301–329.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Akidomorychus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Akidomorychus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Nicolás Pirozzi** (født 12. februar 2002) er en chilensk alpinist, som representerer klubben La Parva.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2018/19

Pirozzi deltok i sitt første FIS-renn i juli 2018, i storslalåm i El Colorado i Chile, der han kom på åttendeplass. Under det argentinske mesterskapet i alpint kom han på 17.-plass i slalåm og 12.-plass i storslalåm. Han deltok i flere renn i Søramerikacupen i alpint 2018/19, med sjuendeplass i storslalåm som beste enkeltresultat, og endte på 59.-plass til sammen med 58 poeng.. I oktober kom han på niendeplass i storslalåm i det chilenske juniormesterskapet i alpint.

### Sesongen 2019/20

Under Søramerikacupen i alpint 2019/20 fikk han flere topp 10-plasseringer i enkeltrenn, med en tredjeplass storslalåm som beste resultat. Til sammen kom han på åttendeplass, med 362 poeng.

Han deltok i alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Der kom han på 27.-plass i super-G, der Adam Hofstedt fra Sverige vant. I den påfølgende kombinasjonsslalåmen kjørte seg opp til 18.-plass i kombinasjonen. I storslalåm kom han på 14.-plass, og i slalåm kom han på 17.-plass.

Under Junior-VM i alpint 2020 kom han på 52.-plass i utfor.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  FIS - *Cup standings - South American Cup - 2019*, besøkt 14. mars 2020.
3. 1 2  FIS - *Nicolas Pirozzi - Results*, besøkt 14. mars 2020.
4. ↑  FIS - *Nicolas Pirozzi - Results 2020 - South American Cup*, besøkt 14. mars 2020.
5. ↑  FIS - *South American Cup - 2020*, besøkt 14. mars 2020.
6. ↑  Lausanne 2020 - *Alpine Skiing - Men's Super-G* Arkivert 10. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 11. mars 2020.
7. ↑  Lausanne 2020 - *Nicolas Pirozzi*[*død lenke*], besøkt 14. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nicolás Pirozzi – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Nicolás Pirozzi – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Nicolás Pirozzi – TheSports.org Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020[*død lenke*]
**Ballygar** (irsk: *Béal Átha Ghártha*) er en landsby i grevskapet Galway i Irland. Den er lokalisert 19 km fra byen Roscommon langs N63, hovedveien mellom Galway og Roscommon. I henhold til folketellingen i 2016 har landsbyen en befolkning på 687 innbyggere. noe som økte til 689 i 2023.

Navn
----

Navnet Ballygar, historisk Beallagarr, kommer fra irske Béal Átha Ghártha. Det kan oversettes tilnærminsvis til *áth*– «vadested» og *béal* – «åpning, tilnærming, munn». Bosetningen har vært et møtepunkt for McDermott-klanen og handelssenteret gjennom århundrene.

Historie
--------

Ballygar har en lang historie som kjøpstad og senter for handel. Ballygar var dog ikke kjent som bosetning før på 1820-tallet Den ble registrert som et bydistrikt (*townland*) i 1585.

Mot slutten av 1500-tallet var det festning, Ballygar Castle, i bydistriktet. Den 29. juni 1818 ble det etablert et lin- og garnmarked i Ballygar. Fra da utviklet en landsbyen seg raskt. Ved 1840 var Ballygar kjent som en av de beste markedene i området, det ble sagt at det var nest etter Athlone i handelsvolum. Etter hvert som markedet vokste, vokste også etterspørselen etter butikker og boliger. Tjue år etter grunnleggelsen hadde Ballygar 52 hus og en befolkning på 362 innbyggere. Landsbyen ble planlagt på en ryddig måte med en bred hovedgate, markedstorg, og to bakgater for å gi tilgang til baksiden av alle lokaler.

Blant de kjente bygningene på 1800-tallet var markedshuset på sju etasjer på markedsplassen. Den katolske kirke St. Mary’s fra 1857 ved markedsplassen opphørte i 1957. Den protestantiske kirken fra 1856, men ble på 1930-tallet flyttet til Gortanumera og den gjenværende ble den nye katolsk kirke etter St. Mary’s. Den store broen Grand Bridge ble bygget over en liten bekk. Ballygar Bandstand, en musikktribune eller orkesterstand, ble vedtatt ved et offentlig møte i 2017, og oppfattet som svært passende gitt landsbyens historiske forbindelse med den store orkesterleder og komponist Patrick Sarsfield Gilmore. Landsbyen er også fokus for et karneval.

Kjente folk fra Ballygar
------------------------

* Patrick Gilmore (1829–1892), komponist og korpsdirigent
* Mattie McDonagh (1936–2005), gælisk fotballspiller

Referanser
----------

1. 1 2  Béal Átha Ghártha/Ballygar, *Placenames Database of Ireland*
2. ↑  Ballygar (Ireland), *City Population*
3. ↑  «Population of Ballygar 2023», *AZ Nations*
4. ↑  Ballygar. Béal Átha Ghártha (Gaeilge), *Galway Community Heritage*
5. 1 2 3 4  «History», *Bellygar.ie*
6. ↑  «St. Mary's Church Ballygar», *Ballygar.ie*
7. ↑  «Ballygar Carnival», *Ballygar.ie*

Eksterne lenker
---------------

* GalwayTourist.com Arkivert 28. august 2008 hos Wayback Machine. Turistinformasjon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Rafaels berømte freske «Skolen i Athen» fremstiller Platons akademi.
Et **akademi** (gresk *akademeia*) er en utdanningsinstitusjon eller forening til støtte for høyere læring innenfor ulike disipliner som vitenskap eller kunst. 

Navnet stammer fra Platons skole for filosofi og læring i Athen, grunnlagt ca. 385 f.Kr.. Skolen i Athen lå i nærheten av et tempel i utkanten av byen som etter tradisjonen skulle være oppkalt etter helten Akademos. Navnet på tempelet kom også til å betegne Platons skole.

Det første offisielle kunstakademiet, Accademia del Disegno, ble grunnlagt i 1563 i Firenze av Giorgio Vasari med hertug Cosimo I de' Medici og Michelangelo som ledere. En viktig oppgave for dette og senere akademier var å overflødiggjøre laugsystemet og heve kunstnerens status over håndverkerens ved å gi både teoretisk og praktisk undervisning.

Vitenskapelig akademi
---------------------

I dag brukes begrepet akademi i en rekke sammenhenger. En bestemt type moderne institusjon er *vitenskapelige akademier* (eller *lærde akademier*), som er vitenskapelige, eventuelt også kunstneriske, institusjoner med fremtredende akademikere (eventuelt kunstnere) som medlemmer. Medlemskapet er som regel eksklusivt, slik at man velges inn som livsvarig medlem på grunnlag av vitenskapelige og/eller kunstneriske meritter. Noen eksempler på vitenskapelige akademier er:

* Svenska Akademien
* Académie française
* Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab
* Det Norske Videnskaps-Akademi
* Det Norske Akademi for Språk og Litteratur

Se også
-------

* Akademia
* Akademisk kunst
* Universitet

Referanser
----------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Österreichisches Musiklexikon **·** Encyclopædia Universalis **·** GND
 |
**Anne-Lise Strøm** (født 17. august 1940 i Oslo) er en norsk dominikanerinne.

Hun konverterte til den katolske kirke 7. desember 1957 og trådte inn hos de kontemplative dominikanerinnene i Maria Bebudelseskloster på Lunden i Oslo. Hun gikk i klosterutdannelse i Frankrike i årene 1961 – 1967 og avla sine såkalte timelige klosterløfter (dvs. for en avgrenset periode) 29. februar 1964 i Frankrike og de såkalte evige løfter 18. april 1968 på Lunden.

Sr. Anne-Lise ble valgt til klosterets priorinne første gang i 1980 og har utført denne tjenesten i flere treårsperioder. Hun var også i årene 1992 – 1998 president i den franske føderasjonen for dominikanerinnenes klostre i Frankrike, som Lunden kloster tilhører.

I 2008 ble hun tildelt Norske kirkeakademiers Brobyggerpris. I begrunnelsen heter det at «*...hennes engasjement for medmennesker er like inderlig enten det gjelder medsøstre og medarbeidere på Lunden, mennesker som søker hjelp og veiledning – unge som gamle, troende som ikke- eller annerledes-troende, mennesker som faller innenfor eller utenfor samfunnet. Hun gjør ikke forskjell på folk – alle blir omsluttet med den samme interesse og omtanke...*».

Litteratur
----------

* *Med en himmel over* - Red. Elisabeth Solberg og sr Hildegard Koch O.P. Lunden Kloster 2015, 289 s. rikt illustrert.
* Brita Rosenberg: *Kalt til nonne – historien om dominikanerinnen Anne Lise Strøm*, Aschehoug 1997


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Notto R. Thelle | **Brobyggerprisen**(2008) | Neste mottaker:Migrapolis |
**Anne-Lise Boge** (født 18. september 1939 i Oslo) er en norsk forfatter av populære romanserier.

Hun er født og oppvokst på Grünerløkka i Oslo. Hun er utdannet lærer, og arbeidet i osloskolen i 25 år før hun ble arbeidsufør som følge av revmatisme.

Etter et par år begynte hun å skrive for ukebladet *Allers*, og etter fem år her fikk Boge avtale med forlaget Semic. De 26 bøkene i romanserien *Arvesynd* ble utgitt i et samlet opplag på 2,5 millioner eksemplarer i årene 1998–2005, mens hittil 13 bøker i romanserien *Morshjerte* er utgitt i et samlet opplag på ca. 1,5 million eksemplarer.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Røed, Lars-Ludvig (8. oktober 2011). «En ekte kioskvelter». *Aftenposten*: 33–34.

Eksterne lenker
---------------

* Forlagets forfatterside
* Forlagets side om romanserien Morshjerte
* Forlagets side om romanserien Arvesynd
* Filmtrailer til Morshjerte
* 

* (no) Publikasjoner av Anne-Lise Boge i BIBSYS

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
***Bembidion octomaculatum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion octomaculatum* finnes i nesten hele Europa, men mangler helt i nord, vidre østover i Asia. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion octomaculatum* er en liten løpebille, brun-svart med flere lysere orange flekker. Den har en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion octomaculatum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Fauna Europaea *Trepanes octomaculatus* (søkedato: 9. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion octomaculatum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion octomaculatum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion octomaculatum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion octomaculatum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion octomaculatum* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion octomaculatum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion octomaculatum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion octomaculatum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion octomaculatum* (Photo Carabidae of the World) - bilde
* *Trepanes octomaculatus* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Lili Schluter** er en meksikansk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i høydehopp, diskoskast og kulestøt. Hun var aktiv på 1950- og 60-tallet, og har flere medaljer fra Sentralamerikanske og karibiske leker og Panamerikanske leker.

Idrettskarriere
---------------

Schluter deltok i Sentralamerikanske og karibiske leker 1950 i Guatemala, der hun fikk bronse i høydehopp, bak Vinton Beckett og Carmen Phipps. Hun deltok igjen under Sentralamerikanske og karibiske leker 1954, og sølv i diskos. Hun vant diskos under Sentralamerikanske og karibiske leker 1959.

Hun deltok i friidrett under Panamerikanske leker 1955, og kom der på fjerdeplass i diskos. Under Panamerikanske leker 1959 deltok hun i kulestøt og diskos, og hun kom på sjuendeplass i begge øvelsene. Hun deltok i CAC-mesterskapet i friidrett 1967, og fikk der bronse i diskos, bak Caridad Aguero og Hilda Ramírez, begge fra Cuba.

Referanser
----------

1. ↑  Enrique Montesinos - *Los Juegos Regionales Más Antiguos - Juegos Deportivos Centroamericanos y del Caribe*, besøkt 9. november 2020.
2. ↑  GBR Athletics - *Central American and Caribbean Games (Women)*, besøkt 9. november 2020.
3. ↑  Association of Track and Field Statisticians - *Pan-American Games Mexico City, Mexico 1955*, besøkt 9. november 2020.
4. ↑  GBR Athletics - *Central American and Caribbean Championships*, besøkt 9. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata*
Pierre Seel gate, Toulouse

Pierre Seel gate, Toulouse
Mulhouse
**Pierre Seel** (født 16. august 1923 i Haguenau, Bas-Rhin, død 25. november 2005) var en homofil overlevende fra Holocaust og har senere snakket åpent om sine opplevelser under 2. verdenskrig.

Hans far drev et vellykket konditori og hans mor var leder for et varehus. Seel mistenkte at hans homoseksualitet skyldtes den undertrykkende katolske moralen i familien hans, som forbød ham å vise interesse for jenter på hans alder i hans tidlige tenår. Han skal ha funnet det vanskelig å forsone seg med og akseptere sin homofili. Seel ble arrestert av nazistene den 3. mai 1941. I fengselet var det ingen solidaritet for de homofile fangene som hadde den laveste rangen blant alle fangene. Den 6. november 1941 etter flere måneder med sult, mishandling og tvangsarbeid, ble Seel satt fri uten noen form for forklaring og gjort til tysk statsborger. Den 15. oktober 1942 ble Seel meldt inn i Wehrmacht mot sin vilje. I den tyske hæren måtte de kjempe sammen med sine fiender mot menneskene de støttet. En partisan skal ha knust kjeven hans, og som følge av dette mistet Seel alle tennene. Seel ble deretter sendt til Berlin og fikk en administrativ stilling.

Etter krigen grunnla Seel en forening for å hjelpe fattige familier ved å gi dem mat og klær. Den 21. august 1950, giftet han seg med datteren til en spansk dissident og han fortalte aldri sin kone om sin legning. Deres første barn var dødfødt, men senere fikk de to sønner (født i 1952 og 1954) og en datter (født i 1957). Familien var involvert i det lokale katolske samfunnet. Seel fant det vanskelig å forholde seg til sine barn og han visste ikke hvordan han skulle vise sin kjærlighet til sine to sønner uten at det ble feiltolket. Seel og hans kone ble separert i 1978, og han slet med alkoholisme. Da en av sønnene truet med å aldri se ham igjen hvis han ikke sluttet å drikke, ble han en med i en rådgivningsgruppe.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 123769230[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 12550224, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.washingtonpost.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pierre Seel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Pierre Seel: The Death of His Lover selection of extracts from the autobiography
* *Washington Post* obituary – 2 December 2005
* *The Independent* obituary – 9 December 2005
* *Bay Area Reporter* obituary - 15 December 2005

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |

Portal: Andre verdenskrig
Indias delstater i 1951
**Ajmer** var en delstat i India fra landet ble selvstendig og til den ble en del av Rajasthan i 1956. Byen Ajmer var hovedstad. Delstaten hadde ved folketellingen i 1951 en befolkning på 693 372 og et areal på 6 260 km².[1]

Delstaten ble til da Britisk India ble selvstendig 15. august 1947 og provinsen Ajmer-Merwara ble en del av unionen India. Etter Indias grunnlov av 1950 utgjorde Ajmer en delstat i klasse C.[2] Delstaten sto direkte under sentralregjeringen, som utpekte en delstatsadministrator.

I 1951 ble det holdt valg til en folkevalgt forsamling og en delstatsregjering med en førsteminister ble utnevnt året etter. Ved valget til delstatsforsamlingen i 1951 ble Kongresspartiet største parti med 44,5 % av stemmene og 20 av 30 mandater. All India Bhartiya Jan Sangh (BJS) fikk 12 % og tre mandater, Pursharathi Panchayat (PP) fikk 6,7 % og tre mandater, mens uavhengige kandidater til sammen vant fire mandater på bakgrunn av 34,9 % av stemmene.[3] Haribhau Upadhyaya ble i 1952 delstatens førsteminister.[4]

Ajmers territorium var helt omsluttet av Rajasthan. Som følge av States Reorganisation Act ble Ajmer i 1956 slått sammen med delstaten Rajasthan, der Ajmers territorium utgjør en del av distriktet Ajmer.

Referanser
----------

1. ↑  R. A. Gopalaswami: *Census of India, 1951. Volume I. India. Part II – A – Demographic Tables* Arkivert 10. desember 2013 hos Wayback Machine. New Delhi. Government of India Press, 1955, s. 5.
2. ↑  *Constitution of India, First Schedule*, Delhi: Metropolitan Book Company Ltd. 1950, s. 319.
3. ↑  *Statistical Report on General Election, 1951. To the Legislative Assembly of Ajmer*, New Delhi: Election Commission of India, s. 5.
4. ↑  «Life Events», nettsted viet pandit Haribhau Upadhyaya.
***Bembidion normannum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion normannum* finnes sør i Europa, i Nord-Afrika og Asia. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion normannum* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion normannum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World *Bembidion normannum* (søkedato: 9. november 2008)
4. ↑  Fauna Europaea *Emphanes normannus* (søkedato: 9. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion normannum* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion normannum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion normannum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion normannum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion normannum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion normannum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion normannum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion normannum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion normannum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Emphanes normannus* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Amerikansk cocker spaniel** er en hunderase som kommer fra USA og nedstammer fra engelsk cocker spaniel. Engelsk og amerikansk cocker ble regnet som samme rase fram til 1930-årene. I de følgende årene ble den amerikanske variantens særtrekk forsterket gjennom selektiv utvelgelse, og i 1946 fikk den status som egen hundrase og fikk sin egen rasestandard av AKC. I dag skiller den amerikanske seg eksteriørmessig fra den engelske på flere måter, blant annet gjennom å være mindre.

Amerikansk cocker spaniel er populær i hjemlandet og mange andre steder i verden. Den har fortsatt en del jaktinstinkt, men er først og fremst populær som selskapshund.

Generell omtale
---------------

Amerikansk cocker er opprinnelig en jakthund som tilhører gruppen med apporterende fuglehunder, i gruppen med spaniels, som også regnes som støtende hunder. Den er litt mindre og har en mer kompakt kropp enn engelske cocker. Den regnes som en snill og kjærlig hund med glimrende egenskaper som familiehund. Rasen er utholdende og har en hendig størrelse. Som andre spaniels har den en glimrende luktesans og regnes som en god all-round brukshund. Som spaniels flest trives den med mye mosjon og lange turer, sommer som vinter, til tross for den moderate størrelsen. Pelsen krever ganske mye stell, på løpende basis.

Rasestandard
------------

Den amerikanske cockeren er den minste i gruppen, med solid, kompakt kropp. Den skal ha et jevnt temperament uten noen tegn til vekhet. Uttrykket er intelligent, våkent, mykt og hengivent under tydelig markerte øyenbrynsbuer. Snuten er bred og neseborene er velutviklede som det høver seg en jakthund. Øynene er runde og store. Fargen er mørk brun (jo mørkere jo bedre). Ørene er dråpeformede og lange.

Hunden har kraftig beinstamme og muskuløse lemmer. Kneleddet er moderat vinklet. Potene er tette, store, runde og faste. Overlinjen skråner lett med en sterk rygg. Brystet skal være dypt. Halen er båret i linje med ryggens forlengelse eller litt høyere. Under bevegelse er halens bevegelser livlige.

Selv om amerikansk cocker spaniel er den minste av fuglehundene, skal den ha typiske bevegelser for denne gruppen. Bevegelsene skal være koordinerte, flytende og uten anstrengelse.

Pelsen er kort og fin på hodet, men på resten av kroppen er pelsen av middels lengde. Ører, bryst, buk og ben har godt beheng, men ikke så mye at det påvirker utseende og funksjon. Pelsen skal være silkemyk, flat eller lett bølget og av struktur slik at den er lettstelt. Tillatte farger er ensfarget sort (inkl. sort med tan), ensfarget fra mørkeste rød til lyseste krem samt brun og brun med tan og flerfarget med to eller flere godt avgrensede farger (en farge må være hvit).

Mankehøyde: hannhunder 38 cm. +/- 1,5 cm. (idealhøyde 39 cm.), tisper 36 cm +/- 1,5 cm (idealhøyde 36 cm).

Referanser
----------

1. ↑  «Amerikansk cocker spaniel». 9. oktober 2014. Besøkt 27. desember 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Spaniel Klubb

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** NKC
 |
***Bembidion petrosum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion petrosum* finnes i Europa, Nord-Amerika og nordvest til i Asia til Sibir. Den er også registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion petrosum* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion petrosum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World Søk: Filter by country / Norway Arkivert 25. oktober 2008 hos Wayback Machine. (søkedato: 9. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion petrosum* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion petrosum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion petrosum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion petrosum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion petrosum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion petrosum* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion petrosum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Bembidion petrosum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion petrosum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion petrosum* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Politiroman** er betegnelsen på en undergenre innenfor kriminallitteraturen.

I vid forstand er en politiroman en kriminalfortelling der etterforskningen av en forbrytelse foretas av representanter for politiet. I den «klassiske» politiromanen er skildringen av politiets arbeid noenlunde realistisk. Heller enn en enkelt hovedperson, fokuserer en «klassisk» politiroman på et kollektiv av etterforskere.

Politifolk som hovedpersoner i kriminalfortellinger har forekommet gjennom hele kriminalgenrens historie, men til tross for at Georges Simenons suksess med Maigret-fortellingene fra begynnelsen av 1930-tallet inspirerte til flere kopier (blant annet i Norge), ble ikke politiromanen etablert som egen undergenre før etter annen verdenskrig.

En pionér innen politiroman-genren var amerikaneren Hillary Waugh. Mer innflytelsesrik er Waughs landsmann Ed McBain (Ewan Hunter), og hans langlivede serie om 87. politidistrikt i en fiktiv amerikansk storby. McBain var mer påvirket av radio- og TV-serier, som *Dragnet*, enn av den trykte litteraturen. Med det svenske forfatterparet Maj Sjöwall og Per Wahlöö slo genren på 1960-tallet ut i full blomst i Norden. Sjöwall & Wahlöö var inspirert av McBain, men også (i de tidlige bøkene) av Simenon. Norges første politiromanforfattere var Tor Edvin Dahl (under pseudonymet David Torjussen; mest påvirket av Waugh) tett fulgt av Gunnar Staalesen (med fortellingene om Dumbo & Maskefjes, inspirert av amerikaneren Chester Himes) – riktignok med en slags forløpere i 1930- og 40-tallets fortellinger om trauste politibetjenter (Arthur Omres Webster, i tillegg til Stein Ståle og Lorentz N. Kvam).

Fra begynnelsen av 1990-tallet har varianter av politiromanen dominert norsk og internasjonal krim. Kjell Ola Dahl innledet den norske trenden i 1993 med *Dødens investeringer*, men ble raskt fulgt av Anne Holt, Karin Fossum og Unni Lindell. Jo Nesbø, Jørgen Gunnerud. Bjørn Bottolvs og Jørn Lier Horst må også regnes til de viktige, norske bidragsyterne til genren. Anne Holt, Bjørn Bottolvs og Jørn Lier Horst har alle yrkesbakgrunn fra norsk politi.

Dagens politiromaner vil ofte ha en enkelt helt eller heltinne, fremfor politikollektivet. Tidlige eksempler på slike politihelter finnes hos P.D. James, Ruth Rendell og Colin Dexter – i tillegg til pioneren Simenon. Det fremste eksemplet i dag er trolig skotske Ian Rankin, og hans bøker om John Rebus. Blant forfatterne som fortsatt holder fast på politikollektivet, kan nevnes svensken Håkan Nesser, som i likhet med McBain henlegger sine fortellinger til en fiktiv by.

Portal: Litteratur
**Orkidébarn** er et sosialfaglig populærbegrep som brukes om barn og unge som er høysensitiv, omsorgsfull, empatiske og kreative. De er ofte perfeksjonister, liker ikke forandringer og foretrekker stillferdig lek. De kan klage over tøy som klør, bli lett skremt, bruker store ord for alderen og bryr seg ikke om overraskelser. Ofte legger foreldre merke til at det er noe annerledes ved barnet.

I det løvetannbarn klarer seg gjennom vanskelige oppvekstvilkår og kan blomstre opp i et hvilket som helst miljø, er orkidébarna mer sensitiv og trenger det rette miljøet for å kunne blomstre.

Orkidébarn i skolen
-------------------

Det moderne samfunnet kan lett gi barn vanskelige liv som vises i samhandlingsproblemer, psykisk og fysisk helseproblemer, ensomhet og arbeidsledighet. De har ofte utfordringer med mestring som kan gjøre barne- og ungdomspsykiatrien innblandet.

Referanser
----------

1. ↑  Har du et orkidébarn? Klikk.no. Side2.
2. ↑  Utfordrer stress-sårbarhetsmodellen: Orkidébarnet og løvetannbarnet. Napha.no.
3. ↑  Orkidébarn i skolen. Besøkt 18. november 2020
En mørkeromrsforstørrer Foto: きたし 
En fotograf driver og forbereder forstørreren. Foto: Don O'Brien 
Et typisk tidsur brukt for å justere lengden av eksponeringen av fotopapiret Foto: Stefan Linder 
Skjematisk fremstilling av endring i bildestørrelse ved justering av forstørrer i høydeeretningen Foto: きたし 
Et **forstørrelsesapparat** er en optisk anretning som brukes i mørkerommet for forstørrelse og kopiering av negativ eller positiv film på fotopapir. Apparatet består av lyskilde, negativholder, objektiv og vanligvis et grunnbrett som apparatet er montert på. Forstørrelsesgraden justeres ved å øke eller minske avstanden til grunnbrettet. En fokuseringsmekanisme finnes også alltid. Forstørrelsesapparater finnes i mange forskjellige størrelser etter hvilken filmstørrelse de er laget for å håndtere.

Forstørrelsesapparater klassifiseres vanligvis etter belysningssystemet.

Belysningsstystem
-----------------

Det finnes to hovedtyper: kondensor- og diffusorforstørrere. En kondensorforstørrer brukes mest til sort/hvitt-fotografi og benytter seg av kondensorlinser for fordeling og fokusering av lyset. Diffusorforstørrere gir diffust ufokusert lys. Dette skjer vanligvis ved hjelp av en melkehvit plate med et tilhørende lysblandingssystem. Den sistnevnte typen er brukes både i farge- og sort/hvitt-fotografi.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Amerikansk Samoas flaggAmerikansk Samoas flagg
**Amerikansk Samoas flagg** er i USAs farger blått, hvitt og rødt. I flaggets frie ende vises en hvithodehavørn (*Haliaeetus leucocephalus*) som holder i klørne en fluepisk (*fue*) og en seremoniell kniv (*nifo oti*). Ørnen er et amerikansk nasjonalsymbol som i flagget til Amerikansk Samoa skal vise til at øyene står under USAs beskyttelse. Fluepisken er et statussymbol for samoanske tradisjonelle ledere, og henspiller på deres visdom. Koblingen av amerikanske og samoanske elementer skal vise til vennskapet mellom de to folkene. Flagget ble innført 27. april 1960.

Referanser
----------

1. ↑  Smith, Whitney (19. juli 2013). «Flag of American Samoa». *Encyclopædia Britannica*. Besøkt 17. september 2014.

| * v
* d
* r
Oseaniske flagg |
| --- |
| Selvstendige land | Australia · Fiji · Kiribati · Marshalløyene · Mikronesiaføderasjonen · Nauru · New Zealand · Palau · Papua Ny-Guinea · Salomonøyene · Samoa · Tonga · Tuvalu · Vanuatu |
| Territorier | Amerikansk Samoa · Cookøyene · Fransk Polynesia · Niue · Norfolkøya · Guam · Nord-Marianene · Ny-Caledonia · Pitcairnøyene · Tokelau · Wallis- og Futunaøyene |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***Bembidion prasinum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion prasinum* finnes i nesten hele Europa, østover til Sibir i Asia. Den er også registrert fra Norge 
.

Utseende
--------

*Bembidion prasinum* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion prasinum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World - *Bembidion prasinum* (søkedato: 9. november 2008)
4. ↑  Fauna Europaea - *Bembidion prasinum* (søkedato: 9. november 2008

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion prasinum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion prasinum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion prasinum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion prasinum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion prasinum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion prasinum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion prasinum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion prasinum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion prasinum* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
Strender på Bastimentos
Rød pilgiftfrosk (*Dendrobates pumilio*) på Bastimentos
**Bastimentos** er ei øy i den panamanske øygruppa Bocas del Toro i Det karibiske hav. Politisk tilhører den Bastimentos *corregimiento*, som er en del av distriktet Bocas del Toro i provinsen Bocas del Toro. Den største landsbyen på øya heter også Bastimentos.

Øya har et areal på 62 km², og er en av landets største. I 2010 hadde den 1 954 innbyggere.

I likhet med resten av øyene i øygruppa er Bastimentos først og fremst et turistmål, og utgjør et roligere alternativ til den mer besøkte øya Colón, som er ti minutter unna med vanntaxi. Isla Bastimentos nasjonalpark omfatter store deler av øya, i tillegg til havområdene rundt og de mindre øyene Cayos Zapatilla. Bastimentos' mest kjente strand er Rødfroskstranda (Playa Rana Roja), som har navn etter de mange røde pilgiftfroskene (*Dendrobates pumilio*) som holder til i området.

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell turistside


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** GeoNames
 |
***Bembidion coeruleum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion coeruleum* finnes helt sør i Europa og i Nord-Afrika, i Tunisia og Marokko. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion coeruleum* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion coeruleum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World *Bembidion coeruleum* (søkedato: 9. november 2008)
4. ↑  Fauna Europaea *Bembidion coeruleum* (søkedato: 9. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion coeruleum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Bembidion coeruleum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion coeruleum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion coeruleum* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening
Ekebergbanen i Oslo er et eksempel på en forstadsbane. Den kjører i egen trasé fra Ljabru til Gamlebyen, der den går over til å kjøre i gatene som bytrikk.
En **forstadsbane** er som en mellomting mellom en tunnelbane og en trikk, men også likt en jernbane. Den er en nær slektning av bybanen og har egen trasé som en T-bane, men kjøres ofte med enkeltvogner eller kortere tog enn på T-banen, og derfor er kapasiteten ofte mindre. I tillegg får den gjerne strøm via av en strømavtager på taket, mens de fleste tunnelbaner har en 3. strømskinne. Dens egne trasé gjør imidlertid at den kan ha høyere hastighet enn trikker, selv om den (motsatt T-bane etter metrostandard) kan krysse veier og gater i plan. Forstadsbaner går som navnet tilsier ofte ut av bysentrum til forstedene, ikke sjelden i en pendelrute gjennom byens sentrum. Den har som regel lavere fart (typisk toppfart er 70–80 km/t) og kortere holdeplassavstand enn lokaltog. Derfor er også den praktiske rekkevidden vanligvis kortere. I Oslo bruker således lokaltogene 10 minutter fra Oslo S til Hauketo, med to stopp underveis. Ekebergbanen bruker 19–20 på den litt kortere strekningen Dronningens gate–Ljabru, med ti stopp underveis.

Tidlig på 1900-tallet begynte noen sporveisselskaper å bygge trikkelinjer ikke bare ut til forstedene – men også mellom byene. Særlig i USA fikk disse mellombytrikkene (interurbans) eller «trikk på landet» stor utbredelse. Kusttram i Belgia er en europeisk mellombytrikk.

Forstadsbanen kan betjenes av de samme vognene som trafikkerer trikkenettet i sentrum av byen. I Oslo gjaldt dette f.eks. Østensjøbanen og Lambertseterbanen før disse ble oppgradert til T-bane i 1960-årene. Det gjelder også Ekebergbanen. Andre ganger brukes vogner eller tog som ikke passer i gatene (f.eks. fordi de er for lange og/eller for brede; de kan også ha høyere toppfart), som på de av Oslos vestlige forstandsbaner som grenet ut fra Majorstuen før disse ble oppgradert til metrostandard. Skillet mellom forstadsbane, trikk og bybane er ofte flytende.

I Oslos vestlige og østlige tunnelbanesystem har materiellet som benyttes ofte blitt kalt «trikk», riktignok sjeldnere etter sammenkoblingen med de østlige T-banelinjer. T-banens vestlige linjer ble lenge omtalt som forstadsbaner, men denne bruken vil trolig forsvinne ettersom alle linjene i løpet av 2014 er oppgradert til metrostandard.

Forstadsbaner i Norge
---------------------

* Ekebergbanen, åpnet 1917 i Oslo.
* Lilleakerbanen, åpnet 1919 i Oslo.
* Gråkallbanen, åpnet 1924 i Trondheim.

Se også
-------

* Bybane
* Premetro
* Tunnelbane
* Trikk
* Lokaltog
* Regiontog

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Urban rail transit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
***Bembidion nigropiceum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion nigropiceum* finnes i Sentral-Europa. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion nigropiceum* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion nigropiceum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World *Bembidion nigropiceum* (søkedato: 9. november 2008)
4. ↑  Fauna Europaea *Lymnaeum nigropiceum* (søkedato: 9. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion nigropiceum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion nigropiceum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion nigropiceum* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion nigropiceum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Bembidion nigropiceum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion nigropiceum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Lymnaeum nigropiceum* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
Orkestrion laget av firmaet M. Welte (1862)

**Orkestrion** er et samlebegrep for mekaniske musikkinstrumenter som imiterer et orkester. Slike maskiner ble mye brukt til å spille marsjer og dansemusikk, men det fantes instrumenter som imiterte hele orkestre og kunne spille eksempelvis Beethoven-symfonier og operaovertyrer.

Forløperen, og samtidig det første kjente mekaniske orkester, er Johann Nepomuk Mälzels *panharmonicon* fra 1805. De første orkestrions ble drevet av lodd eller fjærer, i blant også av dampmaskiner, gass- eller vannmotorer. Senere ble de stort sett utstyrt med elektromotorer. Lyden produseres ved at pipeverk og eventuelt et slaginstrument blir aktivert av stiftevalser eller perforerte papirkort. 

Det tungvinte og kostbare orkestrionet hadde ingen sjanser i konkurransen med elektrisk drevne nyvinninger som radiokringkasting, grammofon og jukebokser. Rundt 1926 brøt salget fullstendig sammen og innen kort tid var all produksjon av slike instrumenter opphørt.

Litteratur
----------

* *Orchestrĭon.* I *Meyers Konversations-Lexikon.* 4. opplag. Bind 12, *Verlag des Bibliographischen Instituts*, Leipzig/Wien 1885–1892,  s. 421.
* Peter Hagmann: *Das Welte-Mignon-Klavier, die Welte-Philharmonie-Orgel und die Anfänge der Reproduktion von Musik*. Bern, Lang, 1984. Online ved Universitätsbibliothek Freiburg im Breisgau 2002

Eksterne lenker
---------------

* (en) Orchestrions – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Mechanical Music Press
* En samling kataloger med orkestrions, timtrager.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |