recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Niels Andreas Christian Andersen** (født 13. august 1849 i Ribe, død 24. november 1919 i Nørresundby) var en dansk embedsmann.

Han var sønn av hospitalsforstander Anders Nielsen Andersen og hustru Anna Margrethe Simonsen. Han tok studentereksamen i Ribe i 1867 og juridisk embedseksamen i 1873. Han var først fullmektig i blant andre Rougsø herred med sete i Ørsted på Djursland.

I 1890 ble han utnevnt til sorenskriver på Færøyene med bopel i Tórshavn. Mens han bodde på Færøyene, var han også innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Suðurstreymoy fra 1893 til 1895. Han utgav også boken *Færøerne 1600–1709*, som skildret Færøyenes næringsveier og sosiale forhold på 1600-tallet. Boken er senere utgitt i redigerte utgaver som et kildeskrift.

I 1895/1896 flyttet han tilbake til Danmark, hvor han ble herredsfogd og herredsskriver i Kær herred i Vendsyssel. Fra 1900 var han også byfogd, byskriver og borgermester i Nørresundby kjøpstad. Han tok avskjed i september 1919, men døde et par måneder senere.

Han giftet seg første gang i 1875 med Maria Margaritha Bruun, enke etter løytnant Emil Victor Schau, som hadde falt i kampene ved Dybbøl, og datter av prost Carl Adolph Theodor Bruun. Ekteskapet ble oppløst i 1899, og han giftet seg på nytt det året med Sicka Margrethe Jacobsen, datter av overlærer ved Stavanger katedralskole Boye Jacobsen.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Falk-Jensen, A. og Hjorth-Nielsen, H. (1954). *Danske Jurister 1736–1936* (PDF) **(dansk)**. I. København: I kommisjon hos G.E.C. Gad. s. 46. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. 1 2 3 4 5  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 256. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.
3. ↑  Andersen, Niels (1895). *Færøerne 1600–1709* **(dansk)**. København: G.E.C. Gad.
4. ↑  Andersen, Niels (1964) [1895]. *Færøerne 1600–1709* **(dansk)**. Personregister og rettelser ved John Davidsen. Tórshavn: Helge Justinussens Bókahandil.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon
 |
**Hans Bertil Stiglund** (født 8. juni 1955 i Haparanda i Sverige) har siden 2002 vært luthersk biskop i Luleå stift i Svenska kyrkan. Han ble presteviet i 1980 for Göteborgs stift av biskop Bertil Gärtner. 

Hans Stiglund gjennomførte sine teologiske studier ved Uppsala universitet i årene 1974–1980 og slutteksamen 1980. Han var *kyrkoadjunkt* og komminister i Forshälla pastorat i Göteborgs stift 1980–1987, vikarierende kyrkoadjunkt i Överluleå pastorat, Luleå stift 1981–1982, kyrkoherde i Pajala pastorat i Luleå stift i 1987–1991, kyrkoherde i Nedertorneå-Haparanda pastorat i Luleå stift i 1991–2002. 

Da Hans Stiglund vant biskopsvalget raste en debatt om kvinnelige prester i stiftet; dette bl.a. etter det at læstadianerne hadde sagt de ville forlate Svenska kyrkan dersom en kvinne ble valgt.

Grunnen til at Stiglund i sin tid ble presteviet i nettopp Göteborgs stift i 1980 og ikke i Luleå var at han da nektet å la seg prestevie sammen med kvinner. Stiglund var dessuten medlem i Svenska kyrkans fria synod som var i mot ordningen med kvinnelige prester til og med 2002.

Eksterne lenker
---------------

* Svenska kyrkan Luleå stift: Biskopen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LIBRIS
 |
**Narciso Ventalló Surrallés** (født 17. oktober 1940 i Terrassa, død 22. desember 2018) var en spansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma, 1964 i Tokyo og 1968 i Mexico by.

Ventalló vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1960 i Roma. Han var med på det spanske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Pakistan og India. Spania vant kvartfinalen med 1-0 over New Zealand men de tapte semifinalen mot Pakistan med 0-1. I bronsefinalen beseiret de Storbritannia med 2-1. Ventalló spilte seks kamper i turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1960 Italias flagg Roma - Bronse Bronse i landhockey Spanias flagg Spania

Referanser
----------

1. 1 2   Catalan Sport Encyclopedia, oppført som Narcís Ventalló Surrallés, Enciclopèdia de l'Esport Català ID 13104[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Narciso Ventalló – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Narciso Ventalló – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Narciso Ventalló – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Narciso Ventalló – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Hans Skramstad** (døpt 26. desember 1797 på Toten; død 15. juni 1839 i Bergen) var en norsk komponist og pianist.

Skramstad pianodebuterte i Christiania 1819, deretter forlot han Norge og studerte antakelig i Paris. Fra 1822 til 1826 gav han konserter i en rekke norske byer og i Stockholm og København. Senere reiste han i Tyskland, Frankrike og Sveits og opparbeidet seg snart et ry som klavervirtuos. Fra 1835 til sin død arbeidet han som klaverpedagog, hovedsakelig i Christiania.

Blant hans bevarte verk finnes det kun klaverstykker: variasjoner over *Stusle søndagskvelden* (opus 1), over *Gubben Noa* (opus 2), over en tirolerlied (opus 4) og over *Hvor saare lidet vil der til* (opus 6). Dessuten en vals og en firhendig marsj.

Referanser
----------

1. ↑   International Music Score Library Project, IMSLP-identifikator Category:Skramstad,\_Hans, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* D. Grønvold: «Hans Skramstad» i *Hamar Stiftstidende* (1920).

Eksterne lenker
---------------

* (no) Hans Skramstad i Norsk biografisk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Hans Leganger Steenbuch** (født 21. januar 1802 i Tune i Østfold, død 11. september 1853 i Enebakk) var ordfører i Enebakk kommune fra 1846 til 1849 og sokneprest i Enebakk i perioden 1840–1853.

Familie
-------

Han var sønn av Erik Johan Steenbuch (1766–1846), sokneprest i Eidanger, gift med Anne Hermine Hammond (1777–1868). Erik Johans far var Hans Steenbuch Leganger (1722–1800) gift med Anne Margrethe Lorentzen (1732–1809). Deres etterkommere tok *Steenbuch* som slektsnavn.. En annen av deres sønner var professor i rettsvitenskap Henrik Steenbuch (1774–1839).

Steenbuchs søster var Anna Sophie Steenbuch (1800–1850), som var gift med Realf von Cappelen. De var besteforeldre til Anna Sophie (Sofie) Cappelen gift med statsminister Gunnar Knudsen.

Steenbuchs døtre Alexandra og Elisabeth giftet seg henholdsvis inn i familien Konow (eiere av Oslo ladegård) og familien Wedel-Jarlsberg.

Steenbuch ble smittet av koleraen og syknet inn etter et besøk i hovedstaden og døde meget brått.[]

Referanser
----------

1. 1 2   commons.wikimedia.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Haagen Krog Steffens: *Norske Slægter* 1915, s. 150.
3. ↑   Erik Andreas Thomle: *Familien (von) Cappelen i Norge og Danmark*, Christiania 1896, side 115

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
***Noe å skjule*** (originaltittel: *Something to Hide*) er en britisk krimthriller- og dramafilm fra 1972 med Peter Finch i hovedroller. Andre sentrale roller spilles av Shelley Winters, Colin Blakely, John Stride og Linda Hayden. Regi er ved Alastair Reid.

Filmen er i USA kjent under tittelen *Shattered*.

Handling
--------

Harry Field (Finch) lever et tilsynelatende sorgløst liv som kommuneansatt på den britiske ferieøya Isle of Wight. Døren til en verden av mareritt åpnes imidlertid da han lar en ung fortapt kvinnelig haiker (Linda Hayden) få sitte på. Problemene tårner seg for alvor opp da han lar henne bo hjemme hos ham. Hun viser seg å være gravid og Harry gjør alt for å skjule sin nye beboer overfor naboene. I tillegg til å holde fødselen til den unge piken hemmelig strir han også med å holde en annen mørk hemmelighet skjult for omgivelsen.

Om filmen
---------

Den amerikanske versjonen som er kjent under tittelen *Shattered* er syv minutter kortere enn den originale versjonen.

I Norge
Filmen gikk ikke på kino i Norge, men ble utgitt på video rundt 1981 av VCL.

Trivia
Filmen er innspilt på Isle of Wight i England.

I rollene
---------

(utvalg)

* Peter Finch ... Harry Field
* Shelley Winters ... Gabriella
* Colin Blakely ... Blagdon
* John Stride ... Sergeant Tom Winnington
* Linda Hayden ... Lorelei
* Harold Goldblatt ... Dibbick
* Rosemarie Dunham ... Elsie
* Helen Fraser ... Miss Bunyan
* Jack Shepherd ... Joe Pepper
* Graham Crowden ... Lay Preacher

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Noe å skjule* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Noe å skjule* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Noe å skjule* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Noe å skjule* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Noe å skjule* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Noe å skjule* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film
**Niels Christian Ursin Brøgger** (født 4. juni 1914 i Kristiania, død 17. august 1966) var en norsk essayist, oversetter, forfatter og kritiker.

Brøgger var sønn av arkeologen Anton Wilhelm Brøgger (1884–1951) og Inger Ursin (1882–1941), sønnesønn av geolog Waldemar Christopher Brøgger, bror til forfatteren Waldemar Brøgger og onkel til professor i sosialantropologi Jan Brøgger.

Brøgger studerte litteraturhistorie ved Universitetet i Oslo og i England, Italia og Spania. Hans første bok var *Den nye moral og andre essays* (1934). Samme år begynte han som kritiker i *Tidens Tegn*, hvor han var ansatt inntil 1940. Under andre verdenskrig ble han fengslet av okkupantene og satt i Grini fangeleir fra 3. november 1942 til 21. april 1943. Fra 1945 var han ansatt som kritiker i Nationen. I 1947 utga han essaysamlingen *Før uværet kom. Inntrykk fra 1930-årene. Artikler og essays* sammen med sin far. I 1952 kom en studie av Sigrid Undsets romaner, *Korset og rosen*. Han skrev også tre bind om før-kristen mytologi, *Nordens demring. Nordiske myter og sagn* (1949), *Guder og helter i klassisk tid* (1958) og *Helter og halvguder hos kelterne* (1961). Han skrev også kriminallitteratur under pseudonymet **Johnny W. Lambeth** og sciencefictionromanen *Stoppested i evigheten* under pseudonymet **Harald Gammeng**. Hans sist publiserte verk var *Sangenes sang*, en oversettelse av *Høysangen*.

Han døde i august 1966 etter lengre tids sykdom, bare 52 år gammel.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Niels Christian Ursin Brøgger, (04.juni 1914 - 17.august 1966).»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Store norske leksikon, Slekten Brøgger, besøkt 9. februar 2011
3. ↑  «Niels Chr. Brøgger er død», Aftenposten, 19. august 1966
4. 1 2 3  Store norske leksikon, Niels Christian Ursin Brøgger, besøkt 9. februar 2011
5. ↑  Børre Giertsen: Norsk Fangeleksikon. Grinifangene, Cappelen, 1946. Side 193
6. ↑  *Norsk anonym- og psevdonymleksikon, Kunnskapsforlaget*, 1981
7. ↑  Aftenposten, 19. august 1966

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Fangeregisteret

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Paul Goudime-Levkowitch** (født 6. desember 1873 i St. Petersburg, død 16. april 1953 i La Napoule nær Cannes) var en russisk adelsmann, offiser og samler.

Biografi
--------

Portrett av Paul Goudime-Levkowitch, malt av Preben Kannik, på Tøjhusmuseet i København
Goudime-Levkowitch ble født i St. Petersburg i Russland. Han var sønn av general Paul Konstantinovich Goudime-Levkowitch (1842-1907). Han ble i oktober 1906 gift med Evelyn Green (1880-1944).

Goudime-Levkowitch blev utdannet på Den Kejserlige Pageskole i St. Petersborg og virket efter utnevnelsen til løytnant som offiser i forskjellige gardeenheter i St. Petersburg. I 1904-05 deltok han i den Russisk-japanske krig, hvor han ble hårdt såret. I 1909-1917 var han russisk militærattaché i Athen, men efter den russiske revolusjon i 1917 ønsket han ikke å tjene Sovjetunionen og bodde derfor i en årrekke i la Napoule nær Cannes i Frankrike.[] Her skapte han en særdeles omfattende samling av førrevolusjonære russiske uniformer, våpen, medaljer og annet militært materiale, som han samlet inn fra andre eksil-russiske offiserer. Samlingen kalte han Det Keiserlige Russiske Hærmuseum. I 1943 overførte han samlingen til Tøjhusmuseet i København, og kom også selv til København, hvor han bistod med samlingens nærmere registrering. Han bodde i Danmark frem til 1952 da han reiste hjem til La Napoule, hvor han døde i 1953.

Goudime-Levkowitch' samling er en av verdens fornemste av keiserlige russiske militære gjenstander.[] Den har vært gjenstand for flere spesialutstillinger og inngår nu som en av de samlinger som presenteres i den basisutstilling som ble åpnet på Tøjhusmuseet i 2013.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage person ID p42665.htm#i426649, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Held, Herman. *Verzeichnis der Schueler und Schuelerinnen der Schulen zu St. Petri 1862-1912.* – St. Petersburg: Buchdruckerei Trenke & Fusnot, 1913.
**Tamra** (arabisk: طمرة; hebraisk: טַמְרָה eller תַמְרָה) er en israelsk-arabisk by i Norddistriktet i Israel. Byen ligger ved Galilea-åsene, 5 km nord for byen Shefa-'Amr og rundt 20 km øst for Akko. Navnet betyr daddelpalme på arabisk, og er et vanlig navn i den arabiske verden.

Historie
--------

Tamra ble okkupert av israelske styrker i den arabisk-israelske krig i 1948 som en del av Operasjon Dekel. Byen vokste rask i løpet av Israels første år som en nasjon fordi palestinske flyktninger fra nærliggende ødelagte landsbyer som al-Birwa og al-Duman kom hit. En stor prosentandel av byens åkerland ble konfiskert av israelske autoriteter og fordelt til samarbeidspartnere innen landbruk og nærliggende jødiske bosetninger slik som Mitzpe Aviv. Tamra oppnådde lokalstyrestatus i 1956 og bystatus i 1996.

Demografi
---------

Ifølge Israels statistiske sentralbyrå (CBS) hadde byen 26 500 innbyggere i 2006. Majoriteten – 99,6 % – av befolkningen var arabisk (muslimer), og det var ingen merkbar jødisk befolkning. *(Se også Israels demografi.)*

Sport
-----

Byens største fotballag, Hapoel Bnei Tamra, spiller i Liga Artzit, tredjedivisjon innen israelsk fotball, etter at de rykket opp fra Liga Alef i 2006. De mindre klubbene Hapoel Tamra og Maccabi Tamra spiller i Liga Bet, femtedivisjon.

Referanser
----------

1. ↑  Tamra, Israel *Citypopulation.de*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tamra – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Tabeller og tall fra CBS
* (en) Susan Nathan: An Israeli Jew in a Muslim town

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Madrigal** er opprinnelig en italiensk betegnelse for korte, kunstferdige dikt med strofer på tre eller fire verselinjer. Diktformen var lite utbredt utenfor de romanske språk.

Madrigal er mer kjent som betegnelse på et flerstemt vokalstykke på italiensk, fransk, tysk eller engelsk språk. Teksten er oftest verdslig, men det ble også skrevet madrigaler med religiøs tekst. Det fins to slags madrigaler, disse har bortsett fra betegnelsen lite felles: Trecento-madrigalen fra det 14. århundre og madrigalen fra det 16. og 17. århundre.

Det finnes flere teorier for navnet madrigal:

* *materialis* – verdslig
* *matricalis* – på morsmål, dvs. italiensk
* *mandrialis* – tilhører hjorden, teksten har ofte et pastoralt innhold

Trecento-madrigalen
-------------------

Trecento-madrigalen stammer fra midten av det 14. århundre. Her er ofte kjærlighet og erotikk tema, og også bilder fra naturen. Teksten er enkelt oppbygd av terzetti, vers med tre linjer, og coppia, ritornell (refreng) med to linjer. Melodien følger teksten, først i perioden tostemt, senere trestemt, med en svært virtuos og koloraturaktig overstemme og enkel støttende understemme. I terzettien begynner og slutter hver linje med en melisme – en lang melodi på en enkelt stavelse. Terzettien hadde hele tiden samme melodi, coppiaen stadig en ny melodi, gjerne i en danseaktig tre-takt og vesentlig kortere enn terzettien.

* Diktere: Petrarca, Boccaccio og andre.
* Komponister: Jacopo da Bologna, Piero da Firenze, Francesco Landini.

Madrigalen fra det 16. og 17. århundre
--------------------------------------

Denne madrigalen betraktes som det verdslige motstykke til motetten, og var en svært kunstfull og uttrykksterk musikkform for «kjennere» (jfr. *musica reservata*). Utførelsen er solistisk med akkompagnement. Madrigalen besto som regel av frie vers, der musikken fulgte teksten med den hensikt å fremheve uttrykket av enkelte steder i teksten (*imitar le parole*).

* Komponister: Gioseffo Zarlino, Adrian Willaert, Orlando di Lasso, Giovanni Pierluigi da Palestrina og andre.

Litteratur
----------

* Markus Grassl: «Madrigal» i *Oesterreichisches Musiklexikon*. Onlineutgaven, Wien 2002 ff. ISBN 3-7001-3077-5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Österreichisches Musiklexikon **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Tamumassivet** (*TAMU Massif*) er en gigantisk inaktiv undersjøisk vulkan i det nordvestlige Stillehavet, om lag 1600 km øst for Japan. Det er del av Shatsky Rise, en kjede av undersjøiske fjell som er blitt dannet ved en lang rekke undersjøiske vulkanutbrudd for 145 til 130 millioner år siden.

Tamumassivet dekker et areal på 300.000 km². Den største vulkanen på jorden Mauna Loa i Hawaii, har til sammenligning et areal på 5000 km². Tamumassivet kan være jordens største enkeltvulkan, og av størrelse sammenlignbar med den største kjente vulkan i solsystemet, Olympus Mons på Mars.

Navnet
------

Navnet *Tamu* er konstruert fra Texas A&M University, der William Sager, tidligere underviste. Han er nå (2014) geologiprofessor ved University of Houston og en ledende forsker på vulkanen.

*Massif*, som betyr «massiv» på fransk, er gått inn i flere språk (med litt justering også på norsk) for et større sammenhengende fjellområde. I Frankrike brukes ordet om det midfranske området *Massif Central*.

Litteratur
----------

* William W. Sager, Jinchang Zhang, Jun Korenaga, Takashi Sano, Anthony A. P. Koppers, Mike Widdowson, John J. Mahoney: «An immense shield volcano within the Shatsky Rise oceanic plateau, northwest Pacific Ocean», i: *Nature Geoscience*, 2013

Referanser
----------

1. ↑  «World's Largest Volcano Now Named TAMU». *Tamu Times*. Texas A&M University. 5. september 2013. Arkivert fra originalen 8. september 2013. Besøkt 7. september 2013.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 8. september 2013. Besøkt 2. januar 2014. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

Eksterne lenker
---------------

* Brian Clark Howard: «New Giant Volcano Below Sea Is Largest in the World», i: *National Geographic Daily News* vom 5. September 2013 (englisch)
* «Scientists Confirm Existence of Largest Single Volcano On Earth»', i: *ScienceDaily* 5. september 2013
* «Tamu-Massiv – Forscher finden gigantischen Vulkan im Pazifik», i: *Spiegel Online* 6. september 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Norsk Fjordhestgard** er et aktivitetssenter for bruk av fjordhest på Breim i Gloppen kommune. Gården ble etablert i 1988 og drives av en stiftelse bestående av de lokale bondelagene, fjordhestlag, kommunene Gloppen og Stryn, samt andre organisasjoner i Gloppen kommune. Fjordhestgården tilbyr ridetimer, rideleirer og kurs i stell av hest. Gården er også regional avlstasjon for fjordhestlaget i Nordfjord.

Norsk Fjordhestgard har et anlegg med 27 stallplasser, grusbane (250 x 65 meter), ridebane (40 x 25 meter) og ridehall (65 x 25 meter). 70 mål innmark tilhører fjordhestgården samt 100 mål utmark og 2-3 kilometer skogsveier. I tillegg er det bygget en maratonbane med to faste og to flyttbare hindre. Gården er også tilrettelagt for mennesker med ulike funksjonshemminger.

Arrangement
-----------

Norsk Fjordhestgard er jevnlig arena for ulike arrangement med riding av fjordhest, blant annet sprangridning. Området er også arena for den årlige countryfestivalen «Norsk Countrytreff».

Eksterne lenker
---------------

Norsk Fjordhestgards hjemmeside

| * v
* d
* r
Severdigheter i Gloppen kommune |
| --- |
| Gloppen kommunevåpen | Museer: | Holvikejekta **·** Nordfjord Folkemuseum **·** | Severdighet |
| Geografi: | Eidsfossen **·** Holvikfossen **·** Karnilshaugen **·** Utsikten **·** Ålfotbreen **·** |
| Kirker: | Gimmestad gamle kirke **·** Vereide kirke **·** |
| Aktiviteter: | Breimsbygda Skisenter **·** Norsk Fjordhestgard **·** Trivselsskogen **·** |
**Tamworth-manifestet** var et politisk manifest laget av sir Robert Peel i 1834 i Tamworth. Det blir av historikere sett på som prinsippene det moderne konservative partiet ble dannet på. 

I november 1834 avsatte Kong William IV Whig-statsministeren lord Melbourne og ba hertugen av Wellington om å danne regjering. Wellington var motvillig og rådet kongen til å spørre sir Robert Peel.

Kanskje på grunn av Wellingtons anbefaling, valgte Peel helt fra starten (som historikeren S.J Lee sier) «to fully convince the country and electorate that there was a substantial difference between his brand of conservatism and that of his predecessor and 'old tory' Wellington».[]

Med denne hensikt, på 18. desember, ble Tamworth-manifestet publisert i aviser og ble lest rundt i hele landet. Som mange andre manifester i britisk politikk i det 19. århundret, var det formelt rettet til de stemmeberettigede i lederens egen krets, men allikevel ble det vidt publisert. Ironisk nok hadde Tamworth ikke noe valg i 1834, da Peel var den eneste kandidaten og han ble valgt uten motstander.

Peels mål nedlagt i Tamworth-manifestet
---------------------------------------

Hovedmålene i manifestet[] var en appell til de stemmeberettigede. 

* Peel aksepterte valgreformen av 1832 som en «endelig og ugjenkallelig ordning av store konstitusjonelle spørsmål».

* Han lovet at det konservative partiet vil sette i gang en «grundig gjennomgang av institusjoner, verdslige og geistlige».

* Der det var behov for forandring, lovte han «korrigering av bevisst misbruk og å bringe rett der det har vært urett».

* Peel ville se på spørsmålet om kirkereform for å bevare «de sanne interesser av den etablerte religion».

* Peels hovedbudskap var at de konservative ville «reformere for å overleve», som Norman Gash skriver i sin biografi om Peel.[]

* Imidlertid, Peel gikk imot det han så på som unødvendig forandring. Dette ut av frykt for «en evig strømvirvel av agitasjon».
**Mads Dahm** (født 21. oktober 1988 i Oslo) er en norsk tidligere fotballspiller som senest spilte for Lyn Fotball. Han er en stor og sterk midtstopper på 195 cm. Han har god teknikk i forhold til sin størrelse og posisjon på banen. Han har ikke alltid spilt midtstopper. Senest i 2010 i Adeccoligaen var han av Gunnar Halle tiltenkt en rolle som oppspillspunkt i en 4-3-3-formasjon, men grunnet skade og Lyn sin forkortede sesong grunnet konkursen fikk han lite spilletid. 

Han vokste opp på Nordberg i Oslo og startet å spille fotball i Ski- og Fotballklubben Lyn som syvåring. Han debuterte for Lyn i cupen 11. mai 2006 mot Fossum IF og i Tippeligaen mot Sandefjord Fotball i serieåpningen i 2007. Han er yngre bror av Fredrik Dahm og brødreparet spilte sammen for Lyn i 2009. Sammen med Tommy Berntsen og Petter Furuseth bidro han til å redde profflisensen til Lyn for 2010-sesongen ved å investere i klubben. 19. januar 2010 ble det annonsert av Lyn at han hadde signert en kontrakt som strakk seg ut 2011.

Som en følge av Lyns konkurs rakk han aldri å fullføre denne kontrakten og i august 2010 underskrev han en kontrakt med Lillestrøm Sportsklubb sammen med Tom Sadeh. På grunn av klubbens pressede økonomi fikk han ikke tilbud om ny kontrakt med Lillestrøm etter 2010-sesongen til tross for at han var ønsket med videre av trener Henning Berg. I februar 2011 annonserte han at han vendte tilbake til Lyn for å spille for klubbens 4.-divisjonslag til tross for et tilbud fra en Tippeligaklubb og interessenter i utlandet.

Dahm spilte samtlige kamper for Lyn i 2011-sesongen, som endte med opprykk, og han bar kapteinsbindet mesteparten av høstsesongen. Fra 2012-sesongen var han Lyn sin faste kaptein. Han pådro seg en skade i 1. runde i cupen mot Vålerenga Fotball og var ute store deler av sesongen.

Karrierestatistikk
------------------

| Sesong | Klubb | Divisjon | Liga | Cup | Totalt |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kamper | Mål | Kamper | Mål | Kamper | Mål |
| 2006 | Lyn | Tippeligaen | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 |
| 2007 | Tippeligaen | 9 | 0 | 1 | 0 | 10 | 0 |
| 2008 | Tippeligaen | 12 | 0 | 3 | 1 | 15 | 1 |
| 2009 | Tippeligaen | 16 | 0 | 3 | 0 | 19 | 0 |
| 2010 | Adeccoligaen | 4 | 0 | 1 | 0 | 5 | 0 |
| 2010 | Lillestrøm | Tippeligaen | 7 | 0 | 0 | 0 | 7 | 0 |
| 2011 | Lyn | 4. Divisjon | 22 | 5 | 0 | 0 | 22 | 5 |
| 2012 | 3. Divisjon | 8 | 3 | 3 | 0 | 11 | 3 |
| 2013 | 2. Divisjon | 24 | 1 | 2 | 0 | 26 | 1 |
| 2014 | 2. Divisjon | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| Totalt i karrieren | 104 | 9 | 14 | 1 | 118 | 10 |

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 49464, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  dittoslo.no Mads Dahm takket nei til profflivet[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mads Dahm – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Mads Dahm – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Mads Dahm – FBref Rediger på Wikidata
* Profil på lynfotball.net
* Triksevideo på Youtube.com: The young Mads Dahm (Den unge Mads Dahm)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Norsk Folkeparti** (NFP) er et norsk nasjonalistisk og nykonservativt politisk parti stiftet og ledet av Oddbjørn Jonstad. Det ble stiftet høsten 1999, og presenterer seg selv som et parti «som arbeider for at Norge skal være et land med en etnisk norsk befolkning».

Partiet har liten oppslutning og fikk 1 654 stemmer ved Stortingsvalget i 2001.

Partiet har en del ideologiske likheter med Demokratene. Partiet er imot høyere skatter og avgifter, og vil reformere norsk innvandrings- og asylpolitikk. Partiet ønsker å bevare statskirken.

### NRK-klagen

Partiet fikk i mars 2014 en del oppmerksomhet da det hadde sendt klage til Kringkastingsrådet i forbindelse med NRKs bruk av mørkhudete programledere i kultur- og historieprogrammer. Kringkastingsrådet avviste klagen og skrev et skarpt svar til partiet.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Aftenposten morgen - Få stemmer til Jonstad (13.9.2001, s.9)
3. ↑  Klaget på hudfargen, journalisten.no

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Raud den rame** (*Rauðr inn rammi*) var en vikinghøvding som bodde ved Saltstraumen, i nærheten av dagens Bodø i Hålogaland. Han er kjent fra sagaen om Olav Tryggvason i Snorres kongesagaer. 

Ifølge Snorre Sturlason bodde Raud på øyer som het Gylling og Hæring. Til sammen ble øyene kalt for Godøyene, og strømmen mellom dem og fastlandet heter Godøystraumen. Raud var en fryktinngytende seidmann og innbitt hedning. Han nektet derfor å la seg døpe av kongen. Olav drepte Raud ved å tvinge en orm ned halsen på ham.

Etter at kongen hadde mislyktes i å kristne Raud og i stedet gravla ham, «tok han svære rikdommer i gull og sølv der og mye annet løsøre, våpen og mange slags kostbarheter.» Det langskipet som Raud eide konfiskerte kongen, ettersom det var mye flottere enn det han hadde selv. Framme var det et dragehode, og bakenden var formet som en krum hale. Kongen døpte det derfor til Ormen. Dette skipet ble seinere modell for det berømte «Ormen Lange».

Litteratur
----------

* Sturlasson, Snorre: *Snorres kongesagaer (Heimskringla)*, Oslo 1979. Side 182.
**Josue Mayard** (født 10. mars 1980 fra Montréal i Canada) er en fotballspiller som i sesongen 2006 spilte for Pors Grenland. Han har tidligere spilt for Dallas Burns, Toronto Lynx og Vancouver Whitecaps. 

Det ble tidlig oppdaget at hen kunne bli en meget god fotballspiller. Han ble tidlig også sammenlignet med talenter som Maradona, Pele, Paolo Maldini, og en litt mer ukjent talentfull brasilianer "Eskildo", som ikke ble en like god fotballspiller, som de tidligere nevnte, på grunn av et stygt beinbrudd. Josue Mayard ønsker å følge ca. den samme veien som vennen Olivier Occean gjorde.

For Pors Grenland i 1. divisjon scoret han fire mål, fikk ett rødt kort og seks gule kort. Opprinnelig ble han forsøkt hentet til Notodden Fotballklubb, men siden klubben spilte i 2. divisjon fikk han ikke arbeidstillatelse. Før sesongen 2007 skiftet klubbene plass, og i november 2006 ble Mayard klar for Notodden.

Referanser
----------

1. ↑   www.footballdatabase.eu[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   FBref, FBref spiller-ID 0e87a3cc, oppført som Josué Mayard[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   transfermarkt.com, oppført som Josuè Mayard, Transfermarkt spiller-ID 43606, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.national-football-teams.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Josue Mayard – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Josue Mayard – Major League Soccer Rediger på Wikidata

* (en) Josue Mayard – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Josue Mayard – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Josue Mayard – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Josue Mayard – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Josue Mayard – FBref Rediger på Wikidata
* Spillerstallen til Notodden
**Ragna Margrethe Ringdal** (1896–1951, født **Støverud**) var en norsk tidlig forkjemper for psykisk utviklingshemmedes rettigheter.

Bakgrunn og ekteskap
--------------------

Hun var datter av en dyrlege fra Larvik, og vokste opp i Sandefjord. Under første verdenskrig arbeidet hun som telegrafist, og hun var også aktiv i Sandefjord Turn- & Idrettsforening.

Sommeren 1918 giftet hun seg med skipsrederen Olav Ringdal. I 1920-årene flyttet de til Oslo, der ektemannen bygget opp rederiet sitt. Ragna Ringdal deltok i rederidriften ved å designe innredningen av lugarer, messer og salonger i flere av skipene deres.

Ragna Ringdals daghjem
----------------------

Ragna og Olav Ringdal hadde en sønn med psykisk utviklingshemming, og Ragna drev i mange år sosialt arbeid på vegne av det som i datidens språkbruk het «åndssvakesaken». Hun stod bak «Ragna Ringdals Klubb», som arbeidet for å bedre denne gruppens kår. Etter Ragna Ringdals bortgang i 1951 donerte ektemannen 300 000 kr til et nytt daghjem for utviklingshemmede, og 10. september 1953 åpnet *Ragna Ringdals daghjem* dørene på Nordre Åsen i Oslo. Prinsesse Astrid foresto åpningen, og forfatter Inger Hagerup skrev diktet «Våre små søsken» som prolog til høytideligheten. 

Diktet ble senere tonesatt av Tore Magnus Pettersson og med den sangen vant han «Talent '71», som ble samsendt i NRK radio og fjernsyn 27. november 1971. På 50-års jubileet for Ragna Ringdals Daghjem var Prinsesse Astrid tilbake på institusjonen sammen med bl.a. Wenche Foss og da ble prologen «Våre små søsken» fremført på nytt – denne gang ved komponisten. 

Per 2020 heter institusjonen Ragna Ringdals Dagsenter.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no, oppført som Ragna Støverud[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Ragna Ringdal», besøkt 8. november 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Aftenposten, urn.nb.no, type referanse dødsannonse, utgitt 13. juni 1951[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2  «Fru Ragna Ringdal». *Sandefjords Blad*, 12. juni 1951.
5. ↑  «Ragna Ringdals daghjem åpner dørene for 28 åndssvake i dag». *Arbeiderbladet*, 11. september 1951.
6. ↑  «Ragna Ringdals historie». Ragna Ringdals dagsenter. Besøkt 22. desember 2018.
7. ↑  *Aftenposten* fredag 11. september 1953 side 8: *Milepel i åndsvakeomsorgen*
8. ↑  «RRD». *RAGNA RINGDAL DAGSENTER* **(norsk)**. Besøkt 27. mai 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** VIAF
 |
**Ragna Sofie Rytter** (født 26. juli 1885 i Verdal, død 7. januar 1972) var en norsk poet og kulturpersonlighet. Hun var blant annet engasjert i målsak og avholdssak; hun var redaktør for IOGTs blad *Solveg* fra 1932 til 1954, og arbeidet innen håndarbeid. Etternavnet er også blitt skrevet *Ryther*.

Liv og virke
------------

Ragna Rytter ble i 1919 uteksaminert fra Levanger lærerskole. Senere medvirket hun til stiftelsen av folkehøyskolen Trøndertun på Gimse i Melhus. Skolen var hennes arbeidsplass til hun gikk av med pensjon i 1950.

Hun tok initiativ til, og var formann i, Trøndelag handarbeidslærerinnelag, og var blant dem som skapte trønderbunaden. Sammen med blant andre Martin Tranmæl var hun medstifter av IOGTs lokallag Losje Medalhus, og i årene 1932–1954 var hun redaktør for IOGTs blad *Solveg*.

Rytter skrev flere diktsamlinger, i begynnelsen holdt på dansk, men etter et folkehøyskoleopphold på Voss i 1913 skrev hun på landsmål. Hennes første diktsamling var *Fjeldets sange og andre digte* som ble utgitt i 1910.

Hun skrev også historiske bøker som slektsboken *Rytter-ætta frå 1600–1950* (1956) og biografien *Elisabeth Edland* i 1957. I *Norsk Salmebok* er hun representert med en salme.

Familie
-------

Ragna Rytter var datter av lærer Johan Gunerius Ryther (1858–1900] og Berit Monsdatter Prest-Bakken (1849–1929). Hun forble ugift.

Bibliografi
-----------

* 1910: *Fjeldets sange og andre digte*, Trondheim
* 1915: *Arbeid og draum*, Trondheim
* 1921: *Strid og song*, IOGTs norske forlag, Trondheim
* 1928: *Songane mine*, Trondheim
* 1932: *Dagen og draumen – utvalde dikt*, Krogshus, Trondheim
* 1943: *Austanfor alt*, Globus, Trondheim
* 1956: *Rytter-ætta frå 1600–1950*
* 1957: *Elisabeth Erland*
* 1959: *Vers langs vegen*, Globus, Trondheim
* 1965: *Litt om trønderbunaden*, Trondheim
* 1965: *Dei hundre foll*

Referanser
----------

1. ↑  Rytter, Ragna (1956). *Rytter-ætta*. Svorkmo. s. 82.

Litteratur
----------

* Anne Kristin Aasmundtveit, *Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok*, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 122
* *Dette skrev kvinner*. Oslo: Skolen. 1984. s. 186. ISBN 8257900109.

Eksterne lenker
---------------

* Oppslag i *Allkunne*

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Ragnar Arne Almén** (født 20. april 1949 i Oslo) er en norsk maler, tegner og grafiker.

Almén har vært elev av maleren Gunnar Romberg og grafikeren Bjørn Willy Mortensen. Han har vært medlem av Norske Grafikere og Norsk Kunstforbund siden 1974. Han har hatt en mengde separatutstillinger i gallerier i Norge og deltatt på flere kollektivutstillinger, deriblant Statens Høstutstilling og Østlandsutstillingen. Bilder av Ragnar Almén er innkjøpt av blant andre Oslo kommunes kunstsamlinger, Vestfold fylke, Norsk kulturråd, Riksgalleriet, Nasjonalgalleriet og Samtidsmuseet.

Almén bor og arbeider i Åsgårdstrand i Vestfold.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 42155513[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Ragnar\_Almén, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 978088bd-c162-4e51-923d-2949b26fea25, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Ragnar Almén» i Norsk kunstnerleksikon. Oslo, 1982-86

Eksterne lenker
---------------

* Ragnar Alméns hjemmesider Arkivert 22. februar 2006 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC **·** KulturNav
 |
**Leo V** (født ukjent dato, muligens død september 903) var pave fra juli 903 til sin død en drøy måned senere.

Han var fra Priapi i Ardea, Italia. 

Da han ble valgt til pave var han kardinal, og det ser ut til at han var kardinalprest i en kirke utenfor Roma – samtidige pavelister kaller ham en *presbiter forensis*, noe som antyder dette. 

Den eneste handling vi kjenner til fra hans tid som pave er en bulle hvor han unntok kannikene i Bologna fra skatt. 

Han ble i september 903 avsatt. Det er hevdet at han ble myrdet, og da antagelig av kardinal Kristoforus. Kristoforus tilranet seg paveembetet, men ble selv avsatt og henrettet av pave Sergius III i 904. En annen mulighet, som mange historikere heller til, er at han døde av naturlige årsaker i fengsel. Det er i så fall mulig at hans dødsdato skal settes noe senere.

  



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Forgjenger:**Benedikt IV** | **Pave**(liste over paver) | Etterfølger:**Sergius III** |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Catholic-Hierarchy **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** NKC
 |
**420. etterretningssenter** (russisk 420 морской разведывательный пункт), (forkortet OMRP) er en enhet i OSK Nord i det russiske forsvaret.

Historie
--------

På 1970-tallet trente russiske maritime spesialstyrker på å kunne detonere taktiske atomvåpen i Nordsjøen.
Det fremgår av den russiskspråklige boken «Havets djevler» som i 2016 ble gitt ut på et russisk forlag i Moskva og som er skrevet av en tidligere «kampdykker», Alexandr Rzhavin, i den russiske maritime spesialstyrken.
Her kartla de maritime spesialstyrkene i detalj hvordan de kunne gjennomføre sabotasjeaksjoner mot installasjoner og rørledninger.
Oppdraget ble gitt av den militære etterretningstjenesten GRU, som har operativ kommando over 420. etterretningssenter og lignende sentra (OMRP). 

  

Senteret ble imidlertid først satt opp i 1986 i byen Poljarnyj i Murmansk oblast.

Øvelse for soldatene der ble organisert mest mulig likt det som man den gangen trodde ville bli virkelighet - nemlig objekt som liknet infrastrukturen til NATO. De måtte også venne seg til de vanskelige værforholdene i arktisk, både fysisk og psykisk. Øvelsene innebar også innsetting med helikopter og marsj i tungt lende opptil 20 kilometer. Froskemenn ble utstyrt med dykkerbåten VM-71 med mye utstyr, inkludert trykkammer. Denne likner på Dykkerfartøy - prosjekt 535. Torpedobåter med toppfart over 30 knop fikk de også.

Etterretningssenteret begynte også å øve seg på å hente informasjon fra objekt som hørte til de meste trolige motstanderne i NATO, Norge og Island. Tallet på objekt i disse landene var mer enn 40, inkludert fire hydroakustiske stasjoner ved kysten.

Første gruppen øvde seg mot VGAS (helikoptre med hydrofoner), andre gruppe øvde seg i å samle informasjon om NATO-flybasar i Nord-Norge, og en tredje gruppe (RRTR) øvde seg mot radaranlegg i Nord-Norge.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Флаг спецназа ГРУ 420 ОМРП Северный флот». Besøkt 21. april 2018. «420 морской разведывательный пункт был сформирован в 1986 году. Место дислокации 420 МРП – город Полярный Мурманской области.»
3. ↑  «Флаг спецназа ГРУ 420 ОМРП Северный флот». Besøkt 21. april 2018. «для выполнения поставленных задач отряду 420 МРП выделили торпедолов, скорость которого превышала 30 узлов (60 км/ч).»
4. ↑   «Флаг спецназа ГРУ 420 ОМРП Северный флот». Besøkt 21. april 2018. «Всего подобных объектов было более сорока, четыре из них – гидроакустические береговые станции. Первый»
5. ↑  «Флаг спецназа ГРУ 420 ОМРП Северный флот». Besøkt 21. april 2018. «Первый отряд 420 МРП работал против ВГАС, второй занимался сбором информации об авиации НАТО, базирующейся в Северной Норвегии, отряд РРТР занимался пунктами радиолокационного оповещения НАТО в Северной Норвегии.»
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for NederlandNederland Nederland |
| Trailløping: |
| Trailløping VM i trailløping |
| Gull | Penyagolosa 2018 |  85 km |
| Bronse | Braga 2016 |  85 km |
| Trugeløping: |
| Friidrett VM i trugeløping |
| Gull | Saranac Lake 2017 |  8 km |
| Sølv | Vezza d'Oglio 2016 |  8,7 km |
| Sølv | Picos de Europa 2018 |  8 km |
| Himmelløping (Sky running): |
| Friidrett EM i himmelløping |
| Gull | Val d'Isère 2017 |  Ultraløp |

**Ragna Cathelinje Debats** (født 22. mars 1979 i Catalonia) er en spansk-nederlandsk ultraløper, himmelløper (sky running) og trugeløper.

Hun ble verdensmester i trailløping i 2018, og hun ble verdensmester i trugeløping i 2017.

Idrettskarriere
---------------

Debats vant Rae Trail og Ultra maratón de las Terres de l'Ebre i 2013, og i 2015 vant hun Apuko Extrem, Vallespir Canigou Trail og Gore-Tex Transalpine-Run. Hun vant det 252 km lange Pyrenees Stage Run i 2016, og hun vant også Cursa Muntanya Vistabella og Skyrace Vallibierna 34K. Under VM i trugeløping 2016 kom hun på andreplass, bak Isabella Morlini fra Italia. Hun fikk bronse i VM i trailløp 2016. I 2017 vant hun VM i trugeløping 2017, samt Ultra Fiord (70 km) i Chile, Olympus Marathon i Hellas, Matterhorn UltraKS i Sveits og Run The Rut i USA. Hun vant også Europamesterskapet i himmelløping 2017 i Val d'Isère.

I 2018 vant hun ultraløpene Tramuntanatravessa, Pilgrims Challenge og Ultra Skymarathon på Madeira, samt det 70 km lange High Trail Vanoise i Frankrike. Hun kom på andreplass i VM i trugeløping 2018, bak Michelle Hummel fra USA. Hun vant også VM i trailløping 2018 i Castellón de la Plana i Spania. Hun vant Marathon des Sables i 2019, også kjent som Sahara Marathon, som er et seksdagers ultramaraton på til sammen 251 km. Samme år vant hun også Transvulcania Ultramarathon, Royal Race Gran Paradiso, Ultra-Trail du Mont-Blanc i Italia og Pirin Ultra i Bulgaria.

Hun vant ultraløpet 4Refugios CAB i Argentina i 2020, og hun vant det 111 km lange Montreux Trail Festival i Sveits. Hun vant også trugeløpet Snowrunning Chacaltaya. Hun vant MaxiRace Recce Run, Merrell Hobbit Trail Runs og K-Way SkyRun, alle tre i Sør-Afrika.

Referanser
----------

1. ↑  Irunfar.com - *2016 IAU Trail World Championships Results*, besøkt 1. juli 2021.
2. 1 2 3  ITRA - *Ragna Debats - Race Results* Arkivert 28. juni 2021 hos Wayback Machine. besøkt 1. juli 2021
3. ↑  Irunfar.com - *2018 Trail World Championships Results*, besøkt 1. juli 2021.
4. ↑  Corredores de Montana - *Ragna Cathlelinje Debats*, besøkt 1. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Ragna Debats blogg (nedlagt)
**Steve Appleton** (født 31. mars 1960 i California, død 3. februar 2012) var en amerikansk næringslivsleder. Han var styreleder og konsernsjef i Micron Technology som produserte RAM-brikker og minnepinner. Selskapet hadde base i Boise i Idaho.

Som 34-åring var Steve Appleton den tredje yngste konsernsjefen i Fortune 500. I 2006 kåret imidlertid Forbes Magazine Appleton som en av de ti verste toppsjefene i USA. 

Steve Appleton studerte ved Boise State University, der han spilte på tennis-laget. Han var hele livet opptatt av luftfart. Appleton deltok ellers i en rekke idretter, deriblant profesjonell tennis. Av hobbyer kan nevnes dykking, surfing, wakeboarding og motorsykkel. Hans deltakelse i luftfart omfattet flere rangeringer og profesjonelle forestillinger. I 2004 var Appleton innblandet i en alvorlig flyulykke der han pådro seg en punktert lunge, hodeskader og flere benbrudd. Appleton hadde også en svart belte i kampsporten taekwondo. 3. februar 2012 ble Appleton drept da flyet han var ombord i, forsøkte en nødlanding med et Lancair IV-PT turboprop ved Boise i Idaho, bare et øyeblikk etter å ha tatt av fra flyplassen.

Referanser
----------

1. ↑   «Micron CEO Steve Appleton dies in small plane crash», besøkt 5. juli 2012[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* 2006 Q&A with USA Today about tennis and leadership

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN
 |
«Rolling Stone» har flere betydninger.

***Rolling Stone*** er et amerikansk tidsskrift som særlig dekker musikk og populærkultur. Det ble grunnlagt i San Francisco i 1967. Til å begynne med ble bladet identifisert med hippie-bevegelsen, men det distanserte seg fra andre undergrunnsmagasiner ved å omfavne mer tradisjonelle journalistiske standarder og unngå radikale, politiske ideer. Da *Rolling Stone* satset på å dekke politikk på begynnelsen av 1970-tallet, var det gjennom den unike gonzojournalistikken til Hunter S. Thompson.

På begynnelsen av 1980-tallet flyttet magasinet til New York for å komme nærmere reklamebransjen, og det ble på samme tidspunkt mer renhåret (bl.a. ved å narkotikateste sine ansatte). Mange[*hvem?*] mener at *Rolling Stone* mistet sjelen sin og ble et annet blad ved denne overgangen.

Bladet gjennomgikk imidlertid en ansiktsløfting på begynnelsen av 2000-tallet, etter at salgstallene hadde sunket på grunn av konkurranse fra manneblader som *Maxim* og *FHM*. Bladet satser nå på å nå et yngre publikum ved å fokusere på unge og pene stjerner.[]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Rolling Stone – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** ISSN **·** NKC **·** MusicBrainz
 |
Stettiner Haff - Landsat satellittbilde
Stettiner Haff (Zalew Szczeciński)
Kart over området rundt Stettiner Haff
**Stettiner Haff** eller **Oderlagunen** (tysk *Oderhaff*, *Stettiner Haff*; polsk *Zalew Szczeciński*) er en strandsjø på grensen mellom Tyskland og Polen sørvest i Østersjøen. Den ligger ved munningen av elven Oder nord for byene Szczecin og Police. 

Mellom Stettiner Haff og Pommernbukten i Østersjøen ligger øyene Usedom/Uznam og Wolin, og tre sund knytter strandsjøen til resten av havet: Peenestrom, Świna og Dziwna. Den har et areal på 687 km² og et gjennomsnittlig dyp på 4 meter. På det dypeste er den bare 6 meter. 

I 1880 åpnet kanalen Kaiserfahrt på Usedom, og en vannvei med dybde på 10 meter knyttet lagunen sammen med Østersjøen, slik at større skip kunne komme inn i strandsjøen og havnen i Stettin. 

Kanalen er omtrent 12 km lang og 10 meter dyp og ble gravd ut av Det tyske keiserdømmet mellom 1874 og 1880 i regjeringstiden til keiser Vilhelm I. Etter 1945 oppkalte Polen kanalen etter Piast-dynastiet.

Byer og landsbyer i området
---------------------------

* Byer og landsbyer i Polen: Świnoujście, Nowe Warpno, Trzebież, Police, Szczecin, Stepnica, Wolin (by) og Międzyzdroje.
* Byer og landsbyer i Tyskland: Usedom (by), Wolgast, Anklam, Ueckermünde, Pasewalk og Eggesin.

Feriested
---------

I dag er det mange passasjerbåter i lagunen, og man kan drive med forskjellige typer vannsport ved mange av strendene i området. I området er det vinranker, en smalsporet jernbane, museum og slott.

Forurensning
------------

Stettiner Haff får tilført store mengder forurensning via elven Oder og eutrofiering er en av konsekvensene. Store konsentrasjoner av aluminium og jernsediment er funnet i elven, noe som fører til brå algevekst i lagunen. Næringsstoffene i strandsjøen varierer riktignok mye gjennom året, og har minket de siste årene.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Szczecin Lagoon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Studentarbeide ved Göteborgs universitet[*død lenke*]
* PubMed

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |