recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Danmarks flagg Danmark |
| Turn: |
| Olympiske leker |
| Sølv | OL 1912 i Stockholm |  Lagkonkurranse, svensk system |
| Sølv | OL 1920 i Antwerpen |  Lagkonkurranse, svensk system |

*Må ikke forveksles med de to andre danske olympiske turnerne Hans Eiler Pedersen og Hans Laurits Pedersen.*
**Hans Pedersen** (født 5. november 1887 i Højelse, død 22. september 1943 i Kimmerslev) var en dansk turner. Han representerte klubben *Skytterforeningernes Hold*.

Han deltok i OL 1912 i Stockholm, og var der med på det danske laget som vant sølv i lagkonkurransen i turn, bak det svenske laget. Åtte år senere, under OL 1920 i Antwerpen, var han igjen med og vinne sølv i lagkonkurranse, svensk system. Også denne gangen vant Sverige.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hans Pedersen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Hans Pedersen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Hans Pedersen – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
* Profil på DatabaseOlympics

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Hans Peter Brekke** (født 31. desember 1859, død 10. juni 1911) var en norsk journalist og litterat.

Familie og utdannelse
---------------------

Hans Peter Brekke ble født på Brekke i Ørsta og foreldrene hans var gardbruker Hans Henriksen Brekke og Nille Karine Paulsdatter. Han ble konfirmert i Ørsta kirke 27. september 1874 og deretter fikk han undervisning i ca to år ved "studentfabrikken" til fhv sogneprest Erik Olsen  i Kvinnherad, der både Anders Hovden og Bernt Støylen var elever senere. I 1877 reiste han til Kristiania og i 1878 tok han eksamen artium som elev ved "Maribogadens skole" (startet av Peter Qvam). Våren 1879 tok han "andeneksamen" og senere studerte han ved universitetet, mest språklige og naturvitenskapelige fag, og han fulgte spesielt professor Jens Lieblein forelesninger i egyptologi.

Journalist og litterat i Kristiania
-----------------------------------

I Kristiania arbeidet han først en tid i redaksjonen for *Norsk Haandlexikon*, høsten 1881 ble han journalist i Dagbladet og senere i Verdens Gang (1868–1923). Han var også medarbeider i Nordens første billigbokserie: *Bibliothek for de tusen Hjem* (1887), der han oversatte bøker både fra engelsk og fransk, av flere kjente forfattere som Charles Dickens, Émile Zola, Daniel Defoe o.a. Av de mer kjente bøkene han oversatte, kan nevnes «*Robinson Crusoe's liv og haendelser*» som kom ut i 1898 og «*To fortællinger af Guy de Maupassant*» som kom ut i 1888.

I 1898 ble han medlem av "direktionen" i *Norske Journalisters Pensions- og Hjælpeforening*. I perioden 1900 til 1902 var han formann i Kristiania Journalistklub, og sommeren 1900 var han på studietur til Paris med stipendium fra journalistklubben.

I 1886 ble Hans Peter Brekke gift med **Laura Johanne Nagel** (f. 25.6.1860) fra Vestre Aker i Kristiania. De hadde ingen barn.   

Han døde i Oslo 10. juni 1911 og ble bisatt fra Uranienborg kirke. I nekrologen som stod i Morgenposten 12. juni 1911, fikk han bl.a. denne omtalen: « *... som Referent hørte Brekke til de første, den norske Presse har havt*»  »

Referanser
----------

1. ↑  «Erik Olsen (1816–1881) – lokalhistoriewiki.no». *lokalhistoriewiki.no*. Besøkt 13. juli 2022.
2. ↑   Google Books
3. ↑   Google Books
4. ↑   Nekrolog i Morgenposten, første side.

Bibliografi
-----------

* Stemmerets- og Valgkjendelser av Stortingene 1814-85 - Huseby & Co forlag, 1886
* For Alle - Norsk kalender, utgitt av Kristiania journalistklubb - 1903

Litteratur
----------

* Ørstingar: ættebok for Ørsta - Bjørn Jonson Dale, Ørsta kommune, 1995
* Studenterne fra 1878 - Utgitt: 25-aars studentjubilæum - 1903.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** VIAF
 |
**Grega Benedik** (født 11. eller 21. mai 1962 i Žirovnica) er en tidligere slovensk alpinist. I 1980-årene tilhørte han verdenseliten i slalåm.

Han representerte Jugoslavia i verdenscupen fra 1981 til 1990. Hans beste periode var sesongen 1986/87, da han ble nummer fem sammenlagt i slalåmcupen. I løpet av karrieren oppnådde han 18 plasseringer blant de 10 beste. Totalt 18 ganger plasserte han seg blant de 10 beste i verdenscuprenn. Den eneste seieren kom i mars i Sarajevo.

Under OL 1988 i Calgary ble Benedik nummer ni i slalåm. Han deltok også to ganger i verdensmesterskap. Under VM 1987 i Crans-Montana ble han nummer 14 i slalåm, og to år senere (VM i slalåm 1989|Vail 1989) ble han nummer åtte.

Verdenscupseire
---------------

| Dato | Sted | Land | Disiplin |
| --- | --- | --- | --- |
| 21. mars 1987 | Sarajevo | Jugoslavia | Slalåm |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Grega Benedik – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Grega Benedik – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Grega Benedik – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Grega Benedik – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Grega Benedik – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Grega Benedik – ski-db.com Rediger på Wikidata
**Elden Henson** (født **Elden Ryan Ratliff** 30. august 1977) er en amerikansk skuespiller. 

Henson er kanskje mest kjent for å spille karakteren Fulton Reed i trilogien Mighty Ducks, der han spilte mot blant andre Emilio Estévez, og han spilte rollen som Lenny Kagan i filmen The Butterfly Effect, som også hadde flere kjente skuespillere som Ashton Kutcher og Callum Keith Rennie på rollelisten.

Henson ble født som Elden Ryan Ratliff i Rockville i Maryland som sønn av en profesjonell fotograf. Hans søsken er skuespillerne Garette Ratliff Henson (som dukket opp i The Mighty Ducks) og Erick Ratliff (som i likhet med Elden, dukket opp i Elvis & Me ). Eldens far George Ratliffe var også en skuespiller og hans mor tok de unge guttene på flere kommersielle skuespiller-audition. De bodde flere år i Weehawken, New Jersey. Henson ble utdannet ved Emerson College, før han begynte som profesjonell skuespiller.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 4. mai 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Elden Henson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Elden Henson i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Elden Henson på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Elden Henson på Scope Rediger på Wikidata

* (da) Elden Henson på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Elden Henson på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Elden Henson på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Elden Henson hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** MusicBrainz
 |
**London Overground** er et nettverk av jernbanelinjer i Stor-London. Det er representert på undergrunnskartet i form av doble oransje striper.

Bakgrunn
--------

Persontogtrafikken på Storbritannias jernbanenett er lagt ut på anbud, og administreres av det britiske samferdselsdepartementet. Det har blitt fremmet flere forslag om at ansvaret for jernbanetrafikken i Stor-London burde overtas av lokale myndigheter, bl.a. for å samordne jernbanen bedre med øvrige transporttjenester i regionen. I november 2007 så London Overground dagens lys, da anbudspakken North London Railways ble overdratt til Transport for London; transportetaten for Stor-London. Siden har flere linjer blitt med i nettverket. Alle linjene er trafikkert av det private foretaket London Overground Rail Operations Ltd (LOROL), eid av MTR Corporation og Laing Rail, men det er Transport for London som avgjør takster, avgangsfrekvens og utarbeider informasjonsmateriell.

Linjer
------

Per i dag består nettverket av følgende jernbanelinjer:

* **North London-linjen**
* **West London-linjen**
* **East London-linjen**
* **South London-linjen**
* **Watford DC-linjen**
* **Gospel Oak – Barking-linjen**

Togene kjører gjerne på flere av linjene; bl.a. kjøres en rute fra Clapham Junction til Stratford, som da benytter både West London– og North London-linjene.

Fremtid
-------

Etter at utbygging og forbedring av de nevnte linjene ble fullført i 2012, uttrykte Tranport for London ønske om å ta over flere ruter i Londons omegn.

I juni 2013 ble det klart at deler av anbudspakken West Anglia Suburban Lines skal overtas av etaten mot slutten av 2015. Dette betyr at London Overground får trafikkere ruter ut av jernbaneterminalen Liverpool Street. Dette blir den andre London-terminalen som blir trafikkert av London Overground (den første var Euston på Watford DC-linjen).

Skyttellinjen Upmister – Romford blir også overtatt på samme tidspunkt.

Galleri
-------

* Innsiden av et Overground-togInnsiden av et Overground-tog
* Kilburn High Road; en av stasjonene på nettverkets Watford DC-linjeKilburn High Road; en av stasjonene på nettverkets Watford DC-linje
* Overground-tog (Capitalstar Class 378) ved Chelsea's Imperial Wharf stasjonOverground-tog (Capitalstar Class 378) ved Chelsea's Imperial Wharf stasjon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) London Overground – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Undergrunns- og Overgrunnskart fra 2014

* Transport for London
* BBC London News
*For forstaden i Sydney, Australia, se Elderslie (New South Wales)*

**Elderslie** er en stor landsby i Renfrewshire, Skottland. Den gamle stavemåten for stedet er «Ellerslie». Landsbyen er lokalisert 4 km unna Paisley og ligger midtveis mellom Paisley og Johnstone. Elderslie er kjent for å være det sannsynlige fødestedet for den skotske nasjonalhelten William Wallace.

Historie
--------

Elderslie er *Ach-na-Feàrna* i skotsk-gælisk, men navnet kommer fra *Alder lea*, eller *elloern* på gammel-engelsk hvor «li» betyr «eng». Landsbyen ble grunnlagt i 1398, selv om det var bosetning i området lenge før den tid, som *Eldersly*. Timothy Ponts kart fra 1596 har merket stedet som *Ellersley*.

William Wallace monumentet ble avduket den 28. september 1912 av Sir Thomas Glen-Coats. Det ble formgitt av J. C. Murrey fra Westminster. Det er rundt 12 meter høyt og dens fundament er 7 meter over bakken. Hver eneste august måned blir «Wallace Day» arrangert med en marsj fra sentrum av Johnston til monumentet.

William Wallace ble født i Elderslie rundt 1271. En lokal legende om eiketreet «Wallace Oak» forteller at Wallace unngikk å bli fanget av engelskmennene ved å gjemme mer enn 100 av sine menn (!) i et gigantisk tre.[] Treet forfalt grunnet alder og suvernierjegere som fjernet barken. En avlegger fra et 300 år gamle Wallace barlind ble plantet på utsiden av den nye skotske parlamentsbygningen i Edinburgh.

I nærheten av vegen som går til Gleniffer Braes finnes større helleristninger med et antall sirkler og groper som kalles for «kopp-og-ring»-markeringer, ikke ulik tilsvarende som finnes på vestkysten i Norge. De antas å være minst 3000 år gamle og kan være symboler på velstand og mengde.

Trivia
------

* Elderslie sognkirke ble åpnet 9. juni 1840.
* En skole oppkalt etter Wallace ble bygget i 1866.
* Elderslies første rådsforsamling ble bygget i 1924.
* Elderslie offentlige bad ble åpnet i juni 1975.
* Den dypeste kullminen i området var kalt for Snodgrass.
* Elderslie Golf Club ble etablert i 1908, med 15 hull for herrer og 9 damer. Klubbens første kaptein var major Alex McRae.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
London Zoo i fugleperspektiv, ca. 1828)
Verdens eneste bilde av en levende quagga, tatt i London Zoo i 1870.
**ZSL London Zoo** er en zoologisk hage som ligger i Regent's Park i London. Den åpnet 27. april 1828, som verdens første vitenskapelige dyrehage. Grunnleggeren var Sir Stamford Raffles, som også grunnla byen Singapore. London Zoo eies og driftes av Zoological Society of London. Opprinnelig var den zoologiske samlingen tenkt brukt for vitenskapelige formål, og opprinnelig inkluderte samlingen av dyr arabisk oryx, orangutang, stor kudu og den nå utdødde hesteslektningen quagga.

Bilde fra reptilsamlingen i London Zoo.
Dyreparken ble åpnet for publikum i 1847. En ung vitenskapsmann som tilbrakte mye tid der, var Charles Darwin. Han fikk trolig inspirasjon til enkelte av sine teorier fra sine mange studier i primat-avdelingen. I 1902 foreslo Sir Peter Chalmers Mitchell at dyrene kunne flyttes ut i bur og ikke trengte å stå inne, etter inspirasjon av Hamburg Zoo. Mitchell grunnla også *Whipsnade Wild Animal Park* i 1931, hvor alle dyrene gikk ute. Den er i dag synonym med ZSL Whipsnade Zoo og eies av samme organisasjon.

I dag rommer London Zoo en samling på 16 000 individer av i alt 755 ulike arter, som er den bredeste artssamlingen i Storbritannia. Av artene er 77 pattedyr, 77 reptiler, 23 amfibier, 113 fugler, og resten fisk og bløtdyr. Dyrehagen har egen reptilavdeling, akvarium, troparium, sommerfugl-bygning, pingvin-basseng, aviarium, insektarium, afrikansk avdeling med sebra og sjiraff, samt sjeldne dyr som gorilla, okapi, tiger, komodovaran og en rekke sjeldne tropiske fisker. Akvariet er det eldste i verden, og blant de ledende akvarier for tropisk fisk. Store dyr som elefant, neshorn, osv har blitt flyttet til en mer romslig dyrehage i Bedfordshire – *Whipsnade Zoo* – som også drives av ZSL.

På 1980-tallet opplevde dyrehagen dårligere tider på grunn av publikumssvikt, samt kritikk av den beskjedne plassen dyrene har. Kritikken har blitt besvart ved å konvertere bur til åpnere innhegninger med bedre plass for dyrene. Dyrehagen deltar i en rekke konserveringsprogrammer, og har inntatt en viktig rolle innen arbeidet med truede dyrearter. London Zoo deltar i avlsprogram for mer enn 130 arter.

I parken står en statue av Guy the Gorilla. I reptilhuset (The Reptile House) har de filmet en scene i filmen Harry Potter og de vises stein.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) London Zoo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Side av ZSL om løsninger på miljømessige problemer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC
 |
***Midnight Special*** er en amerikansk science fiction/dramafilm fra 2016. Filmen er skrevet og regissert av Jeff Nichols, og handler om en far og hans sønn som må flykte etter at faren oppdager at sønnen innehar spesielle evner.

Filmen har Michael Shannon, Kirsten Dunst, Joel Edgerton, Adam Driver og Sam Shepard i hovedrollene.

Handling
--------

På et motell ser Roy Tomlin og vennen hans Lucas på en reportasje angående om den åtte år gamle Alton Meyer og guttens kidnapper, Roy, samtidig som gutten sitter på gulvet ved siden av dem. På Ranch, en religiøs kult på landsbygda i Texas, sender pastor Calvin Meyer to av sognebarnene sine for å hente Alton Meyer. Deretter møter Calvin resten av menigheten sin, i det FBI-agenter stormer kirken deres.

NSAs kommunikasjonsanalytiker Paul Sevier spør Calvin hvordan tall sendt via kodet satellitt havnet i prekenene hans. Calvin forklarer at Alton driver med tungetale, og ga informasjon fra NSA til Calvin. Etter hvert som Altons krefter vokste, forlot moren Sarah sønnen sin, og medlemmer av Ranchen har oppdratt ham - med pastor Meyer som Altons adoptiv-far. Det blir også bemerket at Roy faktisk er Altons biologiske far.

Senere må Roy og Lucas søke dekning hjemme hos Elden, et tidligere Ranch-medlem. De bruker Eldens varebil, og fortsetter mot et område som Alton spesifiserte. Medlemmer av Ranchen ser ut til å kjenne til dette området, men FBI forsøker desperat å finne ut hvor trioen er på vei. De kjører også innom Sarah Tomlins hus, og hun er overlykkelig over å bli gjenforent med sønnen sin. De fortsetter reisen, men det ser ut til at Alton blir svakere og syk.

Rolleliste
----------

* Michael Shannon som Roy
* Jaeden Lieberher som Alton
* Kirsten Dunst
* Joel Edgerton
* Adam Driver
* Sam Shepard
* Paul Sparks som Agent Miller
* Bill Camp som Doak
* Scott Haze

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Midnight Special* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Midnight Special* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Midnight Special* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Midnight Special* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Midnight Special* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Midnight Special* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Midnight Special* på Metacritic Rediger på Wikidata

Portal: Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Gesunden** er en innsjø langs Indalsälven øst i Jämtland, Sverige. Innsjøen har et overflateareal på knapt 30 km². Ved innsjøens vestbredde ligger Stugun, mens Riksväg 87 følger Gesundens nordre bredd.

De geologiske forholdene ved sjøens østende er helt tilsvarende som ved den tildigere Ragundasjön. Det eksisterende utløpet går over en fjellterskel, og ned Krångedeforsarna som nå er utbygget for kraftproduksjon. Litt sør for dette, ved Tjärnviken, er sjøen demmet opp av en endemorene med bare løsmasser. I 1828 ble det lansert planer om en kanal her gjennom Tjärnviksdalen. En kanal her ville kunne medføre en liknende katastrofe som den som skjedde med Ragundasjøen i 1796. Planene ble stoppet av länshøvding Mikael von Törne.

Se også
-------

* Liste over innsjøer i Skandinavia

Referanser
----------

1. 1 2  «Sjöareal och sjöhöjd» (PDF). Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 30. november 2018.
2. 1 2  «Sjödjup och sjövolym». *Svenskt vattenarkiv*. Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 29. november 2018.
3. ↑  «Min karta». Lantmäteriet. Besøkt 26. mai 2021.
4. «Modelldata per område». *SMHI Vattenwebb*. Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 22. november 2018.
**Mikhail Ivanovisj Nitsjepurenko** (russisk: Михаил Иванович Ничепуренко født 27. desember 1955 i Novokujbysjevsk) var en sovjetisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva og 1988 i Seoul.

Nitsjepurenko vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Han var med på det sovjetiske laget som kom på tredjeplass landhockeyturneringen bak India og Spania. Seks lag deltok og det ble spilt en innledende enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Sovjetunionen kom på tredjeplass og fikk møte Polen som ble nummer fire i en bronsefinale. Sovjetunionen vant bronsefinalen med 2-1. Nitsjepurenko spilte seks kamper og scoret to mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Bronse Bronse i landhockey, menn Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mikhail Nitsjepurenko – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Mikhail Nitsjepurenko – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Mosonmagyaróvár** [ˈmoʃonmɒɟɒroːvaːr] (tysk: *Wieselburg* eller *ungarsk Altenburg*) er en by i fylket Győr-Moson-Sopron nordvest i Ungarn.

Geografi
--------

Byen ligger ved grensen til Østerrike ved Europavei 60 og langs jernbanen mellom Wien og Budapest. Elven Leitha renner gjennom byen og munner ut i elven Mosoni-Duna mellom Moson og Magyarovar vest for øya Szigetköz (tysk: Kleine Schüttinsel).

Historie
--------

Det har vært bosetting på stedet hvor dagens by ligger siden romertiden. Det var stedet for et kastell kalt *Ad Flexum* som betydde *ved bøyen* (Donau). 

Byen Mosonmagyaróvár ble grunnlagt i 1939 etter en sammenslåing av byene Moson og Magyaróvár. 
I Kongedømmet Ungarn var først Moson, senere Magyarovar hovedstad i komitat Wieselburg. Stedet Ovar (tysk: Altenburg) ble som følge av navnelikheten med byen (tysk-)Altenburg i Niederösterreich kalt Magyar-Ovar (den ungarske Ovar/Altenburg). 

I Magyarovar startet i 1809 etter våpenstillstanden ved Znaim, fredsforhandlingene i den femte av Revolusjonskrigene.

Næringsliv
----------

En rekke tannleger har slått seg ned i byen og tilbyr tjenester som ikke dekkes av det østerrikske trygdesystemet, til langt lavere priser enn sine østerrikske kolleger. Bil- og maskinforhandlere utgjør også en stor del av stedets næringsliv. Det finnes også flere kurbad på stedet.

Utdannelse
----------

Det ungarske universitetets fakultet for landbruks- og næringsmiddelvitenskap har sete i byen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mosonmagyaróvár – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |

1. ↑  «Magyarország közigazgatási helynévkönyve, 2021. január 1.» **(ungarsk)**. Ungarns sentrale statistikkontor.
**Elden advokatfirma AS** er et advokatfirma med ca. 130 advokater/advokatfullmektiger. Selskapet er et av landets største prosedyre- og strafferettsfirmaer som tar saker for alle domstoler. Fem av advokatene har møterett for Høyesterett. 

Advokatfirmaet Elden har hovedkontor i Oslo og avdelingskontorer i Bergen, Stavanger, Haugesund, Sandefjord, Hamar, Gol og Tromsø.

Advokatfirmaet Elden DA (etablert i 1998) ble omdannet til Elden Advokatfirma AS ved årsskiftet 2020/2021, og viderefører virksomheten fra advokat John I. Elden (etablert 1962) og advokat John Christian Elden (etablert 1994). 

John Christian Elden, Fabian Stang og Bernt Heiberg arbeider her. Anders Brosveet er managing partner.

Referanser
----------

1. ↑  «Pressemelding: Elden Advokatfirma befester sin posisjon som Norges største advokatfirma innen tvisteløsning og strafferett med 17 nye medarbeidere». *kommunikasjon.ntb.no* **(norsk)**. Elden Advokatfirma. 23. august 2022. Besøkt 23. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Marijampolė fylke** er ett av ti fylker i Litauen. Det ligger sør i landet i det historiske landskapet Suvalkia. Fylket har 154 097 innbyggere (2014).

I vest grenser Marijampolė fylke til Russlands Kaliningrad oblast, i sørvest til Polens Suvalki-region, i sørøst til Alytus fylke, i øst til Kaunas fylke og i nord til Taurage fylke.

I byen Vistytis i sørvest fikk Litauen i 2004 overtatt et lite stykke land fra Russland, ved at husene til tre litauiske familier ble overført fra Russland til Litauen. Samtidig inngikk Litauen en leieavtale med Russland på ca. 40% av Vistytis-sjøen. Tidligere gikk grensen langs ved den østlige bredden av innsjøen.

I Sakai kommune har norske forretningsmenn bygd opp en stor bondegård, som er den største av sitt slag i Litauen. 

Marijampole-området er kjent for sine litauiske dialekter; den i Vilkaviskis er den mest rene og som utgjør standard-litauisk, mens den i nabobyen Marijampole kjennetegnes ved at vokalen a byttes ut med en e-lyd, for eksempel uttales navnet Marijampole nærmest som «merijempole».

Referanser
----------

1. ↑   (på lt) *Visuotinė lietuvių enciklopedija*, Wikidata Q76499581,
2. ↑   *Resident population by administrative territory at the beginning of the year*, State Data Agency of Lithuania, 16. januar 2023, Wikidata Q116790256,
3. ↑  *Population by county and municipality*, Lietuvos statistikos departamenta.

Eksterne lenker
---------------

* (lt) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Marijampolė County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Litauens fylker |
| --- |
| Alytus fylke **·** Kaunas fylke **·** Klaipėda fylke **·** Marijampolė fylke **·** Panevėžys fylke **·** Šiauliai fylke **·** Tauragė fylke **·** Telšiai fylke **·** Utena fylke **·** Vilnius fylke | Litauens flagg |
| ISO 3166-2:LT |

| * v
* d
* r
Marijampolė fylke |
| --- |
| Kalvarija kommune **·** Kazlų Rūda kommune **·** Marijampolė kommune **·** Šakiai kommune **·** Vilkaviškis kommune | Litauens flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Sarpsborg prosti** *(norrønt: Sarpsborg prófastdœmi)* er et av de historiske prostier i Norge etablert som bindeleddet prosti mellom bispedømme og kirkesogn på 1200-tallet, og var underlagt Oslo bispedømme *(norrønt: Oslóar byskupsdœmi)*.

Det var også benevnt *Ytri lutan a Borghasysla*, og omfattet som navnet indikerer de kystnære delene av Borgarsyssel, som omtrentlig tilsvarer Østfold. De indre delene av Borgarsyssel lå under Eidsberg prosti *(norrønt: Eiðsberg prófastdœmi)*.

Biskop Eysteins jordebok
------------------------

Den mest detaljerte beskrivelsen fra katolsk tid er gitt i Biskop Eysteins jordebok fra ca 1400, da prostiet omfattet følgende kirker:

* Vála kirkja
* Svindala kirkja
* Roða kirkja
* Þufnar kirkja
* Tuna kirkja
* Borgar kirkja
* Glimeima kirkja
* Olafs kirkja i Borg
* Niculos kirkja i Borg
* Varteiga kirkja
* Alnes kirkja
* Bergs kirkja
* Asaka kirkja
* Rodka kirkja
* Iddar kirkja
* Skjalbergs kirkja
* Ingradals kirkja
* Ullarøy kirkja
* Holms kirkja
* Bjár kirkja
* Hvala kirkja
* Kolbergs kirkja
* Ryggiofs kirkja

Etter reformasjonen
-------------------

Omstendighetene omkring og like etter reformasjonen når det gjelder den kirkelige organiseringen er ikke særlig kjent på lokalt nivå, men det antas at den katolske organiseringen i det alt vesentlige ble bibeholdt. Det historiske *Sarpsborg prosti* ble fra 1600-tallet benevnt Nedre Borgesyssel prosti.

Referanser
----------

1. ↑  Schou, Terje (1994). *Onsøys historie*. Onsøy: Onsøy kommune. s. 123. ISBN 8299313236.
2. ↑  *Biskop Eysteins Jordebog*. Oslo: Børsum. 1958. s. 481-518.
3. ↑  «Borgs kirkesteder (Olavskirken)». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
4. ↑  «St. Nikolas, Ruinparken (Nikolaikirken)». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
5. ↑  «Alnes (Holleby) kirkested / Alnes kirke». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
6. ↑  «Bø kirkested». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
***Fra uminnelige tider*** (original: *From Time Immemorial*) er en bok av den amerikanske nyhetsprodusenten Joan Peters. I boka er hevdet hun at Palestina var et nærmest folketomt land da jødene begynte å kolonisere området, og at flertallet av palestinerne er arabere som innvandret til området etter at den sionistiske innvandringen tok til. Påstandene om at Israel/Palestina var nærmest folketomt på slutten av 1800-tallet kommer fra den amerikanske forfatter Mark Twains reiseskildring fra 1867. Boken er omstridt.

Mottakelse
----------

Peters ble i forbindelse med denne boken anklaget for å være uetterrettelig. Enkelte kritikere hevdet at boka inneholder så mange grove feil at den ut fra vitenskapelige kriterier må regnes som diskreditert. Noen kritikere gikk så langt som å hevde at boka inneholder bevisst fabrikkert demografisk desinformasjon som skulle rettferdiggjøre etnisk rensing av palestinere. Boka kom ut i norsk oversettelse i 2003, utgitt av det kristne forlaget Hermon Forlag.

Historiker Are Hovdenak gav boken følgende beskrivelse i en kronikk i Dagbladet i 2004 : *...den amerikanske journalisten Joan Peters' famøse bok «From Time Immemorial» fra 1984. Utgivelsen ble grundig diskreditert av fagfolk da den kom, bl.a. av Israels ledende historiker på palestinsk historie, Yehoshua Porath, som i en anmeldelse i The New York Review of Books avfeide boka som en samling gamle høyre-sionistiske myter bygget på selektiv kildebruk og uholdbare tolkninger.*

Boka ble like etter lansering i 1984 systematisk gjennomgått av statsviteren Norman Finkelstein i hans doktorgradsavhandling fra Princeton university. Finkelstein har karakterisert boka som «et storstilt bedrag». Norman Finkelstein har også hevdet at utdrag fra Alan Dershowitz' bok «A Case for Israel» er plagiert fra Peters' bok. thenation.com Alan Dershowitz har imidlertid avvist disse påstandene.

Referanser
----------

1. ↑  Twain, Mark: *The Innocents Abroad*. London and Glasgow: Collins, 1954: 262, 270, 276, 286, 291, 323
2. ↑  «capmag.com». Arkivert fra originalen 23. september 2015. Besøkt 19. mars 2015.
3. ↑  Norman Finkelstein: Image and Reality og the Israel-Palestine conflict; kap. 2
4. ↑  nybooks.com

Eksterne lenker
---------------

* Assorted excerpts from the book
* Positiv anmeldelse av boka fra Daniel Pipes, med kritiske aspekter
* Sterk kritikk av boka fra Noam Chomsky
* Sterk kritikk av analysene og kommentarer fra Muhammad Hallaj og Norman Finkelstein (Mara 1985)
* Kritisk anmeldelse av boka fra John P. Richardson (27. mai 1985
**Knut Skinnarland** (født 15. januar 1909 i Rauland, død 4. mai 1993) var en norsk billedhugger, kjent for flere arbeider på Nidarosdomen, og for *Fiskarmonumentet* i Ålesund og Akureyri.

*Abraham og Isak*Han var av bondeslekt, og gikk på husflidsskole på Dovre 1933-35, på SHKS 1936-37 og på Kunstakademiet 1938-41. Han debuterte på Høstutstillingen i 1945, studerte ved Kunstakademiet i København 1946, og hos *Ossip Zadkine* i Paris 1948. Fra 1948 var han tilknyttet Nidaros domkirkes restaureringsarbeider.

På Nidarosdomen utførte han om lag 30 arbeider, hvorav *Abraham og Isak* på Vestfronten kan regnes som et hovedverk. Andre offentlige arbeider omfatter den realistiske unggutten som utgjør *Fiskarmonumentet* i Ålesund (1965; en kopi finnes i Akureyri), monument over Aasmund Olavsson Vinje (1968, avduket 1974), flere dyrefigurer for offentlige bygg i Telemark i 1960- og 70-årene, minnestein over Rikard Berge (1981), minnestein over Gerhard Schøning (1970) og minnestein over de omkomne ved Tokkeanlegget (1977).

Han var lærer ved Akademiet i Rauland 1978-80. Der kan man se hans statuett av spelemannen Olav Groven. Han hadde Statens treårige arbeidsstipend 1965, Oslo bys stipend 1965, Statens stipend for eldre fortjente kunstnere fra 1980. Telemark fylkeskommunes kulturpris 1979.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Knut Skinnarland»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 05e41d6e-d8a1-4e1f-9c20-c5e67842a2a7, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* *Norsk kunstnerleksikon*, bd 3, s 573-4. 1986

Eksterne lenker
---------------

* vest-telemark.museum.no: *Skinnarlandsamlinga*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** KulturNav
 |
***The Hunch*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av George D. Baker.

Handling
--------

Etter en festlig kveld våkner Jimmy Humphrey i badekaret sitt, og oppdager at noen har skrevet "Buy Jerusalem Steel" på skjorten hans. Han låner derfor penger av sin fremtidige svigerfar, John Thorndyke, for å kjøpe 5 000 aksjer i Jerusalem Steel. Aksjen faller imidlertid kort tid senere, og John krever at Jimmy betaler tilbake alle pengene han skylder. Jimmy nekter å gi opp, og konspirerer med sin forlovede Barbara og kameraten Taylor, for å forfalske sin egen død ved å etterlate hatten sin og en blod-flekket kniv på et iøynefallende sted.

Men kort tid senere blir Jimmy overfalt av tyver, og fratatt alle klærne sin. Han ser derfor ut som en landstryker, og blir deretter arrestert for sitt eget drap. Barbara og Taylor blir også arrestert for å være medhjelpere under mordet. John planlegger å stille kausjon for de arresterte, når han oppdager at aksje-kursen for Jerusalem Steel nylig har økt dramatisk i verdi. Hans rikdom blir dermed gjenopprettet, og John gir endelig sin velsignelse til at Jimmy og Barbara kan gifte seg med hverandre.

Skuespillere
------------

* Gareth Hughes som J. Preston Humphrey
* Ethel Grandin som Barbara Thorndyke
* John Steppling som John C. Thorndyke
* Edward Flanagan som George Taylor
* Harry Lorraine som Henry Clay Greene
* Gale Henry som Minnie Stubbs
* William H. Brown som Hodges

Referanser
----------

1. ↑  «Silent Era : Progressive Silent Film List». *www.silentera.com*. Besøkt 21. mai 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 21. mai 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Hunch* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Hunch* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Hunch* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Francis Gerald «Frank» Sullivan** (født 26. juli 1898, død 8. januar 1989) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i vinter-OL 1928 i St. Moritz.

Sullivan ble olympisk- og verdensmester i ishockey i vinter-OL 1928 i St. Moritz. Han spilte på *Varsity Blues ishockeylag* som representerte Canada i OL-turneringen. Det canadiske laget vant turneringen overlegent. De var direktkvalifisert til finalerunden som besto av fire lag. Canada vant alle sine tre kamper med sammenlagt 38-0; Sverige 11-0, Storbritannia 14-0 og Sveits 13-0. OL-turneringen i ishockey var også verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på Canadas OL-lag var Frank Sullivan, Charles Delahay, Frank Fisher, Louis Hudson, Norbert Mueller, Herbert Plaxton, Hugh Plaxton, Roger Plaxton, John Porter, Joseph Sullivan, Ross Taylor, David Trottier.

OL- og VM-medaljer
------------------

* OL 1928 Sveits’ flagg St. Moritz - Gull **OL-Gull** i ishockey Canadas flagg Canada
* VM 1928 Sveits’ flagg St. Moritz - Gull **VM-Gull** i ishockey Canadas flagg Canada

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frank Sullivan – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Frank Sullivan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Frank Sullivan – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Frank Sullivan – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Frank Sullivan – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Diana Pullein-Thompson** (født 1. oktober 1925 i Oxfordshire, død 21. oktober 2015) var en britisk barnebokforfatter, best kjent for hestebøkene sine. Som hestebokforfatter for barn og ungdom var hun både kollega og samarbeidspartner med den ett år eldre søsteren Josephine og sin egen tvillingsøster Christine.

Moren Joanna Cannan (1896–1961) var selv forfatter av hestebøker, og søstrene debuterte sammen med *It began with Picatee* (1946). Til sammen skrev de omkring 150 bøker. De drev også en rideskole.

Diana var den mestskrivende av de tre søstrene. Man mener at hennes bøker inneholder noe mer stilistisk variasjon enn søstrenes bøker, med skifte i synsvinkel. Hun skriver også oftere om andre dyr enn hester.

Søstrene skrev den felles selvbiografien *Fair Girls and Grey Horses, Memories of a country childhood* i 1996.

Flere bøker er oversatt til norsk.

Referanser
----------

1. ↑   www.telegraph.co.uk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  The National Portrait Gallery (trippelportrett)
3. ↑  Julia Eccleshare. *Beatrix Potter to Harry Potter, portraits of children’s writers*. National Portrait gallery, 2002. ISBN 1-85514-342-9
4. ↑  ponymadbooklovers.co.uk, biografi
5. ↑  http://pullein-thompson-archive.blogspot.no: *Review: Fair Girls and Grey Horses*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** NKC
 |
**«Fra fjord og fjære»** er en julesang skrevet av Magnus Brostrup Landstad. I 1856 gav han ut heftet: *Jule-salmer saadanne som de agtes foreslaade til kirkeligt Brug*. Her er «Fra fjord og fjære» utgitt for første gang. Denne salmen har blitt kalt den første norske julesalmen. Dette fordi julebudskapet her for første gang er plassert i et norsk vinterlandskap. På samme måte som andre av Landstads salmer vakte også «Fra fjord og fjære» motstand på grunn av språket. Mange så det som urett å bruke norske ord i salmene. Salmen blir sunget til en melodi av Hardenack Otto Conrad Zinck komponert i 1801.

I i 1970 skrev Trond Hans Farner Kverno en ny melodi som med frodig sats for kor, orgel og messingblåser og med norsk folkemusikktradisjon som bærer, ga teksten nytt liv og gjorde salmen til en fanfare som binder sammen Landstads første norske julesalme og underet i Betlehem sammen.

Innspillinger (i utvalg)
------------------------

* Olav Werner med Hermund Tronvik, orgel, «Dereux» kirkeeorgel. Innspilt 2. november 1965. Utgitt på EP-platen *Julens budskap i ord og toner* (Odeon GEON 79).
* Oslo Domkor *Deilig er Jorden*. Utgitt av Grappa/Musikkoperatørene i 1986.
* Nidarosdomens Guttekor: *Julekveld*. Utgitt av Norske Gram i 1995.
* Hekla Stålstrenga: Velkommen inn. Utgitt av Talik Records 3. november 2017 Oslo Domkor
* Oslo Domkor Deilig er jorden (Kvernos arr)

Fotnoter
--------

1. ↑  Norsk Salmebok

Kilder
------

* Oddgeir Bruaset: *Det var midt i julenatt*. Genesis forlag 2000

Eksterne lenker
---------------

* Salmeteksten
**Jarl Frank Tandberg** (født **Jarl Frank Erik Grimestad Johnson** i 1959 i Bergen, død 2. februar 2021 i Torrevieja) var en norsk krimforfatter.

Tandberg hadde bakgrunn som kriminell og skrev med personlig kjennskap til det kriminelle miljøet i Norge. Han debuterte som forfatter med romanen *Nattens joker* (1995) mens han satt i fengsel. Sammen med oppfølgerne *Løgnernes paradis* (1998) og *Siste tog øst* (2001) danner den romantrilogien om Martin Lorentzen, kjeltringen som hele tiden roter det til for seg selv.

Som kriminell hadde Tandberg tilnavnet «Hallik-Frank», og sommeren 1988 ble han dømt til tre og et halvt års fengsel for hallikvirksomhet, vold og trusler. Han ble også dømt til flere års fengsel i Danmark i forbindelse med en omfattende narkotikasak. I 1990 skjøt han pengeinnkreveren Espen Lie i Skovveien. Lie ble hardt skadet men overlevde, og i retten ble Tandberg frikjent siden det ble vurdert til at han hadde handlet i nødverge.

Referanser
----------

1. 1 2   www.kolonforlag.no, besøkt 8. desember 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   TV 2 Direkte, «Frank Tandberg er død», utgitt 22. februar 2021, besøkt 8. mars 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Frank Tandberg er død». *TV 2* **(norsk)**. 22. februar 2021. Besøkt 22. februar 2021.
4. ↑  «'Hallik-Frank' får ikke statsstøtte». Klassekampen. 12. februar 2003. Besøkt 8. desember 2018.
5. ↑  Aslak Nore og Asbjørn Slettemark: «Krim for alle». *VG*, 2. april 2012.
6. ↑  «Skutt på åpen gate» og «En kynisk voldsmann». *VG*, 30. juli 1990.
7. ↑  «Espen Lees farefulle liv: Hevder å ha drept over 100 personer». VG. 4. februar 2016. Besøkt 8. desember 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
***God's Outlaw*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Christy Cabanne.

Handling
--------

Sheriff Andy Craig og smed Rufus Sanborn fra den lille byen Quinine er begge forelsket i den samme kvinnen: Mary Mason. Men moren til Mary presser datteren sin til å gifte seg med Percy Smallwood, som de tror snart kommer til å arve mye penger. Mary avslår derfor sheriffens frieri, på grunn av morens press.[]

Men ting blir ytterligere komplisert når Percy kort tid senere blir uskyldig anklaget for å ha blitt far til et barn født utenfor ekteskap - med en ung kvinne fra en naboby. På grunn av disse anklagene må sheriffen arrestere Percy, og sette ham i fengsel.[]

Skuespillere
------------

* Francis X. Bushman som Andrew Craig
* Beverly Bayne som Ruth Heatherly
* Helen Dunbar som Mrs. Heatherly
* Samuel Framer som Rufus Sanborn
* Charles Fang som Wu Sing
* Belle Bruce som Edith
* Valentine Mott som Percy Smallwood
* Emily Chichester som Lonesome Lizzie

Referanser
----------

1. ↑  GOD'S OUTLAW

Eksterne lenker
---------------

* (en) *God's Outlaw* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *God's Outlaw* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *God's Outlaw* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *God's Outlaw* på American Film Institute Rediger på Wikidata
***The Hunter's Prayer*** er en actionfilm fra 2017 regissert av Jonathan Mostow. Handlingen følger en leiemorder som hjelper en ung kvinne med å hevne dødsfallene til familien hennes. Sam Worthington, Odeya Rush og Allen Leech spiller noen av hovedrollene. Filmen ble utgitt av Saban Films, og hadde premiere den 9. juni 2017.

Handling
--------

Lucas er en rusmiddelavhengig tidligere soldat, leter etter Ella Hatto (spilt av Odeya Rush) som studerer ved en internatskole i Sveits. Ella tror at Lucas har blitt ansatt av faren hennes for å beskytte henne. Uten at Ella vet om det, forbereder faren hennes seg på å fortelle FBI alt han vet om Richard Addisons (spilt av Allen Leech) ulovlige operasjoner. Ellas far og stemor hadde allerede blitt myrdet av en leiemorder. Addisons bevæpnede menn forsøker å drepe Ella ved en nattklubb, men Lucas dreper en av dem og hjelper henne å komme seg unna. Men Lucas mottar en tekstmelding som truer med å drepe hele familien hans, med mindre han går med på å drepe Ella. Han tar henne med seg over den franske grensen.

Lucas blir skutt i beinet under en ny konfrontasjon mot leiemorderne. De to setter seg på et tog, hvor de møter Dani (spilt av Verónica Echegui) en annen leiemorder. Metzger, den samme leiemorderen som hadde myrdet Ellas far, planlegger å drepe henne. Lucas og Ella reiser deretter videre til England. Men Ella tar pistolen hans, og reiser til Addisons kontor, men hun blir arrestert av politiet. Banks (spilt av Amy Landecker) en FBI-agent som også arbeider for Addison, tar Ella med seg til Addison.

Rollebesetning
--------------

* Sam Worthington som Stephen Lucas
* Odeya Rush som Ella Hatto
* Allen Leech som Richard Addison
* Amy Landecker som Gina Banks, fra FBI
* Martin Compston som Metzger
* Verónica Echegui som Dani
* Gabrielle Mostow som Jillian
* Shayne Drummond som Teresa

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Internet Movie Database*, IMDb-nummer tt2674358, Wikidata Q37312,
2. ↑  ; besøksdato: 9. april 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hunter's Prayer* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Hunter's Prayer* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Hunter's Prayer* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *Hunter's Prayer* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Hunter's Prayer* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Hunter's Prayer* på Metacritic Rediger på Wikidata
**Mettupalayam** er en kommune i Coimbatore-distriktet, beliggende nord for Coimbatore på veien til Ooty. Den ligger ved foten av Nilgiris-fjellene, om lag 38 km nord for Coimbatore sentrum i Tamil Nadu. Mettupalayam er den tredje største i distriktet og en av de raskest voksende forsteder nord for Coimbatore. I 2011 hadde stedet 66 595 innbygere.

Geografi
--------

Mettupalayam ligger på 11°18′00″N 76°57′00″Ø.. Den ligger 314 moh. ved bredden av Bhavanielven og ved foten av Nilgiris-fjellene.

Transport
---------

Mettupalayam railway stasjon er utgangstasjonen for Nilgiri Mountain Railway, også kalt «Ooty Train», den eneste tannstangbane i Asia. I Mettupalayam kan den reisende bytte fra dette unike toget til den bredsporede "Nilgiri Superfast Howrah Express" (Blue Mountain Express) som forbinder Mettupalayam, nordover til Kolkata eller sydovrer til delstatens hovedstad, Chennai via Coimbatore.

Referanser
----------

1. ↑  Falling Rain Genomics, Inc - Mettuppalaiyam, India

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Kristoffer Aamot** (født 26. mars 1889 på Sagene i Kristiania, død 22. mars 1955) var en norsk journalist, filmmann og politiker, kjent som leder av Oslo Kino (1929–1955).

Han ble tilknyttet Arbeiderpartiet (1906). I Norges Socialdemokratiske Ungdomsforbund satt han i sentralstyret som redaksjonssekretær for tidsskriftet *Ung-Socialisten* (1908) og *Klassekampen* (1911–1912). 
Videre var han formann i Oslo Arbeidersamfunn (1919–1920), leder av Oslo Arbeiderparti (1920–1923), med i Arbeiderpartiets sentralstyre (1922–1923) og korttids-medlem i Norges Kommunistiske Parti (1923–1924).

I denne perioden representerte han i Oslo bystyre (1917–1937), en tid som varaordfører (1929–1931). 
Han var også redaktør i tidsskriftene *Tidsfordriv*, *Speilet*, vittighetsbladet *Tyrihans* og *Norske Hjem*.

Han var journalist i *Arbeiderbladet* (1919-1923, 1925-1934), hvorpå han tiltrådte som direktør for Saga kino (1934). Han forestod noen av de første politiske reklamefilmer på 1930-tallet.

Etter fengsling på Grini under den andre verdenskrig tok Aamot initiativ til de dokumentariske *Oslofilmene* (ca. 180 kortfilmer, 1947-1982), hvorav han regisserte tre filmer selv. Han ble også leder for Bygdekinoen (1949). Etter hans død produserte Kinematografene totalt 109 kortfilmer (1955-65), produsert av ABC-Film.

Utgivelser
----------

* *Oslo Arbeidersamfunn 75 år* (1939)
* Knut Gribb, under pseudonymet *Erik Storm*
* *Vi bygger et rådhus i Vika* (1951). Kortfilm, regi.
* *Akerselva – med filmkamera fra Puttmyrene til Nyland* (1953). Kortfilm, regi.
* *Fiskerlivets fare* (1954). Kopi av tapt original av landets første spillefilm *Et drama paa havet* fra 1908.
* *By og gate, buss og trikk* (DVD, 2007)

Utmerkelser
-----------

* Aamot-statuetten 1955 (post mortem)

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 16640185b[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.begravdeioslo.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  omtale Arkivert 12. september 2007 hos Wayback Machine. fra norgeslexi.com
4. ↑  Om oslofilmene fra Oslo byarkiv
5. ↑  Filmprofessor Gunnar Iversen, Visualizing Oslo (1947-1965) fra Oslo byarkiv.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kristoffer Aamot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (sv) Kristoffer Aamot i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** Fangeregisteret

 |
**Militærakademiet i Baoding** (tradisjonell kinesisk: 保定軍校; forenklet kinesisk: 保定军校; pinyin: *Bǎodìng jūnxiào*; Wade–Giles: *Pao-ting chün-hsiao*) var et militærakademi under Republikken Kinas første år. Det eksisterte riktignok allerede fra 1902 under Qing-keiserdømmet, som krigsskole for Beiyanghæren – det overtok etter den offisersskolen som måtte stenge i Tianjin i 1901 som følge av Bokserprotokollen; virksomheten ble da langsomt gjenopptatt i Baoding. 

Akademiet utdannet en rekke viktige militære ledere, men kom senere i skyggen av Militærakademiet i Whampoa. Under den annen sino-japanske krig ble halvparten av Kinas 300 divisjoner kommandert av offiserer uteksaminert fra Whampoa, og en tredjepart av offiserer fra Baoding.

Fremstående studenter
---------------------

Generalisso Chiang Kai-shek, som senere ble Republikken Kinas president, var kadett i 1906 i forberedelsesklassen for utenlandsstudier, før han studerte videre i Japan. 

Blant akademiets mer fremstående uteksaminerte i 1916 var Bai Chongxi, Cai Tingkai, Huang Shaohong, Zhang Zhizhong og Xia Wei.

Historisk minnesmerke
---------------------

I 1993 ble det opprettet et minnesmerke og et museum på akademiets gamle oområde i Baoding til minne om de 11.000 kadettene som studerte der. I 2006 ble det erklært som nasjonalt kulturminne.

Referanser
----------

1. ↑  Howard L. Boorman, Richard C. Howard, Joseph K. H. Cheng (1979). *Biographical dictionary of Republican China, Volume 3*. New York City: Columbia University Press. s. 51. ISBN 0-231-08957-0. Besøkt 28. juni 2010. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  *Xinhua* 2006-06-28

Eksterne lenker
---------------

* (en) Baoding Military Academy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Baoding Military Academy – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata