recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Minnesteinen over myrmenn på Framnes, Ekne i Levanger kommune.
**Myrmenn** var et uttrykk som ble brukt om norske borgere som i 1880-årene skaffet seg stemmerett ved å kjøpe verdiløs jord, gjerne myr. Praksisen har sin årsak i at Grunnloven fram til 1884 kun ga stemmerett til eiere av matrikulert jord.

Bakgrunn og utvikling
---------------------

Det var Venstre som tok opp Marcus Thranes gamle ide om å kjøpe myrlapper til eiendomsløse. I lovverket fantes ingen krav hvor store disse myrlappene skulle være. Arbeidersamfunnslederen Andreas Hølaas fra Kristiania var en av dem som ledet arbeidet med å registrere myrmenn. Christian Holtermann Knudsen, en av pionerne i arbeiderbevegelsen, organiserte for samme sak egne stemmerettstog 17. mai. Denne gangen greide ikke jurister på motstandersiden å hindre slike oppkjøp, og valget ble en stor seier for Venstre i 1882. Eiendomsløse grupper som fikk stemmerett omfattet husmenn, tjenestefolk, lærere, handverkere, kunstnere og jurister. 

I 1884 ble stemmerettsreglene endra, slik at borgere med årlig inntekt over 800 kroner i byene og 500 kroner på landet fikk stemmerett. Videre ble grunnloven endra samme år, slik at jord måtte ha en verdi over 20 kroner for å kunne bli matrikulert. For jord som allerede var matrikulert hadde loven ingen tilbakevirkende kraft. 

I 1898 ble lov om allmenn stemmerett for menn vedtatt, og myrmanns-ordningen mistet sin berettigelse. Kvinner måtte vente til 1909 før de fikk stemmerett og til 1913 før de fikk allmenn stemmerett ved stortingsvalg.

Myrmennene fra Flå
------------------

Myrmennene fra Flå i Melhus ble kjent i 1880 da Flå ble egen kommune. Dette skjedde etter en elegant omgåelse av loven som krevde at det var minst 50 jordeiere i en kommune. Siden det bare var vel 30 jordeiere som var stemmeberettigede i Flå, skilte Erik Kirkflå f. 1826 (som ble den første ordføreren i Flå) ut 18 myrparseller av Botnmyra, hver på 1 kvadratalen, og solgte i 1879 disse parsellene til 18 personer i Flå (hver på 1 øre skyld). Derved ble de nok stemmeberettigede til å tilfredsstille lovens krav, og Flå kommune ble skilt ut fra Melhus.

Minnesmerke
-----------

På Ekne i Levanger kommune er det reist et minnesmerke over myrmenn som kjøpte verdiløs grunn her.

Litteratur
----------

* Bull Edvard: *Arbeiderbevegelsens historie i Norge (Bind 1, 1850-1900)*. Tiden Norske Forlag.
***Tron*** er en amerikansk Sci-Fi film fra 1982 med Jeff Bridges, Bruce Boxleitner, David Warner, Cindy Morgan og Barnard Hughes i hovedrollene.

Sammendrag
----------

Kevin Flynn er en programvare-ingeniør tidligere ansatt for organisasjonen ENCOM, og han forsøker å hacke seg inn i ENCOMs stormaskin for å finne beviser mot ledelsen i bedriften. Men ENCOM sitt Master Control Program (MCP) forhindrer hackingen. Programmerer Alan Bradley og kjæresten hans, ingeniøren Lora Baines, oppdager at MCP har stengt deres tilgang til en rekke prosjekter de tidligere hadde tilgang til. Når Alan konfronterer administrerende direktør, Ed Dillinger, påstår Dillinger at alle de nye sikkerhetstiltakene er et forsøk på å forhindre hacking. Men MCP har utvidet seg til en kraftig virtuell intelligens som skaffer seg ulovlig tilgang til mange forskjellige dataprogrammer for å øke maskinens egne evner.

Kevin Flynn, Alan Bradley og kjæresten Lora legger en plan om å bryte inn i ENCOM og få tak i Alans Tron-program, et spesielt sikkerhetstiltak designet for å beskytte systemet og motvirke funksjonene til MCP. Når de er inne i ENCOM deler de seg opp, og Flynn kommer i direkte konflikt med MCP når han forsøker å kommuniserer med terminalen sin. Før Flynn rekker å få tak i informasjonen han behøver for å avsløre Dillingers handlinger, bruker MCP en eksperimentell laser for å digitalisere og laste Flynn opp til ENCOM sitt cyberspace hvor han møter flere programmere som var med på å utvikle systemet. MCP tvinger programmere til å spille i livsfarlige spill, og den begynner å sende Flynn i dueller. Flynn møter andre fangede ansatte, Ram og Tron som ønsker å ødelegge MCP.

Skuespillere
------------

* Jeff Bridges som Kevin Flynn. En programmer og videospill-utvikler.
* Bruce Boxleitner som Alan Bradley. Flynn's med-arbeider og programmer ved ENCOM
* David Warner som administrerende direktør Ed Dillinger.
* Cindy Morgan som Dr. Lora Baines. Bradley's kollega og kjæreste.
* Barnard Hughes som Dr. Walter Gibbs som var med på å grunnlegge ENCOM
* Dan Shor som Roy Kleinberg. En ENCOM-ansatt.
* Peter Jurasik som Crom. En programmer som Flynn møter i den virtuelle verden.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tron (film) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) *Tron* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Tron* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Tron* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Tron* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Tron* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Tron* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Tron* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Tron* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Tron* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Tron* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Nepalgunj lufthavn** (IATA: **KEP**, ICAO: **VNNG**) er en flyplass for Nepalgunj (også skrevet Nepalganj), en kommune i Bankedistriktet i Bheri i Nepal. Flyplassen benyttes også av Nepals flystyrker, "Nepalese Army Air Service".

Flyplassen har vært i bruk siden 1961. Arealmessig er den landets nest største etter hovedflyplassen, TIA. Den er også nest størst, både hva angår flybevegelser og passasjerer. Etter at jetflyet FK-100 ble tatt i bruk er passasjertallet økt med 13,39 % (2005 sammenlignet med 2004).

Nepals luftfartsmyndigheter, "Civil Aviation Authority of Nepal" (CAAN), ga i 2004 Flying Dragon Airlines, (joint venture Nepal/Kina- tillatelse til å operere i øde områder vest i Nepal med base på Nepalgunj.

Flyplassen ligger 540 moh og har en asfaltert rullebane, 08/26 på 1 504 x 30 meter.
Oppstillingsplassen har kapasitet for:

* 2 HS-748
* 2 DHC-6
* og 2 Saab 340

Kontrolltårnet er bemannet og har Flight Information Service etter RFF kategori V.

Se også
-------

* Liste over flyplasser i Nepal

Referanser
----------

1. 1 2  Airport information for VNNG Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine. from DAFIF (effective October 2006)

Eksterne lenker
---------------

* Oppgave over uhell knyttet til flyplassen Aviation Safety Network

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Nepalganj** ( नेपालगञ्ज, *Nepālgañj*, også transkribert **Nepalgunj**) er en by i det sørvestlige Nepal. Den ligger i Tarai, en lavliggende, fruktbar slette nordøst for Napara i India. 

Byen ligger i distriktet Banke, *Bheri sone* i *Midtvestregionen*.

I 2005 hadde den 61 477 innbyggere.

Med beliggenhet bare 1 km nord for grensa til India og en praktisk og lettvint grenseovergang, er byen sterkt preget av både grensehandel og smugling.

Nepalganj er et sentrum for handel med ris, hvete, mais, oljefrø og skinn fra regionen. 

Midt i byen står Bageshwari Mandir, et tempel viet til Kali.

Selv om byen er den største i det vestlige Nepal har den ikke egen jernbaneforbindelse, men det ligger en stor stasjon rett over grensen til India, omkring 6 km unna. Nepalgunj Airport ligger også omkring 6 km utenfor byen. Byen er et populært start- eller sluttpunkt for fotturister som går gjennom det vestlige Nepal.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |

1. ↑  ; arkiveringsdato: 31. juli 2013; arkiv-URL: .
**Nepals Kommunistiske Parti (maoistene)** (engelsk: The Communist Party of Nepal (Maoist), nepali: नेपाल कम्युनिष्ट पार्टी - माओवादी) er et politisk parti i Nepal. Partiet ble stiftet 19. juni 2012 og blir ledet av formann Mohan Baidya (også kjent som «Kiran»). Partistifterne så seg nødt til å stifte et nytt parti av utbrytere fra Nepals Forente Kommunistiske Parti (maoistisk), ledet av Prachanda. Utbryterne var uenige i den politiske kursen til Prachanda og hans nestleder og landets statsminister Baburam Bhattarai.

Oversikt
--------

Nepals Kommunistiske Parti (maoistene) ble stiftet etter en splittelse i Nepals Forente Kommunistiske Parti (maoistisk), og bruker navnet dette partiet hadde inntil 2009. 19. juni 2012 kunngjorde en gruppe medlemmer av Nepals Forente Kommunistiske Parti (maoistisk)), blant annet partiets nestleder Mohan Baidya, dannelsen av et nytt parti, Nepals Kommunistiske Parti (maoistene). Baidya uttalte at Nepals Forente Kommunistiske Parti (maoistisk) var i gang med å ødelegge det folket hadde tjent på folkekrigen. Dette skjedde etter en tre dager lang samling tilhengerne av Baidya hadde gjennomført i Kathmandu. Utbryterne bestemte seg for å gå ut av partiet siden de ikke ønsker å la seg assosiere med opportunister.

Mål
---

Lederne i partiet sier at partiets linje er å fortsette folkekrigen, selv om det kan ta noe tid å gjennomføre dette. De mener at lederne i Nepals Forente Kommunistiske Parti (maoistene) har sviktet idealene sine og glemt hvorfor man utkjempet en folkekrig i ti år.

Ledelse
-------

Partileder er Mohan Baidya, mens generalsekretær er Ram Bahadur Thapa alias «Badal». En annen kjent figur fra Nepals Forente Kommunistiske Parti (maoistene) er Netra Bikram Chand, alias «Biplav» eller «Biplab».

Referanser
----------

1. ↑
**Koreas gjenforeningsflagg** er benyttet som et samlende symbol på Korea når Nord-Korea og Sør-Korea deltar i internasjonale sportsbegivenheter, særlig i forbindelse med den offisielle innmarsjen i forbindelse med åpningsseremonien.

Flagget ble først brukt i 1991 da de to nasjonene deltok med felles lag i 41. VM i bordtennis i Chiba, Japan og 6. VM i fotball for ungdom i Lisboa, Portugal.

De to nasjonene marsjerte inn med felles tropp under åpningsseremoniene til sommer-OL i Sydney i 2000 og i Athen i 2004, vinter-OL 2006 i Torino og Asialekene 2006 i Doha, men landene konkurrerte som separate nasjoner under egne flagg.

Flagget er ment å representere hele Korea. Bakgrunnen er hvit med den koreanske halvøy i blått i midten. Øya Jeju sørvest for halvøya er tatt med, men andre småøyer som hører de to nasjonene til er det ikke. En variant finnes dog, og inkluderer øya Ulleungdo og Dokdo øst for halvøya. Flagget har ingen offisiell status verken i Nord-Korea eller Sør-Korea.

Se også
-------

* Koreansk gjenforening
* Sør-Koreas flagg
* Nord-Koreas flagg

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nord- og Sør-Korea, Sidney 2000
* (en) Forholdet mellom Nord- og Sør-Korea på 1990-tallet.
* (ja) Explanation and detailed design of the Korean Unification Flag
* (ko) North, South Agree to Add Dokdo to the Korean Unification Flag
* (en) Korean Unification Studies

  

Portal: Korea
Glogerorgelet i Kongsberg kirke, bygget av Gottfried Heinrich Gloger. Foto: Mahlum 
**Gottfried Heinrich Gloger** (født 1710 i Hannover i Tyskland, død 1779 i Verdal i Nord-Trøndelag) var en tyskfødt orgelbygger og organist som virket i Norge. Han var den første i landet som hadde orgelbygging som hovednæringsvei og er særlig kjent for Glogerorgelet i Kongsberg kirke.

Både faren, en onkel og to brødre var orgelbyggere og han har sannsynligvis gått i lære hos faren. 17 år gammel reiste han hjemmefra. I en periode har han antagelig vært elev av Lambert Daniel Kastens i København.

I 1736 fikk menigheten ved Korskirken i Bergen vite at det gamle orgelet i Holmens kirke i København var til salgs. Orgelet kom til Bergen
året etter og det antas at det var Kastens som ga Gloger dette oppdraget.
Han ble værende i byen i noen år og i 1742 kom han til Risør hvor han bygget et nytt orgel som ble ferdig året etter. Han arbeidet deretter et par år som organist i Risør og Kristiansand. Han bygde også orgel til Kristiansand domkirke og til Bergen domkirke.

I 1746 hadde han fått kongelig norsk privilegium som orgelbygger. 

Hans største verk er orgelet i Kongsberg kirke fra 1760–65. 

De siste årene levde Gloger i Trøndelag og bygde orgler til Mære og Stiklestad kirke. Han døde i Verdal i månedsskiftet juni/juli 1779.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 24. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Gottfried\_Heinrich\_Gloger[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Gottfried Heinrich Gloger av Stein Johannes Kolnes i Norsk biografisk leksikon
4. ↑  *Norsk orgelkultur* side74-76
5. ↑  *Norsk orgelkultur* side 78-79

Litteratur
----------

* Stein Johannes Kolnes (1987). *Norsk orgelkultur: instrument og miljø frå mellomalderen til i dag*. Oslo: Samlaget. ISBN 82-521-2922-6.

Eksterne lenker
---------------

* Biografi fra Glogerakademiet

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
Opptreden i 2004.
**Badia Rocks** var en italiensk musikkfestival for heavy metal. Festivalen ble organisert og avholdt ved landsbyen San Leonardo Badia i den ladinsktalende dalen Val Badia ved fjellkjeden Dolomittene i provinsen Sør-Tyrol.

Betydningen av festivalen økte for hvert arrangement inntil den ble en av de viktigste festivaler i Italia i sin sjanger og med stort sett kjente og mindre kjente italienske grupper. Eksempelvis spilte tungrockgruppa Phaith inn deres første EP i 2005, og det samme året opptrådte de på Badia Rocks sammen med andre band som Atrocity og Doro. Den første festivalen ble avholdt i juli 2001, deretter hver sommer fram til den siste i juli 2008. For den siste festivalen opptrådte følgende grupper: Brainstorm, Necrodeath, End of Green, Black Abyss, Delirium Xtremens, Neurasthenia, Raising Fear, Erosion, Crimson Sunset, Hackneyed, Seven Dark Eyes, Dagma, og Souls in Panic.

Referanser
----------

1. ↑  «No Compromises!» Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. *Phaith*
2. ↑  «Badia Rocks 22/06/07»[*død lenke*], *Music Target*
3. ↑  Badia Rocks Festival 2008, l’elenco dei gruppi Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine. Heavy Metal Webzine.it
**Jaclyn Smith** (født 26. oktober 1945 i Houston, Texas) er en amerikansk skuespillerinne.

Smith er best kjent for rollen som Kelly Garrett i TV-serien *Charlie's Angels*, og hun var den eneste originale kvinnelige hovedrollen som ble værende i serien sammenhengende mellom 1976 og 1981). På begynnelsen av 1980-tallet, begynte hun å utvikle og markedsføre sine egne merker på klær og parfyme. Smith har ofte blitt kåret til en av de vakreste kvinnene i verden. Smith studerte ved Trinity University i San Antonio og etter videregående flyttet hun til New York City med håp om å danse ballett. Hennes karriere-ambisjoner gjorde at hun begynte med modellering og opptre i TV-reklamer og trykte annonser, inkludert en reklame for sjampo og Listerene munnvann. Spilte karakteren Kelly Garret for første gang i 1976 i Charlie's Angels. I 1989 hadde Smith hovedrollen i TV-serien *Christine Cromwell*, en TV-serien basert i San Francisco som bare varte i en sesong. Smith ble i 1989 hedret med en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

Fra 2002 til 2004 hadde Smith en tilbakevendende rolle som Vanessa Cavanaugh i serien The District. Smith har vært gift fire ganger. Hennes første ekteskap var med skuespilleren Roger Davis (1968–1975). Hun giftet seg med Dennis Cole, en skuespiller som hadde dukket opp på settet til TV-serien *Charlie's Angels* i 1977 og 1978. Cole opptrådte på *Charlie's Angeles* to ganger før paret skilte seg i 1981. Cole sønn fra et tidligere ekteskap, Joe Cole, som Smith hadde opprettholdt et forhold til etter skilsmissen fra hans far, ble myrdet i 1991 under et ran, morderen ble ikke pågrepet. Smith giftet seg med filmskaperen Tony Richmond i 1981. Paret fikk to barn, Margaret Spencer og Gaston. Smith og Richmond skilt i 1989. Smith har vært gift med kirurgen Brad Allen siden 1997. Smith ble diagnostisert med brystkreft i 2003. I 2010 ble Smith omtalt i en liten dokumentar om brystkreft.

Referanser
----------

1. ↑   GeneaStar, GeneaStar person-ID smithj2[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jaclyn Smith på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Jaclyn Smith i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Jaclyn Smith på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Jaclyn Smith på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Jaclyn Smith hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Jaclyn Smith hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
***Badister bullatus*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) Licininae i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.

Utbredelse
----------

*Badister bullatus* finnes i hele Europa og er utbredt østover i Asia. Finnes i Norge.

Utseende
--------

*Badister bullatus* varierer mye i størrelsen, og er mellom 5-6,5 mm lang. Grunnfargen er mørk, men både brystskjoldet og dekkvingene er rødlig gul-brune store fargeflekker. Dekkvingene har hver en større mørk flekk ved midten og enda en mindre mørk flekk bakerst ved spissen. Det siste leddet på maxillar-palpen er normalt utviklet. Det andre antenneleddet er lite, antennens første ledd er over tre ganger så langt som det andre leddet. Antennens fjerde ledd med fine korte hår og en lang børste/børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se). Dekkvingenes mellomrom mellom lengderiller uten noen kornig punktur. Brystskjoldet har avrundede bakhjørner. Venstre kjeve er avrundet i spissen og litt innoverbøyd.

Levevis
-------

*Badister bullatus* er tilknyttet vann og vassdrag og lever under mose og vissent løv på lokaliteter med sparsom vegetasjon. Den er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Carabidae of the World Arkivert 16. desember 2008 hos Wayback Machine. søkedato: januar 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Badister bullatus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Badister bullatus* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Badister bullatus* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Badister bullatus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Badister bullatus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Badister bullatus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Badister bullatus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Badister bullatus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Badister bullatus* – Database Carabidae of the World[*død lenke*] – engelskspråklig
* *Badister bullatus* - Ground Beetles of Ireland - engelskspråklig
* *Badister bullatus* - Fauna Europaea - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Mark R. Geier** (født 1948 i Washington, D.C.) er en amerikansk tidligere lege som har vært brukt som sakkyndig vitne i en rekke saker hvor det har blitt hevdet sammenheng mellom vaksiner og helseskade. Siden 2011 har Geiers legelisens blitt inndratt i alle stater han har hatt rett til å praktisere, blant annet etter kritikkverdig behandling av autisme.

Geier har lenge støttet hypotesen til Andrew Wakefield om at kvikksølvforbindelsen tiomersal forårsaker autisme når den blir brukt i vaksiner. Han blir derfor sammen med sin sønn David Geier jevnlig sitert av motstandere av vaksiner. Hans troverdighet som ekspertvitne har imidlertid blitt stilt i tvil i mange av sakene han har vært involvert i. I 2003 slo en dommer fast at Geier presenterte seg som et ekspertvitne på "fagfelt hvor han hadde ingen trening, ekspertise eller erfaring". I andre saker hvor han har vitnet har dommere karakterisert hans vitnemål som "intellektuelt uærlig", "ikke pålitelig" og "totalt ukvalifisert". En dommer noterte også at Geier "kan være dyktig, men han er ikke troverdig".

Geiers vitenskapelige arbeid har også møtt kritikk. Da *Institute of Medicine* gikk gjennom vaksinesikkerheten i 2004 forkastet de Geiers arbeid som alvorlig mangelfull, uforståelig og skjemmet av feil bruk av vitenskapelige begreper. I 2003 kritiserte American Academy of Pediatrics en av Geiers studier som konkluderte med en sammenheng mellom vaksiner og autisme, og mente den inneholdt "en lang rekke konseptuelle og vitenskapelige feil, unøyaktigheter og feilslutninger". *New Scientist* rapporterte at den etiske komitéen som gikk god for noen av Geiers forsøk med autistiske barn var lokalisert på Geiers forretningsadresse og inkluderte Geier selv, hans sønn og kone, en av hans forretningspartnere, og advokaten til en av klientene fra en av sakene Geier hadde vært involvert i.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Harris G, O'Connor A (25. juni 2005). «On autism's cause, it's parents vs. research». *New York Times*.
2. ↑  Deer B (2007). «Autism research: What makes an expert?». *BMJ*. 334 (7595): 666–7. PMC 1839225 Åpent tilgjengelig. PMID 17395945. doi:10.1136/bmj.39146.498785.BE.
3. ↑  Order for Summary Suspension of License to Practice Medicine, Maryland State Board of Physicians
4. ↑  Først Wakefield, nå Geier Foreningen Skepsis
5. ↑  Barnevaksine kan ha forårsaket autisme Bergens Tidende
6. ↑  Dr. Mark Geier Severely Criticized Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine. Casewatch
7. ↑  «Critics balk at doctor-son team's claims of autism solution». *Arizona Daily Star*. McClatchy Newspapers. 21. mai 2009.
8. ↑  American Academy of Pediatrics (16. mai 2003). «Study fails to show a connection between thimerosal and autism.». Arkivert fra originalen 4. juni 2003.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 4. juni 2003. Besøkt 3. februar 2015. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
9. ↑  Giles, Jim (21. juni 2007). «US vaccines on trial over link to autism». *New Scientist*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ResearchGate
 |
**Etiopias nasjonalbank** er sentralbanken i Etiopia.

Historie
--------

Etiopias nasjonalbank ble etablert i 1963, og var i drift fra januar 1964. Før denne sentralbankloven (**Lov 206** av 1963) hadde banken både oppgaver som sentralbank og som en kommersiell bank. Loven ga banken en selvstendig administrativ og juridisk stilling, og rendyrket dens stilling som sentralbank.

Oppgaver og målsettinger
------------------------

Hovedmålsettingen til sentralbanken er å opprettholde lav og stabil inflasjon og rentenivå, å fostre en sunn økonomi, og å utføre sin funksjon i tråd med ønsket om økonomisk vekst i Etiopia.

Sentralbankens hovedoppgaver er:

* regulere pengemengden og rentenivået i landet
* Forvalte landets valutareserver
* Styre lisenser for bankdrift og overvåke landets banknæring, samt låne ut penger til disse
* Overvåke bankenes utlånsmengde og regulere rentenivået
* Utstede valuta; sedler og mynter (Birr)
* Virke som en agent for regjeringen i pengemarkedet
* Fastsette og kontrollere valutaen verdi i forhold til utenlandsk valuta

Sentralbanksjef
---------------

Sentralbanksjef 2023 er *Hans Excellense* Mamo Mihretu. Som sentralbanksjef regnes han også som en del av regjeringen.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  Etiopias nasjonalbank - *Governance of the Bank* Arkivert 8. desember 2017 hos Wayback Machine. besøkt 5. mai 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) National Bank of Ethiopia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
En *Badger* er en cocktail laget med Smirnoff Ice og Guinness. Foto: Kjetil Ree 
**Badger** (engelsk for «grevling») er en cocktail laget av Smirnoff Ice og Guinness.

Man tilbereder en badger ved å fylle et halvlitersglass halvfullt med Smirnoff Ice. Deretter toppes glasset ved sakte å helle i Guinness over en skje. Helling over en skje gjør at det er mindre risiko for at de to ingrediensene blander seg, og er en vanlig fremgangsmåte for drinker der bestanddelene skal ligge i tydelig adskilte lag.

Cocktailen ble funnet opp i Skegness i England i 2016 i forbindelse med en landbruksfestival. Etter lanseringen fikk den stor oppmerksomhet på internett, der meningene om drinken var delte. Badgeren spredte seg så til puber i andre deler av de britiske øyer, på tross av den blandede mottagelsen.

Referanser
----------

1. ↑  «Badger Cocktail». cocktail.uk. Besøkt 30. september 2017.
2. ↑  «Fancy a pint of 'Badger'? Pub creates new Guinness cocktail - but it's being called the 'weirdest drink ever'». Daily Mirror. 18. februar 2016. Besøkt 30. september 2017.
3. ↑  «Pub invents new Guinness drink called a ‘Badger’ and it’s a worrying turn of events». Metro. 17. februar 2016. Besøkt 30. september 2017.
4. ↑  «A Weird Drink Called 'The Badger' Is Delighting and Horrifying the Masses in England». Vice. 19. februar 2016. Besøkt 30. september 2017.
5. ↑  «Glorious or disgusting this Guinness and Smirnoff Ice cocktail is dividing the nation». Irish Central. 16. februar 2016. Besøkt 30. september 2017.

Eksterne lenker
---------------

* YouTube-klipp som viser helleteknikk ved tilberedelse av en Badger
**Jacob Aars** (født 6. mai 1736 i Hørdum, Thisted amt, død 23. oktober 1807 i Christiania) var stamfar til den norske familien Aars. Han var sorenskriver i Aker. 

Jacob Aars er den første kjente eier av manuskriptet til Holbergs Heltehistorier, som er det eneste bevarte håndskrevne manuskript fra Holbergs store produksjon. 

Ifølge Henrik Wergeland *Samlede skrifter*, bind 4, Avhandlinger, opplysningsskrifter 1841–1843 side 83 var det Jacob Aars som sammen med Herman Colbjørnsen og Enevold Falsen oppnevnte kommisjonen som skulle undersøke bakgrunnen for Kristian Lofthus sine besøk til kongen i København for å klage på situasjonen i Norge. Jacob Aars var far til presten og Stortingsmannen Jens Aars.

Eksterne lenker
---------------

* Manuskriptet til Holbergs Heltehistorier Artikkel av Leiv Amundsen i *Holberg Årbok 1923*
* Henrik Wergeland Samlede skrifter, bind 4, Avhandlinger, opplysningsskrifter 1841-1843

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** VIAF
 |
**Mikael Davud** (født **Muhammed Rashidin** den 24. april 1971 i Xinjiang) er en norsk statsborger dømt for terrorplanlegging mot den danske avisen *Jyllands-Posten*. Mikael Davud er uighur fra Kina og kom til Norge i 1999. Han ble norsk statsborger i 2007. 

8. juli 2010 ble Davud pågrepet i sitt hjem i Oslo, mistenkt for terrorplanlegging. Politiet mente Davud sammen med Shawan Bujak og en tredje person planla et terrorangrep mot *Jyllandsposten* og/eller Kurt Westergaard. Motivet var hevn for Muhammedkarikaturene som *Jyllandsposten* tidligere hadde trykket. Davud og de to andre tiltalte ble av politiet omtalt som ekstreme islamister. 

Ifølge *Dagbladet* skal Politiets sikkerhetstjeneste ha brukt bortimot hele sitt arsenal av virkemidler i overvåkningen av Davud.

30. januar 2012 ble Davud dømt til 7 års fengsel for å ha vært hovedmannen i planleggingen av et terrorangrep mot *Jyllandsposten* sammen med Bujak. Retten fant det bevist at Davud hadde fått terroropplæring av al-Qaida eller noen som sympatiserte med Al Qaida. Den tredje personen ble frifunnet for punktet som gjaldt terrorplanlegging. I Borgarting lagmannsrett ble Davud på nytt funnet skyldig og straffen ble hevet til åtte år. I 2013 avviste Høyesterett i sin helhet en anke fra Davud og dommen fra lagmannsretten ble stående.

Davud og Bujak er de to første som er dømt for å ha inngått terrorforbund i Norge.

Referanser
----------

1. ↑  *Dagbladet* 30. januar 2012: Mikael Davud og Shawan Bujak er dømt for terrorplanlegging
2. ↑  *Aftenposten* 30. januar 2012: Retten: Davud planla terror sammen med al-Qaida
3. ↑  *VG* 30. januar 2012: Slik var e-post-kontakten med al-Qaida
4. ↑  Olav Døvik og Øyvind Bye Skille (31. mai 2013): Nederlag for terrorplanleggere i Høyesterett NRK, hentet 2. juni 2013

Kilder
------

* NRK 8. juli 2010: PST-kilde: Dette handler om ekstrem islamisme
* Dagbladet 30. januar 2012: Mikael Davud og Shawan Bujak er dømt for terrorplanlegging.
* Aftenposten 30. januar 2012: En frifunnet, to dømt for terror-forbund
* NRK 30. januar 2012: Davud dømt til sju års fengsel.
**Knut Høljesen Klonteig** (født 12. mars 1857 i Tinn, død 4. mai 1942), var en norsk gårdbruker, underoffiser, herredskasserer og Venstrepolitiker fra Tinn i Telemark. Han var ordfører i Tinn fra 1901 til 1916 og stortingsrepresentant fra 1919 til 1921 for Aust-Telemark valgkrets. Han var sønn av ordfører og stortingsrepresentant Hølje Halvorsson Klonteig.

Klonteig startet på Asker seminar i 1876, men ble sjuk og måtte slutte i 1878, før eksamen. I 1880 tok han underoffisereksamen i Kristiansand. Perioden 1882-93 var han herredskasserer i Tinn. Han var sersjant fra 1884, utnevnt til kommandersersjant i 1905 og fanejunker i 1910. Fra 1886 var han gardbruker på Einung i Tinn, etter svigerfaren. I tillegg var han dampskipsfører på Tinnsjøen i periodene 1891-96 og 1900-07

Han ble medlem av herredsstyret i 1886, og forlikskommissær samme år. Klonteig var ordfører i Tinn i 15 år fra 1901 til 16. Etter å ha vært varamann til Stortinget fra Øst-Telemarken i tiden 1910-15, ble han ved stortingsvalget 1918 valgt til stortingsmann for samme kretsen og Venstre der han satt i perioden 1919-1921. Han var medlem i Protokollkomiteen, som sekretær fra 21. juni 1920.

Han ble tildelt Medaljen for borgerdåd i 1924.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 396[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 482[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Haffner, Vilhelm (1949). *Stortinget og statsrådet*. Oslo: [Aschehoug]. s. 396.
4. ↑  Einung, H. H. (1937). *Tinn gjennem 100 år, 1837-1937*. s. 14.
5. ↑  Haffner, Vilhelm (1919). *Stortinget 1919–1921*. Kristiania: Cappelen. s. 24.
6. ↑  «NSD - Norsk senter for forskningsdata AS». *www.nsd.uib.no*. Arkivert fra originalen 15. oktober 2018. Besøkt 15. oktober 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Knut Høljesen Klonteig hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
**Etiopiske adelstitler** omfatter en rekke titler som har blitt brukt i Etiopia. Frem til avskaffelsen av monarkiet i 1974 var det to former for adel i landet: *Mesafint* (Ge'ez መሳፍንት *masāfint*, moderne *mesāfint*, entall መስፍን *masfin*, moderne *mesfin*, «prins»), som sikter til prinser, eller den arvelige adelen, som dannet den øvre herskende klassen, mens *Mekwanint* (*makʷanin*, moderne *mekʷenin* eller መኮንን *mekonnen*, «guvernør») var utnevnte adelsmenn, som dannet mesteparten av adelen. Inntil det 20. århundre var den mektigste menneskene ved hoffet generelt Mekwanint utnevnt av monarken, mens regionalt hadde Mesafint større innflytelse og makt. Keiser Haile Selassie innskrenket sterkt makten til Mesafint til fordel for Mekwanint.

* *Nəgusä nägäst*, «kongenes konge», var tittelen som ble brukt av de etiopiske keiserne.
* *Negus*, «konge», ble brukt av regentene i Gondar, Shewa, Gojjam og Wollo, men kunne også brukes av andre fremtredende personer.
* *Leul*, «prins», ble brukt av prinsene som tilhørte den keiserlige ætt.
* *Ras*, «hode», kunne brukes av flere personer med innflytelse som ikke tilhørte den keiserlige ætt. Kombinasjonen *Leul Ras* ble brukt av overhoder for grener av den keiserlige ætt.
* *Lij*, «barn», ble tildelt sønner av dem som tihørte mesafint.
**Mikael Myhre** (født 6. juni 1917, død 13. desember 2003) var en figurativ maler fra Begnadalen i Sør-Aurdal. Hans bilder er kjent for duse fargekombinasjoner og lysets virkning. Bildene hans er regnet for å ha stor kulturhistorisk verdi ved å fremstille lokale steder og aktiviteter i historisk perspektiv. Blant annet handelsstedet *Bymoen* og dampskipstrafikken på Sperillen.

Myhre voks opp med fire søsken på gården *Myhre* i Begnadalen. Han var aldri heltidsbeskjeftiget som maler, han var skogsarbeider hele livet. Allerede som åtteåring startet han i skogen. Under kafferastene brukte han tiden til å tegne skisser fra skogsarbeidet og naturen. Det nærmeste Myhre kom en offisiell utdanning i faget som maler var to kurs i frihåndstegning ved Spanges tegneskole i Oslo. Undervisningsmateriellet kom i posten, og han sendte svar tilbake som ble rettet og kommentert. Læreren han hadde gjennom disse brevkursene var kunstmaleren Øyvind Sørensen.

Hans bilder finnes i dag i stort antall. Et halvt hundre bilder er en del av Gisela Budde sin private kunstsamling i Tyskland.

Referanser
----------

1. ↑   Avisa Valdres, «Dødsfall», side(r) 27, utgitt 19. desember 2003[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Digitalarkivet - dødsfall 2003

Litteratur
----------

* *Sagn og Soge i Søndre Ourdahl*, Sør-Aurdal Historielag, 1998, ISBN 82-91013-06-3

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**Etisk handel Norge (EHN),** tidligere **Initiativ for etisk handel** **(IEH)** er en medlemsorganisasjon for bedrifter, organisasjoner og offentlig virksomheter som samarbeider om å fremme etisk handel. Etisk handel Norges formål er å fremme ansvarlige og bærekraftige leverandørkjeder, slik at internasjonal handel bidrar til å ivareta menneske- og arbeidstakerrettigheter, bærekraftig utvikling, og forsvarlig miljøhåndtering. Organisasjonen ble opprettet 27. november 2000 av LO, Kirkens Nødhjelp, Coop og Virke. EHN er formelt uavhengig, men samarbeider med likesinnede organisasjoner nasjonalt og internasjonalt, og med lokal ekspertise i mange produsentland.

EHNs medlemmer forplikter seg til årlig rapportering om status og fremdrift i arbeidet med etisk handel. Som del i arbeidet får medlemmer tilgang til kurs, nettverk og erfaringsutveksling, seminarer og rådgivning. 

Organisasjonen er hovedsakelig finansiert av medlemskontingenter og noe Norad-støtte til enkelte prosjekter.

Daglig leder i Etisk handel Norge er Heidi Furustøl.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

(no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
Badge of Military Merit
**Badge of Military Merit** (norsk: *Merket for militær fortjeneste*) er en militær utmerkelse fra USA. Utmerkelsen, som regnes som USAs første generelle militære utmerkelse. Den ble innstiftet i 1782 under den amerikanske uavhengighetskrigen av general George Washington.

Badge of Military Merit besto av et lillafarget tøyhjerte til å bære på uniformen. Et overlevende eksemplar har ordet «MERIT» (*fortjeneste*) påbrodert innenfor en krans, mens et annet er uten motiv. Tanken var at Badge of Military Merit skulle belønne enhver form for betydningsfull innsats – mot, trofasthet og annen fortjenstfull innsats – blant soldatene, for å fostre innsatsvilje og patriotisme.

Utmerkelsen var tenkt som den første i et varig utmerkelsessystem, men dette ble det ikke noe av. Etter det en kjenner til ble bare tre soldater hedret med Badge of Military Merit og utmerkelsen gikk ut av bruk. Utformingen av Badge of Military Merit fikk imidlertid fra 1932 av varig innflytelse i USAs militære utmerkelsesvesen, da medaljen Purple Heart er utformet etter inspirasjon av USAs første militære utmerkelse.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Foster, Frank og Lawrence Borts: *Military Medals of the United States*, Fountain Inn: MOA Press, 2010, s. 6–7.
2. 1 2 3 4  Kerrigan, Evans E.: *Guidebook of U.S. Medals: A Complete Guide to the Decorations and Awards of the United States from 1782 to Present*, Noroton Heights, CN: Medallic Publishing Co. 1994, s. 147.
**Marcus Plautius Silvanus** var en romersk politiker og general som var romersk konsul i år 2 f.Kr. Silvanus var sønn av Urgulania, en nær venninne av keiserinne Livia, og det var Livia's innflytelse som hjalp Silvanus til å klatre til cursus honorum, som førte til konsulatet i 2 f.Kr. sammen med Augustus. Han ble deretter utnevnt til prokonsul i den romerske provinsen Asia i årene 4-5 e.Kr. etterfulgt av en post som keiserlig legat i Galatia i år 6 e.Kr. hvor han var innblandet i undertrykkelsen av Isauria.

Mens han var der, kom nyhetene om den store illyriske revolt. I år 7 e.Kr. ble Silvanus innkalt av Tiberius som hadde ansvaret for den militære situasjonen i Illyricum, og ga han ordre om å samle sine tropper for å slå ned opprøret. Han slo følge med Caecina Severus, consul suffectus og det keiserlige legat av Moesia og kjempet i et større slag mot opprørere ved Sirmium. De romerske styrkene vant, men led store tap. Silvanus forble overhode for sine styrker inntil 9 e.Kr. på en tid hvor han tjenestegjorde i Pannonia. Dalmatia, så vel som Illyricum.

Selv om han tjenestegjorde for Tiberius under revolten, hadde ikke Tiberius full tillit til ham, særlig på grunn av hans nære forhold til Tiberius' mor Livia.

Referanser
----------

1. ↑  Syme, side 422
2. ↑  Dio Cassius, *Epitome of Roman History* LV.0
3. ↑  Syme, pg. 435; Ronald Syme, *The Augustan Aristocracy*, Oxford University Press 1989, p. 340
4. ↑  Syme, sidene 399 & 435
5. ↑  Syme, sidene 399 & 436
6. ↑  Syme, side 399
7. ↑  Dio LV.34
8. ↑  Dio LVI.12
9. ↑  Velleius Paterculus II.112
10. ↑  Side 422-423

Litteratur
----------

* Syme, Ronald, *The Roman Revolution*, Clarendon Press, Oxford, 1939.
Strandsone i Lyngen-området i Troms  Foto: Simo Räsänen 
**Strandsonen** er i Norge et generelt byggeforbud i et 100-meterssone langs kysten som har som formål å sikre allemannsretten og er begrunnet av «hensyn til natur- og kulturmiljø, friluftsliv, landskap og andre allmenne interesser.» Strandsonen er areaet 100 meter vinkelrett inn over land fra kystlinjen, målt i horisontalplanet. Denne sonen er omfattet av et generelt bygge- og deleforbud etter plan- og bygningsloven. Nybygging og oftest også tilbygg og påbygg, krever derfor dispensasjon. Unntatt er strandsone som er regulert til byggeformål eller som ligger i byer eller tettsted. Nesten en tredjedel av arealet i Norges strandsone er påvirket av menneskelige inngrep og anses ikke som tilgjengelig for allmenheten.

Strandsonen kan ha ulik utstrekning og variasjon både når det gjelder terreng, økologi og menneskelige bruksmåter. Ofte brukes 100-metersbeltet som en rettesnor, men det er de faktiske forholdene som må avgjøre hvor stort område som skal forvaltes etter regler og retningslinjer for strandsonen. Det er vanligvis den enkelte kommune som har ansvaret for å etterse strandsonen. Bygging i strandsonen krever derfor ofte dispensasjon fra kommunen. Langs sjøen, innsjøer og vassdrag er det et generelt byggeforbud ifølge plan- og bygningslovens §17-2. Men det finnes en rekke unntak fra denne bestemmelsen, det vil si tilfeller eller tiltak der den generelle 100-metersgrensen ikke gjelder.

Dersom det ikke er gitt byggetillatelse er det ulovlig å bygge i strandsonen. Forbedring og restaurering av eksisterende eiendommer har ofte mindre klare regler, noe som fører til mye debatt i lokalpolitikk. Men dette får mindre oppmerksomhet fordi forbedring sjelden oppfattes som sjenerende av allmennheten.

Privat eiendom i strandsonen deles opp i utmark og innmark. I utmark er det alminnelig ferdselsrett. I innmark kan det i enkelte tilfelle være begrenset rett til ferdsel basert på lokale forhold, sedvane og hevd.

Referanser
----------

1. ↑  lovdata.no plan- og bygningsloven §1-8 "strandloven"
2. ↑  ssb.no Statistisk sentralbyrås definisjon av Strandsone
3. ↑  ssb.no Byggeaktivitet i strandsonen, 2014-2015 06.07.2016
4. ↑  plan- og bygningsloven §17-2

Eksterne lenker
---------------

* lovdata.no Friluftsloven
* ssb.no Byggeaktivitet i strandsonen, 2014-2015
**Knut Magnusson V** av Danmark (født ca. 1125, død 9. august 1157) var dansk samkonge sammen med Svein Grathe og Valdemar den store fra 1146–1157.

Knut Magnusson var sønn av kong Nils’ sønn Magnus den sterke som hadde drept Knut Lavard, onkel av Svein Grathe.

Etter at kong Erik Lam ble syk og abdiserte i 1146 valgte jydene Knut som deres konge. Sjællenderne foretrakk Svein Grathe, og denne uenigheten førte til krig på Sjælland. Knut deltok i 1147 på et korstog mot venderne. I 1151 ble han fordrevet fra Danmark og han søkte tilflukt i Tyskland. Hans anmodning om hjelp fra den tyske konge i 1154, den senere keiser Fredrik Barbarossa, resulterte kun i et kompromiss som gjorde ham til en underordnet medregent av Svein Grathe: som Danmarks lensherre bestemte Fredrik Barbarossa at Svein skulle være enekonge i Danmark mens Knut skulle ha Sjælland som len. 

Det samme året brøt det ut stridigheter igjen og denne gangen hadde Knut alliert seg med Knut Lavards sønn, Valdemar, som hittil hadde støttet Svein Grathe. Denne gangen endte det med at Svein må flykte, men i 1157 vendte han tilbake igjen. Man ble enig med den tyske keiser om en tredeling av Danmark: Valdemar fikk Jylland, Knut fikk Sjælland og Svein fikk Skåne.

For å feire avslutningen av mange år med stridigheter innbød Svein Grathe sine medkonger til et fredsgilde i Roskilde, den såkalte *blodgildet i Roskilde*. Det fant sted den 9. august 1157. Under måltidet lot Svein sine menn overfalle Knut og Valdemar. Knut ble drept, men en såret Valemar klarte å flykte.

Ekteskap og barn
----------------

Det er lite som er kjent om Knuts person og karakter. I 1156 giftet han seg med Helena av Sverige. Deres barn var:

* Brigitte (eller Jutta), gift med Bernhard III av Sachsen, greve av Anhalt
* Hildegard (ca. 1159- ), gift med Jaromar I, prins av Rügen
* Sankt Niels av Århus (1150–1180), føre gifte, levde som munk

Frillesønn:

* Valdemar Knudsen (1157–1236), biskop av Schleswig og prinserkebiskop av Bremen

  

Knut halvsøster Sofia av Minsk ble gift med Valdemar, hans tidligere samkonge, og som hevnet ham det samme året i slaget på Grathe Hede ved å drepe Svein Grathe.

Referanser
----------

1. ↑  Note: I Steffen Heibergs bok fremgår det at man er usikker på om hun het Helena. Videre står det at man ikke kjenner noen barn fra ekteskapet og at de barna kongen fikk var med friller.
2. ↑  Hildegard Princess of Denmark
3. ↑  Pedigree: Hildegard KNUTSDATTER (Princess) of DENMARK

Litteratur
----------

* Heiberg, Steffen: *Danske dronninger i tusind år*, København : Gyldendal, 3.utg. 2004, ISBN 87-02029-46-4, side 25


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Erik Lam** | **Konge av Danmark**(1146–1157) | Etterfølger:**Valdemar den store** |

Portaler: Historie | Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin
 |
I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er **Vilya**, **Luftens ring**, en av maktens ringer som ble laget av alvene fra Eregion. Sammen med ringene Nenya og Narya blir Vilya ofte omtalt som en av de tre alveringene, de mektigste blant maktens ringer. Det var Celebrimbor, herre av Eregion, som skapte alle de tre uten innflytelse fra *Annatar* (et dekknavn som den mørke herren Sauron brukte). Sauron rørte aldri disse tre, så ingen av dem ble påvirket av hans ondskap. Til tross for dette var Vilya, og de andre alveringene, fortsatt under en viss innflytelse av Sauron siden han hadde den ene ringen som hadde kontroll over alle de andre. 

Da Sauron la Eregion øde ble Vilya sendt til alvekongen Gil-galad langt borte i Lindon, hvor den senere ble gitt til Elrond, som bar den i de senere årene av det andre tidevervet og gjennom hele det tredje. Han brukte ringen til å skape den store flodbølgen i elva Bruinen (*Storbrumla*) som slo Nazgûlene tilbake, selv om det i filmen om Ringens Brorskap er Arwen som skaper flodbølgen. 

Som de andre *Store ringene* var også Vilya besatt med juveler; den hadde en stor blå stein som var satt inn i et gullbånd, og dette førte til at den også fikk navnet **Safirringen**. En mindre brukt tittel for Vilya var Luftens ring. Vilya ble ansett som den mektigste av de tre alveringene.

Da Sauron ble beseiret og knust for godt ble Vilyas styrke svakere og den dro over havet til Valinor sammen med Elrond på slutten av det tredje tidevervet.

Portal: Litteratur
*For bonden og ordføreren på Høylandet, se Knut Mørkved (ordfører).*

**Knut Mørkved** (født 29. mars 1938 i Steinkjer, død 10. november 2017 i Bærum) var en norsk diplomat.

Han var sønn av fylkesskogsjef Karl Lorentsen Mørkved og hustru Marie Mørkved. Både farfaren Lorents Mørkved, farbroren Martin Mørkved og morfaren Knut Mørkved var ordførere på Høylandet.

Etter magistergrad i statsvitenskap 1967 ble han ansatt i Utenriksdepartementet. Første stasjonering var som attaché ved den norske NATO-delegasjonen i Brussel, etterhvert som ambassadesekretær. Fra 1969 til 1972 tjenestegjorde han ved Norges ambassade i Kairo, deretter tre års tjeneste ved den norske FN-delegasjonen i New York. Fra 1976 til 1980 var han sekretær i Stortingets utenriks- og konstitusjonskomité. Fra 1980 til 1983 var han byråsjef for FN-kontoret i Utenriksdepartementet.

Han var ambassadør til Filippinene 1983–1988 og deretter ambassadør til Egypt 1988–1992 (sideakkreditert til Amman i Jordan, Damaskus i Syria og Khartoum i Sudan), før han ble UDs spesialkoordinator for nødhjelp. Han ble i 1996 ambassadør til Zagreb i Kroatia med sideakkreditering til Sarajevo. Han var således diplomat og ambassadør under det meste av Jugoslavia-krigene.

Referanser
----------

1. ↑  Dødsannonse i Aftenposten 14. november 2017
2. ↑  Ref. omtale under *Dagens navn* i Aftenpostens morgenutgave 29. mars 1988.
3. ↑  Aavatsmark, Ivar (2000). *Aavatsmark. Gårds- og slektshistorie*. Bergen. s. 226–229. ISBN 978-82-995701-0-7.
4. ↑  Forvaltningsdatabasen Arkivert 10. juni 2015 hos Wayback Machine. - medlem av Katastrofeutvalget.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |