recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Adam Andreas Bredesen Schjølberg** (født 30. mars 1982 i Bodø) er en norsk TV-personlighet og stand-up-komiker.

Biografi
--------

I 2004 medvirket han som frisør i *Homsepatruljen* på TV 3, mens han i senere tid[*når?*] har deltatt i flere sesonger av NRK-programmet *Sofa* sammen med humormakkeren Tore Petterson. De to har også vært å høre som faste vikarer i radioprogrammet *Tidenes Morgen* på NRK P13, og med fast lørdaginnslag på NRK P1 i programmet *Fritimen (Cocktail)*. De har også gjestet programmer som *Beat For Beat*, *Kvelden Før Kvelden*, *På Tur Med Dag Otto*, *Fingrene av fatet*, *Huskestue* og Melodi Grand Prix.

Adam Schjølberg har også dukket opp som skuespiller i NRK Super på programmer som *Boxer*, *Alle Sammen Sammen* og *Superkrimmen*. I 2015 var komikerduoen å finne i oppsetningen JuleLatter med kollegaer Christer Torjusen og Bjørn Henning Ødegård. Forestillingen solgte nærmere 11000 billetter og fikk terningkast 5 i *Dagbladet*.

Adam Schjølberg deltok på *71 Grader Nord Kjendis* i 2017, og turnerer med stand up kontinuerlig både med og uten scenemakker Tore Petterson.

Schjølberg holder også foredrag.

Referanser
----------

1. ↑  *Adam helt uten manager*, Sandefjords Blad, 4. november 2006
2. ↑  «Adam Schjølberg». *Plan B*. Besøkt 13. oktober 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Adam Schjølberg på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Adam Schjølberg hos The Movie Database Rediger på Wikidata
Reklameannonse for «Apache cross» med lang «motorsykkelsal» og bukkehornstyre.
**DBS Apache Cross**, populært kalt **Apache**, var en populær guttesykkel i Norge på 1970-tallet. Den ble produsert av Jonas Øglænd under merkenavnet Den Beste Sykkel mellom 1972 og 1980. Syklene har i ettertid vært ettertraktet av samlere.

Den engelske sykkelen Raleigh Chopper ble produsert fra 1960-årene til 2005 og har et lignende utseende, begge er eksempler på såkalte wheelie bikes.

Historie
--------

Sykkelen var en videreutvikling av Crossmaster, som i likhet med Apache hadde et langt sykkelsete etter modell av motorsykkelsaler. Øglænd gikk med Apache et steg lenger, med rygglene og «chopper»-styre, i tillegg til dekaler med motiv inspirert av amerikanske urfolk. Syklene var å få i tre størrelser. 15", 17" og 18" (det ble også laget noen 12", men det var ytterst få[]). Tilgjengelig ekstrautstyr var blant annet speedometer, vimpel, skvettlapp, speil og horn.

Apachesyklene hadde tre-trinns navgir, med en stor T-formet girspake plassert på rammen. Etter 1976 kom sykkelen med en litt lavere sal, og girspaken på rammen ble byttet ut med et vanlig håndgir som var plassert på styret. I 1978 kom syklene med lås som var sveiset fast i ramma.

Inspirert av suksessen med Apache lanserte DBS Tomahawk som var en enda mer outrert choppervariant med mindre forhjul, større styre, høyere rygglene og rammeplassert girspake lik de første Apachesyklene.

I 1981 ble en ny utgave av Apache lansert under navnet «DBS Junior Cross». Denne modellen hadde litt annerledes dekor.

I 1997 gjenopptok DBS produksjonen av Apache uten å oppnå særlig suksess.

I 2019 lanserte Posten Norge et frimerke med motiv av Apache.

Bildegalleri
------------

* En DBS Apache utstilt i Sandnes bibliotek.  Foto: 2021En DBS Apache utstilt i Sandnes bibliotek.  Foto: 2021
* 
* 
* En DBS Apache på veggen sammen med en DBS Coccinella Kombi.En DBS Apache på veggen sammen med en DBS Coccinella Kombi.

Referanser
----------

1. ↑  Øyvind Paulsen (1. mai 2005). «DBS Apache». *Dinside*. Besøkt 11. januar 2023.
2. ↑  Karl Eirik Haug (4. juni 2010). «Nå børstes støvet av sykkelklassikerne». *Dagens Næringsliv*. Besøkt 11. januar 2023.
3. ↑  Roar Løkken (22. august 2019). «Trår til med sykkelfrimerker». *Syklistforeningen*. Besøkt 11. januar 2023.
4. ↑  «23. august 2019 – Sykkelhistorie». Posten Norge. 23. august 2019. Besøkt 11. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Erindringsartikkel om Apache cross i *Telemarksavisa*
* Bilde av en DBS Apache med mye utstyr hos DigitaltMuseum
* Bilde av en 1997-utgave av DBS Apache hos DigitaltMuseum
Byggeplassen i januar 2019.
**Bogafjell ungdomsskole** er en ungdomsskole i bydelen Bogafjell i Sandnes. Byggestart var oktober 2018, skolen ferdigstilt til skolestart 2020. Skolen tar inn elever fra Bogafjell og Buggeland skole. Bogafjell ungdomsskole avlaster Lundehaugen og Høyland ungdomsskole.

Beliggenhet
-----------

Skolen ligger rett ovenfor Stokkalandsvatnet. Som nærmeste nabo har den to kunstgressbaner, Bogafjellhallen og Bogafjell kirke. På grunn av bratt fjellterreng vil bygget bli på 4 etasjer. Det ble gravd inn i terrenget, og en gangbro blir brukt som adkomst til bygget. Tomten har en høydeforskjell på 29 meter.

Parkeringsplass under byggingen.

Bygningen
---------

Skolen vil ha en kapasitet på 504 elever et nettoareal på 9,35 m² pr. elev. Byggeprosjektet har et budsjett på 262,8 millioner kroner. Skolen vil ha 18 klasserom til normal undervisning og ekstra rom for undervisning i valgfag og fremmedspråk. Totalt blir bygget ca. 5500 m² stort. Skolen skal ikke ha gymsal, Bogafjellhallen, skolens nærmeste nabo, skal bli brukt til gymnastikkundervisning. Bygget vil bli sertifisert som et lavenergibygg.

**Navn:** Etter debatt i kulturutvalg og Bogafjell bydelsutvalg gikk man bort fra navnet Lyngholen ungdomsskole. Istedenfor skal skolen hete Bogafjell ungdomsskole, noe bydelsutvalget mente var mer beskrivende for hvor skolen ligger geografisk. Bogafjell ungdomsskole vil ha adressen Lyngholen 7.

Referanser
----------

1. ↑  Sandnes kommune (11.09.2014). «Planene for skolen» (PDF). Sandnes kommune. Besøkt 13.08.2018.
2. ↑  «Jærentrepenenør bygger Bogafjell ungd.skole». Besøkt 26.01.2019.
3. ↑  Guttorm Stangeland (28.03.2019). «Debatt om navn i Bogafjell bydelsutvalg». Besøkt 28.03.2019.

| * v
* d
* r
Offentlige grunnskoler i Sandnes kommune |
| --- |
| Barneskoler | 
* Aspervika skole
* Austrått skole
* Bogafjell skole
* Buggeland skole
* Figgjo skole
* Ganddal skole
* Hana-Vatne skoler
* Hommersåk skole
* Høle barne- og ungdomsskole
* Iglemyr skole
* Kyrkjevollen skole
* Kleivane skole
* Lura skole
* Malmheim skole
* Maudland skole
* Porsholen skole
* Sandved skole
* Smeaheia skole
* Stangeland skole
* Sviland skole
* Sørbø skole
* Trones skole

 | Skoler |
| Ungdomsskoler | 
* Bogafjell ungdomsskole
* Giske ungdomsskole
* Høyland ungdomsskole
* Lundehaugen ungdomsskole
* Lurahammaren ungdomsskole
* Riska ungdomsskole
* Skeiane ungdomsskole
* Øygard ungdomsskole

 |
| Kombinertskoler | 
* Forsand skule

 |
| Spesialskoler | 
* Altona skole og ressurssenter

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
***Kanal 1*** var et norsk direktesendt musikk- og underholdningsprogram som gikk på NRK-TV fra 1984 til 1986. Programmet tok i hovedsak for seg aktuell pop og rock, ble ledet av Ivar Dyrhaug og Steinar Ofsdal (Petter Nome ledet det første programmet). Programmet ble sendt på fredagskveldene.

*Kanal 1* skulle etter planen hete «Videospeilet» og ha større tyngde på musikkvideoer. Men på grunn av uenighet mellom NRK og den norske platebransjen ble programkonseptet endrer i all hast. Den planlagte premiere fredag den 14. september ble utsatt til lørdag ettermiddag. *Videospeilet* ble først realisert i 1986.

Prosjektleder var Ivar Dyrhaug.

Programmet ble godt mottatt av seerne og lå høyt på seerstatistikken i 1984. Tall for januar 1986 viste at programmet fremdeles stod sterkt med en seeroppslutning på 58% (femte mest sette program).

Referanser
----------

1. ↑  VG - TV-program fredag (05.12.1985)
2. ↑  VG - TV-program fredag (28.09.1984)
3. 1 2  VG - TV rampelys, Videospeilet som sprakk (15.09.1984)
4. ↑  VG - Dyrhaug lover bedring (05.10.1984, s.45)
5. ↑  VG - Elsket av TV-Norge (17.11.1984, s.61)
6. ↑  VG - TV-toppen (15.01.1986, s.45)

Eksterne lenker
---------------

* Programmet på NRK Nett-TV
**BofA Securities**, tidligere **Bank of America Merrill Lynch**, er en amerikansk investeringsbank under ledelse av Bank of America. Den må ikke forveksles med Merrill Lynch, avdelingen for formuesforvaltning i Bank of America; begge handler verdipapirer. 

Banken tilbyr tjenester innen fusjoner og oppkjøp, egenkapital og gjeldskapitalmarkeder, utlån, verdipapirhandel, risikoforvaltning, likviditet og betalingsforvaltning. Den ble dannet gjennom en sammenslåing av handelsbank- og investeringsbankvirksomhetene i Bank of America og Merrill Lynch etter at førstnevnte hadde kjøpt opp sistnevnte i januar 2009.

Historie
--------

Bank of America fullførte oppkjøpet av Merrill Lynch & Co 1. januar 2009. Bank of America begynte å omprofilere all sin handelsbank- og investeringsbankvirksomhet under merkenavnet *Bank of America Merrill Lynch* i september 2009.

I april 2011 integrerte Bank of America Merrill Lynch sine handelsbank- og investeringsbankvirksomhet i én divisjon.

I oktober 2013 ble Bank of America Merrill Lynch anerkjent som årets mest innovative investeringsbank i kåringen i *The Banker*.

Referanser
----------

1. ↑  «Bank of America completes Merrill Lynch purchase». Reuters. 1. januar 2009. Besøkt 21. januar 2011.
2. ↑  «Bank of America Rebrands Offices in New York, London Towers». Bloomberg. 3. september 2009. Besøkt 29. mai 2012.
3. ↑  «BofA combines investment bank divisions». Reuters. 19. april 2011. Arkivert fra originalen 15. juli 2012. Besøkt 11. mai 2012.
4. ↑  «BofA Merrill Receives The Banker Magazine’s Top Global Award». Bank of America Merrill Lynch. 7. oktober 2013. Arkivert fra originalen 29. oktober 2013. Besøkt 28. oktober 2013.
5. ↑  «The Banker's Investment Banking Awards, 2013 – the winners». The Banker. 3. oktober 2013. Besøkt 28. oktober 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** SUDOC
 |
***Diamonds Are Forever*** er Bjøro Hålands 22. musikkalbum. Det kom ut i juni 2007. Albumet er innspilt i Nashville. Det er et samarbeidsprosjekt mellom Håland og Todd Cerney, Casey Kelley og Lesley Ellis, som er musikere og låtskrivere fra Nashville. Trioen, som spiller alt fra mandolin og munnspill til gitar og keyboard, har turnert med Håland i USA i mange år og har også deltatt på Dark Season Festival i Kristiansand. 

Andre som medvirker på plata er Dan Dugmore, steelgitar, Andy Hull, trommer, Charlie McCoy, munnspill, Oddvar Høgetveit, bass og Per Kolstad, piano. 

Platen ble lansert i Kristiansand 14. juni 2007.

Sporliste
---------

1. «A Good Love Is Like a Good Song»
2. «Devil Woman»
3. «Somewhere Down the Line»
4. «Diamonds Are Forever»
5. «Blue Train»
6. «Any Old Love Will Do»
7. «I'm Just a Dreamer»
8. «The Way I Am»
9. «Every Time I Lose I Win»
10. «Hank Williams Blues»
11. «I Wish I Was Eighteen Again»
12. «Mañana»

Eksterne lenker
---------------

* Anmeldelse i Dagbladet
* Anmeldelse i Adresseavisen Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
* Anmeldelse i Bergens Tidende
***Mr. Saturday Night*** er en amerikansk dramakomedie fra 1992. Filmen er Billy Crystals debut som regissør, og har Billy Crystal og David Paymer i hovedrollene.

Handling
--------

Standup-komiker Buddy Young Jr. blir en TV-stjerne ved hjelp av sin bror og manager, Stan, men han fremmedgjorde mange av de som stod nærmest ham når karrieren hans begynte å falme. Gjennom en rekke tilbakeblikk blir brødrene sett under barndommen, når de forsøker å underholde familien sin i stua. Buddy fortsetter sin karriere med tegneserier, hvor han også møter sin fremtidige kone: Elaine.

Buddys berømmelse vokser, men det samme gjør egoet hans. Han får sitt eget TV-program, hver lørdag kveld. Men til tross for advarslene fra broren, bruker Buddy støtende materiale på showet sitt, noe som koster ham hele showet - og forårsaker problemer for karrieren hans. Karrieren hans var offisielt over, når han forsøkte å gjøre en stand-up-akt på Ed Sullivan-showet, men dette fornærmer også mange mennesker.

Som en eldre mann blir Buddy fremmedgjort fra Stan, så vel som fra datteren Susan. Men en ny mulighet dukker opp når en ny, ung agent, ved navn Annie Wells, finner arbeid til ham. Buddy gir likevel etter for hans egen selvdestruktive natur, og fortsetter å skade forholdet til sin egen familie.

Rolleliste
----------

* Billy Crystal som Buddy Young, Jr.
* David Paymer som Stan Young
* Julie Warner som Elaine Young
* Helen Hunt som Annie Wells
* Jerry Orbach som Phil Gussman
* Ron Silver som Larry Meyerson
* Mary Mara som Susan Young
* Jerry Lewis som seg selv

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mr. Saturday Night* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Mr. Saturday Night* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Mr. Saturday Night* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Mr. Saturday Night* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Mr. Saturday Night* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Mr. Saturday Night* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Mr. Saturday Night* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Mr. Saturday Night* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Mr. Saturday Night* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Hostomel** (ukrainsk Гостомель; russisk Гостомель Gostomel) er en ukrainsk by ved elven Irpin. I sør finnes byen Irpin, i vest den mindre byen Butsja og i nordvest Hostomel flyplass.

Byen nevnes i skriftlig kilder tilbake til 1494. Den ble i 1614 omfattet av Magdeburg-loven, en av de tidligste bylovene i middelalderen.

Under Russlands invasjon av Ukraina 2022 var det harde kamper i Hostomel, spesielt om flyplassen. Byen ble erobret av de russiske angriperne. Ordføreren Ordfører Jurij Illitsj Prylypko ble drept mens han delte ut mat og medisiner til innbyggerne. Etter at byen ble frigjort, startet en innsamling av lik for å dokumentere mulige krigsforbrytelser. Russland hevdet at bildene av likene var falske.

Referanser
----------

1. ↑  Ukrainas statistikkbyrå (juni 2019) (på uk), *Чисельність наявного населення України на 1 січня 2019 року*, Kyiv: Ukrainas statistikkbyrå, Wikidata Q64822125,
2. ↑  «Сайт селища Гостомель - Історія селища». *gostomel.pp.net.ua*. Besøkt 7. april 2022.
3. ↑   «Ukrainske etterforskere i gang med å dokumentere krigsforbrytelser», Vårt Land, 13. april 2022

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Symbionese Liberation Army**, **Den symbiotiske frigjøringshæren**, (**SLA**) var ei statsgeriljagruppe i USA bestående av væpnede venstreaktivister, med virksomhet mellom 1973 og 1975. Gruppa begikk bankran, to mord og andre kriminelle aktiviteter.

Hearst (til høyre) fotografert av et overvåkningskamera i the Hibernia Bank
SLA ble spesielt kjent for kidnappingen av Patricia Hearst og hennes kjæreste Steven Weed fra deres hus i Berkeley, California. Interessen rundt dramaet økte i det Hearst kunngjorde at hun hadde blitt med i SLA. Hun ble observert i å delta i gruppas ulovlige aktiviteter, men hevdet senere at hun hadde blitt holdt i fangenskap, blitt voldtatt og hjernevasket.

Noen medlemmer forble på frifot helt fram til 1999 og 2002.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Symbionese Liberation Army – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Bogafjell Idrettslag** eller **Bogafjell IL** (**BIL**) er et fleridrettslag fra bydelen Bogafjell i Sandnes som ble stiftet den 26. november 2001.

Laget har flere grupper innenfor fotball og håndball. I tillegg er det voksenlag for basketball og barnetrimgruppe I januar 2022 var det rundt 1200 aktive utøvere og trenere til sammen i idrettslaget.

Fotball
-------

Idrettlagets fotballgruppe er siden 2012 medlem av Norges Fotballforbund gjennom Rogaland Fotballkrets. Fotballagets drakter er hvite og sorte, med hvit trøye, sort bukse eller kortbukse og hvite sokker. Bogafjell stilte i 2002 med eget A-lag i 7er serien. I årene som fulgte økte antall lag i aldersklasser. I 2011 fikk idrettslaget bygget en egen kunstgressbane, og tre år senere åpnet Sandnes kommune en ny kunstgressbane, Bogafjellbanen, slik at idrettslaget nå disponerer to store kunstgressbaner. Byggingen av kunstgressbaner førte til en økning i medlemstallet og antall lag, og A-laget tiltrakk seg flere spillere med erfaring fra toppfotballen. Fra 2011 til 2014 gikk A-laget fra 7. til 4. divisjon hvor laget i 2015 endte midt på tabellen. A-laget spiller i 5. divisjon i 2022. I 2015 hadde Bogafjell Idrettslag 55 fotballag påmeldt i serien og kunne for første gang stille med lag i alle aldersklasser for gutter.

Håndball
--------

I september 2014 startet byggingen av Bogafjellhallen, som var beregnet ved byggestart til å være ferdig i slutten av juni 2015. Hallen rommer 3 000m² fordelt på 3 etasjer og har en gymsal, en klatrevegg og tribune i tillegg til andre administrasjonsrom og lokaler til kultur og fritidsforeninger. Håndballgruppa er medlem av Norges Håndballforbund gjennom Region SørVest. Gruppas tidligere hovedarena før Bogafjellhallen var Figgjohallen på Figgjo og Sørbøhallen på Ganddal.

Referanser
----------

1. 1 2  Kydland, Andreas (24. september 2014). «Nå får Bogafjell idrettshall: – Dette trenger bydelen». Sandnesposten.no. Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 9. desember 2015.
2. ↑  «Fotballklubben : Bogafjell Idrettslag». Norges Fotballforbund. Besøkt 9. desember 2015.
3. ↑  «Etterlengtet idrettsanlegg bygges på Bogafjell». Byggfakta DOCU. 25. september 2014. Arkivert fra originalen 1. april 2016. Besøkt 9. desember 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

| * v
* d
* r
5. divisjon fotball for menn, Rogaland Fotballkrets, avdeling 2, 2020 |
| --- |
|  | 
* Bogafjell
* Buøy
* Figgjo
* Forus og Gausel
* Ganddal
* Havørn
* Jarl
* Julebygda
* Madla 2
* Oltedal
* Sandved
* Voll

 | Norges flagg |

| * v
* d
* r
6. divisjon fotball for menn, Rogaland Fotballkrets, avdeling 2, 2020 |
| --- |
|  | 
* Austrått 2
* Bogafjell 2
* Dirdal
* Forus og Gausel 2
* Ganddal 2
* Gjesdal
* Hinna 2
* Lura 2
* Vaulen 2
* Våganes

 | Norges flagg |
Bofors 40 mm antiluftskytskanon, utstilt på *Manege Militær Museum* i Suomenlinna fort, Helsingfors
Boforskanon m/36 i ildstilling i Finland i 1943.
**Bofors 40 mm automatkanon** er en automatisk luftvernkanon, utviklet av det svenske firmaet Bofors. Under andre verdenskrig var det ett av de mest populære middelstunge antiluftskyts, mye brukt av de allierte og kjent bare som Boforskanonen.

Kongsberg Våpenfabrikk har også produsert denne kanontypen.[]

I Norge ble modellene L60 og L70 brukt av LVA-bataljonene ved noen flystasjoner, LLA-avdelingene og ved flere fort i Kystartilleriet. L70 ble fra 1966 brukt sammen med RSS-40 radarsentralsikte. I 1990-årene ble radarsentralsiktet digitalisert og RSS-40 ble byttet ut med FCS 2000 (fire control system 2000), som en del av NORSOL-løsningen.

L70 brukes i dag kun av Sjøforsvaret på henholdsvis Barentshav-klassen, KV «Harstad» og KV «Ålesund».

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bofors 40 mm gun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Bofors 40 mm gun – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Svært mye informasjon om Bofors 40 mm automatkanon (engelsk)
* Oto Melara small caliber naval products page
* Bofors 40 MK3 Naval Gun System – BAE Systems Bofors official site
* Indian Ordinance 40mm L 70 AA Gun
Fra venstre til høyre: jagerne HMS «Remus», HMS «Romulus», HMS «Psilander» og HMS «Puke» på Nya Varvet i Göteborg den 10. juli 1940
**Psilanderaffæren** var en hendelse som inntraff i Skálafjørður nær Tórshavn på Færøyene den 20. juni 1940 da de fire svenske jagerne HMS «Psilander», «Puke», «Romulus» og «Remus» ble oppbrakt av den britiske flåten. Hendelsen skal ha blitt utløst av britenes uro for at den tyske flåten ellers ville oppbringe jagerne og ta dem i tysk tjeneste når de forlot Nordsjøen. De fire jagerne var nylig innkjøpt i Italia og var underveis fra La Spezia til Göteborg da de ble oppbrakt.

2. juli 1940 ble fartøyene tilbakelevert til de svenske besetningene, og fartøyene ankom til Gøteborg 10. juli 1940. Hendelsen medførte at det allerede tyskvennlige svenske offiserskorpset ble fiendtlig innstilt overfor Storbritannia og særlig overfor den britiske marinen. Dette voldte senere britene problemer under Operation Rubble og Operation Performance.

Se også
-------

* Færøyene under andre verdenskrig

Referanser
----------

1. ↑  Barker, Ralph (1976). *Blockadbrytarna*. Lund: Rabén & Sjögren. Libris 7233733. ISBN 91-29-47167-2

Eksterne lenker
---------------

* «Torsten Hagman är Norrköpings glömda hjälte»[*død lenke*], artikkel fra *Norrköpings Tidningar* (svensk)

Portaler: Andre verdenskrig | Sverige | Færøyene
**Eugen Huber** (født 31. juli 1849 i Zürich, død 23. april 1923 i Bern) var en sveitsisk jurist, som utarbeidet den sveitsiske Zivilgesetzbuch, landets privatrettslige lovbok.

Legesønnen Huber studerte jus ved Universität Zürich, og tok doktorgraden i 1872 med avhandlingen *Die Entwicklung des Schweizerischen Erbrechts seit der Trennung der Schweizerischen Eidsgenossenschaft vom Heiligen Römischen Reich*. I 1875 var han korrespondent for en avis i Zürich og arbeidet fra 1877 til 1890 som dommer i Appenzell. I 1880 ble han utnevnt til professor i sveitsisk privatrett og forbundsrett (føderal lovgivning) ved Universität Basel og fra 1888 var han professor ved Martin-Luther-Universität Halle-Wittenberg i Tyskland, hvor han underviste i rettshistorie, privatrett, handelsrett, kirkerett og rettsfilosofi. I denne tiden begynte han å samle de enkelte kantonenes (delstatenes) privatrett i et verk på fire bind. I 1892 fikk han i oppdrag av Forbundsrådet (den føderale regjeringen i Sveits) å utvikle en felles privatrettslig kodifikasjon for Sveits. Dette arbeidet ble fullført 1907 og trådte ikraft i 1912.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 26. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   global.britannica.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Eugen-Huber, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Proleksis Encyclopedia, Proleksis enciklopedija ID 27271[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id huber-eugen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** HDS **·** NKC **·** ICCU
 |
**Strengereid** er en liten, kystnær tettbebyggelse, ei grend, øst i Arendal kommune. Bebyggelsen er knyttet til matrikkelgården Strengereid.

Historie
--------

Strengereid var tidligere en skolekrets i Holt kommune, og denne kretsen ble i 1962 overført til nye Moland kommune, som i 1992 ble en del av Arendal kommune.

Stedet har vært bebodd svært lenge. Det er gjort funn av redskaper og boplasser fra steinalderen. Fra tidlig på 1500-tallet til 1797, da lagmannsembetet ble avskaffet, var Strengereid en tingplass, og var derfor et viktig sted. Den dag i dag står fortsatt bygninger fra siste del av 1600-tallet. Blant annet finner vi gårder som opprinnelig var kombinert med redervirksomhet. «Det gamle hus» fra ca. 1700 er vernet etter lov om kulturminner.

Næringsvirksomhet
-----------------

Utsikt fra Strengereid brygge
* Strengereid Matbod forsynte i mange år Strengereid og omegn med dagligvarer. Butikken ble nedlagt i 2004.
* Tinghaug-haven gartneri selger planter, busker og trær
* Strengereid brygge er en høyt etterspurt havn for fritidsbåter, og fungerer også som et rekreasjonsområde.
* *Agderavisen* drev i flere år sin virksomhet fra Strengereid.
* Skogbruk og vedproduksjon bedrives fortsatt på Strengereid.
* Kommersiell oppdrett og slakt av kaniner ble drevet i en periode på 1990-tallet.

Frivillige foreninger
---------------------

Strengereid Krets velforening (**SKV**) og Strengereid idrettslag (**SIL**) er to aktører i lokalmiljøet. De to foreningene eide og drev sammen Strengereid grendehus som brant ned i 2006.

Personer knyttet til Strengereid
--------------------------------

* Håvard Rem, forfatter
* Mimi Thommessen, visesanger (sommergjest)
* Per Aabel skuespiller (sommergjest)
* Vendela Kirsebom, modell (sommergjest)
* Ferdinand Finne, kunstner (kortere periode)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Placido della Marra** (født i 1560 i Napoli, død 2. desember 1620 i Melfi) var en italiensk katolsk prelat som var biskop av Melfi e Rapolla (1595–1620) og apostolisk nuntius til Keiseren (1612–1616).

Biografi
--------

Placido della Marra var født i Napoli Den 6. mars 1595 ble han under pave Klemens VIII utnevnt til biskop av *Melfi og Rapolla*. Han ble bispeviet 2. april 1595 av Giulio Antonio Santorio, kardinalprest av Santa Maria in Trastevere, med Flaminio Filonardi, biskop av Aquino, og Leonard Abel, titulærbiskop av *Sidon*, som medkonsekrerende.

Den 21. juli 1612 ble han under pave Paul Vs pontifikat sendt som pavelig nuntius Ungarn og så til Keiseren, der han hadde virke til han bad om å få slutte og fikk dette invilget den 25. august 1616. Han var biskop av Melfi e Rapolla til sin død 2. desember 1620. Som biskop var han hovedkonsekrerende biskop av Melchior Klesl, biskop av Wien, og medkonsekrerende av Bartolomeo Cesi av Conza.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) \* bispeviet 1566
* Kardinal *Placido della Marra* (1560-1620) \*1595

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  "Bishop Placido della Marra" *Catholic-Hierarchy.org*. David M. Cheney. Lest 21. mars 2016
2. ↑  http://www.catholic-hierarchy.org marrap, lest 22. desember 2021

Eksterne lenker
---------------

* Cheney, David M. «Diocese of Melfi-Rapolla-Venosa». *Catholic-Hierarchy.org*. Besøkt 16. juni 2018.  (for Chronology of Bishops)
* Chow, Gabriel. «Diocese of Melfi-Rapolla-Venosa (Italy)». *GCatholic.org*. Besøkt 16. juni 2018.  (for Chronology of Bishops)
* Cheney, David M. «Nunciature to Emperor (Germany)». *Catholic-Hierarchy.org*. Besøkt 16. juni 2018.  (for Chronology of Bishops)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |
**Elisabeth Constance Hals-Andersen** (1869–1957) var en norsk pianistinne. 

Elisabeth ble født inn i musikken. Hennes mor var fiolinisten Elisabeth Hals (pikenavn Müntzer), født 7. januar 1845 i Böhmen, død 1915. Elisabeth Hals-Andersens far var Carl (Carelius) Pedersøn Hals, fra Åmot i Hedemark, født 7. mars 1826, død 1906.

Pianisten Elisabeth giftet seg med tannlegen Magnus Andersen (Jens Petter Magnus Bordoe Andersen, født 6. august 1869, død 31. desember 1939). De fikk tre barn; Torolf Hals-Andersen (1893–1957), Fridtjof Hals-Andersen (1895–1978) og minstebarnet Elisabeth (Lissi) Hals-Andersen (1899–1975, gift med Gunnar Waage i 1929).

Elisabeth Constance fikk tidlig musikktimer fra moren og deretter fra Agathe Backer-Grøndahl og Theodor Leschetizky. 

7. mars 1889 spilte mor og datter sammen Edvard Griegs Fiolinsonater i Brødrene Hals sitt konserthus i Stortingsgata 24, Oslo (der Hotel Continental ligger i dag). Pianisten flyttet til Bergen etter noen år.

Utmerkelser
-----------

Honorary member of Harmonien in Bergen - Norway
Utnevnt den 2. oktober 1929 til Æredsmedlem av Musikselskabet Harmonien i Bergen.

Konserter (utvalg)
------------------

* 2. desember 1893 i Bergen; forgjenger av Bergen filharmoniske orkester dirigert av Johan Halvorsen med pianokonserten av Ignacy Jan Paderewski.

* 8. mars 1894 i Bergen: kammermusikkonsert med Johan Halvorsen og John Grieg (bror til Edvard)

* 10. og 12. februar 1898 i Bergen: kammermusikkonsert

* 15. juni 1903 i Bergen; konsert i anledning Edvard Griegs 60-årsdag

* 1. oktober 1907 i Bergen: med Harmonien (Bergen filharmoniske orkester) dirigert av Harald Heide. Hun spilte Griegs klaverkonsert på en minnekonsert til ære for komponisten

* 12. oktober 1933 i Bergen: Bergens symfoniorkester (Bergen filharmoniske orkester), en jubileumskonsert til ære for Harald Heides 25 år med dirigering, med igjen Griegs pianokonsert

Referanser
----------

1. ↑   Aftenposten, «Dødsfall», utgitt 2. januar 1958[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Bergens Tidende, type referanse dødsannonse, utgitt 2. januar 1958[Hentet fra Wikidata]
**Eugen Honoratius Jørgensen** (født 29. november 1862 i Kristiania, død 14. mai 1938 i Bergen) var en norsk botaniker.

Han hadde artium fra Oslo katedralskole i 1880, og ble cand. real. i 1887, med utmerkede karakterer i matematikk og fysikk. Han ble tidlig interessert i botanikk, og allerede i 1883 utga han en beskrivelse over floraen i Langesund og Kragerø. Han arbeidet som middelskolelærer flere steder i Norge (Tromsø, Hammerfest, Sandefjord, Kristiania) før han i 1894 fikk jobb ved Bergen katedralskole, hvor han ble til pensjonsalderen i 1932.

Jørgensen fortsatte sine botaniske studier, fra 1898 med stipendier fra Bergen Museum, og fra 1914 som statsstipendiat. Han skrev florageografiske studier fra flere steder hvor han oppholdt seg. Han skrev omfattende avhandlinger om levermoser (Hepatophyta) og øyentrøst (*Euphrasia*). Ettersom Bergen Museum arbeidet med marin flora, ble Jørgensen engasjert i dette arbeidet, og han utga etterhvert flere taksonomiske studier om plankton, blant annet *The protist plankton and the diatoms in bottom samples* som han utga sammen med *Hydrographical and Biological investigations in Norwegian Fiords* av Ole Nordgaard i 1905. Innenfor det lettere faglige forfatterskap var han også redaktør for flere utgaver av *Norsk flora : til bruk ved skoler og botaniske utflugter* og *Lærebok i botanikk for middelskolen*, begge opprinnelig utgitt av H.L. Sørensen.

Jørgensens botaniske studier førte ham til Svalbard i 1896, til Mexicogulfen i 1910 og til Novaja Semlja i 1921. 
Jørgensen omtales som en hardtarbeidende, sjenert mann. 
Hans samlinger av plankton og bilder befinner seg nå ved Universitetet i Bergen. Hans samlinger av radiolarie-slides befinner seg ved Naturhistorisk Museum i Oslo.

Bibliografi
-----------

* *Lidt om vegetationen ved Kaafjorden i Lyngen*. 1893
* *Om floraen i Nord-Reisen og tilstødende dele af Lyngen*. 1894
* *Ueber die Tintinnodeen der norwegischen Westküste*. 1899
* *Protophyten und Protozoën im Plankton aus der norwegischen Westküste*. 1899
* *Lidt om udbredelsen af nogle af vore sjeldneste vestlandske levermoser*. 1901
* *Die Ceratien : eine kurze Monographie der Gattung Ceratium Schrank*. 1911
* *Die Euphrasia-Arten Norwegens*. 1916
* *Mediterranian Ceratia ; Mediterranian Dinophysiaceae ; Mediterranian Tintinnidae.*. 1920-1924
* *Notiser til Norges levermosflora*. 2 bd, 1922-26
* *Norges levermoser*. 1934

Referanser
----------

1. 1 2   autor, oppført som Eugen Honoratius(Honoratus) Jørgensen, autorforkortelse Jørg. besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   International Plant Names Index, IPNI forfatter-ID 4495-1[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* radiolaria.org

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** SUDOC **·** Botanist
 |
Place du Tertre med Sacré Coeur i bakgrunnen.
**Place du Tertre** er et kjent kunstnersted i Paris i Frankrike. Plassen ligger på Montmartre i det 18. arrondissement ca. 200 m vest for kirken Sacré Coeur og tett ved på kabelbanen Funiculaire de Montmartre.

Bebyggelsen rundt plassen stammer for det meste fra 1700-tallet.

Plassen er velkjent for de mange cafeer og restauranter og for de tallrike landskaps- og karikatur- og portrettkunstnere som arbeider der. Tillatelsen etil å stå på plassen og male er konsesjonsbundet, det er rift om plassene. Place du Tertre er et minne om den gang tidlig på 1900-tallet Montmartre var kunstens høyborg med kjente malere. Blant de kunstnere som har hatt sin gange her er Maurice Utrillo, Pierre-Auguste Renoir, Henri de Toulouse-Lautrec, Pablo Picasso og Salvador Dali.

Billedgalleri
-------------

* Place du TertrePlace du Tertre
* Portrettmaler på plassenPortrettmaler på plassen
* Place du Tertre en tidlig morgen.Place du Tertre en tidlig morgen.

Referanser
----------

1. ↑  Turistside som forteller om plassen og dens kunstnere Arkivert 26. april 2014 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Place du Tertre (Paris) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Virtuell tur 360 grader: Brug musen til å se rundt på plassen


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Elisabeth Farbu** (født 5. april 1972) er en norsk professor i medisin. Hun ble i 2013 den første kvinnelige professoren ved Stavanger universitetssjukehus (SUS).. Hun har særlig arbeidet med seinfølger av poliomyelitt. Arbeidet dreide seg om hva som skjer med de gjenværende nervecellene når andre nerveceller er skadet eller dør hos polio pasienter. Da hun startet med dette arbeidet, var det fremdeles mellom 6 000 til 10 000 mennesker med skader etter polio i Norge.

Hun har arbeidet ved SUS siden 2005, i 2009 ble hun avdelingsoverlege i nevrologi. Elisabeth Farbu har en doktorgrad i nevrologi fra 2002 og har i løpet av sin karrière publisert over 30 vitenskapelige artikler.

Referanser
----------

1. ↑  helse-stavanger.no Helse Stavangers første kvinnelige professor[*død lenke*]

Kilder
------

* helse-stavanger.no Helse Stavangers første kvinnelige professor[*død lenke*]
* Aftenbladet.no Første kvinnelige professor i hvit frakk Arkivert 24. april 2013 hos Wayback Machine.
**Eugen Johann Christoph Esper** (født 2. juni 1742, død 27. juli 1810) var en tysk entomolog. Han var født i Wunsiedel i Bayern og var professor i zoologi ved universitetet i Erlangen.

Eugen og hans bror Friedrich ble i ung alder introdusert til biologi av faren, Friedrich Lorenz Esper, som var ivrig amatørbiolog. I studietiden ble han av sin professor Casimir Christoph Schmidel (1718–1792) oppfordret til å konsentrere seg om hva som da ble kalt naturhistorie og Eugen Esper oppgav derfor sitt teologiske studium. 

Han mottok sin doktorgrad ved universitetet i Erlangen i 1781, med en avhandling med navnet *De varietatibus specierum in naturale productis*. Året etter begynte han å undervise ved samme universitet, først som ekstraordinær professor, en dårlig betalt stilling, før han i 1797 fikk en stilling som professor i filosofi. Fra 1805 ledet han instituttet for naturhistorie og det var hans fortjeneste at universitetets samlinger av mineraler, fugler, planter, skjell og insekter vokste raskt.

Esper benyttet sin fritid til studier av naturen og han arbeidet med manuskripter om naturhistorie. Han var forfatter av en serie hefter som ble utgitt under tittelen *Die Schmetterlinge in Abbildungen nach der Natur mit Beschreibungen* som ble utgitt mellom 1776 og 1807. Disse heftene var rikt illustrert, mineraler, fugler, planter skjell og insekter ble vist på 438 fargeplansjer. En påfølgende serie ble utgitt i årene 1829-1830 sammen med Toussaint de Charpentier (1779–1847). Dette var et viktig verk om sommerfugler i Tyskland og fulgte Carl von Linnés system for biologisk klassifikasjon. Esper var også den første som forsket på paleopatologi.

Oversikten over entomologi, *Esperiana, Buchreihe zur Entomology*, utgitt i 1990, minnes hans navn og arbeide.

Espers samling er i dag i Zoologisches Staatssammling München.

Referanser
----------

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** Botanist **·** CiNii
 |
| Slaget ved Hedgeley Moor |
| --- |
| Konflikt: Rosekrigene |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 25. april 1464 |
| Sted | Hedgeley Moor i Northumberland55°28'15,6"N 1°55'26,4"V |
| Resultat | Avgjørende seier for yorkistene |

 |
| Stridende parter |
| Huset York | Huset Lancaster |
| Kommandanter og ledere |
| Markien av Montagu | Hertugen av Somerset |
| Styrker |
| 6000 | 5000 |
| Tap |
| Ukjent | Ukjent |

**Slaget ved Hedgeley Moor** ble utkjempet i Northumberland i England den 25. april 1464, under rosekrigene. 

I midten av april 1464 gikk John Neville, 1. marki av Montagu nordover for å møte skotske utsendinger i Newcastle. Han var svært populær, og mange sluttet seg til styrken under marsjen nordover. Da han forlot Newcastle hadde han med seg mellom 5000 og 6000 mann.

Ved Hedgeley Moor i Northumberland møtte han en opprørerstyrke, som for det meste bestod av lancastrianere som hadde blitt benådet av Edvard IV, men som nå hadde gått tilbake til å støtte Lancasters sak. De ble ledet av John Seymour, 4. hertug av Somerset, og hadde omkring 5000 mann men betrakelig lavere moral enn yorkistene. 

Slaget begynte som sedvanlig med en utveksling av piler mellom de to styrkene. Montagu rykket så frem over omkring 1300 meter med myrlandskap. Lancastrianernes venstre flanke, omkring 2000 mann kommandert av lordene Roos og Hungerford, brøt sammen og flyktet. På grunn av dette måtte Montagu stoppe og omorganisere sine linjer før de kom i kamp. 

Da linjene møtte gav hele lancastrianerstyrken etter. Den ble presset bakover, og de aller fleste flyktet. Ralph Percy ble stående med sine nærmeste menn, men ettersom alle omkring ham flyktet falt han etter kort tid.
**Elisabeth Grieg** (født 12. juni 1959) er deleier i Grieg-gruppen og styreleder i Grieg Maturitas, Grieg Gruppens holdingselskap.

Grieg har utdannelse fra Handelsakademiet (nå Handelshøyskolen BI) i Oslo og studier i Ledelse av menneskelige ressurser ved Universitetet i San Francisco i USA.

I tillegg er Grieg styreleder i Norled og styremedlem i SOS Barnebyer og Talent Norge. Tidligere har Grieg hatt verv i GIEK, Statoil ASA og Norsk Hydro ASA, i tillegg til en rekke andre verv i blant andre NHO, WEF og DNV. Hun var den første kvinnelige presidenten i Norges Rederiforbund.

Grieg er engasjert i klimakampen, blant annet som medlem i rådgivningsstyret i Sahara Forest Project. Sahara Forest Project er integrerte miljøløsninger for bærekraftig produksjon av mat, vann og energi i ørkenområder.

Grieg har profilert sitt engasjement for utvikling av norsk næringsliv og viktigheten av utdanning for eksempel da hun på Designdagen i april 2012 holdt et innlegg hvor fokuset var design som innovasjonsdriver.

I 2008 kom den profilerte næringslivskvinnen på 5.-plass på *Kapital*s liste over Norges 100 mektigste kvinner, og Grieg har de seneste årene vært på samme liste flere ganger. Hun er en markert stemme i samfunnsdebatten om et mer likestilt arbeidsliv, og mottok i 2015 YS' likestillingspris.

Referanser
----------

1. ↑  Sahara Forest Project: Advisory board Arkivert 14. oktober 2013 hos Wayback Machine.
2. ↑  Sahara Forest Project høster i ørkenen *- Pengevirke nr 2-2013*
3. ↑  Designdagen, Elisabeth Grieg: Verdensledende på de syv hav Arkivert 16. juni 2014 hos Wayback Machine.
4. ↑  Grieg: Jenter for shipping[*død lenke*]- *Hegnar Online* 7. juni 2011.
5. ↑  «Likestillingspris til Grieg». *www.ys.no*. Arkivert fra originalen 6. mars 2016. Besøkt 10. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* «Elisabeth Grieg med på å utforme EUs skipsfartspolitikk»[*død lenke*], fra nettstedet Skipsrevyen.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Olav Andreasson Loen** (født 12. juli 1903, død 6. juli 1984) var en bonde og forfatter fra Loen i Stryn.

> Olav A. Loen er bonde, diktar og granskar. Han har skrive romanar og noveller, skodespel og dikt, dessutan fleire lagsskrifter og utgreiingar om lokalhistoriske emne. I fjor kom ei bok med utgreiingar om ei rad med nynorske diktarar, som kanskje ikkje høyrer til dei store, men som må vere med om biletet av nynorsk litteratur skal bli fullstendig og sant. Såleis har Olav A. Loen vore verksam på mange område. Til dette kjem at han har teke mange tak i lag, organisasjonar og bygdepolitikk. Garden har og kravt sin mann. Om Olav A. Loen kan det ordet høve, at den som har mykje å gjere, han får og mykje gjort.
> 
> 
> Reidar Djupedal
> 
> 

Han var formann i Firda Ungdomslag 1950-1955. Han tok også initiativet til Årbok for Nordfjord i 1951, og var redaktør for årboka fram til 1979. Loen har ein stor og variert litterær produksjon. Han skrev også under pseudonymet *Olav Alvheim*. I 1970 utgav han boka *Bygda gav diktarsyn*, en samling av 25 korte forfatterbiografier .

Referanser
----------

1. ↑  Reidar Djupedal «Ein stad å vere frå, Olav A. Loen og Årbok for Nordfjord» I: *Årbok for Nordfjord*, 1981
2. ↑  nrk.no Kjende personar i Stryn fødde år 1900-1925 i Sogn og Fjordane fylkesleksikon
3. ↑  Nettversjon av boka Garden og Ætta, som han ga ut i 1979.
4. ↑  Olav A. Loen. *Bygda gav diktarsyn*. Rune forlag, 1970 (ebok)

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Olav A. Loen i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Elisabeth Juell Rasmussen** (født 19. mars 1943 i Bærum, død 7. juni 1988 i Oslo) var en norsk billedkunstner og illustratør.

Hun var utdannet fra SHKS, og debuterte med separatutstilling i 1975. Hun arbeidet i flere teknikker: akvarell, akryl, olje og med broderier. En særegen metode for henne var blanding av vannfarger og akryl, malt på grovt akvarellpapir. 

Hun illustrerte i ukeblad og tidsskrift, for NRK Barne-tv og flere fagbøker. Sammen med læreren Niels Songe-Møller utga hun i 1984 boka *Fra voksen til barn*. Boka vant Kirke- og undervisningsdepartementets første fagbokpris dette året.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 00322663[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Elisabeth\_Juell\_Rasmussen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 2e138858-7018-449e-a6ad-61c591443d25, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  DIS Gravminner i Norge

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** VIAF **·** GND **·** KulturNav
 |
***Nils og Blåmann*** er en klassisk norsk tegneserie skapt av tekstforfatteren Sigurd Winsnes (1897–1972) og tegneren Ivar Mauritz-Hansen (1896–1969). Serien handler om den foreldreløse 9-åringen Nils og den kloke geitebukken Blåmann som hjelper Nils ut av farene som lurer. Serien ble første gang publisert i Illustrert Familieblad i juni 1927 og ble laget fram til 1967. I 1952 overtok tegneren Christian Kittilsen tegnearbeidet med serien. Senere erstattet Erik von Krogh Kittilsen.

Barneserien *Nils og Blåmann* er, ved siden av Stomperud, Bustenskjold, Vangsgutane og Smørbukk, av de tegneseriene som har gått lengst i Norge og kan sees som en forløper for spenningsseriene.

### Julehefter

*Nils og Blåmann* ble utgitt som årlig julehefte i perioden 1929-1961. Heftene ble fra 1932 og til slutten trykket på Emil Moestue A/S. Heftene inneholdt som regel spesialskrevne fortellinger, altså uavhengige fra ukebladserien. I årene 1992-2002 ble de tidligste heftene utgitt på nytt hver jul hos Notem Forlag (de siste årene i samarbeid med Bladkompaniet). I 2015 ble Nils og Blåmann utgitt som julehefte på nytt hos Egmont Kids Media Nordic, denne gangen bestående av opptrykk fra de første ukebladsidene fra 1927.

Teaterforestilling
------------------

Den 4. november 1953 urfremførte dukketeatret ved Det nye teater i Oslo forestillingen *Nils og Blåmann* i regi av Barthold Halle. Stykket var dramatisert av Barthold Halle og Gunnar Olram, med musikk komponert av Sverre Bergh. Birgit Strøm, Elisabeth Strøm og Julian Strøm var dukkeførere.

Referanser
----------

1. ↑  «Nils og Blåmann». *Torbjørns tegneserieguide*. Arkivert fra originalen 11. mai 2008. Besøkt 4. november 2009.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 7. januar 2016. Besøkt 28. desember 2015.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 21. januar 2016. Besøkt 28. desember 2015.
4. ↑  «"Nils og Blåmann", Det Nye Teater 1953. Kilde: www.sceneweb.no.». Besøkt 13. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* NoTeM forlags presentasjon av tegneserien

Portal: Tegneserie
***Hearts Asleep*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Howard Hickman.

Handling
--------

Nancy er en sfattig ung kvinne, som forblir ærlig og lovlydig til tross for at hun er oppdratt av Hawkins - som holder til blant flere av byens kriminelle. Hun blir venn med den velstående John Lewis, som ofte krangler med naboen sin - Andrew Calvert - om at en ordentlig dame blir skapt, ikke født.

Kjeltringen Gentleman Chi får Nancys hjelp til å rane et pengeskap. Men Nancy forlater utkikksposten sin og Chi blir arrestert, og lover derfor hevn. For å skaffe beskyttelse tar Nancy kontakt med Lewis, som ser en mulighet til å bevise hypotesen sin. Fem år med rikdom og utdannelse gjør Nancy, nå introdusert som niesen til Lewis, til en kvinne av raffinement og ynde.

Skuespillere
------------

* Bessie Barriscale som Nancy
* Vola Vale som Virginia Calvert
* Frank Whitson som John Lewis
* George Fisher som Randolph Lee
* Henry Woodward som Gentleman Chi
* Tom Guise som Andrew Calvert
* Anna Dodge som Hawkins

Referanser
----------

1. ↑  HEARTS ASLEEP

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hearts Asleep* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Hearts Asleep* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Hearts Asleep* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Elisabeth Astrup Haarr** (født 30. januar 1945 på Hamar) er en norsk billedkunstner, bosatt i Kristiansand.

Hun er utdannet fra SHKS 1963-67, debuterte på UKS' vårutstilling 1968, og deltok på Eksperimentell tekstilbiennale i Madrid og Barcelona 1969/70. Hun hadde sin første separatutstilling i 1973, i Oslo Kunstforening, Tromsø, Harstad, Bodø og Ålesund kunstforeninger. I 2021 var hun festspillkunstner i Bergen, med en stor utstilling i Bergen Kunsthall.

Hun har professorkompetanse og har undervist ved Vestlandets Kunstakademi 1978-80 og ved Høgskulen i Sogn og Fjordane 1998. Hun har Statens garantiinntekt for kunstnere siden 1995 og ble tildelt Ulrik Hendriksens minnestipend i 2000.

Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum hadde i 2008 en utstilling med Haarrs tepper, i dialog med Hannah Ryggens tepper, kalt «Engasjert kunst». I den forbindelse ble hun presentert slik: *«Elisabeth Haarr videreførte Ryggens politiske engasjement i norsk tekstilkunst. Hun presenterer uretten kvinner lever under i forskjellige kulturer. Hun hyller kvinnens kamp for egne rettigheter. Ingen av de to har arbeidet med skrikende propaganda. Deres kunst er en lavmælt protest mot minoritetenes undertrykkere.»*

Referanser
----------

1. ↑   KulturNav, oppført som Elisabeth Astrup Haarr, KulturNav-ID bc49fdd6-edc0-4fd9-aed6-ba569af6675b, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Astrid Hygen Meyer: *Med vrede i stingene* - Portrettintervju i Klassekampen 3. juli 2021
3. ↑   Arkivert 2. juli 2007 hos Wayback Machine.  
Se også boka *Engasjert kunst: Hannah Ryggen og Elisabeth Haarr*. Trondheim, 2008. ISBN 978-82-90502-21-3.

Eksterne lenker
---------------

* Elisabeth Haarr - Store norske leksikon
* Elisabeth Haarr - aboslutetapestry.com
* NRK Trøndelag, "Engasjert kunst"
* Kunsthall Oslo, "Hold stenhårdt fast på greia di - Norsk kunst og kvinnekamp 1968–89

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC **·** KulturNav **·** KulturNav
 |