recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Viglsjøen** eller *Vigelsjøen* (sørsamisk: *Guevtelsjaevrie*) er en innsjø i Tydal og Røros kommuner i Trøndelag. Sjøen ligger 888 meter over havet, mellom Viglfjella i øst og Storhøgda i vest, i hjertet av Skardsfjella og Hyllingsdalen landskapsvernområde. Sjøen består av et stort hovedbasseng på 3,47 km² i nordvest, og et mindre, oppstykket basseng på 1,20 km² i sørøst. Sjøen har tilsig fra flere bekker, og utløp i sørenden til elva Viglåa som renner ned til Hyllingen. Vannskillet mellom Østlandet og Trøndelag går like nordvest for Viglsjøen.

Landskapet rundt sjøen bærer tydelige spor fra siste istid. I vernesammenheng peker eskerområdet ved Vigelsjøen seg ut som en viktig lokalitet, både fordi det er fantastisk fine formelementer her, og fordi det representerer et viktig vitnesbyrd om drenering av smeltevann over hovedvannskillet.

Det finnes også en rekke spor av samiske boplasser og tekniske innretninger etter reindrift i området.

I sjøen finnes opprinnelig røye, mens ørret ble introdusert i midten av forrige århundre.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  I innsjødatabasen i NVE Atlas er Viglsjøen oppført som to separate deler; hovedbassenget på 3,47 km² og et mindre basseng i sørøst på 1,20 km².

Referanser
----------

1. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 2. juli 2015
2. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 2. juli 2015
3. ↑  «Viglsjøen». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 1. november 2016.
4. ↑  NGU Rapport 2003.034[*død lenke*]
5. ↑  NVE rapport 002/28 Øvre Glomma Arkivert 25. november 2011 hos Wayback Machine.
6. ↑  Cato Bekkevolds fem utvalgte fisketurer i Tydal, nr. 5 Vigelsjøen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Bjarte Flem** (født 30. mars 1958) er en norsk tidligere målvakt for Tromsø.

Flem var anerkjent som en jevnt over god målvakt med mange gode sesonger i Tromsø bak seg. Han ble cupmester med klubben i 1986 da Tromsø vant 4-1 over Lillestrøm. Han hadde også en avgjørende redning på straffespark tre minutter før slutt i en kvalifiseringskamp mot Moss i 1985, noe som betydde opprykk for Tromsø på bekostning av Moss som rykket ned.

Selvmålet
---------

Flem er kanskje mest kjent for en tabbe han gjorde i en kamp mot Sogndal den 4. september 1988, da han kastet ballen i eget mål. Fotballkampen ble sendt direkte på NRK TV. Tromsø ledet 1–0, men Flems tabbe sørget for at kampen endte 1–1. Naturligvis ble dette forsidestoff i avisene dagen etter, og vist på TV-kanaler verden rundt. Siden har tabben også dukket opp i utallige tabbevideoer på Internett. Lørdag 14. april 2007 ble selvmålet kåret til tidenes største norske idrettstabbe i TV-programmet *Topp 10* på NRK1. Bjarte Flem flyttet senere til Bergen, og spilte to sesonger for Fyllingen, før han returnerte til Tromsø i 1991.

Etter fotballkarrieren
----------------------

I dag jobber Bjarte Flem som salgssjef i Westcoast, et firma som blant annet eksporterer sild til Ukraina.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 417914, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Selvmålet på YouTube
3. ↑  -Jeg var sikker på å vinne Arkivert 6. mai 2007 hos Wayback Machine.
4. ↑  -Surt for sildeindustrien

Eksterne lenker
---------------

* www.playerhistory.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Bristol Beaufort** var et britisk torpedofly. Beaufort var til en viss grad basert på Bristol Blenheim, men var blant annet lengre for å gi plass til en torpedo.

Beaufort ble produsert både i Storbritannia og Australia. De britiske variantene inkluderte **Beaufort Mk I**, som ble operativ i 1940, og **Beaufort Mk II**, som var utstyrt med Twin Wasp motorer. Den siste varianten ble bare produsert i 164 eksemplarer på grunn av mangelen på Twin Wasp-motorer i Storbritannia. Over 1 200 Beaufort ble produsert i Storbritannia.

I Australia begynte produksjonen med **Beaufort Mk V**, som fløy første gang mai 1941. Denne skilte seg fra den britiske Mk I ved at den var utstyrt med Twin Wasp-motorer. **Beaufort Mk VA**, **Mk VI**, **Mk VII** og **Mk VIII** fulgte, forskjellene besto stort sett i forskjellige varianter av motorene og forskjellige typer propeller. I alt 700 fly ble produsert i Australia, de siste 46 flyene ble konvertert til transportfly under betegnelsen **Beaufort Mk IX**.

Spesifikasjoner
---------------

| Dimensjoner | Beaufort Mk I |
| --- | --- |
| Vingespenn | 17,63 m |
| Lengde | 13,59 m |
| Høyde | 3,78 m |
| Vingeareale | 46,73 m² |
| Tomvekt | 5 945 kg |
| Ytelser |  |
| Topphastighet | 418 km/t |
| Marsjfart | 322 km/t |
| Rekkevidde | 1,400 nm, 2,600 km |
| Maksimal lastet vekt | 9 630 kg |
| Annet |  |
| Motor | 2× Bristol Taurus XVI stjernemotorer (1 130 hk) |
| Bestykning | 4× 7,7 mm mitraljøser |

Eksterne lenker
---------------

* Bristol Beaufort

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |

Portal: Andre verdenskrig
*Noctua orbona*
**Plettbåndfly** (*Noctua orbona*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Hordaland i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 35 – 45 mm), ganske kraftig nattfly, brunt med gule bakvinger. Som andre båndfly legger den vingene tett sammen over ryggen når den hviler og virker ganske smal. Den ligner mest på variabelt båndfly (*Noctua comes*), men skiller seg fra denne på at den har en svart flekk nær vingespissen. Kroppen og forvingen er gulbrun eller rødbrun. **Forvingen** har mørke, lyskantede nyre- og ringmerker og en liten, svart flekk nær vingespissen, ellers vanligvis uten tydelige tegninger. **Bakvingen** er gul med et bredt, svart tverrbånd langs yterkanten. Litt foran midten er det en nokså stor, kommaformet, svart flekk.

Levevis
-------

Larvene lever på ulike gras og urter. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli – september.

Utbredelse
----------

Den er utbredt i Nord-Afrika og i hele Europa, og i Asia østover til Irak og Turkmenistan. Den er også rapportert fra Afghanistan og det nordlige India, men dette er mer usikkert. I Norge er den funnet spredt nord til Hordaland.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Noctua orbona* på UK moths:
* Utbredelsesdata:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *plettbåndfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *plettbåndfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *plettbåndfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *plettbåndfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *plettbåndfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *plettbåndfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Noctua orbona* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Noctua orbona* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Alek Wek** (født 16. april 1977) er en sørsudansk-britisk modell som begynte sin karriere som motemodell da hun var 18 år i 1995. Som den første svarte modell med et utseende som ikke bekrefter hvit, vestlig estetikk, har hun blitt hyllet for sin innflytelse på oppfatningen av skjønnhet i moteindustrien. Hun tilhører den etniske folkegruppen dinkaene i det som i dag er Sør-Sudan, men flyktet til Storbritannia i 1991 for unnslippe borgerkrigen i Sudan. I dag bor hun i Brooklyn, New York.

Karriere
--------

Wek i 2007
Wek ble oppdaget av en modellspeider på et utendørs marked ved Crystal Palace i London i 1995. Wek ble kåret til årets beste modell i 1997 av MTV. Wek ble i 1997 den første afrikanske modellen som ble avbildet på forsiden av bladet Elle. I 2011 opptrådte Wek som gjestedommer i det amerikanske TV-programmet Next Top Model. 

Wek er aktivist for World Vision, en organisasjon som bekjemper hiv/aids, ambassadør for Leger Uten Grenser i Sudan og ambassadør for UNICEF. I 2007 ga hun ut sin selvbiografi med tittelen  *Alek: From Sudanese Refugee to International Supermodel* («Alek: Fra sudanske flyktning til internasjonal supermodell»), som dokumenterte hennes lange reise fra en barndom med stor fattigdom og sult i Sør-Sudan til catwalkene og motebransjen i Europa.

Hun er tante til motemodell Ataui Deng.

Referanser
----------

1. ↑   ČSFD, ČSFD person-ID 404839[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm1082687, besøkt 16. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 7. januar 2013, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.bbc.com, besøkt 17. desember 2022[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   «Refugee from Sudan takes runways by storm». Baltimoresun.com. 9. januar 1997.
6. ↑  «Woman's Hour -Alek Wek», *BBC – Radio 4*
7. ↑  «Alek Wek – Model Profile», modellomtale hos *Models.com*
8. ↑   «Alek Wek». *AskMen*.
9. ↑   «Alek Wek's Journey Home» Arkivert 3. februar 2014 hos Wayback Machine.. *Bluekeyblog.org*. 3. juli 2012.
10. ↑   «Meet The New Girl». *Nymag.com*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alek Wek – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Alek Wek på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Alek Wek hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Alek Wek på Instagram Rediger på Wikidata
* (en) «Alek Wek» hos Fashion Model Directory

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
**Fårbo** er et tettsted i Oskarshamn kommune i Kalmar län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 517 innbyggere.

Historie
--------

På andre siden av E22 ligger gården Fårbo, som har gitt navn til tettstedet og hatt en betydelig rolle for samfunnets utvikling. Fårbo levde tidigere i stor grad av sagbruket på stedet. Det ble nedlagt i 2002.

Fårbo ble i 2003 utsett av *Aftonbladet* til «Sveriges ultimata byhåla».

Idrett
------

Fårbo FF er navnet på det lokale fotballaget.

Referanser
----------

1. ↑  «Folkmängd i tätort och småort per kommun 2010» Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine. *Statistiska centralbyrån*
2. ↑  «Fårbo - kung av alla byhålor», Aftonbladet, 30. juli 2003

Eksterne lenker
---------------

* Fårbo FF, offisielt nettsted for Fårbo FF

| * v
* d
* r
Oskarshamn kommune i Kalmar län i Sverige |
| --- |
|  | Bockara **·** Emsfors **·** Figeholm **·** Fårbo **·** Kristdala **·** Misterhult **·** Mysingsö **·** Oskarshamn **·** Påskallavik **·** Saltvik |  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Fåbergsteinen  Foto: Jan-Tore Egge (2013) 
**Fåbergsteinen** er en runestein ved Fåberg kirke i Lillehammer kommune i Innlandet. Den er registrert av Riksantikvaren med ID nr. 58558.

Gerhard Schøning nevner i 1775 tre bautasteiner ved kirken, men han har tydeligvis ikke vært oppmerksom på innskriften, og Fåbergsteinen var antakelig en av de tre steinene. Runeinnskriften er første gang beskrevet av Christian C.A. Lange, som i 1833 forteller at steinen sto rett sør for kirken, ved landeveien. Omkring 1865 var Sophus Bugge på stedet og undersøkte innskriften. Han kunne da konstatere at den øverste delen av steinen var slått av og var blitt borte. I 1870 kom den manglende delen til rette igjen, og ble gitt til Universitetets Oldsaksamling. I 1891 ble de to delene skjøtet sammen igjen, og den komplette steinen ble satt opp igjen i Lillehammer. Imidlertid var det mange i Fåberg som ønsket å få steinen tilbake, og i 1928 ble den satt tilbake ved Fåberg kirke, ikke langt fra dens opprinnelige plass. Magnus Olsens tolkning av innskriften er denne:

**ruar raisti stain þana aftir alui faþur sin**
På norrønt er det: *Hròarr reisti stein þenna eptir Ǫlvi fađur sinn*

Og på moderne norsk: «Roar reiste denne steinen etter Olve, sin far». Innskriften dateres til ca. 1050.

Eksterne lenker
---------------

* «Fåbergsteinen». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
**Fårup Sommerland** er en fornøyelsespark i Fårup i Nordjylland i Danmark. Parken ble åpnet i 1975 av Anders Kragelund. som da avviklet en 115 år gammel familiebedrift i Aalborg for å starte en fornøyelsespark. Fornøyelsesparken startet opp med trampoliner og hester, og det kom senere flere attraksjoner til som også var for større barn og voksne. Det første året ble Fårup Sommerland besøkt av 40.000 gjester og nå er besøkstallet om lag 600.000 årlig. I mai 2016 ble Hotel Fårup åpnet i fornøyelesparken. Hotellet har 51 rom og ble oppført til en samlet kostnad på 50 millioner danske kroner.

I 1979 ble Søren Kragelund direktør sammen med fetteren Henrik Schnack, som i 2012 gikk Schnack ut av direksjonen. Eierleder Søren Kragelund er fortsatt direktør og medlem i styret.

Aktiviteter i Fårup Sommerland
------------------------------

Berg-og-dal-baner, bølgebasseng, vannpark- og sklier, klatrevegg, minigolf, lekeplasser, 4D-kino, sykkelbåter, elbilbane, skytebane og karuseller er blant de om lag 60 aktivitetene og attraksjonene i Fårup Sommerland.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Cairns-gruppen** (engelsk: **Cairns Group of Fair Trading Nations**) er en interessegruppe stiftet i 1986 av 20 landbrukseksporterende land bestående av Argentina, Australia, Bolivia, Brasil, Canada, Chile, Colombia, Costa Rica, Filippinene, Guatemala, Indonesia, Malaysia, New Zealand, Pakistan, Paraguay, Peru, Syd-Afrika, Thailand, Uruguay og Vietnam.

Gruppens målsetning er liberalisering av global handel med landbruksprodukter. I særdeleshet søker medlemslandene å avskaffe eksportsubsidier og annen statsstøtte som forstyrrer handelen med landbruksprodukter, og øke markedstilgangen for landbrukseksport.

Referanser
----------

1. ↑  «Cairns Group | international coalition». *Encyclopedia Britannica* **(engelsk)**. Besøkt 11. september 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Cairns Group – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Christopher Morgenstierne Munthe** (født 14. juli 1875 i Christiania, død 21. desember 1939) var en norsk embedsmann, offiser og slektsforsker.

C.M. Munthe ble student i 1893. Etter bestått krigsskole ble han premierløytnant i Kristiansandske brigade. Senere gikk han over i Feltartilleriet, og ble kaptein i 1911.

Han tok juridisk embedseksamen i 1908, og ble så fullmektig hos sorenskriveren på Romerike. Senere tjenestegjorde han ved Generalkrigskommissærens kontor, før han i 1912 ble sekretær i Forsvarsdepartementet. Fra 1917 var Munthe byråsjef samme sted.

Frem til 1926 redigerte han tidsskriftet *Norsk tidsskrift for genealogi, personalhistorie, biografi og litteraturhistorie* sammen med Stian Herlofsen Finne-Grønn og Erik Andreas Thomle. Dette var Norges første tidsskrift om slektsgransking. I 1926 grunnla han sammen med andre Norsk Slektshistorisk Forening. Foreningen startet utgivelsen av *Norsk Slektshistorisk Tidsskrift* fra 1926.

Munthe skrev i tidsskriftet en viktig oversiktsartikkel om norske slektsvåpen, «Norske slegtsmerker», i bind I, Oslo 1928. Artikkelen har illustrasjoner med en rekke våpenskjold.

Han var sønn av obersten og historikeren Hartvig Andreas Munthe (1845–1905). Han var grandnevø av historikeren og kartografen Gerhard Munthe, nevø av maleren Gerhard Munthe, forfatter Margrethe Munthe og generalmajor Carl Oscar Munthe, og fetter av bibliotekar Wilhelm Munthe og maleren Lagertha Munthe.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Aftenposten, type referanse dødsannonse, utgitt 22. desember 1939[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  «Dødsfall: Tidligere byråsjef C. M. Munthe i Forsvarsdepartementet er avgått ved døden, vel 64 år gammel.» *Aftenposten*, 21. desember 1939.
4. ↑  Terje Bratberg, Munthe», i *Store norske leksikon*, red. Anne Marit Godal, besøkt 13. januar 2011.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
**Christopher Malcolm** (født 19. august 1946 i Aberdeen, Skottland, død 15. februar 2014) var en britisk skuespiller, regissør og produsent. Han oppnådde berømmelse for sin rolle som Brad Majors i den opprinnelige teater-produksjonen av The Rocky Horror Show.

Malcolm ble født i Skottland, men vokste opp i Canada etter at familien utvandret til Britisk Columbia på slutten av 1940-tallet.

Malcolm studerte ved University of British Columbia hvor han arbeidet og studerte teater. Etter endt universitetsutdannelse returnerte Malcolm til Storbritannia og begynte sin profesjonelle skuespiller-karriere hos Royal Shakespeare Company som han var ansatt hos fra 1966 til 1968. Malcolm spilte i over 10 produksjoner over de neste årene og jobbet med utallige regissører som f.eks. Peter Hall, Trevor Nunn og John Barton.

Gjennom hele 1970-tallet jobbet Malcolm kontinuerlig både i teater og film, som han var med i utallige produksjoner, inkludert den prisbelønte og banebrytende musikalen The Rocky Horror Show i rollen som Brad Majors. Malcolm hadde også roller i filmer som Star Wars Episode V: The Empire Strikes Back, Reds, Ragtime og Highlander.

Malcolm var bosatt i Bath i Somerset sammen med sin partner Judy. De hadde tre barn, Morgan, Marlon og Nell, sammen.

Referanser
----------

1. 1 2   Discogs, Discogs artist-ID 589475, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* (en) Christopher Malcolm på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Christopher Malcolm i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Christopher Malcolm på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Christopher Malcolm på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Christopher Malcolm hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Christopher Malcolm hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Mathias Bjørdal Nylenna** (født 13. november 1982) er en norsk journalist og programleder, kjent fra radioprogrammet *Verdens Rikeste Land* på NRK P3.

Høsten 2017 ble han programleder for *Verdibørsen* på NRK P2. Per februar 2020 er han programleder for *Dagens* på NRK P1. Før det var han programleder i *Her og nå* på samme kanal.[]

Nylenna har ledet flere av NRKs valgsendinger på NRK1 og var flere år blant programlederne i *P3aksjonen*, en del av TV-aksjonen.

Sammen med Niklas Baarli har han laget flere reise- og debattprogrammer på TV.

Han er sønn av professor i samfunnsmedisin Magne Nylenna.

Referanser
----------

1. ↑  Rossland, Irene Elisabeth (12. juni 2015). «Disse skal lede valget på NRK». *NRK*. Besøkt 29. januar 2019.
2. ↑  «RADIONYTT.NO - Sender døgnet rundt for Kirkens Nødhjelp». *www.radionytt.no* **(norsk)**. Besøkt 29. januar 2019.
3. ↑  «NRK TV - Søk - verdens rikeste land». *NRK TV* **(norsk)**. Besøkt 29. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mathias Nylenna på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Lars Jalmert** (født 1944) er en svensk pedagog og mannsforsker. Han er professor emeritus i pedagogikk ved Stockholms universitet og regnes som en av grunnleggerne av mannsforskningen i Norden; han skrev den første nordiske boken innen mannsforskning, *Den svenske mannen* (1984). Han har sittet i fire regjeringsoppnevnte ekspertutvalg innen likestillingsrelaterte problemer i Sverige og vært leder for likestillingsrådet i det svenske universitets- og høyskoledirektoratet (*Högskoleverket*) og likestillingskomiteen ved Stockholms universitet. Jalmert har vært riksdagskandidat for Feministiskt initiativ.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Sveriges befolkning 2000, oppført som Jalmert, Lars Tore, besøkt 15. august 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Lars Jalmert
3. ↑  Mannsforskning i SNL
4. ↑  Varför röstar du på Fi?
5. ↑  Fi: "Föräldraförsäkringen konserverar könsrollerna – dags att individualisera"

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** LIBRIS
 |
**Lars Reidulv Kirkeby-Garstad** (født 9. mars 1907 i Vikna i Nord-Trøndelag, død 22. mai 1977) var en norsk gårdbruker og politiker (Sp). Han var Viknas ordfører 1956–1975 og vararepresentant til Stortinget fra Nord-Trøndelag.

Han vokste opp på slektsgården Garstad i Vikna som sønn av gårdbruker, lensmann og stortingsmann Ivar Kirkeby-Garstad og hustru Agnes Horseng. En yngre bror var lensmann og ordfører Roald Kirkeby-Garstad. Han giftet seg med Åshild Bondø. Deres dattersønn er ordfører, stortingsmann og statsråd Lars Peder Brekk. Etter folkehøyskole og Val landbruksskole drev han fra 1948 slektsgården med poståpneri og dampskipsekspedisjon.

Kirkeby-Garstad var medlem av Vikna kommunestyre 1934–1937 og 1948–1975, varaordfører 1948–1951 og ordfører 1956–1975. I hans ordførerperiode ble det broforbindelse over Langsundet mellom Ytter-Vikna og Mellom-Vikna. Han var vararepresentant til Stortinget fra Nord-Trøndelag 1954–1969, og møtte i nærmere ett år til sammen for Inge Bartnes og Jon Leirfall. Foran stortingsvalget i 1969 tapte han renominasjon i en votering mot Johan J. Jakobsen. Kirkeby-Garstad var formann i både Vikna bondelag og Vikna senterparti.

Han døde etter en tids sykdom. I en nekrolog beskrives Kirkeby-Garstad som «beskjeden, stillfarende og lavmælt», men som inngav tillit med en saklig, veloverveid og oppriktig fremtreden.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  «Kirkeby-Garstad, Lars Reidulv (1907–1977)». Stortinget. Besøkt 9. juli 2017.
2. 1 2 3  Fiskaa, Haakon M. og Myckland, Haakon Falck (1958). *Norges bebyggelse. Nordlige seksjon. Herredsbindet for Nord-Trøndelag. Nordre del*. Oslo: Norsk faglitteratur. s. 644. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
3. ↑  Aardal, Jostein (6. februar 1993). «Friskus fra kysten». *Trønder-Avisa*: 13.
4. ↑  *Val landbruksskole gjennom 50 år 1916–1966*. Val landbruksskole. 1966. s. 41.
5. ↑  Hansen, Arne (24. mai 1977). «Lars Kirkeby-Garstad til minne». *Trønder-Avisa*: 5.
6. ↑  Jakobsen, Johan J. (2000). *Mot strømmen*. Oslo: Gyldendal. s. 37–38. ISBN 82-05-27335-9.
7. ↑  «Lars Kirkeby-Garstad død». *Trønder-Avisa*: 5. 23. mai 1977.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Lars Kirkeby-Garstad hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Lars Kirkeby-Garstad hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  

Portal: Trøndelag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Stortinget
 |
**Meldalsfunnene** er gjenstander fra et stort gravfelt på Vahaugen i Meldal, Sør-Trøndelag, om lag tre kilometer nord for Storås.

Feltet ble utgravd i årene 1917-19 av arkeologen Theodor Petersen. I alt ble det undersøkt 211 graver under flat mark, alle enkle branngraver. Stort sett var den døde blitt brent på stedet, og de brente knoklene og eventuelle gravgaver ble så lagt i keramikkar som så ble lagt i en enkel grav og dekket med en steinhelle. Gravene dateres til eldre jernalder, til perioden 200 – 550 e.Kr. Funnene ble publisert i Norske Oldfunn i 1923.

I 1946 ble det reist en minnestein på stedet, og de gjenværende dekkhellene ble stablet opp som monument over gravstedet. Funnstedet vedlikeholdes av Sør-Trøndelag fylkeskommune, som har satt opp informasjonstavle her.

Litteratur
----------

* Theodor Petersen (1923). *Meldalsfundene: en gravplads under flat mark fra ældre jernalder paa Vahaugen i Meldalen*. Kristiania: Universitetets oldsaksamling.
* Ingvild Sjøbakk. *Livet pa Vahaugen : en arkeologisk analyse av et gravfelt fra eldre jernalder i Meldal kommune*. Masteroppgave i arkeologi NTNU, 2007
* Ingvild Sjøbakk. «Kjønn eller intetkjønn i livet etter døden?» I: *Nicolay*, nr 101 (2007)
* «Meldalsfunnene». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
*For kilden ved Jerusalem, se Gihonkilden*
**Gihon** er det bibelske navnet på den andre elven som er nevnt i Første Mosebok Gihon er nevnt som en av fire elver sammen med Tigris (Hiddekel), Eufrat og Pisjon. Disse elvene sies å ha sitt utspring fra enkelt elv i Edens hage. Navnet Gihon (hebraisk: גיחון, *Giħôn*) kan bli tolket som «brister fram», «velter fram».

Identifisering
--------------

Gidhon er beskrevet i Bibelen som «den som renner omkring hele Nubia», Nubia (eller Kusj, avhengig av bibeloversettelsen) kan bli forstått som Etiopia, og etiopiere har tradisjonelt identifisert Gihon med elven Abay (Den blå Nil som har kilde i Tanasjøen) og som sirklet om det oldtidsriket Gojjam. Fra et geografisk standpunkt er dette umulig da to av de andre elvene nevnt, Tigris og Eufrat, flyter ut i Eden. Forskeren Edward Ullendorff har derimot gitt sin støtte til den identifiseringen. Den jødiske historikeren fra 100-tallet, Josefus, forsøkte å identifisere Gihon med elven Nilen.

Gihon har også blitt identifisert med Araxes (dagens Araks), en elv som renner fra Tyrkia og øst mot Kaspihavet. Et annet forslag er at Gihon ikke lenger eksisterer, eller at den har endret sitt løp grunnet Syndfloden.

Arkeologen Juris Zarins identifiserte Gihon med elven Karun i Iran og Kusj med landet til kassitterne.

Referanser
----------

1. 1 2  Nettbibelen: *Første Mosebok* 2:13: «Den andre elven heter Gihon. Det er den som renner omkring hele Nubia».
2. ↑  Ullendorff, Edward (1968): *Ethiopia and the Bible*, Oxford: University Press for the British Academy, s. 2.
3. ↑  Josefus: *Ioudaike archaiologia (Jødisk forhistorie)*, 1.39
4. ↑  Hamblin, Dora Jane (Mai 1987): «Has the Garden of Eden been located at last?» Arkivert 9. januar 2014 hos Wayback Machine. (PDF). *Smithsonian Magazine* **18** (2).
**Lars Kallevik** (født 8. februar 1994) er en norsk fotballspiller som spiller for Sportsklubben Brann, der han i hovedsak spiller for Brann 2 i 2. divisjon.

Kallevik spilte tidligere for FK Fyllingsdalen og Løv-Ham. Kallevik debuterte i Adeccoligaen i den 15. serierunden i 2011, hjemme mot Randaberg Idrettslag. Han har også flere kamper for aldersbestemte landslag. Høsten 2011 og sommeren 2012 var han på prøvespill i Fredrikstad.

Etter 2011-sesongen ble Løv-Ham og Fyllingen slått sammen til FK Fyllingsdalen og Kallevik spilte for FKF i 2012-sesongen. Før 2013-sesongen meldte Kallevik overgang til utviklingsavdelingen i Sportsklubben Brann der han tilhører treningsgruppen til Brann 2 som spiller i 2. divisjon.

Referanser
----------

1. ↑  Profil på altomfotball.no
2. ↑  «Statistikk NFF». Arkivert fra originalen 27. juli 2012. Besøkt 5. september 2011.
3. ↑  bt.no Løv-Ham-duo viser seg frem i VIF og FFK Arkivert 13. oktober 2011 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lars Kallevik – Transfermarkt Rediger på Wikidata
**Lars Johan Materstvedt** (født 26. januar 1960) er professor i filosofi ved NTNU. Han har særlig arbeidet med medisinsk-etiske problemstillinger ved livets slutt, og ble dr.art. i politisk filosofi med en avhandling som drøfter synet på retten til selvbestemmelse (individuell frihet) i den amerikanske filosofen Robert Nozicks libertarianisme (ekstreme liberalisme).

Materstvedt var leder[*når?*] av The Ethics Task Force on Palliative Care and Euthanasia i European Association for Palliative Care (EAPC). Han har sammen med den sveitsiske legen Georg Bosshard skrevet kapitlet om eutanasi og lege-assistert selvmord i *Oxford Textbook of Palliative Medicine* (4. utgave, 2010). Han har også vært medlem av Den nasjonale forskningsetiske komité for medisin og helsefag (NEM).

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Lars Johan Materstvedt i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Lars Johan Materstvedt i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* materstvedt.net

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CRIStin
 |
**Lars Johan Bucht** (født 3. juli 1813 i Karungi i Norrbotten i Sverige, død 8. november 1852 i Kautokeino), var lensmann.

Bucht var lensmann i Överluleå fra ca. 1838 til 1848, da han ble suspendert for «försummelse i tjänsten» og søkte avskjed.

Fra 1848 til 1849 arbeidet han i Mounioniska i Finland som kontorassistent. Her engasjerte han seg også i arbeidet mot læstadianismen, som hadde fått stor oppslutning i distriktet. Fra 1849 søkte han arbeid på Finnmarkskysten, 
og fikk etter en stund arbeid hos en handelsmann i Talvik.

I september 1851 reiste han med handelsmann Carl Johan Ruth til Kautokeino for å hjelpe han med forretningsdriften. 
I Kautokeino var det på den tiden stor religiøs uro knyttet til den læstadianske vekkelsen. Lensmann Ole Isaksen Hætta var selv tilknyttet vekkelsen, og sokneprest Stockfleth sendte klage til futen over at lensmannen ikke greide å sørge 
for ro på stedet, slik at han kunne gjennomføre gudstjenestene. Stockfleth rådet futen til å gi Bucht fullmakt til å virke 
som lensmann. Da Ole I. Hætta ble avsatt 8. desember 1851, ble Bucht foreløpig ansatt i lensmannstillingen.

Som lensmann fikk Bucht ansvar for å gjennomføre arrestasjoner og innkreving av saksomkostninger for de som var dømt etter uroen. De åndelig vakte samene så på Bucht som en fiende, og ved Kautokeino-opprøret 8. november 1852 ble både Bucht og handelsmannen drept.

Referanser
----------

Kilder
------

* Nellejet Zorgdrager. *De rettferdiges strid : Kautokeino 1852 : samisk motstand mot norsk kolonialisme* ; oversatt

fra nederlandsk av Trond Kirkeby-Garstad. – Nesbru : Vett & viten ; Oslo : i samarbeid med Norsk folkemuseum, 1997. – 558 s..(Samiske samlinger ; B.18, red.: Ove Pettersen).

* *Länsman Buchts brev*. Tornedalica nr 25 1978.

Eksterne lenker
---------------

* Kautokeino, Ministerialbok nr. 2 (1843-1861), Døde og gravlagde 1853, side 196

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Arbeidermesterskapet på ski**, også kalt **Hovedlandsrennet for arbeiderne**, var årlige arrangement som kåret Norges beste skiløpere innen Arbeidernes Idrettsforbund (AIF) (kun de nordiske grenene langrenn, kombinert og hopp). Etter at AIF var blitt stiftet i 1924 ble arbeidermesterskapet på ski holdt i årene 1925–1940. AIF og Norges landsforbund for idrett slo seg sammen til Norges Idrettsforbund høsten 1940, og de tidligere arbeideridrettslagene deltok i Norges Idrettsforbunds mesterskap etter at krigen var slutt i 1945.

Ifølge Reidar Haanes i bokverket *Norske skiløpere* lå nivået i AIFs skirenn i begynnelsen noe under nivået i Norges Skiforbunds renn. Men etter hvert som antallet deltakere innen arbeidernes skiidrett økte på 1930-tallet fram mot 1940, økte også nivået, og på slutten av 1930-tallet ville kombinertløpere som Rolf Karlsson, Simon Slåttvik og Magne Gjermundshaug ha forsvart en plass på Norges Skiforbunds representasjonslag (landslag). Så ble da også Simon Slåttvik en av verdens beste kombinertløpere etter krigen, med OL-gull i 1952 og VM-bronse i 1950, mens Magne Gjermundshaug, eldre bror av den mer kjente Ottar Gjermundshaug, oppnådde NM-bronse i 1946.

Arrangørsteder
--------------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| År | Sted | Hoppbakke |
| --- | --- | --- |
| 1925 | Oslo | Storhaugbakken |
| 1926 | Trondhjem |  |
| 1927 | Oslo | Rundtjernbakken |
| 1928 | Løkken |  |
| 1929 |  |  |
| 1930 |  |  |
| 1931 | Trondheim |  |
| 1932 | Folldal |  |

 | 

| År | Sted | Hoppbakke |
| --- | --- | --- |
| 1933 | Brumunddal |  |
| 1934 | Oslo | Linderudkollen |
| 1935 | Krokstadelva |  |
| 1936 | Oslo | Nydalsbakken |
| 1937 | Kragerø |  |
| 1938 | Røros |  |
| 1939 | Drammen | Ørenkollen |
| 1940 | Oslo | Linderudkollen |

 |

Se også
-------

* Skihopping under AIF-mesterskapet på ski
* Kombinert under AIF-mesterskapet på ski
* Langrenn under AIF-mesterskapet på ski
* Norgesmesterskapet på ski

Noter
-----

1. ↑  Flyttet fra Oslo pga. snømangel
2. ↑  Vinter-spartakiaden 1936 i Oslo gjaldt også som norsk arbeidermesterskap på ski

Kilder
------

* Erling Ranheim (red.): *Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord*. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 105-118, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)

| * v
* d
* r
Arbeidermesterskapet på ski |
| --- |
| Langrenn | 
* 1925
* 1926
* 1927
* 1928
* 1929
* 1930
* 1931
* 1932
* 1933
* 1934
* 1935
* 1936
* 1937
* 1938
* 1939
* 1940

 |  |
**Colleen McCullough-Robinson** (født 1. juni 1937 i Wellington i Australia, død 29. januar 2015 på Norfolkøya) var en internasjonalt anerkjent australsk romanforfatter som for det meste skrev science fiction, fantasy og drama. Hun tjente til livets opphold både som lærer, bibliotekar og journalist før hun begynte å skrive bøker.

Under sitt første år med medisinstudier ved University of Sydney, fikk hun atopisk eksem på grunn av kirurgisk såpe, og hun fikk dermed beskjed om å oppgi sine drømmer om en gang å bli lege. I stedet gikk hun over til å studere nevrovitenskap og jobbet deretter i Royal North Shore Hospital i Sydney.

I 1963 flyttet hun til Storbritannia, hvor hun møtte formannen i nevrologi-avdelingen ved Yale University, som tilbød henne en jobb som førsteamanuensis ved Yale University. McCullough tilbrakte hele ni år fra 1967 til 1976 ved Instituttet for nevrologi ved Yale Medical School i New Haven, Connecticut, USA. På denne tiden debuterte hun også som forfatter, og de to første bøkene hennes ble gitt ut.

Suksessen disse to bøkene førte med seg, gjorde at hun ga opp sin medisinsk-vitenskapelige karriere, og i stedet prøvde hun seg som forfatter på heltid. På slutten av 1970-tallet, etter et opphold i London og i Connecticut, USA, flyttet hun endelig til Norfolk Island, som ligger i Stillehavet. Der møtte hun Ric Robinson som hun giftet seg med den 13. april 1983, i en alder av 46 år.

Dybden av historisk forskning for romanene om antikkens Roma førte til at hun ble gitt en Doctor of Letters ved Macquarie University i 1993.

McCullough var medlem av New York Academy of Sciences og American Association for the Advancement of Science. Hun bodde i Sydney i Australia.

Hun skrev blant annet bestselgerromanen *Tornefuglene* (engelsk: *The Thorn Birds*).

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Colleen-McCullough, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000027816, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Babelio, Babelio forfatter-ID 12094[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   The Peerage person ID p16301.htm#i163008, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Notable Names Database[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   Australian Honours Search Facility, honours.pmc.gov.au, Australian Honours-ID 1132828[Hentet fra Wikidata]
8. ↑  Fox, Margalit (29. januar 2015). «Colleen McCullough, Author of ‘The Thorn Birds,’ Dies at 77». New York Times. Besøkt 29. januar 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Colleen McCullough på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii **·** Munzinger (iba)
 |
Coat of arms of Melchior Shi Hong Zhen
Den katolske katedralen i Tianjin
**Melchior Shi Hongzhen** (født 1927 i Kina) er katolsk biskop i bispedømmet Tianjin i Folkerepublikken Kina.

Biografi
--------

Han ble hemmelig bispeviet som en av to hjelpebiskoper for bispedømmet Tianjin i mars 1982 av undergrunnsbiskopen der, Stephano Li Side. 

Fra 1991 ble den andre av de to, hans slektning biskop Joseph Shi Hongchen (død 2001) anerkjent av myndighetene som den rettmessige biskopen av bispedømmet, noe som vanskeliggjorde ytterligere det anstrengte forholdet mellom katolikker knyttet til «undergrunnskirken» og «den åpne kirke»s troende. Biskop Melchior Shi, som dessuten hadde helseproblemer og hadde tilbragt tid i sykehus i Beijing, ble ikke anerkjent som biskop av myndighetene, og ble pålagt å holde seg i landsbyen Xiangyang ved Tianjin. 

Også en ordinær undergrunnsbiskopen, biskop Stephen Li Side, ble holdt under oppsyn i et enda mer isolert område i byprovinsen. Senere fikk han lov til å utføre prestelig arbeid i en kirke nær Tanggu, en forstad til Tianjin. 

Biskop Li Side døde i 2019, og ettersom Melchor Shi Hongzhen var koadjutorbiskop, utnevnt med etterfølgelsesrett, er han etter katolsk kirkerett å regne som den nye biskop. Dette er det imidlertid lite realitet i, både ettersom de kommunistiske myndigheter stiller betingelser som Shi neppe innfrir (å slutte seg til Den kinesiske patriotiske katolske forening), og fordi han i 2019 var fylt 92 år.

Referanser
----------

1. ↑  Tianjin bishop forced to join patriotic church, Bitter Winter, lest 16. juli 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |
Meldestokk (*Chenopodium album*) tilhørte meldefamilien
**Meldefamilien** (Chenopodiaceae) er en tidligere plantefamilie. Molekylærgenetiske studier har vist at familien er parafyletisk, og artene regnes nå til ulike underfamilier i amarantfamilien (Amaranthaceae).

Familien omfattet urter og busker, ofte med sukkulente blad og stammer. Bladene sitter som regel spredt. Blomstene er en- eller tvekjønnede, små og grønne. Frukten er en kapsel eller nøtt. Mange av artene er halofytter som trives i saltholdig jord på havstrender og i ørkener. Artene har en vid utbredelse, men gruppen er vanligst i tørre strøk i tempererte og subtropiske områder. Familien omfattet 1400 arter i 105 slekter.

Kilder
------

* C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). *Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa*. Teknologisk Forlag. s. 72–79. ISBN 82-512-0355-4.
* «Mållväxter». Den virtuella floran. Arkivert fra originalen 12. juli 2022. Besøkt 13. mars 2016.
* «Amaranthaceae». APWEbsite. Besøkt 13. mars 2016.
* «Chenopodiaceae». L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) *The families of flowering plants*. Arkivert fra originalen 20. mars 2006. Besøkt 13. mars 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Melchior Miguel Carneiro Leitão** (egentlig **Belchior**, født 1516 i Coimbra i Portugal, død 19. august 1583 i Macao i Kina) var den første katolske biskop i Macao på Sørkinakysten, mellom 1576 til 1581. Han tilhørte jesuittordenen.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Melchior Miguel Carneiro trådte inn i jesuittordenen den 25. april 1543. Hen ble i 1551 utnevnt til den første rektor for kollegiet i Évora, og kort etter overført til rektoratet for kollegiet i Lisboa. I 1553, da pater Simão Rodrigues, ordenens første provinsial i Portugal, ble kalt til Roma for å svare på anklager som var blitt rettet mot hans styremåte, utså visitatoren, Nadal, Carneiro til en ledsager for ham.

### Misjonær

Egentlig ble han deretter utsett for misjonen i Etiopia, og ble i 1555 utnevnt til titulærbiskop av Nikea med det for øye å tre inn i fremtiden som etterfølger av patriarken av Etiopia. Men dette ble det ikke noe av; så han tok opp residens i Goa i India. 

Det var mens han bodde der at pave Pius V utnevnte han til biskop for Japan og Kina. Han begav seg dermed til portugisernes nye holdepunkt i Kina, Macao, og ankom der i 1568. 

Samme år dro han inn til Kanton for om mulig å hjelpe en ung bonse (buddhistmunk) som etter sin konversjon til katolisismen var blitt slått, lagt i lenker og fengslet. Msgr. Carneiro, som egentlig hadde fått passerseddel med fritt leide, holdt på å lide samme skjebne. Han klarte til slutt å få en overordnet mandarin til å frigi den unge mannen som så kunne bli med tilbake til Macao.

I Macao grunnla han *Santa Casa de Misericórdia*, St. Rafaelshospitalet og leprosariet *San Lázaro*. 

Etter at han i 1581 fikk en etterfølger som biskop av Macao, trakk han seg tilbake der og døde den 19. august 1583. Han ble gravlagt i St. Paulskirken.

Verker
------

Carneiro skrev noen brev av historisk interesse, ett fra Mozambique (Portugisisk Østafrika), ett fra Goa, og to fra Macao. De er blitt trykket i forskjellige samlinger.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi var:

* Biskop Julião de Alva
* Patriark João Nunes Barreto, S.J. \*bispeviet 1555
* Biskop *Melchior Miguel Carneiro* (1516-1583) \*1560

Litteratur
----------

* Ángel Santos Hernández (2001). *Jesuitas y obispados: Los jesuitas obispos misioneros y los obispos jesuitas de la extinción*, vol. 2. Universidad Pontificia Comillas, Madrid. ISBN 84-89708-99-1.

Referanser
----------

1. ↑  carlei, lest 5. januar 2022

Se også
-------

* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:***ingen*** | **Første biskop av Macao**(1576–1581) | Etterfølger:**Leonardo Fernandes de Sá** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Catholic-Hierarchy
 |
**Meldefly** (*Trachea atriplicis*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet på Sørlandet og det sørligste Østlandet i Norge, men er sjelden.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 41 – 47 mm), grått og grønt nattfly. Arten er umiskjennelig på grunn av forvingens friskt grønne flekker. Forkroppen (thorax) er grønnaktig grå, lysere på sidene. Forvingen er grå med store, grønne flekker. Nyre- og ringmerkene er grønne, under dem er det et trapesformet, hvitt merke. Langs ytterkanten går det en uregelmessig, hvit siksak-linje. Bakvingen er lyst brungrå, lysere ved roten.

Levevis
-------

Arten lever på enger, strender og andre åpne områder. Larvene lever på melder (*Chenopodium* spp. og *Atriplex* spp.), syrer (*Rumex* spp.) og andre lave urter om høsten. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni – juli. Arten kan vandre en del.

Utbredelse
----------

Arten finnes i Europa, unntatt lengst i nord, og videre østover til Japan. I Norge forekommer den langs kysten fra Oslofjorden vestover til Kristiansand, det finnes dessuten et isolert funn fra Koppang i Hedmark.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Meldefly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Trachea atriplicis* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *meldefly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *meldefly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *meldefly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *meldefly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *meldefly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *meldefly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Trachea atriplicis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Trachea atriplicis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
*Rebec*, et middelalderinstrument nært beslektet med gige. Illustrasjon fra Michael Praetorius' *Syntagma musicum* (1619).
**Gige** (norrønt *gígja* = muligens «skjærende tone») var et norrønt lite 2-3 strengers strykeinstrument som ble brukt i middelalderen. Instrumentet hadde vanligvis hvelvet bunn, til forskjell fra den ellers nært beslektede *fidel*. 

Trolig utvikla gige seg fra instrumentet rebec - som også er en tidlig forløper for dagens fiolin

Gige nevnes i norrøne sagaer og var i bruk i Norge, England, Island og Danmark. Det tyske ordet for fiolin (*Geige*) stammer trolig fra gige, mens ordet fiolin stammer fra fidel.

Kilder
------

* Otto Emanuel Andersson: *The Shetland gue, the Welsh crwth, and the Northern bowed harp*. s.n. 1956
* Otto Emanuel Andersson: *The bowed-harp: a study in the history of early musical instruments*, AMS Press, 1973. ISBN 0-404-56503-4, ISBN 978-0-404-56503-9. Pg 258.

Eksterne lenker
---------------

* Meifu Sieben: «Gige» i Den Store Danske, Gyldendal. Hentet 26. oktober 2017
* (no) Gige i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis
 |
|  |
| --- |
|  |
| Forklaring:1. Purity Distillings melassetank
2. Brannstasjon 31 (sterkt skadet)
3. Veikontor og politistasjon
4. Puritys kontorer (helt ødelagt)
5. Copp's Hill Terrace
6. Boston Gas Light-bygningen (skadet)
7. Puritys lager (lett skadet)
8. Boligområde (inkludert Clougherty-huset, som ble totalt ødelagt)
 |

Bilde som viser skadene etter ulykken.
**Melasseulykken i Boston** fant sted den 15. januar 1919 i bydelen North End i Boston i Massachusetts. Melasse var det vanligste søtningsmiddelet i USA på den tiden, og ble brukt i blant annet alle slags bakverk og til produksjon av rom. 

Ulykken skjedde da en 15 m høy melassetank hos *Purity Distilling Company* kollapset, noe som resulterte i en bølge. Tanken inneholdt omkring 9,5 millioner liter, og bølgen var kraftig nok til å rive opp skinnegangen og velte et tog på jernbanelinjen ved siden av fabrikken. Flere bygninger ble også rasert. Melassen strømmet ut i en bølge med en høyde på mellom 2,5 og 4,5 meter, en fart anslått til cirka 56 km/t og et trykk på 200 kPa. 

21 mennesker omkom og 150 ble skadet da bølgen traff dem. Ofrene ble knust eller kvalt av melassen. Det tok mer enn seks måneder å fjerne melassen fra brosteinsgater, hus og biler, og vannet i havna var fortsatt brunt sommeren 1919. Purity Distilling betalte over en million dollar i erstatning. Rettssaken var et av de første massesøksmål i Massachusetts. 

Årsaken til ulykken er ikke helt klarlagt. En teori er at tanken ble overfylt, fordi selskapet ønsket å produsere så mye alkohol som mulig før et forbud ble innført (noe som skjedde dagen etter, da det 18. tillegg til USAs grunnlov ble vedtatt). Andre muligheter er at gjæringsprosessen i melassen tok overhånd slik at trykket i tanken ble for stort, eller at de uvanlig høye temperaturstigningene i byen førte til ustabile forhold i tanken. Det er registrert at temperaturen hadde endret seg fra −17 til 4 ℃ i tidsrommet kort før ulykken skjedde.

Det hevdes at det på varme dager fortsatt pipler opp melasse fra gatedekket i området rundt fabrikken.

Kilder
------

* (en) Edwards Park, "Eric Postpischil's Molasses Disaster Pages, Smithsonian Article," Eric Postpischil's Domain, 14 June 2009, accessed 19 September 2012.
**Augustus Rudolf Hoernle** (født 1841 Secundra nær Agra i India, død 12. november 1918) var en britisk orientalist, som ble født i India som sønn av en anglikansk prest.

Han gikk på skole i Sveits og flyttet senere til London hvor han studerte sanskrit under Theodor Goldstücker. Han vendte tilbake til India i 1865, hvor han først underviste ved Banaras Hindu University og senere ved Universitetet i Calcutta.

Hoernle var nesten hele sitt liv engasjert i studiene av indoariske språk og er kanskje best kjent for sin dechiffrering av Bowermanuskriptet som ble samlet av Hamilton Bower i Kinesisk Turkestan.[]

Hoernle ledet på sine eldre dager Asiatic Society of Bengal før han pensjonerte seg i Oxford. Det var i hans tid der at han mottok, ble lurt av og publiserte en bok basert på forfalskede khotanesiske manuskripter, produsert av Islam Akhun og videreformidlet gjennom den britiske konsulen George Macartney.[] Sannheten om disse manuskriptene ble avslørt for ham av den ungarske oppdagelsesreisende arkeologen Aurel Stein. Hoernles rykte overlevde likevel denne avsløringen, og hendelsen ble utelatt i hans biografiske omtale.[]

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |