recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Narestø sett fra Nordstrand i øst  Foto: Karl Ragnar Gjertsen 

**Narestø** er et tettsted på Flosterøya, 16 kilometer fra Arendal i vest og Tvedestrand i øst. Narestø er en gammel uthavn fra 1600-tallet.
En del av husene benyttes i dag som ferieboliger, men stedet har flere fastboende, også småbarnsfamilier. Bryggefest og basar blir arrangert av beboere og Narestø vel hver sommer. Tidligere hadde de også en badefestival på Lyngørbrygga hver 3.desember, med flere badende, og ennå flere tilskuere, men den opphørte da ildsjelene/arrangørene flyttet. 

Dikteren Gunnar Reiss-Andersen bodde her i sine siste leveår fra 1959 til 1964, i huset Havna.

Kunstneren Ferdinand Finne la sin elsk på stedet, og har malt mye fra Narestø, i tiden han bodde på Flosta. I et dybdeintervju med Dorthe Skappel kunne man se dem vandre mellom husene på Narestø.

Lyngørbrygga (den kommunale bryggen) samt et par av beboernes hageeiendommer ble benyttet som lokasjoner, bl.a for markedet, under innspilling av Farmen i 2017.

Flere av husene på Narestø ble benyttet til nødlosji etter forliset av slaveskipet Fredensborg. 
Narestø var en uthavn i seilskutetiden, på linje med Lyngør, og første fastlandsforbindelse utenom ferge kom ved bygging av Arneviksbroa og Fantoddsbroa,først etter bilens inntog, altså på tidlig 1900-tallet.

Bilens inntog har preget Narestø, og det jobbes aktivt og intenst for å bevare stedets egenart, ved å unngå biltrafikk for mye inn på selve plassen. Flere fastboende parkerer og triller kjerrer og trillebår ut til sine hjem. Andre igjen gjør om eplehager til bilpark.

Eksterne lenker
---------------

* Flosta historielag
* Narestø i Arkivportalen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Audi Shooting Brake på Tokyo Motor Show i 2005
**Audi Shooting Brake** (også kjent som **Audi TT Shooting Brake**) er en konseptbil utviklet av den tyske bilprodusenten Audi. Bilen ble offisielt vist frem på Tokyo Motor Show i 2005. Den er en studie i en sporty, todørs, kompakt coupé (*shooting-brake*).

Konseptbilen er drevet av en 2,3 l VR6-motor som yter 250 hk ved 6 200 omdreininger, og har et dreiemoment på 350 Nm mellom 2 500 og 3 000 omdreininger. Motoren, som allerede finnes i noen av Audis modeller, som andregenerasjons A3 og sportsbilen TT er sterk nok til å akselerere bilen fra 0–100km/h på seks sekunder, og får bilen til å nå toppfarten på 250 km/t (elektronisk sperre). Bilen er utstyrt med permanent firehjulstrekk som Audi markedsfører under merkenavnet quattro.

Eksteriøret er dominert av en massiv frontgrill, litt annerledes enn den karakteristiske grillen på de nyeste Audi-modellene, sammen med frontlykter i klart glass med LED-teknologi. 19", dobbeltekede felger produsert av quattro GmbH. Interiøret fokuserer på sporty design og er dominert av materialer som aluminium og skinn. Noe viktig i interiøret er en utviklet versjon av et navigasjonssystem med trykkfølsom skjerm og persongjenkjenning.

Den 24. januar 2007 ble det klart at Audi bestemte seg for ikke å produsere bilen.

Eksterne lenker
---------------

* RSportsCars.com - med historie og bilder av både eksteriør og interiør

|  |
| --- |
| **Tidslinje Audi-modeller fra 1970-tallet og frem til idag** |
| **Type** | 70-tallet | 80-tallet | 90-tallet | 2000-tallet |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| Småbil |  | 50 |  |  |  | A2 |  | A1 |
| Liten familiebil |  |  |  | A3/S3 |
| Kompakt luksusbil | 60/75/90 | 80/90 | A4/S4 |
|  |  |  | RS2 |  |  | RS4 |
|  |  |  | S2 |  |  |
| Luksusbil | 100 | A6/S6 |
|  | 200 | S4 |  | S6 |  |  | RS6 |  |
| Stor bil |  |  | V8 | A8/S8 |
| Coupé | 100 Coupé S |  |  | Coupé GT | 80 Coupé quattro |  |  | A5/S5 |
|  |  |  |  | A7 |
| Sportsbil |  | Quattro |  |  |
|  |  |  | TT |
|  |  |  |  | R8 |
| Cabriolet |  |  |  | Cabriolet |  | A4/S4 cabriolet |
| SUV |  |  |  | A6 allroad quattro |
|  |  |  |  | Q5 |
|  |  |  |  | Q7 |
| Konsept– og fremtidsmodeller: A1 · A7 · Avantissimo · Avus Quattro · Le Mans Quattro · Nuvolari Quattro · Pikes Peak Quattro · Q3 · R4 · Roadjet · RSQ *(fra I, Robot)* · Shooting Brake · Rosemeyer · R-Zero |
| Motorsport: R8R · R8C · R8 · R10 · Sport |
| Grunnlegger: August Horch | Internasjonal nettside Norsk nettside | *Et merke i Volkswagen-gruppen* | Audi Centre of Excellence | Audi Channel | Audi Driving Experience |

Portal: Tyskland
**Audi RS2** *(typenummer P1)* er betegnelsen for et samarbeid mellom de tyske bilmerker Audi og Porsche, på basis av Audi 80 B4 Avant *(typenummer 8C)*.

Modellen kunne kun fås som Avant (stasjonsvogn), ikke som Limousine (sedan). Dog er det utstilt en RS2 Limousine i Audimuseet i Ingolstadt. RS2 modellene ble produsert fra 1994 til 1996. Som direkte etterfølger kan ses Audi RS4, som ble introdusert i 2000.

Alle RS2 modeller er utstyrt med permanent Quattro firehjulstrekk, og en 2,2 liters 5-sylinder rekkemotor med turbolader, intercooler, en effekt på 315 hk og et dreiemoment på 410 Hm (motorkode ADU), basert på motoren fra Audi S2, hvor den yter 230 hk og 350 Hm (motorkode ABY). Til bremsene anvendes Porsche-deler i stedet for de standard Audi 80-delene.

Referanser
----------

1. ↑  Insiderinfos RS2: Gebaute RS2-Limos Arkivert 22. april 2009 hos Wayback Machine. (tysk)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Audi RS2 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Tyskland
**Vadim Brovtsev** (født 26. juli 1969 i Tsjeljabinsk) er en russisk forretningsmann og tidligere statsminister og president i utbryterrepublikken Sør-Ossetia.

Han var statsminister i Sør-Ossetia fra 5. august 2009 til 26. april 2012, og han var også fungerende president fra 11. desember 2011 til 19. april 2012.

Han ble nominert som statsministerkandidat av president Eduard Kokojty, og ble valgt med 24 mot 3 stemmer i parlamentet. Hans forgjenger, Aslanbek Bulatsev gikk av som statsminister av helsemessige årsaker. 

Ved presidentvalget i 2011 fratrådte president Kokojty etter to perioder som er maksimum etter Sør-Ossetias grunnlov. De to kandidatene som gikk til andre valgomgang var Alla Dzhiojeva og Leonid Tibilov. Dzhiojeva vant såvidt, men den sør-ossetiske høyesteretten kjente valget ugyldig og utpekte statsminister Brovtsev som fungerende president fram til et nytt valg skulle holdes 25. mars 2012. Ved dette valget stilte Leonid Tibilov på nytt og ble valgt til ny president. Brovtsev fratrådte som statsminister etter valget.

Fra 2005 og fram til han overtok som statsminister var han styreformann ved det russiske konstruksjonsselskapet *Vermikulit*.

Han er gift og har to barn.

Referanser
----------

1. 1 2  UPI.com - *South Ossetia names new prime minister*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Eduard Kokojty** | **Konstituert president i Sør-Ossetia**(2011–2012) | Etterfølger:**Leonid Tibilov** |
**Redvald Knudtson** (født 4. mars 1870 i Sør-Fron, død 29. juni 1956 i Mo i Rana) var en norsk anleggsarbeider, redaktør og politiker for Arbeiderpartiet.

Knudtson var husmannssønn. 18 år gammel begynte han som anleggsarbeider. Han var formann ved anlegget av Agdenes befestninger fra 1895 til 1898, deretter tre år oppsynsmann ved nyanlegg på Oscarsborg festning. Han var også noen måneder ved kraftanlegget på Kykkelsrud i Askim. I 1902 flytta han til Rana, oppretta et trykkeri og etablerte avisa *Dunderlandsdølen*, som han var redaktør for fram til mars 1947. Høsten 1940 blei han arrestert av Gestapo for en artikkel, men slapp raskt ut igjen.

Han var medlem av Mo kommunestyre fra 1908 til 1937, herunder viseordfører 1911–1916 og ordfører 1917–1922. Han hadde også mange andre kommunale verv og var med å stifte det lokale elektrisitetsverket. Han var sentral i Arbeiderpartiet på Helgeland og var en av stifterne av Norsk Arbeidsmandsforbund.

Knudtson var vararepresentant til Stortinget fra Nordre Helgeland krets i Nordlands amt i valgperioden 1916–1918 og fra Nordland fylke 1928–1930. Han møtte andre halvdel av 1918.

I Mo er Redvald Knudtsons vei oppkalt etter ham. Gravstøtta til Redvald og Andine Knudtson på Mo kirkegård har innskrifta «Reist av sambygdinger til minne om deres store innsats for arbeiderklassen».

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 402[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5  Vilhelm Haffner: *Stortinget og statsrådet 1915–1945*, bind 1, Oslo 1949, side 402–403.
3. 1 2  Oppslag i databasen *Gravminner i Norge*, utført 16. februar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Redvald Knudtson hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
**Reef-øyene** er en del av Temotu-provinsen i Salomonøyene i Stillehavet. De har også vært kjent under navn som Swallow Islands (Svaleøyene) og Matema-øyene. De ligger rundt 8 mil nord for Santa Cruz-øyene. Øygruppa består av 16 øyer og atoller av noen størrelse. Sammenlagt areal er 78 kvadratkilometer (tilsvarer Uløya i Troms), men de er spredt utover et havområde på mer enn 4000 kvadratkilometer. Folketallet er rundt 6000.

Geografi
--------

Reef-øyene deles gjerne i to grupper: *Hovedøyene* (the Main Reefs) og *de ytre øyene* (the Outer Reefs).

De ytre øyene er Nalongo, Nupani, Nukapu, Makalom, Pileni og Patteson-banken. Noen av dem ligger 7-10 mil unna hovedøyene. De er hovedsakelig bygd opp av koraller, og er bare få meter høye.

Hovedøyene er Nifiloli, Fenualoa, Ngalo, Ngawa, Ngandeli, Grimbanga Temoa, Grimbanga Nende, Matema, Ngatendo og Pigeon Island (Dueøya). Disse er stort sett 15-30 meter høye.

*Lomlom* er en fellesbetegnelse på Ngalo, Ngawa og Nanianimbuli, som utgjør sentrum av Reef-øyene. De har et folketall på ca. 3800. Den viktigste byen er *Manuopo* på Ngalo.

Øygruppa har navn etter noen store rev og sand- og korallbanker i området. Størst er Great Reef (Numa Miombilou), som strekker seg 25 kilometer vest fra nordenden av hovedøyene. Andre rev av betydning er Malani, Malim, Manuwa og Matumbi.

Innbyggerne på Reef er stort sett papuanere eller polynesiere.

Historie
--------

Det er funnet keramikk som stammer fra lapita-kulturen, ca. 1000 år før vår tidsregning.

Den første europeiske omtalen av øyene er fra 1595, da Alvaro de Mendaña y Neyra kalte dem *Yslas Ilena de Muchas Palmas* (de mange palmers øy). I 1828 kunne en fransk ekspedisjon identifisere ni av øyene.

20. september 1871 blei den anglikanske biskopen av Melanesia, John Coleridge Patteson (født 1827), og to hjelpere slått i hjel under et besøk på Nukapu. Øya hadde noen måneder før hatt besøk av australske slavehandlere, som hadde kidnappa fem innfødte og drept flere andre. Slavehandlerne skal ha utgitt seg for å være misjonærer. Drapet på Patteson vakte stor oppmerksomhet både i Australia og Storbritannia, og Nukapu blei beskutt av et britisk krigsskip. Hendelsen førte imidlertid også til krav om tiltak mot (enkelte sider ved) slavehandelen.
**Vadim Nikolaevich Krasnoselskij** (født 14. april 1970) har siden 27. desember 2016 vært president i den selverklærte republikken Transnistria. Han er utbryterrepublikkens tredje president siden landet erklærte seg uavhengig av Moldova i 1990. Før han ble president var han representant i Transnistrias øverste sovjet, områdets parlament, som han også ledet fra 2015 til 2016. Han har også vært innenriksminister.

Biografi
--------

Krasnoselskij var født i Zabajkalskij kraj, sørøst i Sovjetunionen I 1978 flyttet familien til Tighina (Bender) i Moldova. Fra 1987 til 1993 studerte han i Odesa og i Kharkiv i Ukraina. Etter dette sluttet han seg til de transnitriske sikkerhetsstyrkene og steg i etter hvert i gradene i innenriksdepartementet. Han utdannet seg til jurist ved Transnitrias statlige universitet i 2002. Fra 2007 til 2012 var Krasnoselskij innenriksminister. I 2015 ble han innvalgt til Transniestris øverste sovjet og var leder for parlamentet til 2016.

### President

Krasnoselskij under presidentinnsettelsen i 2016.
Krasnoselskij og den russiske general Sergej Sjojgu i august 2019
Med støtte fra det privateide selskapet Sheriff et konglomeratselskap med stor politisk innflytelse i Transnistria, vant Krasnoselskij presidentvalget i 2016 med 62% av stemmene, foran den sittende presidenten Jevgenij Sjevtsjuk. Han ble innsatt 27. desember 2016 i Nadezhda Aronetskaya-teatret i Tiraspol.

Ettersom Transnistria ikke anerkjennes av andre enn to andre utbryterrepublikker, Abkhasia og Sør-Ossetia, har Krasnoselskij få offisielle internasjonale oppdrag. Han har mottatt den moldovske presidenten Igor Dodon (2017) og har representert sitt land under Abkhasias frigjøringsdag i 2018. Han har også åpnet sitt lands representasjonskontor i Moskva (2019).

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  russisk: Вади́м Никола́евич Красносе́льский, rumensk: Vadim Nicolaevici Crasnoselski

Referanser
----------

1. 1 2   profiles.rise.md[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  *Vadim Krasnoselski won the presidential elections in Transnistria*, Crime Moldova, 10. november 2018
3. ↑  *Vadim Krasnoselsky elected supreme council chairman*, Novostni PMR, 23. desember 2015
4. ↑  *The upcoming presidential election in Transnistria*, Balcani Caucaso, 19. juni 2018

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Vadim Krasnoselskiy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Vadim Borisovitsj Zakharov** (russisk: *Вадим Борисович Захаров* ) (født 1963) er en russisk tidligere skihopper som konkurrerte for Sovjetunionen.

Han ble nummer 8 i junior-VM i Schonach i 1981. I VM i Oberstdorf i 1987 ble han nummer 34 i storbakken, 38 i normalbakken, og var på det sovjetiske laget som ble nummer 9 av 17 lag i lagkonkurransen. I VM i skiflyging i Harrachov i 1983 ble han nummer 30 av 39 deltakere. Han ble nummer 40 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1986/87, med 25. plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1987 som beste plassering i enkeltrenn.

Vadim Zakharov ble flere ganger sovjetisk og russiske mester i skihopping i perioden 1981-1988. Han er den som har gjort det lengste skihoppet i Russland, med 154 meter i K132-bakken i Kasjtak i Krasnojarsk i 1985.

Referanser
----------

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Fakultet Fizitsjeskoj Kultury: Tramplinisty[*død lenke*] (russisk, besøkt 19. november 2011)
* Ski jumping and nordic kombination Nizhny Novgorod: Flights ski ikars of Nizhniy Novgorod on championships and international competitions Arkivert 13. april 2014 hos Wayback Machine. (maskinoversatt engelsk) (russisk[*død lenke*])
* Skisprungschanzen-Archiv: Krasnoyarsk (Kashtak) (besøkt 19. november 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vadim Zakharov – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (en) Vadim Zakharov – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Antipatros fra Thessalonike** (gresk: Ἀντίπατρος; død ca. 1 e.Kr.) var en gresk epigramdikter. På samme tid som den romerske herskeren Augustus var han virksom som lærer i Roma. Han levde under beskyttelse av Lucius Calpurnius Piso, konsul i 15 f.Kr. og deretter prokonsul i Makedonia i flere år. Piso utnevnte ham til guvernør av Thessalonike.

Fra ham er det av over hundre epigrammer i *Anthologia Graeca*, inkludert dikt som hyllet den romerske herskeren.

Diktning
--------

Som forfatter var han blant de som ble mest kopiert på denne tiden. Det er mange hentydninger i hans tekster til samtidens historie: et dikt som feiret opprettelsen av Nikopolis i Epirus av Octavius (Augustus) etter slaget ved Actium; et annet som feiret Augustus' seier over partierne i et felttog i 20 f.Kr.; og et som var rettet til Gaius Cæsar, sønn av Agrippa, som døde i år 4. Ingen dikt kan med sikkerhet bli datert senere enn år 4, men han døde antagelig en gang rundt år 1.

Antipatros skal blant annet ha skrevet et dikt hvor verdens syv underverker er listet, men dette diktet er også (forsøksvis) tilskrevet Antipatros fra Sidon (140 f.Kr.). Interessant nok er ikke hans liste i overensstemmelse med de kjente syv underverker.

Han har også kjent for å være den første som nevnte bruken av vannhjulet i et dikt. Han forteller om et avansert vannhjul til mølle en gang mellom 12 f.Kr. og 1 e.Kr. Han lovpriste vannhjulet for dens bruk i male korn og for at det sparte menneskelig arbeidskraft som Demeter hadde pålagt kvinnene som malte korn. Denne referansen har vært viktig for anslagsvis datering av den eldste bruken av vannhjul.

Referanser
----------

1. ↑  Wikander, Örjan (2000): *Handbook of Ancient Water Technology*, BRILL, s. 375
2. ↑  Donners, K.; Waelkens, M.; Deckers, J. (2002): «Water Mills in the Area of Sagalassos: A Disappearing Ancient Technology» i: *Anatolian Studies*, Vol. 52, s. 1–17, doi:10.2307/3643076, JSTOR 3643076
3. ↑  Lewis, M.J.T. (1997): *Millstone and Hammer: the origins of water power*, University of Hull Press, ISBN 0-85958-657-X, s. vii.
4. ↑  Lucas, Adam (2006): *Wind, Water, Work: Ancient And Medieval Milling Technology*, BRILL, s. 32

Litteratur
----------

* Reitzenstein, Richard (1894): «Antipatros 23» i: *Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft (RE)*. Bind I,2, Stuttgart, s. 2514.

Eksterne lenker
---------------

* Epigrammer av Antipatros på engelsk og gresk, fra *Cut These Words into My Stone: Ancient Greek Epitaphs*, 2012

Portaler: Litteratur | Antikkens Hellas

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ICCU
 |
**Nils Ingvaldsen Kamphaug** (født 2. mars 1864, død 14. mai 1923) var en norsk skiløper.

Kamphaug ble født på Sandungskalven i Nordmarka 2. mars 1864. Familien flyttet deretter til Kamphaug i Nordmarka. Han giftet seg med Kari Halvorsdatter Skjervum 14. februar 1898. De fikk barna Klara Betzy (f. 13. juli 1898), Ingbjørg (f. 11.6.1901) og Astrid Helene (f. 1. mars 1907). Han var onkel til Bjarne Iversen som blant annet tok sølv på stafett for herrer i OL i Garmisch-Partenkirchen i 1936. Han arbeidet som skogvokter for godseier Harald Løvenskiold og bodde på Hakloa der han døde 14. mai 1923. Nils Kamphaug var en god skiløper og tok blant annet tredjeplassen på den første femmila i Holmenkollen 7. februar 1888. Han var også en av stifterne av Maridalens vel. Han var initiativtaker til og første formann i Nordmarkens Idrettsforening som ble stiftet i 1917.

Referanser
----------

1. 1 2   www.nb.no[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* *Norske skiløpere*. Oslo: Skiforlaget - Erling Ranheim. 1956. s. 633–634.
**Vazgen I Paltsjian** (borgerlig navn *Lewon Karapet Paltsjian*, vestarmensk *Vazken [Lewon Garabed] Baldzjian*; født 20. september 1908 i București, Romania; død 18. august 1994 i Jerevan, Armenia) var fra 1954 til 1994 katolikos av hele Armenia og dermed overhodet for den armenske apostoliske kirke.

Lewon Garabed Baldzjian var sønnen av armenske foreldre som etter 1895/96-pogromet hadde flyktet fra Istanbul til Romania. Han studerte filosofi i București og teologi i Aten. 1951 ble han i Edzjmiatsin ordinert til biskop av Romania og tok navnet *Vazgen I*.

1955 ble Vazgen valgt til katolikos av Armenia. Han klarte å opprettholde en viss selvstendighet for den armenske apostoliske kirke under sovjetstyret. Etter Armenias uavhengighet i 1991 tok han landets første president Levon Ter-Petrosjan i ed.

Vazgen besørget en bibeloversettelse til ny-(øst)armensk. Han reiste mye å besøkte både den armenske diasporaen og andre kirkeledere, bl.a. paven.

I sovjettiden oppstod spenninger mellom de to armenske katolikatene i Edzjmiatsin (ved katolikos Vazgen) og Kilikia (ved katolikos Zareh I). Årsakene var av politisk heller enn trosmessig art. Vazgen boikottet Zarehs valg til katolikos i 1956, og Zareh utvidet jurisdiksjonen av sitt katolikat på bekostning av Edzjmiatsin. Under Zarehs etterfølgere Khoren I og Garegin I ble forholdene bedret igjen. Den sistnevnte ble etter Vazgens død i 1994 sågar valgt til hans etterfølger.

I 1994 ble han gjort til Nasjonalhelt av Armenia.

Referanser
----------

1. ↑   Store sovjetiske encyklopedi (1969–1978), avsnitt, vers eller paragraf Вазген I, besøkt 28. september 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Vazgen-I, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «The Highest Title of the Republic of Armenia» Arkivert 5. juni 2015 hos Wayback Machine. Armenias presidentembete.

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Georg VI** | **Katolikos av hele Armenia**(1954–1994) | Etterfølger:**Garegin I** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ICCU
 |
Vaxholms fästning  Foto: Arild Vågen 
**Vaxholms fästning**, eller **Vaxholms kastell**, er en festning i Stockholms skjærgård. Festningen ligger på en holme ved stedet Vaxholm. De første festningsverkene på holmen ble bygget på 1500-tallet og i 1719 avverget festningen et russisk angrep mot Stockholm. Etter finskekrigen og tapet av Åland ble festningen betydelig utvidet og fikk dagens form.

Med artilleriets utvikling ble festningen umoderne og ble nedlagt mot slutten av 1800-tallet. Den er idag et museum over svensk kystforsvar gjennom 500 år.

Festningen ble på 1700- og 1800-tallet anvendt som fengsel. Blant de innsatte var «stortyven» Jacob Guntlack, avisutgiveren Magnus Jacob Crusenstolpe og generalen Georg Carl von Döbeln. Som kuriosa kan nevnes at Pippi Langstrømpes pappa også har sittet der, i filmen *Pippi Långstrump på de sju haven* der festningen fikk tjene som sjørøverfort.

Referanser
----------

1. ↑   Wiki Loves Monuments' database, tools.wmflabs.org, utgitt 6. mai 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Vaxholm Castle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** GeoNames
 |
**Norsk Forening for Maritim Medisin** (NFMM) er en frittstående forening. Foreningens formål er «å fremme sjøfartsmedisin i Norge og ivareta medlemmenes faglige og økonomiske interesser». Foreningen ble etablert den 9. mars 1969. Foreningen samarbeider med en rekke maritim medisinske institusjoner i inn- og utland. 

Foreningen var fra 1969 til 2016 en spesialforening i Den norske legeforening og skiftet navn fra Norsk Forening for Sjøfartsmedisin i 2008. 

Siden 1996 har foreningen utgitt nyhetsbrevet *DoCumentum Navale*. Fra 2001 til 2019 ble tidsskriftet utgitt i samarbeide med Dansk Selskab for Maritim Medicin. Fra 2019 ble tidsskriftet utgitt i samarbeide med Saniteten i Sjøforsvaret.

Foreningen etablerte i 1999 et grunnkurs i maritim medisin i samarbeide med Saniteten i Sjøforsvaret. Kurset gir interesserte grunnleggende kompetanse for å utføre tjeneste som sjømannsleger autorisert av Sjøfartsdirektoratet. Fra 2008 ble kursene overført til Norsk Senter for Maritim og Dykkemedisin (NSMDM) ved Haukeland universitetssykehus. 

Foreningen arrangerer et årlig seminar i maritim medisin i samarbeide med Saniteten i Sjøforsvaret og Sjøfartsdirektoratet. Seminaret er en videreføring av Sjøfartsdirektoratets årlige kurs for sjømannsleger.

I forbindelse med foreningens 50-årsjubileum ble det utgitt en bok som omhandler maritim medisins historie sett fra Norge.

Referanser
----------

1. ↑  «Sommerfelt-Pettersen, J. Et al. 2020. Maritim medisinsk historie sett fra Norge. Michael. Supplement nr. 25/2020». Besøkt 5. oktober 2022.

Litteratur
----------

* Johannessen, LB. 2003. Unikt knutepunkt for sjømannsleger. Tidsskr Nor Legeforen. 123; 3280.
* Sommerfelt-Pettersen, J. 2006. Sjøfartsmedisin. Tidsskr Nor Legeforen. 126; 115-6.
* Sommerfelt-Pettersen, J. 2020. Maritim medisinsk historie sett fra Norge. Tidsskriftet Michael, Supplementsbind 25. Arkivert 2. desember 2020 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Forening for Maritim Medisins nettside
* Foreningens tidsskrift *DoCumentum Navale*
**Antistatiske (hjelpe-)midler** er fellesnavn på remedier som skal hindre ting i å bli statisk elektrisk ladet. 

Statisk elektrisitet oppstår når ikke-ledende materialer får en elektrisk ladning på overflaten. Denne forsvinner bare langsomt ved avladning til luft.

Oppladning kan skje ved induksjon, dvs. nærhet til elektriske og elektroniske kretsløp. (Skjermer til datamaskiner og TV for eksempel).

Vinylplater til grammofoner beveger seg i luft og blir ladet gjennom friksjonen vinyl-luft.

Oppladningen gjør at overflatene trekker til seg støv og partikler fra luften. Skjermene blir uklare og platene får riller med støv og «ullen» lyd.

Det har vært lansert flere ulike løsninger.

Kluter innsatt med støvløsende og antistatiske kjemikalier. Faren var at en gned støv inn i rillene. Klutene er relansert til bruk på skjermer, gjerne med mikrofiber.
Børster av kullfibertråder ga godt resultat på vinyl, men behandlingen var lite varig.
Antistatpistolen var forklart med at den skulle produsere ioner som var motsatt av ladningen på platen. Virker ikke på skjermer.
Spraybokser med variert innhold.
Eksempel på utskåret tsjokvekunsthåndverk.
**Tsjokvefolket** (engelsk: *Chokwe/Tchokwe*) er en etnisk folkegruppe i Sentral-Afrika. Deres forfedre kan kanskje bli sporet til ambundufolket (nordlige mbundufolk) i Angola og mbutifolket (Bambuti) langs Kongoelven. Store grupper tsjokveere bor i dag i Angola, Zambia og Kongo-Kinshasa. Deres språk er vanligvis referert til som tsjokvespråk, et bantuspråk. Mange snakker også de offisielle språkene i deres land: engelsk i Zambia, fransk i Kongo, og portugisisk (som første eller annet språk) i Angola.

Historie
--------

Tsjokvefolket var en gang den ene av tolv stammer innenfor det store Lundariket på 1600- og 1700-tallets Angola. De ble uavhengige da de nektet å fortsette å betale tributt til lundaherskeren. Deres vellykte handel og rikholdige ressurser førte til at de ble en av de rikeste folkegrupper i Angola. Ved 1900 hadde tsjokvefolket erobret og oppløst hele Lundariket ved å benytte skytevåpen de hadde skaffet seg fra handel med Ovimbundu. Deres språk og innflytelse begynte deretter å dominere nordøstlige Angola og ble spredt blant lundafolkene.

Portugiserne hadde bortimot ingen kontakt med tsjokvefolket før på 1930-tallet da tsjokvefolket handlet voks, gummi og elfenbein. Portugiserne sørget deretter for raskt å avslutte tsjokvefolkets dominans i regionen.

Litteratur
----------

* Areia, M. L. Rodrigues de (2003): *Chokwe and their Bantu neighbours*. Zürich: Jean David & Gerhard Merzeder.
* Bastin, Marie Louise (1982): *La sculpture tshokwe*. Meudon: A. et F. Chaffin.
* Delachaux, Théodore, & Thiébaud, Charles-E. (1934): *Pays et peuples d'Angola: études, souvenirs*. Neuchâtel: Éditions Victor Attinger.
* Jordán, Manuel (1998): *Chokwe*. New York: Rosen Pub. Group.
* Jordán, Manuel, red. (1998): *Chokwe!: art and initiation among Chowke and related peoples*. München: Prestel-Verlag,.
* Wastiau, Boris (2006): *Chokwe*. Milano: 5 Continents.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chokwe people – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Fotodokumentasjon av tsjokvefolkets kunst og kunsthåndverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Norsk Forening for Elektro og Automatisering** (**NFEA**) er en ideell medlemsforening for bedrifter, institusjoner og enkeltindivider med virksomhet innen elektro- og datateknologi samt automatisering. NFEA ble etablert i 2018, etter sammenslåing av de to foreningene Norsk Forening for Automatisering (NFA), som ble stiftet i 1958, og Industriens forening for elektroteknikk og automatisering (Ifea), som ble etablert i 1971.

Formål og visjon
----------------

NFEA jobber med nettverksbygging, kompetanseutvikling og økt konkurranseevne for norsk industri. NFEA er også opptatt av å sikre rekruttering til høyere utdannelse innen teknologi og realfag. NFEAs slagord er «Lidenskapelig opptatt av fremtidens kompetanse - gjennom læring, deling og nettverksbygging».

Organisasjon
------------

Organisasjonen består av et styre og en administrasjon med kontor i Kristiansand. Styret består av åtte personer samt en studentobservatør. Administrasjonen består av direktør og tre ansatte. Årsmøtet er øverste organ. 

NFEA har mer enn 350 medlemsbedrifter i tillegg til en rekke personlige medlemmer og studentmedlemmer. NFEA har også et eget ekspertpanel som skal styrker og sikre kvaliteten på NFEAs faglige tilbud samt å bistå media i saker som angår ekspertens fagområde.

Æresmedlemmer og ærespris
-------------------------

NFEA har 22 æresmedlemmer per januar 2022. Foreningen utdeler NFEAs ærespris til personer som har gjort en lang og fortjenestefull innsats for foreningen og/eller elektro- og automatiseringsfagene.

Internasjonale kontakter
------------------------

NFEA er norsk medlemsorganisasjon for International Federation of Automatic Control (IFAC) og The Scandinavian Simulation Society (SIMS).

Referanser
----------

1. ↑  «Forside». *NFEA*. Besøkt 9. mars 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisiell blogg Rediger på Wikidata
* (no) Norsk Forening for Elektro og Automatisering på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) Norsk Forening for Elektro og Automatisering på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Norsk Forening for Elektro og Automatisering på Instagram Rediger på Wikidata

* (no) Norsk Forening for Elektro og Automatisering på LinkedIn Rediger på Wikidata
* (no) IFAC
* (no) SIMS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**William «Bill» Lumbergh** er en rollefigur som opprinnelig dukket opp i den animerte kortfilmserien *Milton*, og senere ble portrettert av skuespilleren Gary Cole i 1999-filmen *Office Space*. Han er en karikatur av bedriftsledere, jobber som divisjons-visepresident for programvareselskapet Initech i Texas, og er hovedantagonisten til filmen. 

Han kjører en blå Porsche 911 SC med det personlige bilskiltet «MY PRSHE» («min Porsche»). Han har på seg en formell, ensfarget dag-dresskjorte med Winchester-krage og bukseseler *og* belte (en motemessig feil eller *faux pas*) samt en skolering fra MIT. Ifølge hans ansattmappe hos Initech er Lumbergh uteksaminert fra MIT med en BS i fysikk.

Lumbergh er en mikroleder som fokuserer på opptattarbeid og papirer, særlig TPS-rapporter. Han har blitt beskrevet som motsatsen til det motiverende lederidealet. Han hilser underordnede med «Hva skjer?» («What's happening») i et lite entusiastisk tonefall, og når han ber en ansatt om å gjøre en ubehagelig oppgave starter setningen med «jeg trenger deg» eller «hvis du kan fortsette å», i tillegg til å avslutte disse forespørslene med «det ville være flott / kjempefint» og «mmmkay?». En artikkel i *Wharton Journal* beskrev at karakteren på kornet fanger den språklige tomheten i samtaler på jobb. Sosialhistoriker Joe Moran skrev at Lumbergh sin «ikke-konfronterende» kommunikasjonsstil eksponerer masken til ledelsestvang.

Referanser
----------

1. ↑  Green, Doyle. *The American Worker on Film: A Critical History, 1909-1999*. McFarland & Company. ISBN 978-0-7864-4734-3.
2. ↑  Cole, Douglas (12. februar 2007). «Why we should remember Bill Lumbergh». *The Wharton Journal*. Wharton School. Besøkt 26. februar 2007.
3. ↑  Moran, Joe. *Reading the Everyday*. Taylor & Francis. ISBN 978-0-415-31708-5.
Norsk Folkehjelp Sanitet Logo
**Norsk Folkehjelp Sanitet** er en undergren i organisasjonen Norsk Folkehjelp. Som beskjeftigelse bistår Norsk Folkehjelp Sanitet den Norske redningstjeneste med å søke, lokalisere og redde liv. De bistår også med utstrakt opplæringsvirksomhet innen førstehjelp, og bistår med sanitetstjenester til en rekke aktører i Norge. Den største aktøren som Norsk Folkehjelp Sanitet bistår er Norway Cup

Søk og redning
--------------

Norsk Folkehjelp Sanitet bistår det offentlige med søk etter savnede personer til alle døgnets tider 365 dager i året. Alle mannskaper er frivillige som leverer en profesjonell tjeneste innen søk og redning sammen med resten av FORF familien. Norsk Folkehjelp har ca 2000 frivillige mannskaper til rådighet.

Førstehjelp
-----------

Norsk Folkehjelp driver en utstrakt opplæring innen førstehjelp, som tilbyr kurs for bedrifter og personer.

Norsk Folkehjelp Sanitetsungdom
-------------------------------

Norsk Folkehjelp Sanitetsungdom er en undergren til Norsk Folkehjelp sanitet, med fokus på friluft, førstehjelp og holdninger. Dette passer for alle mellom 13 til 20 år.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Norsk Folkehjelp Sanitet på Facebook Rediger på Wikidata
**William «Bill» Henry Getty France sr.**, kallenavn «Big Bill», (født 26. september 1909, død 7. juni 1992) var stifteren av den amerikanske racingorganisasjonen NASCAR.

Bakgrunn
--------

France var kjent med historien til Daytona Beachs fartsrekorder da han flyttet til Daytona i 1935 med familien for å unngå den store depresjonen. Da han forlot Washington D.C. hadde han mindre enn 100 amerikanske dollar i lommen, og åpnet et bilverksted i Daytona.

Racingkarriere fører til arrangørkarriere
-----------------------------------------

Den 8. mars 1936 ble det første billøpet arrangert på Daytona Beach Road Course, arrangert av den lokale føreren Sig Haugdahl. France kom på femteplass.

Løpet ble en fiasko, men Haugdahl og France fikk overbevist *Daytona Beach Elks Club* om å arrangere nok et løp i 1937. Dette løpet ble mer vellykket, men tapte fortsatt penger, og Haugdahl arrangerte ikke flere løp.

I 1938 tok France over jobben med drift av banen. Dette året ble det arrangert to løp, i juli, hvor Danny Murphy kom på førsteplass foran France, og på høysten, da France vant foran Lloyd Moody og Pig Ridings.

I 1939 ble det arrangert tre løp, og samme antall ble arrangert i 1940. I mars kom France på fjerdeplass, mens han vant i juli og kom på sjetteplass i september.

France var opptatt med planlegging av løp i 1942 da japanerne bombet Pearl Harbor, og alle løp ble stoppet frem til 1946.

Stiftelsen av NASCAR
--------------------

France hadde sett at arrangørene hadde et behov for mer organisering. Førerne led ofte av skruppelløse arrangører som stakk av med pengene før løpene var over og førerne fikk betalt. Den 14. desember 1947 gikk France inn i diskusjoner med en rekke førere og arrangører på Ebony Bar i Streamline Hotel på Daytona Beach, og dette endte med stifelsen av NASCAR den 21. februar 1948.

I 1953 skjønte France at det var på tide med en permanent bane å arrangere løp på, da publikumstallet steg kraftig. Den 4. april 1953 foreslo France en ny bane, kalt Daytona International Speedway. Den nye banen ble påbegynt i 1956, og i 1959 ble løpet Daytona 500 arrangert. Siden den gang har dette vært det første løpet i NASCAR-mesterskapet.

Senere bygget France også Talladega Superspeedway, som åpnet i 1969.

France satt som styreleder i NASCAR. R.J. Reynolds ble hovedsponsor i 1970, og serien endret navn fra Grand National til Winston Cup. Reynolds overbeviste France om å droppe alle jordbaner i 1972, en endring som symboliserer den «moderne era» i sporten. Deretter trakk Big Bill seg fra stillingen som styreleder, og ga den til sønnen, Bill France jr. Big Bill hadde kontor i NASCARs hovedkvarter frem til sent på 1980-tallet.

Referanser
----------

1. 1 2   GeneaStar, oppført som Bill, Sr. France, GeneaStar person-ID francew0[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, oppført som William Henry Getty France, Find a Grave 54008575, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
***The Raiders*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Charles Swickard.

Handling
--------

Mens han arbeider som kontorist for aksjemegler Jerrold Burns, overhører Scott Wells at sjefen hans planlegger å ødelegge jernbane-magnaten David Haldeman. Men før Scott rekker å advare David, forlater millionæren byen - for å reise på ferie. Scott bestemmer seg da for at han selv burde slåss mot Jerrold på børsen, og han kontakter David Haldemans datter Dorothy med planen sin. Hun gir ham alle sparepengene hun eier, og Scott bruker alt på å bekjempe den første dagens raid mot Davids økonomiske imperium.

Men deretter oppdager Scott at Jerrolds håndlangere holder David fanget. Scott redder millionæren, før David rekker å forsvare seg mot resten av overtaksforsøket mot ham. Etterpå mottar Scott mer enn Davids takknemlighet: Han får også tillatelse til å forlove seg med Dorothy, som raskt aksepterer å gifte seg med ham.

Skuespillere
------------

* H.B. Warner som Scott Wells
* Dorothy Dalton som Dorothy Haldeman
* Henry Belmar som David Haldeman
* Robert McKim som Jerrold Burnes
* George Elwell som Jimmy Callaghan

Referanser
----------

1. ↑  The Raiders
2. ↑  The Raiders

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Raiders* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Raiders* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Raiders* på Silent Era Rediger på Wikidata
Yarkant (rosa) i Kaxgar (gult)
Yarkant i 1868
Tarimbassenget på 200-tallet
**Yarkant**, **Yarkand** eller **Shache** (tradisjonell kinesisk: 莎車縣; forenklet kinesisk: 莎车县; pinyin: *Shāchē Xiàn*; uigursk: يەكەن ناھىيىسى / *Yeken Nahiyisi*) er et fylke i prefekturet Kaxgar i den autonome regionen Xinjiang i Folkerepublikken Kina. Fylket befinner seg i den sørlige randen av ørkenen Taklamakan i Tarimbekkenet.

Hovedsetet er den historiske oasebyen Yarkand, av stor betydning for den sørlige gren av Silkeveien rundt ørkenen Taklamakan.

Befolkningen var på 613 671 innbyggere i 1999.

Samferdsel
----------

### Jernbane

Kashgar-Hotan-jernbanen løper gjennom området.

### Vei

Kinas riksvei 315 løper gjennom området. Den fører vestover fra Xining i provinsen Qinghai til Kashgar (Kashi) i Xinjiang.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** GeoNames
 |
**William «Bill» Gwatney** (født 26. august 1959, død 13. august 2008 i Little Rock, Arkansas) var en amerikansk politiker (demokrat). Ved sin død var han leder for partiets Arkansas-avdeling, en stilling han ble utnevnt til i 2007. I denne funksjonen var Gwatney superdelegat for demokratenes landsmøte i 2008, men ved sin død ble han erstattet av enken Rebecca Gwatney. Han var delstastssenator 1993–2002. Gwatney var dessuten finansiell ordfører for Mike Beebes kampanje for å bli valgt til Arkansas guvernør i 2006. Han drev tre bilhandler i Pulaski county. Gwatney var mangeårig venn av USAs forhenværende president Bill Clinton og dennes hustru Hillary Clinton.

Død
---

Den 13. august 2008 tok en mann, identifisert som den hvite, 50-årige Timothy Dale Johnson, seg inn på Det demokratiske partiets partihovedkvarter i Little Rock og skjøt Gwatney tre ganger. Ghatney ble fløyet på sykehus, men gikk bort tre timer senere 15:59 CST. Johnson sa at han ville tale med Gwatney. Sekretæren forsøkte å si at han var opptatt, men mannen skjøv henne til side, gikk rett inn på kontoret og startet å skyte. Etter avfyringen av skuddene flyktet gjerningsmannen i en Chevrolet pick-up truck og ble jaget ut av Little Rock. Etter å ha kjørt 48 kilometer ble han skutt til døde av politiet etter at en PIT-manøver tvang ham til å svinge av veien og inn på et felt nær Sheridan, Arkansas. Intet motiv ble oppdaget.

Referanser
----------

1. ↑   www.cnn.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Democratic Party of Arkansas (på engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Roeng*** er en norsk komiserie som hadde premiere på TV 2 i 2018. Manus var skrevet av Anne Bjørnstad, Eilif Skodvin, Tomas Solli og Johan Fasting. Regien var ved Bjørnstad, Skodvin og Solli.

Handling
--------

Handlingen utspiller seg i den fiktive kommunen Roeng i Akershus fylke.

Seriens handling går ut på at Roeng kommune får 4 000 000 000 (fire milliarder) kroner på bok etter risikabel valutahandel. Kommunens ordfører Tom Eide, rådmann Gunn Solvold, kommunens økonomisjef og sjef for teknisk drift setter i gang en storstilt operasjon for å bruke opp pengene uten at kommunestyret, kommunaldepartementet eller kommunens innbyggere aner noen ting.

Det skal senere vise seg at dette blir en vanskelig oppgave når kommunalministeren og Stortinget vil gjøre krav på pengene fordi kommunen har brutt med sine egne finansforskrifter. Da får ordføreren en idé om hvordan han kan bruke opp pengene. Roeng skal bli verdens første kommune med et eget romfartsprogram.

Referanser
----------

1. ↑  «TV-anmeldelse: «Roeng»: Kommunestyr». *www.vg.no*. 2. mars 2018. Besøkt 2. juli 2020.
2. ↑  «Roeng S01 E01 – E04». *NRK P3* **(norsk)**. 2. mars 2018. Besøkt 2. juli 2020.
3. ↑  «Roeng». *TV 2 Sumo* **(norsk)**. Besøkt 2. juli 2020 – via TV 2.
4. ↑  ««Vilt, snodig og på grensen til teit»». *www.aftenposten.no*. 1. mars 2018. Besøkt 2. juli 2020.
5. ↑  «Roeng (TV Series 2018– ) - IMDb». Besøkt 2. juli 2020.
**Rofekoksib** (rofecoxib) er et ikkesteroid antiinflammatorisk middel, nærmere bestemt en COX-2-hemmer (koksib). Medikamentet er mest kjent under merkenavnet *Vioxx*.

I utgangspunktet mente man at koksibene hadde færre bivirkninger enn uselektive COX-hemmere, særlig fra mage-tarm, da prostaglandiner som virker beskyttende på mageslimhinnen i teorien ikke skulle bli påvirket. Det har vist seg at denne effekten ikke er så stor som man først antok, særlig ved lang tids bruk.

*Vioxx*-skandalen
-----------------

VIGOR-studien (Vioxx GI Outcomes Research) sammenlignet effekter og bivirkninger av rofecoxib med naproxen. Det ble påvist en 4 ganger økt risiko for akutt hjerteinfarkt hos pasientene som brukte rofekoksib sammenlignet med dem som brukete naproksen i løpet de 12 månendene studien varte. Forskerne fra Merck (MSD) tolket dette som at det var en beskyttende effekt av naproksen. Dette argumentet var avgjørende for at Food and Drug Administration (FDA) godkjente medikamentet. Eksterne forskere gjorde allerede på et tidlig tidspunkt Merck oppmerksom på at den antatte protektive effekten av naproksen var sterkt overdrevet. Flere senere studier som alle viste at rofekoksib gav økt kardiovaskulær risiko førte til at medikamentet ble frivillig trukket tilbake av produsenten på verdensbasis 30. september 2004. 

Medikamentet hadde da allerede vært et av de mest omsatte i mange år, og i en metaanalyse publisert i *The Lancet* slås det fast at med informasjonen Merck satt inne med, skulle medikamentet ha vært trukket tilbake flere år tidligere. FDA har anslått at *Vioxx* i løpet av de fem årene det var på markedet har vært årsak til mellom 88 000 og 139 000 alvorlige hjerte-karhendelser, hvorav 30-40 % trolig med dødelig utfall. 

*Vioxx*-skandalen har medført en rekke søksmål mot Merck, og har medført betydelig redusert markedsverdi av dette selskapet. Saken var også et stort tilbakeslag for FDA, og har bidratt til å ytterligere press for å reformere denne institusjonen.

Kilder
------

* Jüni P, Nartey L, Reichenbach S, Sterchi R, Dieppe PA, Egger M (2004). Risk of cardiovascular events and rofecoxib: cumulative meta-analysis. *Lancet* (Tilgjengelig online)
* McIntyre, W. F. and G. Evans. 2014. "The Vioxx legacy: Enduring lessons from the not so distant past." Cardiol J 21 (2):203-5. doi: 10.5603/cj.2014.0029.

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |
**Leopold Tallaksen**, bedre kjent som **Leo Tallaksen**, (født 19. juni 1908 i Kristiansand, død 18. november 1983) var en norsk norsk forretningsmann og politiker for Venstre. Han var fylkesordfører i Vest-Agder og ordfører i Kristiansand.

Leo Tallaksen tok sin videregående utdanning ved Kristiansand katedralskole, og ble uteksaminert derfra i 1927. Han arbeidet i familiebedriften Rasmus Tallaksen. Tallaksen var nestleder i Unge Venstre i Norge fra 1936 til 1946. Han bodde noen år i Arendal. Fra 1938 til 1940 var han folkevalgt i bystyret i Arendal. Leo Tallaksen ble arrestert i 1943 av de tyske okkupantene, og satt i Sachsenhausen konsentrasjonsleir i Tyskland til 1945. 

Etter krigen var han ordfører i Kristiansand (1956-1963 og 1966-1971) og var fylkesordfører i Vest-Agder mellom 1972 og 1975. Han var også en vararepresentant til Stortinget fra Vest-Agder i løpet av perioden 1965-1969 Han hadde flere offentlige tillitsverv og var styreleder i folketrygdfondet, var styremedlem i Norges Bank, Norges Byforbund, senere KS. Tallaksen ble hedret som ridder av St. Olavs orden og franske Æreslegionen (Chevalier).

Han var bror av Edvard Tallaksen (1918–1944) som var motstandsmann under andre verdenskrig, fenrik i Kompani Linge og medlem av Oslogjengen. Han var gift med Ingrid (f. 1915, d. 1991). 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Utmerkelser

|  |  |
| --- | --- |
| Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden | Chevalier av Æreslegionen |

 |

Referanser
----------

1. ↑   Tildelinger av ordener og medaljer, besøkt 20. februar 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Kjente Katta-elever». Fædrelandsvennen 10. januar 2007 (papir)
3. ↑  Ottosen, Kristian: Nordmenn i fangenskap 1940-1945. Universitetsforlaget 1995. ISBN 82-00-22372-8
4. ↑  Stortinget om Leo Tallaksen
5. ↑  «Leo Tallaksen», nekrolog i Aftenposten 23. november 1983 (papir), skrevet av Ole Dommerud

Eksterne lenker
---------------

* (no) Leo Tallaksen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Leo Tallaksen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Johannes Seland** | **Kristiansands ordfører**(1956–1963) | Etterfølger:**Alfred Netland** |
| Forgjenger:**Alfred Netland** | **Kristiansands ordfører**(1966–1971) | Etterfølger:**Einar Hansen** |

Portal: Andre verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Stortinget **·** Geni **·** Fangeregisteret

 |
**Riksvei 893** (**Rv893**) gik mellom Skoltefossen (Neiden) og riksgrensen i Sør-Varanger. Veiens lengde er 10,5 km.

Veien tar av fra E6 ved Neiden og går vestover til riksgrensen mot Finland. Dette er i praksis hovedveien mellen Sør-Varanger og Sør-Norge. Avstanden Kirkenes-Oslo er 1900 km over Haparanda-Sundsvall-Sveg-Särna-Trysil og 2520 km langs E6.

Det er langsiktige planer på å ruste opp Rv893 og Regionalvei 971. Per august 2017 har veien blitt del av riksvei 92.

Denne veien er en av tre riksveier/fylkesveier i Norge hvor man krysser riksgrensen til et naboland *vestover*. De andre er fylkesvei 895, i Tana i Finnmark, og fylkesvei 102 (før 2010 riksvei 102) i Halden i Østfold.

Kommuner og knutepunkter
------------------------

###  **Finnmark fylke**

Sør-Varanger

* Europavei 6 fra Skoltefossen (Neiden) mot Europavei 105 Hesseng, og mot Europavei 75 Varangerbotn i Nesseby
* rasteplass Langnes
* toll Neiden tollstasjon
* riksgrense Riksgrensen, finsk vei **971** → **4** Europavei 75 i Enare kommune

Referanser
----------

1. ↑  Norsk-finsk samarbeid for å få penger til grensevei
2. ↑  Vegvesenets vegkart

Eksterne lenker
---------------

* Vegvesenets vegkart