recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Videvdad*** eller ***Vendidad*** er en tekst som inngår i Den yngre Avesta, zoroastrismen hellige skrift. Videvdad er en «lang samling mytiske og praktiske tekster med instruksere om hvordan en skal hanskes med forurensing av ymse slag og straff for ugudelige handlinger. Her finner vi også forskjellige skapelsesmyter». Renselsene mot forurensning gjelder både mot blod, døde legemer, kroppsavfall som hår og negler og menstruerende kvinner. Skapelsesmytene omfatter også fortellingen om Jima og hans underjordiske lager av sæd fra all verdens dyr; som er den iranske versjonen av myten om syndfloden.

Navnet er dannet etter det avestiske *Vî-Daêvô-Dāta* («gitt til bruk mot demoner»). Verket består av 22 enheter som en skrevet som en dialog mellom høyguden Ahura Mazda og den mytiske religionsstifteren Zarathustra. 

Det er uklart når teksten er skrevet.

Referanser
----------

1. ↑  Sitat fra Prods Oktor Skjærvøs innledning til *Zarathustras sanger*, 2003

Norsk utgave
------------

Et utvalg av tekstene er gjengitt i: *Zarathustras sanger, de eldste iranske skriftene*. Utvalg, oversettelse og innledende essay av Prods Oktor Skjærvø. De norske bokklubbene, 2003. XXXIX, 340 s. (Verdens Hellige Skrifter; 22) ISBN 82-525-4121-6

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Shedinja** er en Pokémon fra Pokémonserien, som eies av Nintendo. Den ble første gang introdusert i 3. generasjon. Den er av typene insekt og spøkelse.

Shedinja er skallrestene som blir igjen når Nincada utvikler seg til Ninjask. Den er bare et tomt skall uten noe innvendig, og uten evne til å røre seg. I ryggen er det et hull, hvor Ninjask har krøpet ut da Nincada utviklet seg. Det sies at den som ser inn i dette hullet vil få stjålet sjelen fra seg. Den har også en glorie. Shedinja kan flyte rundt i lufta. Den er immun mot all direkte skade bortsett fra skade fra angrep som ville vært supereffektive mot den, på grunn av den spesielle evnen Wonder Guard. Men hvis den blir rammet av noe som kan skade den, blir den slått ut uansett. I spilla kan den ha maks 1 HP, uansett nivå, EV-er, og andre faktorer.

Shedinja utvikler seg ikke direkte fra Nincada, men den dukker opp i en tom pokéball når Nincada utvikler seg til Ninjask, hvis treneren har plass i laget sitt til å ha den med seg. På grunn av at den ikke forandrer seg fra Nincada direkte, men oppstår når den utvikler seg, kan det diskuteres om Shedinja faktisk er en utvikling av Nincada. Men ifølge den offisielle pokédexen på pokémon.com er den en utvikling av Nincada.

Portal: Videospill
**Bjarne Hurlen** (født 13. oktober 1915 i Ålesund, død 19. november 1998) var direktør i Kongsberg våpenfabrikk fra 1956 til 1975.

Han tok militær utdannelse ved Krigsskolen i 1938.

Andre verdenskrig
-----------------

Ved krigsutbruddet i 1940 var Hurlen løytnant og 1. kaserneoffiser ved Befalsskolen for Feltartilleriet i Oslo. Under felttoget i Norge i 1940 hadde han kommandoen over et halvbatteri av Skolebatteriet (1/2-btt Hurlen). Han deltok i kampene i Glåmdalen og Østerdalen. Etter felttoget studerte han på Norges tekniske høyskole fra 1941 til 1942.

I Storbritannia var han i den norske brigaden i Skottland der han i 1945 var nestkommanderende i Feltartilleribataljonen.

Etter andre verdenskrig
-----------------------

Hurlen kom til Kongsberg Våpenfabrikk i 1951. Den 1. juli 1956 ble han så ansatt som administrerende direktør for Våpenfabrikken, en stilling han hadde fram til 1975. Etter det var han styreformann.

I 1964 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse med St. Olavs Orden fordi han hadde vist fortjentsfullt virke ved utbyggingen av våpenfabrikken. I 1985 fikk han Kongsberg-medaljen for at han på en så fremragende måte hadde jobbet for industri-utviklingen i Kongsberg.

Referanser
----------

1. ↑  Gamst, Thorbein (1927-) (1998). *Befalsskolen for Feltartilleriet: 1931-1996*. [Oslo]: Artilleriregimentet og Artilleriets offisersforening. ISBN 8299465206.
2. ↑  Jørgen Jensen (1953). *Krigen i Norge 1940. (3) : Operasjonene i Glåmadalføret, Trysil og Rendalen*. Oslo: Gyldendal Norsk Forlag. s. 91.
3. ↑  Eystein Fjærli (1982). *Den norske hær i Storbritannia 1940-1945*. Oslo: Tanum Norli. s. 293.

Eksterne lenker
---------------

* «Bjarne Hurlen, relieff», *Kongsberg kommune*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister
 |

Portal: Andre verdenskrig
I. Benzens to resonansformer – begge er likeverdige, 
II. Acetationets to resonansformer – begge er likeverdige, 
III. Pyrrol har fem ulike resonansformer med ladningsseparasjon hvorav den første er vikigst se punkt b.]]
**Resonans** i kjemi er et verktøy som brukes til å representere og modellere visse typer av uklassiske molekylstrukturer. Resonans er en hovedkomponent av valensbindingsteorien og oppstår når ingen enkelt konvensjonell modell kan brukes bare med like antall elektroner delt av to atomer for å representere det observerte molekylet.

Det er to relaterte, men nyttig å adskille, betydninger som er gitt til termen *resonans*. En av disse har å gjøre med diagrammatisk representasjon av molekyler med Lewisstrukturer, mens den andre har å gjøre med matematisk beskrivelse av molekylet med valensbindingsteorien. I begge tilfeller involverer resonans representering eller modellering av strukturen til et molekyl som et mellomstadium, gjennomsnitt (et resonanshybrid) mellom flere enklere strukturer.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN
 |
**Nikolo Kotsev** (bulgarsk: Николо Коцев; født 1961 i Pazardzjik) er en bulgersk gitarist, fiolinist, låtskriver og produsent.

Kotsev begynte med fiolintimer allerede som fireåring, og som tenåring begynte han å spille gitar da han fikk interesse for rock. Han spilte i et coverband og turnerte rundt i Europa. Han flyttet til Mariehamn, på Åland i Finland i 1989, og ble med i bandet Baltimoore, hvor han var med på to musikkalbum*,* Double Density *(1992) og* Thought For Food *(1994). Han forlot bandet i 1994, og begynte på soloprosjektet Brazen Abbot. Han ga ut albumet* Live and Learn *i 1995 med tidligere musikere fra Yngwie Malmsteen, Deep Purple og Europe. Oppfølgeralbumet* Eye of the Storm *kom i 1996, og* Bad Religion *kom i 1997.*

Bandet ble satt tilside for en periode da han startet å arbeide på en rockeopera som han kalte «Nostradamus». Albumet ble ferdig i 2000 og ble utgitt i 2001 på SPV Records. bandet hadde med flere av Brazen Abbot medlemmene, i tillegg til norske progressiv metal vokalist Jørn Lande, Alannah Myles og Sass Jordan. Brazen Abbot ble startet opp igjen i 2002, og albumet *Guilty as Sin* kom i 2003, nå med Lande som vokalist. En turne i Bulgaria ble til konsertalbumet *A Decade of Brazen Abbot* (2004), etterfulgt av *My Resurrection* i 2005, med nye utskiftninger i medlemmene.

Kotsev har i tillegg til å ha produsert sine egne album, også produsert album for Saxon, Molly Hatchet, Rose Tattoo og Messiah's Kiss via Kotsevs produksjonsselskap Nitrax Productions.

Diskografi
----------

* Baltimoore – *Double Density* (1992)
* Baltimoore – *Thought For Food* (1994)
* Brazen Abbot – *Live and Learn* (1995)
* Brazen Abbot – *Eye of the Storm* (1996)
* Brazen Abbot – *Bad Religion* (1997)
* Nikolo Kotsev – *Nostradamus* (2001)
* Brazen Abbot – *Guilty as Sin* (2003)
* Brazen Abbot – *A Decade of Brazen Abbot* (2004)
* Brazen Abbot – *My Resurrection* (2005)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nikolo Kotsev – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Nikolo Kotsev på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Nikolo Kotsev på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* Nikolo Kotsev på Bulgarsk rockarkiv
* Nikolo Kotsevs Nostradamus-ide
* Nitrax Productions

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Videresalg**, generelt det fenomen innen næringsvirksomhet at et selskap selger videre varer eller tjenester som er produsert av andre. begrepes brukes også f.eks evd videresalg av idrettsutøvere som er kjøpt fra en klubb og selges videre til neste.

Innen fast- og mobiltelefoni er videresalg betegnelsen på at en videreselger kjøper en viss mengde av de tjenestene en (større) teleoperatør tilbyr, og så videreselger disse tjenestene til sluttkunder. I motsetning til situasjonen ved virtuell operasjon (MVNO), utplassering av utstyr (telelosji) eller trafikkgjesting (roaming), innebærer videresalg at videreselgeren selger tjenester som fullt og helt er produsert av en annen teleoperatør med dennes utstyr. Det er dermed i hovedsak merkevaren, utvalget av tjenester, og prisplanen som utgjør den egenart eller merverdi som videreselgeren tillegger det endelige produktet.

I Norge er både Telenor og NetCom pålagt å tilby grossistproduktet videresalg, og en rekke små mobilaktører videreselger tjenester i en av disse to operatørenes nett. Det er i alt 34 mobiltilbydere i Norge i 2007, og de fleste av disse tilbyr tjenester gjennom videresalg. Videresalg er hjemlet i Ekomloven.

Se også
-------

* Tjenesteleverandør
* Videreselger
* LLUB
* Bitstrøm-aksess
* Virtuell operatør
* MVNO
* Roaming
Eksempler på høytrykkslaminatplater med ulike overflatemønster
**Respatex** er et tidligere registrert norsk varemerke på et høytrykkslaminat av komposittmateriale produsert av Norsk Hydro fra 1958. På grunn av sin utbredelse i møbelproduksjonen på 1960- og 1970-tallet ble navnet et degenerert varemerke, en fellesbetegnelse på selve produkttypen.

Historie
--------

Høytrykkslaminat med *dekor* (engelsk: *High Pressure Laminate*), laminerte produkter hovedsakelig benyttet som overflate materiell på innbo og møbler, ble oppfunnet i USA av Marc-Anton André i 1959. Produktet består av flere lag med stammepapir impregnert med fenolharpiks, dekorpapir og «overlay» impregnert med melaminharpiks. Dette blir deretter presset i en laminatpresse med stort trykk og varme. 

I Norge ble høytrykkslaminat produsert på Gulskogen ved Drammen av Norsk Hydro fra 1958 og solgt under varemerket *Respatex*. Platene ble først produsert som industrilaminat. Senere ble det lagt inn dekor og mønster på platene. Fabrikken i Gulskogen ble flyttet til Hydrofabrikken på Notodden i 1968. Etter at Hydro i 1980 innledet et samarbeid med Perstorp AB, Sveriges største laminatprodusent, ble en ny fabrikk etablert på Tuven, vest for Notodden sentrum. Her var det produksjon fram til midten av 1980-tallet. I 1984 overtok Norske Skog laminatfabrikken for Respatex fra Norsk Hydro.

På 1950-tallet ble det også produsert laminat under produktnavnet «Fibotex» ved Fibofabrikken i Lyngdal, nå Fibo-Trespo.[*klargjør*] Produksjonen av laminat foregår fremdeles i Lyngdal, men nå av Alloc AS.[*klargjør*] Varemerket *Respatex* eies av Fibo-Trespo (Byggma ASA) og datterselskap *Respatex International* i London og brukes fortsatt i USA, England og Tyskland.[]

Referanser
----------

1. ↑  varemerkeregistrering hos Patenstyret[*død lenke*] (registrert i 1959, opphørte i 1999, tilhørte Perstorp AB (Sverige), varemerkeregistrering hos Patenstyret[*død lenke*] (registrert i 1968, opphørte i 1998, tilhørte Perstorp AB (Sverige))
2. ↑  Kvisgaard, Henrik (20. juli 2011): Degenerert varemerke; litterært eksempel Geelmuyden, Niels Chr. (2014): *En prest og en plage*, EBN
3. ↑  (1. november 2008): *Constant evolution The Free Library*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Respatex International Besøkt 14. mai 2014

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Sankt Laurentius med jernrista. Kalkmaleri i Hald kirke, Randers, Danmark. |  | Sankt Laurentius med jernrista. Kalkmaleri i Hald kirke, Randers, Danmark. |
| Sankt Laurentius med jernrista. Kalkmaleri i Hald kirke, Randers, Danmark. |  | Sankt Sunniva med klippestenene i venstre arm. Foto: Nina Aldin Thune |

Et **helgenattributt** er det faste symbolet eller kjennetegnet som helgener blir avbildet med.

De mest kjente attributtene er Sankt Peters nøkler og apostelen Andreas' X-formede kors.

Attributten kan være den redskapen som ble brukt til å pine og drepe helgenen. For eksempel ble Sankt Laurentius avbildet med en jernrist i hånden fordi han led martyrdøden ved å bli stekt på en rist. 

Den norske helgenen Sankt Sunniva ble avbildet med en klippeblokk i hånden. Sunniva gjemte seg for Håkon jarls menn i en hule på øya Selja i Nordfjord. Store klippeblokker falt ned foran inngangen og skjulte gjemmestedet for jarlens menn.

Se også
-------

* Kristne symboler#Personer

Referanser
----------

1. ↑  BeyArs.com. Besøkt 31. desember 2012
2. ↑  Den hellige Sunniva. Den norske katolske kirkes hjemmeside. Besøkt 31. desember 2011

Eksterne lenker
---------------

* (en) Saint symbology – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (de) Heiligenlexikon
**Raymond Edward Priestley** (født 20. juli 1886 i Tewkesbury i Gloucestershire i England, død 24. juni 1972 i Cheltenham i Gloucestershire) var en britisk geolog, geograf og polarforsker.

Under Ernest Shackletons ledelse deltok han i 1907–1909 på Nimrod-ekspedisjonen til Antarktis, der han jobbet tett sammen med de kjente geologene Edgeworth David og Douglas Mawson. Priestley samlet prøver av mineraler og lav fra øyer i Rosshavet, nordsiden av Mount Erebus og fra fjell rundt Ferrarbreen.

I 1910 ble han med i Terra Nova-ekspedisjonen med Robert F. Scott, der han deltok i *the Northern Party* under ledelse av Victor Campbell. Etter å ha gjennomført feltarbeid i Terra Nova Bay, gjorde isforholdene det umulig for ekspedisjonsskipet «Terra Nova» å hente dem ut, og de ble nødt til å overvintre i en snøhule på Inexpressible Island.

Priestley ble tildelt Military Cross for sin tjeneste under første verdenskrig. Sammen med Frank Debenham grunnla han Scott Polar Research Institute.

Etter å ha hatt viktige verv ved universitetene i Melbourne og Birmingham var han president i Royal Geographical Society fra 1961 til 1963.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6tt882s, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gold Medal Recipients[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografi *Australian Dictionary of Biography*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopedia of Australian Science **·** Australian Dictionary of Biography **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
***Eudinopus*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned. Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende
--------

En ganske stor (30-35 millimeter), oval, temmelig flat, svart skarabider med litt matt grønnlig glans. Hodet er skovlformet med to ganske lange tenner på forkanten. Pronotum er litt bredere enn langt, sterkt tilsmalnet forover. Ytterkanten danner en kontinuerlig kurve med dekkvingene. Disse har markerte lengdefurer og en rad av oppstående tenner langs bakkanten. Beina er middels lange og kraftige, leggen (tibia) på forbeinet med tre kraftige tenner på yttersiden. Oversiden er nokså flat.
Arten skiller seg ved sin størrelse og kroppsform fra de aller fleste andre Deltochilini.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika (Brasil, Bolivia, Paraguay og Argentina).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
					- Stammen Deltochilini Lacordaire, 1856
						* Slekten *Eudinopus* Burmeister, 1840
							+ *Eudinopus dytiscoides* (Schreibers, 1802)

Kilder
------

* Liste over artene

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Eudinopus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Eudinopus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Eudinopus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Eudinopus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bilde av arten
Eksempel på en TV-mottaker (Nokia)
**Videotorg**, bedre kjent fra det engelske navnet **video on demand** (**VOD**, direkte oversatt **video på forespørsel**), er et system som gjør det mulig å se videoklipp over et nettverk som del av et interaktivt tv-system. Man kan strømme innholdet i sanntid eller laste ned innholdet til en set top boks før man starter visningen. En mer korrekt betegnelse på det siste er store and forward. Den største delen av kabel-/tele baserte VOD-systemer benytter strømming, hvor brukeren kjøper eller velger en film eller TV-program og begynner avspillingen nesten umiddelbart.

Etter hvert har begrepet fått en videre betydning og refererer ikke lenger kun til tjenester levert via set top bokser. Video on demand kan leveres til datamaskiner, mobiltelefoner og alle andre systemer som kan motta audio-visuelt innhold via nettverk.

Referanser
----------

1. ↑  «Statped videotorg». *www.statped.no*. Besøkt 6. juli 2021.
2. ↑  «Tek.no - Tester, guider, teknologi». *Tek.no* **(norsk)**. Besøkt 6. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Video on demand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**Rayquaza** er en legendarisk Pokémon i 3. generasjon av Pokémon-spillene. Den er av typene Dragon (drage) og Flying (flyger) Pokémon. Den er en gigantisk, grønn, flygende slange som lever høyt oppe i atmosfæren. Som vist i filmen "Destiny Deoxys", er den ekstremt territorial, og har et vanvittig temperament. Den flyr svært fort selv om den ikke har noen vinger, og til tross for den strømlijede formen skaper den et kraftig vakuum etter seg når den flyr (kraftig nok til å rive opp lyktestolper og suge ut vinduer).
I filmene og spillene gir ikke Rayquaza inntrykk av å være like kraftig som Groudon og Kyogre, men da den nærmet seg en storby i Pokémon-film nummer sju, ble hele byen evakuert uten nøling.
Rayquaza har mange kraftige angrep til disposisjon, og den bruker dem uten en tanke på hva som blir truffet hvis den bommer. Blant disse er Hyper Beam (energistråle), Dragon Pulse (eksplosiv kule som blir skutt ut), Ice Beam (isstråle som fryser alt den treffer), ExtremeSpeed (takleangrep) og Outrage (Skader motstanderen hardest mulig ved å gå berserk mot den).

Rayquaza spiller en større rolle i Pokémon Emerald, enn i forgjengerne Pokémon Ruby og Sapphire. Den er der en slags megler mellom to andre legendariske Pokémon, Groudon og Kyogre. Derfor er den avbildet på omslaget til Emerald.

Rayquaza er basert på beistet Ziz fra hebraisk mytologi.

Navnet kommer av ordene «ray», som betyr stråle, og «quasar» som betyr kvasar.

Rayquaza har nr. 384 i National Dex.

Portal: Videospill
**Vidi Aquam** er en sang som synges i den delen av en katolsk messe hvor menigheten bestenkes med vievann forut for en katolsk messe, eller som et tidlig ledd i messens første del ordets liturgi, dette da i den nye messen "Novus Ordo". I den gamle tridentinske messen som ble brukt i latinsk ritus før det annet vatikankonsil ble dette ritualet brukt hver søndag når det ble feiret høymesse.

Latinsk Tekst
-------------

Vidi aquam egredientem de templo,.
a latere dextro, alleluia:. 
et omnes, ad quos pervenit aqua ista,.
salvi facti sunt, et dicent, alleluia, alleluia..

V. Confitemini Domino quoniam bonus:.
R. Quoniam in saeculum misericordia eius..

V. Gloria Patri, et Filio, et Spiritui Sancto:.
R. Sicut erat in principio, et nunc, et semper,.
et in saecula sæculorum. Amen..

Norsk tekst
-----------

Jeg så vann komme ut fra tempelet,.
på den høyre siden, Halleluja.
og alle de som vannet så ble reddet,.
og skal si, Hallelujah, Hallelujah.

V. Gi pris til Herren, for Han er god,.
R. For Hans godhet varer for evig.

V. Ære være Faderen, og sønnen, og Den hellige ånd.
R. Som det var i opphavet, så nå, så alltid, og i all evighet Amen
Et speedometer med odometer som viser 131 517 og trippteller som viser 653,6.
Et **odometer**, også kalt en **kilometerteller**, er et måleinstrument for å måle kjørt distanse for et kjøretøy. **Trippteller** brukes gjerne om en sekundær kilometerteller som kan nullstilles, men ellers samkjører med et motorkjøretøys kilometerteller. Mens kilometertelleren kun skal registrere antall kjørte kilometer fortløpende gjennom hele kjøretøyets «levetid», kan tripptelleren nullstilles ved å trykke inn en knapp. Det blir dermed mulig å måle lengde på strekninger, eller finne ut drivstofforbruk enklere enn ved å skrive ned kilometerstand.

Både kilometerteller og trippteller er fellesfunksjoner av speedometeret og vil oftest vises i samme felt på instrumentpanelet. I en del nyere biler er funksjonen gjort helelektronisk, der en må bla i en meny for å få informasjonen fram.

Forveksling
-----------

Trippteller bør ikke forveksles med turtelleren, også kjent som omdreiningsmåleren, som viser veivakselens omdreininger per minutt, gjerne forkortet r/min eller o/min (revolutions per minute / omdreininger per minutt).

En kilometerteller må ikke forveksles med kjøretøykilometer, en enhet for størrelsen trafikkarbeid.

Referanser
----------

1. ↑  «odometer - Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 29. juli 2021.
2. ↑  «kilometerteller. Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 29. juli 2021.
3. ↑  «trippteller - Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 29. juli 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Memurutindan** er en rekke tinder i Jotunheimen i Lom kommune i Innlandet. De danner en stor bue rundt Austre Memurubrean.

Høyest er Store Memurutinds østtopp, som med en høyde på 2 367 meter over havet er den 8. høyeste fjelltoppen på en liste over Norges høyeste fjell med en primærfaktor over 50 meter. Dette er også den mest markante toppen i massivet, med en primærfaktor på 336 meter. Østtoppen er vanskelig tilgjengelig der den ligger nord for Austre Memurubrean og sør for Veobrean, og den spennende og varierte bestigningen krever breutstyr.

Store Memurutinds vesttopp (2 365 moh, pf. 25 meter) er noe lettere tilgjengelig og mer besøkt (61°34′2″N 8°28′39″Ø). Det ligger også en midttopp på egga mellom Store Memurutinds øst- og vesttopp.

Memuruskaret skiller Store Memurutind fra massivets nest høyeste selvstendige topp, Austre Memurutind Ø-1 (2 301 moh, pf 170, 61°33′56″N 8°30′27″Ø) som er nummer 21. på listen.

Mellom Austre og Vestre Memurubrean ligger Vestre Memurutindan, fem tinder på 2 280, 2 243, 2 230, 2 140 og 2 049 moh. Vestre Memurutind V-1 (2 280 moh, pf 80 meter, 61°33′29″N 8°27′50″Ø) er den høyeste av disse fem, og nummer 26 på listen.

Se også
-------

* Liste over Norges høyeste fjell

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  Norgeskart fra Statens kartverk oppgir høyden på Store Memurutinden tl 2 264 moh. noe som refererer til det Peakbook kaller «Vesttoppen». Høyden 2 267 moh. viser til «Østtoppen» i Peakbook, og denne er ikke er angitt med høyde i Norgeskart.
2. ↑  Avstand til samme høyde på Glittertinden

Referanser
----------

1. ↑  «Store Memurutinden Østtoppen - 2367moh». *peakbook.org*. 9. mars 2016. Besøkt 17. juli 2017.
2. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 24. desember 2015.
3. ↑  «Memurutindan». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 8. desember 2016.
4. ↑  «Store Memurutind – via austre Memurubre». *bre.no*. Arkivert fra originalen 22. juli 2006.

Eksterne lenker
---------------

* Interaktivt turkart på godtur.no
* Detaljert beskrivelse av Memurutindan på peakbook.org
* Utsikten fra Memurutindan på PeakVisor.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Statens jernbanetilsyn** (**SJT**) er tilsynsmyndighet for tog, trikk og T-bane og for taubaner og fornøyelsesinnretninger i Norge, og markedsovervåker innen jernbane. SJTs fremste rolle er å være en pådriver for sikkerhet innen virksomhetene på tilsynsområdet. En annen oppgave er å bidra til et jernbanemarked med sunn konkurranse. SJT fører tilsyn med at aktørene har systemer som ivaretar sikring mot tilsiktede handlinger som terror og sabotasje. SJT skal også fremme norske interesser i europeisk regelverksutvikling innen tog, trikk, T-bane, taubaner og fornøyelsesinnretninger.

SJT er en etat underlagt Samferdselsdepartementet.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 5. april 2017. Besøkt 4. april 2017.
2. ↑  Antall ansatte ifølge Forvaltningsdatabasen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** Forvaltningsdatabasen **·** Brønnøysundregistrene
 |
***Men ikke hvis det gjelder din datter***, originalt *Men inte om det gäller din dotter*, er en bok av Jan Guillou, utgitt av Piratforlaget i 2008. Boken omhandler Carl Hamilton. Boken har blant annet fokus på medias makt, og hvordan journalister først og fremst velger å skildre deres egen versjon av virkeligheten.

Handling
--------

Carl Hamilton lever i eksil i Murmansk, Russland, fordi han kan vente seg en dødsstraff hvis han reiser til USA og han har en livstidsdom i Sverige. Hamilton forsøker å leve en tilbaketrukket og rolig tilværelse, men han får et jobb-tilbud som egentlig er et ultimatum. Hvis Hamilton ikke godtar oppdraget, risikerer han å bli utlevert til USA - hvor han mest sannsynlig risikerer å bli henrettet som terrorist, etter hendelsene fra Madame Terror. Hamiltons eneste løsning blir å gå gjennom Svea lagmannsrett for å oppheve sin tretten år gamle livstidsdom i Sverige (fra boken Hevet over enhver mistanke) 

Hamilton får hjelp av sin gamle venn Erik Ponti til å lage en reportasje som skaper blest i mediene om hans hjemkomst til Sverige, hvor han skal ha en ny rettssak angående hans livstidsdom. Gjennom vennen Erik Ponti får han mange nye venner og kontakter, en av dem er Eva Tanguy som arbeider som avhørsleder ved det svenske Säkerhetspolisen, og hennes ektemann Pierre. Pierre er en veteran fra den franske fremmedlegionen. Carl og Pierre har begge lovet seg selv at de aldri skal løfte en finger når det gjelder krig i utlandet. Men dette forandrer seg når Pierre og Evas datter, Nathalie, blir kidnappet, og politiet står uten spor. 

Hamilton må deretter ta i bruk all sin gamle kunnskap som tidligere spion, og Pierre må mobilisere hans gamle venner fra Fremmed-legionen. Det viser seg etter hvert at Nathalie blir holdt fanget ved et slott i det nord-vestlige Saudi-Arabia. Kidnapperne publiserer videoer på internett og forklarer at barnet ikke skal bli skadet, men i stedet bli oppdratt som en ortodoks muslim. Pierre og Carl legger planer for å få Nathalie tilbake, blant annet ved hjelp av franske fallskjermjegere.

Referanser
----------

1. ↑

| * v
* d
* r
Bøkene og filmene om Carl Hamilton av Jan Guillou |
| --- |
| Bøkene | 
* *Coq Rouge*
* *Den demokratiske terroristen*
* *I nasjonens interesse*
* *Fiendens fiende*
* *Den aktverdige morderen*
* *Vendetta*
* *Ingenmannsland*
* *Siste seier*
* *I Hennes Majestets tjeneste*
* *Hevet over enhver mistanke*
* *Hamlon - en skisse til en mulig fortsettelse*
* *Madame Terror*
* *Men ikke hvis det gjelder din datter*

 |
| Film og TV | 
* *Dekknavn Coq Rouge* (film, 1989)
* *Förhöret* (film, 1989)
* *Fiendens fiende* (TV-serie, 1990)
* *Den demokratiske terroristen* (film, 1992)
* *Vendetta* (film, 1995)
* *Tribunal* (film, 1995)
* *Vendetta* (TV-serie, 1996)
* *Hamilton* (film, 1998)
* *I nasjonens interesse* (film, 2011)
* *Men ikke hvis det gjelder din datter* (film, 2012)
* *Hamilton* (TV-serie, 2020)

 |
*Artikkelen er om Carl Nicolai Stoud Platou som var statstjenestemann i Bergen. Må ikke forveksles med hans barnebarn, den bergenske statstjenestemann Carl Nicolai Stoud Platou (1885–1956)*

**Carl Nicolai Stoud Platou** (født 26. juni 1809 i Kristiania, død 11. september 1888 i Bergen) var en norsk jurist og politiker som var borgermester (rådmann) i både Kristiansand og Bergen.

Etter examen artium i 1827 og cand.jur. i 1832 ble han kopist i Justisdepartementet og fra 1839 til 1844 fullmektig samme sted, før han flyttet til Kristiansand og var brigadeauditør i to år, hvilket innebærer det å overvåke brigadens adferd i militær-rettslige spørsmål, som når man foretar avhør, samt det reviderende ansvar for ettersyn av protokoller. Fra 1846 til 1853 var han i Bergen som assessor (dommer) i byens stiftsoverrett, fra 1850 til 1853 med i styret for Bergens Museum. Han var i 1849 blitt innvalgt i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab.

Dernest var han tilbake i Kristiansand i sju år som borgermester fra 1853 til 1860, der han i 1857 fra sin posisjon var med på å få opprettet et gassverk og i 1859 et vannverk. Fra 1860 til sin død i 1888 var han tilbake i Bergen, der han i kraft av å være byens borgermester, fikk være med på å få opprettet et brannkorps i 1863, branntelegraf i 1868 og en dampsjøsprøyte i 1873. I 1874 hadde byen fått sin første dampskipskai og i 1881 var renholdsverket modernisert. For alt dette fikk han i 1885 en St. Olavs Orden.

Ikke overraskende var han medlem av Det Nyttige Selskab, og på Nygårdshøyden i Bergen finnes en gate oppkalt efter ham. Han var sønn av den danske historielærer Ludvig Stoud Platou (1778–1833) som fra 1803 jobbet ved Kristiania katedralskole og i 1808 giftet seg i Kristianie med ho Karen Lumholtz (1785–1833) datter av den ortodokse dansk-norske presten Nicolai Lumholtz. Broren Frederik Christian Stoud Platou (1811–1891) ble også jurist og statsråd som ledet Revisjonsdepartementet.

Selv ble Carl Nicolai gift i 1838 med Christence Dorothea Plade Nielsen (1817–1889). Sønnen Carl Ludvig Stoud Platou (1841–98) ble far til Carl Nicolai Stoud Platou (1885–1956), mens en yngre sønn Lars Hannibal Sommerfeldt Stoud Platou (1848–1923) ble en anerkjent psykiater.

*Se Platou*

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 691[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Carl\_Platou\_-\_1, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Anders Bjarne Fossen, *Carl Platou*, en utdypende artikkel fra Norsk biografisk leksikon.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Carl Nicolai Stoud Platou hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
**Statens institutionsstyrelse** (**SiS**) er et svensk forvaltningsorgan som administrerer og driver tvangsbehandling av ungdommer med alvorlige psykososiale problemer og voksne misbrukere.

Behandlingen drives ved 24 «særskilte ungdomshjem» med drøyt 700 plasser og 11 «LVM-hjem» med 400 plasser over hele landet (LVM = *lag om vård av missbrukare i vissa fall*). SiS har også ansvar for straffereaksjonen *sluten ungdomsvård* (LSU).

Behandlingen ved SiS skjer normalt uten den enkeltes samtykke. SiS tilbyr individuell behandling, men har også behandling for spesifikke grupper, som grove ungdomsforbrytere, adopterte ungdommer med alvorlige problemer, seksuelle overtredere, alvorlig relasjonsforstyrrede piker og piker som har vært utsatt for seksuelle overgrep, samt ungdommer med nevropsykiatriske problemer. Innleggelse på et behandlingshjem hos SiS innledes med en utredning. Behandlere, psykologer og pedagoger kartlegger behovene og foretar en behandlingsbedømmelse. Den ligger siden til grunn for den individuelle behandlingsplanen.

SiS har ca. 3 000 ansatte.

Referanser
----------

1. ↑   *Public register of government agencies in Sweden*, Wikidata Q18649284,
2. ↑  ; arkiveringsdato: 10. august 2021; besøksdato: 10. august 2021; arkiv-URL: .
3. ↑  Om SiS

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
Demonstrasjon på Rådhuspladsen den 27. mars 2021
**Men In Black** (norsk: «menn i sort») er en gruppe personer som på slutten av 2020 og starten av 2021 gjennomførte demonstrasjoner i København, Aarhus og Aalborg hvor noen av demonstrantene førte til vold. Målet har vært å demonstrere mot de restriksjoner regjeringen har innført for å bekjempe covid-19-pandemien i Danmark.

Det har bl.a. vakt stor oppsikt da en gruppe personer satte ild til en dukke som forestilte statsminister Mette Frederiksen, hvorpå det stod skrevet ordene: «Hun må og skal aflives», som en referanse til hennes uttalelse hvor hun meddelte at alle mink skulle avlives. Tre personer ble varetektsfengslet, siktet etter Straffelovens § 115 og 266 for trusler mod statsministeren.

Den 15. mai 2021 offentliggjorde man et manifest som beskriver at deres protester er mere generelt rettet mot den nåværende samfunnsstruktur og tilhørende politikk. De er bl.a. tilhengere av en felles nordisk union.

Referanser
----------

1. ↑  Lange Olsen, Theis (26. januar 2021). «Stifter af 'Men In Black' står frem: 'Der foregår en heksejagt på os lige nu'». DR. Besøkt 31. januar 2021.
2. ↑  Jørgensen, Emil (30. januar 2021). «Tidligere soldat og politimand: - Men In Black er frihedskæmpere». Besøkt 31. januar 2021.
3. ↑  Ritzaus Bureau (25. januar 2021). «Sigtet for afbrænding: Jeg havde dukke, men tændte ikke ild». ISSN 0109-1182. Besøkt 31. januar 2021.
4. ↑  Terp, Signe (15. mai 2021). «Protestgruppen Men In Black udgiver manifest: »Vi ønsker et fundamentalt anderledes samfund«». ISSN 0106-4223. Besøkt 16. mai 2021.
Haozdar-portene i Sistan
**Sīstān** (persisk/balutsji/pashto: **سیستان**), også kjent som **Sijistān** (arabisk: **سجستان**‎), og **Sākāstān** (persisk/balutsji/pashto: **ساكاستان** (bokstavelig talt «sakaenes-» eller «skyternes land»), er en historisk region i dagens Iran (Sistan og Balutsjistan), søndre Afghanistan (Nimruz, Kandahar, og Zabol-provinsen), og Nok Kundi-regionen i Balutsjistan (Vest-Pakistan).

Sakaenes territorier omfattet også til tider områder så langt øst som Minnagara ved Indus, sørvest i dagens Sindh i Pakistan. Sistan var en del av den eldgamle regionen Ariana.

Sistan var en gang hjemlandet til sakaene, et skytisk nomadefolk av iransk opprinnelse. Saffaridene, en av de første iranske muslimske dynastiene, var opprinnelig fra Sistan.

Se også
-------

* Stepperiker

Referanser
----------

1. ↑  Infoplease.com "Sistan"
2. ↑  Foreignpolicy.com
3. ↑  «Sīstān». Britannica. Besøkt 07.05.2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN
 |
**Vikens fogderi** *(Vigens Fogedi)* var et fogderi i det norske landskapet Båhuslen og omfattet de nordligste delene av lenet, beliggende nord for Orust og Tjørns fogderi, og syd for Borgesyssel fogderi. Fogderiet hadde sin opprinnelse i *Vikens len* som var det nordlige delen av Ranrike, det senere *Ranrikesysla*. Vikens fogderi ble senest i 1608 delt i Nordvikens og Søndervikens fogderier. Vikens fogderi utgjorde det kirkelige området Ranrike prosti (senere Vigens prosti).

Området som utgjorde Vikens fogderi ble ved avståelsen av Båhuslen til Sverige ved freden i Roskilde en del av Sverige fra 1658.

Prestegjeld og sogn
-------------------

Vikens fogderi omfattet omkring år 1600 følgende prestegjeld og sogn:
  
*(Senest fra 1608 del av Nordvikens fogderi)*

* Nesinge hovedsogn
	+ Lomeland annex
	+ Hodal annex
* Skee hovedsogn
* Tanum hovedsogn
	+ Lur annex
* Bullaren
	+ Naverstad hovedsogn
	+ Mo annex
* Kville hovedsogn
	+ Botne annex
	+ Sveneby annex

*(Senest fra 1608 del av Søndervikens fogderi)*

* Krogstad hovedsogn
	+ Sande annex
	+ Hede annex
* Fos prestegjeld
	+ Sorteborg hovedsogn
	+ Haaby annex
	+ Fos annex
* Sotenes prestegjeld
	+ Tossene hovedsogn
	+ Berfendals annex
	+ Askum annex
* Stangenes prestegjeld
	+ Bro hovedsogn
	+ Brastad annex
	+ Lyse annex
* Oddevalds prestegjeld
	+ Ryr kirke
* Herestad prestegjeld
	+ Skredsvik hovedsogn
	+ Herestad annex
	+ Norum annex
* Dragsmark og Bokenes prestegjeld
	+ Bokenes hovedsogn
	+ Dragsmark annex

Se også
-------

* Nordvikens fogderi
* Søndervikens fogderi
* Indlands fogderi
* Orust og Tjørns fogderi
* Hisingens fogderi

Eksterne lenker
---------------

* *Fra lensmannstjener til Kongelig Majestets Foged*. [Oslo]: Universitetsforlaget. 1963.
***Südwest Presse*** (skrives SÜDWEST PRESSE) er en avis med hovedredaksjon i Ulm, i den tyske delstaten Baden-Württemberg. 

Avisen ble grunnlagt i 1945 som Schwäbische Donau Zeitung. Avisens historiske forløper var Ulmer Tagblatt, grunnlagt i 1859. Denne avisen ble i 1934 innlemmet i nasjonalsosialistenes ensretting (Gleichschaltung) av alle samfunnsinstitusjoner. 

Opplaget til SÜDWEST PRESSE var i 2018 259 822 eksemplarer, en nedgang på 25,3 prosent siden 1998. Avisen eies av Neue Pressegesellschaft, som i tillegg eier blant annet Märkische Oderzeitung i Brandenburg. Samlet har selskapets ulike utgivelser daglig tilsammen 1,2 millioner lesere.

Referanser
----------

1. ↑  «Titelanzeige | Informationsgemeinschaft zur Feststellung der Verbreitung von Werbeträgern e.V.». *www.ivw.eu* **(tysk)**. Arkivert fra originalen 2. september 2018. Besøkt 1. september 2018.
2. ↑  Torka, Daniel. «Neue Pressegesellschaft». *www.neue-pressegesellschaft.de* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 4. september 2018. Besøkt 1. september 2018.

Portal: Tyskland
**Bjarne Instanes** (født 2. juni 1925 i Grimo i Ullensvang, død 26. juni 2012 i Fana) var en norsk sivilingeniør. Han gikk Framnes folkehøgskule og deretter Voss landsgymnas før han var blant 150 norske ungdommer som fikk gratis studieplass i Sveits. Her ble han værende i tre år etter at han var blitt ferdig med utdannelsen som sivilingeniør før han kom hjem for å gjøre militærtjenesten som planleggende ingeniør i Forsvaret i 1953.

I 1954 startet han som rådgiver i firmaet Caspar Trumpy. Her fikk han ansvar for å tegne, beregne og kontrollere byggingen av Puddefjordsbroen. I 1960 startet han sitt eget rådgivende ingeniørfirma som etter hvert vokste til 70 ansatte. Han prosjekterte Ulriksbanen og Hangursbanen, Sør-Norge Aluminium på Husnes og en lang rekke andre prosjekter i Norge og på Svalbard. I utlandet stod han bak brobygging i Malawi, bistand til fiskerinæringa i Gambia, flyplassbygging i Saudi Arabia, UNICEF-oppdrag i Libanon, fiskeriprosjekt i Tanzania og planegging av kullkaier og eksport av ris i Vietnam. Han hadde også oppdraget med å bygge en ny permanent forskningsstasjon for Norsk Polarinstitutt på Dronning Maud Land på Sydpolen.

Bjarne Instanes var sterkt engasjert i utformingen av området rundt Fana kirke, som ble kåret til Bergen kommunes tusenårsplass. Han var også en habil hardingfelespiller og bygget selv flere hardingfeler i tillegg til å samle på feler. En av disse fikk sølvmedalje under Landskappleiken i Trysil i 1989. Han var også en sterk pådriver for å få etablert Ole Bull-akademiet på Voss.

I 2006 fikk han Kongens fortjenstmedalje i gull.

Eksterne lenker
---------------

* Øyvind Ask: *Broer, tunneler – og hardingfeler*. Artikkel i Bergens Tidende 11. mars 2006
* Johannes Sekse: *Kongegull til Bjarne Instanes*. Artikkel i Hardanger Folkeblad 11, mars 2006
* *Kjempestemning i Eidfjord* Artikkel i Hardanger Folkeblad 27. juni 2004
På vei over Vikeidet mot vest.  
Foto: Heikki Holmås
**Vikeidet** er et flatt eid på Langøya i Vesterålen. På østsiden av Vikeidet ligger Vik og Vikosen, og på vestsiden ligger Frøskeland og Eidsfjorden. Vikeidet deler nesten Langøya i to. På nordsiden av eidet er den nordvestre delen av Sortland kommune, og Øksnes kommune lenger nord. På sørsiden av eidet er den sørvestre delen av Sortland kommune. Eidsfjorden og den vestlige delen av Vikeidet tilhørte fram til 1963 Hadsel kommune.

Vikeidet er myrlendt. Deler av eidet er dyrket opp som grasmark, og en del er grøftet og tilplantet med gran. Øst på eidet ligger den tidligere Maskinførerskolen for landbruk, Vikeid. Skolen ble endelig nedlagt sommeren 2005. Ved Frøskeland, på vestsiden av eidet, ligger flere vann.

Fylkesvei 820 fra Sortland til Bø krysser Vikeidet fra øst til vest. Størstedelen av veien over Vikeidet går i rett linje, og veien er derfor kjent som en av veistrekningene i Vesterålen som har mye råkjøring.

Vesterålen RC-klubb arrangerte i 2004 nordnorsk mesterskap i modelflyvning på et anlegg ved Maskinførerskolen.

Fra slutten av 1990-tallet har kortnebbgjess beitet på deler av Vikeidet i trekkperioden om våren. Tidligere har gjessene beitet mer på grasmarkene og myrene langs Sortlandssundet, men senere har gjessene i større og større grad blitt jaget fra de beiteområdene, og gjessene har begynt å finne nye beiteområder i større avstand fra sundet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
***I kveld med Robert Aschberg*** (originaltittel: *Ikväll: Robert Aschberg*) er et svensk talkshow med Robert Aschberg som gikk direkte på TV3 fra 1990 til 1993. Elisabeth Granneman var også med i serien. Hun måtte trekke seg høsten 1991 grunnet sykdom, og kom aldri tilbake til serien. Hun døde året etter.

Programmet var blant de meste sette programmene på TV3 da det gikk.

Programstil
-----------

Aschberg ble raskt kjent for å kjøre en hardtslående stil overfor sine debattanter. Våren 1991 gikk Frps leder, Carl I. Hagen, hardt ut mot ham etter en tøff runde i studio. Hagen mente at han ble bombardert med grove beskyldninger om hva han skulle ha uttalt om alenemødre, finnmarkinger og kultur. Aschberg mente at hvis han ikke tåler mer burde han slutte som partileder. Aschberg uttalte overfor VG at: «Han har sikkert rett i at jeg er en bølle. Men det som gjør at Hagen bærer seg ille er at han føler seg fornedret etter at TV-publikum lo av ham under programmet».

Referanser
----------

1. ↑  VG - Achberg-tyvstart uten Grannemann (1991, s.36)
2. ↑  VG - TV-toppen (16.9.1991, s.44)
3. ↑  VG - Hagen raser (06.04.1991)

Eksterne lenker
---------------

* Et klipp fra 1991 (YouTube)
**Bjarne Johannes Hope** (født 30. mars 1944 i Masfjorden, død 30. juni 2006) var en norsk sivilingeniør og etatsleder.

Han var Norges skattedirektør (leder for Skattedirektoratet) fra 1. juli 1995 til sin død 30. juni 2006. I Hopes tid som direktør ble skatteetaten omorganisert og selvangivelsen digitalisert. Han var utdannet sivilingeniør ved Norges tekniske høgskole i Trondheim i 1968 med hovedfag innen industriell økonomi og organisasjon. Like før sin død, 22. juni 2006, ble han tildelt ordenen Kommandør av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for sin innsats for norsk samfunnsliv. I 2005 mottok han YS' likestillingspris. Han var broren til Einar Hope.

Referanser
----------

1. ↑  Kristensen, Svein (6. juli 2006). «Nekrolog: Bjarne Hope». *Aftenposten*. s. 14.
2. ↑  «Sanners tunge jobb». *Bergens tidende*. 11. juni 2014. s. 3.
3. ↑  «Minneord». *Bergens Tidende*. 5. juli 2007. s. 25.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
**Anette Stegegjerdet Nordberg** (født 24. desember 1986) er en norsk lokalpolitiker fra Arbeiderpartiet. Hun har vært medlem av kommunestyret og formannskapet i Luster i Sogn og Fjordane siden 2007. Hun var også 2. vararepresentant til Stortinget for Sogn og Fjordane i perioden 2009–2013 og 3. vararepresentant i perioden 2013–2017.

Annette Stegegjerdet er utdannet jurist og jobber som advokat. Hun var frem til august 2014 politiadvokat i Sogn og Fjordane politidistrikt. Hun var initiativtaker og leder for arbeidet med å gjøre Luster til fairtrade-kommune, noe kommunen oppnådde i juni 2009.

Referanser
----------

1. ↑  «Biografi: Norberg, Anette Stegegjerdet». Stortinget. Besøkt 19. september 2014.
2. ↑  «Advokat Anette Stegegjerdet Norberg». Advokatfirmaet Tollefsen AS. Arkivert fra originalen 20. februar 2016. Besøkt 19. september 2014.
3. ↑  fairtrade Arkivert 20. juli 2009 hos Wayback Machine. - «To nye Fairtrade-kommuner», 17. juni 2009.
4. ↑  NRK - «Luster er Fairtrade-kommune», 14. juni 2009.

Eksterne lenker
---------------

* TV2 – presentasjon av kandidaten.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Anfinn Hans August Øien**
(født 29. mars 1922 i Aurskog, død 12. november 2018) 
var en norsk organist og musikkpedagog.

Han studerte ved Musikkonservatoriet i Oslo og under Finn Viderø i København. Fra 1946 var han organist ved blant annet Lilleborg kirke i Oslo. Han var også lærer ved konservatoriet fra 1946 og ble rektor 1969-73. Da Norges musikkhøgskole ble opprettet i 1973, ble han dosent i satslære i tiden 1973-84 og fikk opprykk til professor 1985. Han har komponert kirkemusikk og melodien til *Guds menighet er jordens største under* (1967) og gitt ut en lærebok *Harmonilære*.
Han harmoniserte 16 av Per Lønnings salmer i 2000, utgitt av Cantando Musikkforlag i Stavanger, hvorav en ble lansert som ny Oslo-sang.

Han er bestefar til gitaristen Anders Clemens Øien.

Premier
-------

* Kongens fortjenstmedalje i gull 2002

Utgivelser
----------

* *Andreasmesse, en generasjonsgudstjeneste* (hefte og CD, 2000). Med samledikteren Svein Ellingsen.
* *Harmonilære: funksjonell harmonikk i homofon sats* (1975)

Referanser
----------

1. 1 2  Artikkel i Store norske leksikon
2. 1 2  Kjell Bækkelund, *Tiltalende harmonilære* i VG (6.3.1976)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN
 |
***I kveld*** er et norsk nyhetsstyrt talkshow med Christian Strand som ble sendt på NRK2 fra 2008 til 2009. Programmet tok for seg tema innen både kultur, samfunn og politikk. Programmet inneholder mange nye kommunikasjonsformer, og det var lagt opp til en relativt stor grad av interaktivitet, blant annet gjennom bruk av SMS, e-post, internett, mobilvideoer, Skype og Facebook. På slutten av hvert program ringte programlederen opp en kjent person. Programmet har hatt som profil å mikse unge med etablerte gjester, samt trekke frem flere kvinner og minoriteter. Programmet gikk klokken 22.20 på mandager, tirsdager, onsdager og torsdager.

Første sesong ble i snitt sett av ca 60 000.

Gjester
-------

Programmet hadde besøk av over 1000 gjester den tiden det gikk. Blant dem Bill Gates, nobelkonsert-vert Michael Caine, Wikipedia-gründer Jimmy Wales, statsminister Jens Stoltenberg, FrP-leder Siv Jensen, tidligere LO-leder Gerd-Liv Valla og utenriksminister Jonas Gahr Støre.

Referanser
----------

1. ↑  «I kveld (på NRK2)». NRK Beta. Besøkt 22. oktober 2021.
2. ↑  «Utrolig gøy». NRK. 11.4.2008. Besøkt 9. september 2016.
Et satellittbilde av Helgolandbukta med falske farger. Helgoland og Düne er to små øyer i hjørnet til venstre
**Helgolandbukta**, tysk **Helgoländer Bucht**, er ei bukt i Vadehavet i den sørlige delen av Tyskebukta, som igjen er ei bukt i Nordsjøen. Helgolandbukta ligger mellom Dithmarschen og Ostfriesland der elvene Elben og Weser munner ut i Nordsjøen. Den østfrisiske øya Wangerooge regnes som sørgrensa, den nordfrisiske halvøya Eiderstedt regnes som nordgrensa, mens øya Helgoland er grense i nordvest. Største havdybde er 56 meter.

Helgolandbukta er oppkalt etter øya Helgoland, som blei befesta for å beskytte innfarten til handelsbyene Hamburg og Bremen. I første verdenskrig blei to slag utkjempet i bukta, det første i august 1914 og det andre i november 1917.

Deler av bukta tilhører Nationalpark Niedersächsisches Wattenmeer, Nationalpark Hamburgisches Wattenmeer og Nationalpark Schleswig-Holsteinisches Wattenmeer.

Referanser
----------

1. ↑  «www.segeln-wissen.de». Arkivert fra originalen 4. mars 2020. Besøkt 9. desember 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Heligoland Bight – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |