recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jurodidae** er en liten familie av biller der alle utenom én av artene er utdødde. Den eneste kjente nålevende arten, *Sikhotealinia zhiltsovae*, ble beskrevet fra Sikhote-Alin-fjellene i Øst-Sibir i 1996. Jurodidae tilhører gruppen Archostemata, som i dag er meget artsfattig, men som omfatter de fleste av de eldste kjente bille-fossilene. *Sikhotealinia zhiltsovae* er meget sjelden og er foreløpig bare funnet i et eneste eksemplar (holotypen, som arten ble beskrevet utfra).

Utseende
--------

Små til middelsstore (3,5 - 7 millimeter), brunlige, fint hårete biller. Hodet har store, utstående fasettøyne og tre punktøyne (ocelli) i pannen. Kjevene er forholdsvis store og framoverrettede. Antennene er trådformede til spoleformede, så lange som hode og pronotum eller kortere. Pronotum er forholdsvis lite, knapt bredere enn hodet, bredest foran midten, ofte med lengdefurer. Forhoftene er sammenstøtende, beina nokså tynne. Dekkvingene har er mye bredere enn pronotum, med markerte "skuldre", bredest bak midten, med punktrader, men ikke rader av firkantede celler som hos mange andre primitive biller.

Historie
--------

Gruppen er kjent fra fossiler tilbake til jura-tiden, 160 millioner år før nåtid. Den er bare funnet i Kina og det østlige Sibir. Det er interessant at den eneste kjente nålevende arten også lever i dette området. Familien har antagelig alltid vært sjelden og det er ikke kjent noe spor av den på de 145 millioner år som ligger mellom den yngste av de fossile artene og den nålevende arten.

Systematisk inndeling
---------------------

Denne familien har trekk både fra underordenene Protocoleoptera, Archostemata og Adephaga, men nyere fylogenetiske undersøkelser (Yan m.fl. 2014) støtter en plassering i Archostemata.

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Archostemata
		- Familien **Jurodidae** Ponomarenko, 1985
			* Slekten *Jurodes* Ponomarenko, 1985
				+ *Jurodes daohugouensis* Yan, Wang, Ponomarenko & Zhang, 2014
				+ *Jurodes ignoramus* Ponomarenko, 1985
				+ *Jurodes minor* Ponomarenko, 1990
				+ *Jurodes pygmaeus* Yan, Wang, Ponomarenko & Zhang, 2014
			* Slekten *Sikhotealinia* Lafer, 1996
				+ *Sikhotealinia zhiltsovae* Lafer, 1996

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Jurodidae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Jurodidae* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Jurodidae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Jurodidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* E.V. Yan, B. Wang, A.G. Ponomarenko og H. Zhang (2014) The most mysterious beetles: Jurassic Jurodidae (Insecta: Coleoptera) from China. *Gondwana Research* 25: 214-225
* Tegning av *Sikhotealinia zhiltsovi*:
* Most mysterious representative of beetles – Sikhotealinia zhiltzovae Lafer, 1996

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Jushjelpa i Midt-Norge** er et av landets fem studentdrevne rettshjelpstiltak. Tiltaket blir drevet av viderekomne juridiske studenter. Organisasjonen yter gratis juridisk rådgivning og kan bistå med representasjon i forliksråd og andre tvisteløsningsnevnder. Ved godkjennelse fra vedkommende tingrett, kan Jushjelpa i Midt-Norge også representere klienter i tingrettene. Rettshjelpstiltaket holder til på Kalvskinnet i Trondheim.

Historikk
---------

Jushjelpa i Midt-Norge, daværende Student JusHjelpa, ble etablert i 1991. Tiltaket ble igangsatt ved hjelp av studentsamskipnaden i Trondheim etter initiativ fra jusstudentene. I den første tiden var det fem studenter som jobbet hos Student JusHjelpa. I løpet av det første året ble det behandlet 28 saker. Siden den gang har rettshjelpstiltaket hatt en utvikling på alle områder. Det har stadig tatt på seg flere og flere saker, noe som videre har medfulgt en økning i antall medarbeidere. I 1997 utvidet Jushjelpa i Midt-Norge tilbudet til også å omfatte ikke-studenter, og idag tilbyr tiltaket gratis juridisk rådgivning til hele befolkningen, men først og fremst i Midt-Norge. I 2013 behandlet Jushjelpa 2 734 sakshenvendelser.

Referanser
----------

1. ↑  Årsrapport[*død lenke*]

Se også
-------

* Fri rettshjelp
* JURK
* Juss-Buss
* Jussformidlingen
* Jusshjelpa i Nord-Norge
Ordenstegn for storkors av Rio Branco-ordenen
**Rio Branco-ordenen** (portugisisk: *Ordem de Rio Branco*) er en brasiliansk orden innstiftet i 1953. Den tildeles for diplomatisk innsats.

Bakgrunn
--------

Ordenen ble innstiftet 5. februar 1953 av president João Goulart til belønning av personer som har ytt en fortjenstfull innsats for landet. Ordenen er oppkalt etter José Maria da Silva Paranhos Júnior, baron av Rio Branco, (1845–1912), som regnes som grunnleggeren av Brasils utenrikstjeneste. Ordenen er delt i to avdelinger, én for aktive medlemmer innen diplomatiet, og én for tilleggsmedlemmer.

Rio Branco-ordenen rangerer som nummer seks i Brasils ordensvesen. Brasils president er ordenens stormester, mens utenriksministeren er ordenskansler.

Inndeling
---------

Rio Branco-ordenen er inndelt i fem grader:

* storkors (*Grã-Cruz*)
* storoffiser (*Grande Oficial*)
* kommandør (*Comendador*)
* offiser (*Oficial*)
* ridder (*Cavaleiro*)

En medalje er tilknyttet ordenen.


| båndstriper |
| --- |
| storkors | storoffiser | kommandør | offiser | ridder | medalje |
|

Insignier
---------

Ordenstegn for ridder
Ordenstegnet for Rio Branco-ordenen består av et hvitemaljert malteserkors. Midtmedaljongen viser en globus i gull med den vestlige halvkule avbildet. Medaljongen er omgitt av en blå bord med innskriften «UBIQUE PATRIAE MEMOR» (*overalt oppmerksom på fedrelandet*). Reversen bærer årstallene «1845» og «1912», baron Rio Brancos fødsels- og dødsår. Ordenstegnet er likt for alle grader, men er opphengt i bånd av forskjellig utforming.

Ordensbåndet er mørk blått med hvite kantstriper.

Ordenstjernen er i gull for storkors og i sølv for storoffiserer. Den har åtte grupper av stråler. Ordenskorset er plassert i midten av stjernen.

Tildeling
---------

Det er satt begrensninger på antallet aktive medlemmer i de fire nederste gradene, men ikke på antallet tilleggsmedlemmer. Det kan til enhver tid være 60 storoffiserer, 50 offiserer og 30 riddere. Antallet ordinære medlemmer i storkorsgraden er ubegrenset. Den som utnevnes til ordenen må være minimum 25 år gammel.

Nye medlemmer innsettes årlig den 27. april, baron Rio Brancos fødselsdag og diplomatiets dag i Brasil.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  «Brazil» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage & Gentry, 2006, s. 905–906.
2. 1 2 3 4  «Ordem de Rio Branco», Ministério das Relações Exteriores. Lest 22. november 2015.
3. 1 2  Robert L. Ross og Alan M. Stahl: *From a Thankful Nation: Latin American Medals & Orders in the Robert L. Ross Collection, Princeton University*, Princeton: Princeton University Library, 2014, s. 168–171.
4. 1 2  «Ordem de Rio Branco» Arkivert 22. desember 2011 hos Wayback Machine. Banco Central do Brasil. Lest 22. november 2015.
5. ↑  «Regulamento da Ordem de Rio Branco», Ministério das Relações Exteriores. Lest 22. november 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Medalhas Militares do Brasil, nettsted om brasilianske ordener og medaljer
**Floridalønn** (*Acer floridanum*, tidligere *Acer barbatum*) er en nordamerikansk art i lønneslekten. Den er nært beslektet med sukkerlønn og regnes ofte som underarten *Acer saccharum* subsp. *floridanum*.

Den er mindre enn sukkerlønn. Bladene er sølvhårete på undersiden, og de er mindre og dypere innskåret, ikke ulik den europeiske arten naverlønn. Samaraene er mindre, og barken er hvitere.

Utbredelsen er usammenhengende i Sørstatene fra sørøstlige Virginia sørvestover gjennom Nord- og Sør-Carolina og Georgia til nordvestlige Florida. Den finnes videre vestover gjennom Alabama, Mississippi og Louisiana til østlige Texas, og nordover gjennom Arkansas til østlige Oklahoma. Isolerte bestander forekommer langs Floridas golfkyst og ett sted i sentrale Oklahoma.

Floridalønn vokser på næringsrik jord sammen med ambratre, pileik, rødlønn, tulipantre, ask, vasseik, *Celtis laevigata*, alm, blomsterkornell, amerikaagnbøk, virginiaeiner, rød morbær, rødeik, svinehickory, *Tilia caroliniana*, *Sabal palmetto* og virakfuru.

Litteratur
----------

* E.R Jones jr. «Florida Maple». *Silvics of North America*. Besøkt 31. mai 2019.
* «Southern Sugar Maple (*Acer floridanum*)». Carolina Nature. Besøkt 31. mai 2019.
* D.B. Ward (2004). «*Acer floridanum*: the correct scientific name of the Florida maple». *Castanea*. 69 (3): 230–233. ISSN 1938-4386. JSTOR 4034261.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Floridalønn* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Floridalønn* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Floridalønn* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Floridalønn* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Acer floridanum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Acer floridanum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Floridocassis*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

En nokså liten, avlangt oval, halvblank, brungul (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille. Antennene er trådformede og middels lange. Denne arten har en noe smalere, mer "normal" kroppsform enn de fleste andre Cassidini. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe framskytende. Dekkvingenes opphøyde midtparti har kraftige punktrader.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Arten kan finnes på planter i vindelfamilien.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Cuba og i det sørøstlige USA.

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Floridocassis*** Spaeth *in* Hincks, 1952
							+ *Floridocassis repudiata* (Suffrian, 1868)

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* *Floridocassis* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Floridocassis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Floridocassis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Floridocassis* hos ITIS Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Torill Ravnaas** (født 17. mars 1948 på Fevik) er en norsk sanger og Marlene Dietrich-imitator.

Norsk karriere
--------------

17 år gammel debuterte Ravnaas på Triola med singleplaten *Jeg vil dra min venn*. Hun hadde en kraftig Broadway-klingende «belter»-stemme. Den høres først på singleplaten *Ennu en dag»/«Jeg gir deg alt* samt på hennes norske versjon av Harold Arlens «Over the Rainbow», «Over regnbuen» (Triola TN 414). Alf Prøysen laget teksten til Wenche Myhre for Oslo Nye Teaters oppsetning av Trollmannen fra Oz. B-siden var «Jeg går fra deg, min venn».

I norsk Melodi Grand Prix 1967 fremførte hun vinnersangen «Dukkemann» (Melodi: Tor Hultin, tekst: Ola B. Johannessen) med lite orkester. Kirsti Sparboe fremførte den med stort orkester i den norske finalen og sang den i den internasjonale finalen.

I slutten av 1960-årene og frem til «På et tog i Tennessee»/«Vår jord går rundt» (1970) spilte hun inn noen få singler. I 1973 medvirket hun dessuten blant annet sammen med Stein Ingebrigtsen på albumet *Sommershow*.

Karriere i USA
--------------

Sidten midten av 1970-årene har Ravnaas primært vært virksom i USA, hvor hun har spilt roller i TV-filmer samt i ulike sceneshow, blant annet i Las Vegas. I 1978 spilte hun inn musikkalbumet *Torill* i USA. En birolle, hvor hun gestaltet Marlene Dietrich i en TV-film, inspirerte henne til å lage onewoman-showet *Marlene*. Det ble første gang oppført i 1993 og har blitt prisbelønnet.

Diskografi
----------

### Solo

* *Torill* (1978)

### Diverse artister-album

* *Sommershow* (1973)

Kilder
------

* Ballade/MIC artikkel. Torill Ravnaas[*død lenke*]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Åse Kleveland/Grynet Molvigmed «Intet er nytt under solen»** | **Vinner av Melodi Grand Prix**(1967) | Etterfølger:**Odd Børre/Kirsti Sparboe med «Jeg har aldri vært så glad i noen som deg»** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**Torill Rolstad Larsen** (født 31. august 1953) var ordfører i Arendal fra 2003 til 2011, og kommunens første kvinnelige ordfører. 

Hun har tidligere vært rektor ved Sandum skole på Tromøy.

Rolstad Larsen representerte Arbeiderpartiet, har vært medlem av Arendal bystyre siden 1995. Hun ble valgt til ordfører i en flertallsposisjon der Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, SV, Senterpartiet og Venstre samarbeider, og der KrF fikk varaordføreren. Larsen fikk gjentatt tillit fra velgerne i kommunevalget 2007, og fortsatt som ordfører i ny periode. Flertallsposisjonen er uten SV, som ble presset ut av et sterkere sentrum.

Hun gikk på et politisk nederlag da reguleringsplanen om utbygging av blokker i Barbu ble nedstemt i bystyret i april 2010. Partiet var delt og hun klarte ikke å samle sine egne. Hun gikk ut i lokalavisen *Agderposten* august samme år og meldte at hun ikke ville ta gjenvalg på Arbeiderpartiets liste ved valget neste høst. Hun ble i oktober 2010 vraket som fylkesordførerkandidat av representantskapsmøtet i sitt eget lokalparti, mot hennes vilje.

18. mars 2011 melde hun seg ut av Arbeiderpartiet, mens hun fremdeles var ordfører i Arendal. Dette var på grunn av press i eget parti etter at hun først hadde sagt seg villig til å stille som listetopp på fylkeslista til Demokratene i Aust-Agder. Arbeiderpartiets partisekretær Raymond Johansen ba Rolstad Larsen om å trekke seg, for å unngå eksklusjon. Hun meldte seg så inn i Senterpartiet i april samme år, for å bli slettet fra listen til Demokratene. Etter kommunevalget 12. september meldte hun seg ut av Senterpartiet.

Se også
-------

* Liste over ordførere i Arendal

Referanser
----------

1. ↑  Agderposten - Ordføreren vil ikke mer
2. ↑  Agderposten - Sjokkert over vrakingen[*død lenke*]
3. ↑  Agderposten – Meldte seg ut av Arbeiderpartiet
4. ↑  Agderposten – Hun skal ut av partiet
5. ↑  Agderposten – Ordføreren inn og ut av Sp

Eksterne lenker
---------------

* Arendal Arbeiderparti


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Alf Eivind Ljøstad** | **Ordførere i Arendal**(2004–2011) | Etterfølger:**Einar Halvorsen** |
Bagrations våpenskjold
**Bagrationi** (georgisk: ბაგრატიონი, *Bagrationi*) er en gammel fyrstefamilie i Georgia. 

Også i Georgia hersket konger av bagratidernes slekt fra minst år 787 og framover. Den georgiske familien regnes tradisjonelt fra 500-tallet. Gjennom flere sidegrener av slekten klarte slekten å holde seg ved makten fram til 1801 da Giorgi XII av Georgia avsto landet til Russland. Fra disse nedstammer den russiske fyrsteslekten Bagration. Et velkjent medlem av denne slekten er den russiske generalen Pjotr Ivanovitsj Bagration.

Legendarisk historie
--------------------

I henhold til slektens familielegende, nedskrevet av georgiske krønikeskriveren Sumbat Davitis-Dze fra 1000-tallet, og utvidet langt senere av prins Vakhushti Bagrationi (1696–1757) med kronologisk data, skal stamfaren til dynastiet ha sporet deres avstamning fra den bibelske kong David av Israel fra rundt 1000-tallet f.Kr. (det samme hevdet Jesus Kristus). De skal ha kommet fra Midtøsten en gang rundt 530 e.Kr. Tradisjonen vil ha det til at syv brødre fra Davids slekt som var flyktninger skal tre av dem ha slått seg ned i Armenia og de andre fire i Kartli (en betydelig region i Georgia) hvor de hver for seg giftet seg med lokale herskerfamilier og skaffet seg landområder i arvelig eie.

Referanser
----------

1. ↑  Sumbat Davitis-Dze: *The Life and Tale of the Bagratids* (ცხოვრებაჲ და უწყებაჲ ბაგრატონიანთა ჩუენ ქართველთა მეფეთასა), se Suny (1994), s. 349; Rapp (2003), s. 337

Litteratur
----------

* Baddeley, J. F. Gammer M. (2003): *The Russian Conquest of the Caucasus*, Routledge (UK), ISBN 0-7007-0634-8 (Første gang utgitt i 1908; utgivelse i 1999, opptrykk i 2003)
* Lang, D. M. (1957): *The Last Years of the Georgian Monarchy: 1658-1832*, New York: Columbia University Press.
* Rapp, S. H. (2003): *Studies In Medieval Georgian Historiography: Early Texts And Eurasian Contexts*, Peeters Bvba ISBN 90-429-1318-5.
* Suny, R. G. (1994): *The Making of the Georgian Nation*, 2. utg. Indiana University Press, ISBN 0-253-20915-3.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted for det kongelige huset Bagrationi av Georgia
* «The Bagratids per Bichikashvili-Ninidze-Peikrishvili», genealogisk redegjørelse ved *Genealogy.eu*
* «The Bagratids per Prince Toumanoff», genealogisk redegjørelse ved *Royal Ark*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND
 |
**Torill Karina Børnes** (født 27. mai 1967) er en norsk forfatter og tekstforfatter, også engasjert med tegning og maleri.

Børnes kommer fra Sotra utenfor Bergen, og bor i Fana med mann og barn. 

Hun er utdannet tekstforfatter fra Westerdals. I tillegg til å skrive har hun blant annet vært avistegner og hatt egne maleriutstillinger. 

Hennes første romanserie, *Spinnesteinens løfte*, er inspirert av en kjent historie langs kysten av Vest-Norge. 24. juli 2017 utkom romanserien *MoriId*. Denne henter inspirasjon fra norsk kystmiljø.

Hun har også bidratt med noveller til bøkene *Sommerstemning* og *Julestemning* for Cappelen Damm forlag.

Referanser
----------

1. ↑  «Sommerstemning av Yvonne Andersen (Heftet) | Cappelen Damm forlag». *www.cappelendamm.no* **(norsk)**. Besøkt 31. juli 2017.
2. ↑  «Julens barmhjertige engel av Torill Karina Børnes (Nedlastbar lydbok) | Cappelen Damm forlag». *www.cappelendamm.no* **(norsk)**. Besøkt 31. juli 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**«Mutterlein»** er en populær tysk sang med melodi og tekst av Gerhard Winkler og Fred Rauch. «Answer Me, My Love» er den engelske tittelen. Den engelske teksten var skrevet av Carl Sigman.

Sigman skrev den først som en religiøs sang (med *Answer me, Lord above* i første linje) som et spørsmål til Gud om hvorfor sangeren hadde mistet sin kjæreste. 

«Answer Me, My Love» ble en nummer én-slager på den britiske listen med Frankie Laine og David Whitfield i november 1953. Det var første gang i den britiske listehistorien at to versjoner av samme sang lå på toppen.

BBC forbød sangen på grunn av den «religiøse» teksten. Sigman omskrev den, slik at sangeren henvender seg direkte til sin tapte kjæreste med tittelen «Answer Me, My Love». Whitfield spilte inn sangen på nytt med den nye teksten for å bli spilt på BBC Radio. Begge disse versjonene er utgitt på CD.

Den bestselgende versjonen av sangen ble spilt inn av Nat King Cole i 1954. Den ble utgitt som Capitol 2687. Platen nådde Billboard Best Seller-listen 24. februar 1954 og lå der i nitten uker med nummer seks som høyeste plassering.

I 2000 ble den utgitt av Joni Mitchell på albumet *Both Sides Now*. Den ble fremført på konsert (men ikke spilt inn på plate) av Bob Dylan i begynnelsen av 1990-tallet.

Blant de tallrike artistene som har spilt inn «Answer Me, My Love» på plate er Petula Clark (1968), Crichan & The Gamblers (utgitt på singlen Viking Records 45 VR-301 i 1963), Bing Crosby, Engelbert Humperdinck, Ray Stevens (1968) samt Bryan Ferry.

Norske versjoner
----------------

Knud Pfeiffer har skrevet en dansk tekst som én av de norske bygger på. Edgar Rufus samt Viggo Sandvik og Eldar Vågan har skrevet norske tekster. Pfeiffers versjon heter «Lille mor». Rufus' norske versjon bærer tittelen «Ikke gå». Sandviks og Vågans versjon heter «Hør på meg».

### Innspillinger

| År | Sangtittel | Albumtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 195 | «Lille mor» |  | Jens Book-Jenssen Sy-We-La Kvintetten | Knud Pfeiffer | 78-plate | Musica A 8972 |
| 1953 | «Lille mor» |  | John Weyer Larsen, sang, Leif Nielsen, hammondorgel med rytme | Knud Pfeiffer | 78-plate | HMV A.L. 3267 |
| 1967 | «Ikke gå» |  | Toril Støa | Edgar Rufus | Single | Nor-Disc NOR 159 |
| 1992 | «Hør på meg» |  | Vazelina Bilopphøggers | Viggo Sandvik, Eldar Vågan | CD-single | Slagerfabrikken SSCD 16 |
| 1992 | «Hør på meg» | *11 år uten kvinnfolk* | Vazelina Bilopphøggers | Viggo Sandvik, Eldar Vågan | LP | Slagerfabrikken/Opal SLP 99012 |
|  |  |  |  |  | CD | Slagerfabrikken/Opal SCD 99012 |

Referanser
----------

1. ↑  The Times Online 6. august 2008. *The music the BBC banned*
2. ↑  Whitburn, Joel (1973): *Top Pop Records 1940–1955*. Record Research
3. ↑  Diskografier og annet go'-stoff for samlere[*død lenke*]
4. ↑  Se plateetiketten
5. ↑  Se plateetiketten
6. ↑  Se plateetiketten
7. ↑  Diskografier og annet go'-stoff for samlere
8. ↑  diskografier og annet go'-stoff for samlere
***Siste sjanse*** (original tysk tittel: *Die letzte Chance*) er en sveitsisk film fra 1945 regissert av Leopold Lindtberg.

Filmen ble vist på Filmfestivalen i Cannes i 1945, hvor den vant Gullpalmen

Handling
--------

I 1943 har de allierte styrkene gått i land i det sørlige Italia, så allierte krigsfanger blir fraktet nordover med tog. Når toget blir bombet fra luften om natten, kommer noen av fangene seg unna. Den britiske løytnant Halliday og den amerikanske sersjant Braddock møter hverandre i mørket, og de slår seg sammen for å nå den sveitsiske grensen. Etter hvert blir de ledere for en multi-nasjonal gruppe flyktninger. Dagen etter får de skyss med en vogn som frakter sekker med hvete.

Sjåføren klarer å snakke en gruppe italienske soldater fra å inspisere lasten hans, før han slipper passasjerene løs på landsbygda. Etter hvert reiser de til fjells, hvor de møter en gruppe partisaner. Men de blir snart drevet tilbake, på grunn av en snøstorm. Samtidig får de høre en radio-sending som kunngjør at Benito Mussolini, den avsatte italienske fascist-lederen, nylig har blitt frigjort av tyske soldater.

Skuespillere
------------

* Ewart G. Morrison som major Telford
* John Hoy som løytnant John Halliday
* Ray Reagan som sersjant Jim Braddock
* Luisa Rossi som Tonina
* Odeardo Mosini som gjestgiver
* Giuseppe Galeati som en transportør
* Romano Calò som en pastor
* Leopold Biberti som en løytnant fra Sveits
* Therese Giehse som Frau Wittels
* Robert Schwarz som Bernard.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Siste sjanse* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Siste sjanse* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Siste sjanse* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Siste sjanse* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Siste sjanse* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Siste sjanse* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Siste sjanse* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Siste sjanse* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
Kart over slaget ved Eylau i 1807
**Bagrationovsk** (russisk: Багратионовск, tysk: Preußisch Eylau, litauisk: Yluva eller Prūsų Ylava, polsk: Pruska Iława eller Iławka) er en liten by i det nåværende Kaliningrad oblast i Russland, rundt 37 kilometer sør for Kaliningrad. Byen ligger rett ved grensen til Polen og har 6 409 innbyggere (2016). Byen het **Eylau** fram til 1946. 

Den tyske orden bygde i 1325 ett slott på dette stedet, og byen som vokste opp rundt dette ble kalt Eylau.

Da Den tyske orden ble sekularisert i 1525, ble byen en del av hertugdømmet Preussen og fikk byrettigheter i 1585. Senere ble området arvet av Hohenzollerne og ble en del av markgreveskapet Brandenburg i 1618. Byen ble en del av Kongeriket Preussen i 1701 og administrert som en del av provinsen Øst-Preussen fra 1773. Under den Preussen-ledete tyske samlingen i 1871 ble området en del av Det tyske riket.

Det blodige slaget ved Eylau sto her 7.-8. februar 1807 mellom Napoleons La grande armée og de russiske styrkene under kommando av Levin August von Bennigsen. 

Under avslutning av andre verdenskrig rykket Den røde armé inn i byen våren 1945 og den tyske befolkningen som ikke allerede hadde flyktet ble fordrevet vestover. Byen ble omdøpt til dagens navn i 1946 til minne om den russiske generalen Pjotr Ivanovitsj Bagration som hadde deltatt i slaget ved Eylau.

Demografi
---------

Befolkningsutvikling:

| År | Folketall | Kilde |
| --- | --- | --- |
| 1959 | 4 438 | Folketelling 1959 |
| 1970 | 5 563 | Folketelling 1970 |
| 1979 | 6 049 | Folketelling 1979 |
| 1989 | 6 728 | Folketelling 1989 |
| 2002 | 7 216 | Folketelling 2002 |
| 2010 | 6 400 | Folketelling 2010 |

Referanser
----------

1. ↑  Folketellingen 2010 for Russland: Volum 1. Befolkning og befolkningsfordeling Arkivert 15. mars 2013 hos Wayback Machine. Del 11: Føderale distrikter i Russland, bydeler, kommunale distrikter, urbane og rurale bosetninger, s. 488. Rosstat, besøkt 11. februar 2019

Eksterne lenker
---------------

* (ru) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bagrationovsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Byer i Kaliningrad oblast |
| --- |
| Administrativt senter: Kaliningrad |
| Flagget til Kaliningrad oblast | Bagrationovsk **·** Baltijsk **·** Gurjevsk **·** Gusev **·** Gvardejsk **·** Krasnoznamensk **·** Ladusjkin **·** Mamonovo **·** Neman **·** Nesterov **·** Oziorsk **·** Pionerskij **·** Polessk **·** Pravdinsk **·** Slavsk **·** Sovetsk **·** Svetlogorsk **·** Svetlyj **·** Tsjernjakhovsk **·** Zelenogradsk | Russlands flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
***Siste Hundeslede til Dawson*** (engelsk: *Last Sled to Dawson*) er en Disney-tegneseriehistorie skrevet og tegnet av Don Rosa. Den ble første gang utgitt i Uncle Scrooge Adventures 5, USA, 1988, og kom til Norge (DD nr. 35-38/1990)

Handling
--------

Dette er Don Rosas første historie med karakteren Gyldne Gulda.

Den unge Skrue blir overrasket over å bli fortalt at hans siste innskudd av gullmalm i banken i Whitehorse i Yukon har økt beholdningen hans til $1 million. I troen på at det er mer penger enn han noen gang vil trenge, bestemmer Skrue seg for å legge ned skjerpet sitt i Sølvstrømmen, men han vet ikke hva han skal gjøre med livet sitt videre. Utenfor banken snakker han med en annen gullgraver, Konrad Kvakk, som har uttømt skjerpet sitt, men ikke har råd til å reise hjem. Skrue tilbyr å kjøpe sitt nye bekjentskaps familieeiendom i den (fiktive) amerikanske delstaten Calisota, i troen på at han vil slå seg til ro.

Etter å ha kjøpt opp land fra Konrad Kvakk, pakker Skrue en slede av forsyninger, og gir bud farvel til Sølvstrømmen for alltid, han planlegger å ... gjøre noe (eller møte noen) i Dawson og deretter slå seg ned for godt. 

Etter å ha lastet sine mest verdsatte eiendeler på hundesleden sin, begynner Skrue en reise over land til Dawson City. Slått av landskapets skjønnhet deklamerer han siste strofe av Robert W. Services "The Spell of the Yukon", men innser at han har mistet sporet og vandret inn på en isbre. En sprekk åpner seg, fanger sleden hans og tvinger ham til å skjære løs hundene sine. Ute av stand til å hente sleden, setter han geværet inn i sprekken, i håp om å komme tilbake etter sleden senere. Forfulgt av en flokk ulver faller han ned fra en klippe og krasjer gjennom taket på Sleipe-Simons gamblingflåte.

Etter å ha mistet sleden og forsyninger (og nesten livet) i snøstormen på isbreen, blir Skrue overbevist om at han er på feil spor. Motløs over tapet av sleden, bestemmer han seg for at lykken surnet så snart han bestemte seg for å trekke seg fra arbeidet og slå seg ned, og bestemmer seg for å fortsette å jobbe og samle enda større rikdom. Han gir opp sin plan om å slå seg ned, kjøper Whitehorse Bank og begynner sitt liv som en forretningsmann, fra nå av bestemt på å ikke gi sitt hjerte til annet enn penger.
**Mutasjon P681R** er en virusmutasjon som uttrykker en endring fra prolin (P) til arginin (R) i aminosyres posisjon 681.

Prolin tilhører de nøytrale, hydrofobe aminosyrene. Den er ikke regnet som en essensiell aminosyre, da menneskekroppen er i stand til å syntetisere den på egen hånd. Det som i covid-19-sammenheng er en problemstilling er at små aminosyreendringer kan påvirke immunforsvarets noen ganger negativt. 

*Indian SARS-CoV-2 Genomics Consortium* (INSACOG) fant i 2021 at den koronvirusvariant som alment omtales som den indiske koronavarianten (B.1.617), i tillegg til de to mutasjoner E484Q og L452R, også har en tredje signifikant mutasjon, P681R. Alle de tre bekymringsverdige mutasjonene er i piggproteinet, den operative del av koronaviruset som binder til kroppens reseptorceller. P681R kan, ifølge William A. Haseltine, øke smittespredende evne på cellenivå (*boost cell-level infectivity*).

Referanser
----------

1. ↑  «"What Mutations of SARS-CoV-2 are Causing Concern?"]». *News Medical Lifesciences*. 15. januar 2021. Besøkt 16. januar 2021.
2. ↑  «Coronavirus | Indian 'double mutant' strain named B.1.617». *The Hindu* **(engelsk)**. 8. april 2021.
3. ↑  Haseltine, William. «An Indian SARS-CoV-2 Variant Lands In California. More Danger Ahead?». *Forbes* **(engelsk)**.  - «by facilitating cleavage of the S precursor protein to the active S1/S2 configuration»
**Florida Championship Wrestling** (**FCW**) er et profesjonelt amerikansk wrestlingforbund. FCW er basert på Championship Wrestling fra Florida som opererte fra 1961 til 1987.
FCW er WWEs offisielle utviklingsterritorium hvor kommende brytere blir trent og eventuelt bli tatt opp til WWE hovedprogram Raw, Smackdown eller EcW.

Wrestlingforbundet i nåværende form ble starta av eier Steve Kiern i 2007 for å være WWE's andre utviklings territorium bak Ohio Valley Wrestliing (OVW) etter WWE ikke lenger var i samarbeid med den Georgia-baserte Deep South Wrestling in tidlig 2007.
FCW blei den eneste utviklingsterritoriumet i tidlig 2008 når WWE kutta sitt forhold til Ohio Valley Wrestling (OVW).

Flere av WWEs stjerner har kommet fra FCW som Ted Dibiase Jr, Tyson Kidd, Evan Bourne og Jack Swagger.

FCW holder show hver tirsdag i Bourbon Street nattklubben, samt andre shows på andre dager i andre arenaer rundt Sentral Florida området. FCWs tv-show debuterte på Bright House Sports Network 5. oktober 2008 og kan bli sett hver søndag.

Champions
---------

| Tittel | Navn | Dato |
| --- | --- | --- |
| FCW Florida Heavyweight Championship | Luck Cannon | Unknown|- | FCW Florida Tag Team Championship | Damien Sandow og Titus O'Neil | Unknown |
|

Ikke lenger brukte belter
-------------------------

| Tittel | Navn | Dato | Notat |
| --- | --- | --- | --- |
| FCW Southern Heavyweight Championship | Jake Hager | 22. mars 2008 | unifisert med FCW Florida Heavyweight Championship |

Fribrytere
----------

* Abraham Washington
* Brett DiBiase
* Byron Saxton- Kommentator / Bryter
* Dusty Rhodes- Kommentator / Trener
* Johnny Curtis
* Norman Smiley- Trener
* Trent Beretta
* Wes Brisco
* Lucky Cannon
* Hunico
**Structurae** er en database tilgjengelig på Internett, med beskrivelser av byggverk og strukturer slik som broer, skyskrapere, tårn og demninger. I tillegg inneholder databasen informasjon om selskaper og personer involvert i å planlegge eller bygge disse strukturene. Navnet *Structurae* er basert på det latinske ordet *strūctūra*, som beskriver både handlingen å konstruere, og resultatet av denne handlingen.

Structurae støttes av hundrevis av frivillige som bidrar med data, informasjon og bilder. De fleste oppføringene refererer fra spesialiserte journaler og andre kilder. Grunnleggeren, Nicolas Janberg, er en bro-ingeniør som bestemte seg for å lage databasen da han underviste ved Princeton University. Structurae var basert på arkitektur-databasen archINFORM, som regnes som et pionerprosjekt innen katalogisering av bygningsdata på Internett.

Structurae-databasen og dens nettside er tilgjengelig på tre språk – engelsk, fransk og tysk. Prosjektet finansieres gjennom reklame på nettsiden, sponsorer og salg av oppføringer for bedrifter. Nettstedet består av over 100 000 individuelle sider programmert i ColdFusion, og det bruker en MySQL-database.

Referanser
----------

1. ↑  Structurae: Internasjonal database og galleri om strukturer
2. ↑  Beskrivelse i Library of Congress

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Parikrisen** er betegnelsen på årene etter 1. verdenskrig. Under første verdenskrig hadde mange land tatt opp lån hos andre stater, og gjeldsbyrder internt i de europeiske landene hadde blitt forrykket. Også Norge hadde tatt opp lån under krigen, og når disse skulle tilbakebetales hadde de valutaene man opptok lånene i, endret verdi i forhold til hverandre. Valutaene hadde svekket seg i forhold til gull, og tilbakebetaling av utenlandsgjeld etter tidens nye valutaverdier ville innebære at man ikke «gjorde opp for seg».

For den norske sentralbanksjefen Nicolai Rygg ble det en æressak å betale tilbake lånet og han førte en stram penge-, rente- og kredittpolitikk for å få kronen tilbake til den verdien den hadde før verdenskrigen. Hans mantra overfor presse og politikere var at «vi skal betale det vi skylder».

Resultatet av paripolitikken ble høye realrenter og færre investeringer og lånene ble tyngre å betale. I tillegg ble det problemer med lønnsoppgjør fordi arbeidsgivere måtte senke lønningene til arbeidstakerne hvis bedriften fremdeles skulle være konkurransedyktig. Resultatet ble en langvarig, seig nedgangskonjunktur som i ettertid har blitt kalt parikrisen.
**Herbert McCabe** (født 2. august 1928 i Middlesbrough i England, død 2001) var en engelsk filosof og katolsk prest tilknyttet dominikanerordenen. Han trådte inn i ordenen i 1949 og ble en ledende ekspert på Thomas Aquinas' teologi. Han var også redaktør av tidsskriftet *New Blackfriars*.

Han ble mest kjent for sine radikale politiske standpunkter og for sin kritikk av sin egen kirke. Han ble ansett som en ledende eksponent for den sosiale radikalisme som bredte om seg i en del katolske kretser i 1960-årene og fremover etter det annet Vatikankonsil. Han kombinerte sin forståelse av Thomas Aquinas og av Wittgenstein med et sosialistisk politisk standpunkt influert av marxismen.

Bøker
-----

* *The New Creation*, om sakramentene, 1964
* *Law, Love and Language*, om etikk, 1968
* *The Teaching of the Catholic Church*, en kort katekisme, 1986
* *God Matters*, en samling av artikler, 1987.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Obituary, *The Telegraph*
* Obituary Arkivert 21. august 2011 hos Wayback Machine. *The Independent*

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Bowmans membran** (**Bowmans hinne**, **anterior elastic lamina**, engelsk: *Bowman's membrane*) er en tynn hinne i øyet. Denne er plassert mellom øyets ytterste lag, epitel og stroma i cornea (hornhinnen).

Det består av sterke kollagene fibre og bidrar til at hornhinnen holder sin form. Dersom Bowmans membran er skadet vil det normalt frembringe arrdannelse og synsforstyrrelser.

På voksne er denne hinnen 8-12 μm tykk.

Bowmans hinne er fraværende hos katter, hunder og andre rovdyr.

Bowmans membran har sitt navn etter William Bowman (1816–1892), en britisk lege, spesialist i anatomi og øyelidelser, som oppdaget denne hinnen.

Se også
-------

* Refraktiv kirurgi
* Descemets membran

Referanser
----------

1. ↑  Hogan MJ, Alvarado JA, Weddell E: Histology of the Human Eye. Philadelphia: WB Saunders, 1971
2. ↑  Merindano MD; Costa J; Canals M; Potau JM, and Ruano D. "A comparative study of Bowman's layer in some mammals: Relationships with other constituent corneal structures." Arkivert 8. mars 2008 hos Wayback Machine. *European Journal of Anatomy.* Volume 6, Number 3, December 2002.

Eksterne lenker
---------------

* Tverrsnitt av cornea fra Boston University
* Tverrsnitt av cornea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Olga Olsen** (født 1889 i Jevnaker, død 1915 i Hønefoss) var en norsk salmedikter. 

Hun vokste opp i en familie sammen med sine ni søsken. Hennes far var meget musikalsk, og dette preget familielivet.

Olga Olsen deltok sammen med flere venninner i arbeid for Tsjili-misjonen. Mot slutten av 1911 kom denne gruppen i kontakt med Elias Aslaksen. Flere av disse sluttet seg da til trosfellesskapet som hadde oppstått rundt Johan Oscar Smith og som har utviklet seg til det som i dag kalles Brunstad Christian Church. Olsen ble blant de første i bevegelsen til å forfatte egne sanger og salmer. Hun skrev til sammen 20 sanger i perioden 1912 til 1915 som i dag inngår i menighetens sangbok *Herrens Veier*. Også hennes venninner fra Tsjili-misjonen Gjertrud Wehme, Else Eriksen og Hanna Eriksen har forfattet sanger i sangboken.

Hun døde 26 år gammel av tuberkulose.

Se også
-------

* Tsjili (magasin)

Referanser
----------

1. ↑  Bratli, Kjell Arne (1998). *En Herrens kriger*. Skjulte skatters forlag. s. 76. ISBN 8291305412.
2. ↑  *Herrens Veier*. Skjulte skatters forlag. 1960.
**«Everything Is Beautiful»** er en amerikansk sang med melodi og tekst av Ray Stevens. Den ble spilt inn på single av ham i 1970.

Den har funnes på mange av hans albumer, innfattet ett som er oppkalt etter denne sangen. Sangen har blitt en popstandard og er vanlig i religiøse opptredener.

Barna, som synger refrenget, åpner sangen med to linjer fra hymnen «Jesus Loves the Little Children». De var fra One Hill Elementary School i Nashville, Tennessee. Gruppen innbefattet Stevens to døtre. Den minste av dem gikk i barnehage. Sangeren arrangerte og tok opp den improviserte sessionen på lydbånd selv for inkludering i sangen.

Sangen var et stort avvik for Stevens, fordi «Everything Is Beautiful» er en mer alvorlig og åndelig låt, ulik noen av hans tidligere innspillinger («Guitarzan» og «Ahab the Arab») og senere innspillinger («The Streak»), som var mer i stilen til komedie/novelty-sanger

Norsk versjon
-------------

Arne Riis har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Allting er vidunderlig». Bjørn Nordvang (eks-Vanguards) har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Continental CPN 1022 i 1970.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ray Stevens | USAs flagg Billboard Easty Listening-listen | # | # 1 i 3 uker | 1970 |
| Ray Stevens | USAs flagg Billboard Hot Country Singles-listen | # 39 |  | 1970 |
| Ray Stevens | USAs flagg Billboard Hot 100-listen | # 1 | # 1 i 2 uker | 1970 |

Priser
------

Sangen var ansvarlig for to priser under Grammy-utdelingen i 1971: Grammy Award for Best Male Pop Vocal Performance til Ray Stevens og Grammy Award for Best Sacred Performance (Musical) til Jake Hess.

Referanser
----------

1. 1 2  Everything Is Beautiful by Ray Stevens Songfacts
2. ↑  Se plateetiketten
3. 1 2 3  allmusic ((( Ray Stevens > Charts & Awards > Billboard Singles )))
Minnetavle i Bernauer Straße: «Tilegnet offeret for skammens mur Olga Segler, † 26.9.1961»
**Olga Segler** (født 31. juli 1881 i Prischt i Ukraina, død 26. september 1961 i Berlin) var et av de første ofrene for Berlinmuren og trolig også det eldste offeret som er kjent ved navn. Hun var 80 år da hun døde.

Olga Segler bodde i Bernauer Straße 34. Huset lå i Øst-Berlin, mens fortauet foran lå i Vest-Berlin. På grunn av denne beliggenheten bestemte kommunistregimet i Øst-Berlin at beboerne skulle kastes ut. Olga Segler ville unngå dette, og heller flykte til datteren i Vest-Berlin.

25. september 1961 hoppet den 80 år gamle kvinnen i et redningsnett som ble satt opp av brannvesenet i Vest-Berlin for å gjøre det mulig for beboerne å flykte. Hun pådro seg ved fallet store indre skader, og døde dagen etter.

Olga Segler ble bisatt på Städtischer Friedhof i bydelen Reinickendorf i Vest-Berlin. Det står en minnetavle på dødsstedet.

Referanser
----------

1. ↑  «List of the 139 victims at the wall 1961-1989: Segler, Olga» **(engelsk/tysk)**. Chronik der Mauer. Arkivert fra originalen 22. august 2016. Besøkt 31. januar 2017.
Strukturen til serotonin
**Serotonin**, 5-hydroxytryptamin, er en signalsubstans/transmittersubstans i noen av nervesystemets synapser. Serotonin syntetiseres i kroppen fra den essensielle aminosyren tryptofan gjennom enzymatiske reaksjoner. 

Man antar at serotonin er viktig for regulering av kroppstemperatur, humør, søvn, oppkast, seksualitet og appetitt. Lave mengder av serotonin kan være årsaken til blant annet klinisk depresjon, migrene, tinnitus, fibromyalgi, bipolar lidelse, tvangslidelser og angstlidelser. Avvik i serotoninsystemet kan også ha en sammenheng med krybbedød hos spedbarn.

Serotonin utnyttes i flere ulike distinkte system i menneskekroppen, blant annet er serotonin både vanlig og viktig for hjernen, tarmsystemet og man har også hentydninger av den i blodsirkulasjonen hvor den blant annet har evnen til å aggregere (starte sammenklumping av) trombocytter ved leging av sår. I sentralnervesystemet forekommer serotonin først og fremst i en rad basale strukturer i hjernebroen (pons) som er lokalisert til den forlengede margen (medulla oblongata). I mange synapser i nervesystemet fungerer serotonin som transmittersubstans. Serotonin tilhører gruppen monoaminer, sammen med dopamin, noradrenalin og adrenalin. Monoaminer er en gruppe signalsubstanser som dannes ved lignende metabolske syntesereaksjoner, gjennom en særskilt dekarboxyleringsreaksjon.

Serotonin finnes i flere medisinske preparater mot depresjon.

Serotonin har fått stor oppmerksomhet takket være teorien om monoamin som påstår at mange typer psykiske lidelser har sin bakgrunn i en forstyrrelse i balansen av signalsubstanser. Nå eksisterer det mange typer legemidler, for eksempel selektiv serotoninreopptakshemmere (SSRI), som på kunstig vis hever nivåene av serotonin i hjernen. I mange tilfeller bedrer eller kurerer dette depresjonen, men at depresjon kun er forårsaket av en ubalanse i serotoninsystemet er en kraftig forenkling, se artikkelen om depresjoner for teorier om dets patogenese.

Se også
-------

* Acetylkolin
* Dimetyltryptamin
* Dopamin
* Endorfiner
* Melatonin
* Noradrenalin
* Synapse

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
***Cinderella Man*** er et amerikansk filmdrama som følger historien til tungvektsmester i boksing, James J. Braddock. Filmen er regissert av Ron Howard, og har Russell Crowe i hovedrollen.

Handling
--------

James J. Braddock er en ire i USA som har måtte gi opp sin lovende boksekarriere etter en serie tap. Han jobber nå med forskjellige strøjobber under den amerikanske depresjonen, mens han stadig drømmer om å bygge opp igjen den gamle karrieren. Etter at en annen bokser melder avbud til en match, får Braddock igjen sjansen. Promotørene tar han ikke seriøst, og ser på han som dødkjøtt, helt til han slår ut bokseren som er ranket som nummer to i verden.   

Braddock fortsetter å vinne, mens han gir håp og inspirasjon til andre som er rammet av depresjonen. Han slår tilslutt ut verdensmester Max Baer, og blir selv tungvektsmester. Navnet på filmen er hentet fra kallenavnet Braddock fikk som bokser.

Roller
------

* Russell Crowe – James J. Braddock
* Renée Zellweger – Mae Braddock
* Paul Giamatti – Joe Gould
* Connor Price – Jay Braddock
* Craig Bierko – Max Baer
* Paddy Considine – Mike Wilson

Mottakelse
----------

Filmen ble godt mottatt blant filmkritikere verden rundt, men skuffet økonomisk. Filmen hadde et budsjett rundt $88 millioner, men klarte bare å spille inn $60 millioner mens den gikk på kino i Nord-Amerika.

Kritikk
-------

Mange boksehistorikere, og Baers etterkommere, har kritisert fremstillingen av Max Baer. I filmen blir han fremstilt som regelrett ond både privat og offentlig, og tar livet av to mennesker i bokseringen. I virkeligheten mente de at Baer ble regnet som en gentleman blant sine kollegaer. Og bare en av hans motstandere, Frankie Campbell, døde. Dødsfallet plaget også Baer resten av livet. Det at han bokset med en brukket hånd mot Braddock, har også sådd tvil om hvor stor presentasjonen var.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* (en) *Cinderella Man* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Cinderella Man* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Cinderella Man* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Cinderella Man* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Cinderella Man* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Cinderella Man* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Cinderella Man* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Cinderella Man* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Cinderella Man* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Cinderella Man* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
* (no) *Cinderella Man* hos Filmweb

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |