recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Even Hole** (født 1957) er en tidligere norsk alpinist. Han representerte idrettslaget Breim IL.

Hole var en de beste norske alpinistene på 1980-tallet. Hans beste øvelse var utfor, men i sesongen 1979–1980 ble han nummer 3 i kombinasjonen utfor/slalåm. Han er fem ganger norsk mester

Etter endt karriere ble Hole trener, og tok over det norske kvinnelandslaget. Han var trener for det norske landslaget under VM i Morioka i Japan i 1993 da Astrid Lødemel fra Voss tok sølv i utfor og bronse i super-G.

Han har startet egen alpin cup, kalt Even Hole cup, på Breimsbygda Skisenter på Utvikfjellet. Arrangementet arrangeres av Breimsbygda IL.

Se også
-------

* Liste over kjente personer fra Gloppen kommune
* Liste over kjente elever ved Firda videregående skole

Referanser
----------

1. ↑   Ski-DB.com, Ski-DB skier ID even\_hole\_nor\_holee, besøkt 10. mai 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Even Hole – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Even Hole – ski-db.com Rediger på Wikidata
* nrk.no: Fylkesleksikon: biografi
* Førde Sport på Facebook
**Asbjørn Vølstad** (født 1962) er en norsk tidligere volleyballspiller med totalt 111 landskamper for Norge. 

Han spilte i perioden 1983–87 på laget til University of California, Los Angeles (UCLA) i USA. Amerikansk mester sesongene 1984 og 1987, siste gang kåret til årets spiller. Oppsatt på 1980-årenes amerikanske stjernelag. Senere profesjonell i Tyskland (vesttysk mester med Hamburger SV) og Frankrike (Grenoble).

Bakgrunn
--------

Asbjørn Vølstad ble født 24. oktober 1962 i Drammen. Familien flyttet deretter til Overhalla før de i 1970 flyttet til Førde. 
I Førde spilte han sammen med blant annet sine brødre, Olav Vølstad og Torgeir Vølstad, klubben opp til 1. divisjon i sesongen 1979–1980. Året etter, i 1980-81-sesongen spilte laget for første gang i toppserien i volleyball og for første gang tok de bronse i Norges-cupen.

Asbjørns søstre, Jofrid Vølstad og Berit Vølstad spilte begge volleyball for Tambarskjelvar Idrettslag og det norske landslaget.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Asbjörn Völstad, www.munzinger.de[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Rune Fossum Lillesvangstu (1. mai 2016). «Det amerikanske eventyret». Nrk.no. Besøkt 17. oktober 2018.
3. ↑
4. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Munzinger (sport)
 |
**Audun Blegen** (født 1973) er en norsk næringslivsleder, gårdbruker og politiker (H).

Han er sønn av gårdbruker og avdelingsleder i Østlandets melkesentral Odd Blegen og helsefagarbeider Birgit Rigmor Lysgård. Han er nevø av overlege og tidligere leder i Arbeiderpartiets kvinnebevegelse Aud Blegen Svindland. Julius Blegen, stifter av Central United States Ski Association, var hans grandonkel. 

Han er cand.mag. med statsvitenskap, historie, østeuropastudier og tysk fra Universitetet i Oslo fra 2000 og MBA-kandidat fra NHH fra 2008. Siden 1991 har han drevet slektsgården Sandbakke på Bøverbru med korn- og eggproduksjon. Han var nestleder i Kornbøndenes Interesseorganisasjon 1999–2001. I tillegg til gårdsdriften har Blegen vært rådgiver i Trygge Barnehager 2002–2004, politisk rådgiver i Byggenæringens Landsforening 2004–2008 og direktør for næringspolitikk og samfunnskontakt i Veidekke 2008–2012. Fra 2012 er han direktør for forretningsutvikling i Veidekke Eiendom.

Blegen var leder i Oppland Europeisk Ungdom under EU-avstemningen i 1994, og samme år meldte han seg også inn i Unge Høyre. Han var leder i Oppland Unge Høyre 1995–1997 og politisk sekretær i Unge Høyre 1997–1998, leder i Vestre Toten Høyre 1998–1999, medlem av Oppland fylkesting 1999–2003, leder i Oppland Høyre 2001–2006, Høyres 1. vararepresentant til Stortinget fra Oppland 2001–2009 samt medlem av Vestre Toten kommunestyre og formannskap 2003–2011.

I 2009 ble Blegen rangert som en av Norges 100 største ledertalenter av nettavisen E24.no.

Referanser
----------

1. ↑  Granum, Svein Knut (red.) (1997). *Norske gardsbruk. Oppland fylke, bd. I: Eina, Kolbu, Vestre Toten, Østre Toten*. Noresund. s. 301. ISBN 82-91124-09-4.
2. ↑  «Blegen direktør i Veidekke». *Oppland Arbeiderblad*. 13. mars 2008. Arkivert fra originalen 14. mars 2008.
3. 1 2  «Audun Blegen, H». NRK Hedmark og Oppland. 30. juli 2001. Arkivert fra originalen 16. juni 2015.
4. ↑  «Audun Blegens profil». Høyre. Besøkt 10. oktober 2017.
5. ↑  «Audun Blegen». Stortinget.no.
6. ↑  Indseth, Ingrid H. og Bristøl, Mona (1. september 2009). «De 100 ledertalentene». E24.no. Arkivert fra originalen 30. november 2016. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Audun Blegen hos Stortinget Rediger på Wikidata

  

Portal: Konservatisme

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
Et **røvertidsskrift**, også kalt **rovtidsskrift** (etter engelsk *predatory journal*, jf. også det bredere begrepet *predatory publishing*), er et tidsskrift som forsøker å fremstå som vitenskapelig, men som i virkeligheten har svært dårlige rutiner for å kontrollere hvilken forskning som publiseres. Begrepet **røverforlag** eller **rovforlag** brukes tilsvarende om forlag som utgir tidsskrifter og/eller bøker.

Betegnelsen røvertidsskrift eller røverforlag kan både brukes om tidsskrift eller forlag som utilsiktet får sine mangelfulle kontrollrutiner utnyttet av forskere med uærlige hensikter, og om tidsskrift eller forlag som aktivt går etter publiseringsvillige forskere og lurer dem til å tro at de får sin forskning publisert i et anerkjent tidsskrift. Begrepet «rovtidsskrift» ble skapt av den amerikanske bibliotekaren Jeffrey Beall, som tidligere publiserte en oversikt over slike tidsskrifter, kalt Bealls liste.

I 2018 gjennomførte en rekke aviser i et internasjonalt samarbeid et eksperiment der man satte sammen studier med meningsløst innhold og forsøkte å få disse publisert i røvertidsskrifter. Erfaringen var at så lenge man var villig til å betale for publiseringen kunne man få publisert hva som helst.

Blant forlag som inngikk i Bealls liste og som av mange regnes som røverforlag var Scientific Research Publishing, MDPI og Frontiers Media.

Mange røvertidsskrifter har titler som begynner med «International Journal of ...»; det er også vanlig for røvertidsskrifter og røverforlag å gi inntrykk av at de er basert i vestlige land, selv om de i realiteten drives fra land som f.eks. Kina, India eller Nigeria. I noen tilfeller har de etablert en postboksadresse i et vestlig land, men har den reelle virksomheten i et annet land. Mange røvertidsskrifter viser f.eks. ISSN-nummeret svært synlig på sine hjemmesider, fordi det i Asia er en vanlig forestilling at det å ha et ISSN-nummer gir tidsskriftet en form for autoritet.

Referanser
----------

1. ↑  Se opp for røvertidsskrifter Tidsskrift for Den norske legeforening
2. ↑  NTNU-forskeren lot seg lure av «røvertidsskrift»: – Vi gikk fem på, for å si det rett ut Aftenposten
3. ↑  Medisinsk toppforsker lurt av røvertidsskrift Apollon
4. ↑  Butler, Declan (27. mars 2013). «Investigating journals: The dark side of publishing». *Nature*. 495 (7442): 433–435. doi:10.1038/495433a.
5. ↑  Forskningsbløffen Aftenposten
***We Are Not Your Kind*** er det sjette studioalbumet til det amerikanske heavy metal-bandet Slipknot. Albumet var split inn på EastWest Studios i Hollywood i California sammen med co-produsent Greg Fidelman (som tidligere hadde produsert bandet sitt 2014 album *5. The Gray Chapter*) som var utgitt 9. august 2019 på Roadrunner Records. Tittelen på albumet er hentet fra teksten i sangen «All Out Life» som var utgitt som en egen single i 2018, og som er inkludert som en bonussang på den japanske versjonen av albumet. *We Are Not Your Kind* er det første Slipknot albumet som var spilt inn som et åttemanns-band ettersom deres tidligere perkusjonist Chris Fehn forlot bandet i mars 2019.

Etter å ha blitt ferdig med turnen for *5. The Gray Chapter*, begynte Slipknots gitarist Jim Root og perkusjonist Shawn "Clown" Crahan å skrive og lage demo material for bandets oppfølgende album tidlig i 2017. Ifølge Crahan, skrev bandet og spilte inn totalt 22 sanger og 26 mellomspill. Innspilling begynte i november 2018 kort tid etter singelen «All Out Life». Albumet var ferdig i april 2019 og sangen «Unsainted» var utgitt ut som singel neste måned. Denne var etterfulgt med «Solway Firth» i juli, «Birth of the Cruel» i august og «Nero Forte» i desember.

Sporliste
---------

Alle sporene er skrevet av Shawn Crahan, Jim Root og Corey Taylor.

| Nr. | Tittel | Lengde |
| --- | --- | --- |
| 1. | «Insert Coin» | 1:38 |
| 2. | «Unsainted» | 4:20 |
| 3. | «Birth of the Cruel» | 4:35 |
| 4. | «Death Because of Death» | 1:20 |
| 5. | «Nero Forte» | 5:15 |
| 6. | «Critical Darling» | 6:25 |
| 7. | «A Liar's Funeral» | 5:27 |
| 8. | «Red Flag» | 4:11 |
| 9. | «What's Next» | 0:53 |
| 10. | «Spiders» | 4:03 |
| 11. | «Orphan» | 6:01 |
| 12. | «My Pain» | 6:48 |
| 13. | «Not Long for This World» | 6:35 |
| 14. | «Solway Firth» | 5:56 |
| **Total lengde:** | **63:27** |


| Japansk utgave med bonusspor |
| --- |
| Nr. | Tittel | Lengde |
| 15. | «All Out Life» | 5:40 |
| **Total lengde:** | **69:07** |

Referanser
----------

1. ↑  ASCAP. «ACE Repertory». *ASCAP*. Besøkt 3. januar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *We Are Not Your Kind* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *We Are Not Your Kind* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *We Are Not Your Kind* på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) *We Are Not Your Kind* på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) *We Are Not Your Kind* på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
***Cephalophrixothrix*** er en slekt av biller som bare finnes i den Nye Verden (Nord-, Mellom- og Sør-Amerika). Hunnene er larviforme, det vil si de ser ut som larver hele livet. Hunnene og larvene, av og til også hannene, har lysorganer og lyser i mørket, men dette lyset er permanent på og kan ikke reguleres. De kalles "glow-worms" eller "railroad worms" på engelsk, det siste fordi de ledd-delte hunnene med et lysorgan på hvert ledd kan minne om en nattog-vogn med opplyste vinduer. Larvene og hunnene er rovdyr som særlig angriper tusenbein, hannene tar trolig ikke mat til seg som voksne.

Utseende
--------

Hannene er nokså små (gjerne 3-4 millimeter), spinkle, gulaktige til svarte biller. Antennene er fjærformede, fasettøynene middelsstore, rundet utstående. Dekkvingene er forkortede og dekker ikke bakkroppen eller flygevingene.

Levevis
-------

Larvene og de voksne hunnene kryper rundt på bakken, mellom løvstrø og under bark, og fanger ulike slags leddyr. De synes ha en spesiell forkjærlighet for tusenbein. Hannene tar sannsynligvis ikke næring til seg som voksne. Hunnene sender ut feromoner, som de flyvende hannene med sine store antenner lett fanger opp. Det er etter alt å dømme feromonene, og ikke lyset hunnene sender ut, som leder hannene til dem. Man antar at lysets funksjon er som en advarsel overfor rovdyr om at disse dyrene er uspiselige. Phengodidene inneholder forskjellige slags giftstoffer. Dette er et eksempel på aposematisme, der et påfallende utseende (i dette tilfellet lys) advarer om gift.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i det nordlige Sør-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
			* Familien **Phengodidae** LeConte, 1861
				+ Underfamilien Mastinocerinae
					- Slekten ***Cephalophrixothrix*** Wittmer, 1976
						* *Cephalophrixothrix clypeatus* Wittmer, 1976
						* *Cephalophrixothrix columbianus* Wittmer, 1976
						* *Cephalophrixothrix nigerrimus* Wittmer, 1976

Referanser
----------

1. ↑  ^ Wittmer, W. (1976) Arbeiten zu einer Revision der Familie Phengodidae (Coleoptera). *Entomologischen Arbeiten aus dem Museum G. Frey* 27: 415-524.

Kilder
------

* Branham, M. Glow-worms, Railroad-worms (Insecta: Coleoptera: Phengodidae). University of Florida, IFAS Extension nettside.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cephalophrixothrix* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cephalophrixothrix* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Cephalophrixothrix* hos ITIS Rediger på Wikidata
Ubåtjageren KNM «Hitra» i Scalloway havn på Shetland, 20. juni 2003
**Gunnar Klausen** (født 1. august 1918 i Sarpsborg, død 28. august 1999 i Drammen) var en norsk motstandsmann som var med i Shetlandsgjengen. Han er kjent for sin innsats under andre verdenskrig, da han ble dekorert med Krigskorset, Norges fremste utmerkelse.

Under okkupasjonen kom Klausen med i motstandsarbeid i Østfold. I juni 1941 tok han seg til Sverige og året etter kom han over til Storbritannia der han gikk inn i de norske styrkene. Etter å ha vært innom Kompani Linge, ble han i 1943 med i den norske marinens spesialavdeling, populært kalt Shetlandsgjengen.

Klausen seilte i hemmelige oppdrag mellom Norge og Shetland, og fraktet soldater, etterretningsagenter, flyktninger og militære forsyninger over Nordsjøen. I vintersesongene 1943-44 og 1944-45 gjennomførte Klausen 40 turer med «Hitra». Han var blant dem som hadde flest turer til det okkuperte Norge.

I statsråd 2. august 1946 ble utskrevet dekksmann Klausen tildelt Krigskorset med sverd «For fremragende innsats under utførelsen av særoppdrag». Klausen ble i 1995 hedret med statuett av Sjømilitære Samfund.

I filmen Shetlandsgjengen (1954) spilte Klausen seg selv.

Referanser
----------

1. ↑   Drammens Tidende, side(r) 5, utgitt 1. august 1998[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Roset, Ivar: *Sarpsborg 1939–1945. Okkupasjonstiden*, Sarpsborg: Sarpsborg kommune, 1990, s. 332f.
3. 1 2  Gjems-Onstad, Erik (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl Dreyer, 1995, s. 155–156.
4. ↑  Sivertsen, Svein Carl: *Sjømilitære samfunds 160 årige historie. Glimt fra perioden 1835-1996*, Hundvåg: Sjømilitære samfund ved Norsk tidsskrift for sjøvesen, 1996, s. 134–135.
5. ↑  «Shetlandsgjengen», *Aftenposten*, morgenutgaven 29. januar 1972, s. 8.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gunnar Klausen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Krigsseilerregisteret
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Manuel Tato** (født 5. mars 1907 i Buenos Aires i Argentina, død 12. august 1980 i Santiago del Estero) var en argentinsk geistlig og katolsk biskop av Santiago del Estero.

Liv og virke
------------

### Prest

Manuel Tato ble presteviet den 21. desember 1929.

### Hjelpebiskop i Buenos Aires

Pave Pius XII utnevnte ham til hjelpebiskop i Buenos Aires og titulærbiskop av *Aulon* den 13. november 1948. Han ble ordinert til biskop av erkebiskopen av Buenos Aires, kardinal Santiago Luis Copello, den 27. mars året etter; medkonsekratorer var erkebiskopen av Santa Fe de la Vera Cruz, Nicolás Fasolino, og hjelpebiskop Antonio Rocca.

### Biskop av Santiago del Estero

Den 11. juli 1961 ble han utnevnt til biskop av Santiago del Estero og innsatt den 8. desember samme år.

Biskop Tato deltok på alle fire sesjonene i Det andre Vatikankonsil. Det viste seg at han satt ved siden av biskop Carl Joseph Leiprecht av Rottenburg under konsilsforhanlingene. Dette førte til at prester fra bispedømmet Rottenburg (senere kalt bispedømmet Rottenburg-Stuttgart) ble sendt som Fidei Donum-prester til bispedømmet Santiago del Estero.[1]

Manuel Tato var fetter av legen Juan Manuel Tato.
*Se også: Saltnes (Færøyene)*
Fra Saltholmen
**Saltnes** er et sted i Råde kommune og Fredrikstad kommune (tidligere Onsøy). Befolkningen på Saltnes har økt kraftig siden 1955, da innbyggertallet lå på ca. 50 – 100. I dag[*når?*] er innbyggertallet ca. 3400. Den mest populære badestranden er på Saltholmen, som har mange synlige tegn fra istiden. Tettstedet har én kommunal barnehage og barneskole.

Beliggenhet
-----------

Saltnesområdet er markert i rødt
Butikker i Saltnes
Saltnes ligger ved Krokstadfjorden – en arm av Oslofjorden – og lå tidligere (for flere hundre år siden) i Onsøy, da Krokstadfjorden var forbundet med Glommas vestre løp.

Etymologi
---------

Saltnes har fått navnet sitt fra saltutvinningene som foregikk på Saltholmen for flere hundre år siden. Saltutvinninga utviklet seg senere til fiskeri og i dag står det rundt ti fiskebuer på holmen. Disse buene blir nå brukt som sommerhus. I Fredrikstad Blad ble navnet forklart slik i en notis fra 2018:

> Saltnes-navnet har sannsynligvis sin forklaring i at det ble drevet saltkoking på stedet. Å koke sjøvann for å utvinne salt, var vanlig mange steder langs kysten. Dette ble gjort i århundrer. På sine mange reiser underviste legpredikanten Hans Nielsen Hauge (1771-1824) folk i å drive med saltkoking. Mens han satt fengslet, ble han i 1809 midlertidig løslatt for å reise til Sørlandet på offentlig bekostning for å anlegge og forbedre saltkokerier. Navnet Saltnes er kjent fra 1320. Det finnes tre Saltnesgårder. Nordre Saltnes ligger i Råde kommune, mens Saltnes søndre og Saltnes mellom ligger i Fredrikstad. Saltnes søndre har i matrikkelen fått navnet Østenstad, men er også kjent som Sørgarden.
> 
>

Historikk
---------

I hvalfangsttida på begynnelsen av 1900-tallet siden utvandret mange fra Saltnesområdet, men mange av de som ble boende bygget store villaer for inntektene fra hvalfangsten, blant annet i veien som har fått navnet Hvalfangerveien.[]

Kultur
------

Hvert år på den første lørdagen i juni arrangeres det et marked i sentrum av tettstedet. Dette markedet holdes utenfor på plassen ved Saltinn (eller kiosken i Saltnes). Markedet arrangeres av Saltnes Grendelag.

Saltnes har egen sportsklubb,  (SSK). SSK ble stiftet 7. mars i 2012.  
SSK har aktiviteter for barn og voksne og bidrar til et positivt bomiljø. 

Andre faste arrangement i Saltnes:

* Sankthansaften arrangeres av Saltnes sportsklubb hvert år. Da kommer mellom 2000 og 4000 mennesker for å feire på Saltholmen.
* Julegrantenning utenfor Saltinn-kiosken skjer 1. søndag i advent hvert år. Dette arrangeres av Kiwanis, hvor Saltnesmusikken er med på å skape god førjulstemning.

Referanser
----------

1. ↑  «Historien bak navnet Saltnes». *Fredrikstad Blad*. 8. mars 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Råde BMX-klubb
* Råde kommune
* Saltnes
* Saltnes Sportsklubb
* Saltnesmusikken

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Fu'an i Ningde
**Fu'an** (kinesisk: 福安市; pinyin: *Fú'ān Shì*) er en by på fylkesnivå nordøst i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Den ligger ved elven Jiulong, og omkring 150 km provinshovedstaden Fuzhou. Fu'an ligger i byprefekturet Ningde. Befolkningen er på 597 000. 

Selve administrasjonssenteret, byen Fu'an, har 101 000 innbyggere.

Fu'an fylke ble dannet i 1245 under Song-dynastiet.

Kulturminner
------------

Shifengtempelet (*Shifeng si* 狮峰寺) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 104 løper gjennom fylket. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Fu'an – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Shifeng si[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Hans Christian Heg** (født 21. desember 1829 i Lier, død 20. september 1863 i Slaget ved Chickamauga i Georgia) var en norskamerikansk offiser som kjempet under den amerikanske borgerkrigen. 

Heg ble født i Lier utenfor Drammen og emigerte med sine foreldre til USA i 1840, elleve år gammel. Familien slo seg ned i bosetningen Muskego i Waukesha County, Wisconsin.

Heg ble senere major i 4th Wisconsin Militia (4. Wisconsin Milits) og sjef for fengselssystemet i Wisconsin (med dette ble han den første norskamerikaner valgt til et delstatsdekkende verv i Wisconsin). Han var også medlem av det republikanske partiet og slaverimotstander. 

Herbjørn Gausta malte i 1915 dette rytterportrettet av Heg, kalt «Colonel Heg at Chickamauga».
Han er mest kjent for å ha vært regimentsjef og oberst i 15th Wisconsin Volunteer Infantry (15. Wisconsin frivillige regiment) som var kjent som det skandinaviske regimentet, fordi det besto av mest nordmenn, men også noen svensker og dansker.

19. september 1863 ble Heg dødelig såret under slaget ved Chickamauga. Han døde dagen etter på et feltsykehus.

Ved Lier kommunelokale på Haugestad i Lierbyen ble det i 1925 avduket en statue av oberst Heg. Statuen er en kopi av Hegs statue som sto i Madison i Wisconsin frem til 24. juni 2020 da den ble revet ned av Black Lives Matter-aktivister som demonstrerte etter drapet på George Floyd den 25. mai 2020.

  

**Kuriosa**

Bill Booth synger om Hans Christian Heg og slaget ved Chickamauga i sangen Chickamauga på albumet *New Land.*

Referanser
----------

1. ↑   Norsk biografisk leksikon, oppført som Hans Christian Evensen Heg, Norsk biografisk leksikon ID Hans\_Christian\_Heg, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Find a Grave, Find a Grave-ID 7489797, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w66h504j, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Norsk biografisk leksikon, oppført som Hans Christian Evensen Heg, Norsk biografisk leksikon ID Hans\_Christian\_Heg[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   www.jstor.org[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  Ingeborg Senneset (24. juni 2020). «Norskamerikaneren kjempet mot slaveriet. I natt ble statuen av ham revet, «halshugget» og kastet på elven.». *Aftenposten*. Besøkt 24. juni 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Nordmenn i den amerikanske borgerkrig: Hans Christian Heg Arkivert 17. november 2005 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Wikistrinda **·** BIBSYS **·** Geni **·** WikiTree **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
***Cipisek***, også *Veslerøvaren Cipisek* med originaltittelen *O loupežnickém synku Cipískovi*, er en tsjekkoslovakisk tegnefilmserie skrevet av Václav Čtvrtek og tegnet av Radek Pilař for Československá televize fra 1971. Serien ble sendt i over 40 år i barneprogrammet Večerníček som en «godnatt-historie» for tsjekkiske og slovakiske barn.

Handlingen i *Cipicek* dreier seg om skomakeren Rumcajs, kona Manka og sønnen Cipisek som opprinnelig bodde i Jičín. Etter at Rumcajs hadde kritisert borgermesteren ble skomakerbutikken stengt og Rumcajs ble erklært røver. Familien flyttet ut i Ranholec-skogen hvor dem hjalp andre gode mennesker, alver og dyr.

I Norge ble serien for første gang sendt som barne-TV på NRK i 1975 gjenfortalt på nynorsk av Ragnhild Sælthun Fjørtoft.

Trivia
------

I mai 2006 ga det tsjekkiske postvesenet ut et frimerke med tre hovedfigurene fra serien som tema.

Referanser
----------

1. ↑  Filmfront: Cipisek. Besøkt 21. januar 2013.
2. ↑  Episoder av serien på nettstedet youtube.
3. 1 2  Čzeská pošta - Philately: For Children - Rumcajs, Manka and Cipísek[*død lenke*]. Besøkt 21. januar 2013. (Engelsk)

Kilder
------

* Rumcajs, Manka and Cipisek (engelsk)
**Strandingsmuseum St. George** er et dansk sjøfartsmuseum i Thorsminde på Vestjylland, spesialisert mot temaet forlis på Jyllands vestkyst. Museet åpnet i 1992 og ble utvidet og ombygd i 2001 og 2015–2017. 

Museets tema er dramatiske forlis ved Jyllands vestkyst og befolkningens møte med sjøfolk fra hele verden. Museet har marinarkeologisk ansvar for kulturarven under havoverflaten langs Jyllands vestkyst fra Limfjorden til Danmarks grense mot Tyskland. 

I 2012 ble museet slått sammen med Holstebro Museum og Frilandsmuseet Hjerl Hede til De Kulturhistoriske Museer i Holstebro Kommune.

Kjernen i museets utstillinger er fortellingen om verdenshistoriens største forlis, som skjedde på morgenen 24. desember 1811 da de to engelske orlogsfartøyene HMS St. George og HMS Defence forliste på det ytterste revet, 600-800 meter ut fra Thorsminde. Nesten 1 400 mennesker omkom og bare 18 overlevde.

Vraket av HMS St. George ble funnet av sportsdykkere i 1971. Med forretningsmannen og dykkeren Gert Normann Andersen fra Holstebro som ildsjel ble det gjennomført flere marinarkeologiske undersøkelser. Flere tusen gjenstander ble funnet. Dette førte til planer om en lokalt museum, og i 1992 kunne dette innvies. 

Nye utgravinger av vraket ble foretatt 1996 og 1997. Da Nysted Havmøllepark ble anlagt i 2003 på Rødsand sør for Gedser oppdaget dykkere det tolv meter høye skipsroret som HMS St. George hadde mistet i en storm i 1811, og som indirekte hadde vært årsaken til forliset ved Thorsminde. Det rorløse skipet forsøkte med nødrigg og nødror å komme hjem til England, men ble presset inn mot Jylland av stormen. 

I 2011 fikk museet overta St. Georges skipsklokke, som fra 1876 hadde vært kirkeklokke i i No Kirke.

Historikk
---------

Strandingsmuseum St. George ble etablert i forbindelse med at Nationalmuseet i samarbeid med lokale dykkere 1983-1986 utførte den til da største marinarkeologiske utgravningen i Danmark av det britiske linjeskipet HMS St. George, som sammen med HMS Defence forliste utenfor Thorsminde den 24. desember 1811. 

Ulfborg-Vemb kommune påbegynte i 1985 arbeidet for å få til en permanent utstilling i Thorsminde om forlis der det oppsiktsvekkende funnet fra vraket av HMS St. George skulle være hovedattraksjonen. Nationalmuseets vilkår for å avstå gjenstandene var at de, sammen med ansvaret for ytterlige marinarkeologiske undersøkelser, ble overtatt av et eksisterende "statsanerkendt museum". 

Ved nye utgravninger 1996-1997 ble flere større og tyngere gjenstander berget, og påbygg ble nødvendig.

Referanser
----------

1. ↑  Morten Sylvester 2001: Strandingsmuseum og marinarkæologisk center. Marinarkeologisk Tidsskrift 2001:2, s. 4-7. hentet 1. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Strandingsmuseum St. George – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
I de barmhjertige brødres hospital, ca. 1639
**Hôpital de la Charité** var et sykehus i Paris som ble grunnlagt på 1600-tallet av den katolske ordenen De barmhjertige brødre av den hellige Johannes av Gud. 

I 1606 kom Maria de' Medici til Frankrike, i 1613 ble bygningene ferdige og i juli 1621 ble sykehuset velsignet av erkebiskopen. I 1732 ble en hovedportal av Robert de Cotte tilføyd ved en renovering. Fra 1850 til begynnelsen av 1900-tallet holdt Académie nationale de Médecine til her. Omkring 1935 ble det revet for å gi plass for det nye medisinske fakultet.

Litteratur
----------

* Pierre-Louis Laget: « Le développement de l’enseignement clinique à Paris et la création de l’école clinique interne de l’hôpital de la Charité », i *In Situ, revue des patrimoines*, 2011, numéro 17
* Gravure et plan de l'hôpital et de l'église dans Adolph Bery, *Topographie historique du vieux Paris*, Paris, Imprimerie nationale, 1885, p. 218.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Fartøysdivisjonen** er en del av Kystjegerkommandoen (KJK).
Avdelingen opererer Stridsbåt 90N og RHIB. Typiske oppdrag er forflytning og innsetning av patruljer som opererer bak fiendens linjer, informasjonsinnhenting, overvåkning og rekognosering (ISTAR), sanitetsstøtte og styrkebeskyttelse.

Avdelingen består av profesjonelle offiserer og spesialister som har minst ett hovedfagfelt de spesialiserer i.

Historie
--------

Avdelingen het før Taktisk Båtskvadron (TBS) og var da en del av Marinens jegervåpen.
TBS ble opprettet som egen avdeling våren 2004 etter å ha blitt skilt ut fra Kystjegerkommandoen.

I august 2015 ble avdelingen igjen integrert inn i KJK, da som Fartøysdivisjonen.

Utdanning
---------

Grovuttak for å kvalifisere for utdanningen gjennomføres ved Forsvarets opptak og seleksjon (FOS) på Sessvollmoen. Utdanningen har en varighet på tolv måneder, hvor første halvåret er utdanning ved Haakonsvern orlogsstasjon i Bergen og andre halvår er «on the job training» som fartøysoperatør i Harstad.

Utdanningen består av en felles grunnutdanning, deretter i hovedsak maritime fag som fartøyskjennskap og navigasjon, samt operatørferdigheter innen overlevelse, stridsteknikk, sanitet, våpenopplæring og samband.

Fartøysoperatørene utdannes til spesialister innen hovedfagfelt som maskinist, navigatør eller skytter.

Tjeneste i avdelingen gir fartstid til å løse ut dekksoffiser klasse 5 – kystskippersertifikat eller maskinoffiser klasse 1, uten krav til tidligere fagutdanning fra før.

Oppdrag
-------

I 2010 støttet TBS Helse Nord med fire fartøyer for å styrke ambulanseberedskapen i forbindelse med at asken fra Island skapte problemer for Luftambulansetjenesten.

Fartøyer
--------

1. KNM «Trondenes» (L4510)
2. KNM «Hysnes» (L4511)
3. KNM «Hellen» (L4512)
4. KNM «Torås» (L4513)
5. KNM «Møvik» (L4514)
6. KNM «Skrolsvik» (L4520)
7. KNM «Kråkenes» (L4521)
8. KNM «Stangnes» (L4522)
9. KNM «Kjøkøy» (L4523)
10. KNM «Mørvika» (L4524)
11. KNM «Kopås» (L4525)
12. KNM «Tangen» (L4526)
13. KNM «Oddane» (L4527)
14. KNM «Malmøya» (L4528)
15. KNM «Søviknes» (L4531)
16. KNM «Osternes» (L4532)

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  KJK bekreftet via DM på Instagram
3. ↑
4. ↑  Leraand, Dag (25. juni 2021). «Kystjegerkommandoen». *Store norske leksikon*. Besøkt 9. april 2022.
5. ↑  «Mer enn bare en maskinist». *Forsvaret*. Besøkt 9. april 2022.
6. ↑  «Fartøysoperatør». *Forsvaret*. Besøkt 9. april 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Fartøysoperatør i Kystjegerkommandoen
* Stridsbåt 90 som ambulanseberedskap
**Radoslav Vasilev** (bulgarsk: Радослав Василев, født 12. oktober 1990 i Sofia) er en bulgarsk fotballspiller som for øyeblikket spiller for den bulgarske klubben Cherno More. Vasilev har tidligere spilt for blant andre Slavia Sofia, Reading og Alki Oroklini.

Klubbkarriere
-------------

Vasilev startet sin fotballkarriere i hjembyen som ungdomsspiller for PFK Slavia Sofia. I desember 2007 meldte han overgang til den engelske klubben Reading FC for en ukjent sum. Hos Reading tilbragte han to og et halvt år i klubbens akademi uten å få noen tellende kamper for klubbens førstelag. På slutten av 2009/2010-sesongen ble både Vasilev og Oliver Bozanić frigitt av Reading. 

I juli 2010 skrev han under på en kontrakt med ungdomsklubben Slavia Sofia, hvor han fikk sin seriedebut i A PFG i 2010/2011-sesongen borte mot PFK Pirin Blagoevgrad den 21. august 2010. I 2012 var han utlånt til Lyubimets i B PFG på andre nivå. Vasilev fikk over 70 seriekamper for Slavia Sofia frem til høsten 2016, da han etter en lengre skadeperiode forlot klubben den 25. oktober 2016.

Den 12. september 2016 skrev han under på en kontrakt med Septemvri Sofia på andre nivå, og fikk ti seriekamper frem til sommeren 2017. I juni 2017 meldte han overgang til den kypriotiske eliteserieklubben Alki Oroklini, som klarte å berge plassen på øverste nivå gjennom kvalifiseringsspill mot slutten av sesongen. Den 5. februar 2018 vendte han tilbake til hjemlandet da han meldte overgang til Cherno More.

Landslagskarriere
-----------------

Vasilev debuterte for Bulgaria U-21 i 2009 og fikk til sammen fem kamper frem til 2011. Han fikk sin a-landslagsdebut for Bulgaria i en vennskapskamp borte mot Tyrkia den 8. juni 2015 (4–0). Hans første landslagsmål kom i UEFA Nations League i gruppe C3 hjemme mot Norge den 9. september 2018 (1–0).

Referanser
----------

1. ↑  BBC.co.uk – Transfers - December 2007 (Besøkt 14. oktober 2018)
2. ↑  Pfcslavia.com – Славия се разделя с Радослав Василев (Publisert 25. oktober 2016, besøkt 14. oktober 2018)
3. ↑  Sportal.bg – Септември привлече бивш национал (Publisert 12. desember 2016, besøkt 14. oktober 2018)
4. ↑  Chernomorepfc.bg – Нападател и защитник подписаха с Черно море (Publisert 5. februar 2018, besøkt 14. oktober 2018)
5. ↑  Soccerway.com – Turkey vs Bulgaria, 8 June 2015 4:0 (Besøkt 14. oktober 2018)
6. ↑  Fotball.no – Kampreferat Bulgaria - Norge 09.09.2018 (Besøkt 14. oktober 2018)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Radoslav Vasilev – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Radoslav Vasilev – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Radoslav Vasilev – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Radoslav Vasilev – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Radoslav Vasilev – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Radoslav Vasilev – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Radoslav Vasilev – FBref Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Sveipet bomme av furu, datert 1800, fra Rindal i Møre og Romsdal. Foto: Anne-Lise Reinsfelt / Norsk Folkemuseum, NF.1927-1059.
Lagget bomme av furu fra Fjaler i Sogn og Fjordane, ant fra 1800-årene. Lengde 46 cm. Foto: Anne-Lise Reinsfelt / Norsk Folkemuseum, NF. 1921-1333.
Samisk bomme fra Vefsn i Nordland. Sidene er sveipet av furu og lokket er av bjørk. Foto: Anne-Lise Reinsfelt / Norsk Folkemuseum NFSA.1890.
**Bomme** er en beholder som i tidligere tider ble brukt til transport og oppbevaring av niste og annen utrustning. Bommer har ovalt, rundt eller halvsirkelformet tverrsnitt. De har gjerne hengslet lokk og har ofte lås eller beslag for hengelås. De fleste bommer er av tre med lagget eller sveipede sider, men betegnelsene er også brukt om tilsvarende beholdere av metall.

*Kløvbomme* er brukt til transport av smør, ost og andre varer på kløv. Kløvbommer har gjerne kroker eller ringer i siden for feste til kløvsadelen.

*Brødbomme* er brukt til oppbevaring av brødbakst.

Opprinnelse
-----------

Ordet er opprinnelig norrønt for 'tromme' (jf. også Runebomme).

Litteratur
----------

* Østby, Jon Birger (1985): *Foreløpig nomenklatur for esker, tiner og skrin m.m. Med tegninger av Torill Sand.* Oslo.
* Østby, Jon Birger (1984): *Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand.* Oslo.

Eksterne lenker
---------------

* Se bommer i DigitaltMuseum
**Rune Fossum Lillesvangstu** (født 1974) er en norsk journalist og forfatter som siden 2021 er ansatt som leder for Nynorsk mediesenter hos NRK i Førde. Har har gitt ut to bøker knyttet til idretten i Sogn og Fjordane, «50 idrettsheltar frå Sogn og Fjordane» og en jubileumsbok for Førde idrettslag.

Bakgrunn
--------

Lillesvangstu er født i 1974 og oppvokst i Molde. Siden 1999 har han vært bosatt i Førde.

Han har bakgrunn som fenrik i Forsvaret etter befalsutdanning ved Befalsskolen for Infanteriet i Nord-Norge og var en periode nestkommanderende offiser på Jegerbataljonen GSV ved Grense Jakobselv ved grensen til Russland.

Lillesvangstu var russ ved Molde videregående skole i 1993, og er siden utdannet med mellomfag i historie fra Universitetet i Trondheim fra 1995 og bachelor i journalistikk fra NLA Mediehøgskolen Gimlekollen i Kristiansand i 2000. I 2010 tok han grunnfag innen statsvitenskap ved Høgskolen i Molde.

Karriere
--------

Lillesvangstu ble sportsjournalist i Førde-avisen Firda i 1999. Etter nær ti år der ble han ansatt i NRK Sogn og Fjordane, først som vaktsjef, deretter reporter på TV, radio og nett. I 2016 fikk han jobb i NRKs Nynorsk mediesenter i Førde. Han var der først faglærer i journalistikk og media, og siden 2021 tok han over som leder for mediesenteret.

I 2017 debuterte han som forfatter med boken «50 idrettsheltar frå Sogn og Fjordane». I 2020 gav han ut boka «Den spreke hundreåringen» om Førde Idrettslag. Begge bøkene er utgitt på Selja forlag.

De siste årene har Lillesvangstu vært fagansvarlig for Store norske leksikon med ansvarsområdene volleyball og vektløfting.

Bibliografi
-----------

* 2017: *50 idrettsheltar frå Sogn og Fjordane*, Selja forlag, ISBN 9788282401272
* 2020: *Den spreke hundreåringen - Førde Idrettslag 1920-2020*, Selja forlag, ISBN 9788282401623

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  
«Rune Fossum Lillesvangstu». sbrukere.snl.no. Besøkt 8. april 2024.
2. 1 2  
«50 idrettsheltar frå Sogn og Fjordane». selja.no. Besøkt 8. april 2024.
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
***Ukjent soldat*** (finsk: *Tuntematon sotilas*) er en roman av den finske forfatteren Väinö Linna. Romanen foregår under den den finske fortsettelseskrigen (1941–1944), under den andre verdenskrig, som var en fortsettelse av den finske vinterkrigen mot Sovjetunionen. Romanen ble utgitt i 1954, og den kom på norsk i 1956.

Humor, kameratskap og krigens brutalitet er intenst og ærlig skildra, med de sterke følelsene som kommer i både seier og nederlag, når det er kamp på liv og død.[]

Romanen er et svært sterkt vitnesbyrd om krigens vesen. Ei viktig bok.[]

Handling
--------

Romanen starter med en tropp som blir overført, i juni 1941, fra sine brakker til den finsk-sovjetiske grensen som forberedelse til invasjonen av Sovjetunionen. Kort tid senere får soldatene sin ilddåp i et angrep over en sump mot sovjetiske stillinger. Kaptein Kaarna blir drept i løpet av slaget, og løytnant Lammio må ta over hans plass som kompani-sjef. Midt i en rekke kamper må de angripe en sovjetisk bunker på toppen av en ås, og forhindrer et pansret angrep. Men en soldat, Lehto, begår selvmord under en flanke-manøver, men resten av soldatene rykker inn i Øst-Karelen. I oktober 1941 blir soldatene stasjonert i Petrozavodsk, hvor romanen følger soldatene som samhandler med befolkningen i området. 

Romanen følger videre handlinger, blant annet når to soldater blir henrettet etter å ha nektet å følge ordre om å avverge et sovjetisk angrep langs elven Svir. Soldatene drikker kilju (en hjemmelaget vin) i løpet av øverstkommanderende feltmarskalk Carl Gustaf Emil Mannerheims bursdagsfeiring, og drikker seg fulle. En ny rekrutt blir drept av en snikskytter, fordi han ikke hørte på råd fra langt mer erfarne krigsveteraner. Deretter følger tilbaketrekking og motangrep, og de mange tapene som troppen opplever. Forsvaret blir etter hvert mer og mer håpløst, og hele konflikten ender med våpenhvile i september 1944.

Eksterne lenker
---------------

* Linna, Väinö (1956). *Ukjent soldat*. Oslo: Cappelen.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** OCLC **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC
 |
**Kathryn Smith** (født 1985 eller 1986) er en trener i amerikansk fotball som sist jobbet som special teams quality control coach for Buffalo Bills. Hun var den første kvinnelige fulltidstreneren i National Football Leagues historie. Smith var også den eneste kvinnelige fulltidstreneren i NFL frem til San Francisco 49ers ansatte Katie Sowers i 2017.

Tidlig liv
----------

Smith vokste opp i DeWitt i New York, en forstad til Syracuse, og gikk på Christian Brothers Academy. Etter å ha fullført high school i 2003 gikk hun på St. John's University i New York. Smith tok en grad i idrettsledelse og var en studentmanager for skolens herrelag i basketball.

Karriere
--------

Smith tok en internstilling med New York Jets samtidig som hun gikk på St. John's og ble en game-day/special events intern i 2003 før hun i 2005 ble en college scouting intern. I 2007 endret hun stilling til player personnel assistant. I 2014 ble hun en administrative assistant, og året etter tok hun samme stilling med Buffalo Bills. Bills forfremmet henne til special teams quality control coach den 20. januar 2016, hvor hun erstattet Michael Hamlin. Hun var den første kvinnelige fulltidstreneren i ligaens historie. Da Rex Ryan fikk sparken og Sean McDermott tok over før 2017-sesongen, mistet Smith jobben.

Referanser
----------

1. ↑  Barnes, Katie (14. mai 2018). «5 things to know about 49ers assistant coach Katie Sowers» **(engelsk)**. ESPN. Besøkt 29. mars 2024.
2. ↑  Domin, Hank (20. januar 2016). «Bills hire Kathryn Smith, a CBA grad, as first full-time female assistant in NFL». *The Post-Standard* **(engelsk)**. Besøkt 29. mars 2024.
3. ↑  «St. John's Celebrates Senior Day With Providence Sunday At The Garden» **(engelsk)**. St. John's Red Storm. 1. mars 2007. Arkivert fra originalen 26. september 2015. Besøkt 29. mars 2024.
4. ↑  Rodak, Mike (20. januar 2016). «Kathryn Smith hired by Bills as NFL's first full-time female coach». *ESPN.com* **(engelsk)**. Besøkt 29. mars 2024.
5. ↑  Skurski, Jay (31. januar 2017). «Bills announce 14 assistant coaches will not return in 2017». *The Buffalo News* **(engelsk)**. Besøkt 29. mars 2024.
**Carl Schiøtz** (født 2. november 1877 på Hamar, død 20. september 1938 i Oslo) var en norsk lege, kjent for å ha satt sammen Oslofrokosten som ble innført omkring 1930.

Schiøtz ble født i Hamar som sønn av bankmann Jonas Schanche Kielland Schiøtz (1841–1901) og hans kone Hanna Minda Constance Øvergaard. Han var bror til Johannes Henrik Schiøtz. Han ble i 1906 gift med distriktlegens datter Borghild Hannestad (1882–1952).

Etter examen artium 1896 fra Hamar katedralskole ble han cand.med. i 1904 og jobbet litt rundt omkring, før han fra 1907 til 1914 var fast kommunelege i Nes på Ringsaker. Etter å fra 1913 ha studert strumaen i mjøsbygdene flyttet han atter til Kristiania for å virke ved Rikshospitalet som reservelege, universitetsstipendiat og som skolelege, fra 1918 endog sunnhetsinspektør, det året han mottok en dr.med. for avhandlingen *En undersøkelse av 10 000 norske skolebarn, særlig med hensyn til vekstforhold*. Fra 1931 var han professor i hygiene og bakteriologi.

Han var i 1916 blitt landets første bedriftslege (ved Freia Chocoladefabrik). Han var også redaktør for *Tidsskrift for Den norske lægeforening* fra 1929, samt redaktør for *Sundhetsbladet* fra 1927 til 1934 og for *Liv og Sundhet* fra 1934. Fra 1935 var han innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi. Ellers ble han ridder av Dannebrogordenen og den svenske Nordstjärneorden og kommandør av Finlands Vita Ros Orden.

Han fikk han tuberkulose og døde i 1938.

Utgivelser
----------

*Se digitaliserte bøker hos Nasjonalbiblioteket*
* *Helserøkt*
* *Lærebok i hygiene*

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Carl\_Schiøtz[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Carl Schiøtz i Norsk biografisk leksikon.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Rózia Robota** (1912-1945) var en polsk-jødisk kvinne som ledet et opprør i Auschwitz under andre verdenskrig.

Robota var medlem av den sionistiske ungdomsorganisasjonen Hashomer Hatzair, noe som i 1942 førte til at hun ble deportert til konsentrasjonsleiren Auschwitz-Birkenau. Her begynte hun i hemmelighet å organisere en opprørsgruppe som planla sabotasje og rømning. I 1944 kom den polske kvinnen Ala Gertner også til leiren, og hun hjalp til med å skaffe sprengstoff til sonderkommando.

7. oktober 1944 ble et av krematoriene sprengt, men opprørsforsøket ble raskt slått ned. Nazistenes undersøkelser ledet mot Robota og Gertner, og sammen med disse ble også Estusia Wajcblum og Regina Safirsztajn utpekt som skyldige. I flere uker måtte de gjennomgå avhør og tortur før de i januar 1945 ble hengt foran alles påsyn i leiren.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Roza Robota, archives.yale.edu[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Yad Vashem[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Social-Media-Campaign: „Do you know this woman?"». Women In Resistance.
4. ↑  «Ala Gertner». Florida Center for Instructional Technology.
5. ↑  «Rede von Professor Arno Lustiger bei der Gedenkstunde im Deutschen Bundestag zur Erinnerung an die Opfer des Nationalsozialismus am 60. Jahrestag der Befreiung des Konzentrationslagers Auschwitz». Deutscher Bundestag.
6. ↑  «Prisoner Revolt at Auschwitz-Birkenau». Holocaust Encyclopedia.
Verdens radiodag markeres ved UNESCOs hovedkvarter i Paris
**Verdens radiodag** er en FN-dag for markering av radiokringkastingens betydning. Dagen markeres 13. februar. Gjennom verdens radiodag oppmuntres det til internasjonalt samarbeid mellom kringkastere, fremme av informasjonsfrihet og ytringsfrihet i radio.

Dagen ble etablert etter at FNs organisasjon for utdanning, vitenskap, kultur og kommunikasjon (UNESCO) i 2011 sluttet seg til et spansk initiativ for å få 13. februar, datoen i 1946 da United Nations Radio ble vedtatt etablert, som en markeringsdag for radio. FNs generalforsamling støttet dette i desember 2012.

Referanser
----------

1. ↑  «World Radio Day 2014», UNESCO.
2. ↑  «Why World Radio Day?», UNESCO, 7. februar 2012.
3. ↑  «UN General Assembly endorses UNESCO's resolution proclaiming 13 February as United Nations Radio Day» Arkivert 22. februar 2014 hos Wayback Machine. United Nations Radio, 18. desember 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Verdens radiodag Arkivert 13. februar 2018 hos Wayback Machine. FN-sambandet
* (en) World Radio Day, nettsted etablert av UNESCO
* (en) FNs side om radiodagen
**Beate Marie Eriksen** (født 19. oktober 1960) er en norsk regissør og skuespiller. Hun er datter av flyveresset Marius Eriksen, niese av Stein Eriksen og var gift med Toralv Maurstad.

Eriksen gikk ut av Statens Teaterskole 1985 og ble samme år ansatt ved Oslo Nye Teater. Hun hadde i perioden 1990-94 flere oppdrag for Riksteatret. Etter det har hun arbeidet som freelanceskuespiller for en rekke andre teatre og TV-kanaler. Hun har også hatt regioppdrag og vært iscenesetter av flere oppsetninger med profesjonelle skuespillere, amatører, barn og ungdom. Regioppgavene omfatter klassikere, Shakespeare, Ibsen, revy, ny norsk dramatikk, lyrikkprogram, stykker fremarbeidet gjennom improvisasjon og gruppeprosesser.

Eriksen har medvirket som skuespiller i filmene *Plastposen* (1986) og *Over stork og stein* (1994), og i TV-seriene *Destinasjon Nordsjøen* og *Familiesagaen De syv søstre*. Mest kjent som skuespiller er hun fra TV 2-serien *Hotel Cæsar*, der hun spilte Ingrid Iversen. Hun har også har regissert i Hotel Cæsar. I tillegg stod hun for regien i TV-serien *Olsenbanden Jr's Første Kupp* fra 2001.

TV- og filmografi
-----------------

### Film

* *Over stork og stein* (1994)
* *Plastposen* (1986) – Sykepleier

### TV

* *Hotel Cæsar* – Ingrid Iversen (1998–2000)
* *Familiesagaen de syv søstre* (1996) – Valborg Løken (1998–1999)
* *Destination Nordsjön* (1990) – Kari

### Regi

* *Olsenbandens første kupp* (2001) (miniserie)
* *Hotel Cæsar* (TV-serie, 100 episoder)

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, IMDb-ID nm0259240, besøkt 12. juli 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Beate Eriksen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Beate Eriksen hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (sv) Beate Eriksen i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Beate Eriksen på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Beate Eriksen hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF
 |