recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.
**Hjertestans** er betegnelsen på en tilstand der blodsirkulasjonen i kroppen opphører ved at hjertets pumpefunksjon opphører å fungere. Hjertestans dekker over flere ulike tilstander:

* ventrikkelflimmer, som innebærer at det ikke er noen elektrisk styring av muskelcellene i hjertekamrene, noe som fører til at de trekker seg sammen uavhengig av hverandre,
* asystoli, som innebærer at det ikke er noen elektrisk aktivitet i cellene,
* pulsløs ventrikulær tachycardi, som innebærer at hjertekamrene pumper så hurtig, og ute av takt med forkamrene, at de ikke fylles ordentlig med blod,
* Pulsløs elektrisk aktivitet, hvor den elektriske aktiviteten i hjertemuskelen er normal, men produserer ingen puls, som for eksempel på grunn av blødning.

Hjertestans kan konstateres ved bevisstløshet og unormal respirasjon. Førstehjelp ved hjertestans er hjerte-lunge-redning, og det er viktig å ringe medisinsk nødtelefon (i Norge 113) for å få medisinsk hjelp. Hjertestarter benyttes av kvalifisert personell.

Se også
-------

* Arytmi
* Lang QT-tid syndrom

Eksterne lenker
---------------

* Hjertestarter
* Hjerte-lunge-redning Arkivert 20. januar 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** NKC **·** BBC Things
 |
Moss kirke
**Moss prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Vestre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet byen Moss i Østfold fylke, og hovedkirken var Moss kirke.

Moss prestegjeld og dets sogn er nå en del av Moss kirkelige fellesråd underlagt Vestre Borgesyssel prosti.

Historikk
---------

*Mors sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet, og den første Moss kirke, *Mors kirkja*, antas å ha blitt oppført før 1300-tallet og kirken nevnes igjen i 1497. Imidlertid er den ikke med i hverken Biskop Eysteins jordebok (ca 1400), Povel Huitfeldts Stiftsbok (ca 1575) eller Jens Nilssøns Visitasbøger (1597). Moss antas å være lagt under Rygge prestegjeld i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I konfirmatsbrev av 1607 fikk bønder og almue på strandstedet Moss tillatelse til å oppføre en kirke på egen bekostning, hvilket av brevet fremkommer å være oppført i 1607. Moss fikk egen kapellan i 1720, og i 1790 ble Moss utskilt fra Rygge prestegjeld som eget kirkesogn. Moss fikk kjøpstadsrettigheter 10. august 1720 og Moss prestegjeld ble utskilt fra Rygge prestegjeld ved kgl.res. av 7. mai 1790, og omfattet byen og landsognet (Jeløy).

Hovedkirken er den tredje i Moss. Ifølge et bevart dokument fra 1607 var den første kirken nettopp ferdigstilt på dette tidspunkt. Det var en langkirke i tømmer med tre innganger, våpenhus og sakristi. Den er avbildet på Jacob Conings prospekt av Moss fra 1699.

I løpet av 1700-tallet ble kirken både for liten og for dårlig og i 1779 ble det reist en korskirke i tømmer rundt 100 meter øst for den gamle. Under bybrannen i 1858 brant kirken ned og dagens kirke ble reist på den samme tomten i 1861.

### Nyere tid

Ved kgl.res. av 5. september 1963 ble Moss prestegjeld delt, ved opprettelsen av Jeløy prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Moss

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1897). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius. s. 352.
2. 1 2  *Moss kirke gjennom 350 år*. [Moss menighetsråd]. 1961. s. 9.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Andressen, Leif T. (1984). *Moss bys historie*. [Moss]: Moss kommune. ISBN 8299121906.
5. ↑  Historikk for prestegjeld og sogn i Østfold
6. 1 2  Sigrid Marie Christie og Håkon Christie. «Moss kirke». *Norges Kirker*. NIKU. Besøkt 12. april 2015.
7. ↑  Forskrift om utskillelse til selvstendig prestegjeld, Jeløy prestegjeld
8. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
9. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Harald Børsting** (født 4. oktober 1952 i Skive i Danmark) er formann for dansk LO.

Harald Børsting har vært aktiv i fagbevegelsen siden 1974, hvor han første gang ble tillitsmanm på fiskefabrikken Priess & Co i Glyngøre. Virksomheten er senere blitt en del av Royal Greenland. I 1980 ble han avdelingsformann i SiD i Nordsalling, og i 1983 ble han opplysningskonsulent i SiD. Han ble i 1989 utdannelsessekretær samme sted. I 1995 kom han inn i ledelsen av dansk LO som sekretær og forretningsutvalgsmedlem. Siden 2003 har han vært medlem av den daglige ledelse og hovedbestyrelsen. 

Harald Børsting har siden 1980-tallet særlig arbeidet med arbeidsmarked og sysselsetting, og siden 1995 har han spilt en stor rolle i forhandlingene om arbeidsmarkedsreformer, først i 1998 under den daværende SR-regjering og senest i 2002 under VK-regjeringen.

I mange år har Børsting dessuten vært formann for Arbejdermuseet og Arbejderbevægelsens Bibliotek og Arkiv, ABA.

Ved LOs kongress i 2007 ble Harald Børsting valgt som ny formann efter Hans Jensen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Harald Børsting – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
«**The Sound of Silence**», originalt «**The Sounds of Silence**», er en sang av den amerikanske duoen Simon & Garfunkel. Sangen ble skrevet av Paul Simon. Komponeringen tok flere måneder gjennom årene 1963 og 1964. En studio audition førte til at duoen fikk skrevet en platekontrakt med Columbia Records. Selve sangen ble spilt inn i mars 1964 hos Columbia Studios i New York City. «The Sound of Silence» endte opp på deres debut-album *Wednesday Morning, 3 A.M.*.

Da sangen ble utgitt i 1964, ga den ikke mye suksess. Duoen slo opp kort tid etterpå; Simon dro tilbake til England og Art Garfunkel returnerte til studier på Columbia University. Våren 1965 fikk sangen mye oppmerksomhet på radioen blant annet i den amerikanske byen Boston og flere steder i Florida. Den økene populariteten fikk sangens produsent, Tom Wilson, til å lage en remiks av den ved å overdubbe med elektriske instrumenter. Simon og Garfunkel ble ikke informert om remiksen før den ble utgitt i september 1965.

Sangen havnet på førsteplass på Billboard Hot 100-lista som førte til en gjenforening av duoen og en rask produksjon av deres andre album. Columbia ga dette albumet navnet *Sounds of Silence* i et forsøk på å utnytte sangens popularitet. Sangen havnet innenfor top-ti på flere lister rundt om i verden, inkludert Australia, Østerrike, Vest-Tyskland, Japan og Nederland. «The Sound of Silence» sees på som en klassisk folkrock-sang og ble, i 2013, og i likhet med resten av *Sounds of Silence*-albumet, inkludert i National Recording Registry og Library of Congress med begrunnelsen «culturally, historically, or aesthetically important» (norsk: viktig kulturelt, historisk eller estetisk).

Etter den originale tittelen «Sounds of Silence» på albumet *Wednesday Morning, 3 A.M.*, har sangen endret navn på flere utgivelser, blant annet i albumet *Simon and Garfunkel's Greatest Hits*.

  

Flere andre artister har også gitt ut sangen, blant andre det amerikanske metal-band Disturbed på sitt album *Immortalized* i 2015.

Referanser
----------

1. ↑  «The Story of Simon and Garfunkel's Breakthrough, ‘The Sounds of Silence’». *Ultimate Classic Rock* **(engelsk)**. Besøkt 17. august 2017.
2. ↑  «Simon & Garfunkel - Simon And Garfunkel's Greatest Hits». *Discogs* **(engelsk)**. Besøkt 17. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Sound of Silence* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Paul James Reinhold Harald Gram** (1818–1900) var en norsk jurist som var politimester i Halden, sorenskriver i Hamar og sorenskriver i Tune. 

Han var født på Ask gods på Ringerike, som faren hadde eid fra 1816. Faren var sorenskriver Jens Jensen Gram. Harald Gram tok artium i 1836 og ble cand.jur. i 1841. Han var amtsfullmektig i Østfold noen år, politifullmektig i Bergen fra 1854, politimester i Halden fra 1855, sorenskriver i Hamar fra 1863 og sorenskriver i Tune fra 1875 til han gikk av i 1892. Han ble Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1890, og var også ridder av Vasaordenen.

Han døde i Oslo i januar 1900, uten forutgående sykdom.
Han giftet seg i 1842 med Jensine Wulfsberg, datter av Gregers Winther Wulfsberg. De hadde sønnen Gregers Gram, som var høyesterettsdommer, statsråd og amtmann. Gjennom ham ble de besteforeldre til høyepolitikeren Harald Gram og oldeforeldre til motstandsmannen Gregers Gram.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   urn.nb.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Olafsen, Arnet (1945). *Våre sorenskrivere*. s. 206.
3. ↑  Fiskaa, Haakon M. (1980). *Gjaldker og byfogd*. Universitetsbiblioteket i Oslo. s. 113. ISBN 8270001015.
4. ↑  *Hamar kommunes historie*. Formannskapet. 1937. s. 38.
5. ↑  *Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847-1947*. Grøndahl. 1947. s. 240.
6. ↑  «Akershus Amtstidende 1900.02.07». 1900. s. 2.
7. ↑  Bergwitz, Joh. K. (1914). *Vore Eidsvollsmænds Efterkommere gjennem alle Linjer i 100 Aar*. L.E. Tvedtes Forl.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Allosaurus** var en kjøttetende dinosaurus i familien Theropoda/Allosauridae. Den kunne bli opp til 12 meter lang, og kunne gjenkjennes på sitt store hode på en kort nakke og på sin lange hale. Det mest påfallende kjennetegnet var likevel to «horn» rett over øynene. For 155 til 145 millioner år siden, i senjuraperioden, var dette den vanligste store jegeren i dagens Nord-Amerika. Den delte da områder med flere av de mest kjente sauropodene, blant annet Stegosaurus og Diplodocus. Begge disse var potensielle byttedyr.

Funn
----

Allosaurus er en av de vanligste dinosaurene i sørvestlige USA. Fossiler har blitt funnet i Montana, Wyoming, South Dakota, Colorado, Oklahoma, New Mexico og Utah i USA. Det har også blitt gjort funn i Portugal.

I Cleveland Lloyd Dinosaur Quarry i Utah finnes et spesielt fossilområde. I området kan man finne over 10 000 ben, mest fra Allosaurus, men også blandet sammen med levningene fra flere andre dinosaurer, for eksempel Stegosaurus. Hvordan så mange forskjellige arter kan ha fått levningene sine på samme sted er fortsatt et mysterium. Funn fra flere forskjellige dyr over hverandre er ekstremt sjeldne.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Allosaurus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Allosaurus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Allosaurus* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Allosaurus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Allosaurus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Allosaurus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND
 |
Lyngsalpan sett fra luften.
**Lyngsalpan** (også kalt **Lyngsfjellan**, nordsamisk: *Ittuvárit*, kvensk: *Yykeänvaarat*) er et fjellområde i kommunene Balsfjord, Lyngen, Storfjord og Tromsø, alle i Troms og Finnmark fylke. Området ligger mellom fjordene Ullsfjorden og Lyngen og er vernet som Lyngsalpan landskapsvernområde, som utgjør størstedelen av Lyngenhalvøya. 

I området, med mange tinder og en rekke breer, finner man fjellet, Jiehkkevárri (1834 moh.). Høyeste topp på den nordre delen av Lyngsalpene er Store Lenangstinden (1625 moh.). Lyngsalpene er mye benyttet av fjellklatrere,  skiturister, fisketurisme og nordlysturisme.

Galleri
-------

* LyngsalpanLyngsalpan
* LyngsalpanLyngsalpan
* LyngsalpanLyngsalpan
* LyngsalpanLyngsalpan
* Blåvatnet og LenangstindBlåvatnet og Lenangstind

Panoramabilde av Lyngsalpan sett fra ferga Breivikeidet-Svensby  Foto: Harald Groven 

Panorama av Lyngsalpan over Balsfjorden, sett fra Storsteinnes i februar 2009.

Referanser
----------

1. ↑  «Lyngsalpan». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 26. oktober 2016.
2. ↑  (no) Lyngsalpan i Store norske leksikon

Portal: Tromsø


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Marius Braatt**, egentlig **Hans Marius Hansen** (født 1886 på Rodeløkka i Oslo, død november 1909) var en norsk proletarforfatter og sosialist.

Han kom fra svært fattige kår, var sønn av en bryggearbeider og sluttet seg snart til den voksende sosialistiske bevegelsen. Han ble aktiv i ungdomslaget «Frihet», og skrev i årene 1906–1907 i Norges Socialdemokratiske Ungdomsforbunds blad *Ung-Socialisten*. Der bidro han både med dikt, litteraturanmeldelser og annet.

Braat ble valgt inn i NSUs styre på landsmøtet i 1907, og fikk vervet som sekretær. Som forbundssekretær og poet ønsket han de nye lag og medlemmer velkommen i NSU:

*La presten til helved' oss mane,*
*la gaa: fra himlen utstøtt!*
*Vi følger vor vaiende fane,*
*ti fanen og blodet er rødt.*
Da NSU ble splittet i juni 1909 var Braatt blant dem som fulgte de radikale, anarkosyndikalistisk inspirerte «ungsosialistene». Etter utmarsjen fra NSU opprettet de Norges ungsocialistiske forbund, og Braatt skrev flammende artikler i deres nye månedsblad *Storm*.

Han utga kun én bok. Den kom i 1908. Året etter døde han av tuberkulose, bare 23 år gammel. Han arbeidet også med et romanprosjekt, *Det røde hat*, men rakk bare å få noen deler av dette verket ferdig.

Bibliografi
-----------

* *Fra dybet, skisser og stemninger*, J. Aass forlag (1908)

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, oppført som Marius Braatt, Store norske leksikon-ID Marius\_Braatt[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   BIBSYS, oppført som Marius Braatt, NORAF-ID 4600, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3   Historisk befolkningsregister, histreg.no[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Side. 531. Halvorsen, Terje: *Partiets salt*. Pax, Oslo 2003 ISBN 82-530-2576-9.
5. ↑  Side 121. Arvid G. Hansen: *Den Røde Ungdom*, NKUs Forlag, Kristiania 1923
6. ↑  Side 155. Arvid G. Hansen: *Den Røde Ungdom*, NKUs Forlag, Kristiania 1923
7. ↑  «Brått, Magnus», *Arbeidernes Leksikon* bind I, Arbeidermagasinets Forlag, Oslo 1932

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Gyadalen** er et dalføre i Eigersund kommune i Rogaland. Dalen begynner på Helleland og går mot Sirdal. Fylkesvei 42 går gjennom Gyadalen fra Helleland til Tonstad og forbinder Egersund med Arendal i Aust-Agder. Dalen er trang og dyp med elvene Gyadalsåna og Gyaåna i hver ende av det 3 km lange Gyavannet. 

Gyadalen brukes blant annet som utgangspunkt for klatreturer og skiturer. Øverst i Gyadalen ligger Mydland, som har vært et populært utfartsområde for vinterturister fra Egersund. Stedet har et 300 meter langt skitrekk og 50 km skiløyper for langrenn. Det er også mulig å gå fra Mydland opp til et utsiktspunkt hvor man kan se ned over Austrumdalsvatnet.

Dersom Bjerkreimsvassdraget blir utbygget, er det foreslått å ta vann fra Gyvatnet på fjellet over dalen. Dette drenerer til Hellelandsvassdraget, og man vil flytte det over for å gi mer vann til kraftstasjonen i Austrumdal, noe som vil føre til lite vann og tørre elver i Gyadalen.

Eksterne lenker
---------------

* Kart over Gyadalen
* Bilder av rappelering i Gyadalen (fra Egersund Klatre og tindeklubb)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Leif Amble-Næss** (1896–1974) var en norsk skuespiller, sanger og regissør som var spesielt aktiv innen lystspill og revy. Han hadde en stor del av karrieren i Sverige.

Amble-Næss scenedebuterte på Centralteatret i 1916 og spilte særlig lystspill og operetter. På Nationaltheatret regisserte han og spilte i *Den glade enke* (1938), samt regi på *Flaggermusen* (1931). Fra 1936 var han i Stockholm, der han var knyttet til Oscarsteatern og Blanche Teatern, og fra 1955 instruktør og skuespiller ved Folkan Teater. De siste årene var han ved Svenska Riksteatern. På 1950-tallet gjestet han igjen Chat Noir med et par oppsettinger.

Amble-Næss regnes som en av mellomkrigstidens fremste norske skuespillere innen lystspill og revy. Som visesanger og kabaretkunstner var han en skarp satiriker og humorist. Hans allsidige talent gjorde at han høstet suksess også som danser og stepper, og han hadde en sikker hånd om revyfaget. Flere av revysuksessene spilte han inn på plate for HMV på 1920- og 1930-tallet. Eksempelvis ble sangen *Bare rundt omkring* første gang fremført av Leif Amble-Næss i revyen *Bladet fra munnen* våren 1928, innspilt på plate av Einar Rose senere samme år.

Han har også medvirket i filmer som *Den store barnedåpen* (1931), *Op med hodet* (1933), *Mot nya tider* (1939) og *Den gule bilen* (1963)

Privatliv
---------

Leif Amble-Næss var gift med skuespilleren Maritta Marke og var far til skuespilleren og regissøren Lars Amble.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Store norske leksikon, snl.no, besøkt 2. august 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «LEIF AMBLE-NÆSS | Nationaltheatrets forestillingsarkiv». *forest.nationaltheatret.no*. Besøkt 2. august 2021.
3. ↑  Rockheim. «Leif Amble-Næss « Rockipedia». *Rockipedia* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 2. august 2021. Besøkt 2. august 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leif Amble-Næss på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Leif Amble-Næss hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (sv) Leif Amble-Næss i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Leif Amble-Næss på danskefilm.dk Rediger på Wikidata

* (en) Leif Amble-Næss hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** KulturNav
 |
**Knut Henrik Holtermann** også skrevet Knud Holtermann (født 18. september 1737 i Norge, død 5. april 1815 i København) var en norsk jurist. Han var «assessor» ved Høiesteret i København i 41 år til han døde. Ved Norges uavhengighet fra Danmark i 1814 var Holtermann en av fire nordmenn ved den felles høyesterett i København, Christian Colbjørnsen, Peter Feddersen og Niels Engelhart var de andre. Han var sønn av forretningsmann og godseier Hans Holtermann og Margrete Knudsdatter Wiig. Boet etter moren ble skiftet da Knut Holtermann var 9 år og omfattet brutto 4457 riksdaler, jordegodset hadde en verdi av 2634 riksdaler. Stemoren Ingeborg Cathrine Holtermann født Hagerup (1730–1796) var grandtante til Colbjørnsens kone og til Hans Hagerup Falbe som også var dommer i høyesterett. Han var gift med Ursulla Beate Linde (1757-1782) som døde på barselseng. Datteren med samme navn ble gift med Fredrik von Linstow. Holtermann var ridder av Danebrog.

Han var medlem av Syndmøre practiske Landhuusholdningsselskab fra 1776.

Referanser
----------

1. 1 2  Holtermann, O. (1902). *Slægtsbog for familjen Holtermann*. Trondheim: Aktietrykkeriet Trondheim (trykt som manuskript).
2. 1 2  Bjørge, Magnar Kruse (1960). *Familien Abelseth*. Ålesund.
3. ↑  Hallager, G. (1915). *Norges høiesteret 1815-1915*. Aschehoug.
4. ↑  «Hans Falbe – Norsk biografisk leksikon». *Store norske leksikon*. Besøkt 4. mars 2016.
5. ↑  Rolv Amdam (1973). *Syndmøre Practiske Landhuusholdningsselskab 1773-(1816)*. Ålesund: Landbruksselskapet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Johan Boye Junge** (født 25. august 1697 i Herzhorn i hertugdømmet Holstein, død 21. mars 1778 i København) var en tømrermester og entreprenør som virket i København. 

Hans virke er ikke godt dokumentert, men på hans gravmæle i Sankt Petri kirke i København, vises i relieff noen av hans kjente arbeider: Spiret på Sankt Petri kirke og Christiansborg slott. Han har også bidratt til tårnet på Københavns første rådhus mellom Gammeltorv og Nytorv, arbeidet med Nicolai Eigtveds ombygning av Prinsens palé samt også på Amalienborg. Det var også ham som sto for oppførelsen av skafottet på Øster Fælled som Struensee og Brandt ble henrettet på.

Boye Junge blir ofte blandet sammen med sin brorsønn Johan Peter Boye Junge. Gift først med Birgitte Heining og siden med Friederike Louise Eilerts.

Referanser
----------

1. 1 2   Kunstindeks Danmark, Kunstindeks Danmark kunstner ID 7726, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Struensee spøger i Sankt Petri Kirke*, kristeligt-dagblad.dk. Besøkt 5. jan 2015
3. ↑  *Boye Junge*, Weilbachs kunstnerleksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Kunstindeks Danmark
 |

Portal: Danmark
Daniel Rantzaus epitafium i Sankt Katarinakirken, Westensee
**Daniel Rantzau** (født 1529 på godset Deutsch-Nienhof i Westensee, død 11. november 1569 ved Varberg) var en dansk feltherre.

Biografi
--------

Han studerte ved universitetet i Wittenberg og gikk deretter i tjeneste hos hertug Adolf I. av Slesvig-Holsten-Gottorp i 1547, ved Karl Vs hoff. I fem år kjempet han i Italia under dennes fane. 

Han gikk over i dansk tjeneste under Frederik IIs planlegging av Den nordiske sjuårskrigen mot Sverige. Han deltok i kampene i Småland og fikk kommandoen over den danske hæren i Skånelandene i 1565 etter grev Günther von Schwartzburg og Otte Krumpen.

Samme år beseiret han overlegne svenske styrker i slaget ved Axtorne 20. oktober. For denne seieren utnevnte kong Frederik II han til «feltoberst» og belønnet han med blant annet Trøjborg slott.

Mellom 1567–1568 ledet han det danske vinterfelttoget gjennom Småland og Östergötland øst for Vättern til Linköping og kom deretter ubeseiret tilbake til Skåne.

Daniel Rantzau falt for en kanonkule under beleiringen av Varberghus 11. november 1569. Han ble begravet i St. Katarinakirken i Westensee, Slesvig-Holsten. Det latinske og tyske ettermæle på hans epitafium ble diktet av fetteren Henrik Rantzau. Under tredveårskrigen ble epitafiet beskadiget av svenske soldater, men har siden 1917 igjen fremstått i sin opprinnelige form. 

Han var ugift, og hans etterlatte kvinne Katharina von Damme, giftet seg med Daniels bror Peter Rantzau.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 138402191, besøkt 12. august 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   NUKAT, NUKAT autoritetspost n2017246241[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Dansk biografisk leksikon, Dansk Biografisk Leksikon-ID Daniel\_Rantzau[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Daniel\_Rantzau[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 26. mars 2018, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Wikisource

  

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
**Språkvask:** Unøyaktig oversettelse

Dr. **David Kilcullen** er en australsk forfatter og konsulent når det gjelder bekjempelse av opprørsvirksomhet og anti-terror. Han er også grunnlegger og administrerende direktør i Caerus Associates, et konsulentselskap som er basert i Washington D.C.

Han er en tidligere australsk oberstløytnant og militær analytiker i Army Royal Australian Infantry Corps. Kilcullen var utlånt til United States Department of State Office som koordinator og strateg for kontraterrorisme. Han var spesialrådgiver for den tidligere utenriksminister Condoleezza Rice når det gjaldt virksomheten til opprørere og terrorister. I 2007 var han seniorrådgiver for general David Petraeus i Irak. Kilcullen har også vært rådgiver for både den britiske regjeringen og den australske regjeringen, for North Atlantic Treaty Organization og International Security Assistance Force, i tillegg til å hjelpe en rekke andre private og offentlige institusjoner.

Kilcullen har en doktorgrad i filosofi og politisk antropologi fra University of New South Wales som er en del av Australian Defence Force Academy, der han hadde fokus på effekter av gerilja-krigføring på ikke-statlige politiske systemer i tradisjonelle samfunn. Hans doktoravhandling ved dette universitetet handlet om de politiske konsekvensene av militære operasjoner i Indonesia fra 1945 til 1999 som også hadde søkelyset på hvordan gerilja-krigføringen fungerte og satte sitt preg på dette landet i denne perioden. Dr. Kilcullen ble uteksaminert fra Australian Defence Force School of Languages i 1993 med en diploma innen anvendt språkvitenskap i indonesisk og han ble en kvalifisert translatør og tolk for språkene indonesisk, malaysisk, fransk og en rekke moderne arabiske språk. 

Kilcullen har tjenestegjort under flere fredsbevarende og fredsopprettende operasjoner og kampanjer i Sørøst-Asia, stillehavsøyene og Midtøsten som hadde fokus på gerilja-krigføring. Hans utenlandstjeneste i det australske militæret inkluderte også flere turer både til Irak og Afghanistan. Han tjenestegjorde også i Øst-Timor i 1999 som sjef for et kompani som var en del av andre bataljon, Royal Australian Regiment. Australske styrker var i Øst-Timor som en del av De forente nasjoners internasjonale styrke for Øst-Timor. 

Før han ble utlånt til United States Department of State, var Kilcullen oberstløytnant og analytiker i den australske militære hovedkvarteret. Han tjenestegjorde som sjefstrateg og koordinator innen kontraterrorisme og i denne posisjonen arbeidet han i Pakistan, Afghanistan, Irak, Afrikas horn og i Sørøst-Asia. Han har også skrevet flere artikler om det irakiske opprøret etter fallet av diktatoren Saddam Hussein. Han hjalp også til med å designe en doktrine for USAs utenrikspolitiske strategi. Hans bok *The Accidental Guerrilla: Fighting Small Wars* ble publisert tidlig i 2009. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Arnold Hunter** (født 15. mars 1980 i Enniskillen) er en nordirsk fotballdommer som til daglig dømmer i landets øverste divisjon NIFL Premiership. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper både i regi av FIFA og UEFA.

Hunter har dømt flere landskamper på U-17, U-19 og U-21-nivå, samtlige i kvalifisering til europamesterskap. Han debuterte internasjonalt som hoveddommer på øverste nivå den 7. juni 2013, da han dømte VM-kvalifiseringskampen mellom Armenia og Malta (0–1). Hunter skadet seg i Europaligaen i fotball for menn 2014/15 og gruppespillkampen mellom HJK Helsinki og Torino FC (2–1) den 6. november 2014, da han brøt av akillessenen i kampen og ble erstattet av fjerdedommer.

Hans første europacupkamp kom den 7. juli 2011, da han dømte første kvalifiseringsrunde i Europaligaen i fotball for menn 2011/12 mellom FC Lusitanos la Posa og NK Varaždin (0–1). Han har siden dømt flere kvalifiseringskamper både i Mesterligaen og Europaligaen.

Referanser
----------

1. ↑  FIFA.com – Northern Ireland, Football Officials - Referees (Besøkt 18. oktober 2015)
2. ↑  EU-football.info – Football Referee: Arnold Hunter (Besøkt 18. oktober 2015)
3. ↑  (finsk) Iltasanomat.fi – Uskomatonta - erotuomari loukkaantui HJK:n europelissä (Publisert 6. november 2014, besøkt 18. oktober 2015)
4. ↑  Worldfootball.net – Arnold Hunter, Matches as referee (Besøkt 18. oktober 2015)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arnold Hunter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Dommerprofil hos Worldreferee.com Arkivert 30. juli 2016 hos Wayback Machine.
* Dommerprofil hos Soccerbase.com
* Dommerprofil hos Soccerway.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
ARTHUR
**Artillery Hunting Radar**, også kjent som **ARTHUR**, er en mobil bakke-radar opprinnelig utviklet og produsert i Sverige og Norge av Ericsson Microwave Systems for det norske og svenske militæret. De første radarene ble levert i 1999 og satt i tjeneste året etter. Radaren koster om lag 48 millioner svenske kroner pr enhet. Systemet brukes til å lokalisere fiendtlig artilleri og beregne utskytingssted. Det kan oppdage innkommende artillerirunder på omkring 40 kilometers avstand. 

Kjøretøyet som bærer radaren var opprinnelig en Hägglunds BV206, men radaren er nå oftere levert på kjøretøy med container-fester. Produksjon og utvikling av radaren ligger nå under Saab Surveillance (etter Ericsson Microwave Systems ble solgt til Saab AB i juni 2008) og Saab Technologies Norway AS. Pr 2017 er det produsert i overkant av 80 Arthur-systemer globalt, 40 av dem er produsert i Norge.

Norske forhold
--------------

Norge har 12 stk ARTHUR på Hägglunds BV206-vogner. Leveransen ble gjort fra 1999 til 2002.

I april 2015 ble Saab Technologies Norway AS tildelt en kontrakt av Forsvarets logistikkorganisasjon for å gjennomføre en *mid-life upgrade* (MLU). Kontrakten er verdt SEK 115 millioner og innbefatter oppgradering av sensoren til seneste variant, ModC, utvikling av et nytt kommando, kontroll og kommunikasjonssystem, integrasjon i 10-fot kontainer for integrasjon mot M113F4 beltekjøretøy. Levering er berammet til 2017.

Saab fikk i 2015 oppdraget med å ta fram en prototyp til en ny artillerilokaliseringsradar, men Norge valgte i 2021 å i stedet kjøpe inn Thales Group sine Ground Master 200 multi-mission compact-radarer (GM200 MM/C).

Det var fra tidligere kjent at man uansett ikke skulle bruke BV206 som kjøretøy for fremtidige artillerilokaliseringsradarer, men i stedet gå over til ACSV G5.

### Kontrovers

I mars 2006 ble det kjent at fire av de norske radarene hadde blitt utleid til de britiske styrkene i de innledende fasene i krigen i Irak i 2003. Leieprisen var 17 millioner kroner. Dette skjedde uten at Stortinget var informert og uten at Norge støttet krigen.

Brukerland
----------

Foruten Norge, er varianter av ARTHUR-systemet i bruk av Tsjekkia, Canada, Italia, Hellas, Malaysia, Sverige, Spania, Singapore, Storbritannia og Ukraina, ialt 80 systemer. Om lag 20 brukes ved Demilitarisert sone (Korea).

Referanser
----------

1. ↑  tu.no
2. ↑  tu.no
3. 1 2  «Saab to upgrade Norwegian Army’s Arthur radar system». Army Technology. 13. april 2015. Besøkt 16. april 2015.
4. ↑  tu.no - *NYE ARTILLERILOKALISERINGSRADARER* (25.05.2021)
5. ↑
6. ↑  «The British ARTHUR counter-battery radar is now in service of the Armed Forces of Ukraine». *Militarnyi* **(engelsk)**. Besøkt 6. november 2022.
7. ↑  Dalløkken, Per Erlien (11. mars 2020). «17 år etter Irak: Britene ruster opp sine norsk-svenske artillerijegere». *Tu.no* **(norsk)**. Teknisk Ukeblad.

Eksterne lenker
---------------

* ARTHUR
* Lånte ut radarer til Irak-invasjon – *nrk.no*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**Martin Christian Gottlieb Lehmann** (født 16. mars 1775 i Hasselau ved Uetersen i Holsten, død 4. oktober 1856) var en tysk-dansk konferensråd og deputert i Generaltoldkammeret og Kommercekollegiet i København. 

Han er blant annet kjent for å ha innført skikken med å ha juletre med lys på julaften i private hjem i Danmark.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han ble født i Hasselau hvor faren Johann Gottlieb Lehmann var prest og gift med Elizabeth født Zornikel. Han gikk på gymnasiet Altona og studerte så teologi og filologi ved universitetet i Göttingen hvor han tok den filosofiske doktorgrad i 1799.

### Karriere

Etter noen år på reise i forskjellige europeiske land ble han i 1804 ansatt som assessor ved Økonomi- og Kommercekollegiet i København. Han var inkarnert tysksinnet, men arbeidet samvittighetsfullt for utviklingen av forretningslivet i Danmark. Av den grunn steg han med tiden i gradene, til han oppnådde tittel av konferensråd i Generaltoldkammer- og Kommercekollegiet, en tittel han bevarte til sin fratreden i 1840. Hans innsats omfattet blant annet en reformering av det danske fyrvesen og en utvidelse av Helsingør havn. 

I 1809 giftet han seg med den københavnske borgermesterdatter Frederikke Louise Bech, med hvem han fikk sønnen Orla Lehmann, som skulle bli en kjent politiker. Kort etter inngåelsen av ekteskapet, innførte Lehmann skikken med juletreet, som han kjente fra sin barndom i prestegården i Holsten. En av gjestene som besøkte familien den juleaften - den annen de feiret i hjemmet i Ny Kongensgade etter at lille Orla var født - , har senere fortalt om hvilken oppsikt det vakte i det dengang lille København.

Frederikke Louise døde i 1834, og året etter giftet Lehmann seg på nytt med Frederikke Baltzer.

Referanser
----------

1. ↑  Juletræ, julidannevang.dk
2. ↑  *Lehmann, Martin Christian Gottlieb*, Dansk biografisk Lexikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Deutsche Biographie **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |

Portal: Danmark
**Europahumlebøk** (*Ostrya carpinifolia*) er et løvfellende tre i bjørkefamilien.

Den blir opptil 25 m høy. Barken er glatt og gråbrun med mørkebrune furer. Bladene er ovalt tilspissede og skarpt dobbelttannede med 12–15 par nerver; de er mørkegrønne på oversiden og lysere på undersiden med hvite hår på nervene. Hannraklene er opptil 10 cm lange. Hunnraklene er 3–5 cm lange og minner om blomsterstanden til humle.

Europahumlebøk vokser ofte i artsrik krattskog sammen med villkornell, vårkornell, hassel, parykkbusk, prydblåhegg, middelhavseiner, *Paliurus spina-christi*, syrin, buskvikke og terpentintre. Den finnes også som undervegetasjon i svartfuruskog, og den er ofte en dominerende art i submediterran løvskog sammen med orientagnbøk, mannaask og duneik. Europahumlebøk forekommer ofte tidlig i den økologiske suksesjonen og blir etterhvert utkonkurrert av løvfellende eikearter, svartfuru, libanonseder, tyrkisk furu og ved nordgrensen for utbredelsen bøk.

I Alpenes sørskråning i Sveits vokser europahumlebøk sammen med australnesletre, mannaask, *Cota triumfettii*, vårkornell, *Cyclamen purpurascens*, laurbærtysbast, hvit julerose, buskvikke, einer, gullregn, gulltvetann, klosterpion, frynseeik, duneik, *Ruscus aculeatus*, sølvasal, skjermkrage, legefirtann og svart nyserot.

Arten er utbredt fra sørøstlige Frankrike, Korsika og Sardinia i vest, nordover til Sveits og Østerrike, østover til Kaukasus og sørover til Sicilia og Libanon.

* BarkBark
* Bladverk om høstenBladverk om høsten
* Hannrakler om vårenHannrakler om våren
* Nye hannrakler om høstenNye hannrakler om høsten

Referanser
----------

1. ↑  A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). *Trær i skog og hage*. Tiden. s. 213–214. ISBN 82-10-01282-7.
2. ↑  M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). *Wild Flowers of the Mediterranean* (2 utg.). London: A & C Black. s. 33. ISBN 0-7136-7015-0.
3. 1 2  S. Pasta, D. de Rigo og G. Caudullo (2016). «*Ostrya carpinifolia* in Europe: distribution, habitat, usage and threats». I J. San-Miguel-Ayanz m.fl. *European Atlas of Forest Tree Species* (PDF). Luxembourg: Publication Office of European Union. ISBN 978-92-79-52833-0. Arkivert fra originalen (PDF) 27. februar 2019. Besøkt 27. februar 2019.
4. ↑  «6.3.5 Hopfenbuchenwald». Info Flora. Besøkt 1. juni 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Europahumlebøk* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Europahumlebøk* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Europahumlebøk* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Europahumlebøk* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Europahumlebøk* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Ostrya carpinifolia* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Ostrya carpinifolia* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Ostrya carpinifolia* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Herceg-Bosnia** (*Hrvatska Republika Herceg-Bosna*) Den kroatiske republikken Herceg-Bosnia var en ikke anerkjent enhet i Bosnia-Hercegovina som eksisterte mellom 1991 og 1994 som et resultat av et forsøk fra kroatene på å løsrive seg fra Bosnia under krigen. Hovedstaden var Vest-Mostar. Herceg-Bosnia opphørte i 1994 da Washington-avtalen ble underskrevet og de ble med i Den bosnisk-kroatiske føderasjonen. 

Det største politiske partiet i Kroatia *Hrvatska Demokratska Zajednica* HDZ (Kroatiske demokratiske union) organiserte og kontrollerte en avdeling av partiet *Hrvatska demokratska zajednica Bosne i Hercegovine* HDZ BiH (Kroatiske demokratiske union av Bosnia og Hercegovina). I slutten av 1991 overtok de ekstreme nasjonalistiske kreftene under ledelse av Mate Boban og Dario Kordić ledelsen, og disse fikk støtte av Franjo Tuđman og Gojko Šušak.

18. november 1991 erklærte Mate Boban og Dario Kordić Herceg-Bosnia som en separat «politisk, kulturell, økonomisk og territorial enhet» innenfor Bosnias grenser. Etter valget i Bosnia i 1990 hadde HDZ som en av valgvinnerne stor innflytelse i de kommunene som ble gjort krav på av Herceg-Bosnia. Lederne av HDZ var også med på fredssamtalene i Genève som delte Bosnia i tre etniske republikker. Verken Bosnia eller det internasjonale samfunnet anerkjente Herceg-Bosnia som en egen stat. Ved to anledninger dømte Bosnias høyesterett Herceg-Bosnia som ulovlig, henholdsvis 14. september 1992 og 20. januar 1994.

Fra opprettelsen av Herceg-Bosnia i 1991, og spesielt fra mai 1992, engasjerte ledelsen seg i etnisk rensning i de kommunene de mente tilhørte Herceg-Bosnia, spesielt gikk de hardt ut mot bosnjaker. De tok kontroll over mange kommunale ledelser og fjernet de lokale ledere som var bosnjaker eller fratok dem all makt. De tok også full kontroll over media, formidlet propaganda og fremmet kroatiske ideer. Kroatiske symboler og valuta (kuna) ble innført. I skolen ble det innført kroatisk pensum og kroatisk var det offisielle språket. Mange bosnjaker og serbere ble fjernet fra lederstillinger også i det sivile. Humanitær hjelp ble stoppet eller blokkert, og spesielt bosnjaker led av dette.

Etterspill
----------

**Trenger oppdatering:** Denne artikkelen eller seksjonen er ikke oppdatert med ny utvikling eller ny informasjon. Du kan hjelpe Wikipedia med å oppdatere den.
Store deler av Herceg-Bosnias ledelse, blant andre Jadranko Prlić, Bruno Stojić, Slobodan Praljak, Milivoj Petković, Valentin Ćorić og Berislav Pušić sto tiltalt i krigsforbryterdomstolen i Haag.

Eksterne lenker
---------------

* www.hercegbosna.org

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Kristen Faye von Krogh** (født 5. desember 1910, død 10. juli 1998), også kjent som *Kristen Krogh*, var norsk forstmann og ornitolog. For sitt arbeide for offentlig naturvern ble han kjent som «Nasjonalparkenes far».

Familie
-------

Kristen von Krogh var sønn av sokneprest Einar von Krogh og Asta Olava f. Thorbjørnsen. Hans fødested var Gransherad i Telemark. Som prestesønn flyttet han i 1916 nordover til Mosjøen sammen med familien, og han bodde på Dolstad prestegård rett ved Dolstad kirke. Der forble de frem til 1928, da familien flyttet til Drammen.

Von Krogh giftet seg i 1941 med Anne Mathilde Mentsen (1921–2007) fra Namsos i Nord-Trøndelag.

Utdannelse og yrke
------------------

Under sin oppvekst i Mosjøen og Vefsn utviklet Kristen von Krogh interesse for ornitologi. Han meldte seg i 1928 inn i Norsk ornitologisk forening. Etter eksamen artium i 1930, ett års praksis hos Treschow og militærtjeneste i Garden, begynte han i 1932 på Statens skogskole i Steinkjer. Han gikk deretter videre med treårig skogbruksutdannelse ved Norges landbrukshøgskole (1933–1936). I studietiden var han politisk aktiv. Han var med på å stifte *Landbrukshøiskolens socialistiske studentlag*, og i ett år var han formann i den lokale avdelingen av *Norges studerende ungdoms avholdsforbund*.

Som forstkandidat fikk von Krogh arbeide ved Skoghøgskolens institutt for skogskjøtsel. Etter ett år der ble han ansatt i forstvesenet, som forvaltet skoger eier av staten. Han arbeidet i Lierne, og fra 1941 var han assistent i skogforvaltningen i Innherad samtidig som han underviste ved skogskolen i Steinkjer. Fra 1945 var von Krogh skogforvalter i Grong, og i 1955 ble han skoginspektør for Nord-Norge – med kontor i hjembyen Mosjøen. Fra 1960 var von Krogh naturverninspektør med kontor i Trondheim. Dermed arbeidet han med sine hjertesaker, nemlig naturvern og -fredning. Han var med på å fremarbeide den første nasjonalparken i Norge, Rondane nasjonalpark i 1962. Deretter arbeidet han med en plan for norske nasjonalparker.

Ved siden av sitt arbeide skrev von Krogh en rekke bøker og artikler, særlig innenfor ornitologi og skogzoologi. Han deltok også i naturopplysningsprogrammer i NRK.

Referanser
----------

1. ↑  Gransherad, Ministerialbok nr. I 5 (1887-1916)

Litteratur
----------

* Suul, Jon: *Nasjonalparkenes far – Kristen Faye Krogh – et hundreårsminne* i Årbok for Helgeland 2010 (ISBN 978-82-90148-33-6)
**Gulhodetrupial** (*Xanthocephalus xanthocephalus*) er en spurvefugl og det eneste medlemmet av slekten *Xanthocephalus*.

Voksne individer har et spisst nebb. Hannen er hovedsakelig svart med gult hode og bryst, og har en hvit markering på vingene som ofte bare er synlig i flukt. Den voksne hunnen er for det meste brun med en matt gul farge på hals og bryst.

Hannfuglen med det karakteristiske gule hodet.
Gulhodetrupialen hekker ved marskland omgitt av dunkjevle i Nord-Amerika, hovedsakelig vest for de store innsjøene. Reirene bygges ved hjelp av og i tilknytning til marsklandvegetasjon. De hekker i kolonier og deler ofte habitat med rødvingetrupialen (*Agelaius phoeniceus*). I hekke- og yngletiden er hannene svært territoriale og tilbringer mye tid på sivstilker for å markere seg og jage bort inntrengere.

En ung gulhodetrupetial ved 100 Mile House, British Columbia, Canada. Denne ungfuglen var fortsatt avhengig av at foreldrene hentet mat til den.
Om vinteren trekker fuglene til de sørvestlige delene av USA og Mexico. De eneste områdene i USA hvor disse trupialene tilbringer hele året er San Joaquin-dalen og den nedre Colorado-dalen i Arizona og California. Det er en ekstremt sjelden fugl å se i Vest-Europa, og flere observasjoner er sannsynligvis knyttet til rømming fra fangenskap. Ett individ ble observert på Halten i Sør-Trøndelag 30. mai 1979. Det var antatt å være en rømt burfugl. Slik situasjonen er nå vurderes det som svært lite sannsynlig at arten vil danne viltlevende hekkebestand i Norge.

Disse fuglene finner mat i marskland, eng og mark, og spiser hovedsakelig frø og insekter. Utenom hekketiden leter de etter mat i flokker, ofte sammen med beslektede fuglearter.

Fuglen har en skjærende sang som ligner knirkingen fra rustne hengsler.

Referanser
----------

1. ↑  BirdLife International. 2016. Xanthocephalus xanthocephalus. The IUCN Red List of Threatened Species 2016: e.T22724169A94852992. *Xanthocephalus xanthocephalus*. Besøkt 18. oktober 2017.
2. ↑  «Artsdatabanken - Nasjonal kunnskapskilde for biologisk mangfold». *Artsdatabanken*. Arkivert fra originalen 10. juni 2015. Besøkt 8. oktober 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gulhodetrupial* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Gulhodetrupial* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Gulhodetrupial* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Gulhodetrupial* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Gulhodetrupial* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Gulhodetrupial* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Xanthocephalus xanthocephalus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Xanthocephalus xanthocephalus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Xanthocephalus xanthocephalus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Gulhodetrupial artsbeskrivelse - Cornell Lab of Ornithology
* Gulhodetrupial - USGS Patuxent Bird Identification InfoCenter
* Video av en gulhodetrupialhunn i Annapolis Valley, Nova Scotia, Canada, godt utenfor sitt vanlige habitat.
**Ardal O'Hanlon** (født 8. oktober 1965) er en irsk stand-up komiker, skuespiller og forfatter. Han er mest kjent for sin rolle som den katolske presten Dougal McGuire i TV-serien *Father Ted*. Ardal er oppkalt etter den norske byen Årdal og dens forurensning.

O'Hanlon vokste opp i Carrickmacross i Irland. Faren Rory O'Hanlon er irsk politiker og lege. Han ble utdannet først på Blackrock College i Dublin, før han fullførte et studium i Communication Studies på National Institute for Higher Education, Dublin. Han hadde flere småjobber før han begynte som stand-up komiker. Sammen med andre komikere starter han den nå legendariske klubben The Comedy Cellar, som ble en arnestue for mange irske komikere. Det var der han ble oppdaget av Graham Linehan, som gav han en av hovedrollene i sin nye komiserie *Father Ted*. For denne rolletolkningen ble han belønnet med en BAFTA-pris for beste nykommer.

Han har hatt flest komiske roller, i serier som *Father Ted* og My Hero, men publikum har også fått se en mer dramatisk side av O'Hanlon i serien *Big Bad World*. Pr. 2006 spiller han hovedrollen i BBC-serien *Blessed*, som er skrevet av Ben Elton.

I tillegg til jobben som skuespiller og komiker, bedriver han også skriverier. Han har utgitt den kritikerroste romanen *The Talk of the Town*, og jobber pr. 2006 med oppfølgeren *Ragweed*. O'Hanlon har engasjert seg i flere veledighetssaker, men har jobbet mest for organisasjonene The Aisling Project, som hjelper hjemløse irer i London, og Irish Cancer Research Campaign.

O'Hanlon er gift med Melanie og sammen har de døtrene Emily og Rebecca. Han er en hengiven Leeds United supporter.

Høsten 2005 besøkte O'Hanlon Oslo med sin pågående stand-up turné.

Filmografi
----------

* *Blessed* 2005
* *Greyfriars Bobby* 2005
* *Reinsdyret Robbie og legenden om vikingene* 2002
* *Another Bobby O'Hara Story* 2002
* *My Hero* 2000
* *Reinsdyret Robbie og det store reindyrstevnet* 1999
* *Big Bad World* 1999
* *The Butcher Boy* 1997
* *Flying Saucer Rock'n'Roll* 1997
* *Moll Flanders* 1996
* *Father Ted* 1995

Referanser
----------

1. ↑   Comedy Roadshow Video
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ardal O'Hanlon på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Ardal O'Hanlon i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Ardal O'Hanlon på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Ardal O'Hanlon på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Ardal O'Hanlon hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** WikiTree **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** MusicBrainz
 |