recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Saltsjökvarn. Idag er det et blant annet hotell her, omgitt av nybygde boliger.
Danvikens hospital i nyrenovert stand i 2010.
**Danviken** er et område i kommundelen Sicklaön i Nacka kommune i Stockholms län, Sverige. De seneste årene har folketallet i Danviken økt, ettersom nærheten til Stockholm sentrum gjør det til et attraktivt område. Saltsjöbanan har stopp ved Henriksdals stasjon, som tross navnet ligger i Danviken.

Historie
--------

Bydelen er en av de eldste i Nacka. Området har vært bebodd i hvert fall siden 1550-tallet, da Gustav Vasa anla Danvikens hospital. Allerede fra starten ble det anlagt ei melkvern i vassdraget mellom Hammarby sjö og Saltsjön, som ble kalt Kvarnbäcken eller Danviks ström. Det fantes også en hammersmie på stedet. Det gamle hospitalet ble lagt ned i 1915.

I 1619 fikk Gustaf Johan Jung tillatelse til å oppføre en såkalt kjønrøksovn, men det varte helt til 1675 før det kom igang. Kjønrøk brukes til framstilling av blant annet trykksverte og tusj. Bruket lå like øst for hospitalet og var i drift til 1856. 

Mellom hospitalet og kjønrøksbruket ble det i 1686 oppført et saltverk, det vil si en fabrikk hvor man skulle utvinne salt av sjøvann. Men det viste seg at Saltsjön, til tross for navnet, inneholdt alt for lite salt, og etter noen år opphørte virksomheten. Senere ble bygningen brukt som sinnssykehus, det såkalte Danviks dårhus. I dag er det omgjort til boliger. 

I 1890 sto det store kvernanlegget Saltsjöqvarn ferdig, og det ble senere utvidet med flere bygninger. Fabrikken ble nedlagt i 1988, og bygningene er senere blitt renovert og brukes i dag som boliger og et hotell.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Herrström, Per-Åke (2000). *En berättelse om Stiftelsen Danviks hospital under 450 år*. Nacka: Stiftelsen Danviks hospital. ISBN 91-631-0380-X.
2. ↑  «Besöksmål: Saltsjöqvarn». Stockholms läns museum. 2010. Arkivert fra originalen 16. januar 2014. Besøkt 14. januar 2014.
**Ferdinandus Hubertus Hamer** (født 21. august 1840 i Nijmegen i Nederland, drept 23. juli 1900 i To Tsjeng i Indre Mongolia i Kina) var katolsk kinamisjonær og biskop som ble drept under bokseropprøret i Kina.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Hamer om fra Molenstraat i Nijmegen. Han gikk mellom 1853 og 1860 på det biskoppelige gutteseminar Kuilenburg i Culemborg og på presteseminaret Rijsenburg ved Driebergen. 

Han avla i 1864 som 23-åring sine evige løfter i Scheut-misjonærenes kongregasjon.

### Prest

Han ble presteviet den 10. august 1864. 

Hamer var med i den første gruppen på fire misjonsprester fra Scheut-misjonærene som ankom Indre Mongolia i Kina fra Belgia i 1875. Hans tre kolleger, deriblant kongregasjonens stifter, fader Theophiel Verbist, døde raskt av tyfus, og da var pater Hamer tilbake nesten alene, men med noen lekfolk til å hjelpe seg. 

Etterhvert gikk det bedre med språket og misjonsarbeidet.

### Biskop

Den 21. juni 1878 fikk han ansvar for det apostoliske vikariat Gansu, og ble bispeviet den 27. oktober samme år. I 1889 ble han forflyttet av paven til Det apostoliske vikariat Sørvest-Mongolia.

I 1899 brøt det antikristne bokseropprøret ut. I juli og august 1900 nådde det området der biskop Hamer hadde ansvaret for misjonene.

### Død

Den 23. juli ble han drept; tre pæler ble stilt sammen slik at de dannet en tripod, og utstyrt med en jernkrok øverst.[] Så ble biskopen avkledd og i stedet ikledd et bomullsklede og så dynket i olje. Han ble så hengt i et rep fra kroken etter føttene med hodet ned fra kroken. Så ble bomullskledet tent på. Det kom et skrekkelig smerteskrik, og noe etter var han død.

Han var ikke den eneste nederlandske misjonæren som ble drept av bokserne. Bokserne drepte også hans medbrødre prestene Joseph Dobbe, Gijsbertus Jaspers og Andreas Zijlmans.

Referanser
----------

1. ↑   ODIS, ODIS ID PS\_74977[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w61d6cbk, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3   www.odis.be[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Louis Morel: *Nos martyrs de Chine*, Bruxelles, 1961
* Biografisch Woordenboek van Nederland – biografi
* Harry Knipschild: *Soldaten van God; Nederlandse en Belgische priesters op missie in China in de negentiende eeuw*, uitgeverij Bert Bakker, 2007, paperback, 312 p. ISBN 9789035131934
* Harry Knipschild: *Ferdinand Hamer, 1840-1900, Missiepionier en martelaar in China*, Universiteit Leiden, 2005

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Catholic-Hierarchy **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BPN
 |
**«Danza Kuduro»** er en sang av puertoricanske Don Omar og fransk-portugisiske Lucenzo. Teksten er delvis på spansk og delvis på portugisisk. Sangen blei utgitt som singel fra Don Omars album *Meet the Orphans* 15. august 2010. Kuduro er en angolansk musikksjanger som er meget populær i Portugal. «Danza Kuduro» gikk til topps på flere hitlister i Latin-Amerika og USA.

Sangen er skrevet av Don Omar, Barkati, Fabrice Toigo og Lucenzo, som også er sangens produsent. Musikken i Danza Kuduro (som på norsk betyr kudurodansen) er hovedsakelig basert på Lucenzos engelsk-portugisiske hit «Vem Dançar Kuduro», men mesteparten av teksten er skrevet om på spansk.

Musikkvideo
-----------

Musikkvideoen ble filmet på den karibiske øyen St. Martin, og ble regissert av Carlos Pérez, som har regissert flesteparten av Don Omars nyeste videoer.

Videoen viser sangerne som nyter en millionærs velstand. Don Omar inviterer Lucenzo på en båttur, og henter ham i en BMW E89. Det er også scener av jenter som fester med de to på stranden. Før videoen hadde premiere, lanserte Omar en forhåndsvisning gjennom sin Facebook-bruker. Den ferdige musikkvideoen hadde premiere 17. august 2010 gjennom Vevo. På de første dagene siden utgivelsen ble musikkvideoen sett mer enn 1 million ganger, og ble dermed den tredje mest sette videoen i verden. «Danza Kuduro» klassifiseres som et YouTube-fenomen, og hadde per 1. mai 2015 blitt vist mer enn 668 millioner ganger.

Eksterne lenker
---------------

* «Danza Kuduro» på YouTube
**Danuta Kordaczuk-Wagner** (født 2. september 1939 i Warszawa, død 10. april 1988 i Warszawa) var en polsk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo. 

Kordaczuk vant en olympisk bronsemedalje i volleyball under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Hun var med på det polen laget som kom på tredjeplass i volleyballturneringen for menn bak Japan og Sovjetunionen. Seks lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Japan vant to kamper og tapte to. Kordaczuk spilte fem kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1964 Japans flagg Tokyo - Bronse Bronse i volleyball damer Polens flagg Polen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Danuta Kordaczuk – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Danuta Kordaczuk – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Danuta Kordaczuk – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Danuta Kordaczuk – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (pl) Danuta Kordaczuk – Polens olympiske komité Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**RS 12 «Svolvær»** er en tidligere redningsskøyte som ble bygd for Redningsselskapet i 1897. Under bygging av «Svolvær» gjorde Colin Archer noen endringer fra Colin Archer-typen som han hadde bygd siden 1893. «Svolvær» var litt lenger enn de tidligere skøytene og baugprofilen ble litt rettet ut. Skøytemannskapet var fornøyd med den nye typen, som ble kalt Svolvær-typen. Det ble bygd ti skøyter etter denne konstruksjonen.

«Svolvær» ble bygd av Colin Archer i Larvik. Byggeprisen var kroner 10 552,94. Skøyta ble finansiert med gave fra Caroline Harvey fra Milford Haven i England. I 1896 fikk Redningsselskapet 6000 kroner. De skulle brukes til en redningsskøyte som under fisket skulle stasjoneres i Svolvær, der Miss Harvey ofte var på besøk. Etter at skøyta var ferdig gav hun resten av byggesummen. Miss Harvey arbeidet ivrig for redning både i Norge og i Storbritannia. For dette arbeidet fikk hun i 1918 Kongens fortjenstmedalje.

Mens hun var i drift for Redningsselskapet reddet RS «Svolvær» 70 mennesker fra en sikker død. 1061 fartøy ble berga eller fikk assistanse. I 1927 ble mannskapet på «Svolvær» hedret med Emile Robins belønning. Redningsselskapet solgte «Svolvær» i 1938 til Jens Berntsen fra Tønsberg.

«Svolvær» er i dag i privat eie i Lofoten og har vært på vannet alle leve år.

Vinner av Vestfjordseilasen i klassen tradisjonelle båter og skøyter.

Kilder
------

* Bjørn Foss: *Fra seil til vannjet. Historien om redningsskøytene* (Norsk Maritimt Forlag 2002)
**Ferdinand Jonas Gjøs** (født 1790, døpt 18. august i Akershus slottskirke, død 5. juni 1852) var en norsk maler. Han er særlig kjent for sine prospekter, men malte også portretter.

Gjøs, også skrevet Giöös eller Giööse i samtiden var født i Christiania. Femten år gammel kom han til København hvor han fikk utdannelse som håndverksmester og fikk svennebrev i 1815. Da han returnerte til hjemlandet slo han seg ned i Fredrikshald hvor han var bosatt frem til 1824.

De få portrettene han utførte ble skapt i denne perioden. Ellers hadde han oppdrag av mer håndverksmessig karakter. Det er sannsynligvis Gjøs som har malt de pompeianske veggdekorasjonene i Kongegården, av regnskapene finnes poster fra 1822 og 1824 med kommentaren «diverse malning Ved Giööse».

I 1824 flyttet han til Christiania og samme år ble han elev av Johannes Flintoe ved Den kongelige tegneskolen.
Han fikk eksamensbevis i januar 1825 og fikk borgerskap som malermester i byen i april samme år.

Gjøs døde i København.

Oslo Museum eier flere av Gjøs` arbeider, blant annet et prospekt fra Frogner Hovedgård, Utsikt fra Helverschous løkke mot Akershus, et folkelivsmotiv som viser en militærparade på Akershus festning, Nydalen mølle ved Akerselva og Christiania sett fra St. Hanshaugen.

Utvalgte arbeider
-----------------

* Utsikt fra Helverschous løkke mot Akershus festning fra 1840Utsikt fra Helverschous løkke mot Akershus festning fra 1840
* Militærparade på Akershus fra ca.1840Militærparade på Akershus fra ca.1840
* Nydalen mølle ved Akerselva fra ca.1830Nydalen mølle ved Akerselva fra ca.1830

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   Norsk kunstnerleksikon, nkl.snl.no, besøkt 15. juni 2016[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Ferdinand\_Jonas\_Gjøs[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Artnet, oppført som Ferdinand Gjos, Artnet artist ID ferdinand-gjos, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Athenaeum, oppført som Ferdinand Gjøs, Athenaeum person ID 5783, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   KulturNav, oppført som Ferdinand Gjøs, KulturNav-ID da04f3e3-87ec-464d-a5c0-98309c482718, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Et utvalg 1800-talls mestre[*død lenke*] Kunstantikvariat Pama, omtale av Gjøs på side 4 og 5
* Familien Gjøs i Norge. Av statsarkivar E. A. Thomle

Eksterne lenker
---------------

* Ferdinand Jonas Gjøs i Scenewebarkivet
* (en) Ferdinand Jonas Gjøs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
**Danyal Saveh Shemshaki**, også skrevet **Danial Saveh Shemshaki** og **Danyal Savehshemshaki**, (født 2. juli 1997) er en iransk langrennsløper som representerte Iran under Vinter-OL 2022.

Idrettskarriere
---------------

Saveh Shemshaki deltok i sitt første FIS-renn 31. desember 2016 i Emamzadeh Hashem, der han kom på sjuendeplass i sprint. Han fikk mange topp 10-plasseringer i FIS-renn denne sesongen, med en fjerdeplass i sprint som beste resultat. Den 25. februar 2018 vant han sitt første FIS-renn, i Shemshak i Iran. Under det iranske mesterskapet på ski i 2018 fikk han sølv på sprinten i klassisk stil.

Han deltok i Ski-VM 2021, og kom på 123.-plass på sprinten og 125.-plass på 15 km fri teknikk. Under Vinter-OL 2022 ble han satt inn som erstatter for Seyed Sattar Seyd, da Seyd fikk covid-19 og ikke kunne delta. Han gikk 15 km klassisk, og kom på 84.-plass.

Referanser
----------

1. 1 2  Olympics.com - *Danial Saveh Shemshaki* Arkivert 19. februar 2022 hos Wayback Machine. besøkt 19. februar 2022.
2. ↑  FIS - *Danyal Savehshemshaki - Results 2017*, besøkt 19. februar 2022.
3. ↑  FIS - *Danyal Savehshemshaki - Results 2018*, besøkt 19. februar 2022.
4. ↑  Tehrantimes.com - *Iran’s flag-bearer in Winter Olympics Seyd tests positive for COVID-19*, besøkt 19. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Danyal Saveh Shemshaki – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Danyal Saveh Shemshaki – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata

* (en) Danyal Saveh Shemshaki – TheSports.org Rediger på Wikidata
| Artikkelen inngår i serien om
**Steinalderen** |
| --- |
|  |
| **Epoker i Midtøsten (*og i Norge*)** |
| Paleolitikum 
ca. 2 millioner–10 000 f.Kr. (*-8 000 f.Kr.*)
Mesolitikum 
ca. 10 000–8 000 f.Kr. (*ca. 8 000–4 000 f.Kr.*)
Neolitikum 
ca. 8 000–4 000 f.Kr. (*4 000–1 800 f.Kr.*) |

**Bleivikfunnet** er et funn av menneske fra eldre steinalder ved Bleivik nord for Haugesund i Rogaland.

I 1952 ble det funnet beinrester av menneske ved Bleivik, det dreier seg om ett enkelt individ, og det er radiologisk datert til ca. 8000 BP. Det er altså ett av de aller eldste av slike funn i Norge, bare overgått av Søgnekvinnen. Skjelettet er mangelfullt bevart, og det har ikke latt seg gjøre å bestemme sikkert hvilket kjønn det er. Man kan imidlertid fastslå at det dreier seg om et eldre individ, ca. 60 år gammelt. Kraniet er forholdsvis robust og med arkaiske trekk, typisk for den europeiske Cro-Magnon-typen fra paleolitikum. Stedet der skjelettet ble funnet, må ha ligget under vann ved den aktuelle dateringen, og det antas at vedkommende har druknet. 

Bleivikfunnet var det eneste funn av mesolittisk organisk materiale i marint materiale i Norge før Søgnekvinnen ble funnet.

I mai 2015 ble det funnet et kranium på badeplassen Kyrkjetangen ved Nordåsvannet i Bergen. Hodeskallen hadde trekk i bihuleområdet og øynene som ikke tidligere var sett. Funnet var fra samme geografiske område og samme tidsperiode som Bleivikfunnet fra 1952, men hodeskallene er synlig ulike.

Referanser
----------

1. ↑  Pål Nymoen: «Hummervikholmen, Søgne - beretning fra arkeologisk registrering under vann i årene 1994-1997»
2. ↑  Roy Hilmar Svendsen: «Denne hodeskallen er en sensasjon», NRK 3. desember 2015
3. ↑  Ida Irene Bergstrøm: «Fikk kjeft for å ha vasket hodeskalle», *Forskning.no,* 9. januar 2018

Se også
-------

* Søgnekvinnen
* Vistegutten

Litteratur
----------

* Rolf W. Lie: «Ældste Nordmand», Skalks Gæstebog. Wormanium 1985. ISBN 87-8516-088-1 s.47-50
**Aage Remfeldt** født **Rasmussen** (født 4. september 1889 i Frederiksberg, død 29. november 1983 i Havdrup, Solrød) var en dansk fotograf, portrettfotograf og kappgjenger. Han ble uteksaminert fra Teknologisk Institut i 1910, og flyttet deretter til Oslo der han arbeidet som portrettfotograf frem til 1935. Remfeldt flyttet da tilbake til Danmark der han overtok fotoforretningen i Havdrup på Sjælland etter faren, fotografen Lars Rasmussen. Remfeldt forble bosatt i Havdrup frem til sin død i 1983.

Remfeldt hadde sin storhetstid mens han bodde i Oslo, i årene før annen verdenskrig. Blant hans egne favoritter var portrettene av Sigrid Undset, Georg Brandes og Knut Hamsun. Disse portrettene hang senere i Remfeldts kombinerte atelier og bolig i Havdrup.

Remfeldts kvinnesyn var det som idag kan kalle noe gammeldags: «Kvinden skal portrætteres medens hun endnu frister manden – inden hun bliver 18 år.» Dette synet bragte han til uttrykk i portrettet av «Hanne», oldingens hylling til ungdommen.

Hans kamera var et stort mahogni atelier-kamera, og han foretrakk et 480 mm objektiv fra Zeiss, som han fikk mens han var i Oslo under første verdenskrig. «Jeg aner ikke hvor gammelt mit kamera er, men optikken, den er ny, den fik jeg i 1918», var svaret på et spørsmål om kameraets alder. Under første verdenskrig var det forbudt å utføre slike lange linser fra Tyskland.

Som kappgjenger gikk han for Københavns FF, han ble nummer fire i 10 km gang under OL 1912 i Stockholm. Han var dansk mester på 1 dansk mil 1909 og på 10 km 1910 og 1912. Videre satte Remfeldt tre danske rekorder; en gang på 10 danske mil og to ganger på 10 km. I 1913–1914 var han i USA der han oppnådde flere gode resultater.

Frem til 1918, da han tok etternavnet Remfeldt het han «Aage Rasmussen».

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 40146348[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Kunstindeks Danmark, Kunstindeks Danmark kunstner ID 10205, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Askholm, Børge, "Aage Remfeldt, dansk fotografis grand old man", i *Kreativ Fotografi*, nr 2-1981 ISSN 0106-9888
* "KIF 100 AAR – Københavns Idrætsforening 24. oktober 1992". Udgivet i anledning af Københavns Idræts Forenings 100 års jubilæum 24. oktober 1992. Sats: PE offset & reklame A/S, 6800 Varde. Tryk: Richard Larsen.
* *Dansk Sportsleksikon* udgivet i samarbejde med Dansk Idræts-Forbund. Redaktion Axel Lundqvist Andersen og Jørgen Budtz-Jørgensen. Bind 1 og 2. Standard-forlaget 1944

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aage Remfeldt – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Aage Remfeldt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
* Aage Remfeldt. En portrættør. (tidsskrift.dk)
* Profil på Fotohistorie.no
* (no) Aage Remfeldt i Fotografregisteret.

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** NMFF **·** Kunstindeks Danmark **·** VIAF **·** ISNI **·** KulturNav
 |
Bleke (t.v.) på et veggmaleri i Chicago
Bleke Fangarm er en fiktiv karakter med stemme av skuespilleren Rodger Bumpass i den animerte TV-serien Nickelodeon Svampebob Firkant. Bleke ble skapt og designet av marinbiolog og animatør Stephen Hillenburg. Han dukket først opp på TV i seriens pilotepisode "Hjelp ønskes" 1. mai 1999. Selv om navnet hans har ordet "blekksprut" og han har bare seks tentakler, er Bleke en antropomorf blekksprut.[a] Han bor i en moai mellom Svampebob Firkant og Patrick Stjerne sitt hus. Karakteren blir fremstilt som kortvarig, utålmodig, arrogant, nedlatende, bitter og misantropisk, og han hater sine to naboers konstante forstyrrende krumspring. Imidlertid er paret uvitende om Bleke motvilje mot dem og ser ham som en venn. Bleke jobber som kasserer på restauranten Krispe Krabbe, en jobb han ikke liker. Karakterens mottakelse fra fansen har vært positiv. Bleke har dukket opp i mange Svampebob Firkant-publikasjoner, leker og andre varer. Han dukker opp i Svampebob filmen (2004), Svampebob filmen: Svamp på land (2015), og Svampebob filmen: Svamp på rømmen (2020).
***Cerura erminea*** er en sommerfugl som tilhører familien tannspinnere (Notodontidae). Den ligner sterkt på slektningen stor gaffelstjert (*Cerura vinula*), men gir et hvitere inntrykk. Den forekommer ikke i Norge, men har nylig kolonisert sørkysten av Finland.

Utseende
--------

En middels stor (vingespenn 45 – 71 mm), kraftig, hvit spinner med svarte tegninger. Den ligner sterkt på slektningen stor gaffelstjert (*Cerura vinula*), men grunnfargen virker renere hvit, og bakkroppens overside er for det meste svart, ikke lysegrå. **Hodet** er middels stort, tett kledt med hvite, ullaktige hår. Antennene er fjærformede hos hannen, smalt fjærformede hos hunnen, smalere i den ytterste delen. **Brystet** er tett kledt med ullaktige, hvite hår, med åtte små, svarte flekker. **Bakkroppen** er lysegrå på det fremste leddet og i en smal stripe langs midten av ryggen, ellers for det meste svart på oversiden. De tre ytterste leddene er skittenhvite. **Forvingen** er avlang, avrundet trekantet uten "tann" ved bakkanten, hvit med små, svarte flekker og V-formede tegninger. **Bakvingen** er hvit, tverr-årene nær roten og en serie små flekker langs ytterkanten er mørke. Larven er grønn på buken og på sidene, brun på ryggen. Som hos andre gaffelstjerter har den en spisse pukkel på det tredje kroppsleddet og et gaffelformet vedheng på det siste leddet. Den skiller seg fra larven til stor gaffelstjert ved at den har en hvit flekk omtrent midt på siden, og på at de falske øynene over hodet er mindre tydelige.

 En ung larve. Den karakteristiske hvite flekken på siden er ikke utviklet ennå

Levevis
-------

Larvene lever på ulike poppel-arter og osp (*Populus* spp.). De voksne spinnerne flyr om natten i juni – juli, og hannene kommer gjerne til lys. Når larven er utvokst i august, kryper den ned fra vertstreet og spinner seg inn i en ganske hard kokong, gjerne i en barksprekk ved foten av treet. Den forvandler seg til en puppe, som overvintrer, av og til to ganger, før den klekkes.

Utbredelse
----------

*Cerura erminea* lever i Mellom-Europa og videre østover gjennom Russland til Øst-Sibir og Korea. Den mangler i middelhavsområdet og Skandinavia, men de siste årene har en liten bestand etablert seg langs sørkysten av Finland.

Kilder
------

* Hydén, N. Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cerura erminea* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cerura erminea* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *Cerura erminea* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Cerura erminea* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Cerura erminea* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cerura erminea* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Cerura erminea* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cerura erminea* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
*Cybernetisk Selskab* (*CYB*) er den eldste studentforeningen ved institutt for informatikk, og ble stiftet i 1969. Cybernetisk Selskab har som formål å bidra til det sosiale og faglige miljøet ved Instituttet. Foreningen er registrert gjennom Studentsamskipnaden i Oslo. I Ole-Johan Dahls hus, drifter CYB en studentkjeller med pub kalt Escape.

Studentkjelleren Escape
-----------------------

I 2011 ble Cybernetisk Selskab tildelt kjellerlokale inne i Ole-Johan Dahls hus, samtidig med åpningen av bygget. Studentforeningen opprettet da studentkjelleren Escape, som i 2016 feiret sitt 5-årsjubileum. Escape har siden 2012 blitt driftet som kafé fem dager i uken. I tillegg holdes det studentpub hver fredag, samt diverse andre arrangementer slik som brettspillkveld og torsdagsklubb. Studentkjelleren ble i 2017 kåret til Oslos beste studentpub.

Referanser
----------

1. ↑  «Nøkkelopplysninger fra Enhetsregisteret - Brønnøysundregistrene». *Enhetsregisteret* **(norsk)**. Brønnøysundregisteret. Besøkt 4. april 2018.
2. ↑  «Cybernetisk selskab (CYB) - Institutt for informatikk». mn.uio.no. 28. april 2016. Besøkt 4. april 2018.
3. ↑  SiO. «Find your association». *SiO (en)* **(engelsk)**. Besøkt 4. april 2018.
4. ↑  «Cybernetisk Selskab / Escape». Besøkt 4. april 2018.
5. ↑  «Her er Oslos beste studentpub». *Khrono* **(norsk)**. 21. april 2017. Besøkt 4. april 2018.
**Ferdinand Simoneit** (født 14. juni 1925 i Duisburg i Tyskland, døde 3. april 2010 i Löffingen) var en tysk journalist, forfatter, professor og veteran fra andre verdenskrig.

Biografi
--------

Under den tyske invasjonen av Sovjetunionen i 1941 var han stridsvognssoldat og han ble alvorlig såret på Østfronten. Som en krigsfange i Sovjetunionen havnet han senere i britisk internering. Etter krigen var han en port og bygningsarbeider samtidig som han studerte arkitektur i Duisburg. Som journalist arbeidet han som rapportør fra mange storbyer som f.eks. Moskva og New Delhi. I 1953 foretok hadde han sin læretid innen journalistikk ved Rheinische Post.

I 1955, mens han var arbeider for Der Spiegel, var Simoneit den første vesttyske journalisten som fikk lov til å besøke Folkerepublikken Kina, samtidig ble han bladets reisekorrespondent for hele Øst-Asia. Under sin tid hos Der Spiegel gjennomførte han mer enn 25 intervjuer med kjente personer som Heinrich Nordhoff, SPD-politiker Georg Leber, Nikita Khrusjtsjov, Walter Ulbricht og Henry Ford II. Et høydepunkt i hans karriere som forfatter kom i 1966/67 med hans andre bok, *Die neuen Bosse*, som i to uker hadde den øverste plasseringen av Der Spiegel best selgere-liste.

Fra 1971 til 1974 var han sjefredaktør for magasinet *Capital*. I 1975 ble han styremedlem og redaksjonell direktør hos Motor Presse Stuttgart og han grunnla flere andre magasiner. I 1978 ble han ansatt som lektor i journalistikk ved Universitetet i Hohenheim og i 1988 ble han professor ved Universitetet i Hohenheim og sjefredaktør i den miljømessige journalen for Hohenheim.

Han var også grunnlegger og første leder av Georg von Holtzbrinck-skolen for journalister i Düsseldorf og ledende medlem av mediaakademiet i Stuttgart. Han underviste også som foreleser i journalistikk ved Universitetet i Passau. Han var også europeiske korrespondent for det søramerikanske nyhetsmagasinet *Progress*. I 1995 var han ansatt i World Press Photo Award. Han utga til sammen syv bøker i hjemlandet mellom 1963 og 1995.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 24. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.sueddeutsche.de[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Kastellet** er navnet på et område i Bydel Nordstrand i Oslo. Området har sitt navn etter Kastellet gård, opprinnelig husmannsplass under Nordseter gård. Plassen ble frasolgt som egen gård i 1784. Bygningene lå like syd for dagens Kastellet holdeplass på Ekebergbanen. Eiendommen strakte seg fra Bråten i syd til Sørli i nord, og fra Kongeveien (nå Ekebergveien) i øst til sjøen i vest.

På Kastellet er Kastellet brannstasjon.

Kastellet lå lenge i grenselandet mellom skolekretsene og de tidligere bydelene Bekkelaget og Nordstrand. I 2004 sto den nye Kastellet skole ferdig, og omtrent samtidig ble bydelene slått sammen, slik at både Bekkelaget, Kastellet og Nordstrand nå er skolekretser i Bydel Nordstrand. 

Kastellet er også en av grunnkretsene i Oslo, men grunnkretsen omfatter bare et mindre område mellom Ekebergveien og Solveien, og er således atskillig mindre enn skolekretsen med samme navn.

Referanser
----------

1. ↑  «Bekkelagshøgda Lokalhistoriske forening om Nordseter og Kastellet». Arkivert fra originalen 25. september 2019. Besøkt 25. september 2019.
2. ↑  Utdanningsetatens nettside om Kastellet skole
3. ↑  «Geografiske inndelinger». Oslo kommune. Besøkt 11. mai 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**Aage Thor Falkanger** (født 9. desember 1902 i Trondheim, død 4. januar 1981 i Levanger) var en norsk jurist.

Han hadde studentereksamen fra 1921 og juridisk embedseksamen fra 1925. Han var dommerfullmektig i Solør sorenskriveri 1927–1931, sekretær i Rikstrygdeverket 1931–1934 samt politifullmektig i Bergen og Flekkefjord 1934–1941, men ble avskjediget av okkupasjonsstyret under den andre verdenskrig. Falkanger var statsadvokat ved de norske sjøfartsdomstolene og byråsjef i Justisdepartementet i London 1941–1945, deretter statsadvokat for landssviksaker i Aust-Agder 1945–1946 og lagdommer i Hålogaland lagdømme 1946–1947. Han var sorenskriver i Fosen sorenskriveri 1947–1951 og Stjør- og Verdal sorenskriveri 1951–1972.

Aage Thor Falkanger var sønn av grossist Thor Falkanger og Aagot Kamstrup. Han giftet seg i 1933 med Haldis Brun og ble far til professor Thor Falkanger og farfar til høyesterettsdommer Aage Thor Falkanger.

Referanser
----------

1. ↑  Steenstrup, Bjørn (1973). *Hvem er Hvem?*. Oslo: Aschehoug. s. 148–149. ISBN 82-03-04887-0.
2. ↑  «Arkivkataloginnledning for Stjør- og Verdal sorenskriveri» (PDF). Statsarkivet i Trondheim. Besøkt 12. mai 2014.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Sunn O)))** (uttalt «Sun») er et amerikansk eksperimentelt band som er kjent for sin syntese av ulike sjangrer, blant annet ambient, støy, Doom metal og Black metal. Gruppa har to kjernemedlemmer, Stephen O'Malley og Greg Anderson som begge også spiller i andre band, henholdsvis Burning Witch og Goatsnake.

«Sunn O)))» har tatt navnet sitt fra, *Sunn* et forsterkermerke, Sunn, som har en logo med blant annet en sirkel ved siden av navnet. Gruppen har benyttet dette som en del av utformingen av sine plateomslag, og i intervjuer har Stephen O'Malley sagt at navnet ble valgt som et ordspill på gruppa Earth, en pioner innen drone-musikk på 1990-tallet, og sa at «Sunn O)))», altså solen, kretser rundt «Earth», altså jorden.

Gruppens lydbilde er meget langsomt og tungt med av elektriske gitarer og med svært lite trommer og ofte ikke en noen bass som skiller seg ut. Når gruppen spiller konserter er de kledd i lange kapper, fyller lufta med røyk og spiller meget høyt.

Gruppen har utgitt det meste av musikken sin på et eget plateselskap som ble opprettet i 1998, *Southern Lord Records*. Imidlertid utga gruppen albumet *ØØ Void*, på *Rise Above Records* og *Hydra Head Records*, og senere på *Dirter Productions*, da i en pressing som dobbel vinylutgivelse.

Diskografi
----------

* *ØØ Void* (CD 2000, 2xLP 2003)
* *Flight of the Behemoth* (CD & 2xLP 2002)
* *White1* (CD & 2xLP 2003)
* *White2* (CD & 2xLP 2004)
* *Black One & Solstitium Fulminate* (2xCD 2005, 2000 kopier)
* *Black One* (CD 2005, 2xLP 2006)
* *Monoliths & Dimensions* (CD & 2xLP 2009)

De har også utgitt en handful utgivelser med innspillinger fra konserter, foruten to singler, «The Horn and the Spear» (EMS-remiks) (Digital 2004) og «Che» (med Pan Sonic) (2008).

Referanser
----------

1. 1 2   Wray, John ( 28. mai 2006): «Heady Metal». *New York Times*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sunn O))) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Sunn O))) på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Sunn O))) på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Sunn O))) på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Sunn O))) på Encyclopaedia Metallum Rediger på Wikidata

* (en) Sunn O))) på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Sunn O))) på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) *Sunn O)))* på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Sunn O))) på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Southern Lord Records
* (en) Stephen O'Malleys offisielle nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** LCCN **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Aage Høy-Petersen** (født 4. november 1898, død 29. desember 1967) var en dansk seiler som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.

Høy-Petersen vant en olympisk sølvmedalje i seiling under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på den danske båten «Hi-Hi» som kom på andreplass i 6 
-meterklassen bak norske båten «Norna». Mannskapet på «Hi-Hi» var; Vilhelm Vett, Nils Otto Møller, Aage Høy-Petersen, Peter Schlütter, Sven Linck. Seilasene ble gjennomført på Zuiderzee i perioden 2. til 9. august 1928.

OL-medaljer
-----------

* 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Sølv Sølv i seiling, 6 meter-klassen (Danmark)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aage Høy-Petersen – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Aage Høy-Petersen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Aage Høy-Petersen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Aage Høy-Petersen – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

Portaler: Sport | Danmark
En Ruger No. 1 i .223 Remington konfigurert som en typisk «varmintrifle» med tykk pipe, tofot, kikkertsikte og klikktabell.
Klikktabell teipet på rifleskjefte.
En **varmintrifle** er en amerikansk betegnelse som ofte er brukt om småkalibrede jaktrifler med ekstra god presisjon bygget for jakt på skadedyr. Begrepet blir også brukt om sportsrifler med lignende presisjonsfremmende egenskaper som tykk pipe og stort kikkertsikte.

Varmintrifler blir ansett å fylle et hulrom mellom kraftige storviltrifler (til f.eks. rein og elg) og lette, mindre kraftige salongvåpen.

Varmintpatroner
---------------

Det brukes ofte flattskytende patroner som for eksempel .223 Remington, men varmint-begrepet brukes også om salongrifler i f.eks. .22 LR med tykk pipe. Andre eksempler på populære finkalibrede varmint-patroner er .22 Magnum og .17 HMR. Andre eksempler på mellomkalibrede varmint-patroner er .17 Remington og .204 Ruger, mens andre eksempler på grovkalibrede varmint-patroner er .243 Winchester, 6 mm Remington og .25-06 Remington.

* Typisk varmint-patroner, fra venstre: .22 LR (for svært små dyr inntil rundt 100 m), .22-250 (for lengre avstander) og .25-06 (for større dyr og enda lengre avstander).Typisk varmint-patroner, fra venstre: .22 LR (for svært små dyr inntil rundt 100 m), .22-250 (for lengre avstander) og .25-06 (for større dyr og enda lengre avstander).

Referanser
----------

1. ↑  Hornady, J.W. *Hornady Handbook of Cartridge Reloading* (1967) Hornady Manufacturing Company
Varmebekken fra Norsk Folkemuseums, avd. Sogn og Fjordane. Dette varmebekkenet er datert til 1910.Varmebekken fra Norsk Folkemuseums, avd. Sogn og Fjordane. Dette varmebekkenet er datert til 1910.
Et **varmebekken** er en sengevarmer laget av kobber eller messing. Varmebekkenet er en rund beholder i metall og et langt skaft i tre. Beholderen er laget av to skåler som passer nøyaktig sammen: En underskål og en overskål (lokk). Beholderen fylles med glødende trekull eller aske. Den kan også fylles med varm småstein eller sand fra ildstedet.

Etymologi
---------

Bekken kommer av gammel latin *bacinum* og betyr basseng.

Funksjon og bruk
----------------

Før sentraloppvarming, radiatorer og elektriske ovner ble oppfunnet, var husene ofte både kalde og fuktige. Varmebekkenet hadde også den funksjon at de ikke bare varmet opp sengene, men også fjernet fukt i soverommene.  

Det lange treskaftet sørget for at varmebekkenet kunne dyttes langt inn mellom dyne og sengehalm, og enkelt kunne flyttes rundt for å fjerne så mye kulde og fukt som mulig.

Varmebekkenet var ofte laget i tynt kobber. Dette gjør at varmebekkenet er relativt lett å bære, og enkelt å håndtere. Noen varmebekkener er laget i messing, og andre har kobberbunn og messinglokk. Lokket på varmebekkenet er hengslet. På den måten er det lett å både fylle og tømme, og rengjøre sengevarmeren. Lokket er ofte perforert og gjerne pyntet med ornamentikk.

Mange varmebekken i Norsk Folkemuseums samling er datert til 1700-tallet. De fleste varmebekken vi finner i Norge i dag er trolig av dansk, tysk eller hollandsk opprinnelse.

Andre betydninger
-----------------

Varmebekken kunne også bli brukt som ovn eller fotvarmer under bordet. Da som en rund beholder i metall med ben, uten treskaft. Varmebekken kan også betegne et fyrfat.

Utvikling
---------

På 1800-tallet ble de fleste varmebekken langsomt byttet ut med varmeflasker i kobber, og senere erstattet av varmeflasker i gummi eller plast (varmeflaske). Etter at elektrisiteten ble oppfunnet, er det tatt i bruk elektriske innretninger som sengevarmere.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Østby, Jon Birger (1982). *Gammelt kobber*. Oslo: C. Huitfeldt forlag. s. 83.
2. 1 2 3 4  Benzon, Gorm (1992). *Antikviteter og snurrepiperier*. Oslo: Cappelen. s. 147.
3. ↑  Falk, Hjalmar (1991). *Etymologisk ordbog over det norske og det danske sprog*. Oslo: Bjørn Ringstrøms antikvariat. s. 89.
4. 1 2  «Bed Warmer, Victorian, Original | Object Lessons - Houses & Homes: Victorians». *www.objectlessons.org*. Besøkt 25. september 2015.
**Peter Whiteside** (født 23. juni 1952 i Middlesbrough i Storbritannia, død 14. april 2020 i Peterborough) var en britisk moderne femkjemper.

Biografi
--------

Whiteside vokste opp i bydelen Marton i Middlesbrough. Ved Sommer-OL 1980 deltok han i begge konkurransene i moderne femkamp: I den individuelle kom han på 21.-plass, i lagkonkurransen kom det britiske laget på åttendeplass. Særlig i svømmingen gjorde han det gost. Han svømte to ganger over den engelske kanal.

Han var utdannet mekaniker, og tjenestegjorde som soldat i British Army.

Etter sin karriere trente han unge i fekting, og flyttet i 2007 med sin hustru Linda til Kypros. Der åpnet de en forretning for sportsernæringsmidler. I en alder av sekti år deltok han på to triathlon. Hjernetumører og operasjoner svekket ham, og paret vendte tilbake til England der Whiteside fikk behandling ved Eagle Wood Neurological Care Center i Peterborough. Der døde han i april 2020 av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑   www.gazettelive.co.uk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 25. januar 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,
4. 1 2 3 4  «Teesside athlete who represented Great Britain in the Olympics dies after contracting coronavirus» **(engelsk)**. 20. april 2020. Besøkt 27. april 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Peter Whiteside – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Peter Whiteside – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Peter Whiteside – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata
**Varmblodshester** er en gruppe med hester som deles inn i to kategorier, fullblodshester og halvblodshester. Begrepene «varmblods-» og «kaldblods-» må ikke forveksles med jevnvarm og vekselvarm; Alle pattedyr er jevnvarme.

Varmblodshestene stammer fra varmere strøk, dette ser man på utseende og pels. Varmblodshestene er «edlere» enn kaldblodshester. De er mer nervøse enn kaldblodshester og kan ha et hissig temperament. De har en slankere kroppsbygning og kortere og ikke fullt så tett pels som kaldblodshestene. I tillegg har de sterke, slanke ben, synlige blodårer og en høyreist holdning. Varmblods ridehester brukes hovedsakelig til dressur- og sprangridning. Den kan også gjøre det bra i feltritt selv om fullblodshesten er sterkere representert i denne grenen. Varmblodstraver er den vanligste varmblodshesten i Norge.

De mest kjente fullblodshestene er engelsk fullblods og fullblodsaraber. Engelsk fullblod brukes for det meste til veddeløp, men de er også supre sprang- og feltrittshester. Engelsk fullblods har blitt brukt til å foredle andre hesteraser gjennom avl. Engelsk fullblod blir regnet for å være verdens raskeste hest på korte distanser, men arabisk fullblods blir regnet for å være verdens raskeste hest over lengre distanser. Arabisk og engelsk fullblods er stamfedrene til de aller fleste hesterasene rundt om i verden. Tre arabiske fullblodshingster er stamfedre for den engelske fullblodshesten.

De litt mindre edle varmblodshestene kalles gjerne halvblodshester. Halvblodshester brukes som regel som ridehester eller til å trekke vogner. Politihester er som regel halvblodshester. I Norge bruker politiet svensk halvblods.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Franco Scaglione** (født 26. september 1916 i Firenze, død 19. juni 1993) var en italiensk bildesigner, kjent for sine aerodynamiske design da han jobbet for Bertone.

Han studerte til flyingeniør, ble avbrutt av den andre verdenskrig, og begynte etter krigen å arbeide hos Pininfarina, men ble snart ansatt hos Bertone.

Hans første design i samarbeid med Nuccio Bertone var Abarth 1500 *Biposto Coupe* i 1952, som ble vist for første gang på bilutstillingen i Torino i 1952. Alfa Romeo 1900 «B.A.T.» 5, 7 og 9-modellene ble vist på samme utstilling de tre påfølgende år (1953, 1954, 1955), og i tillegg sto han bak modellene Arnolt-Aston Martin DB2/4 Spider (New York Auto Show, 1954) og Alfa Romeo 2000 *Sportiva* (1954). I tillegg sto Scaglione bak designet på Arnolt-Bristol i 1953 og NSU Sport Prinz i 1959. Han var sentral bak designet til Alfa Romeo Giulietta Sprint, en av de mest kjente, italienske bilene etter krigen, noe som etablerte Bertone som en karosserifabrikant med høyt volum.[] I 1959 fikk han selskap hos Bertone av Giorgietto Giugiaro.

Scaglione fortsatte med å designe den Porsche 356-inspirerte Porsche-Abarth Carrera GTL (1959). Dessuten sto han bak Lamborghini 350GTV i 1963, og ATS 2500 GT i 1964. Hans design på Alfa Romeo 33 Stradale (1967) blir av mange ansett som en av de vakreste bilene i verden.[] Scaglione var også konsulent for Frank Reisner og hans Intermeccanica, og bearbeidet designet på «Apollo GT» (1961) og «Italia GFX» (1966), og dessuten designet han «Titania Veltro» (1966), «Murena 429GT» og det som ble hans siste design – «Indra» i 1971.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   Dizionario Biografico degli Italiani, www.treccani.it[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND
 |
Tokyo er en varmeøy. Temperaturnormalen i Tokyo øker raskere enn i omliggende områder.
En **varmeøy** er et område som er signifikant varmere enn det omliggende området. Som regel er det snakk om en **urban varmeøy**, der byområdet er mye varmere enn det omliggende landlige området. Temperaturforskjellene er vanligvis større om natten enn om dagen, og større om vinteren enn om sommeren. Forskjellen er også størst når vinden er svak. Hovedårsaken til varmeøyeffekten er at jordoverflaten har blitt endret på grunn av byutbygging. En annen årsak er spillvarme fra energiforbruk i byene. Ettersom folketallet øker pleier byområdene å vokse, og varmeøyeffekten øker ytterligere. Delvis på grunn av varmeøyeffekten, så øker månedsnedbøren med om lag 28 % mellom 30 og 50 km nedenfor på lesiden av byene, sammenlignet med losiden.

Et panel som gjennomgikk forskningsmetodikken brukt av East Anglia University Climatic Research Unit konkluderte med at det var bevis for at overflatetemperaturer er høyere rundt byer. Panelet sa at det er åpenbart fra mange studier at overflatetemperaturer er høyere rundt byer og det pågår forskning som forsøker å forstå dette i større grad.

Referanser
----------

1. ↑  Dale Fuchs (28. juni 2005). «Spain goes hi-tech to beat drought». The Guardian. Besøkt 23. februar 2009.
2. ↑  Oxburgh, Ron (chair), *Report of the International Panel set up by the University of East Anglia to examine the research of the Climatic Research Unit Arkivert 17. april 2010 hos Wayback Machine. 2010, s. 4. "It has become apparent from a number of studies that there is elevation of the surface temperature in and around large cities and work is continuing to understand this fully."*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NDL
 |
**Peter and the Wolf** er et band dannet av musikeren Red Hunter. Musikken deres består for det meste av sang og gitar. Red Hunter sier om sin produksjon av låter: «*Jeg bærer ei notisbok med meg hvor enn jeg går. Får jeg en idé, stopper jeg opp og skriver den ned uansett hvor jeg befinner meg, om det så er noe jeg tenker på, hører eller observerer. Det er av min høyeste prioritet å sørge for at jeg fanger disse ideene, da låtskriving er en livslang beskjeftigelse.*» Bandets første album het *Lightness*; dog tilbyr plateselskapet også eldre demoer av bandet kalt *Peter and the Wolf* og *Experiments in Junk*. Etter lanseringa av *Lightness* opptrådte bandet med show flere plasser inkludert øyer, kirkegårder og mer eller mindre «ordinære» steder. Bandets hittil nyeste album ble lansert i september 2007 og kalles *The Ivori Palms*.

I Norge er Peter and the Wolf kanskje mest kjent gjennom Freias TV-reklame for Kvikk Lunsj, med låten «Safe Travels».

Referanser
----------

1. ↑  Peter and the Wolf, *Bothsidesofthemouth*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Peter and the Wolf på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Peter and the Wolf på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Peter and the Wolf på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Peter and the Wolf på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Peter and the Wolf på Myspace Rediger på Wikidata
* (en) Whiskey & Apples Records' nettside
* (en) Anmeldelse av *Lightness* hos Pitchfork
* Kvikk Lunsj-reklamen på Youtube

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Bilde av en liten hund tatt i middels infrarød («termisk») lys (falske farger)
Et **varmesøkende kamera** (også kalt **varmekamera**, **termografisk kamera**, **infrarødt kamera** eller **termograf**) er en enhet som danner bilder ved å bruke infrarød stråling, på samme måte som et vanlig kamera danner bilde ved å bruke synlig lys. I motsetning til vanlige kamera som bruker området 450–750 nanometer, bruker termografiske kamera i bølgelengder så lange som 14 000 nm (14 µm).

Ved Arlberg tunellen i Østerrike blir alle busser og lastebiler scannet med termisk kamera før de får kjøre inn i tunellen
Termisk bilde som viser temperaturvariasjoner i en varm luftballong
Kameraet gjengir objekter eller individer med synlig markering av bildeobjektets varmeutstråling. Apparatet benytter bildesensor og strålingssensitivt apparatur.

Varmekamera brukes blant annet i militære optiske apparater, avansert nattsensorisk utstyr, og i siktemidler for større våpenplattformer.

Se også
-------

* Lysforsterker

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Suning** (kinesisk: 肃宁县; pinyin:  *Sùníng Xiàn*) er et fylke i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det er del av byprefekturet Cangzhou.

I 1999 var folketallet på 329 748 innbyggere.

Administrative enheter
----------------------

Storkommuner:

* Suning (肃宁镇), Liangjiacun (梁家村镇), Wobei (窝北镇), Shangcun (尚村镇), Wanli (万里镇)

Kommuner:

* Shisuo (师素乡), Hebeiliushansi (河北留善寺乡), Fujiazuo (付家佐乡), Shaozhuang (邵庄乡)

Samferdsel
----------

Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou, Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑  保定市-行政区划网

Eksterne lenker
---------------

* Infoside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Sunn fornuft** (eller ganske enkelt **fornuft**) er en sunn, praktisk vurdering angående hverdagslige saker, eller en grunnleggende evne til å oppfatte, forstå og dømme på en måte som deles av (altså er «felles for») nesten alle mennesker. Ordet kommer fra det engelske *common sense* (uttales *kámen senns*, i betydning «vanlig oppfattelse blant lagfolk»), og kan også oversettes med «**allminnelig fornuft**», «**sunt bondevett**» eller tidvis «**felles forståelse**».

Begrepet dukker jevnlig opp i debatter, og er et kjent retorisk grep. «Felles forståelse» opphøyes ofte til «sannhet» eller «full riktighet», noe som kan være tvilsomt. Mange vitenskapsmenn mener likevel at det er den sikreste viten en til enhver tid kan ha. Et vanlig motargument er å vise til allmenne oppfatninger fra fortiden som siden er foreldet. Henrik Ibsen hadde også en kommentar til «den kompakte majoritet» i skuespillet *En folkefiende*. En del kunstretninger, for eksempel surrealismen, dadaismen, op-art og andre avantgardistiske bevegelser, utfordrer det bestående ved å sette spørsmålstegn ved sansene og hva en kan oppfatte ved hjelp av dem.

Større endringer i common sense-grunnlaget kalles ofte for paradigmeskifter.

*Common sense* er også tittelen på den av Thomas Paines pamfletter som i størst grad var inspirasjon for USAs uavhengighetserklæring. Den ble utgitt 1776 og oppfordret til amerikansk selvstendighet.

Se også
-------

* Affekt, oplevelse av en følelse, som noen ganger fører til kontraintuitive handlinger
* Fornuft
* Konsensus, enighet
* Paradoks, en uoverensstemmelse mellom hva en teori sier og hva sunn fornuft forventer (kontraintuitivitet)
* Bon sens
* Nonsens, «ikke-fornuft», det vil si vås

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |