recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Partille** er administrasjonssenter i Partille kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. Bebyggelsen i Partille er vokst sammen med og er en del av tettstedet Göteborg. I 2013 hadde Partille 17 093 innbyggere, fordelt på 7 983 i nordre og sentrale Partille og 9 110 i søndre Partille.

Partille har vokst opp rundt Partille kirke og den nærliggende vernede Partille herregård, som har en historie tilbake til 1300-tallet. Europavei 20 passerer gjennom stedet, som også har en jernbanestasjon på Västra stambanan, Partille stasjon, som ble innviet i 1856. Nær jernbanestasjonen ligger Partille sentrum, som har en stor bussterminal i samme bygning som kjøpesenteret Allum, som delvis er bygget over motorveien og sto ferdig i 2006.

Paradiset (tidligere kalt Partille villastad) er et område med villaer i nasjonalromantisk stil.

Referanser
----------

1. ↑  «Befolkningsprognos Partille kommun 2014 - 2023» (pdf). Partille kommune. s. 5. Besøkt 29. mars 2016.
2. ↑  «Partille herrgård». *partille.se*. Partille kommune. 16. mars 2010. Arkivert fra originalen 26. august 2010. Besøkt 29. mars 2016.

  


| * v
* d
* r
Partille kommune i Västra Götalands län i Sverige |
| --- |
|  | del av Göteborg (Partille, Sävedalen) **·** Jonsered **·** Kåhög **·** Öjersjö |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Reinertsen AS** ble etablert i 1946 og var et rådgivende ingeniør- og entreprenørselskap som ble drevet av dr.ing. Torkild R. Reinertsen og dr.ing. Erik R. Reinertsen. Selskapet tilbød leveranser innen markedsområdene olje og gass, industri, bygg og anlegg og samferdsel. Det ble slått konkurs i 2017.

Selskapet hadde i 2014 rundt 2 700 ansatte og en omsetning på ca. 4 milliarder kroner. Hovedkontoret lå i Trondheim, men Reinertsen hadde også kontorer i Oslo, Bergen, Stavanger, Hammerfest, Orkanger, Bodø, Göteborg, Stockholm, Malmö, Luleå, Stenungsund, Murmansk (Russland) og Szczecin (Polen).

Referanser
----------

1. ↑   Research Organization Registry Data (ROR release v1.19)[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Reinertsen AS er slått konkurs». Byggeindustrien. 11. april 2017. Besøkt 3. oktober 2017.
3. ↑  «Om Reinertsen Arkivert 21. mars 2015 hos Wayback Machine.», reinertsen.no, avlest 18. september 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Reinertsen (company) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Herakles dreper den nemeiske løven. Detalj fra en romersk mosaikk i Llíria, Spania
*Herakles' kamp med den nemiske løve*, maleri av Peter Paul Rubens.
**Løven fra Nemea**, eller *Den nemeiske Løven* (gresk: Νεμέος λέων, *Neméos léōn*; latin: *Leo Nemeaeus*) var i henhold til gresk mytologi et grusomt monster. Løven, som levde i Nemea på Peloponnes, ble holdt for å være avkom av Tyfon og Ekhidna som så mange andre monstre, men noen sagn forteller også at løven falt ned fra månen, og var barn av Zevs og Selene. Opphavet er også tidvis omtalt som Orthos, en fryktelig hund med to hoder som voktet kjempen Geryons tamdyr.

Det første av Herakles' tolv storverk var å drepe løven og komme tilbake med skinnet dens. Løven hadde terrorisert områdene rundt Nemea, og hadde så tykt skinn at våpen ikke kunne trenge gjennom det. Ettersom ingen våpen virket, drepte Herakles løven ved å kjøre armen ned i halsen på den slik at den ble kvalt. Gudinnen Athene rådet Herakles til å bruke en av løvens klør til å flå den med – vanlige redskaper dugde jo ikke. Klørne var skapere enn noe sverd og kunne rispe enhver rustning. Senere brukte Herakles løveskinnet som rustning. 

Den nemeiske løven ble så sendt opp på himmelen som stjernetegnet løven.

I dag er løver ikke en del av gresk fauna. Asiatisk løver var tidlig en del av dyrelivet i sørøstlige Europa. I henhold til den antikke historikeren Herodotos var det løver i antikkens Hellas, men rundt 100 f.Kr. var de blitt utryddet.

Referanser
----------

1. ↑  Apollodoros; Wagner, Richard Anton, red. (2008): *Mythographi Graeci, Vol. I*: «Index nominum et rerum memorabilium», BiblioBazaar
2. ↑   Pseudo-Apollodorus: *Library* 2.5.1
3. ↑  Hesiod: *Theogony* 327
4. ↑   Schaller, George B. (1972): *The Serengeti lion: A study of predator–prey relations*. Chicago: University of Chicago Press. ISBN 0226736393.

| * v
* d
* r
Herakles’ tolv storverk |
| --- |
| Løven fra Nemea **·** Hydraen **·** Den keryneiske hind **·** Det erymanthiske villsvin **·** Augias' staller **·** De stymfaliske fuglene **·** Den kretiske tyren **·** Diomedes' hester **·** Hippolytas belte **·** Geryons kyr **·** Hesperidenes epler **·** Kerberos |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Løten Orienteringslag** (stiftet 5. mars 1977 er en orienteringsklubb i som holder til i Løten kommune. Den ble opprettet etter en sammenslåing av de tidligere orienteringsgruppene i klubbene Løten IL og Nordbygda IL.

Aktiviteten består av orientering på barne-, ungdoms- og mosjonsnivå. Klubbens farger er grønt, med innslag av hvitt og svart.

Stiftelsen
----------

Løten O-lag ble stiftet 5. mars 1977 på Jonsbu ved Rokosjøen.. Etter å ha samarbeidet i flere år, gikk medlemmene i orienteringsgruppene i Løten IL og Nordbygda IL sammen i et felles lag. Dermed kunne Løten O-lag se dagens lys, med Henrik Skjærstad som første styreleder.

Meritter
--------

NM stafett, herrer *(1)* :

* 1977

Kjente tidligere løpere
-----------------------

* Norges flagg Magne Dæhli
* Norges flagg Sigurd Dæhli
* Sveriges flagg Sofie Johansson

Referanser
----------

1. ↑  lotenol.no. «Historikk 1977-1980». *Løten O-lag*. Arkivert fra originalen 9. oktober 2016. Besøkt 6. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Klubbens nettsider
***The Surprises of an Empty Hotel*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Theodore Marston.

Handling
--------

Hotel Continental som ligger langs kysten, blir tømt for gjester i én hel sesong på grunn av en epidemi av difteri. Men gjestene kommer aldri tilbake. Francis Trehurn Marchmont var en av hotellets faste gjester. Men han ble engasjert i en stor kobber-avtale, og fikk problemer på grunn av kobber-magnaten Thomas Cadwallader Bennt. Marchmont fikk senere vite at mannen han hatet - Thomas Cadwallader Bennt - hadde reist til Paris - hvor han hadde giftet seg, men døde umiddelbart etterpå.

Marchmont bestemmer seg for å tilbringe en uke vd Hotel Continental, for gamle dagers skyld. Men etter hans ankomst kommer en damp-drevet lystbåt for å ankre. Eieren er en kvinne som signerer seg inn under navnet Mrs. Lucie Fairbanks. De blir snart gode venner. Men en sen kveld banker hun på døren hans, og hvisker til ham at det er innbruddstyver på hotellet. Fordi de to er de eneste gjestene ved hele hotellet, blir Marchmont involvert i noen veldig spennende eventyr som kulminerer med at han overhører «Mrs. Fairbanks» og en merkelig kvinne som krangler.

Men Marchmont oppdager at begge kvinnene har rettslige krav på den store formuen etter den gamle Cadwallader-Bennt. De to mennene som han først trodde var innbruddstyver var egentlig skruppelløse advokater, og de forsøkte å få fru Bennt til New York. Kjeltringene kidnapper henne, og tar henne om bord på lystbåten - men dette blir forhindret av Marchmont. De planlegger deretter å sprenge hele båten.

Skuespillere
------------

* Charles Richman som Francis Trehurn Marchmont.
* Leo Delaney som Charles Manders.
* Charles Eldridge som Thomas Cadwallader Bennt.
* William R. Dunn som Alfred.
* Robert Gaillard som Henry Barclay.
* Arline Pretty som Lucie Bennt.
* Ethel Corcoran som Birdie Jameson.

Referanser
----------

1. ↑  THE SURPRISES OF AN EMPTY HOTEL

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Surprises of an Empty Hotel* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Surprises of an Empty Hotel* på American Film Institute Rediger på Wikidata
***The Sunset Trail*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av George Melford.

Handling
--------

Tomboy Bess Aiken blir nødt til å vokse opp raskt, etter at moren hennes forlater faren hennes for å stikke av sammen med den mer velstående Vernon Treloar. Bess blir deretter etterlatt alene sammen med faren sin. Når det byr seg en mulighet for Bess til å besøke sin nygifte mor, samtykker faren. Den unge kvinnen befinner seg snart i en ny verden av vakre kjoler og ekstravagant luksus.

Bess lærer seg snart å røyke og drikke, til stor misnøye for Kirke Livingston, som er forelsket i henne - men han frykter at hun kan ha arvet flere av morens svakheter. Bessy ser bort fra alle Kirkes advarsler frem til hun en dag får øye på moren hennes som omfavner en annen mann. En veldig desillusjonert Betsy reiser umiddelbart hjem til faren sin, og går endelig med på å gifte seg med Kirke Livingston.

Skuespillere
------------

* Henry A. Barrows som Vernon Treloar
* William Elmer som Price Lovel
* Harrison Ford som Kirk Levington
* Vivian Martin som Bess Aiken
* Charles Ogle som Judd Aiken
* Carmen Phillips som Camilla Aiken

Referanser
----------

1. ↑  THE SUNSET TRAIL

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Sunset Trail* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Sunset Trail* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Sunset Trail* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**«The Swiss Maid»** er en amerikansk sang, skrevet av countrysanger og låtskriver, Roger Miller. Han spilte den inn i 1961 med tittelen «Fair Swiss Maiden».

Del Shannon spilte den inn under tittelen «The Swiss Maid». Hans versjon ble utgitt på singlen Big Top 45-3117 i 1962.

Del Shannons innspilling inneholdt en særegen jodling (av Shannon selv). Jodling var populært i noe av countrymusikken på den tiden.

Svensk versjon
--------------

Stig Anderson har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Schweizer-Östen».

### Innspilling

* Peter Winsnes, Sven-Olof Walldoffs orkester. Utgitt på singlen Fontana 271 209 TF i 1962.

Listeplasseringer
-----------------

Singlen til Del Shannon lå bare som #64 på den amerikanske Billboard Hot 100-listen i 1962, men gjorde det bedre på den britiske singlelisten med en andreplass. Den lå tre uker på toppen av den australske singlelisten. Det var den eneste platene i begynnelsen av Shannons karriere som krysset over til Billboards Easy Listening-liste.

Referanser
----------

1. ↑  "Fair Swiss Maiden" at The Originals Project
Eksempel på skrifttypen
**Times New Roman** er en skrifttype som ble innført i den britiske avisen *The Times* i 1931. 

Den ble designet av Stanley Morison og Victor Lardent. Den ble tatt i bruk etter at Morison hadde skrevet en artikkel og kritisert avisen for den eksisterende skrifttypen, Didone. Times New Roman er basert på skriftypen Plantin. Første gang den ble brukt i avisen var 3. oktober 1932. Etter ett år ble den lagt ut for kommersielt salg. Avisen brukte skrifttypen i 40 år, men nye produksjonsteknikker og formatskifte til tabloid i 2004 har gjort at avisen har skiftet skrifttype fem ganger siden 1972. Alle skrifttypene har vært varianter av den originale New Roman skrifttypen.

Selv om den ikke lengre brukes av *The Times* brukes den fremdeles mye til boktrykking, og er en av de mest suksessfulle skrifttypene i historien.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Timevinkelen måles langs himmel-ekvator fra sydlig retning og øker i vestlig retning.
**Timevinkel** er i astronomien en av koordinatene som brukes i ekvatorialkoordinatsystemet for å beskrive et punkts posisjon på himmelkulen. Den er definert som vinkelen mellom halvplanet bestemt av jordaksen og senit (halve meridianplanet) og halvplanet bestemt av jordaksen og det gitte punktet. Vinkelen er negativ hvis punktet er øst for meridianplanet og positiv hvis punktet er vest for meridianplanet.

Timevinkelen uttrykkes vanligvis i tidsenheter, med 24 timer svarende til 360 grader.

En observatør må oppgi timevinkelen for et punkt på himmelkulen sammen med dets deklinasjon for å angi den fullstendige posisjonen til punktet på et gitt tidspunkt.

Sammenheng med rektascensjonen
------------------------------

Timevinkelen (hour angle, HA) til et objekt er lik differansen mellom nåværende lokal siderisk tid (LST) og rektascensjonen ({\displaystyle \alpha }) til det objektet:

HAobject = LST - {\displaystyle \alpha }object
Slik angir objektets timevinkel hvor mye siderisk tid som har gått siden objektet passerte den lokale meridianen (kulminerte). Den er også vinkelavstanden mellom objektet og meridianen, målt i timer (1 time = 15 grader). Hvis et objekt for eksempel har en timevinkel på 2,5 timer, kulminerte det for 2,5 sideriske timer siden, dvs. timer målt med siderisk tid. Det betyr at i det øyeblikket er objektet 37,5 grader vest for meridianen. Negative timevinkler angir tiden som gjenstår til neste kulminasjon. Når timevinkelen er null, betyr det at objektet for øyeblikket kulminerer.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Pharmaq** er en produsent av vaksiner og terapeutiske produkter for oppdrettsfisk. De er verdensledende innenfor denne typen produkter.

De har hovedkontor og produksjonsanlegg på Skogmo industriområde i Overhalla i Trøndelag. Det er avdelingskontorer i Oslo, Bergen, Chile, Storbritannia, Tyrkia og Vietnam.

Pharmaq er eid av holdingselskapet Pharmaq Holding. I mars 2013 ble det kunngjort at Orkla ASA og Kverva AS selger sine eierandeler i Pharmaq Holding AS til det europeiske investeringsselskapet Permira for 1,9 milliarder kroner. I 2015 solgte Permira aksjene videre til Zoetis for 765 millioner amerikanske dollar. Pharmaq ble dermed en del av det internasjonale veterinærmedisinkonsernet Zoetis.

Referanser
----------

1. ↑  Namdalsavisa, 31. mars 2013. Arkivert 4. april 2013 hos Wayback Machine.
2. ↑  Pharmaq – Zoetis Completes Purchase of PHARMAQ, 20. november 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Trøndelag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Arbejdsmarkedsstyrelsen** var en dansk statlig etat underlagt Beskæftigelsesministeriet. Etaten ble fra 1. januar 2014 slått sammen med Styrelsen for Fastholdelse og Rekruttering til den nye Styrelsen for Arbejdsmarked og Rekruttering (STAR).

Etaten hadde det overordnede ansvar for utførelsen av og oppfølgningen på den sysselsettingspolitiske innsatsen i Danmarks regioner og kommuner. Målet for Arbejdsmarkedsstyrelsen var å medvirke til å skape et smidig og velfungerende arbeidsmarked.

Arbejdsmarkedsstyrelsen ble opprettet i 1989 gjennom en sammenslåing av Arbejdsdirektoratet (opprettet 1907) og Direktoratet for Arbejdsmarkedsuddannelserne (opprettet 1976). Etaten gjennomfører i dag sitt arbeide i samarbeide med de fire *beskæftigelsesregioner* (Nordjylland, Midtjylland, Syddanmark samt Hovedstaden og Sjælland) som ble opprettet i 2003.

Etaten hadde 332 medarbeidere.[] Direktør var Marie Hansen.

Referanser
----------

1. ↑  «Styrelsen for Arbejdsmarked og Rekruttering». *Den Store Danske (lex.dk)* **(dansk)**. Besøkt 27. april 2023. «Styrelsen for Arbejdsmarked og Rekruttering, STAR, styrelse under Beskæftigelsesministeriet med bl.a. arbejdsformidling og erhvervsvejledning som sagområde. | STAR oprettedes 1.1.2014 som erstatning for Arbejdsmarkedsstyrelsen og Styrelsen for Fastholdelse og Rekruttering.»

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Arbetets museum** er et svensk industrimuseum i Norrköping. Det ligger i den gamla fabrikkbygningen Strykjärnet på øyen Laxholmen midt i Motala ström. Museet ble innviet i desember 1991.

Museet viser arbeidsliv og arbeide. Det har utstillinger om arbeidets vilkår, om det hverdagslige slitet på arbeidsplasser og om arbeidets historie samt dokumenterer industrisamfunnets historie. Museet er også kjent for å løfte fram genusperspektiv i sine utstillinger. 

Arbetets museum driver forskning ved å dokumentere og samle inn historier fra mennesker, med både fortid og nåtid i fokus. Temaet er arbeidsliv, men også hverdagsliv omfattes. Museets forsknings- og bibliotekavdeling samler dermed ikke på gjenstander, selv om museet i sin utstillingsvirksomhet viser gjenstander i relasjon til den epoken eller tema som omtales.Et eksempel på en utstilling var Industriland - när Sverige blev modernt, som ble vist mellom 2007 og 2013.

Fra 2009 rommer også museet *EWK-museet - centrum för politisk illustrationskonst* som er basert på EWKs bildeskatter. Museet bevarer, utvikler og formidler produksjonen til den politiske illustratøren Ewert Karlsson. Museet rommer også temautstillinger med nasjonale og internasjonale politiske illustratører i den hensikt å belyse og forsterke den politiske illustrasjsonskunsten.

Referanser
----------

1. ↑  Vi samlar på berättelser - Forskning & bibliotek, hämtat 2013-10-23
2. ↑  Industriland - när Sverige blev modernt, hentet 2013-10-23
3. ↑  Om EWK-museet på Arbetets museums nettside

Se også
-------

* Industriminne

Eksterne lenker
---------------

* Arbetets museums nettsted
* Centrum för politisk illustrationskonst
* EWK-sällskapet Arkivert 25. august 2013 hos Wayback Machine.

Portaler: Museum | Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** KulturNav
 |
**Hans Jacob Fritz Svend Ellingsgaard** (født 22. oktober 1905 på Eiði, død 11. juni 1996 samme sted) var en færøysk misjonær og politiker (Tj.). Han var innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Eysturoy fra 1962 til 1970.

Han var misjonær blant færøyske sjøfolk i Aberdeen fra 1942 til 1950, blant lokalbefolkning og færøyske sjøfolk på Island (i all hovedsak på Vestmannaeyjar) i 1950-årene, blant færøyske sjøfolk i områdene rundt Kangerluarsoruseq på Grønland i 1960-årene, og i Etiopia tidlig i 1970-årene. Fra 1970 til 1988 var Ellingsgaard formann i Kirkjuliga Missiónsfelagið, som er den færøyske sjømanns- og hedningsmisjonen og en avlegger av Kirkjuliga Heimamissiónin í Føroyum.

Referanser
----------

1. 1 2  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 277. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.
2. ↑  «Søguligt yvirlit» **(færøysk)**. Kirkjuliga Missiónsfelagið. Arkivert fra originalen 8. august 2014. Besøkt 4. august 2014.

Portal: Færøyene
**Hans Thomas Hvide Bang** (født 1922, død 13. februar 1999) var en norsk fotograf og filmskaper.

Bang var på flere områder en pioner innen norsk naturfilm. Omkring 1950 overvintret han på Grønland med et enkelt filmkamera av «opptrekkstypen». Den gang var overvintringen i seg selv et vågestykke, der man var avhengig av hva man kunne oppnå med rifla i ødemarka for å sikre forsyninger, og av værgudene og isforholdene for å bli hentet hjem av fangstskute neste sommer. Deler av filmen fra oppholdet ble vist på fjernsyn, da NRK mange år senere 
portretterte Bang.

Han filmet mye for Per Høst, og gjorde blant annet vesentlige deler av opptakene til filmen *Same Jakki* (1957). Som stillfotograf dokumenterte han samisk liv og levesett på 1950-tallet. 

Da Helge Ingstad dro på sin første Vinlandsferd til New Foundland var Bang fotograf. Han hadde også oppdrag for NRKs naturredaksjon og for BBC.

Bang arbeidet for Redningsselskapet, og laget film om deres virksomhet. Et av hans stillbilder, en redningsskøyte i storm, er blant Norges mest publiserte bilder. Han var medlem av foreningen Norske Naturfotografer og tilknyttet bildebyrået Samfoto.

Hans far het Thorleif, og hans yngre bror het Ingebreth.

Bibliografi
-----------

* *Når havet kaller. Festskrift for Redningsselskapet* (Redaktør Oddvar Nilsen), Nordvest Forlag 1981 ISBN 82-90330-13-8

Eksterne lenker
---------------

* Hans Hvide Bang, filmfotograf, nrk.no

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** NMFF **·** Geni **·** KulturNav
 |
**Kaulsdorf** er en ortsteil i Berlins bydel Marzahn-Hellersdorf. Bydelen ble i en del av Stor-Berlin i 1920. Sammen med ortsteilene Biesdorf og Mahlsdorf utgjør Kaulsdorf Tysklands største sammenhengende område med eneboliger og tofamilieboliger.

Historie
--------

Stedet oppsto før 1200 i forbindelse med den tyske utvandringen mot øst, men da som en omlegging av en slavisk bosetting. I 1250 fulgte oppføringen av landsbykirken som senere ble utvidet (1717) og nå med tårnet fra 1875. 

I skriftlige kilder nevnes *Caulstorp* første gang i 1285 i sammenheng med stedets fogd *Nicolao de Caulestorp*. Navnet fremkommer senere også i 1375 i et gavebrev fra markgreven Ludvig V av Bayern til Kalandbrødrene i Bernau bei Berlin. Under tredveårskrigen (1638) ble samtlige hus i landsbyen ødelagt. I 1869 ble Bahnhof Berlin-Kaulsdorf knyttet til strekningen Preußische Ostbahn.

Kaulsdorf ble en del av Stor-Berlin i 1920 og da som en del av bydelen Lichtenberg og samme år ble Kaulsdorf knyttet til elektrisitetsnettet. I 1979 ble Kaulsdorf skilt fra Lichtenberg og innlemmet i Marzahn. Da denne bydelen igjen ble delt i 1986 kom Kaulsdorf under Hellersdorf. Fra 2001 er Kaulsdorf en del av Marzahn-Hellersdorf.

I grensen mot Mahlsdorf ligger den såkalte Berlinbalkongen, et større ubebygget areal beliggende på kanten av Barnimhøyden ut mot Berlin urstrømdal (Spree). En turvei krysser området.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Berlin-Kaulsdorf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Berlin-Kaulsdorf – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* Kaulsdorfs historie

Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Ortsteiler i Berlins bydel Marzahn-Hellersdorf |
| --- |
| Stadtwappen Berlin | 
* Biesdorf
* Hellersdorf
* Kaulsdorf
* Mahlsdorf
* Marzahn

 | Bezirkswappen Marzahn-Hellersdorf |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** GeoNames
 |
**Kauriskjell** er skjell av familien porselenssnegler (Cypraeidae), spesielt skjell av slekta *Cypraea* som er vanlig i Det indiske hav.

Kauriskjell har vært brukt som smykker, dekorasjoner, seremoni-tilbehør, spillebrikker og betalingsmiddel, spesielt skjell fra artene *Cypraea moneta* og *Monetaria annulus*. Disse kalles også skallpenger eller kauripenger.

Fra Middelhavet og nord til Orknøyene/Norge finnes nordlig kauri, *Trivia arctica*, med et skall som kan bli 1 cm langt og 0.8 cm bredt. Omtrent samme utbredelsesområde har den noe større europeiske kauri, *Trivia monacha*. *Trivia arctica* blir mer vanlig jo lengre nord en kommer, mens *Trivia monacha* er mest vanlig sørpå. Disse to artene tilhører familien Triviidae som inngår i Littorinimorpha, den samme kladen som porselenssneglene tilhører. 

* Monetaria annulus*Monetaria annulus*
* Monetaria moneta*Monetaria moneta*
* Trivia arctica*Trivia arctica*
* Trivia monacha*Trivia monacha*

Kilder
------

* *Familie Cypraeidae – Porzellanschnecken*, schnecken-und-muscheln.de
* *«Shell money»*, *The Conchological Society of Great Britain and Ireland*

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kauri i Store norske leksikon
* Kathe Jensen, John Liep: «kaurier», *Den Store Danske*
* John Liep: «skalpenge», *Den Store Danske*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Banglapedia **·** LCCN
 |
***Hunyadi László*** (ungarsk: *László Hunyadi*) er en opera i tre akter av den ungarske komponisten Ferenc Erkel. Librettoen er skrevet av Béni Egressy. Det er basert på et teaterstykke av Lörinc Tóth. 

Operaen hadde urpremiere på Pesti Nemzeti Magyar Szinház i Pest 27. januar 1844. *Hunyadi László* blir ansett å være den første viktige ungarske operaen og Erkels musikalske stil er influert av folkemusikk spesielt av en dans kalt verbunkos.

Roller
------

| Rolle | Stemme type | Premiere ensemble, 27. januar 1844(dirigent: - ) |
| --- | --- | --- |
| László V *konge av Ungarn* | tenor | Mihály Havi |
| Erzsébet Szilágyi *enke etter János Hunyadi* | sopran | Rozália Klein Schodel |
| László Hunyadi *hennes sønn* | tenor | Adolf Pecz |
| Mátyás Hunyadi *Lászlós bror* | mezzosopran | Rosa Csillag |
| Miklós Gara *pfalzgreven* | bass | Miklós Udvarhelyi |
| Mária *hennes datter* | sopran | Leopoldina Molnár |
| Ulrik Cilley *regenten* | baryton | Mihály Füredy |
| Rozgonyi *en offiser i hæren* | baryton |  |
|

Synopsis
--------

Operaen er basert på hendelser som fant sted i Ungarn i 1456-7. Den store militærlederen, János Hunyadi, som forsvarte Ungarn mot angrep fra osmanske tyrkere er død og hans fiender har fått makten. Den nye kongen, László V, er svak og omgir seg med onde rådgivere, som gir råd om å drepe Hunyadis sønn, László, en ledende figur innen den ungarske hæren. László blir advart om komplottet og overlever. Kongen later som han er venn med den unge mannen, men moren hans, Erzsébet, frykter for livene til sønnene hennes. Kongen forelsker seg i Lászlós forlovede, Mária, og overtaler faren hennes til å tvinge henne til å gifte seg med ham i stedet for. Han lar László bli arrestert, og anklager ham for å ha deltatt i en konspirasjon. Mária mislykkes i få László frigitt fra fengselet og han blir dømt til døden, og bøddelen lykkes først på fjerde forsøket med å skille hodet fra kroppen.

Innspillinger
-------------

* *Hunyadi László* András Molnár, Istvan Gáti, Sylvia Sass, Dénes Gulyás, Ungarns statsopera og kor, dirigert av J. Kovács (Hungaroton, 1985). Bortsett fra denne innspillingen av hele operaen, eksisterer det en berømt innspilling av ariaen "Nagy ég ..." (kjent som *La Grange aria*, fordi den skrevet til ære for sopranoen Anne La Grange) sunget av den fremtredende amerikanske dramatiske sopranen Lillian Nordica i 1907, for Columbia Records. Dette spesielt fine eksemplet på Nordicas sang has blitt relansert på CD av Marston Records (number 52027-2) og andre plateselskap.

Kilder
------

* *The Viking Opera Guide* red. Holden (Viking, 1993)
* Del Teatro (på italiensk)
* Amadeus Online
* *The Oxford Illustrated History of Opera* red. Parker (OUP, 1994)


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**George Francis Scholes** (født 24. november 1928, død 18. november 2004) canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.

Scholes vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det canadiske ishockeylaget som kom på tredjeplass i turneringen bak Sovjetunionen og USA. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Canada vant tre og tapte to kamper i sluttspillsserien. Sovjetunionen vant alle fem kampene og vant serien med maksimale ti poeng foran USA med åtte og Canada med seks. OL-turneringen var også det 23. verdensmesterskapet i ishockey.

OL-medaljer
-----------

* 1956 Italias flagg Cortina d'Ampezzo - Bronse Bronse i ishockey Canadas flagg Canada

Eksterne lenker
---------------

* (en) George Scholes – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) George Scholes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) George Scholes – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) George Scholes – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Christof Schwaller** (født 3. oktober 1966) er en sveitsisk curlingspiller som deltok i De olympiske leker i 2002 i Salt Lake City.

Schwaller vant en olympisk bronsemedalje i curling under Vinter-OL i 2002 i Salt Lake City. Han var med på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i curlingturneringen for menn bak Norge og Canada. De tapte semifinalen mot Norge 6–7, men vant bronsefinalen over Sverige 7–3. De andre på laget var broren Andreas Schwaller, Markus Eggler, Damian Grichting og Marco Ramstein.

OL-medaljer
-----------

* 2002 USAs flagg Salt Lake City - Bronse Bronse i curling, menn Sveits’ flagg Sveits

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Christof Schwaller – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Christof Schwaller – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Christof Schwaller – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Christof Schwaller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Christof Schwaller – World Curling Tour Rediger på Wikidata

* (en) Christof Schwaller – World Curling Federation Rediger på Wikidata
**Hans Harald Rygh** (født 27. februar 1920 på Jæren, død 30. august 1943 i Arkhangelsk eller ved Jertsovo eller fangeleiren Kodina ved Arkhangelsk) var en norsk politimann som da krigen brøt ut i 1940 ble utkommandert til tjeneste i det tysk-okkuperte Finnmark. Han ble stasjonert på Kirkenes i Sør-Varanger. 6. oktober 1942 hjalp han den norske motstandsmannen og kommunisten Osvald Harjo å flykte over til Sovjetunionen etter at Harjo først hadde blitt torturert av Gestapo. Rygh hjalp flere andre motstandsfolk ut av tysk fangenskap. Rygh flyktet sammen med norske partisaner til Sovjetunionen i januar 1943. I Sovjetunionen ble Harjo og Rygh anklaget for å være tyske spioner, og de to ble adskilt fra hverandre. De fant senere sammen igjen i den sovjetiske fangeleiren Kargopol (eller Kodina). Rygh ble dømt til fem års straffarbeid, og døde av dysenteri omkring 26. august 1943 etter å ha blitt svekket av dårlig kost og hardt arbeid, ifølge Harjo. Rygh ble lagt i en umerket grav. Ifølge nordmannen Rudfalk døde Rygh våren 1944, noen måneder før de to nordmennene Ragnar Rudfalk og Odd Willassen kom til leiren som fanger.Rygg er ikke oppført i *Våre falne*.

Referanser
----------

1. 1 2  «Den glemte krigshelten kan nå få sin heder». *NRK nyheter*. 6. mars 2016.
2. 1 2  Hirsti, Reidar (1987). *Grenseløse mennesker*. Oslo: Gyldendal. ISBN 8205173761.
3. 1 2  Johansen, Nils-Henry (1997). *Krigen i nord*. Kirkenes: NH Johansen.
4. ↑  Rudfalk, Ragnar (1951). *Jeg har arbeidet i Sovjet*. Oslo: Fram.
5. ↑  Våre falne. Bind 3. Gyldendal, 1950.

Eksterne lenker
---------------

* Lokalhistoriewiki

Portal: Andre verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
Salutt avfyres fra en hollandsk *manovar*, maleri av Wilhelm Van de Velde d.y. 1707
**Manovar** er norsk variant av engelske *man-of-war*, i det minste i Grimstad, og ble benyttet av Henrik Ibsen i hans dikt *Terje Vigen* (1861). *Man-of-war* var den engelske betegnelsen på store krigsskip i seilskutetiden. Den ble mest brukt om skipene med to eller flere kanondekk. Ordet *manovar* er en sammentrekning av det engelske og ble ofte brukt i sjøfortellinger fra Napoleonskrigene.[]

Ordet er nå så godt som ute av bruk i denne forstand, men er tatt i bruk av bandet Manowar. Ellers er det vanligste navnet på maneten portugisisk krigsskip det engelske *portuguese mano'war* eller norsk *Portugisisk manovar*.[]

«Man o'War» (1917–1947) var navnet på en berømt amerikansk fullblods galopphest i mellomkrigstiden.

Referanser
----------

1. ↑  Eitrem, Hans (1940): *Ibsen og Grimstad*, H. Aschehoug, s. 51, 143
2. ↑  «man-of-war (n.)», *Online Etymology Dictionary*
3. ↑  «Man o' War - Racing Icon». Arkivert fra originalen 26. april 2016. Besøkt 2. april 2016.
**Flådestation Frederikshavn** (**FLS FRH**) er en orlogsstasjon i Frederikshavn. Den fungerer i dag som administrativt hovedkvarter og basehavn for 1. Eskadre og garnison for Søværnets Operative Logistiske Støttecenter Frederikshavn (OPLOG FRH), etter at den opphørte som selvstendig myndighet i 2006.

Også enkelte avdelinger fra 2. Eskadre er stasjonert på FLS FRH.

FLS FRH ble innviet den 2. oktober 1962 og har ca. 1 500 ansatte. Den er dermed en av Frederikshavns største arbeidsplasser.

OPLOG FRH
---------

OPLOG FRH er den primære inngangsvinkel til vedlikehold, service, reparasjoner og forsyninger til Søværnets avdelinger og etablissementer i Frederikshavn. OPLOG FRH består av 289 ansatte, både sivilt og militært.

OPLOG FRH er hjemmehørende på Flådestation Frederikshavn og er utstyrt med verksteder av enhver art, således at man hurtig kan reparere utstyr på Søværnets skip, således de til enhver tid fungerer optimalt og er klar til innsettelse. OPLOG FRH har dessuten to lag på hver 30 mann som er klare til å rykke ut hvis det oppstår et støttebehov for danske avdelinger vekk fra en orlogsstasjon eller i utlandet, på en øvelse eller internasjonal operasjon. De to lagene kan medbringe opptil 13 lastebiler med opptil 26 containere med innebyggede verksteder, oppholds- og beboelsområder, kommunikasjonscontainere, kabysse og kjølecontainere alt avhengig av oppgaven.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Naval Base Frederikshavn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Danmark
**Himmelskönig, sei willkommen** (BWV 182) er en kirkekantate av Johann Sebastian Bach.

Opprinnelse
-----------

Da Bach ble konsertmester ved hoffet i Weimar var en av hans plikter å skrive en ny kantate i måneden. Kantaten *Himmelskönig sei willkommen* er med stor sannsynlighet den første av disse oppdragene for Weimar. Tekstens stil peker mot Salomon Franck; på denne tiden arbeidet han hovedsakelig for Weimar-hoffet, men noe entydig belegg for at han er tekstforfatter finnes ikke. Antakelig ble kantaten uroppført i *Weimar Schlosskapelle* palmesøndag 25. mars 1714.

Tematikk
--------

I tråd bestemmelsene for palmesøndag er kantatens tema Jesu inntog i Jerusalem og begynnelsen på den stille uke. Den troende kristne oppfordres til å takke for Jesu offer med å vie sitt hjerte til Guds sønn og Jesu lidelse.

Besetning
---------

* Sangsstemmer: sopran, alt, tenor, bass, unntatt sopranen har alle solo-oppgaver (resitativ, arier).
* Instrumenter: blokkfløyte, fiolin, bratsj I/II, basso continuo med cello.

Særtrekk
--------

Verket markerer begynnelsen på Bachs overgang fra det tradisjonelle kantatemønster basert på 1600-tallets koralkonsert til den moderne kantateformen hovedsakelig basert på italiensk innflytelse. Den knappe instrumenteringen med blokkfløyte og et lite ensemble er en arv fra den den gamle stilen, likeså resitativets underordnede rolle; i dette verket brukes resitativ kortvarig og bare en eneste gang i form av et bibelord. Trekk fra den nye stilen er den italiensk inspirerte ledende solofiolinen og den utpregede rollen de tre påfølgende kontemplative ariene i da capoform spiller. Bach var ennå ung, men lykkes på en imponerende måte å uttrykke tekstens mening – også enkeltord – ved hjelp av de forskjelligste musikalske virkemidler. Han brukte hovedsakelig musikalske affekt-formler som stammer fra italiensk opera. Et eksempel på dette er mollharmoniene som han bruker i sluttkoret på ordet «Leiden» (lidelse).

Et interessant trekk er at den første satsen (sonata) består av de (rytmisk endrede) første åtte tonene av koralen *O Ewigkeit, du Donnerwort*. Bach brukte denne koralen i flere andre verk, blant annet i kantatene BWV 20 og BWV 60, som begge bærer koralens tittel.

Litteratur
----------

* Alfred Dürr: *Johann Sebastian Bach: Die Kantaten.* Bärenreiter, Kassel 1999, ISBN 3-7618-1476-3
* Werner Neumann: *Handbuch der Kantaten J.S.Bachs*, 1947, 5. Aufl. 1984, ISBN 3-7651-0054-4
* Hans-Joachim Schulze: *Die Bach-Kantaten: Einführungen zu sämtlichen Kantaten Johann Sebastian Bachs*. Leipzig: Evangelische Verlags-Anstalt; Stuttgart: Carus-Verlag 2006 (Edition Bach-Archiv Leipzig) ISBN 3-374-02390-8 (Evang. Verl.-Anst.), ISBN 3-89948-073-2 (Carus-Verl.)
* Christoph Wolff, Ton Koopman: *Die Welt der Bach-Kantaten*. Verlag J. B. Metzler, Stuttgart, Weimar 2006, ISBN 978-3-476-02127-4

Eksterne lenker
---------------

* Partitur på IMSLP
* Oppbygging og fullstendig kantatetekst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NLA
 |
*Himno Istmeño* (instrumentalversjon)
***Himno Istmeño*** er nasjonalsangen til det latinamerikanske landet Panama. Melodien er komponert av Santos Jorde og teksten er laget av Doktor Jeronimo de la Ossa.

Spansk tekst
------------

Alcanzamos por fin la victoria  

En el campo feliz de la unión;  

Con ardientes fulgores de gloria  

Se ilumina la nueva nación.  

Es preciso cubrir con un velo  

Del pasado el calvario y la cruz;  

Y que adorne el azul de tu cielo  

De concordia la espléndida luz.   

El progreso acaricia tus lares.  

Al compás de sublime canción,  

Ves rugir a tus pies ambos mares  

Que dan rumbo a tu noble misión.   

En tu suelo cubierto de flores  

A los besos del tibio terral,  

Terminaron guerreros fragores;  

Sólo reina el amor fraternal.   

Adelante la pica y la pala,  

Al trabajo sin más dilación,  

Y seremos así prez y gala  

De este mundo feraz de Colón.

Engelsk tekst
-------------

At last we have reached victory  

On the joyous field of the union;  

With bright flashes of glory  

A new nation is alight.  

It is necessary to cover with a veil  

The past times of Calvary and cross;  

And may the blue of your skies adorn  

the splendid light with concord.  

Progress caresses your path.  

To the rhythm of a sublime song,  

You see both your seas roar at your feet  

Which give path to your noble mission.  

On your flower covered soil  

At the kisses of the warm earth,  

Warrior roars have ceased;  

Only fraternal love reigns.  

Ahead, with shovel and pick!,  

To work, without any more delay!  

and thus will we be the honor and pride   

of this fertile world of Columbus.


| * v
* d
* r
Nasjonalsanger i Nord- og Sentral-Amerika |
| --- |
| *Flere av landene og områdene regnes også til Karibia og/eller Sør-Amerika.* |
| Selvstendige stater | Antigua og Barbuda **·** Bahamas **·** Barbados **·** Belize **·** Canada **·** Costa Rica **·** Cuba **·** Den dominikanske republikk **·** Dominica **·** El Salvador **·** Grenada **·** Guatemala **·** Haiti **·** Honduras **·** Jamaica **·** Mexico **·** Nicaragua **·** Panama **·** St. Kitts og Nevis **·** St. Lucia **·** Saint Vincent og Grenadinene **·** Trinidad og Tobago **·** USA |
| Avhengige land og områder | 

|  |  |
| --- | --- |
| Danmark | Grønland (Nunarput utoqqarsuanngoravit **·** Nuna asiilasooq) |
| Frankrike | Saint-Barthélemy **·** Saint-Martin **·** Saint-Pierre og Miquelon **·** |
| Nederlandene | Aruba **·** Curaçao **·** Sint Maarten |
| Storbritannia | Anguilla **·** Bermuda **·** De britiske Jomfruøyene **·** Caymanøyene **·** Montserrat **·** Turks- og Caicosøyene |
| USA | Puerto Rico **·** De amerikanske Jomfruøyene |
| Afrika **·** Asia **·** Europa **·** Nord- og Sentral-Amerika **·** Oseania **·** Sør-Amerika |

 |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Scotts hytte på Cape Evans
**Scotts hytte** er en hytte som ligger på nordkysten av Cape Evans på Ross Island i Antarktis. Den ble reist i 1911 under Terra Nova-ekspedisjonen, ledet av Robert Falcon Scott. Da han skulle velge base for operasjonene i 1910-1913, ønsket ikke Scott å bruke den gamle hytta si «Discovery Hut» som han hadde bygget ved McMurdo-sundet under Discovery-ekspedisjonen i 1901–1904. Denne første hytta ligger på Hut Point, 20 km sør for Cape Evans.. For det første var den gamle hytta særdeles kald, og for det andre så hadde skipet til Scott, «Discovery», blitt fanget i isen ved Hut Point, et problem han ønsket å unngå ved å legge basen lenger nord.

Skildring
---------

Inne i hytten
Scotts hytte var prefabrikkert i England før den ble fraktet med skuta sørover. Den er 50 fot lang og 25 fot bred (ca.16 x 8 meter).

Det står et kors på en ås bak Scotts hytte ved Cape Evans, men det har ikke tilknytning til kaptein Scott, og det ble reist til minne om tre medlemmer fra gruppen til Ernest Shackleton ved Rosshavet som omkom i nærheten. Korset som ble reist til minne om kaptein Scott og kompanjongene hans står på toppen av Observation Hill.

I løpet av vinteren 1911 bodde 25 menn under Terra Nova-ekspedisjonen i hytta. Det var herfra Scott satte ut på den fatale turen til Sydpolen. Da Scott ikke kom tilbake fra Sydpolen, dro flere av ekspedisjonens medlemmer, blant dem Tryggve Gran, tilbake til hytta for å være her vinteren 1912 og for å lete etter likene våren etter. I 1913, da Terra Nova-ekspedisjonen var over, ble forsyninger satt igjen i hytta.

Hytta ble benyttet på ny i 1915-1917 av den gruppen som besøkte Rosshavet under ekspedisjonen til Shackleton, da skuta «Aurora» ble fanget i isen og drev nordover. Ti strandete menn benyttet da hytta og klarte å overleve på grunn av de forsyningene som lå igjen i hytta. I januar 1917, etter at Shackleton hadde berget de overlevende, satte han hytta i stand og låste den før han dro videre.

Etter 1917 sto hytta urørt fram til 1956 da amerikanske ekspedisjonsmedlemmer gravde den ut av snøen og isen. Den var i utmerket stand og flere gjenstander fra de tidligere ekspedisjonene lå fremdeles i hytta. Noen ble tatt som suvenirer, men hytta er fremdeles omtrent like intakt som den var i 1917.

New Zealand og Storbritannia har siden 1970-årene jevnlig restaurert (stort sett fjernet snø og is) både denne hytta og Discovery Hut .

Se også
-------

* Liste over antarktisekspedisjoner
* Winter Quarters Bay

Referanser
----------

1. ↑  «Legendary Explorer Scott's Antarctic Hut to be Saved» Live Science, 10. januar 2011, besøkt 3. april 2018

Eksterne lenker
---------------

* Scott's hut needs repair *fra BBC*
* Bilde av Scott's Hut ved Cape Evans i dag Arkivert 15. april 2012 hos Wayback Machine.

Portal: Antarktis
**Kvadratrotsformelen** (engelsk navn «Economic order quantity», forkortet «EOQ») er en økonomisk modell som definerer optimal bestillingsmengde ved lavest mulige variable omkostninger og et gitt lagernivå.

Modellen ble opprinnelig utviklet av F. W. Harris i 1915, selv om R. H. Wilson er kreditert for mer djuptgående studier av modellen.

Underliggende antagelser
------------------------

1. Etterspørselen for varen er kjent
2. Ledetid er kjent og fast
3. Mottak av ordre er en enkelt hendelse
4. Kvantumsrabatter medtas ikke i modellen
5. Økonomiske eller fysiske mankosituasjoner oppstår ikke

Variabler
---------

* {\displaystyle Q^{\*}} = Optimalt ordrekvantum
* {\displaystyle C} = Omkostning per ordrehendelse (*ikke* per enhet)
* {\displaystyle R} = Månedlig etterspørsel av produkt
* {\displaystyle P} = Innkjøpsomkostning per enhet
* {\displaystyle F} = Lageromkostningsfaktor (lagerrente). (Denne faktoren settes vanligvis til 10-15 %, selv om det under visse omstendigheter kan være nødvendig å sette denne til alt mellom 0 og 1)
* {\displaystyle H} = Omkostningene ved å ha et produkt på lager per måned ({\displaystyle H=PF})

Formel
------

EOQ-formelen kan bli sett på som minimumspunktet for den følgende omkostningsfunksjonen:

Total omkostning = innkjøpsomkostning + ordreomkostning + beholdningsomkostninger, som kan skrives

{\displaystyle TC(Q)=PR+{\frac {CR}{Q}}+{\frac {PFQ}{2}}}.
Deriverer man begge sider av ligningen og setter lik null, får man

{\displaystyle {\frac {dTC(Q)}{dQ}}={\frac {d}{dQ}}\left(PR+{\frac {CR}{Q}}+{\frac {PFQ}{2}}\right)=0}.
Resultatet av denne deriveringen er:

{\displaystyle {\frac {PF}{2}}-{\frac {CR}{Q^{2}}}=0}.
Løser man så for Q blir resultatet:

{\displaystyle {\frac {PF}{2}}={\frac {CR}{Q^{2}}}}
{\displaystyle Q^{2}={\frac {2CR}{PF}}}
{\displaystyle Q^{\*}={\sqrt {\frac {2CR}{PF}}}={\sqrt {\frac {2CR}{H}}}}.

  

Asterisk (\*) indikerer optimal ordremengde.

Utvidelser
----------

Flere utvidelser kan gjøres til EOQ-modellen, blant annet ved å utvide antall enheter.

Litteratur
----------

* Harris, F. W. *Operations Cost* (Factory Management Series), Chicago: Shaw (1915).
* Wilson, R. H. "A Scientific Routine for Stock Control" Harvard Business Review, 13, 116-128 (1934).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BNE
 |
**Kvalificerad skyddsidentitet** er en ordning i Sverige som innebærer at en tjenestemann ved Polismyndigheten, Säkerhetspolisen eller Försvarsmakten kan gis en midlertidig ny identitet, som anvendes for spanings- eller etterforsknings­virksomhet ved alvorlig kriminalitet eller ved militær etterretnings­virksomhet som går ut på å innhente etterretninger med særskilte metoder.

En *kvalificerad skyddsidentitet* innebærer at Transportstyrelsen kan utferdige førerkort i falskt navn, liksom at pass og andre identitetsdokumenter kan utferdiges av statlige myndigheter. Videre kan Skatteverket registrere den falske identiteten i folkeregisteret, men bare om de foregående tiltakene ikke er tilstrekkelige. 

Regelverket finnes i *lagen (2006:939) om kvalificerade skyddsidentiteter*. Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden og Försvarsmakten er de myndigheter som fatter beslutning ifølge lagen. En beslutning gjelder i to år, men kan forlenges løpende med to år av gangen.

Den som har en *kvalificerad skyddsidentitet* kan vitne under sitt falske navn, men må oppgi for retten at det er spørsmål om en *kvalificerad skyddsidentitet* (se 36 kap. 10 § rättegångsbalken). Anonyme vitner og anonyme vitnemål er som regel ikke tillatt i Sverige, men *kvalificerade skyddsidentiteter* er det nærmeste anonyme vitner som rättegångsbalken tillater.

Kilder
------

* Lag (2006:939) om kvalificerade skyddsidentiteter
Kvagga er en nå utdødd steppesebra
**Kvagga** (*Equus quagga quagga*) er en nå utdødd underart av arten steppesebra (*Equus quagga*), som er den vanligste sebraarten i hestefamilien (Equidae). Den siste kvaggaen døde i Amsterdam Zoo den 12. august i 1883. I vill tilstand døde underarten ut på 1870-tallet. Den ble jaktet til utryddelse.

Kvaggaen hadde et sebraliknende hode med stripemønter som rakk nedover halsen på dyret og videre ut over ryggen og flankene. På ryggen ble imidlertid det karakteristiske sebramønstret svakere. Mot lendet og hoftene, i buken og nedover beina var mønsteret fraværende. Buken og lemmene var lyse, nærmeste hvite, mens resten av dyret var brunfarget.

Den fantes tidligere i store antall i Oranjefristaten og Kapp-provinsen i Sør-Afrika, men etter hvert som landet ble bosatt av hollandske nybyggere ble den jaktet til utryddelse omkring 1878. Trolig fordi den konkurrerte med buskapen om føden.

Kvaggaprosjektet
----------------

Kvaggaprosjektet (The Quagga Project South Africa) er et sørafrikansk prosjekt som har til hensikt å forsøke å gjenskape kvaggaen og reintrodusere den i sitt opprinnelige habitat. Prosjektet, som startet i 1987, har hatt en viss suksess til nå, men mye arbeid gjenstår.

Referanser
----------

1. ↑  Hack, M.A. East, R. & Rubenstein, D.I. 2008. *Equus quagga* ssp. *quagga*. In: IUCN 2013. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.1. Besøkt 2013-11-12

Eksterne lenker
---------------

* The Quagga Project South Africa

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Mannar** (tamilsk.:மன்னார், singalesisk:මන්නාරම), tidligere skrevet **Manar**, er en stor by og den sentrale i Mannar-distriktet i Sri Lankas nordprovins. Byen ledes av et byråd. Den ligger på Mannar-øya i Mannar-gulfen med det historiske Ketheeswaram-templet.

Mannar er også kjent for sine baobabtrær og for et fort som ble bygget av portugiserne i 1560 og tatt av nederlenderne i 1658 og forsterket; kanonstillingene og bastionene er intakte, mens fortets indre for det meste er rasert. Tidligere var byen kjent for sitt perlefiske, nevnt i dokumentet Periplus Maris Erythraei fra det 2. århundre e.Kr. Det er en moderne by som domineres visuelt av hindutempler, moskeer og kirker.. Et av Den katolske kirkes bispedømmer har sitt hovedsete her. Byen har jernbaneforbindelse med resten av Sri Lanka med Mannar Line. Byen var okkupert av Tamiltigrene under borgerkrigen på Sri Lanka mellom 1983 og 2009.

Referanser
----------

1. ↑  Noted in Edwin William Streeter, *Pearls and Pearling Life* 1886:24.
2. ↑  Edward Aves, *Sri Lanka* (Footprint Travel Guides, 2003: ISBN 1-903471-78-8), p. 337.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |