recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ferdinand Hugo aus der Fünten** (født 17. desember 1909 i Mülheim an der Ruhr i Tyskland, død 19. april 1989 i Duisburg) var en tysk SS-offiser som var sjef for Sicherheitsdienst (SD) i det tysk-okkuperte Amsterdam under andre verdenskrig. Han var blant annet medansvarlig for deportasjonen av 100 000 nederlandske jøder til en sannsynlig død i de tyske utryddelsesleirene.

Fünten ble etter krigen dømt til døden for krigsforbrytelser av en nederlandsk domstol. Straffen ble omgjort til livstid i fengsel. Vest-tyske myndigheter forsøkte noen år senere å få ham løslatt på humanitært grunnlag, men ble avvist. Han ble først løslatt i 1989, like før han døde.

Liv og virke
------------

Fünten trådte inn i nazipartiet (NSDAP) i 1932. Han var en tid administrator ved Sicherheitsdienst i Köln.

I mai 1940 ble Nederland okkupert, og Fünten ble året derpå sjef for Rikssentralen for jødisk utvandring i Amsterdam. Han var samtidig sjef for Sicherheitspolizei og Sicherheitsdienst i Haag og medansvarlig for deportasjonen av nederlandske jøder, som regel via Durchgangslager Westerbork øst i Nederland, til blant annet Auschwitz.

Blant de deportasjoner han forordnet var det også syke eller sinnlidende jøder fra Amsterdam og Apeldoorn. Jøder i blandingsekteskap truet han med deportasjon for å tvinge dem til å gå med på sterilisering.

Han hadde graden *Hauptsturmführer* i SS (1941).

### Etter krigen

Fünten ble arrestert for krigsforbrytelser av nederlenderne etter tyskernes kapitulasjon i 1945. Han ble stilt for retten og dømt til døden i 1948, men fikk dommen senere omgjort til livsvarig fengsel. I motsetning til de aller fleste tyske krigsforbryterne som sonet livstidsdommer, måtte Fünten se langt etter en tidlig løslatelse. En sterk offentlig opinion og en noenlunde fast politisk vilje sørget for det. Vesttyske myndigheters gjentatte forsøk siden begynnelsen av 1970-årene på å få løslatt Fünten på humanitært grunnlag, ble derfor også avvist. 

Først mot slutten av 1980-tallet skjedde det en holdningsendring i forhold til hans fortsatte fangetilværelse, og etter vedtak i den nederlandske nasjonalsamlingen ble Fünten løslatt fra Breda-fengselet 27. januar 1989, sammen med den tyske medfangen Franz Fischer. Den sterkt svekkede Fünten forlot fengselet i Breda i en ambulanse, og ble umiddelbart transportert hjem til Tyskland, hvor han døde mindre enn tre måneder senere.

Etter Rudolf Hess' død i 1987 hadde han og Franz Fischer vært de eneste tyske krigsforbryterne som hadde sittet i fangenskap helt siden andre verdenskrig.

Referanser
----------

1. 1 2  Christoph Strupp (2005). «Sammelrez: Die niederländische Politik und die Verfolgung von Kollaborateuren» (PDF). Besøkt 25. april 2021.
2. ↑  «niederländische strafverfahren». *web.archive.org*. 1. februar 2014. Arkivert fra originalen 1. februar 2014. Besøkt 25. april 2021.
3. ↑  Bohr, Felix. «Die Kriegsverbrecherlobby | bpb». *bpb.de* **(tysk)**. Besøkt 25. april 2021.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Ditlevine Feddersen** (født 19. juli 1727 i Christiania, død 18. november 1803 i København) var en norsk forfatterinne, som fikk sitt navn oppkalt etter sin fadder, stattholderen Ditlev Vibe. 

Hun var datter av kjøpmann Peter Collett (1694–1740) og hustru Anna Cathrine Rosenberg (1699–1747), og ble i 1749 gift med magistratpresident Nicolai Feddersen (1699–1769). Etter at hun ble enke i 1769, flyttet hun til København, hvor hun boede på Nørregade. Foruten hennes sønner bodde i København også søsteren, konferensrådinne Heltzen, kusinen Karen Suhm mens broren Johan Collett (1734–1806) bodde på Rønnebæksholm i Sydsjælland.

Ditlevine Feddersen skrev småvers, oversatte skuespill, arrangerte teateroppsetninger og var en sentral person i kulturlivet i Christiania i 1750– og 1760-årene. Da britene var på vei forbi Kronborg slott mot København i mars 1801, kommenterte hun situasjonen således: 

> 
> O Britter, siig, er det vel dig,  
>  
> Vi før den Ædle kaldte,  
>  
> Og som hver Norsk fornemmelig  
>  
> Sig til et Mønster valgte?  
>  
> Nei, visnet er dit Laurbær-Blad
> 
> 
>

Referanser
----------

1. ↑   Eneveldets menn i Norge, side(r) 164, oppført som Feddersen, Peder[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Bruun, Chr. (1898). *Peter Frederik Suhm - en Levnetsbeskrivelse* (PDF). Kjøbenhavn: G.E.C. Gad. s. 328.
3. 1 2  Collett, Alf (1883). *En gammel Christiania-Slægt. Optegnelser om Familien Collett og Christianias Fortid* (PDF). Christiania. s. 111–118.
4. ↑  *Ditlevine Feddersen*, Store norske leksikon. Besøkt 21. mai 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF
 |
**Fettsuging** er en metode innen plastisk kirurgi som fjerner underhudsfett. Det er ingen slankemetode og egner seg best for behandling av uønskede fettansamlinger på f.eks. hofter, mage og lår. Fettsuging krever et sterilt miljø og bedøvelse. Andre navn er **liposkulptur** eller **figurforming**. 

Metoden ble introdusert av den franske legen Gerard Illouz i 1977 og videreutviklet av amerikanske kirurger og den norske kirurgen Erik Dillerud i begynnelsen av 1980-årene. Fettsuging utføres nå som oftest med såkalt intern ultralyd, der fettvevet "knuses" før det suges ut. Ekstern ultralyd, såkalt ULTRASHAPE (eng.) har vært forsøkt i kombinasjon med diett – effekten av dette er dokumentert og publisert.

En kanyle som er et lite rustfritt stålrør brukes ved enkelte klinikker som utfører fettsuging. Kanylen injiseres i fettdepotene gjennom små snitt i huden som videre skaper små tunneler gjennom fettlagene og suger ut fettet. 

Fettsuging innebærer også en del risikoer. Disse kan inkludere:

* Anestesi risiko
* Blåmerker
* Endring i hudens følsomhet som kan vedvare
* Skade på dype strukturer som nerver, blodårer, muskler, lunger og abdominal organer
* Hjerte og lungekomplikasjoner
* Væskeopphopning
* Infeksjon
* Regelmessige konturer eller symmetrier
* Uregelmessig pigmentering
* Behov for revisjon kirurgi
* Vedvarende hevelse
* Dårlig sårtilheling
* Løs hud, forverring av cellulitter
* Hevelse
* Brannskade eller varmeskader fra ultralyd og ultralyd assistert fettsuging teknikk

Det anbefales også at pasienter som utfører denne type operasjon er i så god form som mulig før de tar fettsuging.

Referanser
----------

1. ↑  
«Lasers in surgery and medicine:Body contouring by non-invasive transdermal focused ultrasound (NCBI PubMed)».
2. ↑  
«Plastic and reconstructive surgery:Noninvasive Body Contouring by Focused Ultrasound: Safety and Efficacy of the Contour I Device in a Multicenter, Controlled, Clinical Study.».
3. ↑  «Fettsuging - kroppskonturering, ikke en slankemetode». Akademikliniken. Arkivert fra originalen 6. oktober 2015. Besøkt 6. oktober 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
Området i oransj lengst til høyre bruker Atlantic Time.
**Atlantic Time** (AT) er navnet som benyttes i USA og Canada på tidssonen hvis normaltid ligger 4 timer bak UTC, altså UTC-4. Klokketiden i denne tidssonen er basert på den 60de meridianen vest for Greenwich. Mer spesifikt viser **Atlantic Standard Time** (AST) til normaltid/vintertid (UTC-4), mens **Atlantic Daylight Time** (ADT) viser til sommertid (UTC-3).

Atlantic Time brukes i de canadiske provinsene New Brunswick og Nova Scotia. Prince Edward Island og små deler av Quebec (østre Côte-Nord og Magdalen Islands) er også i tidssonen. Offisielt er hele Newfoundland og Labrador i Newfoundland Standard Time, men i praksis bruker mesteparten av Labrador Atlantic Time.

I USA brukes tidssonen i Puerto Rico og De amerikanske Jomfruøyer. Øyene bruker ikke sommertid, og følger derfor AST hele året.

Atlantic Time ligger en time foran Eastern Time.

For land i mellom- og Sør-Amerika som bruker samme tidsavvik, se UTC-4.

| Tidssoner i Nord-Amerika |
| --- |
| UTC-soner | UTC−10 | UTC−9 | UTC−8 | UTC−7 | UTC−6 | UTC−5 | UTC−4 | UTC−3.30 | UTC−3 | UTC−2.30 | UTC−2 |
| Navn | Hawaii–Aleutian Standard | Alaska Standard | Pacific Standard | Mountain Standard | Central Standard | Eastern Standard | Atlantic Standard | Newfoundland Standard | Saint Pierre and Miquelon Standard | Newfoundland Daylight | Saint Pierre and Miquelon Daylight |
| Hawaii–Aleutian Daylight | Alaska Daylight | Pacific Daylight | Mountain Daylightikke Arizona og Sonora | Central Daylight | Eastern Daylight | Atlantic Daylight |
Fosterhinner hos amnioter.  

a - Foster  

b -Plommesekk  

c - Allantois  

d - Amnion  

e - Chorion
**Fosterhinner** er en serie membraner som omgir et foster under fosterutviklingen i dyreriket. Disse hinnene vil i liten grad bli en del av det ferdige individet. Den mest grunnleggende hinnen er chorion som finnes i egg fra alle virveldyr og de fleste invertebrater. Plommesekken er omgitt av en egen membran som blir en del av det voksne fosteret hos mange dyrearter i det fosteret vokser rundt plommen. Hos høyere virveldyr finnes også allantois som samler opp avfall fra tarmen under fosterutviklingen. Hos Hos morkakedyr er plommesekk og allantois erstattet av navlestrengen. Den viktigste hinnen er amnion, som sørger for transport av oksygen til fosteret og karbondioksid bort ut fra egget.

Hos morkakedyr vil allantois og chorion vokse sammen og danne morkaken.

Referanser
----------

1. ↑  Giese, A. & Pearse, J.S. (1977). *Reproduction of Marine Invertebrates V4: Molluscs : Gastropods and Cephalopods*. Academic Press Inc. s. 252. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  «Development of the Fetal Membranes and Placenta». *Gray, H. (1918): Anatomy of the Human Body*. Bartleby.com. Besøkt 15. oktober 2015.
3. ↑  Gilbert, Scott F. (2003). *Developmental biology*. Sunderland, Mass: Sinauer Associates. ISBN 0-87893-258-5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Korsgård Idrettsforening** er en fotballklubb i Korsegård (Askim kommune i Østfold). Klubben ble stiftet 3. juni 1984. Frank Finstad som var en av grunnleggerne av foreningen, satt som leder fra 1984 til 2015.

Korsgård IF satser på et godt breddetilbud for både barn og voksne. Det er likhet for både gutter og jenter.

Klubben har tilbud til stort sett alle som vil spille fotball.

Pr. 1.6.18 har klubben følgende lag i seriespill:
Jenter 2005: J13
Jenter 2004-2006: J13/14
Jenter 2007-2008: J11
Jenter 2009-2011: J9
Jenter 2012-2013: Minifestivalserie J5-6
Senior Damer over 18 år: Sr.Damer 7`er

Gutter 2004: G14
Gutter 2006: G12
Gutter 2007: G11
Gutter 2009: G9
Gutter 2010: G8
Gutter 2011: G7
Gutter 2012-2013: Minifestvalserie G5-6
SENIOR Herrer A-lag
Senior Herrer B-lag

Totalt har klubben 18 lag i seriesystemet. Flere årsklasser har opptil tre lag i seriespill.

Klubbens nettadresse er: www.korsgardif.com

Klubbens Facebook-side er: @korsgardif

Klubben arrangerer også egen sommerskole, der fokus er trening og matglede. Det finnes også informasjon om dette på facebook-siden Den Grønne Sommerskolen i Fotball.

Klubbens kjerneverdier er: RESPEKT, AKSEPT, UTVIKLING og SAMHOLD.
VERDIENE SKAL GJENSPEILES I PRAKSIS.

Klubben holder primært til på to idrettsanlegg:
Korsgård Stadion, Korsegårdveien 84, 1812 Askim
Hov Kunstgress, Vammaveien 100, 1813 Askim

Korsgård IF er Askim nest største fotballklubb. 
Korsgård IF har blant landets billigste trening- og medlemsavgift. Det skal ikke koste å sparke fotball.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Manometer som viser relativt trykk i psi og bar.
En **bar** er en måleenhet for trykk med symbolet **bar**. Enheten er verken med i SI-systemet eller cgs-systemet, men er godkjent for bruk med SI. Én bar er definert som 100 kPa, og atmosfæretrykket ved havnivå er 1,01325 bar, altså omtrent lik én bar.

Enheten bar ble innført av den norske meteorologen Vilhelm Bjerknes i 1906. Ordet *bar* er avledet av gresk *baru*, «tung». Men prefikset *bar-* med samme grunnbetydning ble innført allerede i 1666 av Robert Boyle i ordet barometer.

Absolutt og relativt trykk
--------------------------

Ofte måles trykk relativt til atmosfæretrykket ved hjelp av et manometer. Når en gass eller væske er *trykksatt* vil det si at den har et trykk høyere enn atmosfæretrykket, og denne trykkdifferansen oppgis av og til med enheten **barg** eller **barG**, der *g* kommer fra engelsk *gauge pressure*, «måletrykk»), men ofte brukes det bare bar. Som regel fremkommer det av konteksten om det er snakk om absolutt eller relativt trykk.

Millibar er blant de vanligste enhetene i barometere. Disse viser relative trykkforskjeller.

Referanser
----------

1. ↑  Rey, Alain (2016): *Dictionnaire historique de la langue Française*, Paris. Le Robert. Bind I, s.195. ISBN 978-2-321oo-726-5.

Konverteringstabell for vanlige trykkenheter| * v
* d
* r
 | Pascal | Bar | Teknisk atmosfære | Standardatmosfære | Torr | Pund per kvadrattomme |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pa | bar | at | atm | Torr | psi |
| 1 Pa | ≡ 1 N/m2 | 10−5 | 1,0197×10−5 | 9,8692×10−6 | 7,5006×10−3 | 145,04×10−6 |
| 1 bar | 105 | ≡ 106 dyn/cm2 | 1,0197 | 0,98692 | 750,06 | 14,5037744 |
| 1 at | 0,980665 ×105 | 0,980665 | ≡ 1 kp/cm2 | 0,96784 | 735,56 | 14,223 |
| 1 atm | 1,01325 ×105 | 1,01325 | 1,0332 | ≡ *p0* | 760 | 14,696 |
| 1 Torr | 133,322 | 1,3332×10−3 | 1,3595×10−3 | 1,3158×10−3 | = 1/760 atm ≈ 1 mmHg | 19,337×10−3 |
| 1 psi | 6,895×103 | 68,948×10−3 | 70,307×10−3 | 68,046×10−3 | 51,715 | ≡ 1 lb*F*/in2 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
*Steatornis caripensis*
**Fettfugl** (*Steatornis caripensis*) er en stor, nattaktiv fruktetende fugl. Arten er monotypisk (eneste art) i familien Steatornithidae (fettfuglfamilien), som er del av ordenen Caprimulgiformes (nattravnfugler).

Beskrivelse
-----------

Fettfugl måler cirka 40–49 cm og veier typisk 255–485 g. Fjærdrakten er nøttebrun med hvite prikker, som er større på vingene enn ellers på kroppen. Vingene er lange og stjerten vifteformet. Lemmene er rosa, korte og veike. Hunnen kan være litt blekere og mer rødlig pigmentert enn hannen. Arten har kroknebb og bredt gap.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i det nordvestre Sør-Amerika og såvidt i Mellom-Amerika, fra Panama og Colombia østover til Venezuela, Trinidad og det nordlige Brasil, og sørover til Ecuador, Peru og Bolivia. Arten er dessuten registrert i Costa Rica, Tobago og Surinam.

Atferd
------

Fettfuglen hekker i kolonier og trives i skog og skogsterreng og hekker i hule trær, huler og (primært) grotter om natten, i høyder opp mot 3 400 moh (opp til 3 650 moh i Ecuador). Fuglene er sesongmessige migranter, som trekker fra primærområdene på søk etter bærende frukttrær for lengre tid om gangen. Trekk på opp mot 240 km på en natt er registrert, og trekk på 1 000 km fra hekkekoloniene har blitt registrert.

Arten er nattaktiv og har spesialisert seg på frukter av oljepalmen og tropiske laurbær. Dette i kontrast til alle andre arter av nattravnfugler, som er insektetere.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Thomas, B.T. & Kirwan, G.M. (2016). Oilbird (*Steatornis caripensis*). In: del Hoyo, J. Elliott, A. Sargatal, J. Christie, D.A. & de Juana, E. (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona. Besøkt 2016-05-14

Eksterne lenker
---------------

* (en) *fettfugl* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *fettfugl* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *fettfugl* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *fettfugl* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Steatornis caripensis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Steatornis caripensis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Aktiv solenergi** er teknologi brukt for å konvertere solenergi til varme, eller føre luftbevegelsen for ventilasjon eller kjøling,[*klargjør*] eller lagre varme for fremtidig bruk. Aktiv solenergi bruker elektrisk eller mekanisk utstyr som pumper og vifter for å øke utnyttbar varme i et system. Innsamling av solenergi og utnyttelse av systemer som ikke bruker ekstern energi, som solenergipeis, er klassifisert som passiv solenergi-teknologi.[]

Solare varmtvannsystemer, unntatt de som er basert på termosifong, bruker pumper eller vifter for å sirkulere vann, en frostvæskeblanding eller luft gjennom solfangere, og er derfor klassifisert under aktiv solenergi-teknologi.[] Solfangere kan være «non-concentrating» eller «flat-plate» eller av andre design.[*klargjør*] Mest solar-thermal-samlere har fast montering, men kan ha en høyere ytelse dersom de sporer solens bane i himmelen.

Passive solenergi-systemer krever ingen ekstra energi for å driftes, og har derfor null driftskostnader,[*omstridt  – diskuter*] avgir ingen drivhusgasser i drift, og kan ha lave vedlikeholdskostnader.

Solar-teknologi-sammenligning
-----------------------------

Aktiv solar-thermal via små pumper og vifter kan ha betydelig høyere solar-besparelsesfraksjoner[*klargjør*] enn passiv solenergi-teknologi på grunn av kraftig forbedret varmeoverføring og varmetransport. En interessant hybridmetode er å bruke solcellepanel for å drive pumper eller vifter. En dataanalyse ved hjelp av termodynamikk og varmeoverførings-programvare kan brukes til å sammenligne resultatene av ulike aktive og passive solar-thermal-strategier.[*klargjør*]
**Hedmark politidistrikt** var en enhet innenfor den norske Politi- og lensmannsetaten og omfattet de 22 kommunene i Hedmark fylke. Politidistriktet var påtalemessig underlagt Hedmark og Oppland statsadvokatembeter. Politidistriktet bestod av 11 driftsenheter fordelt på 7 lokaliseringer. I tillegg til politistasjoner og lensmannskontorer var det Felles operativ enhet (FOE), PST/Utlendingsenheten og Retts- og påtaleenheten, stabsenhet og administrativ enhet.

Politidistriktet var ledet av politimester Tormod Bakke, som ble utnevnt første gang i 2006 og gjenutnevnt for en ny åremålsperiode på seks år i 2012.

Historie
--------

Hedmark politidistrikt ble opprettet som følge av iverksatt politireform 1. januar 2002. Østerdal politimesterembete, Kongsvinger politimesterembete og Hamar politimesterembete ble slått sammen til Hedmark politidistrikt. I 1994 ble lensmannsetaten administrativt overført til politimestrene. Resultatet ble politi- og lensmannsetaten. Ved politiloven av 1995 kom det nye bestemmelser om politi- og lensmannsetatens organisasjon. Etatens fellestjenester ble lagt direkte under politimesteren. Gjennom politireformen i 2002 ble antall politimesterembeter redusert fra 54 til 27 politidistrikter. De nye politidistriktene beholdt omtrent den samme interne organisasjonsformen som ble innført i 1995.

Arkiv
-----

Arkivet til Hedmark politidistrikt består i dag av arkivene til de tre tidligere politimesterembetene Østerdal, Kongsvinger og Hamar. Arkivmaterialet dekker perioden ca. 1900 - 1985, noe avhengig av hvilket politimesterembete det gjelder og oppbevares i Statsarkivet i Hamar.

Referanser
----------

1. ↑  Utnevning av politimester i Hedmark politidistrikt

Eksterne lenker
---------------

* Hedmark politidistrikt
**Akula-klassen** (russisk Project 971 Щука-Б (Sjtsjuka-B), sjtsjuka betyr gjedde) er en russisk atomdrevet angrepsundervannsbåt. Akula-klassen ble tatt i bruk av den sovjetiske marinen i 1986.

Det er tre underklasser av Akula-klassen; de første syv Akula-I bygget mellom 1982 og 1986, fem «forbedret Akula» bygget mellom 1986 og 1991 og fire Akula-II bygget fra 1991. Denne inndelingen er omdiskutert, da forskjellen mellom «forbedret Akula» og Akula-II debatteres av eksperter.

Akula-klassen har dobbelt skrog og er i stand til å dykke dypere enn noen moderne angrepsubåt; anslått dykkedybde er 450 meter og det er den mest stillegående russiske angrepsubåt. Den markante bulben som kan sees akter, over båtenes ror, er sonar som slepes.

Alle fartøyene i Akula-klassen er bestykket med fire 533 millimeter torpedorør som kan ta Type 53-torpedoer eller RPK-2 Viyuga kryssermissil (NATO-betegnelse SS-N-15 Starfish).

Leie til India
--------------

India skal ha betalt 2 milliarder dollar for ferdigstilling av to Akula-II som var 80% ferdigbygget. 300 indiske undervannsbåteksperter har blitt trenet i Russland for bruken av Akula-klasse-ubåter. Den første av ubåtene som skal overleveres får navnet INS «Chakra» og ligger nå til ferdigstilling ved den russiske stillehavsflåten.

Mens de russiske Akula-klasse-undervannsbåtene er utstyrt med inntil 28 kryssermissiler med en angrepsradius på 3 000 kilometer, er det angitt at den indiske versjonen utstyres med missilet 3M-54 Klub med en angrepsradius på 300 kilometer. Russland kan ikke eksportere missiler med større rekkevidde uten å bryte MTCR-avtalen.

Den 8. november 2008 ble det meldt at den russiske Akula-klasse-undervannsbåten K 152 Nerpa, som var nær ferdigstillelse for overlevering til India som INS «Chakra», hadde hatt en ulykke med utløsning av deler av fartøyets freonanlegg (for brannslukking) og 20 mennesker hadde omkommet.

Referanser
----------

1. ↑  Om Akula-klassen, fra *Globalsecurity.com*
2. ↑  «20 kvalt på ubåt», fra *Aftenposten*

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel om Akula-klassen fra *naval-technology.com* (engelsk)
* Artikkel om Akula-klassen fra *Federation of American Scientists* (engelsk)
**Donald L. Kohn** (født 7. november 1942 i Philadelphia) er en amerikansk økonom. Fra 2006 til 2010 var han visestyreformann i den amerikanske sentralbanken Federal Reserve System.

Kohn er utdannet samfunnsøkonom fra The College of Wooster i 1964. Han tok doktorgraden ved University of Michigan i 1971.

Kohn begynte yrkeskarrièren ved Federal Reserve Bank of Kansas City i 1970. Han har med tiden gått gradene i Federal Reserve, og var blant annet sekretær for Federal Open Market Committee i perioden 1987 til 2002. Han ble styremedlem i 2002, og ble foreslått som visestyreformann i mai 2006 av president George W. Bush. Senatet godkjente raskt kandidaturet, og Kohn gikk inn en fireårsperiode som nestsjef i *the Fed* den 23. juni 2006.

Kohn har publisert mange arbeider om pengepolitikk og hvordan denne implementeres av Federal Reserve. Kohn har fått flere utmerkelser for arbeidet sitt.

Eksterne lenker
---------------

* Biografi på nettsidene til Federal Reserve

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Mumia Abu-Jamal** (født 24. april 1954 som **Wesley Cook**) er en amerikansk tidligere journalist og Black Panther-aktivist som i 1981 ble dømt for drapet på politimannen Daniel Faulkner den 9. desember samme år. Han ble dømt til døden, hvilket senere ble omgjort, og har siden sittet i fengsel. 

Abu-Jamal har blitt et *cause célèbre* for mange motstandere av dødsstraff, og får også mye oppmerksomhet fra tilhengere av denne avstraffelsesmetoden. Hans tilhengere mener han er uskyldig og hevder at dommen mot ham var politisk motivert. Både Amnesty International og Human Rights Watch har erklært at de anser dommen som uriktig og de krever at Mumia blir løslatt eller får en ny rettssak. 

Han satt fengslet i påvente av fullbyrdelse av dødsdommen. I 2008 beordret den føderale ankedomstolen en ny straffeutmåling i saken, ettersom det var tvil om instruksene juryen i den opprinnelige rettssaken fikk var korrekte. Den 7. desember 2011 erklærte påtalemyndigheten at de ikke lenger vil søke dødsstraff for Abu-Jamal, blant annet grunnet vanskene med å kalle inn vitner til en drapssak 30 år etter hendelsen. Da den nye behandlingen kun skulle ta for seg straffeutmålingen, ikke skyldspørsmålet, ble denne nye høringen overflødig. Abu-Jamal vil derfor sitte i livsvarig fengsel uten mulighet for prøveløslatelse.

Abu-Jamal soner i høysikkerhetsfengselet State Correctional Institution Greene i nærheten av Waynesburg i Pennsylvania.

Referanser
----------

1. ↑   erich-muehsam.de[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.warresisters.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  ««Death Penalty Dropped Against Mumia Abu-Jamal»». Associated Press. 07.12.2011. Besøkt 20. desember 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mumia Abu-Jamal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Mumia Abu-Jamal på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Mumia Abu-Jamal på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Mumia Abu-Jamal hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Dan Styffe** (født 4. oktober 1957 i Dalby) er en svensk kontrabassist bosatt i Norge.

Han har studert med Göran Nyberg, professor Knut Guettler ved Norges musikkhøgskole samt hos Gary Karr i USA.

1982–1988 var Styffe solobassist i Den Norske Operas orkester, dernest i Oslo-Filharmonien, der han er alternerende solobassist. Styffe er dessuten 1. bassist i Det Norske Kammerorkester samt førsteamanuensis ved Norges musikkhøgskole. Han underviser også ved Barratt Due musikkinstitutts høyskoleavdeling. Som solist med Oslo-Filharmonien, dirigentene Rolf Gupta, Peter Szilvay og solistene Peter Herresthal, Øystein Birkeland, Catherine Bullock vant han Spellemannprisen 2009 i klassen samtidsmusikk for *Low Jive*.

Referanser
----------

1. ↑   BnFs generelle katalog, catalogue.bnf.fr, besøkt 27. mars 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dan Styffe på Discogs Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** Discogs
 |
**Donald Edmond «Don» Rigazio** (født 3. juli 1934 i Cambridge i Massachusetts) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.

Rigazio vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det amerikanske ishockeylaget som kom på andreplass i turneringen bak Sovjetunionen. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. USA vant fire kamper og tapte en, 0-4 til Sovjetunionen i sluttspillsserien. Sovjetunionen vant alle fem kampene og vant serien med maksimale ti poeng foran USA med åtte og Canada med seks.

Rigazio spilte i fire ishockey-VM for USA, 1955 – 1958. OL-turnering i Cortina d'Ampezzo var også det 23. verdensmesterskapet i ishockey.

OL-medaljer
-----------

* 1956 Italias flagg Cortina d'Ampezzo - Sølv Sølv i ishockey USAs flagg USA

VM-medaljer
-----------

* 1956 Italias flagg Cortina d'Ampezzo - Sølv Sølv i ishockey USAs flagg USA

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Donald Rigazio – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Donald Rigazio – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Donald Rigazio – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Donald Rigazio – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
***Calcodes hamjahi*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (31-50 millimeter), avlang, blank, brunsvart hjortbille. Hannens kjever er lange og slanke, med én tann i den indre delen og én i den ytre, litt nedoverbøyde sett fra siden. Hodet er avrundet firkantet, tett og kraftig, litt rynket punktert. Pronotum er mye bredere enn langt, avrundet firkantet med en kort tann bak midten av hver side, ikke nevneverdig innsnevret bak denne. Dekkvingene er nokså jevnbrede og avlange. Undersiden er samme farge som oversiden. Hunnen er bredere enn hannen, uten forstørrede kjever.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Sulawesi.

Systematisk inndeling
---------------------

Disse artene blir ofte plassert i slekten *Odontolabis*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Odontolabini*
						* Slekten *Calcodes* Westwood, 1834 – 25 arter
							+ ***Calcodes hamjahi*** (Ikeda, 1998)

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over noen av artene
* Bilder av arten
* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
* (en) Calcodes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**MB-3 Tamoyo** er en stridsvogn med 90 mm kanon produsert av brasilianske Bernardini. Den ble utviklet for et anbud for den brasilianske hæren, og en prototyp ble tatt fram i 1984. Den ble aldri satt i produksjon.

Historie og utvikling
---------------------

Den brasilianske hæren hadde et behov for flere hundre stridsvogner på 1980-tallet. De utlyste en konkurranse, og Bernardini svarte med MB-3 og ENGESA med EE-T1 Osório. 

I 1984 kom den første prototypen, og fem til ble ferdigstilt i 1985. Den brasilianske hæren valgte aldri MB-3, og til slutt ble det heller ikke noe stort stridsvognkjøp grunnet finansielle begrensninger.

Teknisk
-------

Vognføreren sitter foran i skroget, med vognkommandør og skytter til høyre i tårnet og laderen på venstre side.

Motoren er en Saab-Scania DSI-14 diesel som gir 500 hk ved 2 100 omdreininger/minutt. Den sitter bak i skroget.

Varianter
---------

Tamoyo III105 mm britisk L7A3 riflet kanon, Detroit Diesel 736 hk dieselmotor

Kilder
------

* Foss, Christopher; *Jane's AFV Recognition Handbook*, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

Eksterne lenker
---------------

* Spesifikasjon og bilder Arkivert 21. april 2006 hos Wayback Machine. (tsjekkisk)
**Donald Tosh** (født 16. mars 1935, død 3. desember 2019) var en britisk manusforfatter som jobbet for BBC i 1960-årene.

Tosh jobbet som manusredigerer på *Doctor Who* fra og med historien *The Time Meddler* og til og med *The Massacre of St Bartholomew's Eve*. I løpet av sin tid på serien jobbet han med produsentene Verity Lambert og John Wiles. Før *Doctor Who* var han i en kort periode manusredigerer for *Compact* og han hadde hjulpet til med å utvikle *Coronation Street*.

Tosh omskrev mye av *The Massacre of St Bartholomew's Eve* for å gjøre historien historisk riktig og tilpasse den fordi at William Hartnell skulle spille både Doktoren og abbeden av Amboise. På den siste episoden ble jobben som manusredigerer gitt over til Gerry Davis og de ble begge kreditert i rulleteksten.

Han omskrev også historien *The Celestial Toymaker* av Brian Hayles. Den ble igjen omskrevet av Davis. Tosh sa senere at det eneste fra hans versjon som overlevde var det trilogiske spillet.

Etter at han forlot TV-industrien, jobbet Tosh for English Heritage. Han var blant annet ansvarlig for Sherborne Castle og St Mawes i Cornwall.

Referanser
----------

1. ↑   «Donald Tosh Death. Obituary: Donald Tosh Passed Away», besøkt 23. desember 2019[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Donald Tosh på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* En kort biografi.

Portal: Litteratur
***Calcodes cephalotes*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (30-49 millimeter), avlang, blank, brunsvart hjortbille, kroppen mer eller mindre tett kledt med grågule, hårlignende skjell som danner brede striper på dekkvingene. Hannens kjever er lange og slanke, med én tann i den ytre delen, nedoverbøyde sett fra siden. Hodet er avrundet firkantet. Pronotum er mye bredere enn langt, rundet uten tenner på sidene, tydelig innsnevret bak. Dekkvingene er nokså jevnbrede og avlange. Undersiden er samme farge som oversiden. Hunnen er bredere enn hannen, uten forstørrede kjever.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Borneo og Java.

Systematisk inndeling
---------------------

Disse artene blir ofte plassert i slekten *Odontolabis*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Odontolabini*
						* Slekten *Calcodes* Westwood, 1834 – 25 arter
							+ ***Calcodes cephalotes*** (Leuthner, 1885)

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over noen av artene
* Bilder av arten
* (en) *Calcodes cephalotes* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata
* (en) Calcodes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Calcutta Cup** er et rugby union-trofe, som deles ut til vinneren av den årlige kampen mellom England og Skottland under Seksnasjonersturneringen.

The Calcutta Club
-----------------

1. juledag 1872 ble det spilt en rugbykamp mellom 20 spillere for England og 20 spillere fra Skottland, Irland og Wales i Calcutta, India. Kampen var en stor suksess og ble gjentatt uken etterpå. Spillerne som deltok stiftet klubben Calcutta Football Club i januar 1873. Året etter ble de med i rugbyforbundet og selv om det indiske klimaet ikke passet så bra for å spille rugby, økte antallet medlemmer i klubben. Det britiske regimentet forlot India og etter hvert ble tennis og polo mer populært og klubben ble nedlagt i 1878. En annen medvirkende årsak til nedleggelsen er at det ble slutt på gratis drikke i baren etter kampene. Medlemmene ønsket å bevare navnet på klubben og tok ut pengene klubben hadde i banken. De ble utbetalt i rupi hvor myntene var laget i sølv. Pengene støpte de om til en pokal som de gav til det engelske rugbyforbundet i 1878 med betingelse om at det skulle spilles årlige kamper om pokalen.

Pokalen
-------

Pokalen i Calcutta Cup
Den er håndlaget i India og er 18 tommer (45 cm) høy. Utvendig er den full av små inngraveringer og tre kongekobraer utgjør håndtakene. Det er en indisk elefant på lokket til pokalen. Sokkelen til pokalen er laget av tre og det er montert plater hvor det er inngravert alle kampene, det vinnende laget og navnet på begge lags kapteiner. Det originale trofeet eksisterer fortsatt, men etter flere år med mislighold, inkludert to spillere fra hvert lag som sparket pokalen under en fyllekule etter kampen i 1988, blir pokalen permanent oppbevart i rugby-museet på Twickenham Stadium. England og Skottland har derfor en tro kopi av pokalen som vinneren viser fram etter kampen.

Konkurransen
------------

Selv om det opprinnelig var tenkt at trofeet skulle brukes som rugby sin versjon av fotballens FA-cup som ble introdusert på samme tid, nektet det engelske rugbyforbundet at det skulle brukes i en turnering for bare engelske lag. Siden Wales ikke hadde et landslag og Irland sitt lag var mye dårligere enn England og Skottland, ble det bestemt at pokalen skulle gis til vinneren av den årlige kampen mellom England og Skottland. Den første kampen ble spilt i 1879, som endte i uavgjort. I 1883 startet Home Nations (som senere har blitt til Seksnasjonersturneringen) og pokalen deles ut etter kampen i denne turneringen.

Referanser
----------

1. ↑  «Six Nations Trophies - Cups played for during the tournament». *Rugby World* **(engelsk)**. 7. mars 2020. Besøkt 3. november 2020.
2. 1 2 3 4  The History of the Calcutta Cup www.historic-uk.com (en) Lest 12. april 2016

Eksterne lenker
---------------

* (en) Why is England vs Scotland called the Calcutta Cup? www.mirror.co.uk, lest 12. april 2016.
* (en) THE CALCUTTA CUP: the legacy of a club that died Artikkel om The Calcutta Cup på hjemmesiden til det skotske rugbyforbundet.
***Calcodes invitabilis*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (gjerne 20-25 millimeter), kraftig, svart hjortbille med grønnlig eller bronseaktig metallisk glans. Hos denne arten har ikke hannene svært forstørrede kjever. De kan være slanke og nærmest halvsirkelformede, uten tenner på innersiden, eller korte og kraftige med tenner. Hodet er firkantet, pannen bredt og grunt, U-formet innbuktet foran. Pronotum er mye bredere enn langt, kraftig innsnevret bakerst. Dekkvingene er litt hvelvede. Hunnen er bredere enn hannen, uten forstørrede kjever, med mindre tydelig metallglans.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Sumatra.

Systematisk inndeling
---------------------

Disse artene blir ofte plassert i slekten *Odontolabis*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Odontolabini*
						* Slekten *Calcodes* Westwood, 1834 – 25 arter
							+ ***Calcodes invitabilis*** (Mizunuma, 1994)

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over noen av artene
* Bilder av arten
* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
* (en) Calcodes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Dan Young** (født 29. april 1938 i Fort Defiance i Arizona, død 30. november 2014) var en amerikansk fotograf, bosatt i Norge.

Young vokste opp i Arizona og New Mexico. Etter fire år i USAs marine ble han student ved Art Center School i Los Angeles.

Han kom til Norge for første gang i 1962. Samme året dannet han bildebyrået Manité sammen med Arild Kristo og Robert A. Robinson, og var aktiv der til Manité ble lagt ned i 1967. Etter et kort opphold i London returnerte han til Oslo i 1967 og startet reklamestudio. Han arbeidet en periode med mote- og reklamefotografering, før han begynte med dokumentarfilm i 1970.

I 1972 flyttet han til Arizona, og fire år senere til California. Der laget han blant annet dokumentarfilmer om barnemishandling i Amerika.

Young vendte tilbake til Oslo i 1978. På 1980-tallet og 1990-tallet arbeidet han som stillfotograf på mer enn 40 norske filmer. Han hadde utstillinger ved flere museer i Oslo, og fotografiene hans er kjøpt inn av museer i Skandinavia og USA. Young var tilknyttet bildebyrået Samfoto.

Bibliografi
-----------

* *En Amerikaner i Oslo: Fotografier 1962 – 1964*, Forlaget Press (2007) ISBN 9788275472623
* *Precious Times*, Forlaget Press (2009) ISBN 9788275473507

Utstillinger
------------

* 2004 «Passing Time, Time Past» Stenersenmuseet, Oslo.
* 2004 – 2005 «Nordic Triangle», Odense, Danmark.
* 2005 «Walking in Color», Tromsø Kunstforening.
* 2010 Kafe Celsius, Oslo.
* 2010 Bærum Kulturhus.

Referanser
----------

1. ↑  Dødsannonse, side 8, *Klassekampen* 3. desember 2014
2. ↑  Morten Krogvold: *103 øyeblikk norske portrettfotografier utvalgt og presentert av morten krogvold*, Dinamo Forlag (2002) ISBN 82-8071-013-2
3. ↑  Morten Løberg: *Dan Young neste ut på Celsius*. Omtale på fotografi.no 26. aug 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Dan Youngs hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** BIBSYS **·** NMFF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** KulturNav
 |
**«Calcutta»** ble skrevet i 1960 av Heino Gaze (melodi) og Hans Bradtke (tekst). En instrumenetalinnspilling av låten med Lawrence Welk fra albumet *Calcutta* (Dot Records, 1961) ble en listehit, sannsynligvis den største i Welks karriere.

Melodien var noe av et avvik for Welk med sin kombinasjon av hans gjenkjennelige «kjennetegn», fremtredende cembalo, men backet av håndklapping, og rask rockerytme.

Danserne Bobby Burgess og Barbara Boylan, rollemedlemmer i Welks ukentlige TV-show, laget et dansenummer til å gå sammen med «Calcutta», som de fremførte utallige ganger i Welks show.

Norsk versjon
-------------

C.C. Bøyesen har skrevet en norsk tekst med samme navn som originaltittelen.

### Innspillinger

| År | Sangtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 196 | «Calcutta» | Per Asplin med Kringkastingsorkestret, dirigent: Øivind Bergh | C.C. Bøyesen | Single | Triola TN 235 |
| 1961 | «Calcutta» | Linn Arnold med Robert Normanns kvartett | C.C. Bøyesen | Single | Fontana 269 023 TF |

Listeplasseringer
-----------------

«Calcutta» lå på toppen av den amerikanske Billboard Hot 100-listen i to uker, mens albumet – med sin kombinasjon av easy listening-låter og coverversjoner av populære rocksingler dengang – lå som nummer én i tre måneder. På den tiden «Calcutta» nådde førsteplassen ble Welk, som da var 57 år gammel, den eldste artisten til å ha en nummer én-popsingle i USA (Hans rekord ble slått tre år senere da Louis Armstrong, 62 år gammel, toppet singlelisten med «Hello, Dolly!» i begynnelsen av 1964.

Referanser
----------

1. 1 2  Se plateetiketten

* mp3.com

Portal: Tyskland
**Erik Håker** (født 4. mars 1952 i Oppdal) er en norsk tidligere alpinist. Han var den første norske alpinisten som vant et verdenscuprenn i alpint. Han representerte klubben Oppdal IL.

Håker gjorde seg internasjonalt bemerket allerede som 17-åring, da han under VM 1970 kom på 10.-plass i storslalåm og 13.-plass i utfor. Gjennombruddet i verdenseliten kom i sesongen 1971/72. Etter en svak sesongstart med 33.-plass i det første utforrennet i St. Moritz, vant han fire dager senere storslalåmrennet i Val-d’Isère med bestetid i begge omgangene. Dermed ble han den første, norske utøver som oppnådde en verdenscupseier.

Under OL 1972 i Sapporo kom Håker på 5.-plass i utfor. Han ledet storslalåmrennet etter første omgang. Ifølge datidens regler skulle han dermed starte som førstemann dagen etter – ikke fordi han ledet, men fordi han var siste startende (altså nr. 15) i pulje 1. Etter 53 sekunder, midt i bratthenget, kjørte han ut. Gullmedaljen gikk til italieneren Gustav Thöni. Håker deltok også i 1976 i Innsbruck og i 1980 i Lake Placid.

Håker var i verdenseliten i storslalåm og utfor gjennom store deler av 1970-tallet, og oppnådde totalt 20 pallplasseringer. Han kom på 5.-plass sammenlagt i verdenscupen sesongen 1974/75. I 1978 ble han tildelt Olavstatuetten og i 1979 Holmenkollmedaljen.

Håker vant 11 NM-gull i perioden 1970-1981 i disiplinene utfor, storslalåm, slalåm og kombinasjon.[]

Verdenscupseire
---------------

| **Nr** | **Dato** | **Sted** | **Disiplin** |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 9. desember 1971 | Frankrikes flaggVal-d’Isère | Storslalåm |
| 2 | 18. februar 1972 | Canadas flaggBanff | Storslalåm |
| 3 | 12. mars 1973 | Japans flaggNaeba | Storslalåm |
| 4 | 21. januar 1975 | Østerrikes flaggFulpmes | Storslalåm |
| 5 | 17. desember 1978 | Italias flaggVal Gardena | Utfor |

Litteratur
----------

* Hyldmo, Endre (1992). *Trøndergull : Trøndelags vinter-OL-historie*. Melhus: Snøfugl. ISBN 82-7083-196-4.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (de) Erik Håker – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Erik Håker – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Erik Håker – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Erik Håker – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Erik Håker – ski-db.com Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Hilkka Kuntola, Walter Steiner& Helena Takalo | **HolmenkollmedaljenSammen med Raisa Smetanina & Ingemar Stenmark**(1979) | Neste mottaker:Thomas Wassberg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** VIAF **·** Munzinger (sport)
 |
**Godvik** er et bolig- og næringsområde i den vestlige delen av Laksevåg bydel i Bergen, omgitt av Alvøen i sør, Raunefjorden og Sotra i vest, Byfjorden i nord og Olsvik i øst. Hovedveiene gjennom området er Sotraveien og Godviksvingene. 

Her finnes også Godvik skole. Det første skolehus ble bygget i 1893 og skolen fikk et nytt bygg i 1900. I perioden 1964 til 1976 ble skolen drevet av staten for barn med psykiske vansker. Nå er den er alternativ grunnskole for elever med samhandlingsproblemer.

Godvik omfattes av grunnkretsene Drotningsvik og Leirvik i Bergen kommune, som hadde 4 946 innbyggere 1. januar 2012, og et areal på 3,67 km², hvorav 0,04 km² er ferskvann.

Badevann
--------

I Godvik finnes det to godt egnede badevann, henholdsvis Kiplevannet og Stølavannet. Vannene er meget godt egnet til sommerbading hvor det også er svaberg hvor man kan spise og sole seg.

Eksterne lenker
---------------

* Skolemuseet Godvik skole

Strøk og boligområder i Bergen kommune

  


| * v
* d
* r
Laksevåg bydel |
| --- |
| 
* Alvøen
* Bjørndal
* Damsgård
* Godvik
* Gravdal
* Hetlevik
* Håkonshella
* Kjøkkelvik
* Kringsjå
* Loddefjorddalen
* Lyngbø
* Mathopen
* Melkeplassen
* Nygård
* Olsvik
* Vadmyra
* Damsgårdsfjellet
* Lyderhorn

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Calcodes striatus*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (30-49 millimeter), avlang, blank, brunsvart hjortbille, kroppen mer eller mindre tett kledt med grågule, hårlignende skjell som danner brede striper på dekkvingene. Hannens kjever er lange og middels kraftige, med én tann i den ytre delen, nedoverbøyde sett fra siden. Hodet er avrundet firkantet. Pronotum er mye bredere enn langt, rundet uten tenner på sidene, tydelig innsnevret bak. Dekkvingene er nokså jevnbrede og avlange. Undersiden er samme farge som oversiden. Hunnen er bredere enn hannen, uten forstørrede kjever. Arten ligner mye på *Calcodes cephalotes*, men hannens kjever er noe kraftigere.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Vest-Malaysia, på Sumatra, Borneo og Java.

Systematisk inndeling
---------------------

Disse artene blir ofte plassert i slekten *Odontolabis*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Odontolabini*
						* Slekten *Calcodes* Westwood, 1834 – 25 arter
							+ ***Calcodes striatus*** (Deyrolle, 1864)

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over noen av artene
* Bilder av arten
* (en) *Kategori:Calcodes striatus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* (en) Calcodes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons