recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*For krimforfatteren, se Lars Helle (1957–)*

**Lars Helle** (født 1. november 1962) er en norsk jurist, journalist og redaktør.

Biografi
--------

Helle arbeidet som ansvarlig redaktør i *Rogalands Avis* i Stavanger mellom 1996 og 2000. 

Fra 2001 hadde han ulike lederfunksjoner i *Dagbladet*: som utviklingsredaktør, produksjonsredaktør, magasinredaktør, administrerende redaktør og etikkredaktør. I 2006 ble han konstituert som sjefredaktør da Thor Gjermund Eriksen trakk seg. Han fylte den gang funksjonen i et halvt år fra 8. mars til 14. august, da Anne Aasheim tiltrådte. 

Helle ble på nytt konstituert som sjefredaktør da Aasheim trakk seg på bakgrunn av sviktende opplagstall den 21. januar 2010. Avisen var da inne i en omfattende omleggingsprosess som innebar en rekke oppsigelser og en varslet nedleggelse av *Dagbladet*s fotoavdeling. Den 11. mai 2010 ble Helle formelt ansatt som sjefredaktør. Han var ifølge klubbstyret eneste kandidat som ble spurt.

20. oktober 2011 ble det klart at han ville forlate *Dagbladet* til fordel for jobben som sjefredaktør i *Stavanger Aftenblad*, en stilling han innehadde fra 1. januar 2012 til 31. oktober 2021. I 2022 var han igjen tilbake i *Dagbladet*, som stabsredaktør, og i 2023 politisk redaktør.

Lars Helle er sønn av tidligere stortingsrepresentant Ingvar Lars Helle (V), og nevø av professor Knut Helle. Han er gift med den norske journalisten Hilde Torgersen. 

Lars Helle var elev ved Stavanger katedralskole.

Referanser
----------

1. ↑  aftenbladet.no Lars Helle ny sjefredaktør i Aftenbladet Arkivert 21. oktober 2011 hos Wayback Machine. 20. oktober 2011
2. ↑  Aarli-Grøndalen, Roger (30. mars 2023). «Lars Helle blir politisk redaktør i Dagbladet». *journalisten.no*. Besøkt 13. april 2023.
3. ↑  Stavanger Aftenblad: "Et arnested for talenter", 9. oktober 2004 s.62.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Laura Cathrine Munch** (født **Laura Cathrine Bjølstad** i 1837 i Fredrikstad, død 29. desember 1868 i Kristiania) var Edvard Munchs mor. Hun var datter av Andreas Larsen Bjølstad og Inger Marie Hansdatter Holm. Hennes far var skipper og handelsmann i Fredrikstad. Laura Cathrine Munchs forfedre lenger bak residerte på Torsø herregård i Torsnes. Østfold er det fylket i Norge med flest herregårder fra middelalderen, og Thorsø hører til de mer prominente.

Lauras mor døde av tuberkulose da Laura var 7 år, hennes lillesøster 5 år, og lillebroren Hans 1 år gammel. Hennes foreldre hadde også en eldre datter, og hun døde kort tid etter morens død. Ett år etter disse dødsfallene giftet Andreas Bjølstad seg med Marie Berggrav. Hun fødte 16 barn. 

I 1861 arbeidet den 44 år gamle korpslegen Christian Munch en tid som vikar for doktor Christian Munthe i Elverum. Her ble han kjent med den 23 år gamle fredrikstad-jenta Laura, som var husjomfru hos Munthe, og 15. oktober samme år giftet de to seg i Glemmen nye kirke i daværende Glemmen, nå Fredrikstad.

Kort etter bryllupet flyttet de nygifte inn på gården By i Løten. Her ble deres første barn, Johanne Sophie, født i september 1862. Senere flyttet familien til gården Engelaug, der de fikk leie tre rom i annen etasje i hovedbygningen. Her ble Edvard født i 1863. Samme år flyttet familien til Kristiania, der Edvard vokste opp. Ekteparet Munch fikk til sammen fem barn før Laura døde av tuberkulose.

Referanser
----------

1. ↑  Næss, Atle (2004). *Munch*. Gyldendal. s. 23. ISBN 8205305544.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
Tvinnefossen med Nordfjorden i bakgrunnen  Foto: C. Hill, 2012 
**Tvinnefossen** er et fossefall i elva Tvinna øst for Hopland og Randabygd i Stryn kommune. Fossen renner av et fremspring i berget som gir rom for å bevege seg under fossen. Tidligere var dette bygdefolkets vei ned til fjorden. Det skal være det eneste fossefallet i Nord-Europa med vei for folk og dyr bak vannfallet. Navnet Tvinna kommer fra måten elven beveger seg i det bratte landskapet i fosser og hvirvler, ikke ulikt slik garn tvinnes.

Det går en privat gårdsvei fram til Tvinnefossen. Biler må parkeres ved Rand skole da det ikke er lov å kjøre på gårdsveien.

Området nedenfor fossen var grøderikt, og et sted bøndene hadde frukt, og høstet nøtter fra hassel. Det var også godt beite til sau og hest. Historier forteller at to menn har falt utfor og mistet livet i bratte, ulendte terrenget som stien går i.

Kilder
------

* nordfjordpanorama.no om Tvinnefossen Arkivert 10. januar 2012 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Et par klinkemuttere gjenget for Unified-gjenger. Mer serrateringen på undersiden av klinkeringen på mutteren til venstre.

En **klinkemutter**[] (engelsk: *swage nut* eller *self-clinching nut*) er en type mutter eller gjengeinnsats som brukes for å gi en sterk, bærende skrukobling på tynne metallplater. Klinkemuttere er ofte laget av harde metaller som for eksempel rustfritt stål og brukes så på plater av mer duktile materialer som for eksempel aluminium.

Virkemåte
---------

Klinkemutteren settes med undersiden gjennom et boret eller stanset rundt hull på platen. Det er viktig at hullet ikke er for stort, men sitter relativt tett slik at mutterens underside kommer gjennom med liten klarning. Deretter presses mutteren aksialt fra begge sider, slik at partiet som går gjennom hullet stukes (deformeres plastisk) og bretter seg ut. Pressingen kan skje ved hjelp av en presse (f.eks. håndoperert eller hydraulisk) eller ved tiltrekking av en bolt. Når mutteren har brettet seg ut er den festet "permanent" til det omkringliggende metallet.

Serrateringen forhindrer mutteren i å rotere etter installasjon.

Historie
--------

Albert Spokes søkte om et amerikansk patent på klinkemuttere tidlig i 1958. Klinkemutteren stammer igjen fra en eldre idé som ble calt "clinch nut" hvor en rørformet aksling ble satt gjennom delen som skal festes før man så klinket eller naglet den på plass fra motsatt side. "Self-clinching nuts" er beskrevet i den amerikanske National Aerospace Standard NASM45938 som erstatter den amerikanske militære spesifikasjonen MIL-N-45938

Se også
-------

* Blindmutter
* Friksjonsboring

Referanser
----------

1. ↑   *Carroll Smith's Nuts, Bolts, Fasteners, and Plumbing Handbook*,
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  «MIL-N-45938: Nut, Plain, Clinch (self-clinching, round)» (PDF).

Eksterne lenker
---------------

* Video av installasjon (YouTube)
***As It Is In Life*** er en amerikansk stumfilm fra 1910, regissert av D. W. Griffith.

Handling
--------

En sorgrammet enkemann vier livet sitt til å ta vare på, og forsørge, sin svært unge datter. Han sikrer seg raskt jobb ved en gård i nærheten. En dag støter han på en tidligere kjæreste, men han innser snart at han ikke kan forsørge både henne og barnet sitt, så han ofrer sin egen lykke for datteren sin. Mange år senere kommer datteren hans tilbake som en ung kvinne, etter at utdannelsen hennes er ferdig. Hun lover faren sin at hun aldri skal forlate ham. Men det tar ikke lang tid før hun møter en ung mann, og de forelsker seg raskt i hverandre.

De møtes i all hemmelighet, frem til faren hennes oppdager forholdet deres - og i sinne konfronterer han den unge mannen. Datteren hans forklarer at hun er forelsket, og at de planlegger å gifte seg. Ett år senere har datteren fått sin egen baby. Men ettersom ektemannen hennes alltid opptatt, føler hun seg veldig ensom. Hun savner fremdeles faren sin, og en dag bestemmer hun seg for å besøke ham for å vise ham babyen sin.

Skuespillere
------------

* George Nichols - George Forrester
* Gladys Egan
* Mary Pickford
* Marion Leonard
* Charles West

Referanser
----------

1. ↑  As It Is in Life
2. ↑  AS IT IS IN LIFE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *As It Is In Life* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *As It Is In Life* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *As It Is In Life* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *As It Is In Life* på Silent Era Rediger på Wikidata
«Klippan» har flere betydninger.
Jernbanestasjon i Klippan
**Klippan** er et tettsted i Skåne län i landskapet Skåne i Sverige. Det er Klippan kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 8 116 innbyggere.

På 1500-tallet anla Tycho Brahes onkel Steen Clausen Bille, en papirmølle ved det nærliggende Herrevad kloster. Produksjon i større skala oppsto på 1600-tallet, og Klippans forgjenger, bondebyen Åby, vokste seg stadig større. 

Klippan er kjent for sin produksjon av ull samt den brutalistiske Sankt Petri kirke. I nærheten ligger også det berømte vertshus og overnattingssted *Kalle på Spången*. Den skånske lokalbane *Pågatåget* stopper ved Klippan stasjon.

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 6. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Länsstyrelsen om Klippan[*død lenke*]

  


| * v
* d
* r
Klippan kommune i Skåne län i Sverige |
| --- |
|  | Klippan **·** Klippans bruk **·** Ljungbyhed **·** Stidsvig **·** Östra Ljungby |  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GeoNames
 |
Et enkelt klinometer
Et **klinometer**, **inklinometer** eller **helningsmåler** er et instrument for å måle vinkler i vertikalplanet. 

Instrumentet kan brukes til å måle blant annet:

* Skips krenging.
* Helningsvinkler på bergartslag.
* Høyder på trær og bygninger.
* Utgangsvinkel på artilleri

For å beregne høyden av et objekt, som f.eks. et tre eller en flaggstang, ved hjelp av klinometer og målebånd, kan denne formelen brukes:

*H = ((l\*tan v)+a)* der
v er vinkel som avlest på klinometeret.
l er horisontal avstand til objektet
a er avstand fra siktepunktet vertikalt ned til bakken.
H er objektets høyde.

Under grottekartlegging brukes klinometer for å måle helningen på grottegangen. Norsk Grotteforbund har laget et hjelpeskjema for å kalibrere klinometer (og kompass og målebånd).

Referanser
----------

1. ↑  «Hjelpeskjema for å konvertere måledata til komponenter på de enkelte aksene». Norsk grotteforbund. Besøkt 29. oktober 2021.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Tverrånes** er en bydel av Mo i Rana (grunnkrets 18330214) i Rana kommune, Helgeland, Nordland. Tverrånes befinner seg på sørsiden av Ranelva, der Selforsbrua knytter *Ranenget* sammen med Selfors.

Bydelen er oppkalt etter elva Tverråga (selv om den nederste delen av dette vassdraget også kalles Revelelva), og befinner seg vest for vassdragets utløp i Ranelva.

Tverrånes en grunnkrets i delområdet Mo. Av historiske årsaker har likevel næringslivet i området har samme postnummer (8613) som Selfors. Mellom 1949 og 1958 var det et brevhus på Tverrånes, som leverte post til adressatene på Selfors. Da dette ble nedlagt, og erstattet av Selfors postkontor, ble postnummeret beholdt.

E6 passerer gjennom Tverrånes. Nordlandsbanen passerer også gjennom bydelen, over E6.

Den såkalte «Dunderlandsbanens» 22 km lange strekning mellom Storforshei og Tverrånes var ferdig bygd av Dunderland Iron Ore Company den 1. november 1904. Den ble senere del av Nordlandsbanen. Den 2,9 km lange banestrekningen mellom Mo i Rana sentrum og Tverrånes, var ferdig bygd den 15. mai 1942.

Næringsliv
----------

### Malerforretningen Farveglede

* 
* 
* 

### Møbelringen Bo Møbler

* 
* 
*
***Lampronia luzella*** er en sommerfugl som tilhører familien knoppmøll (Prodoxidae). Den er utbredt over det meste av Norge.

Utseende
--------

En liten (vingespenn 10 – 12 mm), mørkbrun møll, vingene med en lys tverrstripe og to trekantede, lyse flekker. Den kan kjennes på liten kroppsstørrelse, mørkt hode og forholdsvis lange antenner. Antennene er trådformede og omtrent halvparten så lange som forvingen. Hodet, kroppen og forvingen er mørkbrune med litt purpurskjær. Hodet har ikke påfallende, oppstående skjell og virker derfor forholdsvis lite sammenlignet med de fleste andre knoppmøll. Forvingen har et kremhvitt tverrbånd ca. 1/3 ut i vingen, dette blir smalere mot fremkanten. Rundt 2/3 ut i vingen er det to trekantede, kremhvite flekker som står midt mot hverandre, en ved bakkanten og en ved framkanten av vingen. Den ved bakkanten er størst. Vingerfrynsene er mørkbrune. Bakvingen er mørkgrå med purpuraktig skinn, nokså tynt skjellkledt.

Levevis
-------

Denne arten finner man på myrer der det vokser molte (*Rubus chamaemorus*), som sannsynligvis er larvenes vertsplante, men ingenting er kjent med sikkerhet om livssyklusen til denne arten. De voksne sommerfuglene flyr om dagen i juni – juli rundt molteplantene, og man kan se at de sitter og soler seg på bladene.

Utbredelse
----------

Den er funnet i Nord- og mellom-Europa. Sannsynligvis finnes den også ganske langt mot øst i Russland. Det er sannsynlig at den finnes over hele Norge på egnede lokaliteter, men foreløpig mangler det funn fra noen områder.

Kilder
------

* Bengtsson, B.Å. Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Lampronia luzella* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lampronia luzella* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia luzella* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Lampronia luzella* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Lampronia luzella* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia luzella* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia luzella* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Lampronia luzella* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia luzella* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Klintehamn** er et tettsted i Gotland kommune i Gotlands län på Gotland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 363 innbyggere.

Klintehamn har, som navnet antyder, en havn som i dag fungerer som utskipingshavn for tømmer og flis. I havnen ligger stedets største arbeidsgiver, Lantmännens fôrfabrikk. I Klintehamn er det også næringsmiddelindustri. Foodmark produserer bl.a. potetsalat her. På 1800-tallet var det skipsverft, kalkovner og et brennevinsbrenneri i Klintehamn.

Klintehamn er et populært feriested med flere overnattingsmuligheter. Her finner man pensjonater, vandrerhjem og rom til leie. Fra Klintehamn går det båter til Stora Karlsö og Lilla Karlsö. Et populært område for utflukter er Klinteberget med milevid utsikt. I slutten av mai og begynnelsen av juni kan man her se den sjeldne og fredede rød skogfrue blomstre. 

Gotlands største marked avholdes i Klintehamn den siste lørdagen i september hvert år, med flere tusen besøkende.

Klintehamn har hatt et rikt idrettsliv med foreninger som IK Tjelvar med friidrett som største idrettsgren. Klubben har fostret landslagsmenn som 10 000 m-løperen Torgny Björkvist, tresteghopperen Tor Broström, hinderløperen Örjan Samuelsson og lengdehopperen Göran Norrby. I dag er klubbens virksomhet praktisk talt nedlagt, mens derimot Klintehamns IK er meget aktiv, med fotball som hovedaktivitet.

I perioder har Klintehamn hatt fergeforbindelse med Grankullavik og Byxelkrok på Öland samt Oskarshamn, Västervik og Oxelösund. Per 2008 er det bare båten til Stora Karlsö som har passasjertrafikk til Klintehamn om sommeren.

### Befolkningsutvikling

| Befolkningsutviklingen i Klintehamn 1950–2010 |
| --- |
| År |  |  | Folkemengde | Areal (ha) |
| 1950 |    | 941 |  |
| 1960 |    | 859 |  |
| 1965 |    | 1 059 |  |
| 1970 |    | 1 234 |  |
| 1975 |    | 1 343 |  |
| 1980 |    | 1 466 |  |
| 1990 |    | 1 533 | 207 |
| 1995 |    | 1 487 | 212 |
| 2000 |    | 1 431 | 213 |
| 2005 |    | 1 407 | 213 |
| 2010 |    | 1 363 | 212 |
|  |

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 16. mars 2016.
2. ↑  «Statistiska centralbyrån - Folkmängd i tätorter 1960-2005» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 23. juni 2011. Besøkt 13. desember 2010.
3. ↑  «Folkräkningen den 31 december 1950, totala räkningen folkmängd efter ålder och kön i kommuner, församlingar och tätorter, statistiska centralbyrån 1954» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 23. juni 2011. Besøkt 1. februar 2014.

| * v
* d
* r
Gotland kommune i Gotlands län i Sverige |
| --- |
|  | Burgsvik **·** Fårösund **·** Havdhem **·** Hemse **·** Klintehamn **·** Ljugarn **·** Lärbro **·** Norra Visby **·** Roma kyrkby **·** Romakloster **·** Slite **·** Stånga **·** Tingstäde **·** Vibble **·** Visby **·** Väskinde **·** Västerhejde |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
██ Medlemsland i ANZUS.

**ANZUS**, forkortelse for *Australia, New Zealand, United States Security Treaty*, er en militærallianse som knytter Australia og USA, og adskilt Australia og New Zealand, til et militært samarbeid ved forsvaret av stillehavsområdet, selv om avtalen i dag oppfattes som gjeldende for militære angrep uansett område. Alliansen ble undertegnet 1. september 1951 og trådte i kraft i april 1952. Organisasjonens hovedkontor ligger i Canberra i Australia.

Alliansen var opprinnelig en fullstendig forsvarspakt mellom tre nasjoner, men etter uenigheter mellom USA og New Zealand i 1984 om retten til amerikansk krigsskip som var væpnet med atomvåpen eller drevet av atomkraft, til å ligge i newzealandske havner førte til at avtalen ble opphevet mellom disse to statene. Det gjelder dog separat mellom Australia og New Zealand.

I motsetning til NATO har ANZUS ingen integrert forsvarsstruktur eller reaksjonsstyrker, men likevel utfører Australia og USA en rekke felles militære øvelser og aktiviteter, både til lands og vanns, og standardisering av utstyr og operasjonell doktrine.

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (en) Australia, New Zealand, United States Security Treaty – originaltekster fra den engelskspråklige Wikikilden |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** ISNI
 |
**Klinkenberg gruve** eller **Klinkengruven** var en de mindre gruvene til Røros Kobberverk for utvinning av kobbermalm. Gruven ligger på snaufjellet i Klinkenhåmmåren tre km nord for Aursunden og ca 22 km nordøst for Røros. Gruven hadde periodevis regulær drift i årene 1668-1892 og forsøksdrift 1906-07. Til sammen ble det tatt ut ca. 1600 t kobbermalm (med ca. 3% Cu) og 1400-2000 t svovelkis (med ca. 2% Cu).

Forekomsten ble funnet i 1668 og ble drevet i en rekke korte perioder: 1668-86, 1688-91, 1746-71, 1793-1801, 1815-31, 1837-40 og 1881-91. De første årene ble forekomsten drevet av Øresundske Kobberverk, før Røros Kobberverk overtok i 1693 og drev frem til 1831. I 1837 overtok Klinkenberg Interessentskap, men fikk ikke smeltet malmen, så Røros Kobberverk overtok rettighetene igjen i 1840. I 1881 gjorde kobberverket en avtale med gårdbrukerne i området som fikk forpakte gruven og levere malm til kobberverket. Dette pågikk fram til 1892, da gruven ble nedlagt. Forsøksdrift i 1906-1907 førte ikke til ny drift av gruven, ettersom den lå for langt unna smeltehytten i Røros til at driften kunne lønne seg.

Malmdatabasen, NGU
------------------

* Klinkenberg gruve: *NGU-ID 1640-061*
* Elementer: Kis, Cu, Zn
* Produksjon: 3000 tonn

Kilder
------

* Malmdatabasen, NGU
* Verdensarven Røros – Røros kobberverk
**Arøya** er navnet på flere øyer i Langesundsfjorden; *Store Arøya*, *Lille Arøya* og *Vesle Arøya*. Store og Lille Arøy har fortsatt (i 2006) en liten gruppe fastboende, hovedsakelig fiskere og noen kunstnere. Arøyene er sammen med Stokkøya, Fugløya og Geitrøya de eneste av øyene i Langesundsfjorden som ligger i Vestfold fylke og Larvik kommune. Øygruppen ligger lengst ut i Langesundsfjorden med Skagerrak som nærmeste nabo i sør. Arøyene danner et område med stille sund, svaberg og en rekke hytter. Sundet "Bukkespranget" deler Lille og Vesle Arøya, og syd for Lille Arøya ligger "Arøyskjæra" med mange små holmer og skjær ut mot det åpne området "Dypingen".

Hytter
------

Øyene har en betydelig utbygging av hytter tidligere hovedsakelig for beboere i Grenlandsområdet (Porsgrunn og Skien) men i stadig større grad kjøpes nye hytter opp av personer fra Oslo-området. Det har de senere årene vært betydelig utbygging og oppgradering av eksisterende hyttemasse. Øyene er forbundet med fergeforbindelse med Helgeroa og Langesund hele året (Skjæløy og Ragnøy). I sommerhalvåret er det en betydelig trafikk av sommergjester på fergeforbindelsen. Om sommeren går det ferge flere ganger daglig, mens det i vinterhalvåret kun går ferge på lørdager. Det er også taxibåt med base på nærliggende Stokkøya (MS «Røkke»).

Bilder
------

* Kart fra 1812 som viser lille Arøya og GeiterøyaKart fra 1812 som viser lille Arøya og Geiterøya
* Kart fra 1812 som viser deler av Arøya og HåøyaKart fra 1812 som viser deler av Arøya og Håøya
* Kart fra 1812 som viser søndre del av ArøyaKart fra 1812 som viser søndre del av Arøya

Referanser
----------

1. ↑  «ARØYENE OG STOKKØYA». *VESTFOLD GUIDE* **(norsk)**. Besøkt 1. januar 2023.
2. ↑  «arøya - ARKITEKTUR ØY». *aroya.no* **(engelsk)**. Besøkt 1. januar 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Lampropsephus*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, blank, mørkt blålig metallisk farget smeller. Oversiden er fint hårete. Antennene er sagtakkede, nokså tykke, noe kortere enn hode + pronotum. Pronotum er noe rundet, omtrent så labgt som bredt, svært blankt og fint punktert, bakhjørnene spisst trukket ut bakover. Dekkvingene har tydelige punktstriper.

**Larvene** er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Thailand).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien smellere, Elateridae
				+ Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
					- Stammen Ampedini Gistel, 1856
						* Understammen Dicrepidiina Candéze, 1859
							+ Slekten ***Lampropsephus*** Fleutiaux, 1929
								- *Lampropsephus cyaneus* (Candéze, 1878)

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av arten
* (en) *Lampropsephus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Lampropsephus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**Hjernedød** er en betegnelse som brukes for å beskrive den situasjon hvor alle hjernens funksjoner er irreversibelt opphørt på grunn av sykdom. Begrepet skiller seg etymologisk fra tilstanden biologisk død, hvor man ved førstnevnte tilstand utelukkende beskriver opphør av hjernens funksjoner, mens man ved biologisk død mener nedbrytning av organismen som helhet.

Skismaet mellom hjernedød og biologisk død muliggjøres ved at pasienter dør under pågående medisinsk behandling, hvor åndedrett opprettholdes mekanisk i respirator og annen kunstig behandling gis for opprettholde funksjonen til kroppens øvrige indre organer. Hjernedød innebærer opphør av individet som enhet, og er derfor i etisk og juridisk forstand ensbetydende med ordet *død*.

Ved klinisk undersøkelse av personer som er hjernedøde, vil alle hjernereflekser være ugjendrivelig opphørt. Som supplement til klinisk dødsdiagnostikk anvendes forskjellige metoder for å bekrefte den kliniske dødsdiagnose, ved EEG-undersøkelse kan man stadfeste at ikke er elektrisk aktivitet i hjernen, ved røntgenundersøkelser med kontrast i blodet (angiografi), vil det ikke være blodsirkulasjon til hjernen.

Ved organdonasjon fra en avdød person, krever den norske transplantasjonsloven og forskrifter både klinisk hjernedødundersøkelse for å dokumentere opphørte hjernefunksjoner, samt cerebral angiografi for å dokumentere opphørt blodtilførsel til hjernen, før eventuell organdonasjon kan komme på tale. Erklæringen om dødens inntreffelse skal undertegnes av to leger som ikke forestår selve transplantasjonen, og skal protokollføres.

Referanser
----------

1. ↑  Lov om transplantasjon, sykehusobduksjon og avgivelse av lik m.m.
2. ↑  Forskrift om dødsdefinisjonen i relasjon til lov om transplantasjon, sykehusobduksjon og avgivelse av lik m.m.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** NDL
 |
Kapselapparat fra Farmasihistorie.com Hele, myke kapsler. Disse med omega-3-fettsyrer
**Kapsler** er en legemiddelform som inneholder et virkestoff i dosert mengde, og er vanligvis laget av gelatin. Kapslene kan være hele og elastiske (myke kapsler), eller de kan bestå av to sylindriske halvdeler som er skjøvet inn i hverandre (harde kapsler). Den to-delte, teleskopiske kapselen ble patentert av James Murdock i London i 1847.

Kapsler brukes også til kosttilskudd og naturmidler. Myke kapsler er godt egnet til flytende stoff (f.eks trankapsler), mens de andre brukes til faste eller halvfaste stoffer (pulver).

For vegetarianere og andre kan det være av betydning at kapsler også kan fremstilles av polysakkarider eller derivater fra planter som karragener og modifiserte former av stivelse og cellulose. Disse kalles ofte *vegicaps*.

Kapsler kan svelges hele, de skal henfalle i magesaften i løpet av 10 minutter. Men de kan også tas fra hverandre for så å blande legemidlet i væske eller syltetøy, f.eks. til små barn som ikke kan svelge kapslene hele.

I det 21. århundret er tabletter den vanligste form for doserte legemidler, men kapsler er fortsatt i bruk. De fremstilles oftest i stor skala, men kan også fremstilles i små mengder hvor de kan tilpasses spesielt, f.eks. små doser til barn hvor dosen er avhengig av alder og vekt. Sykehusapotekene fremstiller denne type medisiner.

Litteratur
----------

* Ansgar J. Smith: Haandbog for farmaceuter, Kristiania 1907, 284.
* Jermstad Axel og Schou Svend Aage: Lærebog i Teknisk Farmaci, København 1951, 540-4

Eksterne lenker
---------------

* (no) Tabletter og kapsler

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Bodil Holst** (født 1972) er en dansk-norsk fysiker og professor ved Institutt for fysikk og teknologi ved Universitetet i Bergen. I 1998 fullførte Holst mastergraden i fysikk ved Københavns Universitet og i 1997 avla hun Ph.D.-graden ved Cavendish Laboratory ved Cambridge University.

Akademisk karriere
------------------

Etter fullført Pd.D.-grad arbeidet hun som postdoktor ved Max-Planck-Institute for Fluid Dynamics[] i Göttingen frem til 2002 og som assistentprofessor ved Institute of Experimental Physics ved Graz University of Technologi i Østerrike. I 2008 ble hun ansatt som førsteamanuensis og i 2009 professor i nanofysikk ved Institutt for fysikk og teknologi ved Universitetet i Bergen.

Hun har særlig arbeidet med utvikling av instrumenter for studier av materie og overflateegenskaper på atomskala og i senere tid nanolitografi med bruk av heliumstråle.  

Hun har vært en pådriver for innovasjon for industrielle anvendelser av resultatene, for eksempel i produksjon av selvrensende flater.

Holst har publisert over 90 artikler i internasjonale vitenskapelige tidsskrift.

Undervisning
------------

Ansvar for det grunnleggende fysikkurset i klassisk mekanikk, og hun bruker kurset til å prøve ut nye undervisningsmetoder. Hun har gitt ut en publikasjon om hvordan studentenes prestasjoner kan forbedres ved å inkludere «pugging» i forelesningene. I 2020 undersøkte hun hvordan Covid-19 lock down påvirkede studenter.

Hun støtter unge forskere, doktorgradsstudenter og postdoktorer gjennom workshops om artikkelskriving og vitenskapelig publisering. Arbeidet resulterte i utgivelsen av en bok.

Anerkjennelse
-------------

* 2023: Innvalgt som medlem i Det Norske Videnskaps-Akademi
* 2019: Valgt til leder for Kavli Prize-komiteen i nanovitenskap for 2019 - 2024 Arkivert 10. februar 2022 hos Wayback Machine..
* 2018: Innvalgt som medlem i Norges Tekniske Vitenskapsakademi
* 2015: Innvalgt som medlem i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskap
* 2007: Trond Mohn stiftelse, Rekrutteringsstipend
* 2000: Alexander von Humboldt-stiftelsen, stipend
* 1999: Marie Skłodowska-Curie Actions Forskningsstipend

Referanser
----------

1. ↑  «UiB».
2. ↑  københavns universitet
3. ↑  Holst, Bodil (2015). *Scientific Paper Writing - A Survival Guide*. CreateSpace Independent Publishing Platform. ISBN 1516886267.

Kilder
------

* «Nye medlemmer innvalgt i akademiet», fra nettsidene til Det Norske Videnskaps-Akademi
* «Bodil Holst», fra nettsidene til Universitetet i Bergen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CRIStin **·** Google Scholar

 |
Stavanger tinghus ligger i Bergalandsgata.
**Bergelandsgata** (1–51, 10–52) er en gate på Storhaug i Stavanger kommune. Gaten fikk sitt navn i 1861. Gaten har også hatt navnet Bergjelandsgata. Bergelandsgata går fra Nytorget ved Sankt Petri kirke i nord mot krysset ved Birkelandsgata og Erichstrups gate i sør. 

Bergelandsgata ble fra midten av 1800-tallet kjent for sine mange bedehus. 

Navnet uttales opprinnelig «Bergjeland», men skrivenormalen har etterhvert overtatt. Navnet har sitt opphav i en gammel husmannsplass - Bergeland.

Jesus Verdens lys
-----------------

Lysreklamen «Jesus Verdens lys» ses i bakgrunnen, sett fra Kongsgata. Foto: Arne Kvitrud, 2010
Lysreklame «Jesus Verdens lys» viser fremdeles at Bergelandsgaten var byens bedehusgate og skiltet er et av landets eldste lysreklameskilt med historie tilbake til 1920-årene. Skiltet er beholdt av historiske årsaker selv om den opprinnelige eieren Apostolisk Tro forlengst er ute av bygget. Lyse Energi har en avtale om å holde skiltet lysende.

Klostergården
-------------

Den 17. november 2006 falt deler av gaten sammen, da det ble utfør bygningsarbeid på en tomt like nedfor veien. Like før klokken 18 den dagen raste en av to gangtunnel-containere og store masser stein 15 meter ned i det store anleggshullet på hjørnet av Bergelandsgata og Hetlandsgata. To personer ble tatt av raset, men kom fra det med mindre skader.

Tomten var Lars Oftedals barndomshjem i Hetlandsgata 4. 

Klostergården inneholder 32 parkeringsplasser i to etasjer. To etasjer med butikker og en restaurant. En etasje med advokatfirma Vierdal AS, og to etasjer med 14 leiligheter, fra 33 til 88 kvadratmeter. Huset ble ferdig i 2009.

Oppsiden av gata
----------------

På hjørnet med Nytorget ligger Metroplis, tidligere Møbelmagasinet, Petri skole og Stavanger politikammer.

Stavanger tinghus ligger der Stavanger Amtssykehus lå før Rogaland Sykehus ble bygget. 

Videre holdt Statsarkivet i Stavanger og Stavanger likningskontor til her i mange år.

Referanser
----------

1. ↑  Postens adressesøk
2. ↑  M. Berntsen: Vårt bymål i gatenavn og stedsnavn, Stavanger Aftenblad.
3. ↑
4. ↑

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Roy Wilhelm Hellvin** (født 9. januar 1944) er en norsk pianist og arrangør, kjent fra Oslos teater- og jazzmiljø og en rekke innspillinger.

Han ledet tidlig (1961) egen besetninger, som med Lucky Thompson, Carl Magnus Neumann og Jesper Thilo var ved Kongsberg Jazzfestival (1968); trioen ga ut *Roy Hellvin* (1973). Videre spilte han i Bernt Anker Steen / Harald Bergersen kvintett, var lenge i Radiostorbandet (1968–81) og medvirket på utgivelser med Laila Dalseth (1976–80).

Hellvin har vært tilsatt ved Oslo Nye Teater (1976) som musikalsk leder og arrangør for drøyt 60 oppsetninger, samt medvirket på oppsetninger for Nationaltheatret, Det norske teatret, Riksteatret, Trøndelag Teater, Rogaland Teater og Chat Noir. På 80-tallet har han spilt med Per Nyhaugs studioband samt Frode Thingnæs' besetninger.

Han leder også **Roy Hellvin Trio** med Bjørn Jacobsen bass og Leif Osen trommer, som ga ut *Old Friends* (Curling Legs, 2003). Den senere tid har han ledet en kvartett med nevnte Osen, samt Terje Johansen trompet og Kåre Garnes bass. Hellvin mottok Gammleng-prisen 2001 i klassen *Studio*.

Referanser
----------

1. ↑   www.discogs.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   *Montreux Jazz Festival Database*, Montreux Jazz Festival konsert ID 350, Wikidata Q99181182
3. ↑  «Roy Hellvin». Oslo Nye. Arkivert fra originalen 30. desember 2010. Besøkt 9. mai 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Biografi fra Jazzbasen.
* Diskografi fra Jazzbasen.

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Inger Helene Arnestad** (født 21. april 1938) er en norsk forfatter. Hun er fra Os i Østerdalen, gikk på Hamar Handelsgymnas, hvor hun var preseterist i 1958. 

Inger Helene Arnestad bor på Rena og debuterte som skjønnlitterær forfatter i 1982 med romanen *Løgn*. Siden kom det enda to romaner. Hennes lærebok i norsk for fremmedspråklige, som hun skrev sammen med Anne Hvenekilde, *Snakker du norsk?*, kom ut allerede i 1976 og har siden kommet i flere opplag. Hun har også oversatt bøker til norsk og var medredaktør av boka *Nynorsk av hjartans lyst* (1985).

I 1991 skrev Inger Helene Arnestad teksten til jubileumsforestillingen for Rena kartonfabrikks hundreårsjubileum «I en pappask». Forestillingen ble satt opp igjen i 2013.

Bibliografi
-----------

* *Løgn*, roman, Samlaget (1982)
* *Kreftene*, roman, Samlaget (1985)
* *Pensum*, roman, Samlaget (1989)

Referanser
----------

1. ↑  Østlendingen for 50 år siden. Artikkel i Østlendingen 21. juni 2008 side 27
2. ↑  *Funnet fram gamle noter*. Artikkel i Østlendingen 30. september 2013 side 14

Kilder
------

* Presentasjon av Inger Helene Arnestad i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider Arkivert 22. november 2015 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Roy Emile Alfredo Innis** (født 6. juni 1934 i St. Croix på De amerikanske Jomfruøyer, død 8. januar 2017 i New York City) var en amerikansk menneskerettsaktivist og politiker.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

I 1946 flyttet Roy Innis med sin mor fra De amerikanske Jomfruøyer til New York City, der han tok eksamen ved Stuyvesant High School i 1952. Ved 16 års alder gikk han inn i den amerikanske armé, og ved 18 års alder ble han dimittert med heder. Han begynte da på utdannelse i kjemi ved City College i New York, som førte til en plass som forskningskjemiker ved Vick Chemical Company og Montefiore Hospital.

### Politisk engasjement

Roy Innis engasjerte seg i borgerrettsbevegelsen i Harlem i New York i 1963, og i 1965 ble han valgt som leder av den lokale gruppen av Congress of Racial Equality (CORE). I 1968 ble han valgt til nasjonal leder for organisasjonen.

Innis utarbeidet *Community Self-Determination Act* fra 1968 og fikk to partis støtte for dette lovforslag med en tredjedel av det amerikanske senat, og over 50 kongressrepresentanter. Dette var første gang i USAs historie at et lovforslag som var blitt utarbeidet i en svart organisasjon ble tatt opp i USAs kongress.

Innis var også lenge aktiv i strafferettslige spørsmål, deriblant i debatten om våpenkontroll og Det annet konstitusjonstillegg. Etter å ha mistet to sønner på grunn av bevæpnede forbrytere, ble han en talsmann for lovlydige borgeres rett til selvforsvar.

I primærvalget til New York Citys borgermester i 1993 utfordret Innis som demokratenes kandidat David Dinkins, for å bli den første afroamerikaner å inneha embetet. Med tanke på hans konservative standpunkter erklærte han at det demokratiske partiet var det eneste som kunne endre den bestående ettpartiideologien i New York City. Han fikk bare 25 prosent av stemmene.

I 1998 sluttet Innis seg til Libertarian Party og overveide seriøst å stille opp som partiets kandidat i det årets guvernørvalg i delstaten New York, men bestemte seg til slutt for å avstå med henvisning til sine verv for CORE.

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Roy-Innis, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000012504, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6dz34ft, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Mcfadden, Robert D. (10. januar 2017). «Roy Innis, Black Activist With a Right-Wing Bent, Dies at 82». *The New York Times* **(engelsk)**. ISSN 0362-4331. Besøkt 13. januar 2017.

Litteratur
----------

* *Bra Böckers lexikon*, 1976

Eksterne lenker
---------------

* CORE's Official Website
* A history of Harlem CORE

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** Munzinger (iba)
 |
**Roy Lee Johnson** (født 31. desember 1938) er en amerikansk gitarist, sanger og låtskriver. Han er mest kjent for sin sang Mr. Moonlight fra 1962, som er covret av mange band, inkludert The Beatles to år senere.

Johnson startet sin musikkarriere i bandet The Brassett's (stavemåten varierer), der han skrev sangen «Nobody Does Something for Nothing», som bandet spilte inn. Da de andre medlemmene dro til the Ohio Untouchables, dro Johnson tilbake til Atlanta og samarbeidet med Red Piano, som også ble kjent som Dr. Feelgood. Under ham skrev Johnson «Mr. Moonlight» som ble spilt inn av Dr. Feelgood and the Interns. Lee Johnson dro fra dem i 1963, og prøvde seg på OKeh og Stax uten større suksess.

Etter at sangen ble covret av The Beatles, fikk Johnson muligheten til å prøve seg med nytt band, og ga ut noen plater og skrev med Otis Redding. Lee Johnson fortsatte å gi ut sanger med dette og senere band, som Roy Lee Johnson and the Villagers på 1970-tallet, og solo fram til 2003, da han ga ut albumet When a Guitar Plays the Blues.

Referanser
----------

1. ↑  Roy Lee Johnson - Sir Shambling's Deep Soul Heaven, hentet 27. oktober 2015
2. ↑  Roy Lee Johnson: When a Guitar Plays the Blues - Allmusic.com

Eksterne lenker
---------------

* (en) Roy Lee Johnson på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Roy Lee Johnson på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Roy Lee Johnson på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Alvin Hjalmar Loftes** (født 1. januar 1890, død juli 1971) var en amerikansk syklist som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.

Loftes vant en olympisk bronsemedalje i sykling. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen over 320 kilometer landevei, bak Sverige og Storbritannia. De andre syklistene på laget var Carl Schutte, Albert Krushel og Walter Martin. Det ble kun kjørt ett ritt under OL i 1912. I lagkonkurransen ble tidene til de fire beste syklistene fra hver nasjon summert, og laget med den beste tiden sammenlagt vant. Syklistene fra USA som kom på andreplass, kom individuelt på plass nummer 3, 11, 13 og 17. Loftes kom på ellevteplass i den individuelle konkurransen over 320 kilometer.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse Bronse i sykling, 320 kilometer landevei lagkonkurranse (USA)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alvin Loftes – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Alvin Loftes – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Alvin Loftes – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Alvin Loftes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Alvin Loftes – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Alvin Loftes – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Alvin Loftes – Cycling Archives Rediger på Wikidata
**Suat Hayri Ürgüplü** (1903–1981) var en tyrkisk diplomat, jurist og politiker som var statsminister i Tyrkia i 1965.

Suat Hayri Ürgüplü ble født i Damaskus, som den gang var en del av Det ottomanske riket. Han var sønn av politikeren Ürgüplü Hayri Efendi, en geistlig embetsmann som hadde en sentral rolle i den Ung-tyrkiske bevegelsen. Ürgüplü utannet seg som jurist og arbeidet som dommer før han gikk inn i politikken. Han var også diplomat og var i perioden 1952–1960 Tyrkias ambassadør i Bonn, London, Madrid og Washington, DC. Han var også i en periode Tyrkias representant ved Europa-rådet.

Ürgüplü ble innvalgt i det tyrkiske parlamentet i 1939 og satt der med noen opphold frem til 1972. Ved valget i 1961, da de militære gav makten tilbake til de sivile, stilte han seg som uavhengig og ble valgt inn i senatet ved hjelp av Rettspartiet. Han fungerte som senatspresident fra 1963 og frem til han ble statsminister i februar 1965. Han måtte gå av etter et valgnederlag i oktober samme år. Han stilte som statsministerkandidat på ny våren 1972, men trakk kandidaturet etter at president Cevdet Sunay forkastet hans ministerliste.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Aftenposten morgen - Skal danne den nye regjering i Tyrkia (19.2.1965, s.7)
2. ↑  Aftenposten morgen - Ny regjeringskrise i Tyrkia (15.5.1972, s.7)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** Munzinger (iba)
 |
**Alvik** er et tettsted i Luleå kommune i Norrbottens län i landskapet Norrbotten i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 777 innbyggere.

Alvik ligger sentralt plassert i det som kalles «firkanten», det vil si området innenfor byene Luleå, Piteå, Älvsbyn og Boden. Alvik består av to bygder, Alvik og Långnäs, som etter hvert er bygd sammen. I dag går ofte begge bygdene under navnet Alvik.

Alvik og Långnäs ligger i den sørlige delen av Luleå kommune, og der finnes det levninger som styrker teorien om at bygdene oppstod i middelalderen. I historisk tid har befolkningen forsørget seg ved jordbruk og husdyrhold, helt frem til 1900-tallet.

Alviks IK har en stor barne- og ungdomsavdeling innen fotball, og har også hatt et seniorlag i Damallsvenskan.

På *Alvikskolan*, som ble bygd i 1993, går det ca. 120 elever fra 1. til 6. klasse. Etter 6. klasse flyttes elevene til *Bergskolan* på Bergnäset i Luleå. Alvik er en barnerik by og de fleste husholdningene består av enten pensjonister eller småbarnsfamilier.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Tätorter 2015; befolkning 2010–2018, landareal, andel som överlappas av fritidshusområden*, Statistiska centralbyrån, 5. april 2017, Wikidata Q37276725,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 22. april 2016.

  


| * v
* d
* r
Luleå kommune i Norrbottens län i Sverige |
| --- |
|  | Alvik **·** Antnäs **·** Avan **·** Bensbyn **·** Bergnäset **·** Brändön **·** Bälinge **·** Ersnäs **·** Gammelstaden **·** Jämtön **·** Kallax **·** Karlsvik **·** Klöverträsk **·** Luleå **·** Måttsund **·** Persön **·** Rutvik **·** Råneå **·** Södra Sunderbyn |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Inger Cathrine Bryne** (født 12. oktober 1965) i Stavanger er en norsk sykepleier med Master of Business Administration (MBA) fra Norges handelshøyskole. Bryne var elev ved Stavanger katedralskole. Fra 2020 er hun administrerende direktør i Helse Vest.

Biografi
--------

I perioden 2004 til 2005 var hun kommunikasjons- og kvalitetsdirektør ved Sørlandet sykehus HF, og ble etter det HR-direktør ved Sørlandet sykehus frem til 2007. I 2007 ble hun ansatt som klinikksjef ved Kirurgisk klinikk ved Sørlandet Sykehus. I 2011 ble hun ansatt som divisjonsdirektør ved Kirurgisk divisjon Helse Stavanger HF og var deretter stedfortreder og viseadministrerende direktør før hun tok over som fungerende administrerende direktør høsten 2014.

I mai 2015 ble Bryne ansatt som administrerende direktør ved Helse Stavanger HF.

I 2020 overtok hun som administrerende direktør i Helse Vest etter Herlof Nilssen som hadde ledet Helse Vest siden etableringen i 2001.

Referanser
----------

1. ↑  Stavanger Aftenblad: «Ikke alle kan håndtere en global pandemi», 2. mai 2020 s.80.
2. ↑  «Inger Cathrine Bryne blir viseadministrerende direktør». Helse Stavanger - Stavanger universitetssjukehus. Arkivert fra originalen 10. desember 2015. Besøkt 8. desember 2015.
3. ↑  Inger Cathrine Bryne blir ny direktør for Helse Vest RHF Arkivert 27. mars 2020 hos Wayback Machine.. Helse Vest. Besøkt 27. mars 2020.
**Roy Quintin Echlin Evans** (født 4. oktober 1948 i Bootle i Liverpool) er en tidligere engelsk fotballspiller, trener og manager for Liverpool FC.

Han fikk sin debut som spiller for Liverpool i ligaen 4. mars 1970 mot Sheffield Wednesday, en kamp Liverpool vant 3-0, men karrieren på banen begrenset seg til kun 11 kamper i årene fra 1970 til 1974.

I 1974 kom den overraskende meldingen om at Bill Shankly la opp som manager i klubben. Bob Paisley tok over ansvaret og tilbød Evans, som da var 25 år, kontrakt som trener for reservene. Under hans ledelse vant reservelaget 7 titler i Central league.

Da Joe Fagan tok over som manager for Liverpool, ble Evans forfremmet til førstelagstrener. Han fortsatte i samme stilling under Kenny Dalglish.

Graeme Souness som tok over som manager etter Kenny Dalglish, ble en stor skuffelse for klubben. Liverpool opplevde en nedgangsperiode etter glansdagene på 1970- og 1980-tallet. Dermed tok Evans over som manager i klubben i 1994. Under hans ledelse vant klubben Ligacupen i 1994, og kom til finalen i FA-cupen i 1995. Han hadde en vanskelig oppgave med å reise skuta etter Souness, og det ble aldri de store pokalene. I 1998-99 ble Gerard Houllier utpekt som sidestilt manager sammen med Evans. Styret mente at de gamle trenermetodene måtte blandes med de moderne.

I november trakk Evans seg fra partnerskapet, og sa opp sin stilling som manager i klubben.

Han prøvde seg som sportslig leder i Swindon Town i en seksmånders periode i 2001. Dette det ble ingen suksess, og han sluttet der.

I 2004 ble han utnevnt som assistentmanager på det walisiske landslaget.

Karriere som spiller
--------------------

|
|  |
| Klubb | Kamper | Mål | Periode |
| Englands flagg Liverpool | 11 |  | 1970 –1974 |
|

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Biografi om Evans på Royevans.net.
* (en) Profil på Liverpools offisielle hjemmeside.
* (en) Roy Evans – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Roy Evans – Soccerbase.com (manager) Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Managere for Liverpool FC |
| --- |
| 
* Barclay og McKenna (1892–96)
* Watson (1896–1915)
* Ashworth (1919–23)
* McQueen (1923–28)
* Patterson (1928–36)
* Kay (1936–51)
* Welsh (1951–56)
* Taylor (1956–59)
* Shankly (1959–74)
* Paisley (1974–83)
* Fagan (1983–85)
* Dalglish (1985–91)
* *Moranc (1991)*
* Souness (1991)
* *Morana (1992)*
* Souness (1992–94)
* Evans (1994–98)
* Evans og Houllier (1998)
* Houllier (1998–2001)
* *Thompsona (2001–02)*
* Houllier (2002–04)
* Benítez (2004–10)
* Hodgson (2010–11)
* Dalglish (2011–12)
* Rodgers (2012–15)
* Klopp (2015– )

 |
| *(c) = midlertidig manager; (a) = stedfortredende manager* |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz
 |