recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.
**Kirke- og undervisningsdepartementet** var et norsk departement som ved. kgl. kunngjøring 17.11.1818 ble tillagt ansvar for «Alt hvad angaar Kirkevæsenet og Præsteskabet. Universitetet, Seminarer, Skoler, Musæer, Bibliotheker, lærde Selskaber, Kunstacademier m.v. Medisinalvæsenet, milde Stiftelser, Fattigforsørgelsen og de Geistligheden og offentlige indretninger beneficerede Jordegods».

Kirkedelen av departementet ligger i dag under Kultur- og kirkedepartementet. Undervisningsdelen ligger i Kunnskapsdepartementet.

Historie
--------

Etter at Norge var blitt en selvstendig stat i 1814, ble seks departement opprettet samme år. Kirke- og undervisningsdepartementet var det første og fikk betegnelsen 1. departement. Dernest fulgte Justisdepartementet, Politidepartementet, Indredepartementet, Finans- og tolldepartementet og Departementet for krigsadministrasjonen.

Navnet *Kirke- og undervisningsdepartementet* ble innført fra 17. november 1818.

Under 2. verdenskrig var departementets sentrale arbeidsområder skole- og utdanningstiltak for norsk eksilbefolkning, støtte til norske studenter i utlandet, organisering og finansiering av NRK i London og Boston samt bidrag til ulike kulturelle formål. På den kirkelige siden overtok departementet ansvaret for sjømannsmisjonen og delvis for den øvrige misjonsvirksomhet. Feltpresttjenesten sorterte under Forsvarsdepartementet. Departementet var ikke inndelt i kontorer eller avdelinger.

Under Kåre Willochs regjering ble departementet i 1982 delt og ansvaret for kultursaker, høyere utdanning og forskning ble overført til det nye Kultur- og vitenskapsdepartementet.

I 1990 ble de to departementene reorganisert. De to nye departementene var Kirke- og kulturdepartementet og Utdannings- og forskningsdepartementet.

I 1991 ble kirkesakene tilbakeført, og departementene het Kulturdepartementet og Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet.

Fra 1. januar 2002 ble avdelingene i det opprinnelige gamle departementet flyttet til Utdannings- og forskningsdepartementet da kirkesaker fra samme dato ble flyttet til det nyopprettede Kultur- og kirkedepartementet.

Med Jens Stoltenbergs 2. regjering skiftet departementet navn til Kunnskapsdepartementet.

Litteratur
----------

Knut Johannessen, Ole Kolsrud og Dag Mangset (redaksjon): *Håndbok for Riksarkivet* (1992), s. 459

Eksterne lenker
---------------

* Liste over Norges kirke- og undervisningsministre
* Kirke- og undervisningsdepartementet i London, 1940-1945 på Arkivportalen Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC **·** Forvaltningsdatabasen
 |
**Evelio Díaz Cía** (født 17. februar 1902 i San Cristóbal i Pinar del Río i Cuba; død 21. juli 1984 i Havanna) var en cubansk katolsk geistlig og erkebiskop av *San Cristóbal de la Habana* - det vil si Havanna.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Hans foreldre var læreren Arturo Díaz y Díaz, hjemmehørende i Los Palacios, og hans hustru Francisca Cía y López, hjemmehørende i San Cristóbal. 

### Prest

Etter forberedelser ved bispedømmeseminaret mottok Evelio Díaz Cía prestvilelsens sakrament den 12. september 1926 i Havanna. Etter forskjellige sjelesørgeriske posteringer ble han utnevnt til professor i kirkehistorie, sosiologi og katolsk sosiallære ved seminaret *San Carlos og San Ambrosio* den 10. september 1936.

### Biskop av Pinar del Río

Den 26. desember 1941 utnevnte pave Pius XII ham til biskop av Pinar del Río. Han ble ordinert til biskop den 1. mars 1942 i katedralen i Pinar del Río av erkebiskop George Joseph Caruana, apostolisk nuntius til Cuba; medkonsekratorer var Enrique Pérez Serantes, biskop av Camagüey, og Alberto Martín Villaverde, biskop av Matanzas. 

I 1958 skrev han en bønn om fred som var veldig godt kjent på Cuba. 

### Hjelpebiskop i Havanna

Evelio Díaz Cía ble overført til titulærbispedømmet *Lamdia* den 21. mars 1959 og utnevnt til hjelpebiskop i erkebispedømmet Havanna. Samme dag ble han utnevnt til apostolisk administrator av Pinar del Rio, som han ble til 16. januar 1960, da biskop Manuel Rodríguez Rozas ble valgt til biskop i det bispedømmet. 

### Koadjutorbiskop av Havanna

Den 14. november 1959 ble Evelio Díaz Cía opphøyet til titulærerkebiskop av *Petra in Palestina* og samtidig utnevnt til coadjutor-erkebiskop med arverett til Manuel kardinal Arteaga Betancourt, erkebiskop av Havamna.

Ved Grisebukta-invasjonen ble i 1961 erkebiskop Díaz Cía arrestert og holdt fengslet i flere dager.

### Erkebiskop i Havanna

Den 21. mars 1963 ble han erkebiskop av Havanna ved kardinal Arteagas død. Han ble presset til å undertegne felleskommunikéet fra det cubanske episkopat den 10. april 1969, som ba om opphevelse av den økonomiske blokaden som ble pålagt av USA mot Cuba. 

Han trakk seg som erkebiskop av Havanna den 26. januar 1970. Biskop Francisco Ricardo Oves Fernández ble hans etterfølger. 

Han døde i 1984.
**Algernon Charles Stanley** (født 16. september 1843) cr en engelsk anglikansk prest som konverterte til katolidismen, ble katolsk prest og deretter katolsk hjelpebiskop,

Algernon C. Stanley var den fjerde sønn til den andre Lord Stanley av Alderley. Han ble utdannet ved Harrow, Rugby og Trinity College i Cambridge; ved universitetet tok han sin M.A.-grad.

### Anglikansk prest

Han ble ordinert til prest i Church of England, og virket som prest i Kidderminster, West Bromwich og *St. Mary's* i Soho i London, og kom så til *Holy Cross* i St. Pancras. Omtrent på denne tiden vakte den katolske teologi hans interesse, og vant til slutt hans tilslutning, og han konverterte i 1879 for kardinal Manning.

Konversjonen ble ledsaget av et ønske om prestetjeneste. Mr. Stanley ble anbefalt av kardinalen til Accademia Ecclesiastica i Roma, og der studerte han til katolsk prstetjeneste.

I løpet av denne hans periode i Roma hadde han noen års erfaring som avisskribent. Han fungerte som vatikankorrespondent for The Times, og senere for Daily Telegraph.

### Katolsk prest

Han ble presteviet i 1880 og ble senere knyttet for ti år (1883-93) til gamle *St. James's* ved Spanish Place i vestre London. Så havnet han i Roma.

### Hjelpebiskop i Westminster

Tidlig i 1903 anmode den sterkt helseplagede kardinal Vaughan om hjelp; den fikk han ved utnevnelsen av msgr. Stanley til hjelpebiskop. Algernon Stanley ble bispeviet den 15. mars på i Roma, og han reiste straks avsted og ankom London ikke lenge etterpå. Kardinalen var nær slutten; han døde i juni. 

Selv om biskop Stanley etter kardinalens død forble i erkebispedømmet i noen måneder, var hans hjerte med Roma, og han søkte og fant anledning til å vende tilbake dit. I 1911 ble han konsultor for Konsistorialkongregasjonen, og i 1919 ble han utnevnt til kanikk i Peterskirken.
**Trond Ahlsen** (født 1963) er en norsk tv-produsent og prosjektleder med bakgrunn som journalist, programleder, redaksjonssjef og kommentator. 

Ahlsen tok inititivet til sykkelsatsingen på TV 2 gjennom Tour de France, som gikk på luften på kanalen med daglige sendinger første gang i 2003. Syklisten Thor Hushovd og trenerkapasiteten Johan Kaggestad har gitt tv-kanalens satsing på sykkel mye av æren for at idretten har blitt en folkesport i Norge.

Trond Ahlsen var sammen med Knut-Eirik Dybdal og Ole Skardal medvirkende til at sykkelrittet Arctic Race of Norway ble realisert, gjennom samarbeid Tour de France-eierne Amaury Sport Organisation (ASO). Arctic Race har blitt arrangert årlig siden 2013, med tv-sendinger i 154 land.

Ahlsen har jobbet som journalist siden 1986, først i *Gudbrandsdølen Dagningen*, og senere i NRK, der han blant annet var programleder under Sommer-OL 1992 og journalist i TV-sporten. Fra 1994 ble han ansatt i TV 2, der han blant annet har jobbet som journalist, kommentator, programleder, prosjektleder, redaksjonssjef og leder for kommersiell utvikling i TV 2 Sporten. 

Siden 2016 har han ledet produksjons- og konsulentselskapet Sportif AS, som blant annet leverer prosjektledelse av VM i landeveissykling 2017 for TV 2. Sportif utviklet også folkehelsekampanjen «Sykle til VM», som ble gjennomført i samarbeid med arrangørene av Sykkel-VM 2017.

I 2022 var han med på å arrangere med verdenscupen i triatlon i Bergen, og i 2023 VM i vintertriatlon på Skeikampen.

Referanser
----------

1. ↑  «Slik startet eventyret». *www.ba.no* **(norsk)**. 3. juli 2015. Besøkt 20. februar 2017.
2. ↑  «Hushovd takker TV 2 for kjendisstatusen sin». *Aftenposten*. Besøkt 20. februar 2017.
3. ↑  Karlsen, Theodor (11. august 2016). «- Sykkel selger norsk natur». *ht.no*. Besøkt 20. februar 2017.
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 21. februar 2017. Besøkt 20. februar 2017.
5. ↑  «Bergens Tidende 2022.12.10». Bergen. 10. desember 2022. s. 11.
6. ↑  «Gudbrandsdølen Dagningen». Lillehammer. 1. november 2022. s. 15.
**Hyundai E-GMP** (Electric Global Modular Platform) er en dedikert batteridrevet elektrisk kjøretøyplattform for Hyundai Motor Group. Dette er den første helelektriske platformen til Hyundai. fra 2021 skal plattformen brukes til å produsere elbiler for Hyundai og Kia. Plattformen står bak elektriske bilmodeller som Hyundai Ioniq 5 og Ioniq 6, og Kiamodellene Kia EV6 og Genesis GV60.

Teknisk design
--------------

Hyundai meldte i 2017 at de utviklet et plattform dedikert til elektriske kjøretøy. Dette er noe som kun et fåtall av bilprodusenter hadde gjort før.  Formålet er å produsere batteri som passer til ulike modeller og produsenter. Det er planlagt å produsere både tohjuls- og firehjulstrekk.

Referanser
----------

1. ↑  Jin, Hyunjoo (16. august 2017). «Hyundai plans long-range premium electric car in strategic shift». *Reuters*.
2. ↑  Voelcker, John (17. august 2017). «Hyundai-Kia: eight electric cars by 2022, dedicated EV platform». *Green Car Reports*.
3. ↑  Chaouite, Jalil (2. desember 2020). «Voitures électriques : la nouvelle plateforme Hyundai et Kia promet plus de 500 km d'autonomie». *L’Automobile Magazine* **(fransk)**. Besøkt 16. desember 2022.
**«Toxic»** er en danse- og synthpop-låt fra det fjerde studioalbumet til Britney Spears, *In the Zone* (2003). Den ble skrevet og produsert av den svenske duoen Bloodshy & Avant, med tekst også fra Cathy Dennis og Henrik Jonback. Sangen ble først tilbudt til Kylie Minogue for hennes album *Body Language*.

Den tilhørende musikkvideoen til sangen ble regissert av Joseph Kahn, og ble først vist på MTV 14. januar 2004. Kahn hadde tidligere arbeidet med Spears for musikkvideoen for «Stronger» (2000).

Flere coverversjoner er laget av «Toxic», blant andre fra Mark Ronson, A Static Lullaby, Reece Mastin og Ingrid Michaelson, samt i TV-serien *Glee*. Sangen har også blitt brukt i filmer som *Knocked Up*, *You Again* og *Pitch Perfect 3* og TV-serier som *Doctor Who* og *Chuck*.

Listeplass
----------

På den norske VG-lista nådde låten førsteplass, og holdt posisjonen i tre uker. Totalt har «Toxic» vært på VG-lista i 15 uker.

Referanser
----------

1. ↑  «Toxic - Britney Spears | The History Behind The Hits». *Story of Song* **(engelsk)**. Besøkt 25. desember 2022.
2. ↑  «Britney Spears' 'Toxic' was turned down by Kylie Minogue». *Capital* **(engelsk)**. Besøkt 25. desember 2022.
3. ↑  Cheal, David (18. september 2015). «The Life of a Song: ‘Toxic’». *Financial Times*. Besøkt 25. desember 2022.
4. ↑  «Video Premiere – Britney Spears». MTV. Arkivert fra originalen 16. januar 2004. Besøkt 25. desember 2022.
5. 1 2  «Toxic». *VG-lista 2022*. Besøkt 25. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (mul) Musikkvideoen for «Toxic» på Britney Spears sin YouTube-kanal

* (en) *Toxic* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *Toxic* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
Skullerud t-banestasjon  Foto: Kjetil Ree 
**Skullerud** er et strøk i Bydel Østensjø i det sydøstlige Oslo. Det ligger syd for Bogerud, på grensen mot Østmarka.

Historie
--------

Skullerud gård har sine røtter tilbake til middelalderen. Navnet «Skullerud» er sammensatt av mannsnavnet Skule og norrønt *ruð* (rydning).

Boligutbyggingen begynte etter 1964, men det finnes også noen kontorbygg her, bl.a. de tidligere lokalene til Tandberg og Norsk Data. 

Før bydelsreformen i 2003 lå Skullerud i Bydel Bøler.

Samferdsel
----------

Skullerud vannrenseanlegg i skogen ved Skullerud.
Skullerud stasjon var endestasjon for Østensjøbanen inntil denne ble forlenget til Mortensrud i 1998. Skullerud har en liten bussterminal i forbindelse med T-Banen, denne betjenes av busslinjene: 70 (Skullerud T – Nationaltheatret) , 76 (Mortensrud T – Helsfyr T), 79 (Åsbråten – Grorud). Fra høsten 2016 begynte Flybussen å stoppe her. 

Nærheten til marka gjør at Skullerud ofte brukes som utgangspunkt for skiturer, blant annet til Skullerudstua. Her er det også en 3,5 kilometer lang løype som hvert år har kunstsnø.

Et av Oslos vannrenseanlegg ligger på Skullerud.

Skoler, idrett
--------------

Barneskolen i området heter Rustad skole. Skullerud skole er ungdomsskole, og ligger i skogkanten, like ved Skraperudtjern.

Skullerud sogner til Rustad Idrettslag, som har grupper for fotball og langrenn. Rustad skole har også skolekorps, stiftet 1968.

Butikker
--------

Skullerud har Nord-Europas største klatresenter. Det er også noen restauranter på Skullerud torg. På Skullerud er det helsestudio, to frisørsalonger, Rema 1000, Coop extra, Plantasjen, Skullerud sushi og asiatisk mat og en ny italiensk kafé. Skullerud er et kollektivknutepunkt som du kan ta buss og t-baner over hele Oslo. På Skullerud er det også et helsetorg der det er mange leger tannleger, fotpleie og fysioterapi. 

Det kommer folk fra hele verden for å få norskopplæring på Skullerud.

Kjente personer med tilknytning til Skullerud
---------------------------------------------

* Artist Arif (rapper)
* Artist Maria Mena
* Villmarks- og ekspedisjonfarer Lars Monsen

Referanser
----------

1. ↑  Tvedt, Knut Are, red. (2000). «Skullerud (Skulerud), gnr. 168/1.». *Oslo byleksikon* (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 394. ISBN 82-573-0815-3.
2. ↑  «Her kan du gå på ski nå». Østlandets Blad. 8. februar 2017. Besøkt 10. juni 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |

Portal: Oslo
**«Himmelske Fader»** er en norsk salme, skrevet av Elias Blix og første gang trykket i Norsk Barneblad nr 7/1896. Melodien ble skrevet av S. H. Geitvik. Salmen har opprinnelig fem strofer, men de fleste nyere salmebøker har sløyfet strofen om ramnungar. Imidlertid er alle fem strofene med i Norsk Salmebok 2013.

Teksten
-------

Himmelske Fader, herleg utan like!  

Til alle stader når ditt store rike.  

Stjernor du styrer og alt liv som yrer,  

alt ned til mauren i mold!  

  

Ramn-ungar ropar, og du gjev dei mette.  

Hungrande hopar til ditt bord vert sette:  

alt gjev du føda, signar landsens grøda,  

sender oss solskin og regn.  

  

Manns barnet vilde du i nåde verna,  

miskunn og milde tèr du oss så gjerna,  

fører som fader fram i lange rader  

borni du vann ved din son.  

  

Sonen du sende som vår frelsar trugen.  

Alle som vende heilt til honom hugen,  

dei han òg frelsar og som brøder helsar,  

leier dei fram til ditt fang.  

  

Fader, du sæle, høgt i himmelstova!  

Med barnemæle me ditt namn vil lova.  

Takk, at du vilde med ein faders milde  

taka oss til dine born!

Publisert
---------

* *Landstads reviderte salmebok* (LS) som nummer 27 med fire strofer under «Lovsanger»
* *Nynorsk Salmebok* (NyS) som nummer 23 med fem strofer under «I gudstenesta»
* *Norsk Salmebok* (NoS) som nummer 311 med fire strofer under «Guds omsorg»

Innspillinger (i utvalg)
------------------------

* Sunnmøre kristelige mannskor Dirigent: Johan Sæter Solist: Randulf Saunes. Innspilt i Volda kirke 25. mai 1955. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 3523 og på EP-platen His Master's Voice 7EGN 33.
* Sandefjordskvartetten. Innspilt 9. november 1963. Utgitt på EP-platen RCA REP 399.

Eksterne lenker
---------------

* Himmelske Fader (Salmebloggen.no)
**Isfahan** eller **Eşfahān** (historisk også stavet *Ispahan*, mellompersisk *Spahān*, farsi اصفهان), ligger omtrent 340 km sør for Teheran og er administrasjonssenteret i Isfahan-provinsen og Irans tredje største by (etter Teheran og Mashhad). Befolkningen i 2000 var 2 540 000.

Isfahan er en av Persias eldste byer. Den nevnes av Ptolemaios under navnet **Aspadana**, et annet eldre navn var **Djaiy**. Isfahan synes å ha vært en betydelig by i den muslimske tid frem til den i 1387 ble ødelagt av Timur Lenk. En ny blomstring ble innledet ved at Abbas I gjorde byen til Persias residensby.

Majoriteten av befolkningen i Isfahan snakker persisk. Lori-Bakhtiari, tyrkisk, sentrale iranske dialekter, georgisk, kurdisk, biyabanaki og armensk utgjør mindre språkgrupper.

Isfahan ligger på bredden av Zayandeh Rud. Langs elvens søndre bredd ligger forstaden Djulfa, oppkalt etter den tidligere armenske by Djulfa, hvis innbyggere av Abbas den store i 1605 ble deportert til Isfahan. Mange armenske kirker preger området. Byen hadde tidligere siden sassaniderkongen Yazdegerd Is tid en betydelig jødisk koloni, som imidlertid siden 1900-tallets siste halvdel er svunnet helt bort. 

Allahverdi Khan-broen Isfahan ligger langs karavaneveigen Teheran-Isfahan-Shiraz-Bushehr-Bender Abbas, var et betydelig handelssentrum og blant Det persiske rikes mektigste byer fra 1600-tallet og frem til 1722. Den ble erobret i 1722 av afghanfyrsten Mahmud Ghilzai, gjenerobret 1729 av Nadir Shah men gjenvant aldri sin fordums betydning, særskilt etter at Teheran fra 1795 isteden vokste frem som landets hovedstad.

I Isfahan ligger den kjente Allahverdi Khan-broen som er 298 meter lang og bygget i 1602.

Isfahan ligger cirka 340 km sør for Teheran. Byen er kjent for sin store moské (frem til 1979 kjent som Masjed-e Shah, deretter Masjed-e Emam, begge navn brukes på folkemunne). Der finnes også et anlegg for anrikning av uran.

I 1979 ble Meidan Emam i Isfahan satt på UNESCOs verdensarvliste.

Chehel Sotoon er en kjent turistattraksjon i Isfahan

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  Carlquist, Gunnar, red. (1933). *Svensk uppslagsbok. Bd 14*. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB. s. 55.
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Carlquist, Gunnar, red. (1933). *Svensk uppslagsbok. Bd 14*. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB. s. 54–55.
6. ↑  Beskrivelse av Meidan Emam på Unescos nettsted

Eksterne lenker
---------------

* (fa) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Isfahan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Isfahan اصفهان – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portaler: Arkitektur | Historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** BNE **·** GeoNames **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |
**Cathrine Krøger** (født 1964) er en norsk litteraturkritiker, idehistoriker og sykepleier. Hun ble kåret til Årets litteraturkritiker av Kritikerlaget i 2019.

Krøger tok hovedfag i idéhistorie i 1993 og senere sykepleierutdanning. Hun har vært litteraturkritiker i *Dagbladet* siden 1998. 

Hun fikk i 2016 mye oppmerksomhet for kritisk omtale av det hun anså som unødvendig teoretisering og tåkete fagspråk i norskspråklig pensumlitteratur på sykepleierstudiet. Hun mente pensumlitteraturen *«utgis tilsynelatende uavhengig av kvalitet, leservennlighet og klarhet».*

Hun har vært juryleder for Klarspråksprisen siden 2016. 

Krøger er samboer med lege og professor Erik Fosse. 

1. ↑   Vinduet, hefte 4, urn.nb.no, utgitt 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Cathrine Krøger er årets litteraturkritiker». *Dagbladet.no* **(norsk)**. 7. mars 2019. Besøkt 23. oktober 2019.
3. ↑  Årets litteraturkritiker 2019; kritikerlaget.no, 7.3.2019
4. ↑  «Et fag på ville veier - Prosa». *prosa.no*. Besøkt 23. oktober 2019.
5. ↑  «Flere mastere? Skrekk og gru». *Sykepleien*. 18. februar 2016. Besøkt 23. oktober 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Krøgers artikler i Prosa Arkivert 4. juli 2019 hos Wayback Machine.
Hambros skole i Starvhusgaten før bybrannen.  Foto: Olaf Andreas Svanøe / Universitetsbiblioteket i Bergen 
**Hambros skole** var den største private skolen i Bergen fra 1878 til 1916.

Skolen ble etablert av Edvard Hambro, far til stortingsmann C.J. Hambro. Skolen holdt til i Kong Oscars gate og Muségaten før en skolebygning ble innviet på hjørnet av Muségaten og Starvhusgaten i 1888.

Hambro drev en mer praktisk orientert undervisning i handelsfag, og utvidet etterhvert med middelskoleeksamen og studentereksamen. Skolen tilbød også aftenskole for voksne. På det meste hadde Hambros skole 400–500 elever.

Etter Edvard Hambros død i 1909 ble skolen ledet av datteren Elise Hambro og Gerhard Stoltz.

Elevene ble overført til andre skoler da skolebygningen gikk tapt under bybrannen i 1916.

Referanser
----------

1. ↑  «Hambros skole». *Oppslagsverket oVe*. Bergen byarkiv og Lokalhistorisk arkiv i Bergen. Besøkt 14. september 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon **·** VIAF
 |
***Aftenposten*** var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.

Hvorfor avisnavnet ble valgt er usikkert. Avisen benyttet et avishode som etterlignet den ordinære avisen *Aftenpostens*, men hadde ingen tilknytning til denne. Den ordinære Aftenposten var under krigen nazifisert og drev i okkupantenes ånd. Muligens ønsket man å markere et klart alternativ til denne. Muligens henspillet navnet på den illegale avisen til at den ble spredt i dølgsmål, etter at det var mørkt.

Den illegale *Aftenposten* ble publisert med undertittelen «Organ for jössinger», og var en enkel stensilert trykksak. Det første nummeret forelå sent på året 1941. Det var en dedikert nyhetsavis, og hadde en viss tilknyting til motstanden på skolefronten. Avisen klarte å holde driften i gang med to til tre utgaver ukentlig til april 1942, da tyskerne slo til.

Redaktøren Rolf Haugerud, Rolf Frantzen, Kåre Nielsen og flere av de aktive bak avisen ble arrestert og sendt til Tyskland.

Referanser
----------

1. ↑  Hans Luihn: *De illegale avisene*, Universitetsforlaget (1960), 73, 138
2. ↑  Hans Luihn (red): *Illegaler aviser 1940 – 1945*. AL Biblioteksentralen (1995), 4. ISBN 82-7022-165-1

Portal: Andre verdenskrig
***Mørkets gjerninger*** , (originaltittel: *Voici le temps des assassins*) er en fransk spenningsfilm fra 1956 regissert av Julien Duvivier med Jean Gabin og Danièle Delorme i hovedrollene.

Handling
--------

I Les Halles, i hjertet av Paris, bor André Chatelin, en ærlig og respektert mann som driver en vellykket restaurant. Han får besøk av en ukjent ung kvinne. Kvinnen sier at hun heter Catherine, datteren til hans tidligere kone Gabrielle. Men hun har dødd, og etterlatt Catherine hjemløs og uten penger. André gir henne et rom og en jobb, men hun begynner snart å misbruke godheten hans. 

Men Catherine forsøker snart å skape uenighet mellom André og hans unge venn Gérard, en medisin-student som var som en sønn for ham. Hun begynner også å stjele penger for å forsørge moren sin, som ikke var død likevel, men en tidligere prostituert som nå sliter med rusproblemer. Catherine forsøker å gifte seg med André, og deretter myrde ham for å arve alle pengene hans. Hun bestemmer seg for å bruke Gérard, på grunn av hans store medisinske kunnskap, og forfører ham raskt.

Skuespillere
------------

* Jean Gabin som André Chatelin
* Danièle Delorme som Catherine
* Robert Arnoux som Bouvier
* Liliane Bert som Antoinette
* Gérard Blain som Gérard Delacroix
* Lucienne Bogaert som Gabrielle

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 1. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mørkets gjerninger* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Mørkets gjerninger* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Mørkets gjerninger* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Mørkets gjerninger* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Mørkets gjerninger* på MovieMeter Rediger på Wikidata
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Den ubebodde koralløya Clipperton.
Tverrsnitt av koralløya Mangaia.
Flyfoto av Navassa i Det karibiske hav. Klippeformasjoner dannet ved faser av landheving er tydelige.
**Koralløy** er en øy dannet av korallrev, og kan være av typen cay, atoll eller hevet lagune. Typisk blir korallrevene dannet omkring vulkaner i tropiske hav. Når vulkanen blir inaktiv og synker, eller slites ned av erosjon, fortsetter korallene å vokse i de øverste vannlagene som en tidsvannsring av korallrev rundt den tidligere vulkanen. Etterhvert danner de en fullstendig eller delvis ring, en atoll, omkring et grunt havområde, en lagune. Dersom det er et ikke-vulkansk korallrev som hever seg på ett sted, dannes en *cay* - som mange steder i Florida Keys.

Koraller og polypper kan vokse flere hundre meter i høyden. Dersom sand og materiale fra døde atoller over tid får bygge seg opp, kan det bidra til at sandlaget når over havoverflaten og en ny øy dannes. Dersom palmer eller andre vekster slår rot i sanden vil det over tid dannes rotsystemer og jord som holder på sanden og bidrar til å stabilisere den nye øya. Hvis øya får vokse i høyden på grunn av sandflukt, jordvekst eller landheving, kan lagunen tørrlegges.

Hevingen kan også være et resultat av endring i jordskorpen kombinert med endringer i havnivået, eller ved fornyet vulkansk aktivitet. 
Eksempler på et sammenhengende atoll med en lagune helt oversvømt i form av en mer eller mindre tydelig depresjon i en øy der kysten består av rester fra det gamle korallrevet, er Nauru og Niue. Eksempler av en atoll der lagunen er oversvømt av tidevannet, men tørt deler av tiden, er Aldabraøya og Europaøya.

Eksempel på en vulkansk fjelløy omgitt av korallrev er Bora Bora. Mellom vulkanen og korallsteinen kan det være en depresjon med et sumpområde. Denne typen øy kalles «makatea», et ord av polynesisk opprinnelse. Eksempler er Makatea, Mangaia og Rimatara.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Deathstroke** (**Slade Joseph Wilson**) er en amerikansk tegneseriefigur skapt av Marv Wolfman og George Pérez i 1980. Tegneserien er utgitt av DC Comics. Han er en snikmorder og leiesoldat og erkefienden til Teen Titans, spesielt Dick Grayson. Gjennom årene har Deathstroke også vært en fiende av flere andre superhelter i DC Universe, inkludert Batman og Green Arrow.

Krefter og evner
----------------

Slade Wilsons fysiske og mentale egenskaper ble forbedret etter at han ble utsatt for et eksperimentelt serum; han har økt styrke, smidighet, utholdenhet og reflekser. Deathstroke har også en helbredende evne, slik at han er i stand til å regenerere helsen sin fra en fysisk skade mye raskere enn et vanlig menneske, men han har sine begrensninger, så han kunne ikke helbrede sitt manglende øye. I tillegg til å være et taktisk geni med mange års militær erfaring, er Deathstroke en ekspert i mange former for ubevæpnet kamp og kampsport og er mester i Krav Maga, Kung Fu, Bōjutsu, Boksing, Jojutsu, Judo, Jujitsu, Karate, og Ninjutsu.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Monumentet «Herkules' søyler» i Gibraltar forteller at «i antikken var Gibraltar kjent som *Mons calpe*, en av de sagnomsuste søylene som ble reist av Herkules som helligdom og inngang til Hades. For mange betegnet søylene *non plus ultra*, verdens ende.»
Reklameplakat for spektakulær underholdning i Kragerø 1883 merket med *NON PLUS ULTRA!*, «ikke noe bortenfor» eller «det aller beste». Foto: Nasjonalbiblioteket 
**Non plus ultra**, **nec plus ultra** eller **ne plus ultra** er et latinsk motto som betyr «ingenting utover», «ingenting bortenfor» eller «ikke lenger fram». Ifølge sagnet var ordene skrevet inn på Herkules' støtter, de store klippeformasjonene ved Gibraltarstredet. Innskriften skal i antikken ha advart sjøfolk og navigatører i Middelhavet at her sluttet den kjente verden og at ingen måtte reise lenger vestover. Seinere har uttrykket blitt brukt om «det mest fullkomne i sitt slag».

Plus Ultra
----------

Herkulessøylene og mottoet *plus ultra* («mer bortenfor») i det spanske riksvåpenet.
Søylene opptrer på våpenskjoldet til Spania, opprinnelig fra den kjente devisen til den tysk-romerske keiseren Karl V, som var konge av Spania i åra etter oppdagelsen av Amerika. Våpenskjoldet har mottoet *plus ultra* (latin for «mer bortenfor»), en oppmuntring for at han skulle overse antikkens advarsel, og risikere å seile bortenfor de kjente farvannene. Det indikerer ønsket om å se Herkulessøylene (og Spania) som en inngang til resten av verden framfor bare å være en port til Middelhavet. Det var også en antydning til Spanias oversjøiske besittelser.

Se også
-------

* Herkulessøylene, antikkens navn på høydene på begge sidene av Gibraltarstredet og inngangen til Middelhavet
* Gilde Non Plus Ultra, en norsk akevitt

Referanser
----------

1. 1 2 3  Artikkelen «non plus ultra» i *Store norske leksikon* (fri sitatrett)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Non plus ultra – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
For Gardar bispedømme, se Garðar bispedømme.
**Gardarike** (norrønt **Garðaríki**) er i norrøn sagalitteratur et rike som i dag vil tilsvare Russland, Belarus og Ukraina, særlig området mellom byene Novgorod og Kyiv.

Navnet ble brukt på området til øst-slaverne av vikingene fra Norden. Navnet betyr «riket med borgene». På reisene gjennom Øst-Europa, til blant annet Miklagard eller Jorsalaland, støtte vikingene på tallrike slaviske byer med «borg» i navnet (*-gard* eller *-grad*).

Ettersom vikingene særlig handlet med de nordlige russiske områdene, skildrer sagaene Holmsgard (Hólmgarður, Novgorod) som hovedstaden i Gardarike. Andre byer som blir nevnt er Aldeigjuborg (Staraja Ladoga), Kœnugardr (Kyiv), Pallteskja (Polotsk), Smaleskia (Smolensk), Surdalar (Suzdal), Moramar (Murom) og Rostofa (Rostov Veliki).

Videre utvikling
----------------

Etter hvert ble Gardariket til den statsdannelsen som het Rus, eller senere Russland. Selv om det trolig opprinnelig var handelsmenn og bosettere fra dagens Sverige som ble kalt rusar har det navnet spredt seg til hele statsdannelsen. I Skandinavia og på Island ble de øst-slaviske landene kalt for Gardarike helt frem til 1200-tallet. Et annet navn var Store-Svitjod, som ble brukt i Snorre Sturlasons Ynglingesaga. Svitjod var et navn på et rike i Sverige.

Gardarike, eller Rus, hadde gode forbindelser til Norge i middelalderen. Blant annet samarbeidet kong Olav Haraldsson med storfyrsten Jaroslav I, og kong Harald Hardråde ble gift med Jaroslavs datter, Ellisiv av Kyiv.

Referanser
----------

1. 1 2  Gardarike. (2017, 15. mars). I Store norske leksikon. Hentet 29. januar 2018.
Denne - *artikkelen har referanseseksjon, men mangler per nå helt referanser.*  **trenger flere eller bedre referanser for verifikasjon**. Du kan forbedre denne artikkelen ved å legge inn referanser til gode kilder. Hvem som helst kan fjerne kildeløst materiale uten forvarsel, men den foretrukne tilnærmingen er i første omgang å markere de setningene/påstandene som trenger kildebelegg ved å tilføye *{{Trenger referanse|dato=2024-03}}* etter påstanden. *2018-04*

**Befouled** er et death metal-band fra Østfold. Bandet ble dannet i 2015-01, og er pr. dags dato fortsatt aktive. Navnet er tatt fra spillet *World of Warcraft* fra 2015 som er navnet på en trylleformel i spillet.

Bandet har spilt på blant annet Inferno Festivalen 2017 sammen med Borknagar, Red Harvest og Vesen på Vulkan Arena.

I 2015 ble det gjort noen endringer, da vokalisten Jørgen Nilssen sluttet. Frontfiguren Jørgen Nilssen ble byttet ut med Fredrik William Aas.

I 2018 sluttet Thomas Eriksen for å fokusere fullt på sitt eget band Mork. Befouled fikk med seg Bjørn Berserk Undrum Pettersen fra Dauden og Cultist.

Diskografi
----------

* 2015: *Old Broken Bones* (CD, utgitt på egen label 2015)
* 2017: *Old Broken Bones* (MC, utgitt av Snake Oil Kassett forlag)
* 2018: *Refuse to Rot* (CD, MC utgitt av Great Dane Records)
* 2022: *Denying Pulse* (LP, CD utgitt på eget label)

Medlemmer
---------

Nåværende
* Henning Haugen- Trommer
* Fredrik William Aas – Vokal 2016 -
* Bjørn Undrum Pettersen (aka Berserk) – Gitar (Live medlem) 2018 -
* Robert Larsen – Gitar (Live medlem)
* Ole Olsen – Bass (Live medlem)

Tidligere
* Jørgen Nilssen – vokal 2015 - 2016
* Thomas Eriksen - Gitar (Live medlem) 2015 - 2018

Referanser
----------

1. ↑  «INFERNO». *Vulkan Arena*. Besøkt 5. april 2019.
2. ↑  «Befouled». *www.facebook.com*. Besøkt 5. april 2019.
3. ↑  «Befouled skiller lag med gitarist - Heavymetal.no». *www.heavymetal.no*. Besøkt 5. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

* 
* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
*Hani* på fasaden til Stadsparksbadet i Borås
**Anne-Karin Furunes** (født 26. mai 1961 i Ørland) er en norsk billedkunstner og professor i billedkunst ved NTNU, bosatt i Stjørdal.
Hun har utdanning fra Kunstakademiet i Oslo og arkitektstudiet ved NTNU, og har tilleggsutdanninger i krysningsfeltet mellom arkitektur og bildekunst. Ved siden av sitt virke som utøvende kunstner er hun professor ved Kunstakademiet i Trondheim.

Furunes har utsmykket Nye Nationaltheateret stasjon med to 250 meter lange bildefriser i perforerte stålplater. En tilsvarende utsmykning i 27 × 5 m ble avduket i Henrik Wergelands Hus på Eidsvoll i 2005. Lignende arbeider finnes også på Norsk Hydros oljeplattform Grane, Telenors nybygg i Bergen, Deutsche Bank i Sydney og St. Olavs hospital. Hun er representert med bysten *Christen Sveaas* ved Kistefos-Museets skulpturpark.

Hun er innkjøpt av Museet for samtidskunst, Norsk kulturråd, Kiasma i Helsingfors og Storebrands kunstsamling. Deltatt på Høstutstillingen flere år. Hun mottok Nord-Trøndelag fylkes kulturpris 2005. Jernbaneverket mottok i 2001 den internasjonale prisen *Brunel Award* for kunsten på Nationaltheateret stasjon.

Furunes ble tildelt Trondheim kommunes kulturpris innenfor det profesjonelle kunst- og kulturområdet for 2021.

> Det spesielle ved hennes kunst er at den på tross av sine store formater, på så lågmælt vis inviterer til dialog.
> 
> 
> Fylkesordføreren ved overrekkelsen av fylkeskulturprisen.
> 
>

Bildegalleri
------------

* Billedskulptur av Anne-Karin Furnes i Umedalen skulpturpark i Sverige.Billedskulptur av Anne-Karin Furnes i Umedalen skulpturpark i Sverige.

Referanser
----------

1. ↑   Finnish National Gallery artist ID 17FAB355-0329-4D8E-AF5A-1E9155498580, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Furunes og Sjiraffen fikk kulturprisen». *Trondheim kommune* **(norsk)**. Besøkt 13. mai 2022.

Litteratur
----------

* Mika Hannula. *Anne-Karin Furunes : please please come closer*. Galleri K, 2000. ISBN 82-7551-015-5
* Flere utstillingskataloger og artikler, jf. Kunstbib

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anne-Karin Furunes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Anne-Karin Furunes hos Sceneweb Rediger på Wikidata
* (no) Anne-Karin Furunes i Storebrand kunstsamling

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** KulturNav **·** CRIStin
 |

Portal: Kunst
Firetallig blomst hos *Ludwigia octovalvis* hvor begerblader og kronblader (petal) er godt synlige.
Et **kronblad** er et blad i blomsten hos blomsterplantene. I fagspråk brukes også **petal**, som har opphav i det greske *petalon* som betyr «blad».

Kronbladene er som regel en blomsterkrets av fargerike blad som og befinner seg innenfor begerbladene. Hvis det ikke er et tydelig skille mellom begerblad og kronblad kan omtales gjerne de samlet under faguttrykket *tepaler*.

Samlet betegnes kronbladene som krona og utgjør sammen med begerbladene blomsterdekket. Blomsterdekket utgjør de ytre kretsene av sterile blomsterdelene i blomsten. Som regel er kronbladene fargerike og ofte relativt store og deres viktigste funksjon er å tiltrekke pollinatorer. Hos vindpollinerte arter som gras og starr er kronbladene enten svært reduserte eller små og grønne.

Antallet kronblad representerer plantens «tallighet» (merositet). Dette tallet er et konservativt trekk i blomsterplantenes evolusjon og er felles for store evolusjonære grupper: Tofrøbladete har som regel fire, fem eller flere, mens enfrøbladete bare unntaksvis har noe annet enn tre (eller multiplum av tre). 

Kronbladenes form og farge varier mye mellom plantefamilier. Hos noen familier er kronbladene helt eller delvis sammenvokst, og krona kan utgjøre et kronrør som hos mange arter i nøkleblomstfamilien, og klokkefamilien.

Kronbladenes aldring inntrer som følge av programmert celledød etter befruktning. Det kan ses ved at kronbladene blir slappe på grunn av reduksjon i cellenes saftspenning, og ved at de visner, det vil si at de gradvis tørker inn og endrer farge.

Hos noen arter inntrer felling av kronbladene og aldring omtrent samtidig. Hos andre arter felles kronbladene lenge før synlige tegn på aldring viser seg. Hos mange arter er kronbladenes aldring regulert av etylen, men ikke hos alle. Det ser ut til at forskjellene i denne sammenhengen følger plantefamilier eller underfamilier.

Ulike forbindelser i døende celler brytes ned og gjenbrukes om mulig andre steder i organismen. Denne prossessen som kalles autofagi, foregår både under vekst og aldring i eukaryote celler.

Noter
-----

1. ↑  Faguttrykk: beger, *calyx*; begerblad, *sepal*; blomsterdekke, *perianth*; kronblad, *petal*; krone, *corolla*
2. ↑  Felling av blad, blomsterblad, frukt og lignende kalles også *absisjon*.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Wouter G. van Doorn, Ernst J. Woltering, Physiology and molecular biology of petal senescence, Journal of Experimental Botany, bind 59, hefte 3, februar 2008, sider 453–480.
2. 1 2  Aarnes, Halvor: celledød i *Store norske leksikon* på *snl.no*. Hentet 28. februar 2024.
3. ↑  Seglen, Per Ottar: autofagi i *Store medisinske leksikon* på *snl.no*. Hentet 28. februar 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Bodil Hjelmeset** (født 1978) er en norsk tidligere friidrettsutøver (spydkast). Hun representerte Fjellhug/Vereide IL i de aldersbestemte klassene, og er i dag medlem av Gloppen Friidrettslag.

Bakgrunn
--------

Hun vokste opp på gården Hjelmeset ved Sandane lufthavn, mot vest i kommunen på nordsida av Gloppefjorden, nær Anda. Hun er yngst av fire søsken i en aktiv idrettsfamilie, der alle har drevet med friidrett, men ingen på så høyt nivå som Bodil. Hun er søskenbarn av verdensmester i langrenn, Odd-Bjørn Hjelmeset, og hans bror langrennstreneren Roar Hjelmeset. Bodil Hjelmeset føyer seg inn i rekken av gode kastutøvere fra Gloppen kommune. Hun gikk idrettsfag ved Firda vidaregåande skule, og med tilretteleggingen hun fikk der, tok hun steget opp i norgestoppen.

Hjelmeset har siden tatt utdannelse som førskolelærer og arbeider i barnehage.

Idrettskarriere
---------------

Hjelmeset var lenge allsidig, og har kombinert friidrettssatsingen med håndballspill for Gloppen Håndballklubb (GHK). Tidlig veste det seg at hun hadde en god kastarm for spyd. Hun tok sin første NM-medalje for seniorer med bronse i 2000. Hun fulgte deretter opp med fem påfølgende andreplasser i NM fra 2001 til 2005. Hennes personlige rekord i spydkast er 51,96 meter satt under et stevne i Kuortane, Finland 17. juni 2001. Resultatet gjør henne til norges 5. beste spydkaster gjennom tidene (per februar 2010).

### NM-medaljer

| Plassering | Øvelse | År |
| --- | --- | --- |
| Sølv | Spyd | 2001, 2002, 2003, 2004, 2005 og 2009 |
| Bronse | Spyd | 2000 |

Se også
-------

* Liste over kjente personer fra Gloppen kommune
* Liste over kjente elever ved Firda videregående skole

Referanser
----------

1. ↑   www.iaaf.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  
«NM-medaljer i spydkast for kvinner». friidrett.no.  *statistikk*[*død lenke*]
3. ↑  
«Alle tiders beste kvinnelige spydkastere». friidrett.no. Arkivert fra originalen 28. september 2007.  *statistikk*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Renata Tebaldi** (født 1. februar 1922 i Pesaro i Italia, død 19. desember 2004 i San Marino) var en italiensk operasangerinne (lyrisk-dramatisk sopran), regnet som en av de største italienske sangerinnene på 1900-tallet.

Hun hadde en velbalansert lyrisk-dramatisk sopran, en såkalt *lirico spinto*, som var spesielt egnet for for eksempel flertallet av Giuseppe Verdis og Giacomo Puccinis store sopranpartier. I siste halvdel av karrieren ble hun vokalt betraktet som en Falcon, en sopran som ikke har diskant C, naturlig nok i vokalområdet. Men selv under disse forholdene fortsatte karrieren med suksess. Etter noen mindre vellykkede opptredener (i en av hennes hovedroller) som *Desdemona* i Verdis *Othello* på Metropolitan Opera, siste gang 8. januar 1973, ble hun tilbudt ytterligere engasjement utelukkende som mezzosopran. Tebaldi takket nei, og operakarrieren hennes var med det stort sett over. Etter det viet Tebaldi seg til en lang og innholdsrik konsertkarriere.

Tebaldi sang slavejenta *Liú*s rolle i Puccinis *Turandot* i Erich Leinsdorfs berømte Roma-innspilling fra 1959 mot Birgit Nilsson og Jussi Björling. Flertallet av Renata Tebaldis innspillinger teller tradisjonelt som milepæler i operadiskografien og som referanse for påfølgende innspillinger.
**Røtkjølen naturreservat** er et naturreservat i Elverum kommune i Innlandet. Reservatet ligger i et våtmarksområde i Ulvådalen. Cirka 1 kilometer sør for Røtkjølen ligger Ulvåkjølen naturreservat. Begge ble opprettet samtidig den 12. desember 1981.

Formålet med naturreservatet er å bevare det viktige våtmarksområdet, og det spesielt interessante fuglelivet som er knyttet til det. Elva Ulvåa renner gjennom den sørøstlige delen av reservatet, og er en viktig leveplass for bever. Omtrent halvparten av innsjøen Graslanddammen ligger innenfor grensene til naturreservatet.

Pattedyr og fugler, samt deres hi og egg, er fredet innenfor reservatets grenser. Jakt er kun tillat på hare og hjortedyr. Vanlige fuglearter i reservatet er blant annet Vipe, Gluttsnipe, Grønnstilk, Skogsnipe, Storspove, Enkeltbekkasin og ulike typer ender. Trane kan også tidvis observeres i området.

Referanser
----------

1. 1 2  «Forskrift om fredning av Røtkjølen naturreservat, Elverum kommune, Innlandet». Lovdata. 1981. Besøkt 5. mars 2024.
2. ↑  «Røtkjølen naturreservat». Miljødirektoratet. u.d. Besøkt 5. mars 2024.
**Portfolio, Programme and Project Management Maturity Model** (**P3M3**) er et rammeverk for modenhetsvurderinger av en organisasjons prosjekter, programmer og porteføljer. P3M3 ser på hele systemet og ikke bare én prosess. Den hierarkiske tilnærmingen gjør det mulig å vurdere en organisasjons kapabiliteter og danne retningslinjer for forbedringer prioritert etter hvilke sentrale prosessområder som vil ha størst innvirkning på ytelsen.

Guiden er ment å tilrettelegge for vurdering av modenheten til en organisasjon med et objektivt grunnlag for å bedømme kvalitet og løsning av program- og prosjektspørsmål.

Noen av perspektivene som vurderes er organisatorisk styring, mulighets- og kravstyring, finansiell styring, risikostyring, håndtering av interessenter, ressursforvaltning og styringskontroll. I 2015 ble det lagt til flere perspektiver for å muliggjøre bedre diagnostikk: Kvalitetssikring, kapitalforvaltning (valgfritt), virkemåte, kommersielle salg (valgfritt), kommersielle kjøp (valgfritt), informasjons-og kunnskapshåndtering, infrastruktur og verktøy, planlegging, organisasjon, teknikk, prosess, og modellintegrasjon.

Historie
--------

I 2005 kom første versjon av P3M3. Andre versjon kom i 2008, og tredje versjon i 2015.

P3M3 eies per 2021 av Axelos som er et samarbeid mellom britiske myndigheter og Capita. Axelos tok over eierskap av P3M3-materialet januar 2014. Før dette var P3M3 eid av Office Of Government Commerce (OGC), en avdeling i den britiske forvaltningen med mandat til å hjelpe organisasjoner i bririsk offentlig sektor med å forbedre effektiviteten, få mer igjen for pengene ved anskaffelser og oppnå bedre suksess i programmer og prosjekter.

Se også
-------

* PRINCE2, metode for prosjektledelse
* Capability Maturity Model, metode for modenhetsvurderinger utgitt på 1980-tallet, mye brukt innen programvareutvikling
* Project Management Body of Knowledge (PMBOK), standard for terminologi or retningslinjer innen prosjektledelse

Referanser
----------

1. ↑  «What is P3M3®?». AXELOS. Arkivert fra originalen 22. oktober 2016. Besøkt 7. desember 2016.
**Mælslia naturreservat** består av et område ved Mæl i Tinn kommune. Området ble vernet 2. september 2005 og utvidet 7. desember 2018 og 20. desember 2023 og inngår i verneplan for skogvern.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å verne et område som har særlig betydning for biologisk mangfold på grunn av store og artsrike områder med gammel skog på kalkrikt grunnfjell.
Området har særskilt naturvitenskapelig verdi som referanseområde for urterik barskog med betydelig innslag av død ved og mosaikkpreget blandingsskog i mellomboreal og boreal sone. Området har forekomst av flere sjeldne arter av lav og vedboende sopp.»

Referanser
----------

1. ↑  «Forskrift om Verneplan for skog, vedlegg 22, Lauvhøgdi naturreservat, Tinn kommune, Telemark». Lovdata. Besøkt 28. februar 2024.
2. ↑  «Forskrift om vern av Mælslia naturreservat, Tinn kommune, Telemark». Lovdata. Besøkt 28. februar 2024.
3. 1 2  «Forskrift om vern av Mælslia naturreservat, Tinn kommune, Vestfold og Telemark». Lovdata. Besøkt 28. februar 2024.
**Rwanda Stock Exchange** ble stiftet 7. oktober 2005 med det formål å gjennomføre aksjemarkedsoperasjoner. Børsen ble demutualisert fra starten da den var registrert som aksjeselskap. Selskapet ble offisielt lansert 31. januar 2011.

Historikk
---------

Børsens dører åpnet for handel 31. januar 2011. Den dagen falt sammen med den første handelsdagen i aksjen til Rwandas eneste bryggeri, Bralirwa, som handler under symbolet **BLR**. Rwanda-børsen erstattet Rwanda Over The Counter Exchange som hadde vært i drift siden januar 2008, med to selskaper notert, nemlig Kenya Commercial Bank Group (KCB) notert 18. juni 2009 og National Media Group (NMG) notert 2. november 2010.

Referanser
----------

1. ↑  «Background - RSE - Rwanda Stock Exchange Limited». *rse.rw*. Besøkt 18. april 2022.
2. ↑  Doya, David Malingha (24. januar 2011). «Rwanda Stock Exchange, Capital Markets Authority to Open January 31, 2011». Bloomberg News. Besøkt 13. april 2014.
3. ↑  «Listed Securities On Rwanda Stock Exchange». Rwanda Stock Exchange. Arkivert fra originalen 14. april 2014. Besøkt 13. april 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata