recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Simen Holvik** (født 1977 i Sandefjord) er en norsk ultraløper, som representerer GTI Friidrett. Holvik begynte sin løpskarriere i 2015, men det var først i 2018 at han begynte å utmerke seg.

Idrettskarriere
---------------

**2015**

Holvik debuterte som aktiv løper 19. juli 2015 på halvmaraton-distansen under Stavanger Maraton (NOR). Her endte det med DNF (Did Not Finish). 

**2017**

08. april 2017 løp Simen for første gang under tre timer på maraton-distansen under NN Marathon Rotterdam på tiden 02:52:02. 

**2018**

November 2018 debuterte han på 24-timers-løp ved Bislett 24h Indoor Challenge. Her løp han inn til 7. plass etter å ha tilbakelagt 207,911km.

**2019**

Februar følger Simen opp med 24-timers-løpingen og gjennomfører Ultrarun Espoo (FIN) på 11. plass med 201,956km. Samme sesong løper han blant annet Lysefjorden Rundt Extreme Ultra Trail 125km på tiden 18:16:50 (3. plass), Oslo Maraton - Oslotrippelen 73km på 05:08:17. Dette holder til nok en 3. plass. 

November løper Simen Holvik sitt tredje 24-timers-løp i Gloucester 24 Hour Track Race (GBR). Her setter han personlig rekord med distansen 253,140km. Dette holder til seier og 3. beste norske prestasjon på 24-timers-løp gjennom tidene. 

Etter hans prestasjon i Gloucester fikk Holvik tildelt prisen Årets Løpebragd av NEDA Podcast  desember 2019.

**2020**

10. april løp Simen Runner's World Virtual Race - Langfredagsmaraton på 02:50:13. Dette holdt til 2. plass av 120 løpere.[]

20. juni - 3. Plass i Soria Moria til Verdens Ende (SMVE) 100 miles på tiden 23:03:00. 

1. til 2. august løp og vant Simen herreklassen i Oslofjorden rundt (100 miles) på 18 timer, 28 min og 28 sekund.

Resten av sesongen er usikker mtp koronaviruset og kansellering av de planlagte løpene, men Spartathlon løpet mellom Athen og Sparta er koronatilpasset til 284 løpere hvor Simen skal delta.

Referanser
----------

1. ↑  «Gloucester 24 Track Race». *www.racedirector.co.uk*. Besøkt 15. april 2020.
2. ↑  «Simen Holvik vant 24-timers i England med 253,140 km». *Kondis.no*.
3. ↑   *#80 - Thomas Stordalen | Oppsummering av løpeåret og kåring av årets løpebragder - NEDA*, besøkt 2020-04-14
4. ↑  «Marius Stengle-Håkonsen og Annette Velde Sande vant SMVE 100 miles». *www.kondis.no* **(norsk)**. Besøkt 5. august 2020.  `|fornavn1=` mangler `|etternavn1=` i Authors list (hjelp)
5. ↑  «Home». *www.spartathlon.gr*. Besøkt 4. august 2020.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.

**Professional Chess Association** (PCA) var en sjakkorganisajon, stiftet av Garri Kasparov og Nigel Short i 1993 for å promotere VM-kampen dem imellom det samme året.

Bakgrunn
--------

Ifølge FIDEs regler skulle arenaen for matchen velges i samarbeid mellom sittende mester (Kasparov), utfordrer (Short, og FIDE. Ifølge Kasparov og Short[] brøt FIDE med disse reglene ved at sittende FIDE-president Florencio Campomanes annonserte Manchester som arrangørby, uten å konsultere med spillerne.

Historie
--------

Kasparov og Short dannet da PCA og spilte sin VM-match i oktober 1993 i Savoy Theatre i London. Kasparov vant kampen 12,5-7,5.

Kasparov forsvarte i 1995 verdensmestertittelen i PCA ved å beseire Viswanathan Anand i en match som ble spilt i World Trade Center i New York. Kasparov tapte tittelen i 2000 til Vladimir Kramnik, som i neste omgang forsvarte tittelen mot Péter Lékó i 2004.

På grunn av pengeproblemer for PCA[] ble en gjenforeningsmatch med FIDE gjennomført i 2006 mellom Kramnik og regjerende FIDE-mester Veselin Topalov. Matchen ble vunnet av Kramnik, og dermed var 13 års rivalisering mellom FIDE og PCA avsluttet. Etter 6 år som PCA-verdensmester, fikk Kramnik dermed gleden av å være ubestridt verdensmester i sjakk i ett år, fram til 2007, da han tapte tittelen til Viswanathan Anand.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Svenska Bandyförbundet** organiserer bandysporten i Sverige. Forbundet ble stiftet 5. april 1925 i Stockholm av 29 representanter fra 49 klubber. Sune Almkvist ble forbundets første formann. Det svenske bandyforbundet sluttet seg 26. august samme år til det svenske idrettsforbundet. Bandyidretten eksisterte i Sverige fra omtrent 1905, men ble fram til 1925 organisert av Svenska Fotbollförbundet. 12. februar 1955 var Sveriges bandyforbund med på å grunnlegge Det internasjonale bandyforbundet (FIB).

Det svenske bandyforbundet har, i likhet med det internasjonale bandyforbundet, hovedkvarter i Katrineholm. Forbundet består av 23 «distriktsförbund», som er fordelt i regionene «nord», «mitt» og «syd».

### Seriespill

Siden 1931 har Sveriges bandyforbund arrangert nasjonalt seriespill. Fra starten til 1981 het øverste divisjon «Division I». Fra 1981 til 2007 ble øverste divisjon kalt «Allsvenskan», mens siden 2007 har toppdivisjonen hatt navnet Elitserien.

Referanser
----------

1. ↑   www.svenskbandy.se, besøkt 20. mars 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «https://unicef.se/om-unicef-sverige/vara-medlemsorganisationer», besøkt 13. august 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   «Svenska Bandyförbundet medlem i UNICEF Sverige», utgitt 8. juni 2021, besøkt 13. august 2021[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «About FIB». Federation International Bandy. 27. september 2011. Arkivert fra originalen 6. desember 2013. Besøkt 25. februar 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Svenska Bandyförbundet
**Harald Mæle jr.** (født 23. juni 1987 i Oslo) er en norsk manusforfatter, regissør og skuespiller. Han er utdannet manusforfatter ved Den norske filmskolen (2013–2016).

Harald er kjent for rollen som Mads i tv-serien Dag, hvor han ender med å få limt penis fast til et gjerde som hevn av Tuva Novotnys rollefigur. Siden har han spilt flere mindre roller, blant annet som psykiatrisk pasient i Pornopung (Kaos, 2013) .

Mæle jr. har laget film siden han var liten, men startet sin karriere for alvor da han i 2010 ble en del av produksjonsmiljøet rundt Feil Film AS. Her skrev han blant annet manuset til spillefilmen Pornopung sammen med regissør Johan Kaos, en film han også jobbet som regiassistent på.

Da han gikk på Filmskolen skrev han manuset til eksamensfilmen Mustang (Carlstedt, 2016) som blant annet ble plukket ut til Beijing International Film Festival .

Ikke lenge etter uteksaminering vant han sammen med Kjersti Wøien Håland Special Mention Prize under pitchekonkurransen Nordic Talents '16 for barne-tvserien "Bytting". I 2016 vant han Filmwebs Pitchekonkurranse sammen med Johan Kaos for prosjektet «Gründer». Han fortsatte samarbeidet med Håland på serien *Lovleg* (NRK), da som konseptuerende regissør og episoderegissør .

Han har blant annet også jobbet i skriverommet på tv-seriene *Heimebane*, *Beforeigners* (HBO) og *Makta* (NRK).

Filmografi (utvalg)
-------------------

* 2019 – *Beforeigners (HBO Nordic)*
* 2018 – 2019 – *Lovleg (NRK)*
* 2018 – 2019 – *Heimebane (NRK)*
* 2016 – *Mustang (kortfilm)*
* 2013 – *Pornopung*

Referanser
----------

1. 1 2   TV 2 Direkte, Ingrid Marie Treborg, «Her limer hun penisen hans fast til balkongen», utgitt 21. oktober 2010, besøkt 29. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 24. august 2018. Besøkt 24. august 2018.
3. ↑  AS, TV 2. «Her limer hun penisen hans fast til balkongen». *TV 2* **(norsk)**. Besøkt 27. august 2018.
4. ↑  «Pornopung». Besøkt 27. august 2018.
5. ↑  Mustang, Den norske filmskolen (27. august 2018). «Mustang | Den norske filmskolen». *Den norske filmskolen* **(norsk)**. Besøkt 27. august 2018.
6. ↑
7. ↑  «Gründer vant Filmwebs Pitchekonkurranse! – Kosmorama». *Kosmorama*. 13. mars 2016. Arkivert fra originalen 16. februar 2018. Besøkt 15. februar 2018.
8. ↑  «Lovleg». *Lovleg* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 18. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Harald Mæle jr. på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Harald Mæle jr. hos The Movie Database Rediger på Wikidata
**Dalby Söderskog** er en nasjonalpark nær den vestre grensen av tettstedet Dalby, cirka 10 km øst for Lund i Skåne. Parken er på 36 hektar og består av edelløvskog. Nord for nasjonalparken ligger naturreservatet Dalby Norreskog. Hele området går under fellesbetegnelsen Dalby hage.

Historie
--------

Parken ble etablert i 1918. Da trodde man at skogen var en rest av den opprinnelige urskoger, men området har tidligere vært enger med en glissen bestand av eiker. Da man sluttet med skogavvirkingen begynte alm, ask og bøk å dominere. Almene har nå blitt rammet av almesjuken og holder på å forsvinne fra området. Parken er omgitt av en jordvold, som kan være rester av en bygdeborg.

Flora
-----

Marken består av kalkstein og kritt, som gir en rik vegetasjon. Det finnes et mangfold av vårblomster, først og fremst et dekke av hvitveiser, gulveiser, hol-lerkespore, lerkespore og fingerlerkespore. Også orkideen vårmarihand er tallrik, spesielt i den østre delen av området. Man kan også finne orkideen fuglereir. På seinsommeren er bredflangre veldig tallrik. Også kjempesvingel, skoghøymole, og stortrollurt er tallrike. Andra vekster som forekommer er bredflangre, skogstorr, storklokke, skogsvinerot, krattmjølke, slakkstorr og greinmjølke. Det finnes også godt om uvanlige sporeplanter i parken. Antallet arter av moser har allikevel minsket den seinere tid på grunn av luftforurensninger og på grunn av at almaene har dødt av almesjuken. Men man kan fortsatt finne for eksempel *Anomodon*) og *Neckera complanata*. Blant sjeldne lavarter kan nevnes med svenske navn: brun lundlav, stor sönderfallslav, askvårtlav, liten lundlav, stiftklotterlav, stor knopplav, klosterlav, blek kraterlav, olivklotterlav, rikfruktig blemlav, bokvårtlav og grå skärelav. Det finnes også uvanlig sopper.

Bilder
------

* LøvsprettLøvsprett
* SommerbildeSommerbilde
* Inngangen med informasjonstavleInngangen med informasjonstavle

Kilder
------

* Floran i Skåne. Lunds botaniska förening. Vegetation och utflyktsmål. 2003. ISBN 91-971021-4-8.

Se også
-------

* Länsstyrelsen
* Naturskydd

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Dalby Söderskog National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Dalby Söderskog – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Naturvårdsverket - Dalby Söderskog

| * v
* d
* r
Nasjonalparker i Sverige |
| --- |
| Abisko **·** Björnlandet **·** Blå Jungfrun **·** Dalby Söderskog **·** Djurö **·** Fulufjället **·** Färnebofjärden **·** Garphyttan **·** Gotska Sandön **·** Hamra **·** Haparanda skärgård **·** Kosterhavet **·** Muddus **·** Norra Kvill **·** Padjelanta **·** Pieljekaise **·** Sarek **·** Skuleskogen **·** Stenshuvud **·** Stora Sjöfallet **·** Store Mosse **·** Sonfjället **·** Söderåsen **·** Tiveden **·** Tresticklan **·** Tyresta **·** Töfsingdalen **·** Vadvetjåkka **·** Åsnen **·** Ängsö | Sveriges flagg |



1. ↑   Protected Areas (National Parks), nvpub.vic-metria.nu, utgitt 18. desember 2015, besøkt 20. januar 2017[Hentet fra Wikidata]
**Røyrtjønn naturreservat** er et naturreservat i Farsund kommune i Agder. Området ble fredet i 1988, og har vært en del av ramsarområdet Lista våtmarksystem siden 1996.

Hensikten med verneområdet er å bevare et viktig våtmarksområde med et rikt og særpreget fugleliv. Røyrtjønn ligger like innenfor standområdet Lomsesanden, og er en delvis gjengrodd og svært næringsrik innsjø. Gjengroingen har skapt en gjengroingsmyr av nasjonal verneverdi, med forekomster av sjeldne sumpplanter. Tjernet er hekkeområde for bl.a. sangere og riksefugler, og både overvintrings og rasteplass for stær under trekk. I alt er det påvist 88 fuglearter her, hvorav 27 arter våtmarksfugl.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Røyrtjønn naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

| * v
* d
* r
Lista våtmarksystem er et Ramsar-område i Norge |
| --- |
| 
* Einarsneset
* Fuglevika
* Hanangervann og Kråkenesvann
* Havika
* Kviljo
* Nesheimvann
* Nordhasselvika
* Prestvannet
* Røyrtjønn
* Steinodden

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Margrethe Huitfeldt** (født 5. november 1608 på Skjelbred gård, Øvre Eiker, Buskerud, død 16. november 1683 på Sundsby gård i Valla sogn, i dag Tjörn kommune, Båhuslen) var en norsk adelig, godseier og donator. Hun rådde over store landeiendommer i Norge, særlig i det da norske Båhuslen. På svensk skrives hennes navn **Margareta Hvitfeldt**.

Historie
--------

Hun var eneste barn fra Hartvig Andersen Huitfeldt til Skjelbred og Rommegaard (- 1637) og Bente Jensdatter Skak (- 1622). Hun giftet seg med dansken Tomas Iverssøn Dyre till Hvidstedgaard (1605–1651), lensmann på Dragsmark kloster, i 1635 i Viborg i Jylland. Av deres tre barn var det bare sønnen Iver Dyre (1644–63) som levde opp; de to andre døde før faren.

Godseier
--------

Margrethe kom etter hvert til å konsentrere seg om sine besittelser i Båhuslen. Allerede før mannens død solgte hun Skjelbred til Hannibal Sehested, og gården inngikk i hans store gods, som etter 1651 ble inndratt til kronen.

Båhuslen ble i 1658 avstått fra Danmark-Norge til Sverige, uten at dette fikk større betydning for Margrethe Huitfeldt; tvert imot utvidet hun sine eiendommer da hun 1661 kjøpte setegården Åby med dertilhørende gods.

Margrethe ble en av de største landeierne i Skandinavia som følge av arv og husbond. Hun interesserte seg for lokal politikk, og ønsket bedre forhold for bøndene. 

Margrethe er myteomspunnet i Båhuslen. Under heksejaktene i 1668-76, har hun, fordi hun ikke likte Helga i Pilanna, tilsynelatende hatt innflytelse på dommen og den derpå følgende henrettelsen av henne i 1672. 

I 1664 donerte hun en sum penger til 30 studenter årlig i Göteborg til videre utdanning innenfor vitenskapene. Hennes testamente og gave ble lagt under kongelig beskyttelse, og har senere gitt navn til det Hvitfeldtska gymnasiet. Hun opprettet også et legat på 300 riksdaler til fordel for de fattige i Valla sogn.

I Göteborg er både en gate og en plass oppkalt etter Margrethe Huitfeldt.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Svenskt biografiskt lexikon, «Margareta Huitfeldt», Svensk biografisk leksikon-ID 13850[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Sven Grauers, «Margareta Huitfeldt», side(r) 429, Svensk biografisk leksikon-ID 13850, del av SBL Band 19 (1971-1973), besøkt 3. januar 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Svenskt biografiskt lexikon **·** Svenskt kvinnobiografiskt lexikon **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
**Henry Viktor Larsen** (1913 –1944) var en norsk motstandsmann og stein- jordarbeider, kjent som et aktivt medlem av Tjemsland-gruppen under andre verdenskrig. Han ble henrettet i Trandumskogen den 9. mai 1944. 

Larsen ble født 2. januar 1913, og var gift med Ebba, født Kalvik. Sammen hadde de to barn, Hans Henning (født 1940) og Viktor Henry (født 1941). I 1940 bodde familien i Klinkenberggata 8 i Stavanger, men flyttet i august 1942 til Granli, Hillevåg. Henry Viktor Larsen arbeidet som stein- og jordarbeider og var medlem av Stavanger stein-, jord- og cementarbeiderforening. Før krigen hadde han vært sjømann. 

I 1939 hadde Henry Viktor Larsen reddet livet til et gresk skipsmannskap i Middelhavet. I anerkjennelse av hans heltemot mottok hans kone Ebba Larsen i 1946 et diplom fra den greske regjeringen gjennom rederiet Knut Knutsen OAS.

Larsen ble arrestert den 20. august 1943, etter at Gestapo oppdaget et dynamittlager i kjelleren hans. Han hadde også skjult en flyktning, Helge Hansen, i tre uker i januar 1943. Arrestasjonsgrunnlaget inkluderte illegal virksomhet, oppbevaring av sprengstoff og å ha skjult en flyktning. Etter arrestasjonen ble han først holdt i Fengsel A, før han ble overflyttet til Grini fangeleir den 20. september 1943, hvor han ble tildelt fangenummer 12934.

Henry Viktor Larsen ble dømt til døden av SS- und Polizeigericht Nord ved SS-dommer August Kreischer den 31. mars 1944. Han ble skutt i Trandumskogen den 9. mai 1944. Hovedpunktet i dommen var "virksomhet for en fiendtlig stat". To brev fra dødscellen til Henry Viktor Larsen er bevart.

Referanser
----------

1. ↑  «VG Våre Falne Henry Viktor Larsen». VG. Besøkt 10. februar 2024.
2. ↑  Melkevik, Johs (2004). *Syng høyt kamerater*. Arbeidernes historielag i Rogaland.
3. 1 2 3 4  Arntsen, Jan Magne (2018). *En fortiet historie : Tjemsland-gruppa og kommunistisk motstand i Stavanger 1940-1945*. Piren forlag.
4. ↑  «Fanger.no Henry Viktor Larsen». Besøkt 10. februar 2024.
5. ↑  «10 nordmenn dømt til døden og skutt». *Frostingen*. mai 1944.
6. ↑  Linnerud, Eystein (1969). *Trandumskogen*. [E. Linnerud].
**Knut Haugneland** (1913–1944) var en norsk motstandsmann, steinarbeider og senere oppsynsmann for Stavanger kommune. Han var aktivt medlem av Tjemslandsgruppen og var en av de ni som ble henrettet i Trandumskogen den 9. mai 1944. 

Knut ble født i Stavanger og bodde i Løkkeveien 118 på Straen, et av byens mest typiske arbeiderstrøk. Han var ugift og hadde fullført teknisk fagskole før han ble tatt. Utdannelsen hans førte til opprykk som oppsynsmann i Stavanger kommune, og han var organisert i Kommunearbeiderforeningen. Før 1940 var Haugneland aktiv i SKP og sto på partiets valgliste i 1937.

I desember 1939 opplevde Haugneland en tragedie da hans bror Olav omkom i en torpedering av skipet DS Gimle. Fire av hans syv søsken, Charles, Sverre, Marton, og Lilly, samt svogeren Jacob Skimmeland, var også medlemmer av NKP.

Familien Haugneland eide hytta på Lerang, hvor Knut og tre andre ble arrestert under aksjonen 7. august 1943. Etter arrestasjonen ble Haugneland ført til Gestapokjelleren for avhør og deretter til Fengsel A, hvor han satt til 20. september 1943. Grunnlaget for arrestasjonen var trykking og distribusjon av illegale skrifter. Den 21. september 1943 ble han en del av den store fangetransporten til Grini fangeleir og fikk fangenummer 9015. 

Knut Haugneland ble dømt til døden av SS- und Polizeigericht Nord ved SS-dommer August Kreischer 31. mars 1944 og ble skutt i Trandumskogen den 9. mai 1944. Hovedpunktet i dommen var "virksomhet for en fiendtlig stat." I mai 1945 trykket avisen Friheten et brev fra Knut Haugneland, som han skrev mens han satt på Grini og hadde fått dødsdommen.

Referanser
----------

1. ↑  «VG Våre Falne Knut Haugneland». VG. Besøkt 10. februar 2024.
2. 1 2 3 4  Arntsen, Jan Magne (2018). *En fortiet historie : Tjemsland-gruppa og kommunistisk motstand i Stavanger 1940-1945*. Piren forlag.
3. ↑  Krigsseilerregisteret.no. «D/S Gimle». *krigsseilerregisteret.no* **(norsk)**. Besøkt 10. februar 2024.
4. ↑  «Fanger.no Knut Haugneland». Besøkt 10. februar 2024.
5. ↑  «10 nordmenn dømt til døden og skutt». *Frostingen*. mai 1944.
6. ↑  Linnerud, Eystein (1969). *Trandumskogen*. [E. Linnerud].
**Nils Magnus Nilsen** (1910–1944) var en norsk politiker og motstandsmann, kjent for sin deltagelse i Tjemslandgruppen under andre verdenskrig.

Nilsen var bosatt i Vierveien 12 i Hillevåg og var ugift. Han var den tredje av syv søsken, med foreldrene Klara og Julius Nilsen. Broren Johan var også aktiv motstandsmann og medlem av Norges Kommunistiske Parti (NKP). Før krigen var Magnus Nilsen medlem av Hillevåg Arbeiderungdomslag (AUL) og tjenestegjorde som kommunestyremedlem for Arbeiderpartiet i Hetland kommunestyre fra 1937.

I 1938 ble han forretningsfører for Folkets Hus i Hillevåg. Hans politiske engasjement tok en ny retning etter at Hillevåg AUL gikk over til NKP 17. mai 1940 og involverte seg i den kommunistiske motstandsbevegelsen.

Nilsen, som tidligere hadde overvunnet tuberkulose, returnerte fra et sanatorium nær Bergen da krigen brøt ut. Han ble utpekt til å spille en sentral rolle i organiseringen av NKP i Stavanger, hvor han skulle lede de to partigruppene Øst og Vest.

Den 20. august 1943 ble Magnus Nilsen arrestert i sitt hjem. Arrestasjonsgrunnene inkluderte hans bidrag til den illegale pressen, involvering i militær spionasje og organisering av innsamlinger til folk i dekning. Han ble overført fra Fengsel A til Grini fangeleir den 1. desember 1943, og fikk fangenummer 9014.

31. mars 1944 ble Magnus Nilsen dømt til døden av SS- und Polizeigericht Nord, under ledelse av SS-dommer August Kreischer. Han ble skutt i Trandumskogen den 10. mai 1944. Hovedanklagen i dommen var «virksomhet for en fiendtlig stat». Et av de bevarte brevene etter Magnus Nilsen gir en innsikt i rettssaken og hvordan han personlig mottok dødsdommen.

Referanser
----------

1. ↑  «Krigskommunistene i Hillevåg». *www.aftenbladet.no*. 21. mai 2018. Besøkt 4. februar 2024.
2. 1 2 3 4 5  Arntsen, Jan Magne (2018). *En fortiet historie : Tjemsland-gruppa og kommunistisk motstand i Stavanger 1940-1945*. Piren forlag.
3. ↑  «VG Våre Falne Magnus Nilsen». *VG Nett*. Besøkt 4. februar 2024.
4. ↑  Riksarkivet. *Grini – Gefangenen-Buch B. Fangenr. 8201-10100, 12001-13060*. Riksarkivet. s. s188 (Digitalt s190).
5. ↑  Vollestad, Per (2022). *Livet på Grini under annen verdenskrig*. Kagge.
**Gabriel von Cappelen** (født 1674 på Bragernes, død 1758 på Fossesholm i Eiker) var en norsk kjøpmann og brukseier. 

Han var sønn til slekten Cappelens innvandrer til i Norge, fogden Johan von Cappelen (død 1688) som var gift med den norske Bodil (Boel) Ottesdatter (død 1693). Gabriel von Cappelen var gift med Maren Jørgensdatter (Neumann) (død 1688) og de er stamforeldre til den såkalte *Fossesholmgrenen* i slekten Cappelen. Blant deres barn var kjøpmann, senere brukseier og etatsråd Jørgen von Cappelen (død 1785) som fra 1763 eide hele Fossesholm-godset.

Gabriel von Cappelen startet sin virksomhet som kjøpmann og trelasthandler på Bragernes der han i 1713 var overformynder. Under krigen mot Sverige i 1716 hadde han og bl.a. broren Otto von Cappelen (død 1742) ansvar for provianten til hæren. Gabriel eide andeler i Fossesholm gård, gods, sagbruk m.v. sammen med svigerfaren Jørgen Poulsen (Neumann) (død 1709). Gabriel flyttet dit i 1740 og overdro sin eierandel i 1755 til sønnen Diderich von Cappelen (død (1762).

Referanser
----------

1. 1 2   Drammen byleksikon, byleksikon.drmk.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Drammen byleksikon[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Erik Andreas Thomle: *Familien (von) Cappelen i Norge og Danmark*, Christiania 1896, side 118-119
* Yngvar Hauge: *Fra herregården og fra bruket*, Oslo 1934

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** Geni **·** WikiTree
 |
**Karsten Løvestad** (født 13. juni 1916, henrettet 3. september 1943) var en norsk brannkonstabel og motstandsmann under den andre verdenskrig. Han ble henrettet av tyskerne i 1943. 

Løvestad var frivillig under Vinterkrigen i Finland i 1940. Sammen med de tre brødrene ble han senere også involvert i motstandskampen i Norge, der de hjalp flyktninger med base på familiegården i Trøgstad i Østfold. Løvestad ble første gang arrestert i februar 1942, men klarte å flykte til Sverige. Deretter var han kurer mellom Göteborg og Oslo, og var også grenselos.

Den 22. oktober 1942 var Løvestad los for en gruppe på ti personer (hvorav ni jøder) som gikk på toget mot Halden på Østbanestasjonen i Oslo. Transporten gikk bra helt til toget var mellom Skjeberg og Døle, da grensepolitimannen Arne Hvam og en kollega kontrollerte gruppen. Løvestad hadde falskt pass i navnet «Harald Jensen», mens jødene reiste med sine ekte pass (stemplet med en rød «J»). Det videre hendelsforsløpet er noe uklart, men Hvam skal ha bedt gruppen forlate kupeen. Løvestad skjøt og drepte Hvam og hoppet av toget sammen med jødene Willy Schermann og Herman Feldmann. De to jødene ble raskt arrestert, mens Karsten Løvestad klarte å holde seg på frifot helt til han ble arrestert den 27. oktober.

Den tyske okkupasjonsmakten ønsket i utgangspunktet at Løvestad skulle bli dømt av de norske nazi-myndighetene, og det ble vurdert å stille ham for en såkalt Folkedomstol. Folkedomstolene hadde imidlertid ennå ikke dømt noen til døden, så Quislings justisminister Sverre Riisnæs ba derfor den tyske rikskommissar for det okkuperte Norge, Josef Terboven, om at Løvestad ble stilt for en tysk krigsrett. Den 13. juli 1943 ble han dømt til døden av tyskerne. Dødsstraffen ble fullbyrdet den 3. september samme år, og liket dumpet i en massegrav på Trandumskogen. Etter krigens slutt, den 27. juli 1945, ble Løvestad begravet med full parade fra Oslo Brannvesen.

Referanser
----------

1. 1 2  Borg, Per (199u). *Oslo brannvesen under krigen 1940-1945*. [Oslo]: Historielaget for Oslo brann- og feiervesen. s. 62-63. ISBN 8299405610.
2. ↑  *Våre falne: 1939-1945*. Oslo: Grøndahl. 1950. s. 216.
3. 1 2 3  Ulstein, Ragnar (1995). *Jødar på flukt*. Oslo: Samlaget. s. 80-105. ISBN 8252145817.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret **·** Våre falne

 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norge Norges flagg |
| Friidrett |
| Friidrett EM i fjelløp |
| Gull | Madeira 2015 |  Junior |

**Stian Øvergaard Aarvik** (født 24. april 1997) er en norsk tidligere friidrettsutøver, som konkurrererte i mellomdistanseløp, langdistanseløp, motbakkeløp og fjelløp. Han representerte IL Gneist og Team Salomon. Han ble junioreuropamester i fjelløp i 2015. 

I 2019 satt han ny løyperekord i motbakkeløpet Stoltzekleiven Opp i Bergen med tiden 07:46.

Karriere
--------

2014
Øvergaard Aarvik vant G16-17-klassen ved NM i motbakkeløp 2014, som var Hovlandsnuten Opp. Han ble tatt ut til VM i fjelløp 2014 i Italia, og kom der på en 5.-plass i juniorklassen. Mesterskapet omtales også som VM i motbakkeløp.

Han deltok i klassen MJ19 ved junior-NM i friidrett 2014, og endte der på 10.-plass på 5000 meter. 

2015
Ved Ungdomsmesterskapet i friidrett innendørs 2015 kom han på 5.-plass på 800 meter og 3.-plass på 1500 meter. 

Han vant juniorklassen ved NM i motbakkeløp 2015, som var Skuggenatten Opp. I juli vant han også juniorklassen ved EM i fjelløp 2015 på Madeira, der løypa var 8,2 km.

Ved Ungdomsmesterskapet i friidrett 2015 kom han på 6.-plass på 3000 meter, og ved junior-NM i friidrett 2015 kom han på 8.-plass på 5000 meter i klassen MJ19. 

Han vant Norgescupen i motbakkeløp for junior sammenlagt i 2015, og kom på 2.-plass totalt. Motbakkecupen bestod av 6 motbakkeløp. 

2016
Ved Ungdomsmesterskapet i friidrett innendørs 2016 vant han 800 meter, med tiden 2:00,31.

Aarvik ble tatt ut på Salomon Running Academy 2016. I juli deltok han ved Dolomites SkyRace i Dolomittene i Fassadalen, en løype som er 22 km lang, med ca 10 km oppover og 12 km nedover. Der kom han på 2.-plass, kun slått av italienske Tadei Pivk.

Referanser
----------

1. ↑  WMRA - *World Mountain Running Championships 2014*, besøkt 28. juli 2016.
2. ↑  IL Gneist - *Stian Øvergård Aarvik til VM i motbakkeløp*, besøkt 28. juli 2016.
3. ↑  Motbakkeeli - *EM - Eit minne for livet*[*død lenke*], besøkt 28. juli 2016.
4. ↑  WMRA - *European Mountain Running Championships 2015*, besøkt 28. juli 2016.
5. ↑  AndRo Data - *Resultater UM innendørs 2016 26.02.2016 - 28.02.2016 Steinkjerhallen*, besøkt 28. juli 2016.
6. ↑  Lymbus Life - *Athletes-Salomon Running Academy 2016*, besøkt 28. juli 2016.
7. ↑  Dolomite SkyRace - *Tadei Pivk and Laura Orgué win for the second time* Arkivert 13. september 2016 hos Wayback Machine. besøkt 28. juli 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisiell hjemmeside Arkivert 5. august 2018 hos Wayback Machine.
* (en) Stian Øvergaard Aarvik – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Stian Øvergaard Aarvik – TheSports.org Rediger på Wikidata

* (en) Stian Øvergaard Aarvik – International Trail-Running Association Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos European Athletics
**Helge Olsen** (født 27. juni 1917, død ved skyting 5. september 1944 ved Trandumskogen) var en norsk fyrbøterassistent fra Norderhov, og sabotør og motstandsmann mot det nasjonalsosialistiske Tyskland.

Olsen var hjemmehørende i Svingheim nederst i Knestanggrenda, og medlem av motstandsgruppen Vågårdsgruppa. Det var en undergruppe av Osvald-gruppen, som fra 1941 ble ledet av sjømannen Asbjørn Sunde.

Vågårdsgruppa var forankret i Vågårdsbygda, beliggende nord for Hønefoss. Gruppen holdt sprengningskurs, blant annet ved Øyangen, der Olsen deltok. Han deltok også i aksjonen mot Hvalsbrua over Randselva 6. juni 1944. Sprengningsforsøket av brua ble betegnet som mislykket. Kun noen sviller ble skadet, mens skinnegangen var like hel. Bare forladningen hadde gått av.

Den 7. juni 1944 aksjonerte tyskerne over store deler av Ringerike. Olsen som bodde på hybel på Hønen gård, ble arrestert i Øyabakken da han var på vei på sykkel til jernbanestasjonen. Kilden til informasjon om Olsens deltakelse i Vågårdsgruppa kan ha vært en motstandsmann som sprakk under tortur.

Olsen ble ifølge noen kilder arrestert 7. juni, mens andre kilder tidfester arrestasjonen til 9. juni 1944. Etter arrestasjonen ble han bragt til Akershus festning. Den 5. september 1944 ble han overført til Victoria Terasse, etter at han kort tid i forveien var meddelt dødsdom. Samme dag ble han bragt videre til Trandumskogen, og der henrettet.

Olsen er gravlagt i Norderhov.

Referanser
----------

1. 1 2 3  *Våre falne*. Grøndahl. 1950. s. 503.
2. ↑  Sunde, Asbjørn: *Menn i mørket*. 1947, nytt opplag Spartacus Forlag 2009, side 129-130 (bildesidene). ISBN 978-82-430-0467-2.
3. 1 2 3  Gudmund Bakke (2000). «Vågårds-gruppa : en beretning om kommunistisk motstandskamp på Ringerike 1942-45, og om gutta på Skrubbheim». *www.nb.no*. Besøkt 20. august 2023.
4. ↑  Linnerud, Eystein (1969). «Trandumskogen (Elevoppgave)». *www.nb.no*. Besøkt 19. august 2023.
5. ↑  Syltevik, Kåre. «Krigsveteraner fra Nannestad forteller om motstandsarbeid rundt Gardermoen 1940-1945». *www.nb.no*. Besøkt 19. august 2023.
6. ↑  Linnerud, Eystein (1969). *Trandumskogen*. xx#: [E. Linnerud].
7. ↑  «Helge Olsen - Norsk digitalt fangearkiv 1940-1945 - Fanger.no». *www.fanger.no*. Besøkt 20. august 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Fangeregisteret **·** Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Språkvask:** Teksten i denne artikkelen kan ha behov for språkvask for å oppnå en høyere standard. Om du leser gjennom og korrigerer der nødvendig, kan du gjerne deretter fjerne denne malen.

Institut Curie
**Institut Curie** er en stiftelse, som ble anerkjent som et offentlig verktøy i 1921. Stiftelsen er opprettet av Marie Curie. Ambisjonen har siden den gang vært sentrert rundt tre oppdrag: forskning, omsorg, bevaring og overføring av kunnskap.

Alle aktivitetene som blir utført av Institut Curie, som gjør det mulig å oppfylle stiftelsens oppdrag, blir utført innenfor rammen av tre enheter: et topp moderne sykehuskompleks innen kreftologi fordelt på tre nettsteder (Paris, Orsay og Saint-Cloud), et internasjonalt anerkjent forskningssenter hvor forskere jobber i 88 forskerteam, er hovedkvarter for stiftelsen.

Institut Curie samler 3.586 forskere, leger, pleiere, teknikere og administrativt ansatte.

Referanser
----------

1. ↑  Comment Marie Curie a révolutionné la médecine
2. ↑  Saint-Cloud : c’est parti pour le nouvel institut Curie !

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Institut Curie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Jahid Hassan**, med pseudonymet **Tahsib Hasan**, er en bangladeshisk blogger, fofatter,forlegger og aktivist. Han er fra 2017 ICORN-fribyforfatter i Bø i Telemark.

Han er medlem av *Bangladesh Science and Rationalist Association (BSRA)*, og har skrevet for den største bangla-språklige bloggen. Han varnyhetsredaktør i og forlegger for den nettbaserte bangla-nyhetsportalen www.rajnitiprotidin.com, som ble stengt på grunn av trusler fra regjeringen. 

I 2015 fryktet Jahid Hassan for sitt liv, og flyktet fra hjemlandet. Mange av hans kolleger og venner var blitt truet eller drept av islamske ekstremister. I 2015 ble fem bloggere og utgivere angrepet og drept, blant dem Avijit Roy, Washiqur Rahman Babu, Ananta Bijoy Dash og Niloy Neel. Disse drapene skapte overskrifter i nyhetsmedier verden over. Attentatlister over sekulære bloggere fra Bangladesh sirkulerer på nettet; hensikten er at de som fortsatt er i live, skal bli skremt til taushet av disse drapene.

Da Jahid Hassan kom til Norge som fribyforfatter opplyste han at han ville fortsette arbeidet sitt fra Norge, og allerede hadde mange planer for oppholdet. Han uttalte blant annet:

> *Jeg vil gjerne gjenopplive Bangladesh Science and Rationalist Association (BSRA) i Europa. Det er medlemmer av BSRA i Tyskland, Sverige og Norge, som migrerte fra Bangladesh, som vil være med i nettverket. Norge kan være senter for koordinering, for kommunikasjon med hverandre og nettkontakter med medlemmer i Bangladesh. I fremtiden vil den vitenskapelige kunnskapen bli fremmet i Bangladesh. Jeg vil også legge til rette for kapasitetsbygging og opplæring av nettskribenter, bloggere og journalister. De bengalske ungdommene som er aktive i bloggosfæren bør få skriveferdigheter og analytiske ferdigheter. Et nettbasert kurs vil bli utformet og gjennomført.*
> *Jeg planlegger også å gi ut en bok og en nettavis, for å lage forskningsrapporter om sekulær kultur og realfagsutdanning. Og hvem vet, kanskje gå inn i jordbruket.*
> 
> 

Bø kommune ble medlem av ICORN i 2011, og i perioden 2011–2017 tok kommunen imot tre skribenter som fribyforfattere. Fra 1. januar 2020 ble Bø slått sammen med nabokommunen Sauherad til Midt-Telemark kommune.

Bibliografi
-----------

* 2023: *Nora* (science fiction-roman), Somoy Prokashon

Referanser
----------

1. ↑  «Jahid Hassan - new ICORN writer in Bø». ICORN. 22. august 2017. Besøkt 22. februar 2023.
2. ↑  Laughland, Oliver; Hammadi, Saad (7. mars 2015). «Atheist blogger Avijit Roy 'was not just a person … he was a movement'». *The Guardian* **(engelsk)**. ISSN 0261-3077. Besøkt 21. august 2023.
3. ↑  Ahmed, Saeed (31. mars 2015). «Washiqur Rahman: Another secular blogger hacked to death in Bangladesh». *CNN* **(engelsk)**. Besøkt 21. august 2023.
4. ↑  «Ananta Bijoy Dash brutalt myrdet– var invitert til Sverige». Norsk PEN. 14. mai 2015. Besøkt 21. august 2023.
5. ↑  «Bangladesh blogger Niloy Neel hacked to death in Dhaka». *BBC News* **(engelsk)**. 7. august 2015. Besøkt 21. august 2023.
6. ↑  «নোরা - তাহসিব হাসান». *www.rokomari.com* **(engelsk)**. Besøkt 21. august 2023.
Corsair H115i væskekjølt radiator (avbildet) benytter Asetek sin 6. generasjons pumpe
**Asetek AS** er en dansk selskap som lager komponenter for kjøling av datamaskiner, både for personlige datamaskiner og datasentre. Selskapet ble grunnlagt i 1997, og har hovedkvarter i Aalborg i Danmark. Selskapet er kjent for å levere vannkjølere for selskaper som Corsair og NZXT, og har blitt kreditert for gjøre væskekjøling tilgjengelig for hvermansen. VapoChill er en av Asetek sine kjente produktfamilier. Asetek lager også utstyr til simracing under merkenavnet **Asetek SimSports**.

Selskapet er kjent for sine patenter og villighet til å gå til rettssak. De har mange patenter innen væskekjøling og pumpesystemer. Et kjent eksempel er Asetek sitt patent hvor pumpen inngår i delen som går over CPU-en eller GPU-en. Andre selskaper har også gitt ut modeller av såkalte AIO-løsninger (*all-in-one*, eller alt i ett) med dette designet. Asetek har saksøkt mange slike selskaper, og har vunnet rettssaker mot Cooler Master, Corsair og CoolIT Systems.

Referanser
----------

1. ↑   Crunchbase, www.crunchbase.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Bloomberg». Besøkt 6. oktober 2018.
3. ↑  Burke, Steve. «OEMs & Brands: Who Actually Makes Your Liquid Coolers?». Besøkt 6. oktober 2018.
4. 1 2  «The Battle for Liquid Cooling: Asetek Sues CoolIT, is Corsair in Danger?» **(engelsk)**. 30. august 2012. Arkivert fra originalen 8. oktober 2018. Besøkt 8. oktober 2018.
5. ↑  «Asetek LCLC Takes Liquid Cooling Mainstream - Slashdot». Besøkt 8. oktober 2018.
6. 1 2  «Asetek wins injunction against Cooler Master liquid coolers». *The Tech Report*. Besøkt 8. oktober 2018.
7. ↑  «Asetek gets liquid cooling patents, sues CoolIT». *The Tech Report*. Besøkt 8. oktober 2018.
8. ↑  «Asetek Sues Cooler Master Over Multiple Patent Infringements». *TechPowerUp* **(engelsk)**. Besøkt 8. oktober 2018.
**Acta, barn og unge i Normisjon**, er barne- og ungdomsorganisasjonen til Normisjon. Organisasjonens daglige leder er Runar Liodden, mens Marcus Mossberg er leder av Actas landsråd. Organisasjonen har rundt 22 000 medlemmer.

Acta ble opprettet i 2001 da Det norske lutherske Indremisjonsselskap, Langesundsfjordens indremisjonsselskap og Den norske Santalmisjon fusjonerte. Visjonen er at «Grensesprengende fellesskap hvor barn og unge møter, følger og ærer Jesus Kristus».

Organisasjonen har barnelag, familiearbeid, kor, ungdomsklubber og leirarbeid. Acta har utarbeidet flere konsepter som Soul Children, hvor Oslo Soul Children er flaggskipet, Amigos, SubUrban og Dig deeper.

Referanser
----------

1. ↑  Acta - barn og unge i Normisjon Arkivert 23. desember 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Acta Normisjon på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Acta Normisjon på Instagram Rediger på Wikidata

* (no) Acta Normisjon på YouTube Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Per Marcus Valebrokk** (født 1. februar 1972) er en norsk journalist.

Valebrokk er utdannet ved Handelshøyskolen BI med med spesialisering i finans fra Heriot-Watt University. Han var journalist i TDN Finans 1997–99 og VGs samfunnsavdeling 1999–2006, inntil han som nyhetssjef var med på å grunnlegge E24 i april 2006. Fra 2007 til 2008 var han ansvarlig redaktør i *Varden*. Han dro tilbake til E24 i 2008, da han ble ansvarlig redaktør og administrerende direktør. I 2013 var han ansvarlig for å fusjonere magasinet Dine Penger inn i E24.

Valebrokk gikk fra E24 til Storm Communications i april 2018. Han er deleier og partner i Storm Communications, og sammen med Stordalen er Per Valebrokk programleder for økonomipodkasten «Stormkast med Valebrokk og Stordalen».

Per Valebrokk har flere styreverv, blant i teknologiselskapet Seen og i Aukruststiftelsen.

Per Valebrokk er sønn av Kåre Valebrokk. Han er gift og har tre døtre.

Referanser
----------

1. ↑  «Valebrokk gleder seg til Varden». varden.no. 30. september 2006. Arkivert fra originalen 28. august 2018. Besøkt 27. august 2018.
2. ↑  «Lars Kise blir redaktør i Varden». VG. 8. januar 2008. Besøkt 27. august 2018.
3. ↑  Per gikk på dagen i dn.no den 25. april 2018.
4. ↑  Ny biografi om Kåre Valebrokk i vg.no
«Profil» har flere betydninger.

***Profil*** var et norsk tidsskrift som ble utgitt fra 1959 til 1992 med artikler og tekster om litteratur og kultur.

Historikk
---------

*Profil* kom ut første gang i 1959. Tidsskriftet sprang ut fra *Filologen* (som er og var tidsskriftet for Det humanistiske fakultet på Universitetet i Oslo). Jan Erik Vold, Dag Solstad og Espen Haavardsholm overtok redaksjonen i 1966.

*Profil* var et rent litterært tidsskrift. Det ble da drevet av den såkalte Profil-gjengen, som brukte tidsskriftet til litterære, modernistiske eksperimenter. I tillegg til egne tekster publiserte de intervjuer, artikler om litteraturteori og oversatt litteratur.

Tidsskriftet gikk mer eller mindre i oppløsning utover på 1970-tallet. Mange av forfatterne som var tilknyttet tidsskriftet begynte å skrive sosialrealistiske romaner med en klar politisk agenda, og tidsskriftet mistet sin betydning som en arena for modernistisk utprøvning.

I 1984 kom det postmoderne *Profil* med Arne Stav og Morten Søby som redaktører. Bruddet med tidligere *Profil* var totalt: layout, illustrasjoner og verdier. «Sentralperspektivet er oppløst» og «Politikken er out», konstaterte lederen i TRENDS-nummeret. Med base i Studentersamfundet introduserte det nye *Profil* Baudrillard og Lyotard. Med Are Eriksen som redaktør fra 1986 ble profilen teoretisk og tverrfaglig. Tidsskriftet endte i 1992 som et fagtidsskrift ved Det humanistiske fakultet på Universitetet i Oslo med Eivind Tjønneland som redaktør.

*Profil*-medarbeidere
---------------------

* Jan Erik Vold
* Dag Solstad
* Eldrid Lunden
* Einar Økland
* Paal-Helge Haugen
* Espen Haavardsholm
* Liv Køltzow
* Tor Obrestad
* Gert Nygårdshaug
* Bård Isdahl
* Jan Carlsen
* Helge Rykkja

I tillegg var Tor Åge Bringsværd, Øystein Lønn og Kjell Askildsen tilfeldige bidragsydere. *Profil* bidro også til å gjøre forfattere som Olav H. Hauge kjent.

Referanser
----------

1. ↑  Wold (22. november 2007). «En gang profilist, alltid profilist». *Klassekampen* **(norsk)**. Besøkt 7. april 2018.
2. ↑  Pål Steigan (1985). *På den himmelske freds plass : om ml-bevegelsen i Norge* **(norsk)**. Norge: Aschehoug. s. 141-145. ISBN 8203151795.
3. ↑  «Myten om Profil: De undertrykte og refuserte». Arkivert fra originalen 10. januar 2010. Besøkt 8. april 2018.

Kilder
------

* Jan Thon (1995): *Tidsskriftets forståelsesformer. Profil og profilister 1959-1989*. Oslo: Cappelen.

Eksterne lenker
---------------

* Om *Profil* på 1960-tallet i Pål Steigans bok *På den himmelske freds plass* (nettutgave 2004)


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
*For den britisk-amerikanske 1965-filmen basert på boka, se Lord Jim (film). For stumfilmen fra 1925, se Lord Jim (stum).*

***Lord Jim*** (engelsk *Lord Jim*) er en roman skrevet av den britiske forfatteren Joseph Conrad, utgitt i 1900. Romanen blir regner blant de viktigste i Conrads forfatterskap. Teksten ble første gang utgitt i *Blackwood's Magazine* i perioden fra oktober 1899 til november 1900.

Hovedpersonen Jim er lovende ung mann som arbeider som styrmann på et skip som skal frakte 800 muslimske pilegrimer på Hajj til Mekka i den gamle båten *Patna*. Mannskapet fryktet for at båten skulle gå ned i en storm, og forlater den uten å varsle alle pilegrimene ombord, da de frykter panikk skal ta livet av alle. I forvirring, panikk og etter press fra de eldre offiserene blir Jim med de andre. Ved et under synker ikke båten, og alle pilegrimene blir reddet. Etter en fryktelig seilas kommer mannskapet til land, og blir senere dømt for sitt svik.

Jim mister styrmannsertifikatet og alle sine drømmer. I vanære flakker han rundt i Østen, før han begir seg inn i jungelen i Malaisia. her bygger han seg opp en posisjon blant de innfødte, men blir innhentet av fortiden og må treffe enda mer krevende valg enn det han gjorde på *Patna*.

Boken er bygget opp ved at skikkelsen Marlow forteller historien gjennom et stadig skiftende perspektiv og fokuserer på hvordan en rettskaffen og skikkelig person som Jim kan svike i det avgjørende øyeblikk.

Boken er filmatisert to ganger, en versjon fra 1925, regissert av Victor Fleming og i 1965, regissert av Richard Brooks og med Peter O'Toole i tittelrollen.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA
 |
**MS al-Salam Boccaccio 98** var en egyptisk roroferge, operert av El Salam Maritime Transport. Skipet sank 3. februar 2006 i Rødehavet på vei fra Duba, Saudi-Arabia, til Safaga i det sørlige Egypt.

Skipet fraktet rundt 1400 passasjerer og mannskap. Flertallet antas å ha vært egyptere som jobbet i Saudi-Arabia, men de inkluderte også pilegrimer som returnerte fra Hajj i Mekka. Skipet fraktet også rundt 220 kjøretøyer. Ingen Mayday ble hørt fra skipet og dårlige værforhold hindret søke- og redningsaksjonen. 388 mennesker ble reddet men minst 1 018 omkom.

Den umiddelbare årsaken til forliset ser ut til å ha vært en oppsamling av sjøvann i skroget etter at brannmenn på skipet hadde slukket en brann i maskinrommet. Designen av roroskip kan føre til at selv mindre vannmengder i det store lasterommet kan føre til en rask krengning.

Kapteinen ba om tillatelse til å returnere til havn, men skipets eiere beordret ham til å fortsette, til tross for at de visste at det hadde vært brann. Eierne ble fengslet i 2009 etter en omgjøring av en tidligere frifinnelse.

Referanser
----------

1. ↑  «M/V AL SALAM BOCCACCIO 98» (PDF).
2. ↑  «Egypt ferry probe raps officials» **(engelsk)**. 19. april 2006. Besøkt 8. februar 2024.
**Nordøyan naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde ved øygruppa Nordøyan i Nærøysund kommune, Trøndelag. Området ble vernet for å «bevare et egenartet øy- og skjærgårdsområde, der botaniske, zoologiske og geologiske elementer, så vel på land som i sjø, bidrar til å gi området dets særpreg», som del av en større verneplan i 2003.

Verneområdet består av to soner med øyer og holmer vest for kulturminneområdet Sør-Gjæslingan. Området har stor naturfaglig verdi. Spesiell verdi knytter seg til området som hekkebiotop for sjøfugl. Sørøyan naturreservat ligger like sørøst for dette.

Området ble i 2013 utpekt til ramsarområde som et av ti delområder i Vest-Vikna kystlandskap.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Nordøyan naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* Verneforskriften hos Lovdata
* Nye verneområder for sjøfugl, nrk.no 19.12.2003
* De norske ramsarområdene hos ramsar.org

| * v
* d
* r
Vest-Vikna kystlandskap |
| --- |
| Borgan og Frelsøy **·** Fruflesa **·** Kvaløy og Raudøy **·** Nordøyan **·** Sørøyan **·** Sklinnaflesin **·** Tronflesa **·** Ytre Brosmflesa |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |



1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
**Tofteskogen naturreservat** ligger i Hurummarka på Hurumlandet i Asker kommune. Naturreservatet ble opprettet 9. juli 1993 som Østre Askedalen naturreservat. Den 10. juni 2005 ble det betydelig utvidet, og fikk navnet Tofteskogen naturreservat. I 2020 ble naturreservatet ytterligere utvidet mot vest.

Naturreservatet omfatter et 2970 dekar stort område mellom Stikkvannskollen i nord og Langvann i sør. Det har gammel kystbarskog (særlig granskog) og variert blandingsskog, med svært viktige forekomster av barlind og vintereik.

Naturreservatet ligger midt inne på Hurumlandet. På slutten av 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet var det planer om å bygge ny hovedflyplass for Østlandet i området.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Tofteskogen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* Naturreservatets verneforskrift hos Lovdata
* Brosjyren *Tofteskogen naturreservat*, utgitt av Fylkesmannens miljøvernavdeling og Statens naturoppsyn

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister **·** Naturbase
 |

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]