recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fjæra** er ei grend i Etne kommune i Vestland fylke. Stedet ligger innerst i Åkrafjorden, ved utløpet av Fjæraelva, og kalles også Åkrabotn.

På Fjæra ligger det et anlegg for produksjon av settefisk for oppdrettsselskapet Marine Harvest. Det skal ha 15 arbeidsplasser og produsere 7,5 millioner sjøklar smolt årlig.

På grunn av beliggenheten innerst i fjorden med vei mot Odda og Haukelifjell har Fjæra tidligere vært et aktivt sted med skole, ferjekai, butikk, bensinstasjon og postkontor. I dag har stedet ingen av disse funksjonene, og har bare en håndfull fastboende.

I 1913 ble Fjæra kapell bygget. Nå er det gudstjeneste her om lag seks ganger i året.

Europavei 134 passerer Fjæra like ved utløpet av Fjæratunnelen. Veien gjennom grenda var hovedvei fram til 1982, da hovedveien ble lagt på den andre siden av Fjæraelva.

Referanser
----------

1. ↑  «Bygden har seks innbyggere - nå flytter 7,5 millioner fisk inn». NRK Hordaland. 11. januar 2016. Besøkt 14. juli 2016.
2. ↑  Rødland, Kjartan (1938-) (2000). *Tut og køyr!: vegar og vegplanar i Hordaland 1970-2000*. Bergen: Alma mater og Statens vegvesen Hordaland. s. 103. ISBN 8241902638.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Jula AB** er en butikkjede som selger produkter til hus- og hytteeiere, hjemmefiksere, landbrukere og håndverkere. Kjeden ble grunnlagt i Sverige av Lars-Göran Blank i 1979. Jula har i dag 111 varehus i Sverige (59), Norge (37) og Polen (15). Kjeden hadde per 2020 ca. 3 000 ansatte i disse tre landene.

Jula har et vareutvalg på verktøy og maskiner, bygg og maling, el-artikler og belysning, klær og verneutstyr, hage, fritid, bil og garasje, hjem og husholdning. Jula har både egne merkevarer og merke varer.

Historie
--------

Foretaket ble startet i 1979 på gården Jultorp i Vara kommune i Sverige, med et sortiment hovedsakelig bestående av vedkappsager. Med stigende oljepriser på midten av 1970-tallet så folk etter alternative måter å varme opp husene på. Lars Gøran Blank startet produksjon av Jula-kappsagen og ideen hentet han fra sin morfar Otto. Etterspørselen etter kappsager og reservedeler skjøt i været og sortimentet ble gradvis utvidet. På midten av 1980-tallet flyttet Jula til Skara i Sverige. Det første varehuset finnes også den dag idag i Skara, sammen med hovedkontoret og sentrallageret til Jula. Opp gjennom årene har sortimentet til Jula utviklet seg til å omfatte blant annet arbeidsklær, hageprodukter, byggredskaper, biltilbehør og husholdningsutstyr. I 2008 ble Jula etablert i Norge, og i 2011 åpnet det første varehuset i Polen.

Jula i Norge
------------

Jula kom til Norge i 2008 og hadde per juni 2021 37 varehus og ett forretningskontor i Lørenskog. Jula fikk i 2015 en omsetning på 1,7 milliarder på det norske markedet og et resultat på 84 millioner.

Referanser
----------

1. ↑  Jula.no: *Om Jula*

Se også
-------

* Biltema
* Clas Ohlson (selskap)
* Jernia

Eksterne lenker
---------------

* Om Jula Arkivert 6. mai 2012 hos Wayback Machine.
* Historien om Jula
De tre kronene blir brukt blant annet i Sveriges *lille riksvåpen* med et skjold som har kongekrone med bøyler og rikseple på øvre skjoldkant
«Tre kronor» har flere betydninger.
***Tre kronor*** er et av Sveriges nasjonalsymboler og inngår i Sveriges riksvåpen. Symbolet er sammensatt av tre gule eller forgylte åpne kroner, plassert to over én og på en blå bakgrunn. Disse fargene og figurene blir brukt både i et eget skjold og som felt i Sveriges *store riksvåpen*, samt som frittstående kjennetegn uten en særskilt innramming rundt.

Historisk sett er «tre kronor» yngre som statlig symbol i Sverige enn Folkungalejonet, som tidligere ble anvendt som kongevåpen av Folkungaættens konger. Før dette forekom det også andre kongevåpen. Det spesielle i forhold til de andre skandinaviske landenes riksvåpen, er at disse tre gullkronene ikke opprinnelig var en konges slektsvåpen: De ble tatt direkte som et våpenmerke for et landområde. Det er omdiskutert blant heraldiske forskere hva som kan ha vært begrunnelsen for denne spesielle sammensetningen av kroner og farger. 

Symbolet brukes ofte som et myndighetssymbol av Sveriges regjering og svenske ambassader rundt om i verden, men kan også bli brukt under mindre offisielle omstendigheter, som f.eks. av Sveriges herrelandslag i ishockey som bærer symbolet på drakten sin.

Se også
-------

* Sveriges riksvåpen

Litteratur
----------

Gunnar Scheffer: «Trekronorsvapnets Mecklenburgska Ursprung. Föredrag vid internationella kongressen för genealogi och heraldik i Haag 1964», *Heraldisk Tidsskrift*, bind 2, side 83-88, København 1965-1969

Referanser
----------

1. ↑  «En artikkel om Sveriges riksvåpen» **(svensk)**. Nordisk familjebok.  (1916 års upplaga; Prosjekt Runeberg).
**Mudpuppy** eller **bekketroll** (*Necturus maculosus*) er en hulesalamander som bare finnes i det østlige USA og Canada. Arten er en av de få salamanderartene som kan lage lyd. Den skal ha fått sitt navn på grunn av dens pipende lyder som med en god dose velvilje høres ut som en liten hund som bjeffer.

Mudpuppy er blant de største av salamanderne. Den kan bli opp til 41 cm lang, men gjennomsnittet ligger på cirka 28 centimeter. Amfibien er å finne i det sørlige Canada, i Midtvesten, østover til Nord-Carolina og sørover til delstatene Georgia og Mississippi. Mudpuppies lever på bunnen av innsjøer, dammer, elver og i små bekker. Den gjemmer seg i vegetasjonen, f.eks. under steiner og stokker. Den dukker opp om natten for å finne byttedyr som den kan fange, som kreps, meitemark eller snegler.

Mudpuppies er neotene og beholder larveaktige trekk hele livet. De er lett gjenkjennelig på grunn av dens røde eksterne gjeller. De har flate hoder, brede haler og korte bein med fire tær på hver fot. Kroppene deres er enten grå eller brun-grå med blå-svarte flekker. Mudpuppies er vanlige i hele sitt utbredelsesområde, og den har ingen spesiell vernestatus noen steder. Imidlertid sørger blant annet tap av habitat og forurensning for å legge press på enkelte lokale bestander av amfibien.

Referanser
----------

1. ↑  "Mudpuppies, Mudpuppy Pictures, Mudpuppy Facts" Arkivert 14. juni 2007 hos Wayback Machine.. Animals, Animal Pictures, Wild Animal Facts – National Geographic. Web. 18 April 2010.
2. ↑  Gans, C. and R. A. Nussbaum (1981). "The Mudpuppy." *Vertebrates, a Laboratory Text.* Ed. Norman K. Wessells and Elizabeth M. Center. 2nd ed. Los Altos, Calif.: W. Kaufmann, pp. 108–41.
3. ↑  Vlaeminck-Guillem, Virginie; Safi, Rachid; Guillem, Philippe; Leteurtre, Emmanuelle; Duterque-Coquillaud, Martine; Laudet, Vincent (1. september 2004). «Thyroid hormone receptor expression in the obligatory paedomorphic salamander Necturus maculosus». *The International Journal of Developmental Biology*. 50 (Next). doi:10.1387/ijdb.052094vv.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mudpuppy* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Mudpuppy* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Mudpuppy* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Mudpuppy* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Necturus maculosus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Necturus maculosus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***3 Backyards*** er en dramafilm regissert av Eric Mendelsohn, som også skrev manus. Hovedrollene spilles av Embeth Davidtz, Edie Falco og Elias Koteas. Filmen hadde premiere under Sundance Film Festival i 2010.

Handling
--------

I en mindre by på Long Island krysses livene til tre forskjellige mennesker: John, en urolig forretningsmann i et ulykkelig ekteskap, bestemmer seg for å ikke reise hjem når flyet hans blir kansellert i siste øyeblikk. Han vandrer i stedet rundt i byen, og sjekker etter hvert inn på et motell. Peggy, en middelaldrende husmor, blir overveldet når hun oppdager at en kjent skuespillerinne har flyttet inn ved siden av der hun bor.

Når denne skuespillerinnen ber Peggy om å kjøre henne til den lokale ferjen, resulterer reisen deres i en konfrontasjon. Åtte år gamle Christina stjeler noen smykker fra morens soverom, og går glipp av bussen til skolen. Hun bestemmer seg for å gå til skolen, og tar en snarvei gjennom skogen. Men hun ender snart opp i et ukjent nabolag, hvor hun risikerer å havne i problemer.

Skuespillere
------------

* Embeth Davidtz som en skuespillerinne
* Edie Falco som Peggy
* Elias Koteas som John
* Rachel Resheff som Christina
* Kathryn Erbe som Johns kone

Eksterne lenker
---------------

* Internet Movie DataBase
* AllMovie.com
**NS 1090** er en kvalitetsstandard for utførelse av stålkonstruksjoner og aluminiumkonstruksjoner.

For alle fabrikkerte stålkonstruksjoner levert på norske byggeplass er det et gjeldende juridisk krav i henhold til den nye byggevareforordningen, CPR, at de er CE-merket. NS 1090 er den gjeldende ordningen, og den eneste ordningen som i sin helhet sikrer slik CE-merking

Formål
------

Man fikk 1090 da det skjedde flere uønskede alvorlige hendelser på europeiske byggeplasser.[]

Hensikten med standarden kan oppsummeres i:

1. Mekanisk resistens og stabilitet
2. Sikkerhet ved eventuell brann
3. Redusere miljøskader
4. Sikkerhet for de ansatte ved montasje og når konstruksjonen er i bruk
5. Sikkerhet mot lyd
6. Energi økonomi og motstand mot varme
7. Bærekraftig bruk av naturressurser

I praksis
---------

Er ikke fabrikkerte stålkonstruksjoner der sveising er utført gjort etter NS 1090 skal de ikke brukes i konstruksjonen og de må bli underkjent. Dokumentasjon på NS 1090 må kunne følge/forevises produktet. Er ikke foretaket som sveiser, f.eks på en byggeplass, sertifisert etter NS 1090 er ikke sveisingen lovlig. Hensikten er at hvis man sveiser jern kan man redusere jernet sitt styrke. Utføres arbeidet uten slik sertifikat vil byggherreforskriften kunne tre inn.

Referanser
----------

1. ↑  Stålforbund, Norsk. «CE-merking av produkter». *www.en1090.no*. Besøkt 5. desember 2017.
2. ↑  «NS-EN 1090-1:2009+A1:2011». *www.standard.no* **(norsk)**. Besøkt 5. desember 2017.
3. ↑  BIBK.no: *Prefabrikerte stålkonstruksjoner* (PDF)

Eksterne lenker
---------------

* NS 1090 hos Standard Norge
**Maserati Grecale** er en mellomstor SUV produsert av italienske Maserati siden 2022.

Den lages ved samme fabrikk som den jevnstore Alfa Romeo Stelvio i Cassino utenfor Roma. Grecale er også like stor som Porsche Macan. Navnet kommer av Gregale, som er en vind som forekommer i Middelhavet der bilen bygges.

Grecale har frontmotor med firehjulsdrift, fem seter og fem dører. Den enkleste Grecale heter **GT** og har en toliters firesylindret motor med en liten elektrisk «eBoost» støttemotor. Samlet yter de to motorene 300 hestekrefter og bagasjerommet er 570 liter. Varianten **Modena** er programmert til å yte 330 hestekrefter. Maserati holder til i Modena.

Den raskeste heter **Trofeo** og har samme V6 «Twin Nettuno» motor som Maserati MC20, med to turboer og 530 hestekrefter. Den bruker 1,12 liter bensin per mil.

I likhet med konkurrenten Porsche Macan, lanserte fabrikken i 2024 en elektrisk Grecale med navnet **Folgore**. Den har 550 hestekrefter og en rekkevidde på rundt 500 kilometer.

Referanser
----------

1. ↑  *Ny Maserati-SUV med inntil 530 hester* i bilnorge.no den 22. mars 2022.
2. ↑  *MASERATI GRECALE En ny vind blåser opp på fra fabrikken i Modena, produktinformasjon fra formulaauto.no, sist lest den 7. februar 2024.*
3. ↑  *Priser på Maserati Grecale fra importøren formulaauto.no, sist lest den 7. februar 2024.*
4. ↑  *Én ting kommer til å sikre rekordsalg i tv2.no den 6. november 2022.*
5. ↑  Nå blir Maserati elektrisk i motor.no den 6. februar 2024.
**Svartebørs** er en betegnelse for ulovlig omsetning av varer, gjerne varer som er begrenset i antall eller tilgjengelighet eller regelrett forbudt. Opprinnelig et sted der man foretok uoffisielt salg av verdipapir.

Historisk svartebørs i Norge
----------------------------

I forbudstiden 1918–1927 var alkoholomsetning forbudt. Smuglergods ble bragt inn i mengder og omsatt blant dem som hadde forbindelser. 

Under den annen verdenskrig var der en livlig svartebørsvirksomhet. Mye gikk undet navnet orging, hvor varekilden var forsyninger som egentlig var ment beslaglagt til de tyske okkupasjonsmyndighetene.

Moderne svartebørs
------------------

Andrehåndsomsetning av billetter til konserter og sportsarrangement var frem til 1. juli 2007 ikke ulovlig i Norge. Fra og med 1. juli 2007 innførte Norge *lov om forbud mot prispåslag ved videresalg av billetter til kultur- og idrettsarrangementer*, noe som gjør at virksomheten nå kan omtales som svartebørs.

Omsetning av rusmidler og annen form for dop er andre eksempler på svartebørshandel i dag, sammen med sprit- og sigaretthandel.

Internasjonalt er det svartebørshandel med våpen, narkotika og truede arter et stort problem. Ulovlig handel inkluderer handel med elfenben, neshorn-horn, konkylier og bushmeat.

Eksterne lenker
---------------

* Lov om forbud mot prispåslag ved videresalg av billetter til kultur- og idrettsarrangementer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BBC Things
 |
Sørum er ei grend i Sør-Aurdal i Oppland  Foto: John Erling Blad 
Sørum, Sørumskaia og «DS «Bægna»».  Foto: Axel Lindahl (1880–1890)
**Sørum** (middelaldersk: «Sudreim», sørgården) er ei grend i Begnadalen og en grunnkrets i Sør-Aurdal kommune i Innlandet.

Historie
--------

Tidligere var det en skysstasjon på stedet. Dette var mens det var båttrafikk på Begna og Sperillen. DS «Bægna» trafikkerte en rekke anløpsteder, fra Hen i Ytre Ådal via Ådalselva og Sperillen til Sørum i perioden 1869–1929, deretter overtok en motorbåt fram til ferdelsåra ble nedlagt i 1933. Videre oppover dalen gikk transporten med hest og kjerre.

Fra 30. til 31. august 1901 overnattet Norges første bilturist, nederlenderen Petrus Scheltemer Beduin, på Sørum skysstasjon. Han og hans følge var på vei fra Kristiania og til Lærdal. De kjørte en Panhard et Levassor.

Næringsliv
----------

På andre siden av elva ligger Begna med det største industrifeltet i kommunen.

Sørum Gjestehus som er en fortsettelse av den tidligere skysstasjonen driver hotell og har egen campingplass med hytter. På bilder fra 1880-1890 av Axel Lindahl kan en se bygningen på den tidligere skysstasjonen, og denne finnes fortsatt.

Grenda har en av Valdres eldste landhandler, *Stømmen og Thorsrud assorterte landhandel*.

Eksterne lenker
---------------

* Begnadalen.no

| * v
* d
* r
Sør-Aurdal i Valdres |
| --- |
| Natur og friluftsliv | 
* Begna
* Hølera
* Skjellingshovde naturreservat
* Urula
* Vassfaret
* Vassfaret/Vidalen landskapsvernområde
* Vidalen
* Vidøla

 | Sør-Aurdal |
| Severdigheter og kultur | 
* Bagn Bygdesamling
* Bagn kirke
* Bagnsbergatn gård
* Bautahaugen Samlinger
* Begnadalen kirke
* Hedalen stavkirke
* Leirskogen kirke
* Reinli kapell
* Reinli stavkirke
* Sandviken
* Veståskapellet

 |
| Skoler og utdanning | 
* Bagn barneskole
* Hedalen barne– og ungdomsskole
* Sør-Aurdal ungdomsskole

 |
| Næringsveier | 
* Braker
* Tresliperiet i Bagn

 |
| Historie og samfunn | 
* Hans Jacob Stabel
* Kampene langs Randsfjorden, i Ådalen og Valdres
* Kampen i Gråbeinhølet
* Kampen om Bagnsbergatn gård
* Kampen ved Breidablikk
* Mikkjel Fønhus
* Skiløperpatruljen i Mørkedalen

 |
| Oversikter og diverse | 
* DS «Bægna»
* Fylkesvei 219
* Fylkesvei 220
* Fylkesvei 222
* Fylkesvei 226
* Grunnkretser i Sør-Aurdal kommune
* Liste over gårder i Sør-Aurdal

 |
| Tettsteder og grender | 
* Bagn
* Begnadalen
* Begna
* Garthus
* Hedalen
* Hølera
* Dølven
* Leirskogen
* Liagrenda
* Reinli
* Smedlund
* Stavadalen
* Sørum
* Tollefsrud

 |
Tunneldallandskap på Sjælland
**Tunneldal** er en kvartærgeologisk betegnelse, som beskriver en glasifluvial landskapsdannelse. Tunneldalen dannes av smeltevannselver innunder isbreen, der de graver ut elveleier i løsmassene. Disse dalene varierer i størrelse og tydelighet etter trykket fra isen og mengden smeltevann som presses gjennom. Tunneldaler er ikke uvanlige i slettelandskapene i Sør-Sverige, Danmark og Nord-Tyskland.

Tunneldaler må ikke forveksles med urstrømdaler, som var store smelteelver av brevann som rant sørover og vestover bort fra innlandsisen, men som ikke rant *under* isen slik tunneldalenes elver gjorde.

Litteratur
----------

* Flemming Jørgensen og Peter B.E. Sandersen (2006). «Buried and open tunnel valleys in Denmark — erosion beneath multiple ice sheets». *Quaternary Science Reviews*. 25 (11–12): 1339–1363. Bibcode:2006QSRv...25.1339J. ISSN 0277-3791. doi:10.1016/j.quascirev.2005.11.006.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Matthew Ishaya Audu** (født 7. juni 1959 i Rafin-Pa i Nigeria) er en nigeriansk katolsk geistlig og erkebiskop av {{Jos[[.

Liv og virke
------------

### Prest

Etter å ha gått på *St. James Minor Seminary* i Keffi, studerte Matthew Ishaya Audu filosofi og katolsk teologi ved *St. Augustine Major Seminary* i Jos. Han ble ordinert til prest for bispedømmet Makurdi den 23. juni 1984.

Audu var deretter kapellan i Keffi før han ble sogneprest i Lafia i 1986. Fra 1988 til 1989 var han sogneprest i Nassarawa. 

Deretter fortsatte han med videreførende studier ved Lateranuniversitetet i Roma, der han tok lisensiatsgraden i moralteologi i 1991. 

Etter at han kom tilbake til hjemlandet, ble Matthew Ishaya Audu subregens ved *St. Thomas Aquinas*-seminaret i Makurdi, hvor han også underviste i moralteologi. I 1999 mottok Audu sin doktorgrad i moralteologi fra Accademia Alfonsiana. Fra juni til desember 2000 var han rektor for *St. Thomas Aquinas Seminary* i Makurdi.

### Biskop av Lafia

Pave Johannes Paul II utnevnte ham til den første biskop av Lafia den 5. desember 2000. Han ble ordinert til biskop av den apostoliske nuntius til Nigeria, erkebiskop Osvaldo Padilla, den 31. mars året etter; medkonsekratorer var John Onaiyekan, erkebiskop av Abuja, og Athanasius Atule Usuh, biskop av Makurdi.

### Erkebiskop av Jos

Den 6. januar 2020 utnevnte pave Frans ham til erkebiskop av Jos.[1] Innsettelsen fant sted den 31. mars samme år.
**Henry Hudson** (født ca. 1550, død 1611) var en engelsk oppdager og navigatør. 

Hudson prøvde å finne en sjøvei til Asia gjennom Nordvest-passasjen og over Nordpolen gjennom flere ekspedisjoner i årene mellom 1607 og 1611. Under et senere forsøk måtte ekspedisjonen snu ved Novaja Semlja, og de fortsatte da vest, til Newfoundland og nordøst-kysten av det som i heihei hehehehhehahhahahahahheuehmndhskjhajhgqjkykjwylsihmdnhdmjyskuwku dag er USA. Her utforsket han på oppdrag fra hollandske myndigheter kystområdene rundt New York, Maine og Cape Cod, samt et stykke av Hudson-elven, som bærer hans navn.

I 1610 bega han seg ut på en ny ekspedisjon for å finne en nordlig sjøvei til Asia. Etter å ha måttet overvintre i det som nå er Hudson Bay i Canada, gjorde mannskapet på skipet mytteri våren etter da Hudson ville fortsette ekspedisjonen. Hudson, hans mindreårige sønn John og syv andre, som enten var syke eller hadde tatt Hudsons parti, ble satt på havet i en liten båt, og ble aldri sett igjen.

Referanser
----------

1. ↑   www.bbc.co.uk[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BPN **·** NKC **·** BNE
 |
Finslede uten kuskesete, skjækene mangler.
Slede trukket av tospann. Fra Vinnytsia oblast, Ukraina (2012).
En slede trekkes av en Caterpillar 10K-AT Adverse Terrain hjullaster på McMurdo Station i Antarktis (2001).
*Se også: Hundespann*
**Slede** er et kjøretøy på meier som spennes bak en hest eller annet trekkdyr eller et motorkjøretøy for at den skal trekkes. Sleden består av to meier (skilignende erstatning for hjul), gjerne beslått med eller helt laget av jern. Disse er koplet til selve bruksplattformen ved hjelp av fire eller flere bein som løfter doningen over snø og is.

Avhengig av bruken, er sleden rektangulær eller lett tilspisset foran. Til folketransport var spissleden vanlig. Den hadde seteplass til passasjerer og gjerne et kuskesete bak. Arbeidssleden til transport av høy og varer var gjerne lengre og utstyrt med bagasjebrett over det hele. Den kunne utstyres med karmer. Til tømmertransport hadde man en heller kort utgave som hadde til oppgave å løfte stokkene slik at de ikke kjørte seg ned i snø og tuer, samt å være feste for strammeren som holdt stokkene på plass.

Alle er utstyrt med skjæker som er det stive mellomleddet mellom hestesele og slede.

Se også
-------

* Slep
* Pulk
* Kjelke

Litteratur
----------

* Aune, Kolbjørn (1976). *Sledenemningar*. Universitetsforlaget. ISBN 8200094227.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sleds – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Sled – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Jørn Eggum under en markering på Eidsvolls plass i 2017. Foto: Brage Aronsen. 
**Jørn Eggum** (født 5. mai 1972) er en norsk fagforeningsleder. Jørn Eggum ble valgt til leder i Fellesforbundet på forbundets landsmøte i oktober 2015. Han er utdannet gullsmed fra Bergen Lærlingeskole i 1989 og har svennebrev som korpusmontør innen gullsmedfaget.[] Han jobbet som sølvsmed ved Br. Lohne Sølvvarefabrikk i Bergen fram til april 2004.[] Samme år ble han valgt til nestleder i Felleforbundet avdeling 5 i Bergen og samtidig ansatt som faglig sekretær i avdelingen.[]

I april 2007 ble Eggum ansatt som distriktssekretær ved Fellesforbundets kontor i Hordaland. I mars 2010 begynte han ved hovedkontoret som sekretær i samfunnspolitisk avdeling med arbeidsoppgaver innen olje og gassrelatert virksomhet offshore.[] På landsmøtet i 2011 ble han valgt til forbundssekretær.[]

Jørn Eggum har vært styremedlem for Arbeiderpartiet i Bergen og har ellers hatt en rekke politiske og faglige verv.

Referanser
----------

1. ↑  «Fellesforbundet | Jørn Eggum». *old.fellesforbundet.no*. Besøkt 5. januar 2016. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jørn Eggum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.
Hvidtøl Taffeløl fra bryggeriet Thor i Randers
**Hvidtøl** er hovedsakelig en dansk øltype som har fått sitt navn fordi det brygges på såkalt *hvidmalt*. Hvidmalt fremstilles ved at man avbryter spiringen for malten rett etter at den blir grønn. Foruten hvidmalten brygges ølet på sukker og humle, og det smakssettes med en anelse lakris.

Hvidtøl finnes i både lyse og mørke varianter, men den lyse går oftere under betegnelsen *lys pilsner*. Alkoholinnholdet ligger på under 2,25 vektprosent (2,8 volumprosent). Frem til midten av 1800-tallet var ølsorten den dominerende øltypen i Danmark, mens importert tysk øl generelt hadde et høyere alkoholinnhold.

Hvidtølet er å få året rundt, men drikkes nå til dags oftest rundt jul og kan sies å være danskenes motstykke til julemusten i Sverige. I julen drikkes *nisseøl* (etter de nissene som pryder etikettene), som er et mørkt, søtt hvidtøl. Nisseøl må ikke forveksles med det mer alkoholholdige *julebryg* (juleøl).

Et motstykke i Belgia kalles *tafelbier* eller *bière de table* og i Nederland har man *oud bruin*, men denne kan inneholde opp mot fire prosent alkohol.

Eksterne lenker
---------------

* *Hvidtøl*, øletiket.dk. Besøkt 15. juli 2013

Portal: Danmark
**Joumana Haddad** (født 6. desember 1970 i Beirut) er en poet, oversetter, forfatter og journalist fra Libanon. 

Haddad, som skriver på arabisk, har publisert et dusin diktsamlinger som er oversatt til flere språk og hun har vunnet flere litterære utmerkelser, blant annet den arabiske Press Award (2006), NordSud International Poetry Prize (2009) og Metropolis Award for Arab Writers (2010). I august 2010 mottok hun den italienske prisen Rodolfo Gentili. Haddad snakker syv språk flytende, og har oversatt flere litterære verk, blant annet en antologi av moderne libanesisk poesi til spansk som har blitt publisert i Spania og flere latinamerikanske land. Haddad er leder av den kulturelle delen av avisen *An Nahar*, og har administrert den litterære prisen International Prize for Arabic Fiction (IPAF) fra 2007 til 2011, hvor hun også er en del av styret. 

Haddad er også redaktør for det litterære kunst-magasinet *Jasad*, et kontroversielt arabisk magasin, der hun fokuserer på tekster og bilder av menneskekroppen. Hun har også intervjuet mange kjente internasjonale forfattere, deriblant Umberto Eco, Paul Auster, Jose Saramago, Peter Handke og Elfriede Jelinek. I 2009 skrev Haddad manuset til filmen *Qu'est ce qui passe se?* sammen med den libanesiske regissøren Jocelyne Saab. Haddad hadde også en rolle i en dokumentar om den palestinske poeten Mahmoud Darwish.

I juli 2013 ble hun nominert æres ambassadør for kultur og menneskerettigheter ved byen Napoli i middelhavsregionen.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 13. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Haddads nettsider Arkivert 9. februar 2012 hos Wayback Machine.
* Tupelo Press
* JASAD-avisens nettsider
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
**Taishō Tripiṭaka, seksjon 20** er den 20. seksjonen av den øst-asiatiske buddhistiske tekstsamlingen Taishō Tripiṭaka. Seksjonen har tittelen 諸宗部, som er *zhūzōng bù* på kinesisk og *shoshū-bu* på japansk. Seksjonen inneholder sekteriske tekster av sentrale personer innenfor ulike skoler i Kina (*sarvasamaya*) — østasiatisk madhyamaka, østasiatisk Yogācāra, Huāyán zōng, det rene lands buddhisme, Zhēnyán, Tiāntái og Chán (Guiyang, Línjǐ zōng, Cáodòng zōng, Fǎyǎn zōng, Yúnmén). Den befinner seg fra bind 45 til bind 48 i Taishō Tripiṭaka, og omfatter tekstene nr 1851–2025.

### Bind 48: Kinesiske sekteriske tekster (諸宗部, Zhūzōngbù), del 5

| Tekst nr | Tittel | Forfatter | Bokruller |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 |  |  |  |
| 2002A |  |  |  |
| 2002B |  |  |  |
| 2003 |  |  |  |
| 2004 |  |  |  |
| 2005 |  |  |  |
| 2006 |  |  |  |
| 2007 |  |  |  |
| 2008 |  |  |  |
| 2009 |  |  |  |
| 2010 |  |  |  |
| 2011 |  |  |  |
| 2012A |  |  |  |
| 2012B |  |  |  |
| 2013 |  |  |  |
| 2014 |  |  |  |
| 2015 |  |  |  |
| 2016 |  |  |  |
| 2017 |  |  |  |
| 2018 |  |  |  |
| 2019A |  |  |  |
| 2019B |  |  |  |
| 2020 |  |  |  |
| 2021 |  |  |  |
| 2022 |  |  |  |
| 2023 |  |  |  |
| 2024 |  |  |  |
| 2025 |  |  |  |
**Julia Pauline Boracco Braaten** (født 1991 i Oslo) er en norsk samtidskunstner som arbeider med tekstil og maleri. Tematikken baseres ofte på idéer om indre vekst og forfall, samt de moralske gråsoners konflikter mellom individuell og kollektiv fremgang, sett fra et filosofisk og antropologisk perspektiv og formidlet gjennom stilistiske motiver.

Bakgrunn
--------

Julia Boracco er utdannet ved Strykejernet Kunstskole og Kunsthøgskolen i Oslo (Khio) med en Master i medium- og materialbasert kunst (MFA, 2020). 

Arbeidene hennes har blitt vist gjennom gruppeutstillinger ved blant annet norske institusjoner og gallerier som Astrup Fearnley Museet, Munchmuseet, Kunstbanken Hedmark Kunstsenter, Buskerud Kunstsenter og Østfold Kunstsenter. 

Julia Boracco ble først kjent for offentligheten da hun som 11-åring spilte hovedrollen Kim i den norske barne- og ungdomsfilmen *Ulvesommer* fra 2003. Hun fikk rollen i konkurranse med 800 andre jenter. I 2006 hadde hun rollen som Vivian i familiefilmen *Trigger*.

Referanser
----------

1. ↑  «Østlandsutstillingen 2020». *www.facebook.com*.
2. ↑  «Julia Boracco - Offisielt nettsted». Arkivert fra originalen 22. oktober 2020. Besøkt 23. mai 2020.
3. ↑  «Østlandsutstillingen 2020». *Østlandsutstillingen*.
4. ↑  Om Julia Boracco Braathen Arkivert 12. oktober 2007 hos Wayback Machine. Kulturmeglerne 5. desember 2002

Eksterne lenker
---------------

* (en) Julia Pauline Boracco Braaten på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Julia Pauline Boracco Braaten hos The Movie Database Rediger på Wikidata
**Beredskap** betyr i utgangspunktet «å være beredt», altså å være forberedt på en situasjon. Det brukes spesielt om å være forberedt på å møte kritiske situasjoner, dvs. å håndtere og redusere skadevirkninger av uønskede hendelser som kan føre til skade på eller tap av verdier eller personskade/dødsfall. Beredskap omfatter tekniske, operasjonelle og organisatoriske tiltak som planlegges iverksatt under ledelse av beredskapsorganisasjonen ved en hendelse, for å beskytte personell, materiell og verdier.

Beredskap er et lånord fra tysk *Bereitschaft*.

Nasjonal beredskap i Norge
--------------------------

Justis- og beredskapsdepartementet har ansvar for nasjonal sikkerhetsberedskap i Norge. Begrepet er også brukt i Beredskapslovene fra 1950, og i navnet til Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (underlagt Justis- og beredskapsdepartementet).

Lov av 23. juni 2000 om helsemessig og sosial beredskap har som formål å verne
befolkningens liv og helse og bidra til at nødvendig helsehjelp og sosiale tjenester kan tilbys
befolkningen i krig og ved kriser og katastrofer i fredstid. En rekke andre lover og forskrifter bygger opp om dette. Forskrift om krav til beredskapsplanlegging og beredskapsarbeid ble fastsatt av Sosial og helsedepartementet 23. juli 2001. Den krever at kommunene skal utarbeide beredskapsplan og utføre beredskapsplanlegging. 

Tilsvarende lover finnes på andre sektorer, for eksempel innen oljerelatert aktivitet.

Se også
-------

* Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap
* Justis- og beredskapsdepartementet
* Beredskapslovene

Eksterne lenker
---------------

* St. mld. 12 om beredskap i oljerelatert aktivitet[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** BBC Things
 |
**«Capella»** var en jernbark bygget av H. F. Ulichs i Vegesach i Tyskland i 1875. Skipet forliste utenfor Bovbjerg i Danmark den 23. november 1903.

Historie
--------

«Capella» ble brukt til langfart på Atlanterhavet og gjennomføre en rekke turer mellom Weser og Trinidad med asfalt. Fartøyet fungerte også som skoleskip før det i november 1902 ble kjøpt av skipsreder Hans H. Pettersen fra Arendal.

Forlis
------

Fartøyet reiste fra Arendal 22. november 1903. Destinasjonen var Sør-Afrika og lasten var trelast. På overfarten kom fartøyet ut for uvær og «Capella» drev i land på Jyllands vestkyst litt nord for Bovbjerg kvelden 23. november. Skipet ble delt i to og ble liggende på en sandbank. Alle ombord omkom ved forliset. Besetningen besto av 15 mann. De fleste var hjemmehørende i Arendal og omegn.

Referanser
----------

1. ↑  Capella - barken som ikke ville lette anker, *Avtrykk.no*, 23.11.2016

Eksterne lenker
---------------

* Arkivert 18. august 2016 hos Wayback Machine.
Putinisme (russisk: путинизм) er det sosiale, politiske og økonomiske systemet i Russland dannet under Vladimir Putins politiske ledelse. Det er preget av konsentrasjonen av politiske og økonomiske makter i hendene på "siloviker", nåværende og tidligere "mennesker med skuldermerker", som kommer fra totalt 22 statlige maktinstitusjoner, hvorav de viktigste er Den føderale sikkerhetstjenesten (FSB) ), Russlands innenriksdepartement, Russlands væpnede styrker og Russlands nasjonalgarde. I følge Arnold Beichman, "har Putinisme i det 21. århundre blitt et like viktig kodeord som stalinisme var i det 20." 

Putinisme ble først brukt i artikkelen av Andrey Piontkovsky publisert 11. januar 2000 i Sovetskaya Rossiya. Han karakteriserte Putinismen som «det høyeste og siste stadiet av bandittkapitalisme i Russland, stadiet der, som en halvglemt klassiker sa, borgerskapet kaster flagget til de demokratiske frihetene og menneskerettighetene over bord, og også som en krig» konsolidering av nasjonen på grunn av hat mot en etnisk gruppe, angrep på ytringsfrihet og informasjonshjernevasking, isolasjon fra omverdenen og ytterligere økonomisk degradering".

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Piontkovsky, Andrey (11 January 2000). "Путинизм как высшая и заключительная стадия бандитского капитализма в России" [Putinism as highest and final stage of bandit capitalism in Russia]. Советская Россия [Sovetskaya Rossiya] (in Russian). No. 3. Moscow/
**DS «Dølen»** var et norsk dampskip bygget ved Akers mek. verksted i Kristiania i 1866. Det var Dampskibsaktieselskapet Bjoren og Dølen som var bestiller. Initiativtaker var Oscar Wergeland fra Christianssand. Skipet gikk i rutefart på Byglandsfjorden i Setesdal og var søsterskip av DS «Bjoren».

Historikk
---------

«Dølen» ble sjøsatt i 1867. Den hadde endestasjon ved Næsset ved Bygland. Fra 1869 gikk den til Ose. 
I 1897 fikk «Dølen» selskap av søsterskipet «Bjoren» på Byglandsfjorden. «Bjoren» hadde i årene 1867–1897 trafikkert Kilefjorden. Men etter at Setesdalsbanen ble åpnet i 1896, ble det behov for mer trafikk på Byglandsfjorden. «Dølen» fikk ny salong i 1897 og ble forlenget med 8 fot i 1899.

Med legging av bilveier fra 1920-tallet begynte også trafikkgrunnlaget for dampskip i Byglandsfjorden å forsvinne. I 1931 ble Dampskibsaktieselskapet Bjoren og Dølen oppløst og dampbåttrafikken lagt ned. Olav Fransson Syrtveit kjøpte båtene og startet opp med fart mellom Bygland og Byglandsfjord. På 1950-tallet var det helt slutt.

DS «Dølen» ble hugget opp, mens DS «Bjoren» gikk i opplag og forfalt. Bjoren lå lenge som nedsunket vrak, før det på 1970-tallet ble satt igang en aksjon for å berge det som var igjen av båten og få den restaurert.

Referanser
----------

1. ↑  Dampskipene i Setesdalen, *Avtrykk.no*, 23.05.2017
2. ↑  *Byglands soge* (Kristiansand, 1939), side 115

Portal: Sjøfart
Denne artikkelen **trenger flere eller bedre referanser for verifikasjon**. Du kan forbedre denne artikkelen ved å legge inn referanser til gode kilder. Hvem som helst kan fjerne kildeløst materiale uten forvarsel, men den foretrukne tilnærmingen er i første omgang å markere de setningene/påstandene som trenger kildebelegg ved å tilføye *{{Trenger referanse|dato=2024-01}}* etter påstanden. *2015-12*

**Shwan Dler Qaradaki** (født 8. juni 1977 i Suleimania i det irakiske Kurdistan) er en norsk billedkunstner som jobber med tegning, maleri, foto, installasjon og video. Han kom til Norge som flyktning 1999. Shwans kunst problematiserer identiteter i en multietnisk og multikulturell verden. Med utgangspunkt i sin kurdiske bakgrunn og ti års opphold i Norge har han gjort spenningsfeltet mellom muligheter, tradisjoner, brudd og fordommer til et gjennomgangstema.

Han begynte sin utdannelse ved Kunstakademiet Sulaimani i Kurdistan i Irak i 1991 og fortsatte med kunstutdannelse i Norge ved NISS og Kunsthøgskolen i Oslo, der han fullførte en mastergrad i 2009. Han har holdt flere separatutstillinger i Norge, gruppeutstillinger i inn- og utland og turnert med Den kulturelle skolesekken. Qaradaki er også innkjøpt av en rekke offentlige institusjoner, deriblant Oslo kommune, Buskerud og Fundacion Pablo Atchugarry. Han har i mange år arbeidet fra sitt atelier på Sagene og er bosatt i Groruddalen.

Shwan Dler Qaradaki teknikker varierer fra klassisk akvarell og tegning til foto, video og installasjoner. Arbeidene hans har temaer som spenner fra livet som barn under trusselen av kjemiske angrep fra Saddams regime i Irak, via livet som flyktning, og til mer abstrakte størrelser som identitet. 

Shwan mottok Oslo bys kulturpris for 2013 og Norsk kulturråds Nykommerpris for 2015. Han er utnevnt til festspillkunstner i Nord-Norge for 2016.

Stipend og utmerkelser
----------------------

* 2014: Oslo kommunes Kunstnerpris 2013 (The City of Oslo's Artist Prize 2013)
* 2014: Billedkunstnerens Vederlagsfond
* 2013: Oslo kommunes kunst- og kulturstipend, diversestipend
* 2013: Ingrid Lindback Langaards Stiftelse
* 2013: Billedkunstnerens Vederlagsfond
* 2013: Namdal kunstnerstipend - 2013
* 2012: NBK, Billedkunstnerens Vederlagsfond

Referanser
----------

1. ↑  «Historien som må fortelles». *Morgenbladet*. 9. juni 2017. s. 40.

Eksterne lenker
---------------

* Aftenposten -Tyver stjal maleri – midt i åpningstiden
* Nrk -Vil bruke aske fra kremert kvinne til kunst
* Telemark Avisen -Har urneaske i atelieret
* Telemark Avisen -Flukten til friheten
* Telemark Avisen -Vil servere pinnekjøtt i pita
* -Avslagsbrevet ble til kunst
* -Poetry-battle skal lære elever om samtidskunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND
 |
**«Søderhamn»** var et seilskip bygget i Sverige i 1838. Skipet ble innkjøpt av reder Wilhelm Foss i Arendal i 1848. «Søderhamn» ble blant annet brukt til frakt av tømmer på Østersjøen. Foss solgte skipet videre til Fredrik Tellefsen i 1887. Tellefsen hadde tidligere vært skipper på skipet.

Historie
--------

* 1838: Bygget i Søderhamn
* 1848: Kjøpt av reder Wilhelm Foss i Arendal
* 1887: Kjøpt av skipper Fredrik Tellefsen fra Tromøy
* 1887: Havari utenfor Holmsund i Sverige. Båten gikk på grunn og ble vraket

Havari
------

På Tellefsens første tur som både skipper og reder kom «Søderhamn» ut for et fælt uvær i Bottenviken. Skipet grunnstøtte flere ganger og gikk til slutt på grunn. Skipet ble vraket.

Arkiv
-----

Arkivmateriale etter barken «Søderhamn» finnes på befinner seg ved KUBEN i Arendal. Arkivmaterialet er fordelt på to arkiver etter siste eier Fredrik Tellefsen og inneholder blant annet skipsjournal, skipsregnskap, korrespondanse, telegrammer, utdrag av sjøforklaring og bilag.

Referanser
----------

1. ↑  Seilskipregisteret til Norsk Maritimt museum, besøkt 20.05.2015 Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
2. ↑  Søderhamns siste seilas, *Avtrykk.no*, 20.05.2015

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter «Søderhamn» på Arkivportalen
**Nylig avdød:** Artikkelen handler om en person som døde nylig. Slike biografier kan bli hyppig endret og oppdatert. Les som vanlig Wikipedia med kritisk sans.

**Johan Thorud** (født 12. desember 1944, død 25. desember 2023) var en norsk journalist og kringkastingsmedarbeider i NRK.

Han ble ansatt som medarbeider i NRKs utenriksredaksjon i NRK-Radio i 1978. I NRK var han Midtøsten-korrespondent, redaksjonssekretær i *Dagsnytt*-redaksjonen, utenriksredaktør og sjef for *Dagsnytt*. I tiden før han gikk av med pensjon i 2007, arbeidet han i kringkastingssjefens stab.

Thorud var blant annet engasjert i arbeidet med å innføre digital teknologi i nyhetsredaksjonene i NRK.

Thorud startet sin journalistiske karriere i *Arbeiderbladet* i 1968. Han var engasjert i utviklingen i Afrika og i kampen mot apartheid og gjennomførte også lengre reportasjereiser med frigjøringsbevegelsen i Guinea-Bissau og Mosambik og utga blant annet boken *Geriljasamfunnet*.

Bibliografi
-----------

* *Geriljasamfunnet. Guinea Bissaus frihetskamp mot Portugal* Tiden (1972).

Referanser
----------

1. ↑   «NRK-veteranen Johan Thorud er død»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Tidligere NRK-journalist Johan Thorud er død - Journalisten, 29. des. 2023
3. ↑  Olav A. Nyhus: *Johan Thorud var uredd og sunt kritisk'* - Minneord i Aftenposten 12. jan. 2024
4. ↑  75 års omtale i Aftenposten 12. des. 2019

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Odd Karsten Tveit** | **NRKs korrespondent i Midtøsten**(1983–1986) | Etterfølger:**Torgeir Kvalvaag** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
Kart over Sangpo-floden.
Sangpo.
Sediment i Sangpo.
Sangpo på sin vei gjennom Tibet, med toppene Namche Barwa og Gyala Peri.
**Yarlung Tsangpo**, **Sangpo** eller **Tsangpo**, er en elv som har sitt utspring sør i Tibetdalen, i Tibet i Kina.

Den passerer så delstaten Arunachal Pradesh i India, der den er kjent som *Dihang*.

Nedstrøms Arunachal Pradesh blir floden bredere og kalles fra dette punkt Brahmaputra, som etterhvert munner ut i Bengalbukten. Ettersom floden passerer flere landegrenser, har den flere navn, på forskjellige språk.

Siden 2009 bygger Kina ut Zangmu-demningen på elva – et prosjekt som har skapt strid med nabolandet India.[]

Fotnoter
--------

**Type nummerering**
1. ↑  tibetansk: ཡར་ཀླུངས་གཙང་པོ་, wylie: *yar kLungs gTsang po*; kinesisk: 雅鲁藏布江, pinyin: *Yǎlǔ Zàngbù Jiāng*

Referanser
----------

1. ↑  «*Yarlung Zangbo River in China*». *Atmospheric Data Science Center*. Arkivert fra originalen 24. mars 2012. Besøkt 27. juni 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yarlung Tsangpo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Hamsa hånden, kalles *Fatimas hånd* blant muslimer og *Miriams hånd* blant jøder
**Hamsa** (arabisk: خمسة‎ (**khamsa**), hebraisk: חַמְסָה (ḥamsā)) er et symbol med en håndflate med fem fingre, og ofte er et øye plassert i midten av håndflaten. Symbolet er kjent siden Mesopotamia som et symbol på gudinnen Ishtar, den assyriske og babylonske gudinnen for fruktbarhet, krig og kjærlighet, og den tilsvarende sumeriske gudinnen Inanna. I senere tid er hamsa først og fremst et symbol på guddommelig beskyttelse mot ondskap, Det onde øye, men anses også for å bringe lykke innen både Islam og jødedommen. 

Hamsa er et arabisk ord som betyr tallet fem og refererer til antall fingre på hånden. I Nord-Afrika og Midtøsten er amuletter av symbolet populære, både som smykker og veggdekorasjoner. Innen islam har symbolet med håndflaten gjerne to symmetrisk stilte tomler, med tre fingre i midten fått navnet **Fatimas hånd**. Den er navngitt etter Fatima az-Zahra, profeten Muhammeds femte og yngste datter, kalt az-Zahrāʾ, «den skinnende». De fem fingrene kan også vise til de fem søylene innen islam.

Innen jødedommen kalles symbolet **Mirjams hånd**. Mirjam er der den eldre søsteren av Moses og Aron. De fem fingrene symboliserer der blant annet de fem Mosebøkene i Toraen.

Referanser
----------

1. ↑  Bernasek et al. 2008, p. 12.
2. ↑  Sonbol, 2005, pp. 355–359.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Annanias Batalden** (født 25. august 1893 på Batalden i Flora kommune, død 12. juni 1973) var en foregangsmann for bedring av de handikappedes livskår på Vestlandet. For sitt arbeid mottok han Kongens fortjenstmedalje i gull.

Han var født og oppvokst på øya Batalden utenfor Florø. Han ble født med cerebral parese, og hadde endel problemer i oppveksten på grunn av det; blant annet ble han nektet skolegang fordi de lokale myndighetene trodde at han var mentalt tilbakestående. Da han var tenåring oppdaget soknepresten at han var en begavet gutt, og anbefalte ham til spesialskolen «Arbeidsskole for Vanføre» i Oslo (nå Sophies Minde). Annanias Batalden begynte ved Sophies Minde i 1909. Ved skolen lærte han blant annet å bruke føttene til veving, maling og snekkeroppgaver, siden hendene ikke kunne benyttes på grunn av cerebral paresen. 

I 1933 etablerte Batalden Sunnfjord Vanførelag. Han reiste rundt i fylket, ofte i en pedaldrevet vogn som han kjørte selv, for å informere og rekruttere medlemmer. Han satt som leder for Sunnfjord Vanførelag i 29 år, og bidro til at nærmere 50 lokallag og støttelag for vanføresaken ble etablert på Vestlandet. Han var også reisesekretær i Vestlandske Vanførelag. 

Han stod dessuten bak hjemmet «Vestbris» for handikappede på Havreneset i Florø. En større del av hans egen eiendom ble donert til formålet. Institusjonen var i bruk til den ble lagt ned i 1984.

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Annanias Batalden, (25.august 1893).», besøkt 14. oktober 2023[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Brende, Ole Røyseth (1983). *Kvardagsheltar i vanførearbeidet*. Sosiologisk forlag. s. 29–71.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Fletting:** Det er foreslått at denne siden blir flettet med *Oslofjordmuseet*.
Vollen kystkultursenter i 2018  Foto: Tore Sætre 
**Vollen Kystkultursenter** er et museum som ligger i Vollen i Asker langs Kystkulturstien. Senteret er en filial av Asker museum.

Museet består av hovedbygning og sidebygning til den såkalte Selvik-villaen fra 1881, som ble restaurert i 1994. Villaen ble bygget i sveitserstil som landsted for familien Øhlckers.

Tema for utstillingen er båtbygging, jaktfart, handel, fiske, is-skjæring, hagebruk og feriegjester, som viser Vollens historie med hovedvekt på perioden 1870–1950. Utstillingen vil utvides med Oslofjorden trebåtsamling:

* BB11, 1963
* 12 1/2 m² hekkbåt, 1951
* Optimistjolle, 1960-70
* Andunge, 1959
* 13 m² kutter, 1945
* Oslojolle, 1960
* Drake, 1938
* Kragerøterne, 1969
* Killing, 1959
* 19 1/2 m² spissgatter, 1946
* Grimstadjolle, 1949
* Færdersnekke, 1942
* Kombijolle
* Motorsnekke, åpen, før 1920
* Plattgattet hyttebåt, 1928
* Sjalupp, ant. 1900
* Kutterjolle, 1926
* Pram, 1945
* Holmsbupram
* Rosjekte
* Kajakk, 1920

Kyststien i Asker går bl.a. fra Vollen Kystkultursenter til Strandsitter-huset, som er det eldste huset på Konglungen.

Se også
-------

* Museum
* Klinkbygde båter

Eksterne lenker
---------------

Oslofjordmuseets nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |