recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Timothy Antoine** er en grenadisk økonom, som siden februar 2016 har vært sentralbanksjef i Den østkaribiske sentralbanken (ECCB), som er sentralbank for åtte østkaribiske stater. 

Han er gift og har to barn.

Utdanning og yrkeskarriere
--------------------------

Antoine har en Master of Science-grad i sosialpolitikk og planlegging i utviklingsland fra London School of Economics, og en Bachelor of science-grad i samfunnsøkonomi fra University of the West Indies. 

Han begynte å jobbe i finansdepartementet på Grenada i 1993, der han jobbet med planlegging. Han ble forfremmet til seniorøkonom, og senere *permanent secretary* fra 1999 til 2005 og 2008 til 2016. Fra november 2005 til november 2007 var han rådgiver for direktøren for Canada, Irland og Karibia i Verdensbanken, og bodde da i Washington. Han har også jobbet for ECCB før han ble sentralbanksjef - han var direktør for Grenada i sentralbankens styre fra 2002 til 2005 og fra 2008 til 2016. 

Den 1. februar 2016 overtok han som sentralbanksjef etter at Kenneth Dwight Venner gikk av sent i 2015, etter 26 år i denne stillingen.

Referanser
----------

1. ↑  Caribbian News Now - *St Kitts-Nevis PM thanks retiring ECCB governor for contribution to OECS development* Arkivert 13. mai 2016 hos Wayback Machine. besøkt 27. april 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Presentasjon hos ECCB Arkivert 14. mars 2016 hos Wayback Machine.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Kenneth Dwight Venner** | **Sentralbanksjef for Den østkaribiske sentralbanken**(2016–-) | Etterfølger:***Sittende*** |
Kart over Etiopia hvor Ogaden er markert med mørkere rødt
Ogadens flagg
**Ogaden**, også kalt **Somali Region**, er et omstridt område i det østlige Etiopia med grenser mot Somalia som utgjør store deler av Afrikas horn. Området tilsvarer omtrent den etiopiske regionen Somali. Området er befolket av nomader av somalisk opprinnelse. Området ble invadert i 1977 av somaliske tropper som erobret rundt 90% av området, men ble drevet tilbake året etter av etiopiske tropper assistert av Sovjetunionen, også med militære styrker.

Området ble kolonisert av Storbritannia som et protektorat fra siste halvdel av 1800-tallet til det ble annektert av Etiopia i mellomkrigstiden. Grensen til Britisk Somaliland ble trukket opp gjennom en traktat i juni 1897.

Ifølge historikeren Bahru Zewde søkte britene å skille ut Ogaden fra Etiopia etter at de hadde erobret Italiensk Øst-Afrika, og slik kunne legge det til Britisk Somaliland og Italiensk Somaliland." Etiopia prøvde å få tilbake området og Eritrea etter krigen i 1945, men det lyktes ikke før i 1948. Britene beholdt et lite området i nordøst, kalt Haud og en korridor kalt «Reserved Area» som strakk seg fra Haud til Fransk Somaliland (dagens Djibouti). Britene leverte ikke tilbake disse områdene før i 1954.

Det har siden slutten av 1980-tallet vært gerilja-aktivitet mot de etiopiske myndighetene, under ledelse av Ogadens nasjonale frigjøringsfront (Ogaden National Liberation Front – ONLF).

Eksterne lenker
---------------

* Nettstedet Ogaden Online (arkivert)

Noter
-----

1. ↑  Bahru Zewde, *A History of Modern Ethiopia* (London: James Currey, 1991), side 113.
2. ↑  Bahru Zewde, side 180.
3. ↑  Bahru Zewde, side 181.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Synnøve Inga Liaaen Jensen** (født 1. mars 1932 i Ålesund, død 22. april 2022 i Trondheim) var en norsk kjemiker og professor emeritus ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim. 

I 1955 fullførte Jensen utdanning som sivilingeniør ved Norges tekniske høgskole (NTH). Hun avla i 1963, som den første kvinne i Norge, dr.techn.-graden. Hun ble i 1970 utnevnt til professor i organisk kjemi ved NTH og var institusjonens første kvinnelige professor. Jensens fagfelt var organisk kjemi. Hun arbeidet særlig innen naturstoffkjemi og forsket på fargestoffet karotenoider.

Jensen mottok en rekke æresbevisninger for sitt arbeid. Hun ble i 1982 innvalgt som medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi. I 1988 fulgte medlemskap i Norges Tekniske Vitenskapsakademi. Jensen ble i 1986 utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Zürich. I 1994 ble hun tildelt Guldberg-Waage-medaljen av Norsk Kjemisk Selskap «for sine systematiske og banebrytende arbeider omkring biosyntese, isolasjon og strukturbestemmelse av karotenoider. Gjennom omfattende spektroskopiske undersøkelser og ved hjelp av partial- og totalsynteser har hun bestemt strukturen av et stort antall slike forbindelser».

Hun ble i 2008 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden «for hennes innsats som forsker og rollemodell.»

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Adresseavisen[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  N.N. (28. april 2022). «Dødsannonse». *Adresseavisen*: 45.
4. ↑  «Jubilanter», *Aftenposten*, 1. mars 1997, s. 13.
5. ↑  «To professorer ved NTH hedret», *Aftenposten*, 19. april 1994, s. 10.
6. ↑  Tildelinger - Synnøve Liaaen Jensen - kongehuset.no

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Synnøve Liaaen Jensen i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Synnøve Liaaen Jensen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* Synnøve Liaaen Jensens DVD-intervju finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Wikistrinda **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
Foto: Jialiang Gao 
**Shibam** (arabisk: شبام) er en by i Jemen. Den er ofte kjent under navnet **Shibam Hadhramaut**. Byen har cirka 7 000 innbyggere, og ble grunnlagt så tidlig som i det 3. århundre. Det var hovedstaden i kongedømmet Hadhramaut.

Bygninger i Shibam med tradisjonelle vinduer og dører. Foto: Jialiang Gao 
 Foto: Jacques Taberlet 
Shibam er berømt for sin spesielle arkitektur, som førte den opp på UNESCOs verdensarvliste i 1982. Alle husene er lagd av leire, og cirka 500 er mellom fem og elleve etasjer høye – noen opp til 30 meter høye. Husene stammer helt tilbake til 1600-tallet. Byen er blitt kalt både «ørkenens Manhattan» og «verdens første skyskraperby». Den er et av de eldste og beste eksemplene på gammel byplanlegging. Shibam ble i 2015 oppført på listen over truede verdensarvsteder.

15. mars 2009 ble fire sørkoreanske turister og en jemenittisk guide drept i et selvmordsangrep i byen.

Referanser
----------

1. ↑  Helfritz, Hans (April 1937), «Land without shade», *Journal of the Royal Central Asian Society* **24** (2): 201–16
2. ↑  Shipman, J. G. T. (June 1984), «The Hadhramaut», *Asian Affairs* **15** (2): 154–62, DOI:10.1080/03068378408730145
3. ↑  List of World Heritage in Danger, UNESCO.
4. ↑  Fresh attack on Koreans in Yemen – BBC News 18. mars 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Shibam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Shibamonline.net
* Shibam hos archnet.org
* Verdensarvside
* Travel Adventures Arkivert 23. mars 2010 hos Wayback Machine.
* Shibam Urban Development Project

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
«Traktaten i Berlin» har flere betydninger.
Sørøst-Europa etter kongressen i Berlin
**Traktaten i Berlin** i 1878 var den endelige avtalen fra kongressen i Berlin (13. juni-13. juli 1878), holdt på initiativ fra Otto von Bismarck, hvor stormaktene Tyskland, Østerrike-Ungarn, Storbritannia, Frankrike, Italia, Russland og Det osmanske riket reviderte traktaten fra San Stefano, signert 3. mars samme år.

Avtalen anerkjente uavhengigheten til fyrstedømmene Romania, Serbia og Montenegro. Det nordlige Bulgaria ble et autonomt fyrstedømme under formell osmansk overhøyhet, mens søndre del, Øst-Rumelia, forble en osmansk provins med mer begrenset autonomi, som et mottrekk mot russiske planer for et «stor-Bulgaria». Den osmanske provinsen Bosnia-Hercegovina og det tidligere Novi Pazar-*Sandsjak* (militærdistrikt) ble plassert under østerriksk-ungarsk okkupasjon, selv om begge områder formelt forble deler av Det osmanske riket.

De tre nye uavhengige statene erklærte seg deretter som kongeriker (Romania i 1881, Serbia i 1882 og Montenegro i 1910), mens Bulgaria krevet full uavhengighet i 1908 etter å ha blitt forent med Øst-Rumelia i 1885. Østerrike-Ungarn annekterte Bosnia-Hercegovina (som kondominium) i 1908, noe som førte til en stor europeisk krise.

Litteratur
----------

* Anderson, M.S. *The Eastern Question, 1774–1923: A Study in International Relations* (1966) online Arkivert 19. juni 2020 hos Wayback Machine.
* Goldfrank, David M. (2003). «Berlin, Congress of». I Millar, James R. *Encyclopedia of Russian History*. Macmillan Reference USA. ISBN 978-0028656939.
* Langer, William L. *European Alliances and Alignments: 1871-1890* (1950) pp 151–70. Online
* Millman, Richard (1979). *Britain and the Eastern question, 1875–1878*. Clarendon Press. ISBN 978-0-19-822379-5.
* Medlicott, W. N. (1963). *The Congress of Berlin and After: A Diplomatic History of the Near East Settlement, 1878–1880* (Second utg.). London: Frank Cass. , Focus on the aftermath.
* Munro, Henry F. *The Berlin congress* (1918) online free, 41pp of text, 600 pp of documents
* Stavrianos, Leften Stavros. *The Balkans since 1453* (1958).
* Taylor, A. J. P. (1954). *The struggle for mastery in Europe: 1848–1918*. Oxford University Press.
* *War and Diplomacy: The Russo-Turkish War of 1877–1878 and the Treaty of Berlin*. University of Utah Press. 2012. ISBN 978-1-60781-150-3.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NDL
 |
**Fjerninfrarødt** (**FIR**) er et område i det infrarøde spekteret av elektromagnetisk stråling. Fjerninfrarødt er ofte definert som all stråling med en bølgelengde på 15 mikrometer (µm) til 1 mm (tilsvarende et område på ca. 20 THz til 200 GHz), noe som plasserer fjerninfrarødt innenfor CIEs IR-B og IR-C-band. Ulike kilder bruker ulike grenser for det fjerninfrarøde spekteret; for eksempel definerer astronomer noen ganger fjerninfrarødt som bølgelengder mellom 25 µm og 350 µm.

Synlig lys inkluderer stråling med bølgelengder mellom 400 nm og 700 nm, noe som betyr at fjerninfrarøde fotoner har mindre energi enn fotoner i synlig lys.

Referanser
----------

1. ↑  Byrnes, James (2009). *Unexploded Ordnance Detection and Mitigation*. Springer. s. 21–22. ISBN 978-1-4020-9252-7.
2. ↑  «Near, Mid and Far-Infrared». Caltech Infrared Processing and Analysis Center. Arkivert fra originalen 30. desember 2006. Besøkt 28. januar 2013.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 30. desember 2006. Besøkt 25. juli 2013.
3. ↑  Gregory Hallock Smith (2006), *Camera lenses: from box camera to digital*, SPIE Press, s. 4, ISBN 978-0-8194-6093-6,
*Ordet «økosone» brukes også om det beslektede begrepet økoregion.*
Klodens åtte økosoner:
██ - den nearktiske sone

██ - den palearktiske sone

██ - den afrotropiske sone

██ - den indomalayiske sone

██ - den oseaniske sone (vises ikke)

██ - den australasiske sone

██ - den antarktiske sone (vises ikke)

██ - den neotropiske sone

**Økosone** er en faunistisk inndeling av biosfæren som er klart avgrenset og stort sett følger kontinentenes naturlige grenser, i en **biogeografisk regionsinndeling**. Andre beskrivelser på økosone er **faunaregion** og **zoogeografisk region**.

Konseptet ble foreslått av Miklos Udvardy i 1975 i et miljøvernperspektiv. Inndelingen ble modifisert av WWF i 2000. De underinndelte økosonene i mer enn 800 økoregioner, i et system kalt Global 200. Økosoneinndelingen er også blitt anvendt av UNESCO ved utarbeidelse av verdensarvlisten. Sonene blir dessuten ofte referert til når nye arter av dyr blir vitenskapelig beskrevet.

Terrestriske økosoner
---------------------

Økosonene under er i rekkefølge i henhold til Udvardy (1975).

1. Nearktiske sone 22,9 mil. km² (omfatter det meste av Nord-Amerika)
2. den palearktiske sone 54,1 mil. km² (omfatter Eurasia og Nord-Afrika)
3. Afrotropiske sone 22,1 mil. km² (omfatter subsaharisk Afrika)
4. Indomalayiske sone 7,5 mil. km² (omfatter det indiske subkontinent og Sørøst-Asia)
5. Oseaniske sone 1,0 mil. km² (omfatter Polynesia, Fiji og Mikronesia)
6. Australasiske sone 7,7 mil. km² (omfatter Australia, New Zealand og Ny-Guinea med nærliggende øyer. Den nordlige avgrensningen er kjent som Wallacelinjen)
7. Antarktiske sone 0,3 mil. km² (omfatter Antarktis)
8. Neotropiske sone 19,0 mil. km² (omfatter Sør-Amerika og Karibien)

Det skal nevnes, at den palearktiske- og nearktiske sonen samlet sett utgjør den holarktiske sone.

En annen inndeling teller ti økosoner og deler dem inn slik: Neoarktis (N-Amerika), Neotropis (Syd-Amerika), Panama (Mellom-Amerika), Afrotropis (Mellom- og Syd-Afrika), Paleoarktis (Skandinavia, Europa, Russland), Arktis og Antarktis, Australia, Oseania og Madagaskar, Sahara-Arabisk (N-Afrika, Den arabiske halvøy og Midtøsten), Orienten (India og SØ-Asia), og Sino-Japan (deler av Kina og Japan).

Se også
-------

* Biogeografi
* Biom
* Økologi
* Wallacelinjen
* Köppens klimaklassifisering

Referanser
----------

1. 1 2  Udvardy, M. D. F. (1975). A classification of the biogeographical provinces of the world Arkivert 11. august 2011 hos Wayback Machine.. IUCN Occasional Paper no. 18. Morges, Switzerland: IUCN.
2. ↑  Institutt for biovitenskap (2011). Biom. Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet, Universitetet i Oslo. Besøkt 2017-04-08

Litteratur
----------

* Heinrich, Dieter; Hergt, Manfred (1992): *Munksgaards atlas – økologi*. København: Munksgaard. ISBN 87-16-10775-6.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Biogeographic realms – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Biogeographic realms – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Seiling |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
|  Paralympiske leker |
| Bronse | London 2012 | Seiling – Sonar |

**Per Eugen Kristiansen** (født 8. april 1969) er en norsk seiler fra Bekkestua som vant bronsemedalje i Paralympiske sommerleker 2012 i klassen Sonar sammen med Marie Solberg og Aleksander Wang-Hansen. Han har drevet med seiling fra han var 7 år gammel. I 1994 ble han skadet i en klatreulykke og har siden vært avhengig av rullestol. Ni måneder senere var han aktiv som seiler igjen. I 1998 ble det avertert etter en handikappet seiler til å være med i konkurranser, og fra da av har han vært en aktiv regattaseiler. I januar 2012 vant han VM i seiling i Florida.

I 1993 ble Kristiansen cand.scient. i organisk kjemi ved Universitetet i Oslo. 22. oktober 1999 tok han doktorgraden og fra 2000 til 2002 hadde han postdoktorstilling ved Washington State University. Fra 2002 til 2005 hadde han tilsvarende stilling ved Universitetet i Oslo, hvor han nå er senioringeniør ved Seksjon for biokjemi og molekylærbiologi ved Institutt for biovitenskap.

Referanser
----------

1. ↑  Per Eugen Kristiansen hos london2012.com
2. ↑  Sport and wildlife interests på hjemmeside hos uio
3. ↑  *VM-gull til den norske Sonaren*. Artikkel hos kappseiling.no Arkivert 27. februar 2012 hos Wayback Machine.
4. ↑  Per Eugen Kristiansen, senioringeniør, Universitetet i Oslo
5. ↑  Hjemmeside hos uio

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside hos Institutt for molekylær biovitenskap
* Bilde av mannskapet i bronsebåten hos eurosport.yahoo.com
Foto av anlegget i 1947.
Utsikt mot Dneproges, 2005
**DniproHES**, eller **DneproGES** (ukrainsk: Дніпровська ГідроЕлектроСтанція / Dniprovska HidroElektroStanzija, DneproGES, også kjent som *DnjeproGES I-II*), er et vannkraftverk i Ukraina. Det er et av Europas største, og var verdensdelens kraftigste vannkraftverk da det ble opprettet i 1932. Demningen ligger ved elven Dnipro i byen Zaporizjzja, og får vann fra Dniproreservoaret. Det får også noe vann fra Krementsjukreservoaret lengre oppe i elven. Installert effekt er 1 569 MW.

Vannkraftverket ble bygget i forbindelse med den sovjetiske GOELRO-planen på 1920-tallet. Dette var en periode der Sovjetunionen gjennomgikk en hurtig industrialisering, og Dneproges ble bygget med det formål å levere strøm til aluminiums- og stålverk i nærheten. Dneproges ble derfor svært viktig i utviklingen av industribyer som Zaporizjzja og Dnipro.

Dneproges ble påbegynt i 1927 og var klart til bruk i oktober 1932. Den hadde da 560 MW effekt fordelt på ti turbiner. Under andre verdenskrig ble kraftverket forsøkt sprengt både av sovjetrusserne og tyskerne, og etterhvert totalt ødelagt. Produksjonen kunne ikke gjenopptas før i 1950. Kraftverket ble videre utvidet i perioden 1969-80, med installasjon av dagens hovedkapasitet i 1972: 9 turbiner à 72 MW, og 6 turbiner à 105 MW.

Dammen er i dag over 800 meter lang og 61 meter høy, og produserer 3,6 TWh (milliarder kilowattimer) årlig. Da den ble bygget økte den Dnipros vannstand med 37 meter, og gjorde hele elven seilbar. Prosjektet ble i sovjettiden brukt som propagandaeksempel på hvilke fremskritt sovjetmakten brakte med seg. Etter Sovjetunionens fall ble anlegget privatisert.

Referanser
----------

1. ↑   www.uhp.kharkov.ua[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Ukrainian Activists Draw Attention To Little-Known WWII Tragedy 23. august 2013, *www.rferl.org*, lest 4. mars 2022
3. ↑  «Damn Dams – For Ukrainians, Devastation Caused by Destruction of Dams Should Be No Surprise». *Get the Latest Ukraine News Today - KyivPost* **(engelsk)**. Besøkt 7. juni 2023.
4. ↑  Plokhy, Serhii (30. mai 2017). *The Gates of Europe: A History of Ukraine* **(engelsk)**. Basic Books. s. 292-293. ISBN 978-0-465-09346-5.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dnieper Hydroelectric Station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Dneproges, oversiktsartikkel – *The Free Dictionary*.
* Dnieper Hydroelectric Station – *Encyclopedia of Ukraine*
* Hydroelectric power stations in Ukraine – *Industcards*.
* Informasjon ved 85-årsdagen for GOERLO
* Offisiell hjemmeside for Ukrhydroenergy
* Dniprohes - *The Columbia Encyclopedia, 6th ed.*
* Eksplosjon av vannkraftstasjonen Dnieper

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** LCCN **·** NLA **·** GeoNames
 |

| * v
* d
* r
Demninger i Dnipro |
| --- |
| Kyiv **·** Kaniv **·** Krementsjuk **·** Midt-Dnipro **·** DniproHES **·** Kakhovka | Ukrainas flagg |
**Environmental Health Trust** (**EHT**) er en tankesmie etablert i 2007.

EHF ledes av den amerikanske epidemiologen Devra Lee Davis som sammen med den franske forskeren David Servan-Schreiber grunnla tankesmien. Det uttalte formålet er å øke oppmerksomheten rundt det som hevdes å være helserisiko ved mobilstråling. Servan-Schreiber ble i 1992 diagnostisert med hjernekreft. Han ble operert flere ganger, men døde i 2011.

Organisasjonen er en av flere som har gått til søksmål mot Federal Communications Commission (FCC) i et forsøk på å tvinge gjennom en oppdatering av sikkerhetsvurderingene i forkant av masseutrulling av 5G. EHT har også forsøkt å stanse utbygging av mobilantenner.

Referanser
----------

1. ↑  About Environmental Health Trust (EHT) Environmental Health Trust
2. ↑  Our Mission Environmental Health Trust
3. ↑  «Federal appeals court hears case on FCC’s 5G safety standards». *wtop news*. 26. januar 2021.
4. ↑  «Fight over South Tahoe cell towers taken to federal court». *Tahoe Daily Tribune*. 29. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**«Ginny Come Lately»** er en amerikansk popballade, skrevet av Gary Geld og Peter Udell. 

En versjon med Brian Hyland ble utgitt på singlen ABC-Paramount 45-10294. Den var arrangert av Stan Applebaum.

Norske versjoner
----------------

Karl Ove og Fredrik Friis har skrevet norske tekster. Kai Overs versjon bærer tittelen «Kom tilbake». Friis' versjon heter «Leke med ilden».

### Innspillinger

| År | Sangtittel | Albumtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1968 | «Kom tilbake» |  | Michelles | Karl Ove | Single | Troll TR 253 |
| 1974 | «Leke med ilden» | *For aill' pængan* | Gluntan | Fredrik Friis | LP | Odeon 7E 062-39060 |

Listeplassering
---------------

Brian Hylands versjon kom på den britiske singlelisten 12. mai 1962 og lå der i femten uker med en femteplass som beste resultat og på den amerikanske Billboard Hot 100-listen med nummer 26 som beste resultat.

Referanser
----------

1. ↑  Discogs.com
2. ↑  Gluntan: *For aill' pængan* (Odeon 7E 062-39060, 1974)
3. ↑  Chart Stats - Brian Hyland - Ginny Come Lately
5-dagers løpende middelverdi av MJO. Merk hvordan den forplanter seg østover med tiden.
**Madden-Julian oscillasjonen** (**MJO**) er en nedbørsanomali på planetær skala som forplanter seg langs ekvatorområdet. 

MJO er karakterisert ved en østlig forplantning av store områder med både økt og begrenset tropisk nedbør. Hovedsakelig skjer dette over Indiahavet og Stillehavet. Det unormale nedbørsmønsteret merker man først over vestlige deler av Indiahavet, før det forplanter seg over det varme vannet i vestlige og sentrale områder av det tropiske Stillehavet. Mønsteret ser derimot ut til å forsvinne når det flytter seg over de kjøligere havmassene i det østlige Stillehavet, men dukker så opp igjen i tropiske områder av Atlanterhavet og tilbake til Indiahavet. En våt fase med forsterket konveksjon og økt nedbør er etterfulgt av en tørr fase der konveksjonen blir svekket. Hver syklus varer omtrnt 30–60 dager, og på grunn av det blir MJO også kalt for «30–60 dagersoscillasjonen», «30–60 dagersbølgen» eller «intraperiodisk oscillasjon».

Atmosfærisk mønster
-------------------

Man har særskilte strømmønstre i både høyere og lavere deler av troposfæren i sammenheng med MJO-mønsteret. Disse sirkulasjonene strekker seg rundt hele kloden og er ikke bare avgrenset til den østlige halvkule.

MJO varierer mye fra år til år, og man kan ha lange perioder med stor aktivitet etterfulgt av år med svake svingninger. Denne variasjonen er koblet opp til El Niño-syklusen (ENSO). I Stillehavet har man ofte kraftig MJO-aktivitet 6–12 måneder før El Niño er på sitt kraftigste, mens MJO-aktiviteten er liten under La Niña-årene. Langs resten av ekvator er det interne dynamiske forhold i atmosfæren som virker inn på den årlige variasjonen av MJO. 

MJO-effekten påvirker monsunen både i India og Nord-Amerika, men i mye mindre grad i Nord-Amerika.

Påirkning på tropiske sykloner
------------------------------

MJO-fasen kan være en svært viktig faktor for utviklingen av tropiske stormer i Nord-Stillehavet og Nord-Atlanteren. Fo eksempel gir stigende bevegelser i samspill med MJO dårlige vilkår for å få dannet tropiske stormer, mens synkende luftbevegelser gir gode vilkår. I USA blir MJO tett overvåket for at man skal kunne få et bilde av hvordan orkansesongen vil utvikle seg. 

Selv om tropiske sykloner oppstår i den varme sesongen (vanligvis mai–november) på den nordlige halvkule i både Stillehavet og Atlanterhavet, har man store variasjoner i aktiviteten hvert år. Det har blitt funnet spor av at MJO styrer denne aktiviteten (særlig for de kraftigste syklonene). Når MJO går østover vil også området som er best egnet for å utvikle tropiske sykloner flytte seg østover fra det vestlige til det østlige Stillehavet og til slutt Atlanterhavet. Selv om det er en klar sammenheng her, er det flere faktorer enn MJO som skal til for å få dannet tropiske sykloner. For eksempel må havoverflatetemperaturen være høy nok og det vertikale vindskjæret svakt. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Barnet**, også kjent som **High Barnet** eller **Chipping Barnet**, er et område i bydelen Barnet i London. Den regnes fortsatt som en markedsby, men har blitt innlemmet i London og regnes som en forstad. Chipping Barnet (som også er navnet på valgkretsen) henviser til tilstedeværelsen av marked, men stedet henvises ofte til kun Barnet. Markedet ble dannet på slutten av 1100-tallet. Dens byutvikling har oppstått via en bosetning med røtter tilbake samme tidsrom. Stedet ligger omkring 17 km nord-nordvest for Charing Cross, øst for Borehamwood, vest for Enfield, og sør for Potters Bar. Barnet er et av de byområdene i London som ligger høyest oppe og hvor byens sentrum har en høyde på 130 meter.

Historie
--------

Stedsnavnet Barnet er avledet fra en gammel bosetning, nedtegnet som *Barneto* ca. 1070, som *Barnet* i 1197, *La Barnette* i 1248, og har betydningen «land ryddet ved brenning», fra angelsaksiske *bærnet*, referering til ryddingen av dette en gang tette skogsområdet i gammel tid.

Stedet er kjent for slaget ved Barnet i 1471, der yorkistene ledet av Edvard IV drepte Richard Neville, 16. jarl av Warwick og hans bror John Neville, 1. marki av Montagu. 

Det er også kjent for et hestemarked som går tilbake til 1588, da Elizabeth I gav et charter til godsherren som tillot to markeder i året. På cockney-slang betyr *barnet* «hår», en referanse til hestehår.

Byen var et verdslig sogn i Hertfordshire, og i 1894 ble den et eget distrikt. Ved opprettelsen av Stor-London i 1965 ble den overført til distriktet Barnet.

Kommunikasjon
-------------

High Barnet undergrunnsstasjon betjener Northern-linjen.

Referanser
----------

1. ↑  «Elevation of High Barnet with altitude and height»[*død lenke*], *Elevation Map*
2. ↑  «Barnet» Arkivert 1. desember 2017 hos Wayback Machine. *Topographic Map*
3. ↑  «How The London Boroughs Got Their Names», *Londonist*
4. ↑  «Barnet Fair» Arkivert 22. november 2017 hos Wayback Machine. *Cockney Rhyming Slang*; «Barnet Fair» Arkivert 1. desember 2017 hos Wayback Machine. *The Dialect Dictionary*

Eksterne lenker
---------------

(en) Barnet Town – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* The Barnet Society
* Barnet, en guide til Old Hertfordshire

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Pyuthan** er et av de 75 administrative distriktene i Nepal.

Pyuthan-distriktet ligger *Rapti sone* i *Midtvestregionen*. Hovedstad er Pyuthan.

Pyuthan grenser mot Rolpa i øst, Baglung i nord, Gulmi i nordøst, Arghakhanchi i sørøst, og Dang i sør.

Distriktets areal er 1 309 km². Befolkninga var i 2001 212 484.

Distriktet inneholder 49 landsbyutviklingssoner og ingen bykommuner.

Nasjonalt er distriktet kjent for å være dominert av magar-nasjonaliteten, som snakker flere nær beslekta tibeto-burmesiske språk og blander tradisjonell religion med innslag fra hinduisme og buddhisme. Magarene står i motsetning til den herskende forma for hinduisme i Nepal, som bl.a. har undertrykt noen av deres religiøse seremonier. Kvinnene har også en på mange måter friere stilling enn i reinere hinduiske befolkninger. Kaste-systemet var historisk sett fremmed for magarene, og er i den grad de har det, innført gjennom hinduisk misjon.

Av befolkninga var i 2001 parbatiya 39,82 %, dalit 20,9 %.

Berekna levealder var 61,7 år. Barnedødelighet pr 1 000 fødte 64.8. Befolkning uten tilgang til reint vann 32,5 %. Antall leger i distriktet 5 (alle tall 2001.) 

Pyutan distrikt er kjent for tradisjonell produksjon av den tradisjonelle nepalske kniven kukri.

På 1950-tallet var kommunistlederen Mohan Bikram Singh partisekretær her. Han bygde opp en sterk organisasjon, og bidro til å legge grunnlag for en politisk tradisjon som har dominert denne delen av *Rapti sone* seinere. Dette fikk også stor betydning for nabodistriktet Rolpa, som under Nepals borgerkrig 1996-2006 blei kjent som hovedfestet til NKP(Maobadi).

Blant kjente nepalere fra Pyuthan er kommunisveteranen Mohan Bikram Singh (se ovafor).

Referanser
----------

1. ↑  «National Population and Housing Census 2011» (PDF). Central Bureau of Statistics. november 2012. Arkivert fra originalen (PDF) Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp).

Eksterne lenker
---------------

* Kart over Pyuthan-distriktet
* Kart med helseindikatorer (på engelsk)

| * v
* d
* r
Nepals distrikter |
| --- |
| 
* Achham
* Arghakhanchi
* Baglung
* Baitadi
* Bajhang
* Bajura
* Banke
* Bara
* Bardiya
* Bhaktapur
* Bhojpur
* Chitwan
* Dadeldhura
* Dailekh
* Dang
* Darchula
* Dhading
* Dhankuta
* Dhanusa
* Dolakha
* Dolpa
* Doti
* Gorkha
* Gulmi
* Humla
* Ilam
* Jajarkot
* Jhapa
* Jumla
* Kailali
* Kalikot
* Kanchanpur
* Kapilvastu
* Kaski
* Katmandu
* Kavrepalanchok
* Khotang
* Lalitpur
* Lamjung
* Mahottari
* Makwanpur
* Manang
* Morang
* Mugu
* Mustang
* Myagdi
* Nawalparasi
* Nuwakot
* Okhaldhunga
* Palpa
* Panchthar
* Parbat
* Parsa
* Pyuthan
* Ramechhap
* Rasuwa
* Rautahat
* Rolpa
* Rukum
* Rupandehi
* Salyan
* Sankhuwasabha
* Saptari
* Sarlahi
* Sindhuli
* Sindhulpalchok
* Siraha
* Solukumbu
* Sunsari
* Surkhet
* Syangja
* Tanahu
* Taplejung
* Terhathum
* Udayapur

 | Nepals flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**TCI Computer** var en virksomhet i Bergen som bygget og solgte PC-er til både bedrifts- og forbrukermarkedet. Selskapet ble etablert i 1987 under navnet MIPS AS. Selskapet gikk konkurs høsten 2010. Frem til konkursen var selskapet regnet som Nordens eldste PC-produsent.

TCI hadde en rekke avtaler med det offentlige og var et vanlig syn på universiteter og høyskoler i tillegg til flere kommuner .

Datamaskinene
-------------

I sin produksjon av personlige datamaskiner kjøpte TCI Computer primært inn deler fra kjente såkalte Original equipment manufacturers (OEM) i Taiwan. Hovedkortene ble primært kjøpt inn fra AOpen og Gigabyte. TCI-maskinene er kjent for sine karakteristiske kabinetter der de fleste er produsert av leverandøren MACASE. Maskinene ble som regel levert med anerkjente tastatur fra Keytronic.

#### TCI Office

Baby AT-kabinettet Diamond KS-330 som hadde sin storhetstid frem til ca. 1999.

Et utvalg av populære kabinetter fra TCI. Til venstre er Baby AT kabinettet Diamond KS-330 som var mest fremtrendende i perioden frem til 1995. Til høyre er Galaxy KA-580 som var selskapets mest populære ATX-kabinett.
#### TCi Professional System X

Datamaskiner og arbeidsstasjoner basert på Galaxy KA-580 ble solgt under produktnavnet TCI Pro, mens maskiner i budsjettsegmentet ble solgt i et mindre kabinett, Galaxy KS-J80, under produktnavnet TCI Micro. Førstnevnte var et meget populært kabinett og ble levert både hjemmemaskiner og proffsegmentet.

Forhandlernettverk
------------------

I tillegg til å selge datamaskiner direkte til bedrifter og forbrukere ble maskinen distribuert gjennom lokale forhandlernettverk. AGL Data A/S og Ring Telesenter A/S er eksempler på vestlandsbedrifter som solgte TCI-maskiner.

Referanser
----------

1. 1 2  Jørgenrud, Marius B. (8. desember 2009). «Norges eldste PC-produsent konkurs». *Digi.no* **(norsk)**. Besøkt 7. juni 2021.
2. ↑  Espeland, Stian Hæreid (7. desember 2009). «Totalkrasj for TCI Computer». *Bergensavisen* **(norsk)**. Besøkt 7. juni 2021.
3. ↑  «Referanseliste TCI». Arkivert fra originalen 29. april 1999. Besøkt 8. juni 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Bjarne Svare** (født i Vefsn 20. juli 1897, død i Eidsvoll 10. februar 1973) var en norsk skolemann og historiker.

Han var cand.philol. fra Universitetet i Oslo 1927 med mellomfag i tysk og norsk og hovedfag i historie. I 1940 ble han dr. philos. ved samme universitet.

Bjarne Svare skrev noen skolebøker til bruk i latinundervisningen i gymnaset, oversatte bøker fra latin til nynorsk og et utvalg av greske og latinske tekster. Han skrev bøker om Frederik Stang (doktoravhandling) og Thorstein Veblen og «Vefsnbygdene fram til 1830» i bind 1 (1974) av Vefsn bygdebok. Han skrev også mange tidsskriftsartikler.

Bjarne Svare ble ansatt som lektor ved Eidsvoll landsgymnas i 1928. 1. april 1942 ble han arrestert, og etter et opphold på Grini sendt til Kirkenes sammen med cirka 650 andre lærere fordi norske lærere hadde nektet å melde seg inn i lærerorganisasjonen Norges Lærersamband som var blitt opprettet av Nasjonal Samling i februar 1942. Lærerne ble satt til tvangsarbeid i Kirkenes. Flere av fangene holdt foredrag og underholdt medfangene for å stimulere tanker og følelser" og "styrke motet og muntre sinnet hos kameratene". Bjarne Svare holdt tre forelesninger om økonomiske kriser. Svare ble løslatt 21. november 1942. Lektor Svare ble avsatt av nazistiske myndigheter i 1942 og ble gjeninnsatt i stillingen i 1945. 1944–1945 vikarierte han ved Fagerborg skole i Oslo. I 1951–1952 var han Research fellow ved Harvard. Han vikarierte i historieprofessoratet ved Norges lærerhøgskole fra 1954 til 1956. ,Han var rektor for Eidsvoll landsgymnas 1959–67.

Bjarne Svare var en aktiv samfunnsdeltaker. Som student var han formann i Studentmållaget i Oslo høstsemesteret 1923. Seinere var han bl.a. medlem i Eidsvold herredstyre i tolv år og formannskapsmedlem i åtte år. Han representerte Arbeiderpartiet.

Referanser
----------

1. ↑  «Bjarne Svare - Døde 1951 - 2014 - Digitalarkivet». *www.digitalarkivet.no* **(norsk)**. Besøkt 7. februar 2022.
2. ↑  *Norges filologer og realister 2. utg*. s. 832.
3. ↑  «Dødsfall» (pressemelding). Aftenposten. 13. februar 1973.
4. 1 2 3 4  *Studentene fra 1919 : biografiske opplysninger samlet til 50-års jubileet 1969*. s. 165.
5. 1 2 3  *Studentene fra 1919 : biografiske opplysninger m.v. samlet til 30-års jubileet 1949*. s. 251.
6. ↑  Bredo Berntsen. «Thorstein Veblen – den glemte samfunnsforskeren» (PDF). Universitetet i Oslo. Besøkt 8. februar 2022.
7. ↑  «Vefsn bygdebok – lokalhistoriewiki.no». *lokalhistoriewiki.no*. Besøkt 9. februar 2022.
8. ↑  *Nordmenn i fangenskap 1940-1945 : alfabetisk register*.
9. ↑  *Kirkenesferda 1942,*. s. 230.
10. ↑  *"Akademi og seminar" : Norges lærerhøgskole 1922-1982*. s. 225.
11. ↑  *Studentmållaget 50 år : 1900 - 30. oktober - 1950 1952,*. s. 136.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Romsdalsdialekt** er dialekten i Romsdal eller det tidligere Romsdal fogderi, altså områdene omkring Molde, Romsdalsfjorden og Romsdalen (bygdene Vestnes, Sylte, Eid, Voll, Grytten, Hen, Veøy, Nesset, Eresfjord, Vistdal, Tresfjord, Bolsøy, Aukra, Fræna, Sandøy, Bud, Rauma). Dialekten er spesiell idet den er en overgangsdialekt mellom tre dialektområder, og har trekk både fra, trøndsk, vestnorsk og fra østnorsk.

Viktige trekk
-------------

Romsdalsdialekten har en av hovedegenskapene ved østnorsk, nemlig tykk l, men bare av *l*, ikke av *rð*. Dette skiller romsdalsk tydelig fra sunnmørsdialekt som er nærmest nabo i sør. Således *gar* for norrønt *garðr*. Samtidig har den en av hovedegenskapene ved vestnorsk, nemlig at den ikke er berørt av jamvektsloven i ord som ender på vokal. Således har den alltid endelsen *-e* i infinitiv av verb og i svake hunkjønnsord: *å gjære, å komme, jente*.

Romsdalsdialekten har det til felles med de nordligere norske dialektene at *nn* og *ll* tradisonelt uttales palatalt. Derimot gjelder dette ikke så ofte *nd*. Dialekten har i likhet med østnorsk konsonantforbindelser som *mn*, *ŋn*, *fs*, *ft*. Et østnorsk trekk er det også at utlydende *-r* i bøyningsendelser ikke blir til *Ə*, men bortfaller: som *bøk* for *bøker*, og at utlydende *-e* i trestavelsesformer av bestemt han- og hunkjønn er bortfalt: *hæstann*.

Som i vestlandsk er det stor bøyningsforskjell mellom sterke og svake substantiver. Bøyningen er stort sett lik den som finnes på Nordmøre og Sunnmøre.

Dativ kan brukes.

Det romsdalske ordet for *jeg* er det særmerkte *i*. Flertall første person er *me* (vi) unntatt i Molde by.

Romsdalsk er eneste vestlandsdialekt der det har skjedd en systematisk vokalforenkling (monoftongering) for eksempel heter det *kjøre* og ikke *køyre* som lenger sør, diftongene er bevart i slutten av ord som *øy*. På samme måte som i sunnmørsk ender sterke hunkjønnsord på a i bestemt form mens svake ender på -å.

Kilder
------

* *Illustreret norsk konversationsleksikon*, bind VI. Kristiania: Aschehoug, 1913. «Romsdals fogderi».

Referanser
----------

1. 1 2 3  Jahr, Ernst Håkon (red.) (1990). *Store dialektboka*. Novus. ISBN 8270991678.
**Ilısu-demningen** er en steinfyllingsdemning under bygging i Tyrkia. Den er anlagt på elven Tigris i det sørøstre Anatolia, 65 km nord for grensen til Syria. Byggingen startet 25. august 2006, og foregår etter planene fram til 2013. Reservoaret er på 313 km². Dammen har installert vannkrafteffekt får 1.200 MW, med en midlere produksjon på omkring 3.800 MWh årlig.

Hasankeyf risikerer å bli oversvømmet av den nye demningen.
Prosjektet er omstridt fordi det truer med å forstyrre vannbalansen mot sørøst og overflomme en rekke landsbyer – deriblant den gamle byen Hasankeyf. Utbyggingen gir også en oversvømming som førte til flytting av minst 55.000 personer, samt at økosystemet i elva blir truet eller ødelagt og middelalderbyen Hasankeyf oversvømmes.

Dette har delvis stoppet utbyggingsarbeidene inntil miljø- og kompensasjonskrav blir møtt. En britisk kampanje forsøker å stoppe byggingen.

Det er 3 demninger på Tigris i Tyrkia. I rekkefølge ovenfra er de: Dicledemningen (110 MW), Ilisudemningen (1.200 MW) og Cizredemningen (240 MW).

Se også
-------

* Liste over verdens største vannkraftverk

Referanser
----------

1. 1 2   Peter Bosshard, «Ilısu - a Test Case of International Policy Coherence», utgitt mars 1999, besøkt 13. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Hydroelectricity – New World Encyclopedia. Besøkt 23. juli 2010.
3. ↑  Black, Maggie og Jannet King: *The Atlas of Water*, Earthscan 2009, side 58-59.

Eksterne lenker
---------------

* GAP – prosjektets status i år 2000.
* Ilısu Dam Campaign Arkivert 25. oktober 2008 hos Wayback Machine. – kampanjens hjemmeside (UK)

  


| * v
* d
* r
Demninger i Tigris |
| --- |
|  Dicle **·** Ilisu **·** Cizre **·**  Mosul **·** Badush **·** Samarra **·** Kut |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Dorian van Rijsselberghe** (født 24. november 1988 i Den Burg) er en nederlandsk brettseiler. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok gull i RS:X-klassen. Fem år etter at Casper Bouman ble verdensmester, tok han gull under verdensmesterskapet i Perth i 2011. Rijsselberghe tok sin første nederlandske tittel da han var tretten, og han er, sammen med sin eldre bror Adriaan, en del av *Waddenteam*.

Han tok gull under Sommer-OL 2016.

Sommer-OL 2012
--------------

12. juli 2012 bekjentgjorde chef de mission for den nederlandske troppen, Maurits Hendriks, at Van Rijsselberghe skulle bære det nederlandske flagget under åpningsseremonien.

5. august 2012 tok han gullmedaljen selv om konkurransen ikke var avsluttet. Han hadde da scoret 22 poeng og konkurrentene kunne ikke ta ham igjen. Før den niende seilasen hadde ledet Van Rijsselberghe med 15 poeng på briten Nick Dempsey, og han økte forspranget med fire poeng. Dette gjorde at han bare trengte å starte i den siste seilasen for å sikre gullet. Han vant også medaljeseilasen.

Van Rijsselberghe ble i 2012 utnevnt til ridder av Oranje-Nassau-ordenen for sin olympiske innsats.

Referanser
----------

1. ↑   www.bbc.co.uk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Medal winners». london2012.com. Arkivert fra originalen 9. desember 2012. Besøkt 20. mars 2013.
3. ↑  «2016 Summer Olympics - Medal Tracker». espn.com. Besøkt 15. desember 2016.
4. ↑
5. ↑  Dorian van Rijsselberge wint goud zeilen.nl, bezocht 7-8-2012
6. ↑  «Van Rijsselberghe tot ridder benoemd» Arkivert 16. oktober 2012 hos Wayback Machine. *RTV N-H*, 14. august 2012.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* (en) Dorian van Rijsselberghe – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Dorian van Rijsselberghe – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Dorian van Rijsselberghe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Dorian van Rijsselberghe – World Sailing Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
*For politikeren fra Kvinnherad, se Synnøve Solbakken (politiker)*
***Synnøve Solbakken*** er en bondefortelling av Bjørnstjerne Bjørnson, utgitt i 1857. Den regnes som hans debut. Fortellingen ble først trykket i *Illustreret Folkeblad* og utgitt i bokform av Johan Dahl samme år.

Hovedpersonene er Torbjørn Granlien og Synnøve Solbakken. Torbjørn bor på Granlien, som ligger i skyggen, og Synnøve Solbakken bor på Solbakken, der det alltid er sol. I Granlislekten heter eldstesønnene Torbjørn og Sæmund, annenhver gang. Det går alltid bra med dem som heter Sæmund, og dårlig med dem som heter Torbjørn. Torbjørns far, Sæmund, prøver å stagge Torbjørns ville natur ved å være streng og sette Torbjørn i hardt fysisk arbeid. Boka handler om Torbjørns kamp for å få Synnøve Solbakken, hans reise fra skyggesiden til solsiden. Synnøve er også forelsket i Torbjørn, men hennes foreldre, først og fremst moren, syns ikke at Torbjørn er god nok for henne. Til slutt beviser Torbjørn at han har forandret seg ved å tilgi en mann som hadde knivstukket ham, så han nesten døde. Fortellingen slutter med at Torbjørn endelig står på Solbakken og ser over på Granlien.

Filmatiseringer
---------------

| Årstall | Tittel | Produksjonsland | Regissør |
| --- | --- | --- | --- |
| 1919 | Synnöve Solbakken | Sverige | John W. Brunius |
| 1934 | Synnöve Solbakken | Sverige | Tancred Ibsen |
| 1934 | Synnøve Solbakken | Norge | Tancred Ibsen |
| 1957 | Synnöve Solbakken | Sverige | Gunnar Hellström |
|

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | Synnøve Solbakken – originaltekst fra Wikikilden |

* Utgaven fra 1898 hos Nasjonalbiblioteket.
* Hege Høsøien: Synnøve Solbakken. Omtale i Nasjonalbibliotekets Bjørnson-bibliografi.

  


|  |
| --- |
| **Bjørnstjerne Bjørnsons** *Bondefortellinger* |
|  *Synnøve Solbakken* (1857) | *Arne* (1859) | *En glad gut* (1860) | *Faderen* (1860) | *Et farlig frieri* (1860)  | *Thrond* (1860)   |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Bagoas** var et persisk navn (*Bagoi*), en kortform av navnet Bagadata, «gitt av gud», ofte brukt for evnukker.

En evnukk, Bagoas, var en av Aleksander den stores favoritter.

Plutark, derimot, rapporterer et sint brev fra Aleksander til Dareios der han navngir Bagoas som en av personene som organiserte mordet på hans far, Filip II.

---

Den mest kjente av disse ble den konfidensielle ministeren til Artaxerxes III. Bagoas la Egypt inn under Det persiske riket igjen (antagelig 342 f.Kr.) med hjelp fra Rhodus, og administrete de øvre satrapiene og fikk på denne måten så mye makt at han var den reelle herren i kongedømmet Egypt.

Han ble svært rik ved å konfiskere hellige skrifter fra de egyptiske templene og gi dem tilbake mot store bestikkelser. 

I 338 f.Kr. drepte Bagoas kongen og alle hans sønner unntatt den yngste, Arses, som han satte på tronen. To år senere drepte han Arses og gjorde Dareios III til konge. Da Dareios forsøkte å bli uavhengig av den mektige visiren, forsøkte Bagoas å forgifte ham også, men Dareios ble advart og tvang ham til å drikke giften selv.

En senere fortelling om at Bagoas var egypter og drepte Artaxerxes III fordi han hadde drept den hellige Apis, er uten historisk grunnlag. Bagoas sitt hus i Susa, med rike skatter, ble gitt av Aleksander til Parmenion.

Eksterne lenker
---------------

* En mer detaljert biografi om Bagoas

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** ULAN
 |
**Bardsey Island** er en øy i grevskapet Gwynedd nord i Wales. På walsisk er øyas navn *Ynys Enlli*. Siden 1974 har øya tilhørt Aberdaron. Øya har den fjerde lengste kystlinjen av øyene i Wales.

Historie
--------

Ruinene av St. Marys kirke på øya
Bardsey Island er et godt sted for observering av havert
Øya har vært et viktig religiøst sted siden St. Cadfan bygde et kloster her i år 1516. I middelalderen var øya en sentral samlingsplass for pilegrimer og klosteret har hørt til ordenen Canons Regular. Klosteret ble ødelagt på ordre av Henrik VIII i 1537, men øya har fortsatt å spille en sentral rolle som pilegrimsmål helt fram til våre dager.

Ifølge lokale sagn skal øya skjule graven etter Kong Arthur. Noe som har inspirert til prisbelønnet kunst og litteratur.

Natur og geografi
-----------------

Bardsey Island er en øy som er kjent for sitt rike dyreliv og sitt særegne kuperte landskap. Det ble opprettet et fuglobservatorium på øya i 1953, mye grunnet det faktum at øya ligger midt i ruten for trekkfugler. Man finner flere viktige fuglearter på Bardsey, verdt å nevne er havlire og alpekråke. Det finnes og en rekke sjeldne planter på øya, som ikke er utryddet som følge av det moderne jordbruket. Øya er også et av de beste stedene i grevskapet Gwynedd hvis man skal se havert. Farvannet rundt øya trekker og til seg delfiner og niser.

Referanser
----------

1. ↑  Ordnance Survey : *Election Maps : Gwynedd* Hentet 2009-08-16
2. ↑  British Broadcasting Corporation: *Island of 20,000 Saints* Hentet 25. mars 2010
3. ↑  University College London Institute of Archaeology: *Bardsey Island* Hentet 25. mars 2010
4. 1 2  Bardsey Island Trust: *The Island : History* Arkivert 26. juli 2011 hos Wayback Machine. Hentet 25. mars 2010
5. ↑  British Broadcasting Corporation : 24. mai 2009 : *Singer-songwriter Wins Book Prize* Hentet25. mars 2010
6. ↑  British Broadcasting Corporation : *Wildlife Haven* Hentet 25. mars 2010
7. ↑  Countryside Council for Wales : *Core Management Plan Including Conservation Objectives for Clogwyni Pen Llŷn SAC* Hentet 25. mars 2010

Eksterne lenker
---------------

* Bardsey Island Trust
* Bilder av Bardsey Island

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Portal: Alternativ behandling

**Atle Johan Løvaas** (født 2. oktober 1947 i Bergen) er en norsk tidligere fysioterapeut med utdannelse fra Berlin i Tyskland i 1970-årene. Han har også tre år med utdannelse som klassisk akupunktør, og har også studert ved akademiet for tradisjonell kinesisk medisin i Kina. Han har også titulert seg som homøopat og er sterk motstander av vaksiner.

I 2004 mistet han sin autorisasjon som fysioterapeut. Dette etter at det i 2002 ble åpnet gransking av hans behandlingspraksis. Dette førte til at han i 2006 ble dømt for kvakksalveri. Saken ble anket til lagmannsretten, hvor Løvaas ble frikjent på samtlige punkter. I 2007 ble begge disse dommene opphevet av Høyesterett fordi det var begått en saksbehandlingsfeil.

Referanser
----------

1. ↑  - Ta C-vitaminer mot fugle-influensa Nettavisen
2. ↑  - Jeg kurerer ikke kreft Bergens Tidende
3. ↑  Dømt, men får fortsette Bergensavisen
4. ↑  Fullstendig frikjent Bergensavisen
5. ↑  Polititabbe avslørt Bergens Tidende