recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Can Tho-broen krysser Bassac. 
**Can Tho-broen** (vietnamesisk: *Cầu Cần Thơ*) er en skråkabelbro i den selvstendige kommunen Can Tho i regionen Mekongdeltaetsør i Vietnam. 

Broen krysser den store elven Bassac til provinsen Vinh Long. Broen har et spenn på 2750 meter, og er dermed den lengste skråkabelbroen i hele Sørøst-Asia. Broen er 26 meter bred og har en seilehøyde på 39 meter.

Konstruksjon
------------

Bilde fra kollapsen i 2007
Byggingen av broen startet 25. september 2004 da daværende statsminister Phan Văn Khải tok det første spadetaket. Opprinnelig skulle broen åpnet i 2008, men den 26. september 2007 kollapset en del av broen. Dette førte til forsinkelser i byggeprosjektet, i tillegg til 52 døde og 140 skadede. Broen ble offisielt åpnet den 24. april 2010.

Frem til broens åpning var det stor båttrafikk over Bassac for å binde trafikken på hver side av elven sammen. Etter åpningen av broens fire kjørefelt kunne den overta det meste av denne båttrafikken. Broen er en av mange broer som skal bygges i Vietnam frem til år 2020 som skal krysse Bassac.

Referanser
----------

1. 1 2  SE Asia’s longest cable-stayed bridge underway in Can Tho, VNS, hentet 31. august 2012
2. ↑  Can Tho bridge collapses, dozens of people die
**«Folsom Prison Blues»** er en amerikansk countrysang skrevet av Johnny Cash tidlig på 1950-tallet, og originalt spilt inn med hans band The Tennessee Three i 1956 for plateselskapet Sun Records. Sangen kombinerer elementer fra de tradisjonelle tog- og fengselssangene.

Cash ble inspirert til å skrive sangen etter at han så filmen *Innenfor murene i Folsom fengsel* (1951) mens han tjenestegjorde i Vest-Tyskland for det amerikanske luftforsvaret.

Den innsatte protagonisten hører lyden fra togfløyta utenfor cellen, og gjenforteller udåden sin (sangens mest berømte linje er uten tvil: «*I shot a man in Reno / just to watch him die*»). Deretter ser han for seg de de frie menneskene på toget, og drømmer om hva han ville gjort hvis han var fri. «*I know I had it coming / I know I can't be free,*» synger fangen. «*But those people keep a'moving / and that's what tortures me.*»

Sangen var med i Cash sine liveopptredener gjennom alle år. Høydepunktet var da han framførte den i Folsomfengselet 13. januar 1968 foran de innsatte. Hele fengselskonserten ble gitt ut under tittelen *At Folsom Prison*. Sangen går raskere live enn på studioalbumene, samtidig får man høre fangenes jubel etter noen av tekstlinjene.

Denne sangen, sammen med Cash sine alkohol- og pilleproblemer, banet vei for myten om at han hadde sittet i fengsel over en lengre periode.

Norsk tekst
-----------

En norsk versjon heter «Halden Fengsel Blues»: 

*Jeg hører toget komme, rett nedi svingen der* 
*Jeg husker ikke sist sola skinte her.* 
*Jeg er stuck i Halden fengsel, klokka gir meg bare sår.*
*Toget ruller videre, helt ned til Gøteborg*
Den har vært framført av Hans-Erik Dyvik Husby.

Referanser
----------

1. 1 2  Et fengslende møte

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Folsom Prison Blues* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur
**Fredrik Bjercke Punsvik** (født 21. februar 1989 i Bodø) er en norsk advokat og politiker (H).

Han vokste opp i Rygge i Østfold. Etter Malakoff videregående skole studerte han europastudier ved Universitetet i Oslo, så til mastergrad i rettsvitenskap ved Universitetet i Bergen. Ved siden av studiene var Punsvik ansatt i Høyre, NHO og Rud Pedersen. Punsvik har også vært styreleder i studentavisen *Studvest* i Bergen.

Punsvik var formann i Østfold Unge Høyre 2006–2008, medlem av Unge Høyres sentralstyre 2010–2014 og Unge Høyres 1. nestleder 2012–2014. Han var medlem av både Rygge kommunestyre og Østfold fylkesting 2007–2011.

I 2016 ble han advokatfullmektig i Kvale Advokatfirma i Oslo. I 2018 begynte han i Advokatfirmaet Selmer, hvor han fikk sin advokatbevilling i 2019. Han arbeider innen forretningsjuridiske emner.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Fredrik Bjercke Punsvik». LinkedIn. Besøkt 5. august 2017.
2. ↑  «Fredrik Bjercke Punsvik». Høyre. Besøkt 4. juli 2012. [*død lenke*]
3. ↑  «Fredrik Bjercke Punsvik / Faste advokater / Mennesker / Selmer». *Selmer*. Besøkt 14. september 2019.

Portal: Konservatisme
**Folsom State Prison** (FSP) er et fengsel i California. Det ble åpnet i 1880. Det ligger ca 30 km fra den kaliforniske hovedstaden Sacramento.

Det er et av 33 fengsler som drives av *California Department of Corrections and Rehabilitation (CDCR)*. I 2006 hadde det rundt 4000 straffanger og rundt 1000 ansatte.

Historie
--------

I 1858 gav Californias regjering byggetillatelse. Byggingen ved American River ble påbegynt i 1878. Fengselet åpnet 26. juli 1880 med 44 fanger overført fra nabofengselet San Quentin.

Folsom State Prison er etter San Quentin delstatens eldste. Under gullrushet i California ble det beryktet for sin harde behandling av fangene. Det var et av USAs første høysikkerhetsfengsler. Fra 13. desember 1895 til 3. desember 1937 ble 93 straffanger hengt her. Deretter ble henrettelser foretatt i San Quentin med gasskammer.

Det er senere blitt et fengsel med middels sikkerhetsnivå.

Den 27. juli 1903 flyktet 13 fanger med våpenmakt og drepte underveis en av vokterne. Under den påfølgende jakten på fangene ble to av dem, og to medlemmer av statsmilitsen, drept i skuddveksling. De resterende elleve ble fanget i løpet av en måned. To ble dømt for mord og henrettet, en tredje begikk selvmord.

Den 24. november 1927 begynte et todagers fangeopprør, som kostet to vakter og tre fanger livet, og måtte slås ned av milits. Fem av anførerne ble dømt til døden for mord, og ble henrettet i 1930.

Den 19. september 1937 forsøkte syv fanger å rømme, og da ble to vakter og to fanger drept. De øvrige fem ble dødsdømt og henrettet.

Johnny Cash spilte inn platen *At Folsom Prison* i fengselet sammen med sin tilkommende hustru June Carter den 13. januar 1968. Han har også skrevet en sang om fengselet, "Folsom Prison Blues".

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Folsom State Prison – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** ISNI **·** GeoNames
 |
**Fredrik Andersson Hed** (født 20. januar 1972, død 24. oktober 2021) var en svensk profesjonell golfspiller på Europatouren.

Andersson Hed ble født Andersson, men tok sin kones etternavn Hed i tillegg da de giftet seg i 2004. Han ble profesjonell i 1992. Han har hatt problemer med å beholde spilleretten på Europatouren, og har derfor også spilt mye på Challenge Tour, der han har to seire. Hans første seier på Europatouren kom i 2010, da han også endte på 22.-plass på tourens pengeliste, hans beste plassering så langt i karrieren.

Meritter
--------

### Seire på Europatouren

* 2010 BMW Italian Open

### Seire på Challenge Tour

* 1993 Toyota PGA Championship
* 2000 Le Touquet Challenge de France

Referanser
----------

1. ↑  «Fredrik Andersson Hed är död – blev 49 år». *www.aftonbladet.se* **(svensk)**. 24. oktober 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fredrik Andersson Hed – Europatouren Rediger på Wikidata

* (en) Fredrik Andersson Hed – Verdensrankingen Rediger på Wikidata

Portal: Golf
**Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek** er en institusjon eid av Landsorganisasjonen (LO) og Arbeiderpartiet (Ap). Her samles dokumentasjon knyttet til arbeiderbevegelsens historie, arbeidsforhold, sosialhistorie og den politiske venstresiden i Norge.

Initiativet til etableringen ble tatt i 1905 med et tilsvarende svensk arkiv som forbilde. I 1908 ble de første lokalene tatt i bruk i Folkets Hus i Oslo. Innlevering av materiale skjedde fra 1909, mens det først ble åpnet for publikum i 1910. I dag er Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek arbeiderbevegelsens eldste kulturinstitusjon og landets største, private arkivinstitusjon. Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek er landets største spesialbibliotek for arbeiderbevegelsens historie, har en fotosamling på 4,5 millioner fotografier[], en stor samling av plakater og landets største samling av arbeiderfaner. Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek har et utstrakt nasjonalt og internasjonalt nettverk innen arbeiderbevegelsens historie og utgir det vitenskapelige tidsskriftet *Arbeiderhistorie*. 

I arkivet finnes blant annet arkivene til venstresidens partier som Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti, Rødt, Arbeidernes Kommunistparti og Norges Kommunistiske Parti.

Hovedlokalene befinner seg i Oslo Kongressenter Folkets hus, ved Youngstorget i Oslo sentrum. Det finnes også regionale arkiver for arbeiderbevegelsen, men aktiviteten har variert noe over tid.

Per 2020 er daglig leder for arkivet Ole Martin Rønning.

Se også
-------

* Archiv der sozialen Demokratie

Litteratur
----------

* Knut Einar Eriksen, Solveig Halvorsen, Einar A. Terjesen. «Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek gjennom 100 år». I: *Arbeiderhistorie* 2008 s. 6-69

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek på Instagram Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur

| * v
* d
* r
Arbeiderpartiet |
| --- |
| Fylkesorganisasjoner | 
* Akershus
* Aust-Agder
* Buskerud
* Finnmark
* Hedmark
* Hordaland
* Innlandet
* Møre og Romsdal
* Nordland
* Oppland
* Oslo
* Rogaland
* Sogn og Fjordane
* Telemark
* Troms
* Trøndelag
* Vest-Agder
* Vestfold
* Østfold

 | Folketeaterbygningen i OsloFolketeaterbygningen i Oslo |
| Sideorganisasjoner | 
* Arbeidernes Opplysningsforbund
* Kvinnepolitisk styre
* Arbeidernes ungdomsfylking
* A-pressen
* Folkets Hus
* Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek

 |
| Historie | 
* Arbeidersamfunn
* Kråkerøy-talen
* Moskvatesene
* Splittelsene i Arbeiderpartiet 1918–1923
* Kriseforliket
* Massedrapene på Utøya
* 1. mai
* LO
* NKP
* Nord-Trøndelag Arbeiderparti

 |
| Kategori:Arbeiderpartiet |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** VIAF **·** LCCN **·** KulturNav
 |
**Fomoire** var i irsk mytologi en slekt av kjemper eller demoner som levde på Irland før andre folkeslag kom. De ble regnet som Noahs etterkommere gjennom hans sønn Kam. Ifølge en tekst fra det 1000-tallet, *The Book of the Dun Cow*, hadde de mannskropper og geitehoder. 

De første som invaderte Irland var partholonierne, som fomorierne drepte ved å nedkalle en pest. Deretter kom nemedierne, som ble tatt som slaver. Den tredje gruppen var firbolg, som viste seg jevnbyrdige med fomorierne, og levde side om side ved dem. 

Dette fortsatte inntil det opprinnelige alvefolket Tuatha de Danaan kom for å rydde og vinne landet. De utslettet firbolg, og i slaget ved Mag Tuired slo de fomorierne. De skal ha gitt tronen til Bres, som var fomorier, for å skape fred, mens resten av fomorierne fikk bosette seg i Connacht. Bres utviklet seg til en tyrann, og da han ble drept kom Nuada, som tidligere hadde vært konge, tilbake til makten. Legenden forteller at det ble inngått noen blandede ekteskap mellom de to gruppene.

Tekster på norsk
----------------

* Fortellingen om *slaget ved Mag Tuired* er utgitt på norsk i antologien *Keltiske myter*, 2006.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Karl Gustav Silsand** (født 2. juli 1919 i Skåne, død 27. august 1942 i den engelske kanal) var en norsk flyger som omkom i strid under andre verdenskrig. 

Silsand hadde realskolen og var postassistent i Kabelvåg før krigen. Moren var fra Vågan og faren fra Skåne. I forbindelse med Lofotraidet 4. mars 1941 ble han med de britisk-norske styrkene over til Storbritannia fra det tysk-okkuperte Norge.

Silsand ble tatt opp i Luftforsvaret i London 15. mars 1941 og kom inn på flyskolen i Little Norway 12. mai 1941. Der ble han utdannet flyger og utnevnt til flysersjant 1. desember 1941. Silsand var tilknyttet RAF Fighter Command.

11. mars 1942 ble han sendt til England hvor han gikk gjennom kampflyskole for jagerflygere. Han fløy Spitfire ved RAFs 122 skvadron stasjonert nord for London.

27. august 1942 ble han skutt ned over den engelske kanal. Det ble forsøkt sluppet ned en gummibåt fra ett av de andre flyene, men kollegene klarte ikke å redde ham og han ble antatt druknet.

Han ble tildelt Haakon VIIs 70-årsmedalje og Krigsmedaljen post mortem.[] Han og 13 andre falne fra Kabelvåg er minnet med en bautastein i bygda. Denne ble avduket av Ole Reistad 1. august 1948. Silsand er også oppført på Postverkets minnetavle over etatens falne.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Våre falne, Våre falne ID 19394, verkets språk bokmål, besøkt 5. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   no.wikipedia.org[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ording, Arne; Høibo, Gudrun Johnson; Garder, Johan, red. (1951). *Våre falne: 1939-1945. 4*. Grøndahl. s. 107.
4. ↑  *Kabelvåg*. Kabelvågboka. 2011. s. 388. ISBN 9788230318522.
5. ↑  Wold, Ragnar (1990). *Slik fikk vi vinger*. Damm. s. 109. ISBN 8251799791.
6. 1 2  Meyer, Fredrik (1973). *Hærens og Marinens flyvåpen: 1912-1945*. Oslo: Gyldendal. s. 393-394. ISBN 8205056099.
7. ↑  Kopi av tildelingsbrev for Krigsmedaljen
8. ↑  *Aftenposten* 2. august 1948, side 5.
9. ↑  *Fremover* 14. februar 1949, side 2.

Eksterne lenker
---------------

* Portrettbilde av Karl Gustav Silsand, fra Norges Postmuseums samlinger

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Våre falne

 |
**Tom Hedalen** (født 21. februar 1967 på Lillehammer) er en norsk politiker (V), organisasjonsleder og sivilingeniør.

Hedalen er utdannet sivilingeniør i teknisk geologi fra Norges Tekniske Høyskole (NTH) og Lunds Universitet. I perioden 1997-2000 ledet Hedalen det nasjonale Bedre byluft-prosjektet. Fra 2000-2006 var han sjefsingeniør i Drammen kommune, deretter arbeidet han i Rambøll. Siden 2011 har han arbeidet som prosjektsjef i Statens vegvesen.

Han var styreleder Human-Etisk Forbund Buskerud 2007–2012, nestleder i hovedstyret til Human-Etisk Forbund 2011–2013 og styreleder fra 2013 til 2021.. 

Hedalen har vært leder i Drammen Venstre (2009) og nestleder i Buskerud Venstre (2008–2010). Han var andrekandidat for Buskerud Venstre ved Stortingsvalget 2017.

Referanser
----------

1. 1 2   www.vegvesen.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Humanisten». *Vegen og Vi*. februar 2014. Besøkt 16. januar 2018.
3. ↑  «Tom Hedalen er Human-Etisk Forbund nye leder». Fri Tanke. 2. juni 2013. Besøkt 16. januar 2018.
4. ↑  «Tom Hedalen». Buskerud Venstre. Arkivert fra originalen 17. januar 2018. Besøkt 16. januar 2018.
***Arbeiderbevegelsens historie i Norge*** er et seks binds historieverk, utgitt av Tiden Norsk Forlag i årene 1985–1990.

Verket omfatter arbeiderhistorien fra 1850 til 1990, og dekker både fagbevegelses- og partihistorie. Det er bredt illustrert, og omtaler de fleste sentrale personer innen bevegelsen. 

Redaktører for verket var Arne Kokkvoll, Jacob Sverdrup og Edvard Bull (bind 1 og 5). Bilderedaktør for alle seks bind var Lill-Ann Jensen. Verket ble ved lanseringen trykket i opplag på mellom 10 000 og 15 000.

|  | Tittel | Tidsrom | Forfattere | Utgitt |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Bind 1 | *Arbeiderklassen blir til* | 1850–1900 | Edvard Bull | 1985 |
| Bind 2 | *På klassekampens grunn* | 1900–1920 | Øyvind Bjørnson | 1990 |
| Bind 3 | *Gjennom kriser til makt* | 1920–1935 | Per Maurseth | 1987 |
| Bind 4 | *Klassen og nasjonen* | 1935–1946 | Tore Pryser | 1988 |
| Bind 5 | *Storhetstid* | 1945–1965 | Trond Bergh | 1987 |
| Bind 6 | *Nye utfordringer* | 1965–1990 | Jostein Nyhamar | 1990 |

Referanser
----------

1. ↑  «Registreringer på Bibsys». Arkivert fra originalen 12. januar 2014. Besøkt 12. januar 2014.
**Per Fredrik Strage** (født 1972) er en svensk forfatter og musikk-journalist.

Strage har blant annet skrevet for *Dagens Nyheter, Månadsjournalen, Nöjesguiden, Ultra, Sound Affects*, *Café*, *Sonic Magazine* og det amerikanske *Billboard*. Han ahr også hatt faste innslag i TV4s *Nyhetsmorgon*. I 2016 gjorde han seg bemerket gjennom podcasten "Hemma hos Strage", som ble tildelt Svenska podcastpriset i kategorien "musikk". 

Han har utgitt bøkene *Mikrofonkåt* (2001), *Fans* (2005), *Strage Text* (2010) og *Strage 242* (2018).

I 2008 ble han tildelt Stora Journalistpriset i kategorien "Årets Förnyare".

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se, besøkt 4. august 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Fredrik Strage». *Albert Bonniers Förlag*. Besøkt 15. juli 2021.
3. ↑  «Fredrik Strage». *www.storajournalistpriset.se* **(svensk)**. Besøkt 15. juli 2021.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
Gruvearbeidere i Kirkenes 1907. Foto: Ellisif Wessel
**Arbeiderforeningen Nordens Klippe**, senere *Gruveklubben Nordens Klippe*, er en norsk fagforening.

Nordens Klippe ble grunnlagt den 8. september 1906 ved gruveforetaket A/S Sydvaranger i Kirkenes, samme år som gruveforetaket startet sin virksomhet. Grunnleggingen skjedde umiddelbart etter et demonstrasjonsmøte samme kveld utendørs i Kirkenes, hvor stortingsmann Adam Egede-Nissen fra Vardø holdt en oppildende tale for flere hundre arbeidere.

Nordens Klippe organiserte arbeiderne ved jerngruven i Bjørnevatn. Disse var nordmenn, svensker, finner, samer og russere. Nordens Klippe var en av Norges første fagforeninger og den første fungerende i Nordnorge. Svensken Jonas Nyström ble den første lederen og legefruen og fotografen Ellisif Wessel ble sekretær og kasserer. Norden Klippe gjorde seg kjent som en aktiv forkjemper for en sosialistisk samfunnsordning. Foreningen ble også kjent for teksten «Ned med tronen, alteret og pengevældet» på sin fane. 

Nordens Klippe ble lenge dominert av Norges Kommunistiske Parti, fram til foreningen ble slått sammen med en annen av Norsk Arbeidsmandsforbunds fagforeninger i 1973. 

Malmproduksjonen har etter 1906 blitt avbrutt flere ganger av krig g dårlige konjunkturer. Gruveklubben Nordens Klippe har likevel fortsatt som forening og har etter nedleggelsen av Sydvaranger Gruve i 2015 blant annet arrangert aktiviteter for barn i området.

Bibliografi
-----------

* Kurt Mortensen: *Nordens klippe avd. 53 av Norsk arbeidsmandsforbund gjennom 60 år: 1906-1966*, Kirkenes 1966
* Steinar Wikan: *Grubeforeningen Nordens Klippe – Arbeiderkamp i nord 1906-2006*, Pax Forlag 2006, ISBN  9788253029504

Omtaler
-------

* *Nordens Klippe 110 år* på Varanger Museums webbplats
* Sandra Lillebø: *Kommunismens siste skanse* på www.klassekampen.no

Referanser
----------

1. ↑  *Nordens Klippe Åpen Bakke* på Sandnesbakkens nettsted den 17. januar 2017, lest 2017-08-12

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av Arbeiderforeningen Nordens Klippes fane
* Redcliff.no - Nettsted om Grubeforeningen Nordens Klippe
**Fredrik Vogt Holmboe**  (1886–1954) var en norsk forsker, distriktsveterinær og entomolog. Han var en av stifterene da Norsk Entomologisk forening ble stiftet i 1904. For sin innsats arbeidsinnsats og forskning fikk han Veterinærmedaljen og Kongens fortjenstmedalje i gull.

Fredrik Vogt Holmboe var født på Strinda. Han var bror til botanikeren Jens Holmboe.

Fredrik Vogt Holmboe var distriktsveterinær i Rogaland. Han var med redaktør i Norsk veterinærtidsskrift og hadde flere tillitsverv knyttet opp til sitt yrke som distriktsveterinær. Han ble tidlig interessert i naturen og insekter, men konsentrerte seg etterhvert om insekter som hadde veterinærmedisinsk og medisinsk betydning. Hans donerte stadig insekter til samlingen på Naturhistorisk museum i Oslo.

Forfatteren
-----------

Fredrik Vogt Holmboe har skrevet over 200 artikler innen sitt fagområde. Han skrev også i dagspressen om sine turer i distriktet.

Utmerkelser
-----------

For sin arbeidsinnsats og forskning fikk han Veterinærmedaljen i 1928. I 1952 Kongens fortjenstmedalje i gull  for sitt arbeid som distriktsveterinær.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stavanger Aftenblad, type referanse dødsannonse, utgitt 7. oktober 1954[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Natvig, L.R. 1955.
4. ↑  Sømme, L. 2004. Side 60

Litteratur
----------

* Natvig, L.R. 1955. *In memoriam. Fredrik Vogt Holmboe.* Norsk entomologisk tidsskrift. Bind 9. Side 263-264.
* Sømme, L. & Hansen, L.O. (bilderedaktør). 2004. *Entomologiens historie i Norge. Norsk entomologisk forening \* 1904-2004 -*  Norsk entomologisk forening, Zoologisk museum, Universitetet i Oslo. 326 sider. ISBN 82-996923-1-8

Eksterne lenker
---------------

* Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
|  i landeveissykling: |
| Landeveissykling Norgesmesterskap |
| Gull | 2014 Eidsvoll | Lagtempo |
| Landeveissykling U23-NM |
| Bronse | 2014 Eidsvoll | Fellesstart |

**Fredrik Strand Galta** (født 19. oktober 1992) er en norsk landeveissyklist som sykler for Team Coop-Øster Hus. Han fikk proffkontrakt med det franske profesjonelle kontinentallaget Delko Marseille Provence KTM i 2016, men valgte å bryte kontrakten etter ett år.

Karriere
--------

Galta startet sin karriere i Stavanger Sykleklubb, men signerte i 2011 en stagiaireavtale med det norske kontinentallaget Team Østerhus - Ridley.

I 2013 vant Galta den første utgaven Hadeland Grand Prix, etter å ha spurtslått Joker Merida-rytteren Stian Remme på oppløpet.

Under NM i landeveissykling 2014 startet Galta med U23-bronse under fellesstarten, før han dagen etter tok seniorgull i lagtempo sammen med Sven Erik Bystrøm og Håvard Blikra. Han avsluttet mesterskapet med en 5.-plass i massespurten for under fellesstarten for senior.

* Galta under starten av Druivenkoers Overijse i 2014 i Huldenberg.Galta under starten av Druivenkoers Overijse i 2014 i Huldenberg.
* Memorial Philippe Van Coningsloo 2015 : Fredrik Strand Galta (2.), Robin Stenuit (vinner) & Timothy Stevens (3.).Memorial Philippe Van Coningsloo 2015 : Fredrik Strand Galta (2.), Robin Stenuit (vinner) & Timothy Stevens (3.).

Meritter
--------

2009
Etappeseier under Grenland GP
2010
Gull lagtempo for m-junior i NM i landeveissykling 2010
Bronse gateritt for m-junior i NM i landeveissykling 2010
1 plass NC m-junior Eidsvollrittet
2011
Etappeseier under Eidsvollrittet
5.-plass i Sandefjord Grand Prix
2012
Gull i lagtempo for senior i NM i landeveissykling 2012
2013
10.-plass i Les Boucles de l'Artois
Vinner av Hadeland Grand Prix
4.-plass i GP Paul Borremans
2014
Gull i lagtempo for senior i NM i landeveissykling 2014
Sølv gateritt for senior i NM i landeveissykling 2014
Bronse under fellesstarten for U23 i NM i landeveissykling 2014
5.-plass under fellesstarten for senior i NM i landeveissykling 2014
2015
5.-plass sammenlagt under Tour du Loir-et-Cher Edmond Provost
2.-plass i Hadeland Grand Prix
4.-plass sammenlagt Tour of Norway
2.-plass i Memorial Philippe Van Coningsloo
2 etappeseire Kreiz Breiz (2&3 etappe)

Referanser
----------

1. ↑  «Galta tilbake i Coop-ØsterHus». Procycling.no. 26. september 2016.
2. ↑  «Bystrøm og Galta på trainee avtale». Norges Cykleforbund. 5. august 2011. Arkivert fra originalen 24. mai 2015. Besøkt 24. mai 2015.
3. ↑  «Her spurtslår 20-åringen fjellgeitene». Nettavisen. 4. mai 2013. Besøkt 24. mai 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fredrik Strand Galta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Fredrik Strand Galta – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Fredrik Strand Galta – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Fredrik Strand Galta – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Fredrik Strand Galta – Cycling Quotient Rediger på Wikidata
* Fredrik Strand Galta på Twitter
***Grammephorus*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende
--------

Middelsstore, nokså brede, brunlige smellere. Antennene er tynne og trådformede, pronotum hvelvet med nokså rette sider, bakhjørnene rett tilbaketrukne. Dekkvingene har fine punktstriper.

**Larvene** er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis
-------

Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen. I likhet med mange andre arter knyttet til død ved er mange av storsmellerne sjeldne og truede arter.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen (Chile).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien smellere, Elateridae
				+ Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
					- Stammen Oophorini Gistel, 1848
						* Slekten ***Grammephorus*** Solier, 1851
							+ *Grammephorus candezei* Fleutiaux, 1907
							+ *Grammephorus fuscus* (Solier, 1851)
							+ *Grammephorus galapagoensis* (Van Dyke, 1953)
							+ *Grammephorus impressicollis* (Solier, 1851)
							+ *Grammephorus minor* (Schwarz, 1904)
							+ *Grammephorus niger* Solier, 1851
							+ *Grammephorus rufipennis* Solier, 1851

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av *Grammephorus rufipennis*
* (en) *Grammephorus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Grammephorus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**Fredrik VI av Schwaben** (født 1167 i Modigliana, død 20. januar 1191 i Akko) var en hertug av Schwaben fra 1170 til sin død under beleiringen av Akko under det tredje korstoget. Fredrik giftet seg (eller kun trolovet) med prinsesse Konstanse av Ungarn (død 1240), men fikk ingen arvinger.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var den tredje sønnen til keiser Fredrik I Barbarossa og Beatrice I av Burgund, og bror av Henrik VI, den senere keiser av det tysk-romerske riket.

Våpenskjoldet for hohenstauferne som Fredrik VI tilhørte.
Fredrik ble døpt Konrad, men fikk endret navn senere. På hoffet i Mainz den 20. mai 1184 (pinse) ble han sammen broren Henrik VI slått til ridder.

### Korsfarer

Den 27. mars 1188 tvang Fredrik sin far til å få være med på det neste korstog. I Ungarn ble han i 1189 trolovet med den ungarske prinsessen Konstanse. Den 10. juni 1190 druknet Fredrik I Barbarossa i elva Saleph ved en ulykkestilfelle på veg til Antiokia ved Orontes fra Armenia. 

Keiserens død sendte hæren inn i kaos og panikk, omgitt av tyrkere på alle kanter. Mange deserterte og ble drept, og kun 5000, en liten andel av den opprinnelige hæren, nådde fram til Akko, da ledet av keiserens sønn Fredrik som hadde til hensikt å begrave sin far i Jerusalem. Dessverre klarte de ikke å bevare liket i eddik, og hans kjøtt ble gravlagt i Anatokia, beinene i Tyr, og hjertet og indre organer i Tarsus. 

Selv om en stor del av korsfarerne forlot hærfølget, og seilte fra havnen ikke langt fra Antiokia og hjemover, ville Fredrik V videre med de resterende hærstyrker fortsette til Jerusalem. Men i Tripoli syknet størsteparten av styrkene hen i malaria. Derfor var det bare noen få ridderstyrker som ankom utenfor den beleirede byen Akkos murer i begynnelsen av oktober 1190.

Under beleiringen av Akko ble den unge Fredrik selv syk av malaria og døde den 20. januar 1191. Der ble han også gravlagt.

Ettersom byen fortsatt var besatt av Saladins styrker, kunne ikke de gjenværende korsdfarene trenge inn i byen, og forlot snart Det hellige land.

Litteratur
----------

* Odilo Engels: *Die Staufer*, 7. Auflage, Kohlhammer, Stuttgart u.a. 1998, S. 110ff. ISBN 3-17-015157-6
* H. Schwarzmeier: «Friedrich V. Herzog von Schwaben», i *Lexikon des Mittelalters*, Bd. 4, Sp. 960f.
* Anthony Stokvis: *Manuel d'histoire, de généalogie et de chronologie de tous les États du globe, depuis les temps les plus reculés jusqu'à nos jours*, préf. H. F. Wijnman, Israël, 1966, chapitre VIII et tableau généalogique n° 87 « Généalogie des ducs de Souabe, II: Les Hohenstaufen  » s. 219


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Fredrik V** | **Hertug av Schwaben**(1170–1191) | Etterfølger:**Konrad II** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |

Portal: Historie
Gram-positive *Bacillus subtilis*
**Gramfarging** er en mikrobiologisk fargeteknikk som ble utviklet av dansken Hans Christian Gram (1853 – 1938) i 1884, med senere modifikasjoner. Metoden brukes til å skille de to viktigste hovedgrupper av bakterier: gram-positive og gram-negative. Forskjellen skyldes en vesentlig forskjell i celleveggstrukturen. Gram-negative bakterier har en tynn cellevegg av peptidoglykan og en ytre lipopolysakkaridmembran, mens de gram-positive har en mer porøs og mye tykkere cellevegg av peptidoglykan og mangler den ytre membranen. Gram-positive bakterier farges lettere da alkoholen dehydrerer det tykke peptidoglykanlaget slik at krystallfiolett-jodid-komplekset ikke kan vaskes ut med alkohol. De gram-positive bakteriene er alle i forholdsvis nær slekt, mens de gram-negative er svært variert.

Gramfarging - trinn for trinn
-----------------------------

* Bakteriekulturen spres på et objektglass og tørkes inn.
* Bakteriene fikseres med varme fra en flamme.
* Fargestoffet krystallfiolett påføres.
* Grams Jod-løsning tilsettes for å danne et vann-uløselig kompleks med krystallviolett.
* Glasset vaskes med alkohol for å fjerne fargen fra de gram-negative.
* Fargestoffet safranin påføres som motfarging.
* Resultatet kan observeres i mikroskop.

Gram-negative bakterier fremstår da rosa eller røde på grunn av safranin, mens gram-positive er lilla på grunn av krystallfiolett-jodid-komplekset.

Eksterne lenker
---------------

* Microbiologybites: Gramfarging. Infoside med video om gramfarging fra Microbiologybites.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Gramm Motor Car Co.** var en amerikansk lastebilprodusent som startet i 1926 etter en lang periode med oppstart og nedleggelse siden 1908,[*klargjør*] da Benjamin A. Gramm begynte å skape seg et navn innenfor lastebilindustrien i USA. Han var en dyktig forretningsmann som forsto seg på forretningsvirksomhet, og har etterlatt seg et navn i amerikansk lastebilindustri. Blant annet solgte han sitt første selskap til John Willys som han innledet et samarbeid med.

Selskapet som bar hans navn sammen med sin kompanjong Max Bernstein, **Gramm-Bernstein** siden 1912, produserte lastebiler for Willys-Overland, og startet på nytt et annet selskap i 1925 sammen med sin sønn Willard Gramm. Til sammen etablerte Gramm fem forskjellige selskaper i årene mellom 1908 og 1926. I tillegg hadde han etablert merket *Condor* for eksportmarkedet, som leverte Gramm-biler med minimal forskjell utover motorer som Hesselman-motorer fra Waukesha. Han gjorde det også stort innenfor produksjonen av tilhengere og semitrailere.

Men salget var aldri godt nok for en utvidelse av virksomheten, og da 2. verdenskrig brøt ut, var man tvunget til å innstille lastebilproduksjonen. Produksjonen av tilhengere og spesialpåbygg fortsatte, men bare fram til man avtalte et oppkjøp av Fruehauf. Condor-lastebilene kom til Norge, men det gjorde også Gramm, som gjennom importfirmaet eid av Øivind Holtan lyktes med å selge busschassis i 1926 til 1937. Salget i Norge stoppet ved krigens ankomst.

Gramm hadde et bredt modellprogram fra 1-tonner til 12 tonns trekkvogn.

Se også
-------

* Condor Motors Inc.

Litteratur
----------

* Asbjørn Rolseth; *Norsk lastebilleksikon; Lastebiler i Norge 1900-1940* Bilforlaget 2007 ISBN 9788291062105
**Louis Friant** (født 18. september 1758 i Morlancourt i departementet Somme i Frankrike, død 24. juni 1829 i Seraincourt) var fransk offiser, generalmajor (fransk: Général de Division). Han kjempet under revolusjonskrigene og Napoleonskrigene.

Unge år og revolusjonskrigene
-----------------------------

Han tok 22 år gammel tjeneste i Gardes Françaises (et av den franske kongens garderegimenter) i februar 1781 og avanserte til korporal innen han forlot tjenesten i 1787. Ved utbruddet av den franske revolusjonen meldte han seg frivillig til Garde Nationale fra Paris i september 1789. Han ble valgt til oberstløytnant for 9e Battalion de Paris i september 1792 og fulgte Mosellearméen (fransk: L'armée de la Moselle) til fronten i Tyskland, inntil han ble såret i venstre legg 16. desember 1793.

I mars 1794 vendte han tilbake som oberst i 181e Demi-Brigade og deltok i slaget ved Fleurus hvor de franske revolusjonære styrkene vant over invasjonsstyrkene fra den første koalisjonen. Måneden etter var han fungerende sjef for en brigade, og i august 1794 fungerende sjef for en divisjon. Han deltok under beleiringen av Maastricht i oktober 1794 og Luxemburg  i april 1795. Den 13. juni 1795 ble han utnevnt til brigadegeneral (fransk: Général de Brigade).

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Roglo, Roglo person ID p=louis;n=friant[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Léonore database, Léonore LH//1037/87, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* E. Dentu, *Vie militaire du lieutenant-général comte Friant*, 1857 digital utgave (fransk)

Eksterne lenker
---------------

* Om Louis Friant, fra nettstedet frenchempire.net (engelsk)
* Om Louis Friant, fra nettstedet napoleon.org (fransk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***Major Grom*** (originaltittel: *Майор Гром*) er en russisk film fra 2017, regissert av Vladimir Besedin.

Handling
--------

Tre væpnede menn, kledd i røde sportsdrakter og forkledd som hockey-spillere fra den populære sovjetiske tegneserien «Puck! Puck!» bryter seg inn i en bank i St. Petersburg. De skremmer vekk besøkende, og forsøker å finne bank-lederen for å få tak i nøklene til en pengeskap. Ute av stand til å finne ham, tar lederen for gjengen tak i en liten jente, og truer med å skyte henne med mindre bank-sjefen kommer frem umiddelbart.

Som et resultat dukker det opp en mann fra motsatt side av rommet, som påstår å være bank-sjefen de ser etter. Men ranerne legger etter hvert merke til at sjefens ansikt, ikke stemmer overens med fotografiet på identifikasjonen hans. Etter å ha blitt avslørt, forsøker den ukjente mannen å angripe raneren - og slår ham ut. Det viser seg at den ukjente mannen heter Igor Grom, en politi-etterforsker fra St. Petersburg.

Skuespillere
------------

* Aleksandr Gorbatov som Igor Grom
* Ivan Fominov
* Anton Kuznetsov
* Oisel More Despaigne
* Danila Jakusjev som Vodila

Referanser
----------

1. 1 2   (på en) *Internet Movie Database*, Wikidata Q37312,
2. ↑  ; besøksdato: 6. mars 2017.
3. ↑  ; besøksdato: 7. mars 2017.
4. ↑  Режиссер Юрий Быков не приедет в Рязань на кинофестиваль
5. ↑  Майор Гром (2017)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Major Grom* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
***Grammcythella*** er en av seks slekter i familien Cytherellidae, som igjen er den eneste familie i ordenen **Platycopida**  av muslingkreps - små krepsdyr. Denne slekten består av bare en art - ***Grammtychella dysponoea***.

De 6 slektene i hele Platycopida-gruppen har 21 - 80 kjente arter, alt etter hvilke slekter man inkluderer i gruppen. Det har tidvis vært foreslått at gruppen inngår i ordenen Podocopida, men dette oppfattes (2013) snarere som en søsterorden.

Nærmere taksonomisk plassering
------------------------------

Taksonomien av muslingkreps er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Skillet mellom gruppnene innenfor klassen muslingkreps er basert på morfologi snarere enn molekylær analyse, og det er mulig at muslingkreps-gruppen er parafyletisk og bør deles. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopa-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars. Oversikten nedenfor følger den nyeste taksonomiske plasseingen i henhold til *WoRMS*-databasen:

* Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67.000 arter Brünnich, 1772
	+ **Klasse muslingkreps (Ostracoda)**
		- **Underklasse Platycopa** Sars, 1866
			* Orden Platycopida Sars, 1866
				+ Familie Cytherellidae
					- *Slekt **Grammcythella***
						* *Grammcythella dyspnoea*

Referanser
----------

1. ↑  Richard A. Fortey og Richard H. Thomas, *Arthropod Relationships*, Chapman & Hall 1998. ISBN 978-0-412-75420-3.
2. ↑  Grammcythella - *World Register of Marine Species*. Besøkt 20. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Grammcythella dyspnoea* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Grammcythella dyspnoea* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Grammcythella dyspnoea* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Idar Kreutzer** (født 29. august 1962 i Drammen) er en norsk organisasjonsmann.

Han er utdannet siviløkonom fra Norges handelshøyskole. Han var politisk aktiv i Unge Høyre i 1980-årene, byrådssekretær for byråd Michael Tetzschner i Oslo 1986–1987 og daglig leder i Medinor Prosjekt AS 1988–1991. I 1992 ble han ansatt i Storebrand, der han har vært administrerende direktør i Storebrand Livsforsikring, konserndirektør 1995–2000 og konsernsjef siden 2000. I perioden 2012 til mars 2023 var Kreutzer administrerende direktør i Finans Norge. I mars 2023 tiltrådte han som områdedirektør og del av ledergruppen i Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO).[]

I oktober 2018 overleverte Kreutzer sin rapport om tilgangen til risikokapital i Norden, på oppdrag fra Nordisk Ministerråd. I juni 2018 overleverte Kreutzer finansnæringens veikart for grønn konkurransekraft til Klima- og miljøministeren. I juni 2015 til oktober 2016 ledet han regjeringens ekspertutvalg for grønn konkurransekraft, og han er medlem av Klima- og miljøministerens klimaråd. I 2013 ble han valgt som medlem i Strategirådet for Statens pensjonsfond utland. Fra 2001 til 2012 var han rådsmedlem i WBCSD, og var Co-Chair for prosjektet Vision 2050.

Blant hans verv i næringslivet er:

* styreleder i Posten Norge
* styreleder i Aschehoug Forlag
* styremedlem ved Universitetet i Oslo
* medlem i Norges handelshøyskoles Advisory Board

Han er også medlem av Den trilaterale kommisjon.

Referanser
----------

1. ↑  «Til topps på nedturer» – *Aftenposten* (6. juli 2002).
2. ↑  «Ny Storebrand-sjef vil gjenreise tilliten» – NTB (22. desember 2000).
3. ↑  Landre, Even (7. mai 2012). «Kreutzer ut av Storebrand». E24.no. Besøkt 7. mai 2012.
4. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 19. august 2019. Besøkt 12. august 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Drammen byleksikon **·** Prabook
 |
**Bodø rådhus** er en kommunal bygning i Bodø, som er kommunens politiske og administrative hovedkvarter. Rådhuset huser Bodøs bystyre, formannskap, samt enkelte andre kommunale organer. Bodø rådhus har adresse Kongens gate 23, og ligger i det sørlige sentrum av byen. I Rådhuskvartalet ligger også Norges Bank-bygningen samt en mindre park, og fra Rådhusets framside er det utsikt til Bodø domkirke og Bodø postkontor, samt Solparken med sine små paviljonger og basseng. Vest, nord og øst for Rådhuskvartalet ligger bygårder.

Gamle Bodø rådhus ble, som resten av byen, bombet 27. mai 1940 av tyskerne, og det ble ikke bygd noe nytt rådhus under tysk okkupasjon. I etterkrigstida skulle Bodø bygges opp igjen, og et sentralt spørsmål var hvilken arkitektonisk stilretning som skulle benyttes, og da stod offentlige bygg som rådhuset og domkirka sentralt i debatten. Det endte med at arkitektene Gudolf Blakstad og Herman Munthe-Kaas fikk oppdraget med å bygge rådhus og domkirke, samt post- og telegrafbygningen.

Nye Bodø rådhus ble offisielt åpnet 1. oktober 2019.

Referanser
----------

Bodø rådhus sett fra Storgata Foto: Franz Clemens 
1. ↑  «1940 - 1945». Historien om Bodø. Arkivert fra originalen 9. april 2013. Besøkt 28. oktober 2013.
2. ↑  «1950-tallet». Historien om Bodø. Arkivert fra originalen 29. oktober 2013. Besøkt 28. oktober 2013.
3. ↑  Lysvold, Susanne Skjåstad (2. oktober 2019). «Han er sjef for 4500 ansatte, men har ikke eget kontor». *NRK*. Besøkt 2. oktober 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Bodø kommunes offisielle nettsider
* Nytt rådhus i Bodø - arkitektkonkurranse

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Odesa nasjonale Universitet «I. I. Metsjnikov»** (ukrainsk: Одеський національний університет імені І.І. Мечникова; russisk: Одесский национальный университет имени И. И. Мечникова) er et universitet i den sørukrainske by Odesa. Det er oppkalt etter den russiske zoolog og anatom Ilja Iljitsj Metsjnikov. 

Metsjnikov-universitetet er en av de eldste og viktigste høyskoler i Ukraina. Det består av ti fakulteter og fire institusjoner, og ved siden av en rekke undervisningssteder i selve Odesa har det også innretninger i forstaden Illitsjivsk og i byen Mykolajiv. Til universitetet regnes også Odesa stjerneobservatorium og ett av Ukrainas største vitenskapelige biblioteker.

Universitetet ble grunnlagt i 1865 vet edikt gitt av tsar Aleksander II, og het da *Imperatorskij Novorossijskij Universitet*. Det var i sin tur vokst frem fra det tidligere Lycée Richelieu i Odesa.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Odesa University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Metsjnikovuniversitetet på Facebook Rediger på Wikidata

* Metsjnikovuniversitetet på Instagram Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** NKC
 |
Æsene leker på Idavollen, tegning av Lorenz Frølich, 1895
**Idavollen** (norrønt: *Iðavǫllr*) er et mytisk sted i norrøn mytologi hvor gudene (æsene) møtes til lek og brettspill etter at de har skapt ferdig verden, eller etter at «*Kosmos er ferdig innrettet*.»

Voluspå
-------

Stedet nevnes to steder i diktet Voluspå. Først i vers 7-8, det vil si tidlig i diktet, etter at gudene har skapt verdensordenen:

7
Æsene møttes
på Idavollen,
de som horg og hov
høyt tømret;
esser gjorde de,
gull hamret de,
tenger skapte de
og smidde redskap

8
Spilte brettspill
sorgløst i tunet,
gull i mengder
manglet de ikke;
inntil tre kom,
kraftfulle
tussemøyer
fra jotunheim.
Tolkningen av tussemøyenes inntreden i Åsgard er usikker, men freden er brutt og idyllen på Idavollen opphører. Handlingen drives fram mot Ragnarok og verdens undergang. Men Voluspå ser verden som skapes på nytt (vers 59: Ser hun annen gang, jorden komme, opp av havet, all tid grønn). Så nevnes Idavollen igjen i vers 60:

60
Æser møtes
på Idavollen;
taler om mektige
Midgårdsormen,
og minnes der
maktfulle sagn
og Fimbul-Tys
fjerne runer.

61
Der skal atter
underfulle,
gylne brettspill
i gresset finnes;
dem de eide
i urtids dager.

Den yngre Edda
--------------

Snorre Sturlason omtaler Idavollen flere steder i Gylvaginning som prosaforklaringer på omtalene i Voluspå:

I første del, under kapitlet *Mer om Åsgard*, omtales Idavollen som borggården i gudenes borg Åsgard. Senere, i kapitlet *Livet i Valhall* nevnes at einherjene (de vikingene som har dødd i kamp og kommet til Valhall) slåss hver kveld i borggården. Denne borggården må også forstås som Idavollen. Til slutt ( i kapitlet *Etter ragnarok*) nevnes Idavollen på nytt i den verden som oppstår etter Ragnarok. Her tar de æsene bolig som fortsatt lever, Vidar, Våle, Mode, Magne, Balder og Hod.

Etymologi
---------

Flere forklaringer på ordet Iðavǫllr har blitt foreslått, og betydningen av navnet er usikkert. Hvis navnet tolkes som Ið[is]avöllr så kan dette vise til *Idistaviso* som er navnet på det stedet ved elva Weser, sannsynligvis i området rundt Rinteln, hvor Arminius samlet de germanske stammene til et siste og avgjørende slag mot romerne under ledelse av Germanicus i år 16

Referanser
----------

1. ↑  Gro Steinsland: Voluspå og andre norrøne helligtekster, s XXV
2. ↑  Rudolf Simek, 1997

Eksterne lenker
---------------

* *Idavollen* på Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Iddin-ilum-statuetten** er en 41,5 cm høy statuett av kleberstein. Den ble laget under det tidlige 21. århundre før Kristusw, og oppdaget under de franske utgravninger i oldtidsbyen Mari i dagens Syria vinterem 1936/1937. Utgravningene ble ledet av André Parrot, og det nøyaktige funnsted var i Zimri-Lim-palasset. Statuen er utstilt i Louvre i Paris.

Det dreier seg om en bedestatuett som mangler hode og deler av en arm, men ellers er i god stand. Den viser en stående mann i lange gevanter. Nederst er det innrisset en innskrift på akkadisk, som viser at statuen var innviet til kjærlighets- og krigsgudinnen Inanna/Ishtar. Der står det også at statuetten var stiftet av Iddin-ilumt, en šakkanakku (stattholder) av Mari.

* Hele statuettenHele statuetten
* Detalj av innskriftenDetalj av innskriften
* Detalj av innskriftenDetalj av innskriften

Litteratur
----------

* André Parrot: «Les fouilles de Mari», i *Syria* 19, 1938, s. 1–29 plansje 7, 1.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Idi-ilum statue AO 19486 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Iddin-ilum-statuetten i Louvres online-katalog
**Mette Hjermind Dencker** (født 24. mai 1978 i Odder) er en dansk parterapeut, coach og politiker som siden 2011 har vært medlem av Folketinget som representant for Dansk Folkeparti i Skanderborgkredsen (Østjyllands Storkreds). Hun har tidlige representert partiet i kommunestyret i Hvidovre.

Bakgrunn
--------

Dencker er født i Odder i 1978 som datter av massør Niels-Jørn Hjermind og salgskonsulent Birgit Hjermind.
Dencker ble språkstudent ved Odder Gymnasium og Viby Gymnasium i 1999 og er siden utdannet psykoterapeut, coach og negletekniker. Hun har arbeidet som par- og familieterapeut, kursleder og coach ved *Håndsrækningen Terapi og Kurser* siden 2007.

Mette Dencker er tidligere gift med Mikkel Dencker som frem til valget 2019 var medlem av Folketinget for Dansk Folkeparti. De ble skilt sommeren 2018. De har 2 barn sammen. Hun har i tillegg et barn fra et tidligere forhold.

Politiske karriere
------------------

Hennes politiske karriere begynte som nestformann for Dansk Folkepartis Ungdom (DFU) i Århus i 1999, der hun to år senere ble formann. Fra 2001 til 2004 satt hun i DFU's hovedstyre.
I 2006 ble hun medlem av kommunestyret i Hvidovre kommune.
Hun ble nominert til Folketinget i Skanderborgkredsen i 2010 og ble innvalgt ved folketingsvalget 2011.
Hun er partiets forbrukerordfører og landdistriktsordfører.

Referanser
----------

1. 1 2   Altinget.dk, www.altinget.dk, besøkt 10. oktober 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Politikere, direktører og professorer modtager Kongehusets ridderkors», utgitt 8. desember 2021, besøkt 10. oktober 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Mette Hjermind Dencker». Dansk Folkeparti.
4. 1 2 3 4 5  «Mette Hjermind Dencker (DF)». Folketinget.

Eksterne lenker
---------------

* (da) Mette Dencker hos Folketinget Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |