recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Inngangen til Serena Hotel.
Inne fra hotellet.
**Kabul Serena Hotel** er et femstjernes hotell som ligger sentralt i Kabul i Afghanistan. Det ble ferdigstilt i 1945 og senere oppgradert og gjenåpnet i 2005.

Hotellet har tradisjonelt blitt regnet som et trygt bosted i Kabul for utlendinger, og hotellet er mye brukt av diplomater og andre internasjonale gjester. Den australske ambassaden i Afghanistan holder til i hotellet. Serena Hotel har likevel vært åsted for to dødelige terrorangrep: Ett i 2008, og ett i 2014.

Hotellet er omkranset av en hage og har utsikt over Zarnegar-parken. Det har 177 rom, hvorav 17 suiter. Det har også flere spisesteder, blant dem er: Café Zarnegar, som serverer afghansk mat, Silk Route, som serverer sørøstasiatisk mat, bakeriet Serena Pastry Shop og hurtigmatstedet Char Chata Lounge.

Serena Hotel har også svømmebasseng, spa, treningsrom og konferanserom.

Etter at Taliban fikk kontroll over landet, har hotellet vært suspendert siden 31. august 2021.

Terrorangrep
------------

### 2008

Utdypende artikkel: Terrorangrepet mot Kabul Serena Hotell

I 2008 tok fire menn fra Taliban seg inn på hotellet. De sprengte første en bilbombe utenfor, og en av mennene hadde med seg en bombevest inn. Seks mennesker ble drept i angrepet: den norske journalisten Carsten Thomassen, to hotellvakter, en filippinsk ansatt og en amerikansk politisk aktivist, Thor Hesla. Seks andre ble såret, blant dem den norske informasjonsrådgiveren Bjørn Svenungsen fra Utenriksdepartementet og en diplomat fra De forente arabiske emirater. To av angriperne sprengte seg selv i luften, én ble skutt og drept, og en ble pågrepet og arrestert.

En norsk delegasjon som omfattet utenriksminister Jonas Gahr Støre bodde på hotellet under angrepet. Delegasjonen var beskyttet av norske styrker, og de ble sendt til et sikkert rom under angrepet.

### 2014

Utdypende artikkel: Terrorangrepet mot Kabul Serena Hotell i 2014

Angrepet i 2014 skjedde under den persiske nyttårsfeiringen nouruz, og ble utført av fire ungdommer tilknyttet Taliban. På hotellet bodde også mange utenlandske valgobservatører, som var i landet i forbindelse med det forestående presidentvalget i Afghanistan.

Referanser
----------

1. ↑  «New Development Initiative Launched in Kabul - AFGHANISTAN OPENS LUXURIOUS SERENA HOTEL - 2005-11-08». *www.ismaili.net* **(engelsk)**. Besøkt 17. mars 2022.
2. ↑  «Terrorists hit Australian embassy», *The Courier-Mail*, 14. januar 2008, arkivert fra originalen on 2008-01-17, besøkt 2019-01-14

* Bernt Tandstad og Camilla Wernersen. «- Alle angriparane på Serena Hotell er drepne», NRK.no (20.03.2014)
* Bernt Tandstad, «Eitt år sidan angrepet på Serena», NRK.no (14.01.2009)
* The Kabul Serena Hotel Arkivert 16. desember 2017 hos Wayback Machine. serenahotels.com

Eksterne lenker
---------------

* (en) Serena Hotel, Kabul – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Altia Oyj** er en finsk produsent og distributør av brennevin. Altia ble grunnlagt i 1999 ved utskillelse fra Alkos produksjons- og importvirksomheter. Altia har virksomhet i Finland, Sverige, Norge, Danmark, Estland og Latvia, og produksjonsanlegg i Koskenkorva og Rajamäki i Finland, i Tabasalu i Estland og i Svendborg i Danmark.

Altia hadde i 2011 en omsetning på 525 millioner euro og 1178 ansatte.

Historie
--------

### Finsk virksomhet før Altia

Sprit- og gjærfabrikken i Rajamäki startet i 1888, og begynte å produsere ulike alkoholholdige drikker i 1932. Koskenkorva-varemerket tilkom i 1953.

### Altia-tiden

I 1999 ble Altia stiftet ved at produksjons- og importvirksomhetene ble skilt ut fra Alko. I 2005 gikk Altia sammen med Scandinavian Beverage Group. Ytterligere selskapsoppkjøp i Latvia og Danmark skjedde i 2006–2007. I 2010 ble det kjøpt et antall svenske varemerker fra Pernod Ricard med opprinnelse i svenske Vin & Sprit, som Pernod Ricard hadde kjøpt i 2007. I kjøpet inngikk blant annet Blossa glögg, Explorer Vodka og brennevinsslagene O.P. Anderson Aquavit og Skåne Akvavit.

Referanser
----------

1. ↑  Altia Corporation: Key Figures, läst 2013-01-02
2. 1 2  Altia Corporation: History Arkivert 31. august 2013 hos Wayback Machine. läst 2013-01-02
3. ↑  Finland tar över Explorer och Blossa, Dagens Nyheter 2010-02-15

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Uppslagsverket Finland
 |
En rå skinke saltes med havsalt, for å bli til spekeskinke Foto: Deathworm 
Salting av skinker hos Bernardo Hernández i Guijuelo, i Salamanca, Spania Foto: Pravdaverita 
**Tørrsalting** er en gammel konserveringsmetode. Den foregår ved at råvaren som skal konserveres blir saltet med tørt krystallinsk salt. Maten skal ligge i saltet til den får riktig saltinnhold, noe som varierer med både råvaren og råvarekvaliteten. Eksempler konservert mat ved tørrsalting er klippfisk og spekemat. Ved tørrsalting renner eventuell lake som danner seg bort. Andre måter å konservere mat gjennom salting er lakesalting og pickling som ligner tørrsalting, men i tett kar slik at den naturlige laken ikke renner bort.

Salting konserverer maten siden de fleste bakterier, muggsopp og andre organismer som bryter ned maten og skaper forråtnelse ikke overlever ved høy konsentrasjon av salt. En levende celle i et slikt miljø vil bli dehydrert gjennom osmose, og enten dø eller bli midlertidig uvirksom.

Referanser
----------

1. ↑  Pedersen, Torbjørn (1981). *Prosesser og produkter i norsk fiskeindustri*. Oslo: Universitetsforlaget. ISBN 8200275671.
**Iginniarfik** er ei bygd i Qeqertalik kommune på vestkysten av Grønland. I 2018 hadde bygda 82 innbyggere.

Navn
----

Stedsnavnet er grønlandsk og betyr «stedet der man vil skyte med pil og bue eller bøsse».

Geografi
--------

Iginniarfik ligger på sørsiden av halvøya Alanngorsua, omkring 40 km sør for Kangaatsiaq og omkring 15 km øst for Ikerasaarsuk. Byga ligger ved en liten vik og stedet har forholdsvis mildt klima. Havet ved Iginniarfik er isfritt fra juni til desember.

Historie
--------

Bygda ble grunnlagt som handelsplass rundt 1850. Den eldste bebyggelsen ble lagt mot et bratt fjellparti.

I 1990-årene var det vekst i folketallet i bygda, men fra 2005 falt det igjen.

Fram til 1. januar 2018 tilhørte Iginniarfik Qaasuitsoq kommune. Deretter ble den en del av Qeqertalik.

Samfunn
-------

Fiske og fangst er det viktigste næringene i Iginniarfik. Det finnes ikke mottak på stedet, så fangsten må leveres i Ikerasaarsuk eller Kangaatsiaq. Andre arbeidsplasser er tilknyttet tjenesteyting og offentlig virksomhet.

Bygda har butikk, bygdekontor og en skole for første til niende klasse. Skolen huser helsestasjon og skolekapell. Den gamle skolebygningen benyttes som forsamlingshus.

Iginniarfik trafikkeres av Royal Arctic Line på en av rederiets bygdeskipslinjer ut fra Aasiaat. I sommersesongen fra mai til september driver også andre virksomheter passasjertrafikk til bygda fra Kangaatsiaq og Aasiaat.

Det er helikopterflygninger mellom Iginniarfik og Aasiaat på helårsbasis.

Referanser
----------

1. ↑  Befolkningen i lokaliteterne 1. Januar 1977-2018 Arkivert 24. juli 2018 hos Wayback Machine. Statistikbanken, Grønlands Statistik.
2. 1 2 3 4 5 6 7  «Iginniarfik» Arkivert 22. juli 2018 hos Wayback Machine. *Den grønlandske Havnelods*, Geodatastyrelsen. Lest 26. juli 2018.
3. 1 2 3 4  «Iginniarfik» Arkivert 26. juli 2018 hos Wayback Machine. Qaasuitsup Kommunia. Lest 26. juli 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Jarabulus** (arabisk: جرابلس, *Jarābulus*; nordsyrisk-arabisk: *Jrāblos*) er en by i Syria som administrativt hører til guvernementet Aleppo. Jarabulus, også transkrivert Jerablus, ligger 367 moh og ligget på vestbredden av Eufrat. Ifølge Syrias statistisk sentralbyrå (CBS) hadde hadde byen et folketall på 11 570 i 2004. Den ligger like nord for Assadsjøen og like sør for den syrisk-tyrkiske grense.

Det opprinnelige navnet på 1700-tallet f.Kr. ser ut til å ha vært «Djerabis», senere omtalt som «Djeraboolos» eller «Djerablus», trolig fra Hierapolis (som er dagens Manbij i sørvest). Det finnes funn fra bronse- og jernalderen like nord for Jarabulus (delvis i Tyrkia) på et sted som kalles «Karkemisj». I gresk og romersk tid var navnet til den antikke byen «Europos» (Εὐρωπός), som trolig er opphavet til den moderne formen av navnet Jerabis.

Referanser
----------

1. ↑  Folketelling 2004. Syrias statistisk sentralbyrå (CBS). Aleppo guvernement. Arkivert på. (arabisk)

Eksterne lenker
---------------

* Jerablus and the land of Carchemish
* Berichte über die Ausgrabungen von Jerablus Tahtani
* The life behind the fence in Karkamis-Jarabulus
* Fotos på bloggen DailyKos

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Sankt Gallen** er hovedstaden i den sveitsiske kantonen ved samme navn.

Byen ble grunnlagt i det 7. århundret. Siden 818 var den sete for et rikskloster, som senere fikk status som fyrsteabbedi. Abbeden av St. Gallen var altså samtidig riksfyrste av Det tysk-romerske rike. Abbediet var den største grunneieren i området. I anerkjennelse av abbediets historiske betydning ble St. Gallen i 1847 gjort til bispesete. St. Gallen har tradisjonelt vært ansett som en skredderby, med spesielt tiltrekning på overklassene rundt om i Europa.

I sine glansdager gikk det direktetog til og fra Paris. I senere tid har imidlertid dette avtatt, og byen er i dag først og fremst kjent som en universitetsby. Universität St. Gallen (HSG) regnes i dag som Sveits ledende handelhøyskole, og er anerkjent rundt i Europa som den beste tyskspråklige handelshøyskole. Dette har bidratt til at St. Gallen i dag er svært internasjonal by, tross sin noe usentrale beliggenhet i det sveitsiske høyland.

Avisen *St. Galler Tagblatt* (ofte omtalt som «Tagblatt») kommer ut i St. Gallen, og er den største dagsavisen i det østlige Sveits.

Se også
-------

* Universität St. Gallen
* Fyrsteabbediet St. Gallen

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 2. juni 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) St. Gallen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) St. Gallen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** HDS **·** NLA **·** NKC **·** BNE **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Dmitrij Aleksandrovitsj Tsjvykov** (kyrillisk: *Дмитрий Александрович Чвыков*; født 14. oktober 1974 i Almaty) er en tidligere kasakhstansk-kirgisisk skihopper. Han deltok internasjonalt mellom 1998 og 2002.

Tsjvykov representerte Kasakhstan i OL i Nagano i 1998, og ble nummer 30 i normalbakken, 49 (av 62 deltakere) i storbakken og 11 (av 13 lag) i lagkonkurransen. Etter sesongen skiftet han til kirgisisk statsborgerskap. For Kirgisistan debuterte han i verdenscupen med 40.-plass i Engelberg 9. januar 2000. Hans beste plassering i verdenscupen var 31.-plass i Engelberg i 2001. Sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka ble han nummer 59 av 70 deltakere i 2001/02.

Han ble nummer 34 i normalbakken i VM i Lahtis i 2001. I OL i Salt Lake City i 2002 ble han nummer 39 i storbakken og 41 i normalbakken.

Referanser
----------

Kilder
------

* FIS: Resultater
* Sports-Reference.com: Dmitry Chvykov Arkivert 7. november 2012 hos Wayback Machine. (feil fødselsdato)
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dmitrij Tsjvykov – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Dmitrij Tsjvykov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Dmitrij Tsjvykov – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Dmitrij Tsjvykov – skijumping.pl Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Plassen sett fra det sydøstlige hjørnet Foto: Helge Høifødt 
**Annette Thommessens plass** er en plass på Grønland i Oslo.

Plassen ble i august 2007 av bydelsutvalget i Bydel Gamle Oslo gitt navn etter Annette Thommessen (1932–1994), som blant annet stiftet Norsk organisasjon for asylsøkere (NOAS) i 1984 og var organisasjonens generalsekretær til sin død. Plassen ble åpnet i juli 2010 og ligger langs Schweigaards gate mellom nr. 15 og 17. Plassen er utformet av Bjørbekk Lindheim landskapsarkitekter og er finansiert av Rom Eiendom og Entra ASA.

Fra Annette Thommessens plass starter også Stasjonsallmenningen ved gangbroen «Akrobaten» over sporene på Oslo sentralstasjon. Stasjonsallmenningen fortsetter på den andre siden av gangbroen gjennom Barcode til fjorden i Bjørvika.

Litteratur
----------

* Oslo byleksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Annette Thommessens plass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Lovord om Annette Thommessens plass». Byggeindustrien. 28. juni 2010. Besøkt 11. oktober 2015.
* Norske landskapsarkitekters forening Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. om Annette Thommessens plass

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
**Tore Amundsen** (født 20. juni 1934 i Drammen, død 17. juni 2023) var en norsk professor i fysikk ved Universitetet i Oslo (UiO).

Amundsen var cand. real. fra UiO og tok doktorgraden (dr. philos.) i 1969. Han ble førsteamanuensis ved Fysisk institutt samme år og var professor ved instituttet i perioden 1991-2002. Han var bestyrer av Fysisk Institutt 1980-1983 og deretter dekanus ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet (UiO) 1984-1990 og medlem av Det akademiske kollegium.

Tore Amundsens forskningsområde var faste stoffers fysikk, der han studerte metaller, særlig aluminiums egenskaper ved lave temperaturer, ned mot det absolutte nullpunkt. Han utførte sin forskning både i lavtemperaturlaboratoriet ved Fysisk institutt og ved kjente utenlandske laboratorier i Bistol og Leiden.

Referanser
----------

1. ↑  Tore Amundsen - Våre minnesider/Jølstad
2. ↑  Tore Amundsen - Fysisk Institutt
3. ↑  Jann A. Holtet, Truls Nordby, Eivind Osnes: *Tore Amundsen (1934-2023) - en fysikkens gentleman* - Minneord i Aftenposten 12. juli 2023

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon
 |
Dette er et eksempel på en skjermdump som viser skriverbordet KDE med flere vinduer og programmer åpne.
**Skjermdump**, også kjent som **skjermbilde**, **skjermutklipp** eller *print screen*, er en funksjon som tar et bilde av skjermen.

Dette er en tast som finnes på de fleste tastatur. Når man trykker på denne tasten, åpner et bilde/tegneprogram som for eksempel Paint, hvor man kan lime inn det bildet man har tatt som en bildefil. Om man ikke vil ta bilde av hele skjermen, bare av det aktive vinduet, holder man ned Alt-tasten samtidig som man trykker på *Prt Scr*. Funksjonaliteten er lik på Linux- og FreeBSD-systemer med GNOME- og KDE-grensesnitt.

På Macintosh-maskiner tar man en skjermdump av hele skjermen ved å holde ned cmd-, shift- og 3-tasten samtidig. Dersom man bare ønsker å ta en skjermdump av et begrenset område på skjermen kan man gjøre dette ved å holde ned cmd-, shift- og 4-tasten samtidig. Da markerer man ønsket område ved å holde inne og dra musepekeren fra ønsket startområde, og slippe den ved ønsket sluttområde.

Opprinnelig bruk
----------------

Under kommandlinjebaserte operativsystemer som MS-DOS, vil teksten på skjermen bli kopiert til den printerporten som var standard, vanligvis LPT1. Uansett hva som befant seg på skjermen når tasten ble trykket ned (så lenge det var tekst) ble det skrevet ut. Denne tasten har Unicode-karakter U+9113.

Eksterne lenker
---------------

* Engelsk bruksanvisning
Fabrikkbygningen ved Bondegatan i Stockholm omkring år 1900
**Barnängens Tekniska Fabrik** var et svensk kjemiteknisk selskap. Det er først og fremst kjent for sine såper, som selskapet begynte å produsere i 1868. Varemerket ble også benyttet i Norge, men da skrevet **Barnengen(s)**, som er et eget norsk selskap med utgangspunkt i det svenske.

Selskapet ble grunnlagt av V. Holmström og lå opprinnelig i Tottieska malmgården ved Bondegatan på Södermalm i Stockholm. Navnet *Barnängens tekniska fabrikers AB* ble til i 1885 i samband med at selskapet ble omgjort til aksjeselskap. Virksomheten ble mot slutten av 1920-tallet flyttet til en nybygd moderne fabrikk i Alvik i Stockholm, etter at det i 1928 var blitt kjøpt av et konsortium sammen med Tomtens fabrik AB og AB Eneroth & co. i Göteborg.

På 1960-tallet kom det også produksjon fra Henrik Gahns AB i Uppsala. 

I 1978 ble også Liljeholmens Stearinfabriks AB kjøpt. Et nytt produksjonsanlegg ble senere oppført i Ekerö utenfor Stockholm. Barnängen ble lenge eiet av KemaNord (senere KemaNobel) men ble ervervet i 1992 av tyske Schwarzkopf. Etter at Schwarzkopf i 1995 ble ervervet av Henkel er Barnängen gått inn i Henkel Norden AB.

Henkel avhendet deretter fabrikken i Ekerö til de tidligere ansatte der, som senere solgte den til Oriflame.[] Henkel har solgt deler av Barnängens sortiment.[]

Kjente produkter
----------------

Munnvannet *Vademecum*, lansert 1897, solgt til kosmetikkprodusenten Hardford.[]

Produksjonen av Barnängens fast barnesåpe begynte på 1800-tallet og produseres fortsatt, selv om oppskriften er blitt endret flere ganger.

Referanser
----------

1. ↑  Carlquist, Gunnar, red. (1939). *Svensk uppslagsbok. Bd 3*. Malmö: Svensk uppslagsboks förlag AB. s. 103.
2. ↑  «Barntvål – Barnängen». Barnängen. Arkivert fra originalen 18. april 2013. Besøkt 21. november 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Centrum för Näringslivshistoria: Företagsminnen nr 1 2010, sid 18-ff

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LIBRIS
 |
En rørturbin (kalles også bulbturbin) er i prinsippet en horisontal kaplanturbin. Rørturbiner passer best i elvekraftverk, hvor det er stor vannmengde og lav fallhøyde. De blir ofte plassert rett i dammen, og tar på denne måten liten plass. 

Rørturbinen ligger (som en ubåt) nedsenket i vannveien, vannveien er et større støpt "rør" hvor vannet som går rundt rørturbinen. Foran (oppstrøms) i rørturbinen ligger generatoren som har egen tilkomst gjennom en vertikalt sjakt, bakerst nedstrøms for generator rotoren er turbinen som også har tilkomst gjennom en sjakt og helt bakerst (nedstrøms) turbinbladene. Typisk størrelse på en rørturbin kan være fra 6 -20 meter i diameter.

For små bulbturbiner hvor det ikke er mulig å gå inn i, kan det være et bend på røret hvor akslingen kommer ut til en generator plassert på utsiden (S-turbin).

I Norge finnes det rørturbiner i flere elver, først og fremst Glomma, men også i Namsen, Drammenselva, Numedalslågen osv. De fleste av disse har generatordelen produsert av National Industri (ABB - Alstom) og turbindelen av Kværner, National og Kværner har også leverte mange rørturbiner til Sverige hvor det er mange elver som einer seg for rørturbiner.

Modell av en stor rørturbin
Modell av en S-turbin som i likhet med rørturbin også er en kaplanturbin. Men er ikke det samme som en rørturbin.  

Bingsfoss kraftverk i Glomma har 3 rørturbiner
Vannet går rundt rørturbinen på alle kanter
En enkel gjærsag til fliser.
En **gjærsag**, også kalt **gjæresag**, **gjæringssag** eller **vinkelsag**,[] er en sag som er spesielt beregnet til å sage rette flater som har en bestemt vinkel i forhold til lengderetningen, eksempelvis på en planke eller list. En gjærsag har vinkelinnstillinger for både horisontalplanet og vertikalplanet. De skjærer nøyaktige og jevne snitt, hvilket eksempelvis er nyttig når man skal legge lister rundt dører, vinduer eller til billedrammer, og må ha nøyaktig 45 grader vinkel i det ene planet og 90 grader vinkel i det andre planet. 

En gjærsag kan ha et stativ som holder en vanlig håndsag med sagblad i riktig plan i forhold til emnets retning. Maskindrevne gjærsager har ofte roterende runde sagblader. Holderen har justeringsmuligheter slik at de to vinkelskalaene kan bli stilt inn nøyaktig. En slik sag må justeres før den tas i bruk, ellers blir flatene skjeve og sammenføyningene vil sprike.

Historie
--------

1923 ble radialarmsagen oppfunnet av Raymond Dewalt i USA. Radialarmsagen var forgjengern til den elektriske gjærsagen og selskapet som oppfunnet radialarmsagen heter i dag DeWalt. Gjærsagen kan sees på som en videreutvikling av gjæringskassen, og kan i så måte sees på som en «justerbar» gjæringskasse.

### Bruk i dag

Rene elektriske gjærsager har lenge vært populære både blant fagfolk og til hjemmebruk,[] men har de senere årene i stor grad blitt erstattet av den mer allsidige kapp- og gjærsagen.

Se også
-------

* Sag
	+ Kappsag
	+ Stikksag
	+ Sirkelsag
	+ Håndsirkelsag

Referanser
----------

1. ↑  gjærsag - Det Norske Akademis ordbok
2. 1 2  gjæresag - Bokmålsordboka | Nynorskordboka
3. ↑  Frøstrup, Anders (1999). *Tømrarteori*. Oslo: Universitetsforl. s. 32. ISBN 8200450325.
**Torgrim Holte** (født 1966) er en norsk illusjonist, hypnotisør og entertainer. Han har underholdt med egne show både i Norge og utlandet. Han hadde et eget tv-program i Tyrkia. 

Han startet sin karriere som «TV-hypnotisør» etter å ha lansert en "pilot" av showet *Get Hypnotized* på filmmessen i Cannes i 2000. Her ble han plukket opp av produsenten Fatih Aksoy fra produksjonsselskapet Mediapim i Tyrkia og satt inn i programmet *Hulia Avsar Show*, som gikk på kanalen Show TV. Under innspillingene i Tyrkia Ble han nominert til Rose d'Or i montreux, noe som igjen gjorde at han også fikk tilbud og spilte inn 10 episoder for tv-kanalen TSR (Télévision Suisse Romande). 

I 2001 returnerte han til Norge hvor var han hypnotisør og programleder for *Hjelp, jeg er hypnotisert* (2001) og *Over grensen* (2002) på TV 2. Fra 2003 til 2004 produserte han over 50 episoder av sitt hypnoseshow for den arabiske TV-kanalen MBC1. Etter dette jobbet han med «corporate events» og «røykeslutt-hypnose». Blant annet så deltok han på *God morgen Norge* på TV 2 hvor han hjalp programleder Signe Tynning med å stumpe røyken. I 2008 og lagde han 13 reiseprogrammer for TV Haugaland under tittelen *Mary Constance*. Her reiste han langs kysten på Vestlandet, og hadde med gjester som blant annet Bellamy Brothers, Smokie, Jonas Fjeld og Beth Hart. I 2010 turnerte han i utlandet igjen, blant annet på så forskjellige steder som Kroatia, Thailand og i Tunisia. Høsten 2010 hadde han sitt eget show i Norge kalt "Øyet som ser". Han har også underholdt norske soldater, både i Norge og i utlandet.

Holte har også vært gjest i Skavlans talkshow *Først og sist*, samt deltatt i gameshowet *Fangene på fortet* på TV3, *Brille* på TVNorge og underholdningsserien *4-stjerners middag halv åtte* på TVNorge*.* I 2018 medvirket han i VGTV-serien *Spårtsklubben.*

I 2021 hypnotiserte Holte fotballspillerne Jørgen Strand Larsen og Johan Hove under en landslagssamling til Norges U-21 lag.

Referanser
----------

1. ↑   offisielt nettsted, torgrimheltnaken.blogspot.com, besøkt 27. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Bergens Tidende, www.bt.no, utgitt 2012, besøkt 27. juni 2021, «Jeg er bare en vanlig mann fra Volda med et litt uvanlig yrke»[Hentet fra Wikidata]
3. ↑
4. ↑  «TV-anmeldelse: Gjespende kjedelig». *www.vg.no*. 25. februar 2003. Besøkt 15. september 2020.
5. ↑  «- Jeg var veldig nervøs». *TV 2* **(norsk)**. 2009. Arkivert fra originalen 11. mars 2016. Besøkt 15. september 2020.
6. ↑  «Livet hans er så spinnvilt at folk tror det bare er tøys». *www.bt.no*. 2012. Besøkt 27. juni 2021.
7. ↑  «Disse TV-bildene får samene til å rase». *TV 2* **(norsk)**. 19. mars 2011. Arkivert fra originalen 11. mars 2016. Besøkt 15. september 2020.
8. ↑  Hægel, Elisabeth; Reynolds (8. mai 2019). «Bli med på Spirit at Sea! Mitt Medium». *Mitt Medium*. Besøkt 17. september 2020.
9. ↑  «U21-guttas absurde «bli-kjent kveld»: – Hva er det som skjer?». *www.aftenposten.no*. Besøkt 15. august 2021.
**Yemenia Flight 626** var flyselskapet Yemenias rute fra Sana'a i Jemen til Moroni i Komorene, da det havarerte omtrent klokken 02:50 lokal tid den 30. juni 2009 (23:50 UTC den 29. juni 2009) med 153 mennesker ombord.
passasjerene kom fra Paris, med Yemenia flight IY749, på en Yemenia Airbus A330 som stoppet i Marseille Provence Airport i Marseille, Frankrike der noen passasjerer og mannskap gikk av. Etter å ha ankommet Sana'a International Airport i Sana'a i Jemen, gikk passasjerene ombord i en Airbus A310 for flight IY626, som skulle lande på Prince Said Ibrahim International Airport i Moroni i Komorene klokken 02:30 lokal tid den 30. juni.

Flyet og mannskap
-----------------

Det var 142 passasjerer og et mannskap på 11 ombord. Alle bortsett fra to personer skal ha vært fra Komorene. En flyplass-kilde hevdet at 66 av passasjerene i tillegg også var franske statsborgerere, men at mange av disse hadde doble statsborgerskap med Komorene. Mange skal ha bodd i Marseille, en fransk by med en To andre passasjerer skal ha vært europeiske.

Letingen etter omkomne og flyvrak
---------------------------------

Ifølge lokalt politi, har den lille øynasjonen ingen muligheter til selv å gjennomføre en redningsaksjon til sjøs. To franske militære fly og et skip begynte å lete etter flyvraket.

Vraket ble etterhvert funnet utenfor kysten, nær byen Mitsamiouli. Sammen med vraket ble også flere kropper og materiale fra flyet funnet i sjøen. Kilder i flyselskapet Yemenia bekreftet etterhvert et 5 år gammelt barn var funnet i livet i sjøen.

BEA sendte et etterforskningsteam, sammen med spesialister fra Airbus, for å bistå i etterforskningen av ulykken.

Referanser
----------

1. 1 2 3  (en) «Boat finds wreckage of crashed airliner off Comoros: officials». BNO News. 30. juni 2009. Besøkt 30. juni 2009.
2. 1 2 3 4 5 6  (en) «Yemen jet crashes in Indian Ocean». BBC News. 30. juni 2009. Besøkt 30. juni 2009.
3. ↑  (en) «Yemeni Jet Carrying 153 Crashes in Indian Ocean». Fox News (Associated Press). 30. juni 2009. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 30. juni 2009.
4. ↑  (en) «Bodies 'found' from crashed Yemeni airliner». France 24. 30. juni 2009. Arkivert fra originalen 3. juli 2009. Besøkt 30. juni 2009.
5. 1 2  (en) «Yemeni plane crashes with 154 aboard». CNN. 30. juni 2009. Besøkt 30. juni 2009.
6. ↑  (en) Amir, Ahmed (29. juni 2009). «Yemeni plane crashes in Comoros, 150 on board». *News*. Reuters. Besøkt 30. juni 2009.
7. ↑  (en) «Jet Goes Down in Indian Ocean With 153 Aboard». *The New York Times*. 30. juni 2009. Besøkt 30. juni 2009.
8. ↑  (en) «Child, 5, rescued alive from Airbus which crashed into Indian Ocean carrying 153 people». *Daily Mail*. Besøkt 30. juni 2009.
9. ↑  (en) BEA press release

Eksterne lenker
---------------

* (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Kunstnerfarger** er en betegnelse som først og fremst brukes om «farger», dvs. pigmenter tilsatt løse- og bindemidler som fås kjøpt på små tuber og brukes av kunstnere og andre som lager bilder. Navnet kan også assosieres til høykvalitets akvarellmaling. Ordet *farge* brukes både om selve kuløren, pigmentet og det som finnes i blokk eller på tube.

Tubefargene deles i to grupper etter løsemiddelet: vannbaserte akrylfarger og terpentinbaserte oljefarger.

Historisk
---------

De første kjente kunstnerfargene var oker og svart, som ble brukt av mesolittiske kunstnere, blant annet på veggene i Altamiragrotten. På grunn av heldig valgt bindemiddel, kombinert med riktig luftfuktighet og vanligvis totalt mørke, har bildene holdt seg i over 5 000 år.

De gamle egypterne utviklet også pigmenter og bindemidler med lang holdbarhet, basert på hva som fantes av naturlig forekommende råstoffer.

Fram til renessansen var kunstnerne henvist til selv å rive eller støte sine egne pigmenter til ønsket finhetsgrad og blande dem i det malemediet som skulle brukes. Dette var en del av håndverksopplæringen. Denne funksjonen ble etterhvert overtatt av fabrikanter som utviklet stor detaljkunnskap om emnet. Ideelt skulle alle farger være like lette å smøre ut for å gi samme grad av farging. Alle pigmenter kan ikke males til samme finhet, da vil noen bli mye hvitere på grunn av kornenes endrede lysrefleksjon. Slike ting gjør at det fortsatt trengs kunnskaper om framstilling av farger.

Kvaliteter og litt om hvorfor
-----------------------------

Fargesterke pigmenter blir ofte blandet med nøytrale fyllstoffer for å dempe virkningen av den rene fargen. Mange drevne kunstnere foretrekker minst mulig av slike tilsetninger for selv å ha kontroll med fargene. Dermed selges farger i to kvalitets- og prisnivåer: *Atelier*-, aka *artist*- kvalitet og *student*kvalitet. Et enda billigere nivå fins også. Dette gjelder både for olje- og akrylfarger.

Malere som driver med tempera og gouache foretrekker ofte å blande sine egne farger og utvikler sine private oppskrifter.

I tidens løp er de fleste oljer og vokssorter prøvd ut som malemidler. Linolje ser ut til å holde for de fleste formål, vanligvis tynnet med litt terpentin utvunnet av trekull. Også disse må holde mål kvalitetsmessig.

 *Det må bemerkes at alle kjente løsemidler til oljefarger ikke bør pustes inn over lengre tid.* Løsemiddelskader er varige og alvorlige.
***22. juli og alle dagene etterpå*** er en norsk selvbiografi om egne opplevelser av massedrapet på Utøya 22. juli 2011 og de påfølgende 10 år av Arbeiderpartiet-politiker Tonje Brenna, utgitt på J.M. Stenersens Forlag i 2021. 

Tonje Brenna tar leseren med på fortellingen om hennes liv fra hun var 23 år, generalsekretær i AUF og engasjert i politisk arbeid. I boka gir hun en sterk øyenvitneskildring om terroren på Utøya. I det videre skildrer hun åpen om hvordan hun opplevde å være en del av den offentlige sorgen i tiden som fulgte. Leseren blir med på hvordan hun vokste, fikk egne barn og stadig så livet med andre øyne. I boka er Brenna klar på behovet for å få plass til å tenke som seg selv og være selvstendig, uten å føle at hun må representere en hel gruppe overlevende.

Omtale
------

Litteraturkritiker og journalist Sindre Hovdenakk kastet vurderingsterningen til 4 og skrev i VG at «(..) som en nådeløst ærlig skildring av hva det gjør med et menneske å bli utsatt for terror, har Brennas bok i høyeste grad en verdi.»

Sven Egil Omdal fra Stavanger Aftenblad skrev følgende om boka: «Dette er kanskje den beste boka om terroren som tok 77 liv og ødela mange flere».

Se også
-------

* Bøker knyttet til terrorangrepene 22. juli 2011

Referanser
----------

1. ↑  *22. juli og alle dagene etterpå*. J.M. Stenersens Forlag. 2021.
2. ↑  VG.no (27. mai 2021): Sterk 22. juli-skildring! Bokanmeldelse: Tonje Brenna: «22. juli – og alle dagene etterpå», hentet 18. september 2023
3. ↑  aftenbladet.no (10. juni 2021): Stillheten etter rosetogene, hentet 18. september 2023

Eksterne lenker
---------------

* kagge.no: 22. juli og alle dagene etterpå av Tonje Brenna
**TypeMatrix** er et selskap i Santa Barbara i California som designer og selger ergonomiske tastaturer for datamaskiner.

Tastaturene kan veksle mellom QWERTY og Dvorak i maskinvaren. 
Lovnadene er at tastaturene skal redusere smerter forbundet med hard bruk av tastatur. 
Dette skal oppnås ved å ha tastene i rette rader, fjerne en del knapper og samle flere funksjoner på enkelte taster. Enter og backspace er plassert på midten av tastaturet for at ikke lillefingeren skal måtte strekkes, her bruker man heller pekefingerne.

For at musen skal kunne plasseres nærmere tastaturet, har TypeMatrik-tastaturene integrerte numeriske tastaturer som aktiveres ved å holde en funksjonstast eller trykke numlock-tasten.

Nåværende modeller er EZ-Reach 2020 og den nyere 2030. Førstnevnte fås i en QWERTY- og en QWERTY/Dvorak-utgave. 2030 finnes i en QWERTY, Dvorak og en blank versjon. Det eksisterer også en med svensk QWERTY-oppsett.

Eksterne lenker
---------------

* TypeMatrix – hjemmeside
* Anmeldelse av "Contoured Ergonomic Keyboard" fra Kinesis og EZ-Reach 2030 – Peter Svensson fra *Associated Press* (lagt ut 26. mai 2005)
Golf Country
Golf Country
**Golf Country** var en spesialutgave av Golf fra tyske Volkswagen (VW). Den var bygget på Golf II, og ble produsert i årene 1990–1991.

Volkswagen presenterte opprinnelig Golf Country som en designstudie, uten noen seriøse planer om å produsere den. Forhandlerne fikk dog øyeblikkelig inn en rekke ordrer, og VW bestemte seg etter hvert for å lage en seriemodell. Opprinnelig ble den produsert som et utstyrsnivå av firedør CL-modell med firehjulstrekksystemet Syncro. Serieproduksjonen startet i april 1990 i Graz i Østerrike hos Steyr-Daimler-Puch (i dag Magna Steyr)).

Produksjonen foregikk ved at en ferdig bygget Golf II Syncro ble sendt til Graz, hvor den ble bygget om til Country-spesifikasjon. En hjelperamme ble installert under karosseriet, bilen ble hevet 12 cm og en kufanger med integrert skliplate under motoren ble installert framme. Et reservehjulsfeste ble montert på bakluken. Plassen i bagasjerommet ble mindre enn standardversjonen, siden en bakaksel med differensial måtte få plass under.

I juli 1990 kom Golf Country Allround. Denne varianten hadde kunstlær innvendig og felger i bilens farge. I 1991 kom en utgave med forkrommede detaljer, ekte skinninteriør og mer ekstrautstyr. Denne kunne fåes bare i svart, og var en del dyrere enn standardutgaven. Noen andre spesialutgaver kom også å mindre antall, for eksempel en GTI med 107 hk.

Kommersielt sett var ikke Golf Country noen stor suksess for VW. Markedssjefen på den tiden, Berthold Krüger, gikk ut og sa at rundt 15 000 enheter skulle selges, men akkurat 7 735 ble solgt. Golf Country foregrep dog 2000-tallets trend med «softroader» og «crossover-SUV», biler med noe terrengegenskaper.

Se også
-------

* AMC Eagle – en amerikansk bil fra 1980 med lignende konsept.
* Toyota RAV4 – den første «softroader» med salgssuksess
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Brasils flagg Brasil |
| Friidrett |
| Para-VM i friidrett |
| Gull | London 2017 | F57 - Kulestøt |
| Gull | London 2017 | F57 - Diskos |
| Parapanamerikanske leker |
| Gull | Lima 2019 | F57 - Kulestøt |
| Gull | Toronto 2015 | F57 - Kulestøt |
| Bronse | Toronto 2015 | F57 - Diskos |

**Thiago Paulino dos Santos** (født 29. desember 1985) er en brasiliansk parafriidrettsutøver, som konkurrerer i klassen F57.

Bakgrunn
--------

Han begynte med parafriidrett i 2013, etter at han tre år tidligere måtte amputere venstre fot under kneet etter en motorsykkelulykke.

Idrettskarriere
---------------

Paulonu deltok i Parapanamerikanske leker 2015, og fikk der gull i kulestøt og bronse i diskos. Han deltok også i Para-VM i friidrett 2015, men fikk ingen medaljer der; han kom på sjuendeplass i kulestøt og ellevteplass i diskos. Under Paralympiske sommerleker 2016 deltok han i kulestøt, og kom der på femteplass.

I april 2017 satte han ny verdensrekord i diskos i klassen F57, med 48,04 meter, da han vant Sao Paulo Grand Prix i Brasil. Senere på året deltok han i Para-VM i friidrett 2017, der han vant kulestøt og diskos.

Paulino deltok i Parapanamerikanske leker 2019 i Lima i Peru, og vant der kulestøt i klassen F57.

Referanser
----------

1. 1 2  IPC - *Thiago Paulino dos Santos*, besøkt 10. september 2019.
2. ↑  IPC - *Athletics - Men's Shot Put F57*, besøkt 10. september 2019.
3. ↑  Lima 2019 - *Result - Men's Javelin Throw F57 Final* Arkivert 9. september 2019 hos Wayback Machine. besøkt 9. september 2019.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata*
* (en) Profil hos IPC
* (en) Profil hos Parapanamerikanske leker 2019
**Helga Amélie Lundahl** (født 26. mai 1850 i Uleåborg, død 20. august 1914 i Helsingfors) var en finlandssvensk billedkunstner. Hun var familiens ellevte og yngste barn og hennes mor Katarina Charlotta Lundahl født Cajanus døde tre måneder etter fødselen. Lundahls far politimester Abraham Lundahl døde da Lundahl var to år gammel. Familien og slekten Lundahl var kjent som kunstneriske og Lundahls søster Cecilia var mor til forfatteren Ilmari Kianto.

I 1870 flyttet Lundahl til Helsingfors og begynte å studere på den Finske Kunstforeningens tegneskole. Det etterfølgende året fikk hun et stipend som gjorde det mulig for henne å studere kunst i Stockholm 1872–1873. Etter tiden i Stockholm vendte hun tilbake til Helsingfors og Finske Kunstforeningens tegneskole der hun fortsatte sine studier 1874–1876 og arbeidet etterpå som lærer.

I 1877 reiste Lundahl til Frankrike etter å ha fått et statlig stipend og ble værende der i tolv år. Hennes mest kjent verk er fra tiden i Frankrike og spesielt fra Bretagne. Lundahl bodde også en tid i Sverige før hun vendte tilbake til Finland i 1889 der hun sommeren samme år var arbeidet i Önningebykolonien på Åland, en svenskfinsk kunstnerkoloni som samlet seg omkring maleren Victor Westerholm. I Önningeby bodde Lundahl på gården Övre Knapans sammen med Ellen Favorin, en annen finsk kunstner. Lundahl var noe eldre enn de andre kunstnerne i kolonien og det er ikke kjent at hun besøkte den flere somre.

Amélie Lundahl døde på santorium i Helsingfors i august 1914, trolig av leukemi.

Verk
----

* Flickhuvud, Bretagne (1882)*Flickhuvud, Bretagne* (1882)
* Bretagnsk flicka med kruka i händerna (1884)*Bretagnsk flicka med kruka i händerna* (1884)

Referanser
----------

1. ↑   Biografiskt lexikon för Finland, «Amélie Lundahl», Biografisk leksikon for Finland ID 4761-1416928957367[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Artists of the World Online, oppført som Amelie Lundahl, AKL Online kunstner-ID 00148593[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3   Register of the Artists' Association of Finland[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   RKDartists, rkd.nl, besøkt 23. august 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Pia Maria Montonen: Amélie Lundahl 1850–1914. Ars Nordica 10 (Pohjoinen, Oulu, 1998). ISBN 951-749-311-8
* «Önningebymuseets venner har gjort ennå et kunstinnkjøp» **(svensk)**. Nya Åland. 2. desember 2010. Arkivert fra originalen 24. april 2013. Besøkt 8. desember 2010.
* Om Amélie Lundahl i finske kunstnermatrikkelen[*død lenke*]

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Uppslagsverket Finland **·** Biografiskt lexikon för Finland **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN
 |
**Kathryn Mullen** (født 10. februar 1940) er en amerikansk dukkefører, skuespiller og stemmeskuespiller.

Mullen og ektefellens hennes, tidligere Muppet-designer Michael K. Frith, grunnla "No Strings" sammen med Johnie McGlade. Selskapet lagde opprinnelig en film for barn i Afghanistan, og advarte mot faren for landminer. I filmen, "The Story of the Little Carpet Boy," mister en dukke flere lemmer før han lærer seg å unngå landminer fullstending. Siden første film har No Strings gått videre til å lage filmer for barn i behov i områder som Afrika, Haiti, Madagaskar, Sudan og Syria. I 2016 ble No Strings tildelt Adela Dwyer-St. Thomas of Villanova Peace Award for 2016 fra Villanova University 

I 2013 deltok Mullen i Dragon Con med Karen Prell og Michael K. Frith som del av 30-årsdagen for *Fraggle Rock* der Kathryn Mullen opptrer som Mokey Fraggle mens Karen Prell opptrer som Red Fraggle.

Referanser
----------

1. ↑  Hall, Jane (24. mars 2003). «No Strings on help, it's the Full Monty». *Sunday Sun*.
2. ↑  «2016 Adela Dwyer-St. Thomas of Villanova Peace Award to be Presented to Puppetry Group No Strings International». *Villanova University*. Arkivert fra originalen 4. oktober 2022. Besøkt 4. oktober 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kathryn Mullen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Kathryn Mullen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Kathryn Mullen hos The Movie Database Rediger på Wikidata
Hermann Hendrich: Lyktemann og slange, 1823.
En **lyktemann** (også kalt **irrlys** eller **alvelys**) er små lys, ofte flakkende, som observeres i og ved myrer. Tidligere antok man at lyktemannen var en overnaturlig skapning som gikk ute i myra for å lede folk på avveier. Lignende sagn finnes i mange kulturer. 

På latin kalles lyset *ignis fatuus* («narreild»). I England kalles fenomenet *Will o' the wisp*, i Tyskland *Irrlicht* («narreild»), i Frankrike *feu follet*, og det er kjent også i Japan, der fenomenet kalles *hitodama*.

Irrlys kan se slik ut.
Det finnes flere vitenskapelige forklaringer, som at lysene kommer fra sumpgass fra forråtnelsesprosesser i myr, fra fosforiserende gasser, eller fra selvlysende insekter. 

Fosfiner kan oppstå i vann og myrer under anaerobe forhold. Difosfin (P2H4) er selvantennelig ved romtemperatur. Tar difosfin fyr, oppstår et flakkende lys. Fenomenet er relativt sjeldent i Norge.

Referanser
----------

1. ↑  «irrlys», *NAOB*
2. ↑  Haraldsen, Haakon; Fjellvåg, Helmer: «fosforhydrider» i *Store norske leksikon* på snl.no. Hentet 22. september 2023 fra
3. ↑  *New Course Chemistry*. India: Pradeep, India. 2018. s. 7/33. ISBN 978-93-86008-79-4.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** LCCN **·** NKC
 |

Den har utpreget reduserende egenskaper og er en svak base. Fosfin kan utvikles i vann og myrer under anaerobe betingelser.
**Toupé** er en engelsk gruppe som spiller en blanding av funk, jazz, punk, ska og rock. Gruppen består av bassist og vokalist Grant Sharkey, bassist Karl Evans og trommeslager Jason Havelock. Tekstene har ofte humoristisk vri. 

Gruppen var mest aktiv fra 2002 til 2012. Karl Evans flyttet til Australia og aktiviteten gikk naturlig nok ned som følge av dette. I 2013 annonserte gruppen at de tok en pause. Etter dette har gruppen bare vært sporadisk aktiv. I 2016 ga gruppen ut album og spilte konserter med gjestegitarist Dan Parkinson som erstatter for Karl Evans.

Lydbilde og tekster
-------------------

Toupés lydbilde preges av at gruppen har to bassister. Grant Sharkey spiller seksstrengs bassgitar med lite bruk av effektpedaler. Han bruker gjerne slapping-teknikk og spiller akkorder. Karl Evans spiller firestrengs bassgitar med utstrakt bruk av effektpedaler. Basslyden til Evans kan ofte minne om en vanlig gitar på grunn av dette.

Toupés tekster og konserter inneholder mye humor. Temaene i låtene har stort spenn. Eksempler på temaer er politikk ("Join the BNP"), samfunn ("You fell over", "Terms and conditions"), religion ("Big man said to man"), dating ("Puzzles for monkeys", "Big ones") og sex ("Fuckin'", "Real men say 'thank you'").

Utgivelser
----------

Studioalbumene Toupé har gitt ut følger et visst mønster. På hvert albumcover finner man bilde av en hånd i en eller annen setting. På Albumet *Alopecia* viser albumcoveret en hånd som holder et hårstrå. På albumet *Chat!* viser albumcoveret en hånd som holder en katt. Albumtitlene er laget slik at de fra første til siste album har alfabetisk rekkefølge. Første album, *Alopecia*, starter på bokstaven A. Andre album, *Burgers*, starter på bokstaven B. Slik fortsetter det frem til foreløpig siste album, *Evans' scent*, som starter på bokstaven E. 

Unntaket fra mønsteret er samlealbumet *A mixture and a solution*, som inneholder en kombinasjon av konsertopptak og låter fra albumene *Alopecia* og *Burgers*. *A mixture and a solution* ble gitt ut i begrenset opplag i forbindelse med gruppens USA-turné. 

Albumet Duninadé ble spilt inn etter at bassist Karl Evans flyttet til Australia. På grunn Evans' begrensede tilgjengelighet, ble albumet spilt inn på én dag. Derav navnet Duninadé, som uttales som "Done in a day" (Norsk oversettelse: Gjort på én dag).

Diskografi
----------

### Album

* 2003: *Alopecia*, Hackpen records
* 2005: *Burgers*, Hackpen records
* 2006: *Chat!,* Sneaky peeper records
* 2010: *Duninadé*
* 2016: *Evans' scent*

### Samlealbum

* 2006: *A Mixture and a Solution*

Referanser
----------

1. ↑  Werksman, Hans. «Toupé: Chat!». *Here Comes The Flood - a weblog about music*. Besøkt 4. oktober 2023.
2. ↑  «Toupé». *www.toupe.co.uk via web.archive.org*. 18. mars 2013. Besøkt 4. oktober 2023.
***Anchorius*** er en slekt av biller som lever på sopp, særlig under barken på døde trær. To arter er funnet i Norge.

Utseende
--------

En liten bille (2,5-3 mm), avlang, gulbrunlig. **Hodet** er stort og bredt med små, utstående fasettøyne. På undersiden av hodet, rett under og bak fasettøynene, sitter det et par groper som åpner utover, i bunnen av disse sitter en hårtufs. Antennene er litt lengre enn hodets bredde, 11-leddete, med en stor, tre-leddet kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er omtrent firkantet sett ovenfra, noe tilsmalnende forover, bredere enn langt, med tallrike, fine lengderibber. **Dekkvingene** er parallellsidige, med tydelige punktrekker. **Beina** er korte og slanke, føttene fire-leddete.

Levevis
-------

Kjølbillene treffes hyppigst under barken på døde trær, og er mest sannsynlig soppetere, selv om noen har ment at i alle fall noen av artene er rovdyr.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i det sørvestlige Nord-Amerika.

Systematisk oversikt
--------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien "glans- og flatbiller", Cucujoidea
				+ Familien **kjølbiller**, Biphyllidae
					- Slekten ***Anchorius*** Casey, 1900
						* *Anchorius lineatus* Casey, 1900

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 29. august 2020. Besøkt 29. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Anchorius lineatus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Anchorius lineatus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Anchorius lineatus* hos ITIS Rediger på Wikidata

'
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Brasils flagg Brasil |
| Friidrett |
| Para-VM i friidrett |
| Gull | Dubai 2019 | F53 - Diskos |
| Bronse | Doha 2015 | F54 - Kulestøt |
| Parapanamerikanske leker |
| Gull | Lima 2019 | F53 - Diskos |
| Gull | Toronto 2015 | F54/55 - Diskos |
| Sølv | Toronto 2015 | F53/54/55 - Kulestøt |

**Elizabeth Rodrigues Gomes** (født 15. januar 1965) er en brasiliansk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen F52. Dette er en klasse for sittende utøvere i parafriidrett.

Hun trenes av Rosi Farias på klubbnivå, og Amaury Wagner Verissimo på landslagsnivå.

Bakgrunn
--------

Rodrigues er født funksjonsfisk, men fikk multippel sklerose i 1993. Før dette spilte hun volleyball, og for å opprettholde sitt idrettsliv begynte hun med rullestolbasketball i 1996. Hun sluttet med rullestolbasketball i 20120, og begynte med parafriidrett i klubben Fast Wheels i Santos i 2012. Fordi sykdommen hennes forverret seg ble hun omklassifisert fra F55 til F52 i 2018.

Idrettskarriere
---------------

Rodrigues deltok i rullestolbasketball under Paralympiske sommerleker 2008, der Brasil kom på niendeplass. Hun deltok også i VM i rullestolbasketball 2010, der Brasil kom på tiendeplass.

Etter at hun sluttet med rullestolbasketball og begynte med friidrett deltok hun i Para-VM i friidrett 2013, der hun kom på femteplass i kulestøt og diskos, og hun kom på tiendeplass i spydkast. Hun deltok i Parapanamerikanske leker 2015, og vant der diskos i klassen F54/55, og hun fikk sølv i kulestøt, bak Pamela Lejean fra Canada. Hun deltok også i Para-VM i friidrett 2015, der hun fikk bronse i kulestøt. I tillegg deltok hun i spydkast, der hun kom på sjetteplass, og i diskos, der hun kom på 12.-plass. Under Para-VM i friidrett 2017 kom hun på femteplass i kulestøt og åttendeplass i diskos.

Hun vant diskos i klassen F53 under Parapanamerikanske leker 2019 i Peru, med ny verdensrekord for klassen F52, med 16,67 meter. Hun deltok også i Para-VM i friidrett 2019 i Dubai, der hun vant diskos i klassen F53. Hun forbedret der sin egen verdensrekord for klassen F52, til 16,89 meter.

Referanser
----------

1. 1 2   olympics.com[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  IPC - *Elizabeth Gomes*, besøkt 21. november 2019.
3. ↑  Lima 2019 - *Records broken* Arkivert 21. september 2019 hos Wayback Machine. besøkt 21. november 2019.
4. ↑  IPC - *Dubai 2019 - Elizabeth Rodrigues Gomes*, besøkt 21. november 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Profil hos IPC
* (en) Profil hos Parapanamerikanske leker 2019 Arkivert 21. september 2019 hos Wayback Machine.
* (en) Profil hos Para-VM 2019