recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bromstad** er et strøk og tidligere gårdsnavn i Strinda kommune, nå en del av Strindheim ca. fire kilometer øst for sentrum av Trondheim. Gården tilhørte opprinnelig bispestolen og var bygselgods inntil 1794. O. Rygh mente at navnet er en sammensetning av mannsnavnet Brunn eller Bruni.

Bygningen var en periode fra 1879 rettssal for Strinden og Selbu sorenskriverembete. Uthusene på gården ble herjet av brann i 1955.

Det tradisjonelle gårdslivet i området som tidligere ble kalt Snaustrinda, setter fortsatt sitt preg på livet i forstaden. Dyrelivet er rikt og de mange hundene og kattene har per i dag ikke klart å erstattet naturlige habitanter som for eksempel grevling, elg og rotte. Fuglelivet er mangfoldig, og bydelen er et av få steder i Europa hvor det finnes kornkråke i sitt naturlige miljø. []

Bromstad er i senere tid blitt utviklet som bydel, da store deler av eiendommen etter hvert ble parsellert til boliger. På Strindheim ligger forstaden som i stor grad består av en blanding av rekkehus og blokker. I bydelen finner man borettslagene Tingsletta, Bromstadbuen, Bromstadenga.

Veier ved Bromstad
------------------

* Bromstadvegen
* Bromstadekra
* Baldershage
* Tingvegen
* Nina Griegs veg
* Kong Øysteins veg

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 98. ISBN 978-82-573-1762-1.

Eksterne lenker
---------------

* Strinda historielag
* Tingsletta borettslag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Svante Nilsson (Sture)** (født 1460, død 2. januar 1512) var en svensk adelsmann, riksforstander og riksråd.

Svante Nilsson fikk tilnavnet «Sture» av ettertiden, noe som han selv eller andre aldri ble benyttet i samtiden, og både han og faren var egentlig av ætten eller slekten Natt och Dag, skjønt faren benyttet Sture-navnet, sannsynligvis av politiske grunner.

Svante ble født på Penningby slott i 1460 i Sveriges urolige tid i en høyadelig familie, og døde på Västerås slott i 1512, 52 år gammel. Det siste året Svante Nilsson var riksråd var 1482. Han deltok i et plyndrings- og herjingstokt mot Ivangorod i 1496. Han var en motstander av Sten Sture den eldre, men nært knyttet til Knut Alvsson. Konfliktet ble forverret i løpet av 1490-tallet etter Sten Sture den eldres behandling av Svartes far Nils og det gikk så langt at han deltok på kong Hans’ side ved opprøret mot Sten Sture den eldre. Likevel ser det ut til at de to har sluttet forbund under opprøret i 1501 og støttet motvillig Sten Sture den eldre inntil denne døde i 1503, noe som førte til at han selv ble valgt til riksforstander. 

Sommeren 1511 krevde mange innen riksrådet hans avgang under begrunnelsen at han hadde forsømt forsvaret, spesielt med anledningen det danske herjingstoktet i Vestergøtland og Småland det første halvåret av 1511. Svante Nilsson verget seg og utsatte spørsmålet til et stendermøte som skulle sammenkalles i Arboga 1512. Når tiden var inne for møtet var han allerede død i slaganfall.

Svante Nilsson ble begravd i Västerås domkirke.

Ekteskap
--------

Han var gift med Iliana Erengislasdotter (Gädda) og igjen i 1504 med Mette Ivarsdotter (Dyre). Med Iliana ble han far til Sten Svantesson Sture, også kalt for Sten Sture den yngre, som og ble også riksforstander.

Referanser
----------

1. ↑   Genealogics, genealogics.org person ID I00201386, oppført som Svante Nilsson Sture av EkesiÃ¶[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   Biografiskt lexikon för Finland 162, besøkt 5. oktober 2018[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 1019748559, besøkt 16. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Biografiskt lexikon för Finland, «Svante Nilsson», Biografisk leksikon for Finland ID 4020-1416928956626[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Svante Nilsson Sture hos historiesajten.se


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Sten Sture den eldre** | **Riksforstander av Sverige**(1457–1457) | Etterfølger:**Erik Arvidsson Trolle** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Svenskt biografiskt lexikon **·** Biografiskt lexikon för Finland **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Wang Chunli** (født 10. august 1983 i Jilin) er en kinesisk skiskytter, og tidligere langrennsløper. Hun konkurrerer for klubben *Chinese Biathlon Association*.

Langrenn
--------

Wang er student og hun startet sin sportslige karriere som langrennsløper. Hun debuterte i verdenscupen den 19. november 2005 på 10 km klassisk på Beitostølen. Hun kom på 28.-plass, kun et minutt og 40 sekunder bak vinneren Marit Bjørgen, og tok dermed verdenscuppoeng i sitt første verdenscuprenn. Men hun gjorde ikke så stor fremgang. Hennes beste verdenscupresultat ble en 21.-plass fra sprinten i Changchun i sesongen 2005/06. Hun deltok i et VM, Ski-VM 2005 og hennes beste resultat der ble 14.-plass på stafetten og 26.-plass på 15 km dobbel jaktstart. Hun deltok også i Vinter-OL 2006, hennes eneste OL. Der tok hun og Chunli Jiang 13.-plass på sprintstafetten, Wang og det kinesiske laget ble nummer 16. på stafetten og hun ble nummer 18 på 10 km klassisk og 21 på 15 km dobbel jaktstart. Hun gikk totalt åtte individuelle verdenscuprenn før hun byttet til skiskyting. Det siste verdenscuprennet hun var med i var stafetten i Gällivare den 19. november 2006. Men hun har gått noen renn i langrenn siden hun begynte å gå verdenscuprenn i skiskyting, men ikke i verdenscupen i langrenn og dessuten har alle rennene vært i Kina.

Skiskyting
----------

Wang debuterte i verdenscupen i skiskyting den 29. november 2006 med en 18.-plass på normaldistansen i Östersund. Hun fikk større suksess som skiskytter og den 6. desember 2008 overrasket hun og vant sin første verdenscupseier. Hun vant sprinten i Östersund etter en spennende avslutning. Wang skjøt to fulle hus og ledet med 15,7 sekunder etter siste skyting, men Tora Berger gikk mye fortere fra siste skyting og til mål. Likevel greide Wang å vinne, 1,4 sekunder foran Berger. Før det rennet hadde hun to 13.-plasser som beste resultater i verdenscupen. Den ene 13.-plassen var fra fellesstarten i VM i skiskyting 2008, og også hennes beste VM-resultat.

Hun er (per 15. desember 2008) nummer 15 i verdenscupen sammenlagt.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wang Chunli – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Wang Chunli – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (cn) Wang Chunli – Kinas olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Wang Chunli – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata

* (en) Wang Chunli – IBU Rediger på Wikidata

* (en) Wang Chunli – biathlon.com.ua Rediger på Wikidata
* Biografi hos Biatlonworld
* Artikkel om hennes første verdenscupseier
**Svanninge Bakker** er et bakkeområde på Fyn i Danmark. Området er på omkring 280 ha. med åpne arealer, skog, utsiktspunkter, vannhull mm. beliggende mellom Fåborg og Arreskov Sø i Faaborg kommune. Det er sandete bakker, som frem til ca. 1900 var dekket av hede og kratt. I 1883 begynte man med en tilplantning for å dempe sandflukten, og i årene fra 1900 til 1910 ble store arealer tilplantet.

Historie
--------

Grunnleggeren av Fåborg Museum, direktør Mads Rasmussen, ervervet i 1919 et område av Svanninge Bakker og forsøkte å bevare det åpne landskapet i området. Siden da var det et populært utfluktsmål, hvor det både var campingplass, en paviljong (revet 1977), restaurant og hvor det ble avholdt sankthansfester, politiske møter og annet. I 1935 bygget Jens Andersen som da eide arealet, et utsiktstårn hvor man i dag kan se en utstilling av Svanninge Bakkers natur- og kulturhistorie i fem etasjer.

Naturfredning
-------------

I 1953 ble 17 ha. fredet rundt bakken *Tyveknap*, og senere har både Fåborg kommune, det tidligere Fyns amt og staten kjøpt store arealer i området, som sikter på at restene av det opprinnelige, varierte naturlandskapet blir bevart. På samme måte kjøpte Bikubenfonden i 2005 den nærliggende Stensgård skog og i 2006 Knagelbjerg skog, og disse har med kjøpet av Sandbjerggård i 2008 i alt 475 ha. som skal inngå i deres prosjekt med å skape et "*nasjonalt natur- og landskapshistorisk monument*"; de har gitt deres del av området navnet *Svanninge Bjerge* (Svanninge fjell). 

Rundt 1900 var Svanninge Bakker et utmerket sted å finne motiver for de kunstnerne som nå betegnes som *Fynboerne*; et kjent verk med motiv herfra er Fritz Sybergs hovedverk *Aftenleg i Svanninge Bakker* (Aftenlig i Svanninge Bakker) fra 1900.

Eksterne lenker
---------------

* Skog- og naturstyret (dansk)
* Svanninge Bjerge (dansk)
* Vannhull i Svanninge Bakker (dansk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
Må ikke forveksles med Île Amsterdam.

Kart over Albert I Land med Amsterdamøya angitt.
**Amsterdamøya** er ei 16,8 km² stor øy nær Albert I Land ved nordvestspissen av Spitsbergen. Like sør for øya ligger Danskøya på motsatt side av det smale Danskegattet, og i øst går Smeerenburgfjorden som et skille mellom øyene og Vasahalvøya på fastlandet. Det høyeste punktet ligger på Hiertabreen 472 moh. Areal med isdekke er ca. 11,5 %, utgjør omtrentlig 1,9 km2 (tall fra 1990).

Området ligger i Nordvest-Spitsbergen nasjonalpark.

Stedet Smeerenburg var et av hovedkvarterene for de nederlandske hvalfangerne på 1600-tallet, og øya har fått navn etter den nederlandske hovedstaden Amsterdam.

Kilder
------

* Amsterdamøya *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

Eksterne lenker
---------------

* Danskøya-Amsterdamøya-Magdelenefjord - kart og beskrivelse av området. Rolf Stange, *Spitzbergen.de*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
**Amsterdam Baroque Orchestra & Choir** er et nederlandsk ensemble som har spesialisert seg på historisk informerte oppføringer.

Ensemblet ble grunnlag av organist, cembalist og dirigent Ton Koopman i to omganger. *Amsterdam Baroque Orchestra* ble startet i 1979 og *Amsterdam Baroque Choir* i 1992. Ensemblet har holdt konserter blant annet i Concertgebouw i Amsterdam, Barbican Centre i London, Wiener Konzerthaus og Lincoln Center i New York. 

Kor og orkester holdt den første felleskonserten ved tidligmusikikkfestivalen i Utrecht (*Festival Oude Muziek*) i 1992 der de uroppførte to verk av Heinrich Ignaz Franz Biber, *Requiem* (15-stemmig) og *Vesperae* (32-stemmig).

Koopman ledet ensemblet under oppføringer og innspillinger av hele Bachs  kantateverk. Av solister i dette prosjektet kan nevnes Lisa Larsson, Sibylla Rubens, Barbara Schlick og Caroline Stam (sopran), Michael Chance, Bernhard Landauer, Elisabeth von Magnus, Annette Markert og Andreas Scholl (alt), Paul Agnew og Christoph Prégardien (tenor) og Klaus Mertens (bass). 

I 2005 startet ensemblet opp med prosjektet «Dieterich Buxtehude – Opera Omnia», en innspilling av Dieterich Buxtehudes samlede verk.

Referanser
----------

1. 1 2  Amsterdam Baroque Orchestra & Choir, websiden til Bach Cantatas, 2001
2. ↑  *International Dieterich Buxtehude Society* Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Amsterdam Baroque Orchestra & Choir på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Amsterdam Baroque Orchestra & Choir på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Amsterdam Baroque Orchestra & Choir på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Amsterdam Baroque Orchestra & Choir på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Amsterdam Baroque Orchestra & Choir på AllMusic Rediger på Wikidata
* *Amsterdam Baroque Orchestra & Choir*, Ton Koopmans webside
* *Amsterdam Baroque Orchestra & Choir*, classic.com
* *Amsterdam Baroque Orchestra & Choir*, websiden til Haydn Festspiele Eisenstadt, 2009
* Oppføringer om *Amsterdam Baroque Orchestra & Choir*, WorldCat

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** NKC **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Person fra nubafolket som driver jordbruk med gravestokk i Nubafjellene, Sudan.
**Gravestokk** er trolig det eldste landbruksredskapet som er historisk kjent. Før plogen ble oppfunnet ble en enkel gravestokk benyttet for å velte jorda og bearbeide den. Med en gravestokk kunne forhistoriske mennesker og primitive kulturer grave i etter underjordisk mat som røtter og knoller, eller grave etter dyr og maurtuer. Gravestokk er et begrep som brukes innen arkeologi og antropologi for å beskrive lignende redskaper, som vanligvis består av lite mer enn en solid pinne som har blitt formet eller skjerpet og noen ganger herdet ved å svi den.

Enkelte aper er kjent for å bruke pinner til hjelp når de roter i jorden etter spiselige ting. Gravestokken, slik den fortsatt er i bruk enkelte steder i verden, er enten av en greinkløft eller en rotklump, der en forgrening er beholdt. Den er ideelt bøyd litt tilbake langs stammen, som utgjør skaftet. Innretningen fungerer som en hakke og kan hogges i jorden og trekkes tilbake slik at jorden blir løsnet. Den kan også benyttes til å banke i stykker harde jordbiter. En mer profesjonell videreføring av gravestokken ble til arden, som kunne trekkes av mennesker eller dyr.

Utformet med håndtak for å trekke eller skyve, danner den en forhistorisk plog, og er også beskrevet som en type hakke. Gravepinner som er mer enn 170 000 år gamle, laget av buksbomtrær av neandertalere, er funnet i Italia. Tidlig bruk av gravestokker er funnet i de fleste områder som har vært bosatt av mennesker.

Referanser
----------

1. ↑   «Definition of digging stick», *Dictionary.com*. 2021.
2. ↑  «Wooden digging stick», *Toolsfromtheearth.com*
3. ↑  «Digging Stick Technology» (PDF), *FNESC/FNSA*
4. ↑  «Digging stick», *Britannica*
5. ↑  Biancamaria Aranguren; et al. (5. febraur 2018): «Wooden tools and fire technology in the early Neanderthal site of Poggetti Vecchi (Italy)», *PNAS*. **115** (9): 2054–2059. Bibcode:2018PNAS..115.2054A. doi:10.1073/pnas.1716068115. PMC 5834685. PMID 29432163.
6. ↑  «Plateau Culture Digging Stick», *Oregon History Project*
7. ↑  Digging stick, *National Museum Australia*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Digging sticks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
| Slaget ved Hörnefors |
| --- |
| Konflikt: Del av Napoleonskrigene |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 5. juli 1809 |
| Sted | Hörnefors, om lag 30 kilometer sørvest for Umeå i Sverige63°37'27,01"N 19°54'42,98"Ø |
| Resultat | Russisk seier |

 |
| Stridende parter |
| Sveriges flagg Sverige | Keiserflagget Russland |
| Kommandanter og ledere |
| Johan August Sandels | Pavel Sjuvalov |
| Styrker |
| 2 kompanier | ukjent |
| Tap |
| ukjent | ukjent |

| Artikkelen inngår i serien om
**Finskekrigen** |
| --- |
|  |
| Pyhäjoki ·
Siikajoki ·
Revolax ·
Sveaborg ·
Pulkkila ·
Lemo ·
Nykarleby ·
Vasa ·
Kokonsaari ·
Lappo ·
Rimito Kramp ·
Sandöström ·
Kauhajoki ·
Alavo ·
Karstula ·
Grönvikssund ·
Ruona ·
Ömossa ·
Jutas ·
Oravais ·
Palva sund ·
Virta bro ·
Hörnefors ·
Sävar ·
Ratan |

**Slaget ved Hörnefors** var et slag under finskekrigen og fant sted den 5. juli 1809, slagstedet var broen over Hörnån i daværende Hörnefors kommune i Västerbotten. De russiske styrkene klarte å omgå de svenske styrkenes forsvarsstilling og vant slaget.

De russiske styrkene under generalmajor Pavel Sjuvalov inntok Umeå den 22. mars. Fremrykkingen sørover fra Umeå fortsatte i begynnelsen av mai. Den 2. juli iverksatte sjefen for den svenske nordre arméen et angrep nordover, men ble slått tilbake av de russiske styrkene.

Den 5. juli feiret de svenske styrkene kroningen av Karl XIII og var ikke forberedt på noe russisk angrep. Ved Hörnefors ble så Sandels baktropp, 2 kompanier fra Savolaxbrigaden under oberstløytnant Joakim Zakarias Duncker overraskende angrepet av de russiske styrkene.

De svenske styrkene forsvarte broen ved Hörnefors samtidig som de svenske forsvarsstillingene ble satt i beredskap. De russiske angriperne klarte etter store tap å omgå de svenske styrkene og nådde de svenske forsvarsstillingene ved Öreelven hvor de avsluttet angrepet og trakk seg tilbake til Umeå.

Striden ved Hörnfors endte med russisk seier, men innebar allikevel at den russiske fremrykkingen stoppet og initiativet kom over til de svenske styrkene. De russiske styrkene kom i løpet av sommeren til å trekke seg ut av Umeå i en retrett nordover, forfulgt av to svenske arméer under oberst Sandels og general Cronstedt.

Ved slaget ble både oberstløytnant Duncker og den russiske kommandanten, oberst Aerekof drept. De to offiserene deler en grav og et monument ved Umeå kirke.

Eksterne lenker
---------------

* Om slaget[*død lenke*], fra nettsidene til Umeå by
Panna cotta med coulis
**Coulis** (utt: ku'li) er en tykk, silt saus av frukt eller grønnsaker.

Etymologi
---------

Coulis er et fransk ord. Det har sin opprinnelse i det gammelfranske ordet couleis og fra latin cōlātus, perfektum partisipp av cōlāre, å sile eller skille flytende fra fast gjennom en sil, dørslag eller lignende.

Opprinnelig ble ordet brukt om saft som ble frigjort fra kjøtt gjennom steking eller koking. Brukes også noen ganger om skalldyrpuré-suppe.

Anvendelse
----------

En saus laget av en puré av grønnsaker, frukt eller bær eller en saus basert på en slik puré omtales gjerne som en coulis. Grønnsaks-coulis brukes oftes til kjøtt- eller grønnsaksretter eller som basis for supper eller andre sauser. Frukt- eller bær-coulis brukes gjerne til desserter eller kaker. Bringebær-coulis er ofte følge til panna cotta for eksempel.

Referanser
----------

1. ↑  «Bærcoulis». *Opplysningskontoret for frukt og grønnsaker - OFG* **(norsk)**. Besøkt 18. juni 2020.
2. ↑  Newspapers, James P. DeWan, Special to Tribune. «The art of coulis». *chicagotribune.com* **(engelsk)**. Besøkt 18. juni 2020.
3. ↑  «Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 18. juni 2020.
**Harbindialekt** (forenklet kinesisk: 哈尔滨话; tradisjonell kinesisk: 哈爾濱話; pinyin: *Hāěrbīn huà*) er den underdialekt av nordøstmandarin, en av hoveddialektene innen det kinesiske språket mandarin. Harbindialekt tales i og rundt byen Harbin, hovedstad i provinsen Heilongjiang lengst nordøst i Folkerepublikken Kina.

De fremste dialektsæregenhetene ligger på vokabularsiden; grammatikk og betoning skiller seg ikke særlig fra standardmandarin.

Det er to årsaker til at Harbinmandarin har visse vokabularforskjellene. Den viktigste er den store innflytelsen fra russisk og i mindre grad andre europeiske språk. Harbin hadde en betydelig russisk befolkning på den tid da harbindialekten tok form tidlig på 1900-tallet. Dessuten var området del av det tidligere kjerneområde for mandsjuene, og mange av dem gikk over til kinesisk språk, men med et visst mandsjuisk preg.

Litteratur
----------

* Kurpaska, M. (2010). *Chinese Language(s): A Look Through the Prism of The Great Dictionary of Modern Chinese Dialects*. De Gruyter Mouton. s. 158. ISBN 9783110219142. Besøkt 9. november 2015.
* *The Blackwell Companion to Phonology, 5 Volume Set*. Wiley. 2011. s. 2565. ISBN 9781405184236. Besøkt 9. november 2015.
En **googolplex** er 10googol, altså {\displaystyle 10^{(10^{100})}}. Googolplex kan også skrives slik: 

* 1010 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000

Antallet elementærpartikler i det kjente universet er omtrent 2,5 x 1089, og antall hydrogenatomer har blitt estimert til 1072, mens en googol er 10100. Så hvis man skulle skrive en googolplex med alle dens nuller, og skrev ett siffer på hver partikkel, ville man sluppet opp for univers før man ble ferdig med å skrive tallet.
Eller - tenk deg at alle nullene i en googolplex skulle skrives på ark med tykkelse 0,1 mm, og at hver null opptar et areal lik 5 mm². Da ville vi trenge nesten 600 milliarder universer (hvis vi antar at universet er en kule med radius 13,5 milliarder lysår), et volum på ca. 5 794 347 650 987 500 000 kubikklysår.

Hovedkvarteret til dataselskapet Google, Googleplex, er oppkalt etter dette tallet.

Se også
-------

* Googol
* Store tall
* Grahams tall

Kilder
------

* (no) Googolplex i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* Hele tallet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** MathWorld
 |
**Harasjømyrene naturreservat** var et naturreservat og ramsarområde nord i Ringsaker og Hamar kommuner i Innlandet. Reservatet ble opprettet i 2001 «for å bevare området i naturtilstand og som landskapselement med tilhørende flora og fauna»; det hadde en utstrekning på 8,8 km². Verneområdet ble i 2014 slått sammen med *Brumundsjøen naturreservat* og de mellomliggende områdene til det nye Brumundsjøen-Harasjømyra naturreservat.

Harasjømyrene er en nesten urørt samling av strengmyr, flatmyr og bakkemyr. Det meste av området har beskjeden vegetasjon med et lavvokst feltsjikt dominert av bjønnskjegg med stivtorvmose og dvergtorvmose. 

Området ble sammen med Brumundsjøen og to andre naturreservat utpekt til ramsarområde i 2011 under fellesnavnet Hedmarksvidda våtmarkssystem.

Referanser
----------

1. ↑  Naturreservatet blir større; Ringsaker blad, 11. august 2014
2. ↑  Forskrift om vern av Brumundsjøen–Harasjømyra naturreservat, Hamar og Ringsaker kommuner, Hedmark; Lovdata; 12.12.2014

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
Gravet håkjerring (*kæsing*) Foto: Chris 73 
**Graving** er en måte å konservere mat på, spesielt fisk og kjøtt. Graving verner maten mot forråtnelse og gir den en karakteristisk smak. Mest vanlig er det å grave fisk som laks, ørret og røye, men også mange andre fiskeslag kan graves. På Island er det blant annet lang tradisjon med gravet håkjerring (*kæsing*). Likeledes egner for eksempel filet av kveg, elg, hjort og rådyr seg godt til graving. Gravet mat regnes i dag gjerne som en delikatesse, mens den før i tiden nok var en dyd av nødvendighet.

Fisk må først renses godt og fileteres, men skinnet beholdes på. Deretter gnis maten inn med en blanding av salt, sukker og ulike krydder og urter, alt etter smak og behag. Dill nærmest obligatorisk, men også fennikel, svart pepper, koriander og pepperrot er vanlig å bruke, samt en skvett alkohol (helst akevitt). Graving har mange tradisjoner, så det er rom for en rekke lokale varianter av krydderingen. Så legges filetene i press. Marinaden hindrer bakterievekst, samtidig som enzymene i vevet brytes ned.

Gravlaks er kjent siden middelalderen. På den tiden ble det gjerne brukt lettsaltet laks som ble lagt lagvis i tønner og gravd ned i sanden over høyvannslinjen. Fisken surna og ble konservert gjennom fermentering.

Se også
-------

* Raking
* Matkonservering

Referanser
----------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Pål Breen** (født 14. april 1969) er en norsk fotballeder. Han var direktør i Vålerenga Invest Fotball AS (Vålerenga Fotballs elitesatsing) fra 2007 til 2013.

Som aktiv idrettsutøver var Breen sykkelrytter for Glåmdal-Nittedal, og arbeidet også som mekaniker for det norske sykkellandslaget. Breen valgte senere bort syklingen til fordel for en karriere i Forsvaret, der han var i syv år. I 1995 var han med på å starte sikkerhetsselskapet SES, som i 2001 ble kjøpt av Hafslund. Breen ble da administrerende direktør for Hafslund Sikkerhet Bedrift.

Breen ble ansatt som administrerende direktør i Vålerenga Invest Fotball AS rett før jul i 2006, og overtok på nyåret. Han sluttet som administrerende direktør i Vålerenga fotball da aksjeselskapet ble lagt ned i 2013. Breen var da den lengstsittende leder i en norsk toppklubb på herresiden.

Breen har siden arbeidet for interesseorganisasjonen Norsk Toppfotball.

Referanser
----------

1. ↑   Aftenposten, «Skal bli Nordens beste klubb», utgitt 2. januar 2007[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Skal bli Nordens beste klubb». *Aftenposten Aften*, 2. januar 2007.
3. ↑  *Aftenposten*, 28. mars 2007, side 26
4. ↑  *Aftenposten*, 2. august 2013, side 27
5. ↑  «Breen gir seg i Vålerenga: - En svært krevende jobb». *www.vg.no*. VG. 1. august 2013. Besøkt 17. september 2020.
6. ↑  «Altibox forsterker samarbeidet med Norsk Toppfotball | Altibox». NTB. 1. januar 2020. Besøkt 17. september 2020.
***Countdown to Zero*** er en amerikansk dokumentarfilm fra 2010 som tar opp farene ved atomvåpen. Filmen hevder at sannsynligheten for bruk av atomvåpen har økt etter den kalde krigen fordi antallet atomvåpen i verden har økt, terrorisme, tyveri av kjernefysisk materiale og våpen, og flere andre faktorer.

Filmen inneholder intervjuer med flere ledende statsmenn, politikere og eksperter, deriblant Tony Blair, Jimmy Carter, Mikhail Gorbatsjov, Robert McNamara, Pervez Musharraf og Valerie Plame. Filmen ble finansiert og produsert av Deltaker Media i samarbeid med World Security Institute. Produsentene fikk ideen til filmen da Al Gore ble tildelt Nobels fredspris i 2007 på grunn av hans dokumentar om global oppvarming, En ubehagelig sannhet. *Countdown to Zero* ble først vist frem under Sundance Film Festival i 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Countdown to Zero* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Countdown to Zero* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Countdown to Zero* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Countdown to Zero* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Countdown to Zero* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Countdown to Zero* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Countdown to Zero* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Countdown to Zero* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Countdown to Zero* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Ungdom mot Vold (UmV)** er en politisk uavhengig norsk stiftelse som arbeider med å forebygge kriminalitet blant ungdom. Stiftelsen ble etablert i 1995. Da Mannspanelet var i arbeid, hadde stiftelsen et medlem i panelet.

Det kriminalitetsforebyggende arbeidet er organisert i forskjellige tiltak rettet mot å forhindre at ungdommer i målgruppen havner på siden av samfunnet. Noen av tiltakene er etablert i samarbeid med en rekke skoler i Oslo og Akershus og er rettet mot å fange opp ungdom i risikosonen og løse konflikter som kan få voldelige utfall.

Som en del av dette samarbeidet tilbyr UmV motivasjon- og mestringssamtaler for enkeltindivider og hele klasser. Ungdommer som har uønsket atferd på skolen kan også utvises til UmV for å gjennomføre samtaler. UmV driver i tillegg oppsøkende arbeid på skolene for å få kunnskap om potensielle konflikter, og kan bistå med konfliktmegling dersom det er behov for det jf. Stortingsmelding 39 (2006-2007).

En annen gruppe tiltak har som mål å hindre at straffedømt ungdom begår ny kriminalitet, og er organisert i samarbeid med kriminalomsorgen. Ungdom som har blitt dømt for å utføre kriminelle handlinger kan dømmes til å sone samfunnsstraff hos UmV. I tillegg tilbyr UmV stabilitetsoppfølging for ungdommene i etterkant av soningen jf. Stortingsmelding 37 (2007-2008)

Heder
-----

* Oslo friomsorgskontors Veiviserprisen, 2009
* Justis- og politidepartementets Den kriminalitetsforebyggende pris, 2001
* Klar Tale-prisen, 1999
* Stiftelsen Scheiblers Hederspris 1998
* Stiftelsen Unis Skadevernprisen, 1997

Litteratur
----------

* Hilde Eileen Nafstad (red.), Rolv Mikkel Blakar (red.), Erlend Sand Bruer (red.): *Morgendagen har nye muligheter. Samfunnsstraff og andre intervensjoner for ungdom og unge voksne.* John Grieg Forlag 2016, ISBN 978-82-533-0340-6

Referanser
----------

1. ↑  «Mannspanelet er her». *DinSide*. Besøkt 28. mars 2016.
2. ↑  Hilde Breck og Marit Reer (2. juni 2009). «Morgendagen har nye muligheter. Masteroppgave i psykologi» (PDF). Universitetet i Oslo. Besøkt 28. mars 2016.
3. ↑  St.meld. nr. 39 (2006 – 2007) s. 156.
4. ↑  St.meld. 37(2007-2008) s. 134
5. ↑  «Veiviserprisen 2009 tildelt Ungdom mot Vold». *umv.no*. Besøkt 27. mars 2016.
6. ↑  NRK. «Pris til Ungdom Mot Vold». *NRK*. Besøkt 27. mars 2016.
7. ↑  «Klar Tale-prisen 2000 til Steinar Lem». *Aftenbladet*. Arkivert fra originalen 10. april 2016. Besøkt 27. mars 2016.
8. ↑  «Prisvinnere 1993 - 1998 - Stiftelsen Scheibler». *scheibler.mamutweb.com*. Arkivert fra originalen 29. september 2015. Besøkt 27. mars 2016.
9. ↑  «| Stiftelsen UNI». *www.stiftelsen-uni.no*. Besøkt 27. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Ungdom mot Volds hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Marquesisk** er et polynesisk språk. Det tales på Marquesasøyene i Fransk Polynesia. Det er to hoveddialekter av språket, nordlig og sørlig.

Nordmarquesisk tales på øyene i nord, der Nuku Hiva, Ua Pou og Ua Huka er de viktigste. Det har 73 % leksikalsk likhet med mangarevansk og rarotongansk, 70 % med hawaiisk, og fjernere beslektet med tahitisk (45–67 % leksikalsk likhet) og tuamotuansk (29 %). Antallet språkbrukere i Fransk Polynesia ble for 2007 oppgitt til 5390. Språket har ordbok og grammatikk. Det kringkastes radioprogrammer på nordmarquesisk.

Sørmarquesisk tales på de sørlige Marquesasøyene, der Hiva Oa, Tahuata og Fatu Hiva er hovedøyene. I 2007 ble antallet språkbrukere oppgitt til 2700. Det finnes ordbok og grammatikk for språket.

Marquesisk er anerkjent i selvstyreloven for Fransk Polynesia. Det skal beskyttes og undervises også i skolen.

Académie marquisienne – Tuhuna 'Eo Enata er opprettet for å bevare og fremme språket.

Referanser
----------

1. ↑  «Marquesan, North», Ethnologue.
2. ↑  «Marquesan, South», Ethnologue.
3. ↑  *Loi organique n° 2004-192 du 27 février 2004 portant statut d'autonomie de la Polynésie française. Version consolidée au 04 août 2011*, Legifrance.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Ungarns flagg Ungarn |
| EM i beachhåndball |
| Bronse | Danmark 2013 | Lag |

**Ungarns kvinnelandslag i strandhåndball** representerer Ungarn i internasjonale konkurranser i strandhåndball. Sporten er underlagt Ungarns håndballforbund (*Magyar Kézilabda Szövetség*). Pr 2013 er János Gróz landslagstrener.

Resultater
----------

### VM i beachhåndball

Ungarn deltok ved det første VM i beachhåndball som ble arrangert i 2004. Der kom de på 5.-plass. To år senere kom de på 7.-plass ved VM i beachhåndball 2006 i Rio de Janeiro i Brasil.

De deltok ikke ved VM i beachhåndball 2008 i Cádiz i Spania, men kom på 7.-plass ved VM i beachhåndball 2010. Ved VM i beachhåndball 2012 kom de på 4.-plass, etter at de tapte bronsefinalen 0-2 mot Norge. Ungarn fikk to spillere med på All Star-laget ved VM i 2012; Boszana Fekete ble VMs toppscorer, og Ágnes Győri ble beste keeper.

### EM i beachhåndball

Ungarn deltok første gang ved EM i beachhåndball 2002 i Cádiz i Spania. I dette mesterskapet kom de på 12.-plass.

Ved EM i beachhåndball 2004 kom de på 7.-plass, etter at de slo Spania 2-1 i plasseringskampen om 7.-plassen. I 2006 kom de på 6.-plass ved EM i beachhåndball 2006 i Tyskland, mens de greide en 12.-plass året etter, ved EM i beachhåndball 2007.

De kom på 6.-plass ved EM i beachhåndball 2009 i Larvik, der de tapte plasseringskampen om 5.-plassen 1-2 mot Ukraina. I 2011 fikk de 5.-plass ved EM i beachhåndball 2011, som ble arrangert i Umag i Kroatia.

I juli 2013 deltok de ved EM i beachhåndball 2013 i Randers i Danmark, der de fikk sin første internasjonale medalje. Det ungarske laget vant alle sine kamper gjennom hele turneringen, og vant til slutt finalen 2-1 mot Danmark. Her vant Danmark første sett 19-18, og Ungarn andre sett med 21-16, så finelen ble avgjort på shoot-out, der Ungarn vant 14-12.

Referanser
----------

1. ↑  DHF - *The groups for the 2013 European Beach Handball Championships*, besøkt 30. juli 2013.
2. ↑  EHF - *2004 Women's ECh Beachhandball* Arkivert 28. november 2016 hos Wayback Machine. besøkt 31. juli 2013.
3. ↑  EHF - *2009 Women's ECh Beachhandball* Arkivert 25. juni 2010 hos Wayback Machine. besøkt 31. juli 2013.
4. ↑  EHF - *2013 Women's ECh Beachhandball - Match Details* Arkivert 25. mars 2014 hos Wayback Machine. besøkt 31. juli 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Ungarns håndballforbund
***Married with zombies*** er en av tre romaner i en trilogi kalt *Living with the dead*. Den er skrevet av Jesse Petersen og ble publisert av Orbit den 1. september 2010. Boken er basert på lett mørk humor og er kjent for dets lette språk. Oppfølgerne er bok nr to, *Flip this zombie* og bok nr tre, *Eat Slay Love*.

Handling
--------

Historien om Married with zombies er plassert midt i byen Seattle, en by som til daglig er kaotisk og proppet med trafikkorker, tutende horn og irriterte beboere. Etterhvert som historien fortsetter beveger de seg over flere lokale byer og småstrøk. Alle er infisert av hjernespisende zombier ute etter å lage bråk. Shara og David er et gift par som det siste året har gått igjennom terapeut etter terapeut for å se om forholdet deres kan reddes. Alt er på nippet til å bryte sammen og ingen av dem tåler den andres selskap. Alt forandrer seg den dagen et virus bryter ut og infiserer beboere, og skaper en epidemi av zombier. De må sammen overleve møter med zombier, gale overlevende og kulter på veien til trygghet. Og om ikke zombiene klarer å rive av dem hodet, så er det ikke umulig at en av dem gjør det med den andre først.

Forfatter
---------

Jesse Petersen

* Født 1976, i USA
* Er fra Tucson i Arizona
* Skrevet bøkene:
	+ Married with zombies (september 2010)
	+ Flip with zombie (januar 2011)
	+ Eat Slay Love (juli 2011)
	+ In the Dead: Volume 1 (august 2011)
	+ The Zombie Whisperer (januar 2013)

Rollefigurer
------------

* Shara
* David

Eksterne lenker
---------------

* Offisielle nettsider
Denne artikkelen omhandler friluftsområdet og idrettsparken.  For veien, se Haraløkka (vei i Oslo).

**Haraløkka** er et friluftsområde mellom Ulsrud og Bøler i Bydel Østensjø i Oslo. Området er opparbeidet til Haraløkka idrettspark med fotballbaner av kunst- og naturgress, i tillegg til en idrettslekeplass. Idrettsparken driftes av Bøler Idrettsforening som også har sin hjemmebane her. 

Noen av Norway Cup sine kamper spilles på Haraløkka og lokalene til Bøler speidergruppe ligger også her.

Historie
--------

Utbyggingen av Haraløkka Fritidssenter begynte i 1969; området bestod tidligere av skog, myrer og Bølerkulpen. Store mengder masse var nødvendig for å fylle igjen kulpen, og Vaterland skole og andre deler av det sanerte Vaterland ble brukt til fyllmasse.

Anlegget ble offisielt åpnet 19. juni 1978 av kommunalråd Odd Wivegh. Bøler IFs klubbhus ved Haraløkka stod klart i 1979.

Referanser
----------

1. 1 2  Senje, Sigurd (1985). *Vi i Østensjøbyen*. [Oslo]: Tiden. s. 87. ISBN 8210027646.
2. 1 2  *Bøler er stedet: bydel Bøler: Bøler, Bogerud, Rustad, Skullerud, Langerud,Ulsrud*. Oslo: Bydel Bøler. 2000. s. 122-124. ISBN 8299566606.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**R/S 58 «Sørlandsskøyta»** er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1956 ved Trosvik Mek. Verksted i Brevik.

«Sørlandsskøyta» var egentlig et eksperiment fra Redningsselskapet i et forsøk på å gå fra tre som tradisjonelt byggemateriale og over til stål. Ironisk nok var det da Richard G. Furuholmen som designet denne skøyta, etter at han hadde levert 3 redningsskøyter i tre i perioden 1949 til 1953. «Sørlandsskøyta» ble en positiv overraskelse både for konstruktøren og Redningsselskapet, og de neste årene ble det etterhvert produsert 6 stålskøyter på 55 fot etter design av Furuholmen.

Til tross for å ha vært et eksperiment var «Sørlandsskøyta» i operativ tjeneste som redningsskøyte helt frem til 1987. Da hadde den rukket å berge 8 personer fra «den visse død», 7 fartøyer fra totalforlis, og gitt assistanse til totalt 116 fartøy.

Idag er «Sørlandsskøyta» i privat eie og hjemmehørende i Fitjar kommune.

Referanser
----------

1. ↑  RS 58 Sørlandsskøyta Redningsselskapet
Utsikt over tettstedet Holte i tidligere Søllerød kommune, Sjælland.
**Søllerød kommune** var inntil 1. januar 2007 en dansk kommune i det nå oppløste Københavns amt, dannet ved kommunalreformen i 1970.Administrasjonssenteret var Holte.

Søllerød ble slått sammen med Birkerød kommune 1. januar 2007 til den nye Rudersdal kommune i Region Hovedstaden i forbindelse med kommunalreformen i 2007.

Borgermester Ove C. Alminde i Birkerød var våren 2005 i alvorlig tvil om de økonomiske fordelene ved sammenslåingen,[] og Birkerød byråd utskrev derfor folkeavstemning. Avstemningen 12. april 2005 ga et flertall på bare 50,65 % for sammenslåing.[] Mange borgere i Søllerød var heller ikke særlig begeistret for kommunesammenslåingen,[] men det ble ikke holdt folkeavstemning i Søllerød kommune.

Ved kommunalvalget i 2005 ble Søllerøds egen borgermester Erik Fabrin fra Venstre valgt til ordfører for den nye sammenslåtte kommunen.

I tillegg til Holte, omfattet Søllerød kommune blant annet følgende byer eller byområder; Øverød, Gl. Holte, Nærum, Trørød og Vedbæk.[]

Rådhuset for både den gamle og den nye kommunen ligger i Holte og er tegnet av Arne Jacobsen og Flemming Lassen.

Borgermestre
------------

* Erik Fabrin (V) 1986–2006
* Birgitta Broberg (K) 1979–1986
* Holger Nordkild (K) 1974–1979
* Erik Øigaard (K) 1970–1974

Referanser
----------

1. ↑  
«Søllerød Kommune (1970–2006)» **(dansk)**. DigDag.dk. Besøkt 26. mars 2019.
2. 1 2  
«Rudersdal Kommune» **(dansk)**. Danske Kommuner / Borgmesterfakta. Besøkt 26. mars 2019.
3. 1 2  
«Søllerød Kommune» **(dansk)**. Danske Kommuner / Borgmesterfakta. Besøkt 26. mars 2019.
4. ↑  
«Sag: Søllerød Rådhus, Øverødvej 002, Rudersdal» **(dansk)**. Fredede & Bevaringsværdige Bygninger / Slots- og Kulturstyrelsen. Besøkt 26. mars 2019.

| * v
* d
* r
Kommuner i Københavns amt (1970–2006) |
| --- |
| Albertslund  **·** Ballerup  **·** Brøndby  **·** Dragør  **·** Gentofte  **·** Gladsaxe  **·** Glostrup  **·** Herlev  **·** Hvidovre  **·** Høje-Taastrup  **·** Ishøj  **·** Ledøje-Smørum  **·** Lyngby-Taarbæk  **·** Rødovre  **·** Søllerød  **·** Tårnby  **·** Vallensbæk  **·** Værløse |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |

Portal: Danmark
"Scotland the Brave", United States Air Force Reserve Pipe Band
«**Scotland the Brave**» (Skotsk-gælisk: Alba an Aigh) regnes som en av skottenes nasjonalsanger, og blir blant annet benyttet som nasjonalhymne ved Samveldelekene. I likhet med England har heller ikke Skottland noen offisiell nasjonalsang, men «Scotland the Brave» benyttes tradisjonelt som nasjonens sang – ofte sammen med «Flower of Scotland». Teksten er skrevet ca. 1950 av journalisten Clifford Leonard Clark Hanley (1922 – 1999).

**Scotland the Brave av Cliff Hanley:**

```
Hark when the night is falling
Hark! hear the pipes are calling,
Loudly and proudly calling,
Down through the glen.
There where the hills are sleeping,
Now feel the blood a-leaping,
High as the spirits of the old Highland men.

Refreng:
Towering in gallant fame,
Scotland my mountain hame,
High may your proud standards gloriously wave,
Land of my high endeavour,
Land of the shining river,
Land of my heart for ever, Scotland the brave.

High in the misty Highlands,
Out by the purple islands,
Brave are the hearts that beat beneath Scottish skies.
Wild are the winds to meet you,
Staunch are the friends that greet you,
Kind as the love that shines from fair maidens' eyes.

Refreng

Far off in sunlit places,
Sad are the Scottish faces,
Yearning to feel the kiss
Of sweet Scottish rain.
Where tropic skies are beaming,
Love sets the heart a-dreaming,
Longing and dreaming for the homeland again.

Refreng

```

| * v
* d
* r
Nasjonalsanger i Europa |
| --- |
| Selvstendige stater | 
* Albania
* Andorra
* Armenia
* Aserbajdsjan
* Belgia
* Bosnia-Hercegovina
* Bulgaria
* Danmark
* Estland
* Finland
* Frankrike
* Georgia
* Hellas
* Hviterussland
* Irland
* Island
* Italia
* Kasakhstan
* Kosovo
* Kroatia
* Kypros
* Latvia
* Liechtenstein
* Litauen
* Luxembourg
* Malta
* Moldova
* Monaco
* Montenegro
* Nederland
* Nord-Makedonia
* Norge
* Polen
* Portugal
* Romania
* Russland
* San Marino
* Serbia
* Slovakia
* Slovenia
* Spania
* Sverige
* Storbritannia
* Sveits
* Tsjekkia
* Tyrkia
* Tyskland
* Ukraina
* Ungarn
* Vatikanstaten
* Østerrike

 |
| Selsvstyrte områder, biland | 
* Catalonia
* Færøyene
* Grønland
	+ Nuna asiilasooq
	+ Nunarput utoqqarsuanngoravit
* Man
* Åland

 |
| Afrika **·** Asia **·** Europa **·** Nord- og Sentral-Amerika **·** Oseania **·** Sør-Amerika |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNE
 |
**Sølsnes** er et fergested på sambandet Sølsnes–Åfarnes som inngår i fylkesvei 64 ytterst i Langfjorden i Molde kommune. Fergen krysser Langfjorden til Åfarnes i Rauma kommune. Verdens første gassdrevne ferge, MF «Glutra», gikk opprinnelig i dette sambandet. 

Foruten fergekaia ligger blant annet Veøy kirke her. Navnet Sølsnes kommer av skjæret Søljo (sølvspenne) rett utenfor. Sølsnes gård er den rikeste på oltidsminner innenfor gamle Veøy herred og er en av de eldste i distriktet. Det har vært påvist 10 gravrøyser på gården, en av dem fra yngre jernalder. Gården Sølsnes var Jonas Lieds eie, og Lied etterlot seg der en samling russiske kunstverk av stor kulturhistorisk interesse, oljemalerier, grafikk, skulptur, samt akvarellportretter og miniatyrer av aristokratiske personer, malt på elfenben. Kunstverkene var fra tsartiden og kjøpt av Lied omkring revolusjonen.

Referanser
----------

1. ↑  Wilkens, Wilhelm: Jonas Lies og Sølsnes gård. *Romsdalsmuseets årbok*, 2001.
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Sølsnes gård fra luften, udatert, Digitalt museum/Romsdalsmuseet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Johan Tufteland** (født 28. mai 1913 i Austevoll, død 25. februar 1998 i Kvam i Hardanger) var en norsk fisker, lærer, lyriker, oversetter og bygdebokforfatter. Utdannelsen hans var fra Stord lærarskule 1938–1942, Norges Lærarhøyskole i Trondheim (NTNU) 1949–1950, Sløyd- og tegnelærerskolen på Notodden 1951–1952 og Universitetet i Oslo 1958. Han arbeidet som lærer i Austevoll, i Bergen, i Kvam og på Kvitsøy. Tufteland skrev både fag- og skjønnlitteratur. Han gav ut kultursoge og tre gards- og ættesoger for Austevollkommune, tre diktsamlinger og en roman. Dessuten skrev han artikler i aviser og tidsskrift. I tillegg gjendiktet han til nynorsk dikt av den amerikanske lyrikaren Emily Dickinson. Flere av Tufteland sine gjendiktede salmer av blant andre Nikolai Grundtvig er med i Norsk salmebok.

I Kvam kommune gjorde han et omfattande innsamlingsarbeid til ny ættesoge.

Tufteland etterlot seg upubliserte romanmanus, dikt, gjendiktinger, ulike lokalhistoriske tekster og en håndskrevet ordsamling fra Austevoll på 531 sider. I forbindelse med 100-årsdagen for fødselen hans blir det gitt ut ei samling av upubliserte og tidligere utgitte dikt, prosatekster og gjendiktinger med tittelen *Johan Tufteland. Dikt og prosa i utval*. Dessuten blir en omarbeidet versjon av Sogn og Fjordane teaters oppsetting fra 2000, *Eit anna hav*, satt opp på nytt i privat regi.

Tufteland fikk tildelt kulturprisen i Austevoll i 1988 og i Kvam 1990.

Ved siden av sin lyriske diktning arbeidet Johan Tufteland også med salmegjendiktninger, og han hadde seks gjendiktninger med i antologien «Med hyllings ljod». I forslaget til *Norsk Salmebok* finnes blant annet hans gjendiktning av sekvensen *Veni sancte Spritus*, den gylne sekvens fra 1200-tallet.

Bibliografi
-----------

* *Eit anna hav* – dikt (1965)
* *Blå berg* – dikt (1966)
* *Hollendaren* – Roman (1967)
* *I skuggen av ljoset* – dikt (1967)
* *Austevollsoga* – kultursoge (1986)
* Dikt og prosa i utval ved Idar Stegane og Reidar Storaas (2013)

Referanser
----------

1. 1 2 3   Digitalarkivet, www.digitalarkivet.no, besøkt 6. april 2021[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Johan Tufteland - lokalhistoriewiki.no». *lokalhistoriewiki.no*. Besøkt 16. mars 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel om forfatteren. *Allkunne.no*
* Artikkel om forfattaren. *Lokalhistoriewiki.no*
* BRUGDEFANGSTEN – RISIKOSPORT ANNO 1770. EIT SPEL I KYSTSOGEVEKENE 2013 Arkivert 18. mars 2018 hos Wayback Machine.
* *Eit anna hav* - Sogn og Fjordane teater. *Youtube.com*
* Forfattarar frå Austevoll - Johan Tufteland *Bømlo bibliotek* Arkivert 16. mars 2018 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** SUDOC
 |
**Søværnets Operative Kommando** (**SOK**), opprettet i 1961, var frem til 2014 det danske Søværnets operative hovedkvarter.

SOK hadde tilhold to forskjellige steder i Århus. **Det administrative hovedkvarteret**, som hadde ca. 150 medarbeidere, var plassert i Brabrand. **Operasjonssenteret** var plassert i en bunker i Havreballe Skov ved Marselisborg og hadde også ca. 150 ansatte, hvorav mange var beskjeftiget i døgnbemannede vaktfunksjoner.

SOK hadde en rekke myndighetsoppgaver i og omkring de danske farvann, blant annet farvannsovervåkning, ettersøknings- og redningstjeneste, isbrytning, overvåkning av havmiljø og bekjempelse av forurensning. Løsningen av oppgavene skjedde i samarbeide med politiet, kommunene, Søfartsstyrelsen, Farvandsvæsenet, Beredskabsstyrelsen, Danmarks Meteorologiske Institut og SKAT.

SOK hadde dessuten ansvaret for å løse de oppgaver som Folketinget tildelte Søværnet via Forsvarskommandoen. Disse oppgavene løses operativt av Søværnets skip, som er underlagt de to eskadrene og Søværnets Frømandskorps.

SOK samarbeidet også tett med Beredskabskorpset, Flyvevåbnet og Marinehjemmeværnet.

Myndighetsoppgavene ble løst i samarbeid med landets to maritime overvåkningssentra, som hadde den taktiske kontrollen over enhetene til sjøs. SOK på sin side hadde den operativ kontrollen.

Internasjonale oppgaver løses som hovedregel ved deltagelse i NATO-, FN- eller koalisjonsstyrker.

SOK ble lagt ned i 2014.

Referanser
----------

1. ↑  «Ny organisering af Forsvarets ledelse». Arkivert fra originalen 6. oktober 2014. Besøkt 1. oktober 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
***Illegal tidend*** var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.

Initiativet til avisen ble tatt av en gruppe medisinere, etter at NS-professor Klaus Hansen i 1940 hadde fristet studenter med gunstige stipendordninger i Tyskland. Gruppa sendte da ut et illegalt sirkulære, der de advarte mot tilbudet. Dette sirkulæret ble forløperen for den illegale avisen.

*Illegal tidend* kom ut fra november 1940 til februar 1941. Den ble stensilert i hemmelighet på Bolteløkka skole i Oslo, på skolens stensilmaskin. I alt ble det utgitt fem nummer før avisen gikk inn på grunn av arrestasjoner. Avisen ble sendt per post til leger rundt i landet, slik at distriktslegene kunne videreformidle innhold og paroler.

Den gruppa som sto bak avisen var medisinerstudentene Bård Brekke, Harald Erikson, Tøger Hagemann, Gløer Halvorsen og Stein Sørlie.

Avisens navn kan ha hatt en betydning for krigstidens og etterkrigstidens bruk av og oppfatning av begrepet «illegal». Før krigen ble ordet lite brukt, da het det «ulovlig». Både de tyske okkupantene og norske motstandsfolk brukte ordet illegal i den første okkupasjonstiden, men etter hvert fikk det en egen, positiv klang i motstandskretser. Fremmedordet «illegal» indikerte at det var de tyske okkupasjonslovene, ikke de norske, man trosset.

Opprinnelig ble de illegale avisene benevnt som «fri presse», «frihetsaviser» og lignende når de ble omtalt i motstandskretser. *Illegal tidend*s navn kan ha bidratt til å befeste den positive betydningen av begrepet «illegal» og medvirket til at begrepet «illegale aviser» nokså snart ble det vanlige.

Referanser
----------

1. ↑  Side 29. Hans Luihn: *De illegale avisene*, Universitetsforlaget (1960)
2. ↑  Side 131. Hans Luihn: *De illegale avisene*, Universitetsforlaget (1960)

Portal: Andre verdenskrig