recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Cesky Terrier** (tsjekkisk: *Český teriér*, som bokstavelig talt betyr *böhmisk terrier* eller *tsjekkisk terrier*) er en liten hunderase av typen terrier som kommer fra Tsjekkia.

Opprinnelse og alder
--------------------

Cesky terrier ble først avlet frem av den tsjekkiske hundeeieren František Horák i 1948. Den nye rasen var et resultat av kryssavl mellom Sealyham terrier og Skotsk terrier. Målet var å få en ny rase som egnet seg som jakthund i skogene i Bohemia. Selv om Horák ikke hadde høyere utdannelse innen naturvitenskap, jobbet han i flere år som forskningsassistent ved Czechoslovak Academy of Sciences og brukte kunnskapen han der hadde tilegnet seg til å avle frem den nye rasen. Tsjekkia hadde på denne tiden et kommunistisk styresett, og når Horáks hunder ble populær utenfor Tsjekkia, fikk han store mengder brev som igjen gjorde han til gjenstand for oppmerksomhet hos det hemmelige politiet. Horák døde i 1997.

Cesky Terrier ble anerkjent internasjonalt i en konkurranse arrangert av Fédération Cynologique Internationale i 1963 som rase nummer 246 i gruppe 3, terrier. Rasen er nå anerkjent av alle større kennelklubber i den engelsktalende verden. Rasen er også anerkjent av Norsk Kennel Klubb.

Lynne og væremåte
-----------------

Cesky terrier er en rolig hunderase, og aggressivitet er diskvalifiserende, jamfør rasestandarden. Cesky terrier blir beskrevet som modige, lydige, lojale, og tålmodige hunder som er flinke barn og passer godt som familiehund. En uvanlig egenskap for terrier hunder, er at Cesky terrier også går godt med andre hunder i husstanden. For å hindre at Cesky terrier blir reservert mot fremmede, bør man tidlig sosialisere.

Referanser
----------

1. ↑  Atter, Sheila. «František Horák». Cesky Terrier Club (UK). Besøkt 1. januar 2015.
2. ↑  «History». Cesky Terrier Club (UK). Besøkt 1. januar 2015.
3. ↑  «ceskyterrier.no». Arkivert fra originalen 1. januar 2015. Besøkt 1. januar 2015.
4. ↑  «The Right Breed?». Cesky Terrier Club (UK). Besøkt 1. januar 2015.
5. ↑  «Cesky Terrier - liten hunderase fra Tsjekkia». Besøkt 1. januar 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Raseutvalget
* Norsk Terrier Klub
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** NKC
 |
**Elizabeth Kata** (født 9. oktober 1912 i Sydney, død 4. september 1998 i Sydney) var en australsk forfatter. Hun er best kjent for romanen *Be Ready with Bells and Drums* (1961), som dannet forelegget for en prisvinnende film med tittelen *A Patch of Blue* (1965). Boken ble deretter utgitt på nytt med samme tittel som filmen.

Elizabeth Katas foreldre var begge skotskfødte. I 1937 giftet hun seg med en japansk mann, og bodde deretter i Japan i ti år. I de siste årene av annen verdenskrig var hun internert i byen Karuizawa oppe i de japanske fjellene. I 1947 vendte hun tilbake til Australia med sin lille sønn. Returen til fødelandet var ikke uproblematisk, hun måtte gjennom en kamp mot australske myndigheter i den forbindelse.

I tillegg til romaner skrev Kata også for fjernsyn og for flere Hollywood-produksjoner. Hun skrev sin første roman i 1959; den ble utgitt i 1961 under tittelen *Be Ready with Bells and Drums*. Filmen *A Patch of Blue* (1965) ble basert på denne romanen. Skuespilleren Shelley Winters, som spilte rollen som *Rose-Ann D'Arcy* i filmen, vant en Oscar-statuett for beste kvinnelige birolle. Regissøren Guy Green hadde også skrevet filmmanuset, som ble nominert til en Writers' Guild of America-pris. Filmens suksess førte til at Katas roman ble nyutgitt med samme tittel som filmen. Boken stod i mange år på amerikanske og australske skolers pensumlister.

I 2010 ga det australske forlaget Independence Jones ut boken *Mrs Katayama and Her Splash of Blue* som forteller historien om hvordan Katas debutroman nådde filmlerretet. Boken er skrevet av Damian Kringas.

Bibliografi
-----------

* *Be Ready with Bells and Drums* (1961; utgitt på nytt som *A Patch of Blue*)
* *Someone Will Conquer Them* (1962)
* *Tilda* (1979)
* *Child of the Holocaust* (1980)
* *The Death of Ruth* (1981)
* *With Kisses on Both Cheeks* (1981)
* *Sarah* (1982)
* *Kagami* (1989)
* *A Patch Of Blue* (1965)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Elizabeth Kata på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en)
* (en)
* (en)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Peter Sunde Kolmisoppi** (født 13. september 1978 i Uddevalla; også kjent under aliaset **brokep**) er en norsk-finsk dataspesialist og en av personene som frontet BitTorrent–nettstedet The Pirate Bay. Han er broren til Mats Kolmisoppi.

I barndommen flyttet Sunde mye rundt i Norden. Allerede som niåring begynte han å programmere, og hadde svært gode resultater på skolen. På gymnaset valgte likevel Sunde å droppe ut, og ble programmerer på heltid. Han fikk så fast jobb i kommunen, før han under IT-bobla deltok i oppbygningen av den svenske portalen Tjohoo. Senere arbeidet han for Siemens i Norge med datahåndtering i forbindelse med selskapets røntgenmaskiner. Etter å blitt sykemeldt i forbindelse med overarbeid begynte han å interessere seg for piratbevegelsen, og ble aktiv i Piratbyrån og The Pirate Bay. Sunde ble deretter The Pirate Bays ansikt utad.

31. januar 2008 ble Sunde sammen med Fredrik Neij, Gottfrid Svartholm og Carl Lundström tiltalt i Sverige for medvirkning og forberedelse til opphavsrettsbrudd via The Pirate Bay. Rettssaken startet mandag 16. februar 2009, og de fire tiltalte nekter straffeskyld og hevder at Pirate Bay må anses som en søkemotor og at intet opphavsrettsbeskyttet materiale finnes på nettstedets servere. 
Den 17. april 2009 ble de fire dømt til ett års fengsel hver, samt totalt 30 millioner kroner i solidarisk erstatning til de musikk-, film- og plateselskap som fremsatte krav i søksmålet. Dommen kommer sannsynligvis til å ankes.

Dokumentarfilmeren Simon Klose fulgte blant andre Peter Sunde for å lage filmen *TPB AFK* om piratbevegelsen og hendelsene omkring rettssaken.

Den 31. mai 2014 ble Peter Sunde arrestert nærme Malmö, Sverige etter fire år på rømmen. Politiet hadde sporet ned Peter og derav raidet en gård i Skåne der de fant Peter. Peter ble dømt til 8 måneders fengsel.

Referanser
----------

1. ↑  Hanna Birath, Lotta Myhrén, Marcus Eriksson (17. april 2009). «Alla fyra dömdes till fängelse» **(svensk)**. Sveriges Radio. Arkivert fra originalen 20. april 2009. Besøkt 24. august 2009. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  Hellström, Madelene (9. februar 2009). «Peter Sunde: "Oavsett dom så vinner vi"» **(svensk)**. IDG.se. Besøkt 24. august 2009.

Kilder
------

* «Snabbguide – allt du behöver veta om rättegången» Svenska Dagbladet 15.02.09
* «Jag känner inte att jag gör något fel» Sydsvenskan 07.02.09

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisiell blogg Rediger på Wikidata

* (en) Peter Sunde – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (sv) Peter Sunde på Twitter Rediger på Wikidata

* (en) Peter Sunde på Mastodon Rediger på Wikidata

* (en) Peter Sunde på Mastodon Rediger på Wikidata

 Wikiquote: Peter Sunde – sitater

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF
 |
**Tom Henning Hovi** (født 15. januar 1972 i Gjøvik) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte for Vålerenga fra 1998 og ut 2006-sesongen. Han var også kapteinen i laget fra og med sesongen i 2000. Han var opprinnelig en venstreback, men ble omskolert til midtstopper i sin siste sesong.

Hovi begynte sin karriere i Gjøvik Sportsklubb. Han gikk til Ham-Kam i 1992, og fikk totalt 72 kamper for Hamarklubben. I 1995 ville den engelske klubben Charlton kjøpe Hovi etter et låneopphold, men Ham-Kam avslo budet på 750 000 kroner. Hovi fikk to kamper for Charlton. I 1996 gikk Hovi til Skeid i en overgang verdt 250 000 kroner. I Skeid spilte Hovi både midtbane og forsvar, og fikk totalt 49 kamper og 5 mål. Da Skeid rykket ned etter 1997-sesongen signerte Hovi for Vålerenga.

Debuten for Vålerenga kom på Åråsen i tredje serierunde 27. april 1998, i en kamp Vålerenga tapte 3-2 for Lillestrøm. Sin første kamp fra start fikk Hovi i hjemmekampen på Bislett mot Bodø/Glimt. Hovi fikk totalt 22 kamper i sin første sesong for Vålerenga.

Sesongen etter ble Hovi fast på laget, og spilte 24 av 26 kamper, alle fra start. De to kampene han sto over var på grunn av for mange gule kort.

I 2000 ble Hovi utpekt til lagkaptein av trener Tom Nordlie. Hovi fikk 24 kamper denne sesongen som til slutt endte med nedrykk. Året etter spilte Vålerenga seg til opprykk – i en sesong Hovi fikk 19 kamper.

Sesongen 2002 ble nok en opptur for Hovi og Vålerenga. Sesongen endte med et norgesmesterskap og en anstendig syvendeplass i Tippeligaen. Hovi fikk 25 kamper denne sesongen.

I 2003 fikk Hovi 24 kamper, i en sesong der Vålerenga unngikk nedrykk med et nødskrik. I sølvsesongen året etter fikk Hovi også 24 kamper.

I 2005 ble Vålerenga seriemestere, men Hovi mistet store deler av sesongen på grunn av skader. Det ble bare 14 kamper denne sesongen.

I 2006 hadde Hovi sin siste sesong i Vålerenga, og fikk 21 kamper i serien. Hovi ble dermed historisk i Vålerenga med flest eliteseriekamper for Vålerenga, med 178 eliteseriekamper totalt.

Av Vålerengas supportergruppe Klanen har Hovi fått kallenavnet «Kong Henning Hovi».

Hovi er også den spilleren med flest europacupkamper for Vålerenga med 13 kamper.

Karriere som spiller
--------------------

(*Sist oppdatert 3. mai 2007*)

|
|  |
| Periode | Klubb | Kamper | Mål |
| 1992-1995 | Norges flagg Ham-Kam | 72 | 5 |
| 1995 | Englands flagg Charlton | 2 | 0 |
| 1996-1997 | Norges flagg Skeid | 49 | 5 |
| 1998-2006 | Norges flagg Vålerenga | 197 | 10 |
|

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID a428eb4d[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tom Henning Hovi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Tom Henning Hovi på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Tom Henning Hovi – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Tom Henning Hovi – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Tom Henning Hovi – FBref Rediger på Wikidata
* (no) vpn.no om Hovis rekorder

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Foto: Tore Sætre 
**SJ «Mathilde»** er en norsk jakt bygget av Ole H. Nerhus på Ølve i Kvinnherad til eget eie i 1884. Jakten er 75 fot, rigget med gaffelseil. Skipet ble benyttet til oppkjøp av skrei og produksjon av klippfisk.

Skipet er utstyrt med ett storseil, tre stagseil, to råseil, to snipper og ett toppsegl. Alle seilene er laget i naturfiber.

Siden 1990-årene har skipet blitt benyttet som museumsfartøy og leirskole.

Historie
--------

Skipet ble bygget av Ole H. Nerhus i 1884. Skipet ble først benyttet til «Nordlandsfart», oppkjøp av skrei og produksjon av klippfisk. Skipet kjøpte skrei i Lofoten og Finnmarka, saltet og tørket den før den ble solgt i Bergen og Kristiansund.

Seilskuta ble også benyttet til lossement, sandgrabbing og som fraktefart mellom Oslo–Trondheim, Oslo–Danmark og Oslo–Sverige.

I 1938 ble skipet solgt videre. Det ble bygget styrhus og satt inn en Wichmann motor med 50 hestekrefter.

I 1950 ble skipet solgt til Mosterhamn og omdøpt til «Kari Louise». I 1984 ble skipet tvangssolgt til stiftelsen *Hardangerjakt* i Nordheimsund som endret navnet på skipet tilbake til «Mathilde».

I årene etter, frem til 1989 ble skipet tilbakeført som seilskute. Arbeidet tok rundt 50 000 arbeidstimer. Siden 1990 har fartøyet blitt benyttet som leirskole, museumsfartøy og medseilers tokt ved Hardanger Fartøyvernsenter.

I 2009 vant Hardanger fartøyvernsenter seilskuteprisen på 50 000 norske kroner, utdelt årlig av Christiania Seilskuteklubb, for arbeidet som er gjort med seilskipet, spesielt i forbindelse med aktivitetene skipet retter mot barn og ungdom.

I juli 2016 fullførte SS «Mathilde» en sjøbasert pilegrimsreise som første seilskip på 500 år.

Referanser
----------

1. ↑  «S/J Mathilde». *Hardanger fartøyvernsenter*. Besøkt 30. september 2023.
2. 1 2  «Mathilde». *Norsk fartøyvern*. Besøkt 30. september 2023.
3. ↑  Moe, Eva Synnøve Ødmann (10. august 2010). «Naturens verden». *NRK*. Besøkt 30. september 2023.
4. ↑  «Hardanger maritime leirskole | Norsk Leirskoleforening». *Norsk Leirskoleforening*. Besøkt 30. september 2023.
5. ↑  «Hardanger Fartøyvernsenter». *Store norske leksikon* **(norsk)**. 23. august 2023. Besøkt 30. september 2023.
6. ↑  Riksantikvaren. «Mathilde, Fraktefartøy». kulturminnesok.no. Besøkt 30. september 2023.
7. ↑  Thorup, Asbjørn J. (1. oktober 2009). «Seilskutepris til MATHILDE». *www.seilmagasinet.no*. Besøkt 30. september 2023.
8. ↑  Breidalen, Svanhild (18. juli 2016). «Pilegrimstokt i havn». *fjt.no* **(norsk)**. Besøkt 30. september 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mathilde (ship, 1884) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) «SS «Mathilde»». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* (no) Sørlandsseilas med Mathilde - Glimt av Norge, NRK TV

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |

Portal: Sjøfart
**Veidal fangeleir**, også kalt Gefangenenlager Veidal Kvænangen, ble etablert i Kvænangen i august 1942 av den tyske okkupasjonsmakten. Leiren var en av Grini fangeleirs utekommandoer , og ble sammen med Baddereidet fangeleir opprettet for å reise snøskjermer og bygge snøtunnel over en 6 km lang veistekning på Kvænangsfjellet. 400 fanger fra Grini ble sendt til Kvænangsfjellet for å hjelpe norske sivile arbeidere med byggingen. 200 av dem ble sendt til Veidal. Fangene oppholdt seg på fjellet i tre måneder, fra 14. august 1942 til 11. november 1942.

Arbeidet med bygging av snøtunnelen og snøskjermene ble ledet av Operation Todt. Leiren var bevoktet av Wehrmacht.

Per Krohg og Odd Nansen var to av fangene fra Grini  som ble sendt til Veidal for å arbeide med snøtunnelen. De har begge skrevet om tida på Kvænangsfjellet: Odd Nansen i *Fra dag til dag*, bind II  og Per Krohg i *Memoarer - minner og meninger*  Per Krohg fikk også inspirasjon til en rekke kunstverk med motiver fra Kvænangenfjellet; Nordlys, fanger som vasker seg i en bekk overvåket av tysk vaktsoldat, fanger i lasterom på skip, gudstjeneste i fangeleir.

Et takkebrev fra "Veidalsfangene" til de sivile arbeiderne på anlegget forteller om forholdet mellom de to gruppene arbeidere. 

> En dypfølt og hjertelig takk da ifra oss
> 
> 
> til dere sanne og norsk-norske venner 
> 
> 
> for tønner med sild og for brød dere gav oss 
> 
> 
> og for de hjelpende, givende hender, 
> 
> 
> for nikk og for smil dere møtte oss med; 
> 
> 
> for vennlighet mot en ulykkelig fangen. 
> 
> 
> Alt dette skal huskes når en gang i fred 
> 
> 
> vår flaggduk igjen vaier fritt i fra stangen.
> 
> 
> 
> 

Området der Veidal fangeleir lå har vært utsatt for masseuttak i forbindelse med veiutbedringer. Imidlertid er det registrert tufter etter bygninger fra krigstiden i samme område. Det eksisterer tysk kart over bygninger på stedet. I dag ligger turiststasjonen Gildetun på Veidal.

Referanser
----------

1. ↑  Grini fangeleir
2. ↑  Norsk fangeleksikon : Grinifangene
3. ↑  Fra dag til dag, bind II, s. 36-142,
4. ↑  *Memoarer : minner og meninger*
5. ↑    side 135.
6. ↑   Kulturminnesøk.no

Eksterne lenker
---------------

* Kulturminnesøk Veidal
* Nord-Troms historielag. Utflukt til krigsfangeleirene på Kvænangsfjellet og Baddereidet. Fotoalbum.
* «Hilsen fra Veidalsfangene». Digitalt fortalt. Besøkt 18. desember 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Clackamas** er en indianerstammr i den amerikanske delstaten Oregon som tradisjonelt bodde langs Clackamas River i Willamette Valley. Lewis og Clark estimerte i år 1806 deres antall til 1800. Den gang bodde stammen i 11 landsbyer og levde av fisk og røtter.

I 1855 ble de 88 overlevende medlemmer flyttet til Grand Ronde i Oregon, først til Grand Ronde Indian Reservation; senere gled de inn i den alminnelige befolkning.

Deres etterkommere tilhører *Confederated Tribes of the Grand Ronde Community of Oregon*.

Likesom andre chinook-stammer praktiserte de skalleforming. Fra spebarnsalder ble hodet presse mellom treplater slik at pannen ble skrådd bakover.

Referanser
----------

1. ↑  Snyder, Eugene E.. Portland Names and Neighborhoods: Their Historic Origin. Portland: Binford & Mort, 1979. p.110.

Eksterne lenker
---------------

* On the Clackamas people
* more on the Clackamas people
* *National Geographic* on the Clackamas Indians
* On the Willamette Meteorite

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Eksempel på vanlig utseende til visuelle romaner, laget med spillmotoren Ren'Py.
En **visuell roman** (ビジュアルノベル, *bijuaru noberu*) er en form for interaktivt videospill, som har sitt opphav i Japan tidlig i 1990-årene, som i all hovedsak tar i bruk statisk grafikk, som oftest en kunststil inspirert av anime eller manga, eller noen ganger realfilmbilder.. Disse spillene har minimalt gameplay, og spilleren behøver som oftest bare trykke på henvist knapp for å lese videre og fortsette spillet.

Innen japansk terminologi, er det et skille mellom visuelle romaner (ofte forkortet NVL), som hovedsakelig dreier seg rundt historiefortelling og har lite eller ingen interaksjon fra spilleren, og eventyrspill (ofte forkortet AVG eller ADV), som tar i bruk problemløsning og andre former for spilling. Dette skillet er vanligvist tapt utenfor Japan, hvor begge typene bare kalles for visuelle romaner. Begge typene er hovedsakelig populære i Japan, hvor spill innenfor denne sjangeren gjorde opp nesten 70% av spillene japanske PC-spill utgitt i 2006.

Referanser
----------

1. ↑  Cavallaro, Dani (9. oktober 2009). *Anime and the Visual Novel: Narrative Structure, Design and Play at the Crossroads of Animation and Computer Games* **(engelsk)**. McFarland. s. 8. ISBN 9780786458189.
2. ↑  Lebowitz, Josiah; Klug, Chris (2011). *Interactive Storytelling for Video Games: A Player-centered Approach to Creating Memorable Characters and Stories* **(engelsk)**. Taylor & Francis. s. 192–194. ISBN 9780240817170.
3. ↑  «The Weird World of Japanese "Novel" Games». Arkivert fra originalen 13. september 2012. Besøkt 15. februar 2018.
4. ↑  «AMN and Anime Advanced Announce Anime Game Demo Downloads». *Anime News Network* **(engelsk)**. Besøkt 15. februar 2018.

Portal: Videospill
**Diderik Lund** (født 1953) er en norsk samfunnsøkonom og professor emeritus i samfunnsøkonomi ved Universitetet i Oslo.

Karriere
--------

Diderik Lund studerte matematikk, samfunnsøkonomi og sosiologi ved Universitetet i Bergen og ble cand.mag. i 1976 og cand.polit. i samfunnsøkonomi i 1981. Han var NAVF-stipendiat 1981–1984 og ble ph.d. i samfunnsøkonomi ved Massachusetts Institute of Technology i 1987. Han var førsteamanuensis ved Økonomisk institutt ved Universitetet i Oslo 1987–2001 og ble professor i samfunnsøkonomi i 2001. Han var bestyrer for Økonomisk institutt 2004–2007, leder for Nasjonalt fagråd for samfunnsøkonomi 2005–2008 og styreleder for Frischsenteret 2008–2015. Hans forskningsområder er ressurser, energi og miljø, og offentlig økonomi.

Han er sønn av diplomaten Bernt H. Lund og psykolog og kvinnesaksforkjemper Bente Onsager Lund.

Referanser
----------

1. ↑  Diderik Lund, UiO
2. ↑  *Studentene fra 1939*. Oslo: Bokkomiteen for studentene fra 1939. 1964.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** SUDOC
 |
**Odd Erik Stende** (født 19. september 1970 i Nordlia i Østre Toten) er en tidligere norsk politiker. Han var fra 2009 til 2015 assisterende partisekretær i Arbeiderpartiet. I 2015 ble Stende ansatt i en nyopprettet stilling som fagsjef for myndighetskontakt i Spekter. 

Han ble i 1991 valgt inn i Østre Toten kommunestyre, der han satt én periode. I tidsrommet 1994-1996 var han også leder for Oppland AUF. 

I perioden 1995-1999 hadde Stende fast plass på fylkestinget i Oppland. Seinere har Stende vært fylkessekretær i Oppland AP, politisk rådgiver for Karl Eirik Schjøtt-Pedersen og leder for Arbeiderpartiets valgkamp (2005). Han var fra 2005 til 2009 sekretariatsleder for Arbeiderpartiets stortingsgruppe.

Stende er utdanna cand.mag. fra Høgskolen i Lillehammer med samfunnsfag i fagkretsen. Han er gift med Ragnhild Mathisen; paret er bosatt i Oslo. Odd Erik Stende er barnebarn av Nils Stende, som på 1970-tallet satt i kommunestyret for Arbeiderpartiet i Østre Toten.

Litteratur
----------

* Skar, Tommy: *Ungdom for arbeid og fred. Historien om arbeiderungdom i Oppland ca. 1900-2006. AUF i Oppland 1978-2006*, Ås 2006.
* Spekter (hjemmeside): «Arbeiderpartitopp til Spekter» (publisert 13. mai 2015).
Fiskeværet Skjøtningberg i Lebesby i Øst-Finnmark 1909.  Foto: Hanna Marie Resvoll-Holmsen 
**Skjøtningberg kirke** var en kirke som stod i Skjøtningberg i Lebesby kommune i Finnmark.

Skjøtningberg var et større fiskevær så tidlig som på 1400-tallet, med over 200 innbyggere, men har i dag ingen fastboende. Skjøtningberg kirke var hovedkirke i 1589, men i 1694 bodde det kun 7 mennesker her. Kirken forfalt, og ble i 1717 omtalt som forfallen: «Kircken ganske udøgtig at være, meriterer ingen Reparation, men maa fra Grunden af opbyggis». Den ble, sammen med Sværholt kirke, revet rundt 1735 for å brukes til reparasjoner av andre kirker.

Man vet ikke nøyaktig hvor kirken stod oppført, men den har trolig stått inne på kirkegården.

Referanser
----------

1. 1 2  Amund Helland (1906) - *Norges land og folk - Topologisk beskrevet* (s. 361)
2. ↑  Lebesby kommune - *Skjøtningberg*
3. ↑  Skjøtningeberg vel – *Skjøtningeberg*[*død lenke*] (PDF)

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Skjøtningberg kirke». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
**Cominor AS** var et busselskap som ble etablert i 2008 med hovedkontor i Finnsnes. Selskapet videreførte fra 1. september 2008 aktivitetene fra Ofotens Bilruter, TIRB Rutene og Tromsbuss. Selskapet ble fra 2014 en del av Boreal-konsernet, og opphørte som eget selskap etter en omstrukturering i 2016.

Virksomhet
----------

Cominor bestod av de tidligere selskapene Ofotens Bilruter, TIRB Rutene og Tromsbuss (Fusjonert i 2008). Selskapet hadde lenge ansvar for store deler av rutegående busstrafikk i det meste av Troms, samt rutene til Alta og Bodø.

I de senere år har selskapet mistet en del større anbud og vunnet noen mindre. Nevnelig tapte de langrutene Narvik-Tromsø-Alta samt lokalrutene i Nord-Troms til Torghatten Buss, skoleturene for Breivang til Bussring og deres største virksomhet, bybussene i Tromsø til svenskeide Nobina Norge.

Etter det kjørte selskapet fylkeskommunale ruter på anbud i Narvik, Midt-Troms og Andøya. De kjørte også Flybussen i Tromsø, samt store mengder sightseeing for Hurtigruten, cruiseskip og andre aktører.

Ved anbudskonkurransene om busstrafikken i Nordland og Troms i perioden 2007-2011 mistet Cominor en betydelig del av det rutenettet som tilhørte de tre selskapene som i utgangspunktet dannet selskapet. Det gjelder de tradisjonelle langrutene Fauske-Narvik-Tromsø/Alta som gjennom mange tiår ble markedsført som NordNorge-Ekspressen. Sommeren 2011 tapte Cominor konkurransen om by- og lokalruter i Tromsø og omland. Dette er rutene til tidligere Tromsbuss og overtas fra 2012 av Nobina Norge.

Selskapet var et heleid datterselskap av TIRB-konsernet, som siden 2014 har Boreal Transport som majoritetsaksjonær. I en omstrukturering av Boreal-konsernet i 2016 ble Cominor fusjonert inn i morselskapet TIRB, som igjen ble fusjonert inn i søsterselskapet Boreal Buss.

Referanser
----------

1. ↑  Fusjonert i 2008 (brreg)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Rørbua**, også kjent som «badehuset», er en bygning som ligger i Bjørnevatn i Sør-Varanger kommune

Rørbua ble opprinnelig bygd som et badehus for arbeiderne i AS Sydvaranger som drev med gruvedrift i umiddelbar nærhet.
Det ble både benyttet av vanlige gruvearbeidere og stoll-/stull-arbeiderne som var unge gutter som borret små kanaler i berggrunnen på jakt etter malm. Stull-arbeiderne ble ofte utsatt for silikose noe som uten behandling kunne føre til en lav levealder.
Navnet Rørbua fikk bygget i 1950-årene da det ble benyttet til oppbevaring av rør og annet til bruk i gruvedriften. Rørbua var i bruk til 1980-tallet.

### 1944 - tunellen

Under andre verdenskrig og den tyske tvangsevakueringen og nedbrenningen av Finnmark og Nord-Troms i 1944 motsatte en stor del av befolkningen seg dette og flyktet fra evakueringsmaktene. Rundt 3500 personer valgte å søke tilflukt i en av tunnelene på AS Sydvaranger sitt gruveområde i Bjørnevatn. Tunnelen ble senere kjent som 1944- tunnelen.
Levevilkårene i tunnelen var ikke så gode, det var både trangt og fuktig å oppholde seg der, i tillegg var de hygieniske forholdene ikke gode. Det var allikevel et yrende liv i tunnelen ettersom folk hadde med seg hunder, katter, geiter, kyr og hester inn i tunnelen

### Frigjøringen av Finnmark

Den 25. oktober 1944 kom styrker fra Den røde armé til Bjørnevatn og frigjorde befolkningen som hadde søkt tilflukt i tunnelen. 
Dette resulterte i at Sør-Varanger var den første frie delen av Norge under andre verdenskrig

### Rørbua

Rørbua ligger i umiddelbar nærhet av 1944-tunnelen og det var her befolkningen som hadde søkt tilflukt i tunnelen samlet seg etter frigjøringen. Et norsk flagg ble heist på bygget den 25. oktober 1944, som det første norske flagget i det frie Norge. 
Den 26. samme år oktober ble det første frie herredsmøtet holdt og Sør-Varanger fikk sin ordfører som den første i det frie Norge.

### Grunnlovsjubileet 2014

I anledning Grunnlovsjubileet i Norge 2014 ble Rørbua valgt ut som Finnmark sitt forslag til markering av jubileet. Ettersom Finnmark ikke fikk sendt noen representanter til Eidsvollsforsamlinga har man valgt å se utviklingen av demokratiet i Norge i et videre perspektiv. På bakgrunn av byggets nasjonale betydning ble det restaurert i forbindelse med jubileet, og Rørbua og 1944-tunnelen ble fredet.

Referanser
----------

1. ↑  Nyhetssak om fredningen av Rørbua og 1944-tunnelen på nettsidene til Riksantikvaren

Kilder
------

* «Frigjøring og gjenreising». Besøkt 5. desember 2013. [*død lenke*]
* Lunde, Aage: *Sør-Varangers historie*, 1979
* Om Rørbua på Grunnlovsjubileets hjemmeside. Besøksdato 31. januar 2014

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Rørbua». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Karsten Fonstad** (født 8. juli 1900 på Ringsaker, død 28. juli 1970) var en norsk jernbanetelegrafist og politiker, hjemmehørende i Arbeiderpartiet og Norges Kommunistiske Parti, i tre perioder stortingsmann for AP.

Han ble født som sønn av elektriker Johannes Fonstad og Mathea Kristiansen. Han fullførte folkeskolen og amtsskolen i Ringsaker før han fra 1919 til 1920 ble uteksaminert ved Jernbaneskolen. Etter dette arbeidet han i en periode som stasjonsbetjent, før han i 1920 ble ansatt som jernbanetelegrafist hos NSB. Fra 1923 var han stasjonert ved Moelv stasjon, og med unntak av krigsårene, tjenestegjorde han i denne stillingen frem til 1946 da han ble jernbaneekspeditør. 

Han ble medlem av arbeiderungdomsbevegelsen og Arbeiderpartiet alt i 1916. Ved den store partisplittelsen i 1923 fulgte han fløyen som støttet Kominterns linje, og ble medlem av det nye Norges Kommunistiske Parti. Han forlot imidlertid NKP ved partisamlingen NSA/DNA i 1927, og gikk igjen inn i Arbeiderpartiet.

I 1925 ble han medlem av Ringsaker herredsstyre, og fra 1928 og frem til 1931 fungerte han som kommunens ordfører. Fonstad kom inn på Stortinget som 1. suppleant etter valget i 1930 fra valgkretsen *Hedmark fylke*, hvor han ble medlem av landbrukskomiteen som erstatning for Kristian Lian fra oktober 1931. Han ble valgt inn på Stortinget ved valget i 1933 som 6. representant, og satt som medlem av administrasjonskomiteen. Han ble gjenvalgt ved valget i 1936, hvor han da var medlem av vei- og jernbanekomiteen. Etter at hans periode på Stortinget var over ble han igjen aktiv i lokalpolitikken som medlem av Ringsaker herredsstyre.

Under okkupasjonen av Norge ble han i 1941 fratatt sine kommunale verv. Han ble arrestert i februar 1945 og satt fengslet i Hamar fengsel frem til 14. februar da han ble flyttet til Grini fangeleir, hvor han satt frem til krigens slutt. Fonstad døde i juli 1970 og ble begravet i hjembygda Ringsaker.

Stortingskomiteer
-----------------

* Landbrukskomiteen 1931–1933
* Administrasjonskomiteen 1934–1936
* Vei- og jernbanekomiteen 1937–1945

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 233[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Fonstad, Karsten», *Arbeidernes Leksikon*, bind III, Oslo 1933.
3. ↑  Søk etter «Karsten Fonstad» hos DIS-Norge. (Besøkt 13. oktober 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Karsten Fonstad hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Fangeregisteret

 |
En av TIRBs busser før overgangen til hvit som hovedfarge. Bildet er tatt i 2008 ved kontorene deres på Finnsnes.
TIRB endret i 2008 hovedfarge fra lilla til hvitt i sin visuelle kommunikasjon. Bildet er tatt i 2008 ved kontorene deres på Finnsnes.
**AS TIRB** (tidligere **Troms Innland Rutebil**) var morselskap i et nordnorsk konsern med hovedkontor på Finnsnes i Troms fylke. Konsernet TIRB bestod av fem bedrifter der virksomheten omfattet gods- og persontransport, service og vedlikehold av tyngre kjøretøy. Cominor, som drev personbefordring med buss, var det største av datterselskapene. Deres geografiske virksomhetsområder var Troms, Nordland, Finnmark, Oslo og Østfold. TIRB ble fra 2014 en del av Boreal-konsernet, og opphørte etter en omstrukturering i 2016 ved at virksomheten ble fusjonert inn i andre deler av konsernet.

Tidlig fase av TIRB
-------------------

TIRB ble stiftet 19. juni 1919 i et møte i Tromsø. Det var fra starten et interkommunalt selskap med kommunene Målselv, Bardu, Sørreisa, Lenvik, Balsfjord, Malangen, Lavangen og Salangen som eiere. Det fulle navnet på selskapet var Troms Indlands Rutebilselskap.

På stiftelsesdagen ble det avholdt et styremøte der det ble vedtatt å kjøpe inn tre biler av merket Fiat, fra Bertel O. Steen i Oslo.

I startfasen ble det også bygd verksted, hovedgarasje og hovedkontor i Finnsnes.

Carl Fredrik Lühr ble ansatt som disponent i 1935 og hadde stillingen til 1947. Han ble sentral i oppstarten av Nord-Norge-Bussen og hadde en bistilling som inspektør for denne samarbeidsruta. Lühr ble seinere kjent som disponent i Ottadalen Kommunale Billag der han hadde stillingen til han gikk av med pensjon i 1971.

Utvikling av virksomheten
-------------------------

TIRB var med å etablere bussruten Nord-Norge-Bussen i 1941.

Omsetning
---------

Omsetningen i konsernet var 403 mill. kr. i 2010. Antall ansatte lå da tett oppunder 500. AS TIRB var morselskapet i konsernet, og hadde i senere år mindre enn 5 årsverk; de ansatte drev hovedsakelig med støttefunksjoner for datterselskapene i konsernet. Regnskap, lønn, it-løsninger, forsikring og finans, kvalitetssikring, helse, miljø og sikkerhet, innkjøp m.v. var overordnede arbeidsoppgaver i morselskapet.

Referanser
----------

1. ↑  Eriksen og Nergård, 1999.
2. ↑  Eriksen og Nergård, 1999.
3. ↑  Eriksen og Nergård, 1999.
4. ↑
5. ↑

Litteratur
----------

* Hanssen, Arvid (1969). *A/S Troms Innland Rutebil: 50 år, 1919 – 1969*. Troms Innland Rutebil.
* Eriksen, H.K.; Nergård, K. (1999). *På vei: 80 år med TIRB*. TIRB. ISBN 8299503507.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) TIRB – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
***Bokmålsordboka*** er en ordbok over bokmålet, utarbeidet ved Seksjon for leksikografi og målføregransking på Institutt for lingvistiske og nordiske studier ved Universitetet i Oslo i samarbeid med Språkrådet. Fra 2016 er Bokmålsordboka, sammen med *Nynorskordboka*, åpent og allment tilgjengelig på nett fra Universitetet i Bergen. Ordboken var originalt tilgjengelig via domenet *ordbok.uib.no*, men fra og med 2022 har den vært tilgjengelig via domenet *ordbokene.no.*

Bokmålsordboka utkom parallelt med Nynorskordboka i 1986. Reviderte utgaver kom i 1993 og 2005. Bokmålsordboka og Nynorskordboka viser offisiell rettskrivning og bøyning, har med opplysninger om uttale, etymologi, definisjoner, faste uttrykk og eksempler på anvendelse. I nettutgaven vises treff i de to ordbøkene sammen, men på forskjellig måte. Dette kan virke villedende.

En større revisjon av Bokmålsordboka og Nynorskordboka er i gang ved Universitetet i Bergen. En viktig del av oppdraget til prosjektet er å gjøre utformingen av de to ordbøkene likere i struktur og omfang. Arbeidet ble påbegynt i 2018 og skal være fullført i 2023.

Referanser
----------

1. ↑  «Bokmålsordboka og Nynorskordboka». Språkrådet og Universitetet i Bergen. Besøkt 31. januar 2021.
2. 1 2  «Revisjonsprosjektet». Universitetet i Bergen. Besøkt 31. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Norske ordbøker |
| --- |
| Bokmål (moderat / radikalt) | 
* Bokmålsordboka
* Norsk ordbok
* Det Norske Akademis ordbok
* NTB-språket
* Tanums store rettskrivningsordbok

 |
| Nynorsk (Høgnorsk) | 
* Nynorskordboka
* Norsk Ordbok
* Norsk Ordliste
* NPK-språket

 |
| Riksmål | 
* Norsk Riksmålsordbok
* Det Norske Akademis ordbok
* Norsk ordbok
* Riksmålsordlisten

 |
| Elektroniske | 
* Det Norske Akademis ordbok
* Clue Norge
* Ordnett
* Stor norsk ordbok

 |

Portal: Litteratur
**Janez Gorišek** (født 13. september 1933, død 21. mars 2023) var en slovensk ingeniør og tidligere skihopper. Han er mest kjent for at han sammen med broren Lado Gorišek (død 1997) konstruerte skiflygingsbakken Letalnica i Planica, som ble tatt i bruk i 1969. Han har også konstruert flere andre hoppbakker, blant andre Vikersundbakken.

Som skihopper deltok han i OL i Cortina d'Ampezzo i 1956, der han ble nest sist av 51 deltakere. Han deltok i universitets-vinterlekene organisert av FISU (en forløper for vinter-Universiaden) i 1953, 1955 og 1957, og tok to gull- og én sølvmedalje.

I 1961 ble han uteksaminert som sivilingeniør ved Universitetet i Ljubljana. Etter at den første skiflygingsbakken i Planica siden slutten av 1940-tallet hadde vært for liten til at det kunne settes nye verdensrekorder der, konstruerte ingeniørbrødrene Janez og Lado Gorišek sammen med en gruppe arkitekter en helt ny skiflygingsbakke. Den nye rekordbakken ble åpnet i 1969. Bakken ble i 2004 oppkalt etter de to brødrene og heter i dag offisielt Letalnica bratov Gorišek («Skiflygingsbakken Brødrene Gorišek»).

For arbeidet med skiflygingsbakken i Planica ble Janez og Lado Gorišek i 1969 tildelt Bloudek-prisen, Slovenias høyeste utmerkelse for prestasjoner innen idrett. Prisen er for øvrig oppkalt etter Stanko Bloudek, som på 1930-tallet konstruerte den første skiflygingsbakken i Planica.

Janez Gorišek var rennleder i Planica i 35 år. Sammen med broren konstruerte han Igman-Olympiabakkene ved Sarajevo, som ble brukt under OL i 1984. Han var også involvert i planleggingen av Tyrkias første moderne skihoppanlegg, som ble brukt under vinter-Universiaden i Erzurum i 2011. Janez og sønnen Sebastian Gorišek har laget bakkeprofilen til den ombygde Vikersundbakken, som sto ferdig vinteren 2011.

Kilder
------

* The Slovenia Times: Planica – A place for daring men[*død lenke*] (6. mars 2009)

Referanser
----------

1. ↑   «Umrl je Janez Gorišek, konstruktor letalnice v Planici», verkets språk slovensk, utgitt 21. mars 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Mannen bak rekordbakken i Vikersund er død». *ABC Nyheter/NTB* **(norsk)**. 21. mars 2023. Besøkt 21. mars 2023.
3. ↑  «Sports-Reference.com: Janez Gorišek». Arkivert fra originalen 13. august 2011. Besøkt 1. november 2009.
4. ↑  Serbias olympiske komité: Winter International University Sport Week[*død lenke*]
5. ↑  Bloudek-prisen 1965-2004 Arkivert 18. januar 2015 hos Wayback Machine. (slovensk)
6. ↑  Berkutschi Skijumping: Erzurum – Skijumping in Turkey Arkivert 20. november 2009 hos Wayback Machine. (14. oktober 2009)
7. ↑  Vikersund.no: Den nye skiflygingsbakken Arkivert 22. mars 2010 hos Wayback Machine. (2. november 2009)
8. ↑  NRK: – Dette er starten på ny hopphistorie (10. februar 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Janez Gorišek – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Janez Gorišek – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Janez Gorišek – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Janez Gorišek – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Janez Gorišek – TheSports.org Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF
 |
BiskopGrzegorz Kaszak
**Grzegorz Kaszak** (født 24. februar 1964 i Choszczno i Woiwodschaft Westpommern i Polen) er en polsk katolsk biskop som var biskop av Sosnowiec. Mot slutten av oktober 2023 ansøkte han iRoma om å få tre av, grunnet diverse skandaler som hadde utspilt seg i hans bispedømme, skjønt uten at han var implisert i noen av dem. Pave Frans innvilget dette frm 25. oktobeer 2023, og utnevnte erkebiskopen av Katowice, Adrian Galbas, til apostolisk administrator.

Liv og virke
------------

### Prest

Grzegorz Kaszak ble presteviet for Szczecin-Kamień av biskop Kazimierz Jan Majdański den 18. juni 1989.

Pave Benedikt XVI utnevnte ham den 10. november 2007 til sekretær for [][]Det pavelige råd for familien]].

### Biskop av Sosnoviec

Den 4. februar 2009 ble han utnevnt til biskop av Sosnowiec. Han ble bispeviet av den polske kirkes primas, kardinal Józef Glemp, den 28. mars samme år; medkonsekrerende var kardinal Stanisław Dziwisz, erkebiskop av Kraków, og Stanisław Nowak, erkebiskop av Częstochowa.

1. ↑  «Papst nimmt Rücktritt von Bischof nach Sexskandal an». 24. oktober 2023. Besøkt 24. oktober 2023.
**Kåre Martin Hansen** (født 14. juli 1913 i Hammerfest, død 26. april 1985) var en norsk politiker som representerte Arbeiderpartiet i Troms på Stortinget i to valgperioder på 1960-tallet.

Hansen arbeidde som fisker 1928–30 og deretter som telefonmontør 1931–44. Under andre verdenskrig gikk han på Oslo elementærtekniske skole. Han var sosialsekretær et par år etter krigen, før han i 1949 begynte et langt virke i Telegrafverket, som tegner, konstruktør og avdelingsleder. Han gikk av i 1980.

Hansen var medlem av kommunestyret i Tromsøysund fra 1945 til kommunen blei slått sammen med Tromsø i 1964. Han var kommunens ordfører fra 1948 til 1961. Fra 1972 til 1975 var han kommunestyrerepresentant i Tromsø. Han var også medlem av Troms fylkesting 1948–61 og 1972–75, den siste perioden som formann.

Han var vararepresentant til Stortinget fra 1958 til 1961. I 1961 fikk han fast plass og satt i to perioder fram til 1969. Den første perioden var han medlem av sosialkomiteen, den andre av finanskomiteen.

Hansen hadde ei rekke offentlige verv, likeså i AUF og Arbeiderpartiet i Troms. Han hadde også verv fagbevegelsen, først i Tromsø Bygningsarbeiderforening, deretter på ulike nivå i Norsk Tele Tjeneste Forbund.

Kilder
------

* Trond Nordby (red.): *Storting og regjering 1945–1985* (2 bind), Kunnskapsforlaget 1985

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kåre Martin Hansen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Kåre Martin Hansen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**«Come Prima»** er en italiensk populærmusikksang med melodi av Vincenzo Di Paola og Sandro Taccani samt tekst av Mario Panzeri.

Den mest populære versjonen i Italia var med Tony Dallara (Antonio Lardea). Sangen ble også innspilt av The Marino Marini Quartet og Domenico Modugno. Alle disse innspillingene var fra 1958.

Melodien ble brukt til en franskspråklig sang «Tu me donnes», en slager for Dalida i 1959.

Den ble også anvendt til en engelskspråklig sang, «More Than Ever» (Tekst: Mary Bond). Den ble innspilt i Storbritannia av Malcolm Vaughan med The Michael Sammes Singers (HMV POP 538). 

Robert Earl og Eve Boswell gjorde også innspillinger i Storbritannia. 

En annen engelsk tekst med tittelen «For the First Time» (nærmere den italienske originaltittelen) ble innspilt av Polly Bergen i USA i 1958 (Columbia 41275). Denne versjonen ble også fremført av Mario Lanza i hans siste film *For the First Time* i 1959. Buck Ram skrev teksten. Andre utøvere som har spilt inn denne sangen er Dean Martin, The Platters, Tony Reno & The Sherwoods (1965) og Golpes Bajos i 1985.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Sangtittel | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| The Marino Marini Quartet | «Come Prima» | Storbritannias flagg Storbritannia | # 2 | 14 | 11. oktober 1958 |
| Malcolm Vaughan with The Mike Sammes Singers | «More Than Ever» | Storbritannias flagg Storbritannia | # 5 | 14 | 18. oktober 1958 |
| Robert Earl | «More Than Ever» | Storbritannias flagg Storbritannia | # 26 | 4 | 25. oktober 1958 |

Norske versjoner
----------------

Juul Hansen og Ivar Hovden har skrevet norske tekster. Eldar Vågan og Jan Paulsen har skrevet en humoristisk norsk tekst på dialekt.

| År | Sangittel | Albumtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1958 | «Det vil komme av seg selv» |  | Jan Høiland med Carsten Kloumans orkester | Juul Hansen | 78-plate/Single | Columbia GN 1638 |
| 1977 | «Come Prima» |  | New Jordal Swingers | Ivar Hovden | Single | On Records 6084 508 |
| 1983 | «Come Prima» | *På tur* | Vazelina Bilopphøggers | Eldar Vågan, Jan Paulsen | LP | Tiger SLP 99002 |

Vazelina Bilopphøggers' versjon inngikk også på 12" maxisinglen *Vazelina Bilopphøggers Maxi-medley* (Slagerfabrikken S12 45009 (1984).

Referanser
----------

1. ↑  Chart Stats - The Marino Marini Quartet - Come Prima
2. ↑  Chart Stats - Malcolm Vaughan With The Mike Sammes Singers - More Than Ever (Come Prima)
3. ↑  Chart Stats - Robert Earl - More Than Ever (Come Prima)
4. ↑  Se plateetiketten
5. ↑  New Jordal Swingers Singler
6. ↑  vazelina-samling.com
7. ↑  vazelina-samling.com
8. ↑  vazelina-samling.com
**Fritzøehus landskapsvernområde** er landets største sammenhengende bøkeskog. Den inngår i et kulturlandskap som omkranser Norges største privateide bolig, Fritzøehus.

Landskapsvernområdet består av en indre opparbeidet hage rundt Fritzøehus slott, og en ytre naturpark. Hele parken er oppdelt av rygger og koller av larvikitt. I den nordlige delen av parken finner vi de mest verdifulle bøkeskogene.

Bøkeskogen vest for Jordfalldalen vokser i et ravinelandskap, og vitner om nesten mellomeuropeiske vekstforhold. Skogen i parkens sørøstligste del er dominert av gran. Landskapsvernområdet ligger fra 5 til 135 meter over havet. 
Det er et rikt fugleliv i landskapsvernområdet, kjernebiter som spetter og ugler er godt representert. I Jordfalldalen er den sterkt utrydningstruede plantearten buesøtgress funnet.

Adkomsten til verneområdet er gjennom hovedporten til Fritzøeparken. Besøkende må ha adgangskort. Det får man på hovedkontoret til Treschow-Fritzøe. Den indre parken, rundt Fritzøehus slott, er ikke tilgjengelig for allmennheten.
Formålet med vernet er å bevare et av landets største bøkskogsbestand, samt ta vare på et fint og variert omkringliggende natur- og kulturlandskap.

Referanser
----------

1. ↑  «Fritzøehus landskapsvernområde». Fylkesmannen i Vestfold og Telemark. Besøkt 22. mars 2019.
2. ↑  «Fritzøehus landskapsvernområde» (PDF). Fylkesmannen i Vestfold. Arkivert fra originalen (PDF) 22. mars 2019. Besøkt 22. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Fritzøehus landskapsvernområde Arkivert 22. mars 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
* Faktaark Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Preben Terndrup Pedersen** (født 15. oktober 1940 i Skive, Danmark) er professor emeritus i marin teknikk ved Danmarks Tekniske Universitet (DTU).

Han er utdannet maskiningeniør fra DTU, med en Master of science-grad (M.Sc.) fra 1966. I 1969 fikk han graden ph.d. ved samme universitet.

Han har vært gjesteforsker ved Department of Engineering and Applied Physics ved Harvard University, USA (1971–1972), og ved Det Norske Veritas (1973).

Fra 1973 til 2010 var han professor med spesialiteten styrke i marine konstruksjoner ved DTU. Fra 1992 var han leder av fagrådet for maskinteknik og i 2001 sto han i spissen for etableringen av DTU Institut for Mekanik, Energi og Konstruktion (MEK), som han ledet til 2010.

Terndrup Pedersen har oppnådd mange viktige resultater innen marin teknikk. Han har publisert mer enn 100 vitenskapelige artikler, hovedsakelig om marin sikkerhet.

Han har mottatt mange æresbevisninger for sin forskning. Han er blant annet tildelt The Davidson Medal av The Society of Naval Architects and Marine Engineers i USA (2006), i 2009 mottok han Alexander Foss guldmedaljen fra DTU, I 2010 ble han utnevnt til æresdoktor (dr. h. c.) ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) og i 2013 ble han utnevnt til æresmedlem av Chinese Academy of Engineering (CAE).

Han er medlem av Norges Tekniske Vitenskapsakademi og utenlandsk medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab.

Referanser
----------

1. 1 2  DTU. «Professional Biography of Preben Terndrup Pedersen». Besøkt 25. september 2018.
2. ↑  «MEK institutdirektør fejrer 40 års jubilæum - DTU Mekanik». *DTU Mekanik* **(dansk)**. Besøkt 25. september 2018.
3. ↑  «The Dr. Kenneth S. M. Davidson Medal - SNAME». *www.sname.org* **(engelsk)**. Besøkt 25. september 2018.
4. ↑  «Stor kinesisk anerkendelse af dansk ingeniørvidenskab - DTU Mekanik» **(dansk)**. Besøkt 25. september 2018.
5. ↑  «PEDERSEN, Preben Terndrup». *NTVA - Norges Tekniske Vitenskapsakademi*. Arkivert fra originalen 25. september 2018. Besøkt 25. september 2018.
6. ↑  «Gruppe VIII Teknologi | DKNVS». *www.dknvs.no*. Besøkt 25. september 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Danmarks Nationalsocialistiske Arbejderparti** eller **DNSAP** (stiftet 16. november 1930) var det største danske nazistpartiet.

DNSAPs første leder eller *fører* var Cay Lembcke, men han ble etter et kupp i partiledelsen i 1933 avløst av Frits Clausen. Partiet var i stor grad en simpel etterligning av det tyske nazistpartiet NSDAP, og viste en stor beundring for Adolf Hitler. Et hovedprogrampunkt var – som for det tyske partiet – en etnisk utrensking av jødene – men mer spesifikt hvordan ble aldri fastslått.

Partiet lyktes ikke med å gjøre seg gjeldende under den tyske okkupasjonen av Danmark.

Etter avslutningen av andre verdenskrig mistet partiet sin støtte i befolkningen, men noen få individer forsøkte å drive partiet videre. Partiet ble gjenskapt i september 1951 under ledelse av Sven Salicath, men ble oppløst i slutten av 1980-tallet. Det nåværende Danmarks Nationalsocialistiske Bevægelse oppfatter seg selv som en etterfølger til DNSAP.

Kilder
------

* www.milhist.dk
* DNSAP

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) National Socialist Workers' Party of Denmark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND
 |