recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Cecilia*** er en norsk spillefilm fra 1954.

Den sårbare ungjenta *Cecilia* greier ikke å fortsette og bo sammen med foreldrene sine. Hun sier ja til et tilbud om å flytte inn til *Tore*, en litt eldre og mer verdensvant venninne.

*Cecilia* ble produsert i en tid da lesbisk kjærlighet ikke fantes offisielt. På grunn av at filmen tok opp problemer, ble den kategorisert som en såkalt *problemfilm*.

Solvejg Eriksen, som skrev manus og regisserte filmen, var selv lesbisk. Hun var uenig i at det var *Cecilia*s seksuelle legning som var filmens kjerne. Likevel er *Cecilia* ett av de aller første forsøk i norsk film på å beskrive kvinnelig homoseksualitet.

Den hadde premiere 15. november 1954.

Handling
--------

I et leilighetsbygg i storbyen høres det plutselig mye bråk, og de høye skrikene til en kvinne. Folk i de andre leilighetene kontakter politiet, som bryter seg inn i den øverste leiligheten i bygget. Der oppdager de en skadet mann.. En ung kvinne, Cecilia, blir også funnet i ledigheten, og hun blir arrestert. Cecilia begynner deretter å tenke tilbake på livet sitt og hvordan hun havnet i denne situasjonen.

Cecilie hadde en vanskelig barndom, faren hennes drakk alt for mye alkohol, og når Cecilie er tenåring dør moren hennes. Cecilia begynner snart å arbeide, og flytter inn sammen med noen bekjente. Men problemene hennes er fremdeles ikke overstått.

I rollene
---------

* Anne-May Nilsen – Cecilia
* Grethe Lill – Tore, hennes venninne
* Atle Merton ₃ Kasper, hennes venn
* Harald Haugen – Cecilias far
* Sonny Berg – Cecilias mor
* Knut Flom – Ørn, Cecilias bror
* Øystein Års – Karl, Cecilias bror
* Per Finne – Gustaf, Cecilias bror
* Thorbjørn Myhre – en psykiater
* Solveig Henrik-Eriksen – søster Ruth

Kilder
------

* *Skeive filmer* Arkivert 6. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Dagbladet Film
* *Norsk Filmografi*, s. 42

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cecilia* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Cecilia* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Cecilia* hos Filmfront Rediger på Wikidata
**Cristina Elena Grigoraș** (født 11. februar 1966), rumensk turner som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva og 1984 i Los Angeles.

Grigoraș ble olympisk mester i turn under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det rumenske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp for damer foran USA og Kina. De andre på laget var Simona Păuca, Laura Cutina, Mihaela Stănuleț, Ecaterina Szabó og Lavinia Agache.

Fire år tidligere, under sommer-OL 1980 i Moskva vant hun en sølvmedalje i lagkonkurransen i mangekamp.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1984 USAs flagg Los Angeles - **Gull** i turn, mangekamp lag damer Romanias flagg Romania
* Sølv 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Sølv i turn, mangekamp lag damer Romanias flagg Romania

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cristina Grigoraș – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Cristina Grigoraș – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Cristina Grigoraș – Olympedia Rediger på Wikidata

* (ro) Cristina Grigoraș – Romanias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Cristina Grigoraș – FIG Rediger på Wikidata

* (en) Cristina Grigoraș – Gymn Forum Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Ingeborg Barz** (født 1948) er en antatt død venstreekstrem aktivist.

Barz var en av grunnleggerne av terrororganisasjonen Røde Armé Fraksjon (RAF). Sammen med sin samboer Wolfgang Grundmann og Klaus Jünschke fikk Barz med seg 134 000 tyske mark i utbytte fra et væpnet ran i en bankfilial i Kaiserslautern 22. desember 1971. En politimann ble skutt og drept av ranerne. I månedene etter ranet leide hun to leiligheter i Hamburg og Ludwigshafen, begge under falske navn.

21. februar 1972 gjennomførte RAF enda et væpnet ran. Samme dag hadde Barz ringt sin mor og uttrykket ønske om å forlate organisasjonen. Dette er det siste sikre livstegn man har fra henne, og det har i etterkant versert mange og motstridende teorier om hennes skjebne.

Referanser
----------

1. ↑   Der Spiegel, www.spiegel.de[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Kvinner som terrorister». *Samhold-Velgeren*. 10. august 1977.
3. ↑  Becker, Jillian (1978). *Hitlers barn*. Dreyer. s. 199. ISBN 8209016539.
4. ↑  «Offenbar sind die RAF-Rentner wieder im Einsatz». *Die Welt*. 20. januar 2016.
5. ↑  «The Baader Meinhof Gang». Crime Library.
6. ↑  «»Wen suchen wir denn eigentlich?«». *Der Spiegel*. 6. november 1977.
7. ↑  «Meßpunkte auf der Nase». *Der Spiegel*. 3. august 1975.
**Cecilie Drabsch Norland** (født 1978) er en norsk paralympisk svømmer. 

Norland deltok i paralympiske sommerleker i både 2000, 2004 og 2008. I 2000-lekene kom hun på fjerdeplass på 50 meter fri klasse S8 og femteplass 100 meter fri klasse S8. I 2004 tok hun gull på 50 meter fri klasse S8 på tiden 31,51 og bronse på 100 meter fri klasse S8 på tiden 1.12,29. Under åpningsseremonien til paralympiske leker i Beijing 6. september 2008 var hun flaggbærer for den norske troppen. 14. september 2008 vant hun gull på 50 meter fri klasse S8 på tiden 32,09, og ble Norges eneste vinner under lekene. Hun kom på femteplass på 100 meter fri klasse S8. 

Hun er bosatt i Hafrsfjord i Stavanger. Norland er rammet av cerebral parese på høyre side. Hun er gift Norland og mor til et barn.

Priser
------

* 2008 – Regjeringens paralympiske ærespris

Referanser
----------

1. ↑  Cecilie Drabsch Norland tildelt regjeringens paralympiske ærespris

Eksterne lenker
---------------

* NIF – Norske medaljefordelinger i Paralympics (PDF)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Norges herrelandslag i kjelkehockey | **Regjeringens paralympiske ærespris**(2008) | Neste mottaker:Nils Erik Ulset |
***The Tides of Fate*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Marshall Farnum.

Handling
--------

Fanny Lawson forelsker seg i Stephen King, en mann som dro henne opp fra en stri elv etter at hesten hennes stupte ned i det iskalde vannet. Fanny forlater derfor sin tidligere kjærlighet, den kanadiske politimannen John Cross, og gifter seg med Stephen - og de flytter snart til byen sammen. Men hun oppdager snart at ektemannen hennes er en kriminell. King blir snart lei av Fanny, og han forlater henne.

Når politiet senere gjennomsøker leiligheten hennes, oppdager de flere av Kings eiendeler. De sender derfor Fanny i fengsel som hans medskyldige. I mellomtiden har John Cross problemer, og står anklaget i en krigsrett for påstått feighet, til den amerikanske hæren på grunn av sin militær-tjeneste på Filippinene. I New York møter han igjen Fanny, og de to forelsker seg snart på nytt. Men når King deretter dukker opp igjen, blir han sinnssykt misunnelig over det som skjer, og forårsaker en rekke problemer.

Skuespillere
------------

* Alexandria Carlisle som Fanny Lawson
* Frank Holland som John Cross
* William Sheer som Stephen King
* Charles E. Graham som Fergus McManus
* Jane Kent som Claudia Nelson
* Walter Ryder som Azray Heath

Referanser
----------

1. ↑  THE TIDES OF FATE
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Tides of Fate* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Tides of Fate* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Beate von Miquel** (født 1968 i Uelzen i Niedersachsen) er en tysk kjønnsforsker, historiker og kvinnesaksforkjemper, som er president i Deutscher Frauenrat (Det tyske kvinnerådet – Tysklands kvinnelobby), Tysklands største organisasjon som arbeider for likestilling og alle jenters og kvinners rettigheter. Hun er direktør for Marie Jahoda-senteret for internasjonale kjønnsstudier ved Ruhr-Universität Bochum.

Faglig bakgrunn
---------------

Hun studerte protestantisk teologi, historie og statsvitenskap ved universitetene i Marburg, Bonn, Göttingen og Bochum, og har doktorgrad (dr.phil.) i historie. Hun har arbeidet som forsker og med likestilling og mangfold innen universitetssektoren, samt med lederoppgaver. Hennes faglige interesseområder er likestillingsforskning, medieforskning, næringslivshistorie og (protestantisk) kirkelig samtidshistorie.

Samfunnsengasjement og verv
---------------------------

Hun er aktiv i foreningen Evangelische Frauen in Deutschland, som forstår seg som en stemme for protestantiske kvinner i kirke og samfunn. I 2021 ble hun valgt til president i den tyske kvinnebevegelsens paraplyorganisasjon, Deutscher Frauenrat, som har 62 medlemsorganisasjoner og over 11 millioner medlemmer, og dermed er en av Europas største kvinneorganisasjoner. Deutscher Frauenrat etablerte i 2024 alliansen Zusammen für Demokratie (Sammen for demokratiet) sammen med en rekke organisasjoner. Hun er også nestleder i rådet for Bundesstiftung Gleichstellung, et føderalt offentlig organ som arbeider for kjønnslikestilling i Tyskland.

Bibliografi (utvalg)
--------------------

* *Evangelische Frauen im Dritten Reich: Die Westfälische Frauenhilfe 1933–1950*, Aschendorff Verlag, 2006

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 128456949, besøkt 1. august 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Det tyske nasjonalbibliotekets katalog, GND-ID 128456949, besøkt 8. september 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Dr. Beate von Miquel». Besøkt 10. september 2022.
4. ↑  «Beate von Miquel». Besøkt 5. mars 2024.
5. ↑  «EFiD-Frau an der Spitze des Deutschen Frauenrats: Dr. Beate von Miquel zur Vorsitzenden des größten frauenpolitischen Lobbyverbands gewählt». Besøkt 5. mars 2024.
6. ↑  «DF ist Teil des Bündnisses „Zusammen für Demokratie"». Deutscher Frauenrat. Besøkt 25. mars 2024.
7. ↑  «Zwei neue Ämter für Beate von Miquel». Besøkt 5. mars 2024.
8. ↑  «Stiftungsbeirat». Bundesstiftung Gleichstellung. Besøkt 5. mars 2024.
9. ↑  «Beate von Miquel». Friedrich-Ebert-Stiftung. Besøkt 5. mars 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Bríet Bjarnhéðinsdóttir** (1856–1940) var en islandsk kvinnesaksforkjemper, lærer og redaktør, som grunnla Kvenréttindafélag Íslands og kvinnetidsskriftet *Kvennablaðið* (utgitt 1895-1919). Hun engasjerte seg i kvinnesaksarbeidet på Island fra 1880-årene og var blant grunnleggerne av den islandske kvinneforeningen Hið íslenska kvenfélag i 1894. Hun gikk inn for kvinners stemmerett, og etter at kvinneforeningen vegret seg for å gå inn for dette etablerte hun på 1900-tallet tett kontakt med ledere i kvinnesaksbevegelsen i Norge, Danmark og USA, og med Den internasjonale kvinnestemmerettsalliansen. I 1907 grunnla hun den islandske kvinnesaksforeningen, Kvenréttindafélag Íslands, og ledet foreningen gjennom nesten 20 år i to perioder (1907–1911 og 1912–1927). Foreningen sprang ut av den progressive fløyen av kvinneforeningen, som gikk inn for full politisk likestilling. Hun var medlem av bystyret i Reykjavík fra 1908.

Biografi
--------

Bríet Bjarnhéðinsdóttir ble født i 1856 i Austur-Húnavatnssýsla, tok eksamen som lærer i 1880 og arbeidet som lærer i Reykjavík fra slutten av 1880-årene. Hun begynte samtidig å engasjere seg i kvinnesaken. I 1888 giftet hun seg med den liberale tidsskriftredaktøren Valdimar Ásmundsson (1852–1902), som grunnla tidsskriftet *Fjallkonan*. I 1894 var hun blant medstifterne av den islandske kvinneforeningen, Hið íslenska kvenfélag. Hun etablerte også tidsskriftet *Kvennablaðið* i 1895, og det ble utgitt frem til 1919. Mellom 1898 og 1903 utgav hun *Barnabladíð*.

Bríet hadde kontakt med ledende kvinnesaksforkjempere i Danmark, Norge og Sverige, og med Carrie Chapman Catt, grunnleggeren av Den internasjonale kvinnestemmerettsalliansen (nå International Alliance of Women). Hun deltok på alliansens kongress i København i 1906 (den tredje internasjonale kvinnestemmerettskongressen), og impulsene fra kontaktene hun knyttet i Norden og internasjonalt bidro til at hun i 1907 etablerte Kvenréttindafélag Íslands, der hun var leder fra 1907 til 1911 og fra 1912 til 1927.

Referanser
----------

1. ↑  (no) «Bríet Bjarnhéðinsdóttir» i *Store norske leksikon*
2. ↑  *Ártöl og áfangar í sögu íslenskra kvenna*, Kvennasögusafn Íslands, Reykjavík 1998

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bríet Bjarnhéðinsdóttir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Elke Austenat** (født 1945) er en tysk lege og skribent.

Austenat vokste opp i Øst-Tyskland og i tillegg til å ta medisinutdannelse ble hun også politisk engasjert. Dette førte til at hun i 1980 ble satt i politisk forvaring. I 1982 ble hun kjøpt ut av Vest-Tyskland og flyttet til Vest-Berlin. Etter berlinmurens fall i 1990 mottok hun anerkjennelse som politisk forfulgt av det tidligere DDR-regimet. Fra 1984 til 2007 drev Austenat medisinsk praksis i Berlin, senere har hun også bodd i Frankrike, England og Østerrike.

Sommeren 2021 gikk Austenat ut med påstander om at en betydelig andel av befolkningen allerede var immun mot covid-19, og at massevaksinasjon derfor ville være unødvendig. Hun argumenterte derfor for at apotekene burde utstede sertifikater for immunitet, og har senere også hevdet at vaksinene svekker immunforsvaret og øker spredningen av viruset. Derimot har hun talt varmt for alternativer som ivermektin, ozonterapi og Miracle Mineral Solution.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Zertifikate: Kammer warnt vor Querdenker-Immunnachweisen». *Apotheke Adhoc*. 5. januar 2022.
2. ↑  «Deutsche Ärztin will Immunitätsstatus ermitteln». *Medinside*. 27. august 2021.
3. ↑  «Faktencheck: Neue Corona-Booster, neue Fake News». *Deutsche Welle*. 26. august 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Elke Austenat – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Blooms hjul, med de seks taksonominivåene innerst.
**Blooms taksonomi** er et klassifiseringssystem for ulike læremål som pedagoger setter for sine elever. Taksonomien ble formulert første gang i 1956 i publikasjonen «The Taxonomy of Educational Objectives, The Classification of Educational Goals, Handbook I: Cognitive Domain» av den amerikanske psykologen Benjamin Bloom o.fl.

I Blooms taksonomi bruker man seks hierarkisk ordnede klasser:

1. Kunnskap – Å kunne gjengi innlært stoff.
2. Forståelse – Å kunne sammenfatte og gjengi kunnskap med egne ord.
3. Anvendelse – Å kunne bruke kunnskap og forståelse i konkrete situasjoner.
4. Analyse – Å kunne se sammenhenger.
5. Syntese – Å kunne trekke egne slutninger, utlede abstrakte relasjoner.
6. Vurdering – Å kunne bedømme noe ut fra forskjellige kriterier.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bloom's taxonomy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Erin Elizabeth Finn**, kjent som **Erin Elizabeth**, er en amerikansk promotør av alternativ behandling.

Gjennom sitt nettsted *Health Nut News* har Finn promotert diverse alternative behandlingsformer og remedier. I 2019 ble nettstedet bannlyst av Pinterest som begrunnet dette med at det ble publisert falske og farlige helseråd der. I 2021 ble hennes konti og grupper på Facebook og Instagram stengt, og samme år ble hun utestengt fra YouTube for å ha spredt desinformasjon om covid-19.

Finn er samboer med Joseph Mercola som også har gjort stor forretning på salg av alternativ medisin. Begge ble i 2021 inkludert i betegnelsen *Disinformation dozen* av Center for Countering Digital Hate (CCDH) for sin spredning av konspirasjonsteorier om vaksiner.

Referanser
----------

1. ↑   www.vice.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Anti-vaxx 'mobs': doctors face harassment campaigns on Facebook». *The Guardian*. 28. februar 2019.
3. ↑  «Facebook Is Finally Doing Something About the Biggest Spreaders of Anti-Vax Lies». *Vice*. 14. mai 2021.
4. ↑  Alba, Davey (29. september 2021). «YouTube bans all anti-vaccine misinformation». *The New York Times*.
5. ↑  «Majority of Covid misinformation came from 12 people, report finds». *The Guardian*. 17. juli 2021.
6. ↑  «Nevøen til John F. Kennedy er blant de mektigste vaksinemotstanderne i USA». *NRK*. 21. juli 2021.
**Tawny Cypress** (født 8. august 1976 i Point Pleasant i New Jersey) er en amerikansk skuespillerinne. Hennes mor er av ungarsk og tysk avstamning, mens hennes far er av afroamerikansk og indiansk avstamning. Hun er mest kjent for rollen som «Simone Deveaux» i superhelt-serien *Heroes*.

Biografi
--------

### Tidlig liv og familie

Cypress vokste opp i Point Pleasant i New Jersey og bor nå i New York City.

Cypress ble gift med Bill Charles i 2000, og de fikk et barn sammen, men skilte seg etter fire år.
Hennes eldre bror, Toby Cypress, lager tegneserier.

### Utdannelse

Tawny Cypress studerte blant annet ved Boston University, Westminster Choir College i Princeton og ved Rutgers University. Hun er også en tidligere student fra Barbara Marchant and The William Esper Studio i New York City.

Skuespillerkarriere
-------------------

Cypress har spilt ulike roller på fjernsyn og teater, og har blant annet hatt rollen som Ginger «Love Tap» LeBeau i dramaserien *K-Ville*, en politikvinne som må håndtere ettervirkningene av Orkanen Katrina.

### Heroes

Cypress ble virkelig kjent gjennom rollen som «Simone Deveaux» i superhelt-serien *Heroes*. «Simone Deveaux» er kjæresten til maleren «Isaac Mendez», men blir etterhvert sammen med «Peter Petrelli» spilt av Milo Ventimiglia. Rollefiguren «Simone Deveaux» har ingen superkrefter i serien, og blir etterhvert skutt og drept av «Isaac Mendez».

Utvalgt filmografi
------------------

* *K-Ville* – som Ginger «Love Tap» LeBeau
* *Heroes* – som Simone Deveaux
* *World Trade Center* – som blødende kvinne
* *Jonny Zero* – som Nina Calvo
* *Third Watch* – som A.D.A. Sharon Burns
* *All My Children* – som Shambala Stevens
* *100 Centre Street* – som Cassandra Rodriguez
* *Autumn in New York* (2000) – som Melissa

Referanser
----------

1. ↑   verkets språk engelsk, esperstudio.com, besøkt 5. februar 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5 6  Imdb.com - Bio om Tawny Cypress
3. ↑  Tawny Cypress – K-Ville, Fox Broadcasting Company. Accessed December 6, 2007. "A native of Point Pleasant, NJ, Cypress currently lives in New York City."

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tawny Cypress på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Tawny Cypress på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Tawny Cypress på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Tawny Cypress hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Tawny Cypress hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Heroeswiki: Tawny Cypress Arkivert 11. januar 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN
 |
Må ikke forveksles med Pluragrotta.
**Jordbrugrotta** er en grotte øverst i Plurdalen i Rana kommune i Nordland fylke. Grotten har navn etter gården Jordbrua som ligger lenger ned i dalen. Grotten ligger rundt to kilometer sør for demningen ved Kallvatnet.

Jordbrugrotten ble oppdaget under andre verdenskrig. I 1949 mislyktes man med å komme inn fra Sprutfossen og opp til hovedsystemet. I 1953 beskrev Jakob Otnes fra NVE deler av grotten og fortalte at man om vinteren hadde kommet 500 meter inn i fjellet fra Sprutfossen. I 1959 besøkte en ekspedisjon fra NTH grotten men avla ingen rapport.

I 1962 og 1964 utforsket den britiske grotteklubben Explorer's club fra Haberdasher's Aske's Hatcham School Jordbrugrotten.
Grotten har minst tre innganger. Litt nord for Sprutbekken ligger en av inngangene og det er mulig å komme inn i grotten når vannføringen er liten i Sprutfossen. En annen inngang kalles Hatcham Hole og går innover fra vest til øst. Gangene i Jordbrugrotten har store dimensjoner og det er flere stup på 15-20 meter som må forseres med taustiger. Det er mye vann i grotten og gummibåt er påkrevd flere steder samt at noen steder går vannet nesten opp til taket. Grotten inneholder også en hel del jettegryter hvor de fleste er halvfylt med vann, men ikke dype og kan vasses til lårene.

I Beiarn
--------

Det finnes også en grotte i Gråtådalen Beiarn som heter Jordbrugrotta. Denne grotten ligger mellom Uglefjell og Tiurdal og er laget av «Lissgråtåga». Her har elva gravd ut en kjele omkring 300 meter lang og 150 meter bred og derfra sprengt seg en gang gjennom fjellet som på avstand kan minne om en mindre jernbanehall.

Se også
-------

* Pluragrotta

Referanser
----------

1. ↑  «Faktaark. Jordbrugrotta». Statens Kartverk. Besøkt 25. juli 2020.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Hjorthen, Per Gunnar (1968). *Grotter og grotteforskning i Rana*. Universitetsforl. s. 21-23.
3. 1 2 3  Vegusdal, Erling (1949). *Beiarn soknekalls historie*. [s.n.] s. 303, 352.
Former
Støp fra formene over
*Andre betydninger*: Støping (folkemedisin)
**Støping** er en prosess hvor et materiale helles i en form mens det er i flytende tilstand. Materialet størkner, eller herder, til fast tilstand og får en fasong som er bestemt av formen. Støping brukes både i industrien og innenfor kunstneriske fag for å lage en eller flere kopier av en gjenstand. Fordelen med støpeprosessen er at man kan produsere kompliserte gjenstander med relativt lite arbeid.

Støping brukes innenfor en rekke områder og for en rekke ulike materialer. Det er vanlig å støpe metaller som støpejern, stål, aluminium, messing og bronse. Termoplaster kan også smeltes til flytende tilstand før det støpes. Andre plaster som epoxy samt materialer som betong og gips støpes i kald tilstand, og vil herde istedenfor størkne i formen. Innenfor næringsmidler brukes støping blant annet for å produsere sjokolade.

Å støpe i ulike metaller er en teknikk som kan dateres 5000 år tilbake. I Norge finnes rike mineralforekomster, og dette har bidratt til en omfattende støperivirksomhet. Blant andre ting kan nevnes støpejernsproduksjon fra 1579, og produksjon av støpejernsovner fra midten av 1600-tallet.

**Noen støpeprosesser**

* Sandstøping
* Kokillestøping
* Kontinuerlig støping
* Metallstøping
* Harpiksstøping

**Noen verktøy**

* Smelteovn
* Smeltedigel – en beholder hvor materiale smeltes
* Digelutløfter – en tang for å løfte smeltedigelen ut av ovnen
* Øse – håndholdt digel, finnes i varianter som for eksempel kokilleøse
* Lansett – et skjeformet redskap for å bearbeide en sandform
* Slippmiddel – et kjemisk middel for å få det ferdig støpte produktet til å slippe formen

Se også
-------

* Eidsfos Jernverk
* Ulefos Jernverk
* Modellsnekker
* Olsen Nauen Klokkestøperi
* Slippvinkel

Eksterne lenker
---------------

* (en) Casting – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Casting – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* www.diecasting.org Arkivert 30. mars 2005 hos Wayback Machine.
* Flash-animasjon av skulpturstøping (lost-wax metoden)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
**Kari Oddlaug Skrede** (født 21. februar 1942 i Stryn i Nordfjord, død 17. februar 2024) var en norsk økonom og demograf.

Hun var født på Faleide og vokste opp i Utvik. Hun var sosialøkonom (cand.oecon.) fra Universitetet i Oslo (1969). Hun var nasjonal viseformann i Norsk Studentsamband/Norsk Studentunion 1963–1964 og nestformann i Det Norske Studentersamfund våren 1965. Hun var også aktiv i partiet Venstre, blant annet som leder i Studentvenstrelaget i 1963 og i Norges Liberale Studentforbund (nå Liberale Studenter) 1965–1966. 

Hun var i flere år knyttet til INAS (Institutt for anvendt sosialvitenskapelig forskning), senere NOVA (Norsk institutt for forskning om oppvekst, velferd og aldring), hvor hun var direktør 1988-1995. Hun var byråsjef i Forbruker- og administrasjonsdepartementet 1977–1979 og forsker i Statistisk sentralbyrå (SSB) fra 1995. I perioden 1995–1996 og 2000–2006 var hun forskningssjef og leder av Seksjon for demografi og levekår i SSB. Hun var også medlem av en rekke styrer, råd og komiteer og ledet to offentlige utredninger hhv om familiebeskatning (NOU 1976: 12) og om norsk bibliotekvesen (NOU 1991:14). Hun var æresmedlem i Norsk demografisk forening.

Kari Skrede var gift med Nils Petter Gleditsch. Hun var tremenning av skiløperen Per Knut Aaland og av forfatteren Wilfred Skrede. Hennes far var fetter av dikteren Ragnvald Skrede.

Referanser
----------

1. ↑  Berit Hilde Drageset, Kari Melhus, Kari Beate Uri, og Lisa Blom: *Kari Skrede (1942-2024)* - Minneord i Aftenposten 23. februar 2024
2. ↑  Randi Kjeldstad, Lars Østby, Johan-Kristian Tønder og Lars Dommermuth: *Kari Skrede hadde et fremragende ry som forsker* - Minneord i Aftenposten 8. mars 2024

Eksterne lenker
---------------

* Livsløp i støpeskjeen: Utvalgte arbeider av Kari Skrede. Sosiale og økonomiske studier (SØS 106) ()
* Kari Oddlaug Skrede - Forvaltningsdatabasen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
«Båtreise på floden nedenfor buddhisttempelet», av Wu Li.
Denne scenen fra Yangtze-floden var malt med tusj og farge på papir av Wáng Huī, den mest kjente av de seks klassiske mesterne.
**De seks klassiske mesterne** eller **de seks mesterne fra det tidlige Qing-dynastiet** (kinesisk: 清六家; pinyin: *Qīng Liù Jiā*; Wade–Giles: Ch'ing Liu Chia) var en gruppe viktige kinesiske malere i Qing-dynastiet på 1600- og tidlig 1700-tall. De var også kjent som ortodokse mestere i «den lærde maleren»s skole, og de fokuserte på revitaliseringen av den tradisjonelle malerstilen slik som den var utviklet under det sene Ming-dynasti av Dong Qichang (1555–1636) i hans teori om *de nordlige og sørlige malerskoler*.

Gruppens arbeider er generelt sett konservative, forsiktige, subtile og komplekse når de sammenlignes med de «individualistiske» samtidige. De seks klassiske mesterne satte sitt preg på landskaps- og blomstermalekunsten i den første fase av Qing-dynastiet. Et av de meste kjente verkene er rullen *Hvite skyer over Xiao og Xiang*, som er laget av Wang Jian i 1668 i tusj og farger på papir, etter Zhao Mengfu. Rullen er utstilt i Freer Gallery of Art, Washington, D.C..

De seks mesterne var:

* Wáng Shímǐn (1592–1680)
* Wáng Jiàn (1598–1677)
* Wáng Huī (1632–1717)
* Wáng Yuánqí (1642–1715)
* Wu Li (1632–1718)
* Yun Shouping (1633–1690) (den eneste blomstermaleren)

De med familienavnet Wang skilles gjerne ut som «De fire Wang».

Referanser
----------

1. ↑  *Encyclopaedia Britannica*: «Six Masters of the early Qing period» (Besøkt 12. november 2012)
2. ↑  Cihai: Ci hai bian ji wei yuan hui (辞海编辑委员会). Ci hai (辞海). Shanghai: Shanghai ci shu chu ban she (上海辞书出版社), 1979 Page 958.

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Melba toast** er en tørr, sprø og tynn, skivet kavring, ofte servert med suppe og salat eller toppet med enten smeltet ost eller paté. Den er oppkalt etter den australske operasangerinnen Dame Nellie Melba. Navnet antas å stamme fra 1897, da sangerinnen var veldig syk og det ble en viktig del i kostholdet hennes. Toasten ble skapt for henne av kokken, som også var en fan av henne, Auguste Escoffier. Han laget også Peach Melba-desserten til henne. Hotelleieren César Ritz skal ha navngitt toasten i en samtale med Escoffier. 

Melba toast lages ved å riste brødskiver lett under en grill på begge sider. Den resulterende toasten skjæres deretter i skiver sideveis. Disse tynne skivene returneres deretter til grillen med de uristede sidene mot varmekilden, noe som resulterer i toast halvparten av normal tykkelse. Dermed kan den beskrives som en tre ganger bakt mat.

Melba toast er også tilgjengelig kommersielt, og ble på et tidspunkt gitt til spedbarn som fikk tenner som et hardt matstoff å tygge på.

I Frankrike blir Melba toast referert til som *croutes en dentelle*.

Historie
--------

I 1925 foreskrev Mayo Brothers "Eighteen Day Reducing Diet" til Ethel Barrymore. Det inkluderte Melba toast, som gjorde toasten veldig populært på den tiden.

Referanser
----------

1. ↑  Fenster, C. *1,000 Gluten-Free Recipes*. 1,000 Recipes. Houghton Mifflin Harcourt. s. 116. ISBN 978-0-544-18909-6.
2. ↑  «B&G Foods». *B&G Foods* **(engelsk)**. Besøkt 1. april 2024.
3. ↑  Humes, James C. *Speaker's Treasury of Anecdotes About the Famous*. Harper and Row. ISBN 0-06-012008-8.
4. ↑  Kipfer, B.A. *The Culinarian: A Kitchen Desk Reference*. Houghton Mifflin Harcourt. s. 363. ISBN 978-0-544-18603-3.
5. ↑  «Great British Cookbook - Melba Toast». *web.archive.org*. 5. november 2013. Besøkt 1. april 2024.
6. ↑  Hensperger, B. *The Bread Lover's Bread Machine Cookbook: A Master Baker's 300 Favorite Recipes for Perfect-every-time Bread, from Every Kind of Machine*. Harvard Common Press. s. 599. ISBN 978-1-55832-156-4.
7. ↑  «18 Day Reducing Diet, 1925». *Science Source Images* **(engelsk)**. Besøkt 1. april 2024.
**Daniël «Daan» van Dijk** (født 10. mai 1907 i Haag, død 22. november 1986 i Haag) var en nederlandsk syklist som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Van Dijks viktigste resultat var den olympiske gullmedaljen i sykkel under OL 1928 i Amsterdam, der han vant tandemkonkurransen i banesykling sammen med Bernard Leene foran et britisk par.

Da han fikk sitt første barn i 1937 la han opp som aktiv syklist, men fortsatte som jurymedlem. Under annen verdenskrig ble gullsykkelen fra 1928 tatt i bruk av ham og hustruen som transportmiddel når de dro på matauk i området Westland. Da en tysk soldat forsøkte å stoppe dem, greide de å unnkomme med en sprint. Tandemsykkelen befinner seg nå i sportsmuseet som ligger i Olympisk Stadion i Amsterdam.

Etter hans død i 1986 ble en gate i bydelen Amsterdam-Noord oppkalt etter ham.

OL-medaljer
-----------

* 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Gull **Gull** i sykling, tandem

Referanser
----------

1. ↑  van Rossem, G. (1928). *The ninth olympiad Amsterdam 1928 Official report*. Amsterdam: The Netherlands olympic comitee. s. 514.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Daan van Dijk – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Daan van Dijk – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Daan van Dijk – Cycling Archives Rediger på Wikidata
**Søreide** er et boligområde i Ytrebygda bydel i Bergen kommune, som ligger mellom Nordåsvannet og Grimstadfjorden, omgitt av Steinsvik i øst, Sandsli i sør, Grimstad i vest og Bønes i nord. Området har i dag mest villabebyggelse og rekkehus, men i kommunens arealplaner legges det opp til omfattende utbygging og fortetning i tiden fremover.

Søreide ligger i grunnkretsen Nordeide, og i nordlige deler av grunnkretsene Dolvik og Søreide. Eldresenteret Søreidtunet, Søreide kirke og Søreide skole ligger i området, som også har marina. Hovedveiene er Ytrebygdsveien, Steinsvikveien og Dolvikveien.

Søreide har ellers en liten samling butikker, solsenter, lege og tannlegekontorer, bensinstasjoner, samt en rekke større og mindre bil og båtforhandlere. Søreide som med unntak av Dolviksområdet er preget av eneboliger, er regulert til å få mer urban bybebyggelse langs kysten etter modell fra havnebyer på Sørlandet.

Strøk og boligområder i Bergen kommune

| * v
* d
* r
Ytrebygda bydel |
| --- |
| 
* Blomsterdalen
* Flesland
* Grimseid
* Grimstad
* Hjellestad
* Kokstad
* Milde
* Nordås
* Rådal
* Sandsli
* Steinsvik
* Søreide

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Cubansk salsastil
**Cubansk salsadans**, eller casino, er influert av ulike cubanske tradisjoner, som for eksempel dansen Son, Rumba og religionen Santeria. Musikken det danses til er ofte timba-musikk. Denne formen for salsa skiller seg fra de andre salsastilene ved at den kan oppfattes mer aggressive bevegelser enn andre stiler salsadans. Paret som danser beveger seg i sirkler rundt hverandre, til forskjell fra linje-stilen i salsa der parene «bytter plass» på en linje.

Figurer/turer
-------------

Det finnes mange figurer eller turer som brukes i cubansk salsadansing. Disse utgår enten fra lukket eller sosial posisjon og fra åpen posisjon. Det finnes mange dialekter av figurer, både i navn og innhold. Turene kan variere både på tvers av landegrenser, men også innad i land (Norge som Cuba). Allikevel finnes det noen grunnfigurer som brukes som standard og som de fleste andre turer bygger på: Enschufla, vacilala/dile que si, dile que no, exhibla, coca cola og ronde. 70 er for eksempel bygget opp av dile que si-varianter og enchufa-varianter.

Rueda de casino
---------------

Rueda de casino eller rueda er en ringdans hvor cubansk salsa benyttes. En ruedaring dannes ved to eller flere par kommer sammen og hvor en roper instruksjoner til de andre. Instruksjonene er kall etter figurer og partnerbytter som gjøres synkront av alle i ringen. Selv om rueda kan være innøvd og forhåndskoreografert i showsammenheng er det likevel mest vanlig at den som roper kallene gjør dette spontant underveis i sangen. Den som kaller eller roper er tradisjonelt mann, men i Europa har det blitt mer og mer vanlig at kvinner også gjør dette. Turene som brukes er casinofigurene som hvert par kan danse hver for seg, men ofte er de tradisjonelle casinofigurene ilagte partnerbytter.

Eksterne lenker
---------------

Eksempler:

* Eksempel på cubansk salsa ved Yanek Revilla & Diana Rodriguez
* RuedaStandard

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Finland Finlands flagg |
| Orientering |
|  Seire sammenlagt i Verdenscupen: 0 |
| Verdenscupseire, enkeltløp: 1
(5 pallplasseringer)
*Per 15. august 2018* |
| Verdensmesterskap |
| Sølv | 2018 Latvias flagg Riga | Mellom |
| Bronse | 2016 Sveriges flagg Strömstad-Tanum | Stafett |
| Bronse | 2017 Estlands flagg Tartu | Stafett |
| Europamesterskap |
| Gull | 2016 Tsjekkias flagg Jeseník | Stafett |
| Gull | 2018 Sveits’ flagg Ticino | Mellom |
| Bronse | 2016 Tsjekkias flagg Jeseník  | Mellom |

**Marika Teini** (født 31. januar 1989 i Eura) er en finsk orienteringsløper som representerer den finske orienteringsklubben SK Pohjantähti. Teini er europamester i orientering.

Karrière
--------

Teini fikk sitt internasjonale gjennombrudd i 2016. I mai tok hun to medaljer i EM i orientering i tsjekkiske Jeseník. Først tok hun bronse på mellomdistanse, kun slått av Tove Alexandersson og Judith Wyder. Hun avsluttet mesterskapet med å ta gull for Finland på stafetten. Hun løp andre etappe for de finske europamestrene. Laget besto ellers av Sari Anttonen og Merja Rantanen. I VM i Strömstad-Tanum i Sverige tok det samme laget VM-bronse i stafett. 

9. mai 2018 ble hun europamester individuelt etter å ha vunnet mellomdistansen i EM i orientering 2018 i sveitsiske Ticino.

Meritter
--------

### Verdenscupseire

| Nr. | Dato | Sted | Distanse |
| --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2018-05-099. mai 2018 | Sveits’ flagg Ticino | Mellomdistanse (EM) |

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marika Teini – World of O Rediger på Wikidata
***Ung flukt*** er en norsk dramafilm fra 1959 regissert av Edith Carlmar. Hovedrollene spilles av Liv Ullmann, Atle Merton og Rolf Søder. Filmen er basert på Nils Johan Ruds roman *Ettersøkte er 18 år* fra 1958.

Filmen er i utlandet kjent under den engelsklydende tittelen *The Wayward Girl*.

Handling
--------

I denne filmen møter vi de to tenåringer Gerd (Liv Ullmann) og Anders (Atle Merton). Hun er bare 17 år, men har allerede kommet nokså langt ut på skråplanet og har i flere år vært i sosialvesenets varetekt. Han er en bra gutt som nettopp har tatt artium. Anders er blitt glad i den lettsindige, skakkjørte Gerd, og en kveld «låner» han farens bil og tar henne med til en gammel, forlatt husmannsplass, hvor de lever alene en tid. Situasjonen tilspisses imidlertid når den farende fanten Bendik (Rolf Søder) dukker opp. Bendik er en tidligere straffange, og med sitt mystiske vesen vekker han snart Gerds interesse. Samtidig begynner hun å bli lei den primitive tilværelsen på det øde stedet. Dermed går det ikke lang tid før et heftig trekantdrama er i ferd med å utspille seg på det tidligere så idylliske småbruket.

Filmen berører tema som ung seksualitet, sosiale spenninger og flukten fra hverdagen.

Om filmen
---------

Dette var Liv Ullmanns første hovedrolle på film, og den siste filmen som Edith Carlmar regisserte.

Filmen ble utgitt på DVD i februar 2004.

I rollene
---------

(utvalg)

* Liv Ullmann – Gerd
* Atle Merton – Anders
* Rolf Søder – Bendik
* Nanna Stenersen – Mor til Gerd
* Randi Brænne – Mor til Anders
* Tore Foss – Far til Anders
* Egil Hjorth-Jenssen – Lensmannen
* Ingrid Øvre Wiik – Sosialkurator

Sang
----

* «Gör inte det du ångrar» («Bendiks vise») (Bjarne Amdahl–Alf Prøysen) – fremført av Rolf Søder. Også innspilt av Rolf Søder med kvartett i Oslo 12. september 1959. Arrangør: Ragnar Danielsen. Utgitt på singlen Philips 353 145 PF.

Referanser
----------

1. ↑  «Norske Klassikere - Ung Flukt, DVD». DVDHuset. Arkivert fra originalen 11. januar 2005. Besøkt 16. juli 2008.
2. ↑  Se plateetiketten

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ung flukt* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Ung flukt* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Ung flukt* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (no) *Ung flukt* på NRK TV Rediger på Wikidata

* (sv) *Ung flukt* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Ung flukt* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Ung flukt* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Ung flukt* på MovieMeter Rediger på Wikidata
**Oskar Mendelsohn** (1912–1993) var en norsk historiker som særlig arbeidet med jødenes historie i Norge.

Mendelsohn var født i Trondheim og utdannet seg til cand. philol. fra Universitetet i Oslo med norsk hovedfag, tysk og fransk som støttefag. Han virket som lektor først i Trondheim, så under krigen ved det norske gymnas i Uppsala og etter krigen ved Ullern skole i Oslo. Han var en aktiv tillitsmann i Norsk Lektorlag.

Mendelsohn var aktiv i Det Mosaiske Trossamfunn, først i Trondheim og siden i Oslo. Det Mosaiske Trossamfunn i Oslo ga ham oppgaven å skrive jødenes historie i Norge, som det var meningen å utgi i forbindelse med hundreårsminnet om de første jøders ankomst til Norge i 1852. Oppgaven ble betydelig større enn forutsatt. Med støtte fra Norges almenvitenskapelige forskningsråd ble verket *Jødenes historie i Norge gjennom 300 år* et større forskningsarbeid (første bind 1969, andre i 1987). I tillegg skrev Mendelsohn en kortere versjon for skolebruk (1992).

I sitt arbeid med jødenes historie i Norge kom Mendelsohn i kontakt med en rekke tidligere motstandsfolk fra krigens dager i Norge og i utlandet, såvel som med ulike jødiske forskningsmiljøer og andre over hele verden. Han ble brukt som fagkonsulent i saker vedrørende den jødiske befolkning i en rekke sammenhenger, og møtte også som vitne i flere rettssaker.[]

Mendelsohn vitnet i rettssaken mot Hellmuth Reinhard.

Priser og utmerkelser
---------------------

* Æresmedlem i Norsk Lektorlag
* 1993 Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs minnemedalje i gull

Bibliografi
-----------

* (no) Publikasjoner av Oskar Mendelsohn i BIBSYS

Referanser
----------

1. 1 2   Kommunal folketelling 1925 for 1601 Trondheim kjøpstad, www.digitalarkivet.no, oppført som Oscar Mendelsohn[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Aftenposten, type referanse dødsannonse, utgitt 3. august 1993[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Aftenposten, «Oskar Mendelsohn hedret med 93-gull», utgitt 23. mars 1993[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Bergfald, Ole (1967). *Hellmuth Reinhard - soldat eller morder?*. Oslo: Schibsted. s. 188.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Roald Stensby** (født 24. september 1940 i Oslo, død 25. juli 2018) var en norsk rockemusiker. I 1959 ble han først nr. to i Oslomesterskapet, og senere på året både norsk og nordisk mester i rock.[] Disse arrangementene, med tusenvis av tilskuere, ble arrangert på Jordal Amfi.[] Stensby fremførte Jerry Lee Lewis-låten «Breathless».[]

Sammen med Per «Elvis» Granberg og «Rocke-Pelle», tilhørte Stensby trioen som bidro til norsk rock på 1950-tallet og var blant de tre som først oppnådde å få utgitt egne plater.

> Etter min mening er han den beste rockesangeren Norden har hatt noen gang.
> 
> 
> Tor Åge Bringsværd
> 
> 

Det ble gitt ut en EP med Stensby før han ble innkalt til militærtjeneste høsten 1960. Da han ble dimittert var den første, norske rockebølgen allerede over. Egil Monn-Iversen hadde gitt ut «Heartbreak Hotel» med Elvis Presley i Norge, og Stensby la inntil videre vokalistkarrieren på hylla. 

Stensby begynte å synge i 1958 med bandet Rockin’ Jailers og senere med The Rockin’ Dukes. Det ble gitt ut et par singleplater med Stensby i 1963 («Vestens rose») og 1965 («Tindrende øyne»), men Stensby gjorde seg best på engelsk, og med disse utgivelsene sluttet platekarrieren hans. 

I 2009 ble et portrett av ham brukt på frimerke fra Posten, sammen med Per «Elvis» Granberg, Per Harald «Rocke-Pelle» Hartvig og Jan Rohde.

Utgivelsene fra 1950-tallet og noe uutgitt materiale fra Stensby er å finne på samlingene *Norsk Rocks Skattkammer vol. 2 – Da rocken kom til Norge* (Backstage Records) utgitt i mai 2003 og *Norsk Rocks Historie Vol. 1* (NRK Universal Music, 2004).

Referanser
----------

1. ↑   arkiveringsdato 2. oktober 2020, arkiv-URL web.archive.org, rockheim.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Arvid Skancke-Knutsen. «Minneord Roald Stensby». Rockheim. Besøkt 28. juli 2018.
3. ↑
4. ↑  «Norsk rocks historie». *NRK*. «Å si nei til Elvis er jo helt sinnsykt [sic]»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Roald Stensby på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Roald Stensby på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Roald Stensby på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Hanne Alstrup Velure** (født 3. juli 1963) er en norsk politiker for partiet Høyre og ble landsmøtevalgt medlem av Høyres sentralstyre i mai 2014. I kraft av sin rolle i sentralstyret tok hun i 2015 initiativ til etablering av Høyres sentrale distriktsutvalg der hun har vært medlem siden. Hun var medlem av formannskapet 2011–2019, i perioden 2011–2015 som varaordfører, og er medlem av kommunestyret i Lesja kommune siden 2007.

Fra 2019 er Velure fylkestingsrepresentant for Innlandet og fra 2021 medlem av fylkesutvalget. Hun innehar en rekke styreverv, bl.a. i Fjell-Forsk-Nett, Oppland Fylkeskraft AS og Hedmark Fylkeskraft AS.

Velure var fra april 2018 til 2024 leder av Utmarkskommunenes Sammenslutning, en partipolitisk nøytral interesseorganisasjon som hun før det var nestleder av i fire år. Fra 2021 er hun nestleder i Naturressurskommunene.

Hun er født og oppvokst i Danmark, men flyttet i 1986 til Norge der hun tok lærerutdanning ved Hamar Lærerhøyskole (1990). Velure har jobbet mange år i reiselivsbransjen som selvstendig næringsdrivende.

Alstrup Velure tok i 2015 via sin rolle i Høyres sentralstyre initiativ til etablering av Høyres distriktsutvalg og har vært medlem av dette siden etableringen. Hun markert seg særlig i kampen for lokal forvaltning, spesielt forvaltning av utmarksarealer, rovdyrpolitikk og definisjon av statlig og kommunalt/regionalt ansvar. Hennes politiske arbeid er i øvrig konsentrert om å skape rammevilkår for spredt bosetning, næringsutvikling i Distrikts-Norge, særlig innen reiseliv, turisme og landbruk samt miljø-, kraft- og energipolitikk.

Velure har vært medlem av flere regjeringsoppnevnte utvalg og arbeidsgrupper, bl.a. Statsallmenningsutvalget som leverte forslag til ny fjellov i NOU 2018:11 og Distriktsnæringsutvalget som leverte NOU 2020:12. Hun ledet som et ledd i Solberg-regjeringens arbeid med forenkling av utmarksforvaltningen også en arbeidsgruppe som i 2016 leverte rapporten Forenkling av utmarksforvaltningen - kommuner som førstelinjetjeneste for utmarksforvaltning og forenklingstiltak innen IKT.

Referanser
----------

1. ↑  Aspen, Janne Grete (5. april 2024). «(+) Skal leie an utmarkskommunane». *Nationen* **(norsk)**. Besøkt 6. april 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hanne Alstrup Velure – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Hanne Alstrup Velure hos Stortinget Rediger på Wikidata
* (no) Hanne Alstrup Velure hos Høyre

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**Joshua Allen** (født 13. mars 1989 i Fort Worth, Texas) er en amerikansk danser og koreograf i stilen hiphop, som vant So You Think You Can Dance (sesong 4). Han var den yngste vinneren av So You Think You Can Dance til da. Han deltok på audition i Dallas, Texas sammen med sin venninne Comfort Fedoke, som kom blant de 8 beste. 17. august 2008 ble han kåret til vinner av tittelen «USAs favorittdanser», 250 000 dollar og en rolle i den nye dansefilmen Step Up 3D.

Allen begynte å danse i 3. klasse (da han var rundt 8 år) da han så Michael Jackson danse og ta moonwalk ble han inspirert og prøvde seg litt fram hjemme for seg selv. Han har drevet mye med sport, bl.a fotball og rugby, men nå satser han kun på dansingen.

I *So You Think You Can Dance* fikk han danse med Katee Shean (uke 1-5, 8-9), Courtney Galiano (uke 6 og 9), Chelsie Hightower (uke 7) og Stephen «Twitch» Boss (uke 9). Sammen med Katee Shean, som han hadde som fast partner uke 1-5, kom han helt til finalen uten å være i faresonen en eneste gang. I løpet av konkurransen fikk han danse trepak, bollywood, hiphop, broadway, samba, moderne, west coast swing, wienervals, rumba, argentinsk tango, disco, lyrisk jazz og jive. Allen danset de første bollywood- og trepak-koreografiene i showet, sammen med Katee (3.-plass) og Twitch (2.-plass).

Allen fikk ros for å være allsidig gjennom hele sesongen. Han sa først at han ikke hadde fått undervisning eller gått på kurs i dans, men senere i sesongen tilføyet han at han har tatt noen timer i ballett, moderne og jazz.

Referanser
----------

1. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joshua Allen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Joshua Allen hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
**So You Think You Can Dance** |
| --- |
| Sesonger | 1 (2005)  **·** 2 (2006)  **·** 3 (2007)  **·** 4 (2008)  **·** 5 (sommer 2009)  **·** 6 (høst 2009)  **·** 7 (2010)  **·** 8 (2011) |
| Programledere | Lauren Sánchez (2005)  **·** Cat Deeley (2006–dags dato) |
| Dommere | Nigel Lythgoe  **·** Mary Murphy (2007–2009; 2011)  **·** Adam Shankman (2009–2010)  **·** Mia Michaels (2010) |
| Koreografer | Tyce Diorio  **·** Nappytabs  **·** Brian Friedman  **·** Jean-Marc Généreux  **·** Dan Karaty  **·** Mia Michaels  **·** Mandy Moore  **·** Wade Robson  **·** Shane Sparks  **·** Sonya Tayeh  **·** Stacey Tookey  **·** Travis Wall |
| Vinnere | Nick Lazzarini  **·** Benji Schwimmer  **·** Sabra Johnson  **·** Joshua Allen  **·** Jeanine Mason  **·** Russell Ferguson  **·** Lauren Froderman  **·** Melanie Moore |
| All-Stars | Stephen «tWitch» Boss  **·** Allison Holker  **·** Dominic Sandoval |
| Andre deltagere | Dmitry Chaplin  **·** Phillip Chbeeb  **·** Heidi Groskreutz  **·** Ivan Koumaev  **·** Blake McGrath  **·** Travis Wall |
| Andre land | Australia  **·** Belgia og Nederland  **·** Canada  **·** Danmark  **·** Hellas  **·** Malaysia  **·** Norge  **·** Skandinavia  **·** Storbritannia |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |