recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Thai bangkaew-hund** (FCI #358) er en mellomstor primitiv spisshund med opprinnelse fra Thailand, der hunderasen ble skapt gjennom renavl av ville og lokale pariahunder. Arbeidet med å skape rasen startet i 1957.

Hunderasen har sin opprinnelse fra Bangkaew i Thanang-ngam området, som ligger i Bang-rakam-distriktet i Phitsanulok-provinsen i Thailand. Typen stammer fra avl mellom ei lokal sort og hvit tispe eid av en buddhistmunk og en vill urhund hann (trolig boranhund) av en type som nå kan være utdødd. Alle nålevende hunder er etterkommere av det kullet som ble født der i 1957. I dag er rasen populær over hele Thailand.

Thai bangkaew-hund er en mellomstor kvadratisk spisshund av urhundtype. Hannene skal ha en mankehøyde på 46,55 cm, mens tispene skal være 41–46 cm. Rasen har dobbel pels og skall ha hvit grunnfarge med godt definerte flekker i fargene lemon, rød, lysebrun, rødbrun og grå. Tuppene på dekkhårene kan være sorte. Likeledes aksepteres hvit med sorte flekker. Pelsen består av underull og lengre, relativt stive og helt glatte dekkhår. Hårveksten skal være kraftigere rundt nakken og manken (løvemanke). På baksiden av frambeina og lårene er behåringen lang. På hodet er den kort.

Hundetypen er naturlig voktsom og beskyttende, og passer best som familiehund for erfarne.

Se også
-------

* Boranhund

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bangkaew Dog – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Bangkaew Dog – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Søren Holm** (født 4. mars 1901 i Ranum, død 17. august 1971 i København) var en dansk religionshistoriker og professor ved Københavns universitet.

Liv
---

Han studerte ved Københavns universitet og ble *cand. theol.* i 1926 og *cand. mag.* i historie og kristendomskunnskap i 1928. Deretter var han lærer i Randers og Ålborg, før han i 1943 ble utnevnt til dosent i systematisk teologi ved Københavns universitet. I 1947 ble han professor.

Verk
----

Holm utga flere religionshistoriske lærebøker, men han er også kjent som idehistoriker. Han skrev blant annet om *Schopenhauers Ethik* (1932), *Paul Tillich* (1942) og *Søren Kierkegaards Historiefilosofi* (1952). Bredt anlagte framstillinger er *Religionsfilosofien i det tyvende Aarhundrede* (1952), *Tanker og Livssyn i det tyvende Aarhundrede* (1951), *Oplysningstiden* (1959) og *Romantiken* (1972). Han utga også en filosofihistorie i seks bind (1956–67). Dessuten utga Holm egne filosofiske verker, som *Moralens Grundproblem* (1936), *Religionsfilosofiske Essays* (1943), *Ontologi* (1964) og *Mythe og Symbol* (1971).

Holms *Protestantisme* utkom i norsk oversettelse ved Leif Kristiansen i 1968.

Utmerkelser
-----------

Holm ble utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Åbo i 1970.

Referanser
----------

1. 1 2   Dansk biografisk leksikon, Dansk Biografisk Leksikon-ID Søren\_Holm[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 12776742d[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Dansk Biografisk Leksikon, 3. utgave[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Niels Thulstrup: «Holm, Søren», i *Dansk biografisk Lexikon*, 3. utg.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Søren Holm i Store norske leksikon

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
*For den norske butikkjeden, se Outland (butikk), eller for den am. sciencefiction-filmen fra 1981 med Sean Connery, se Operasjon Outland*
***Outland*** var en amerikansk søndagsstripe skrevet og illustrert av Berkeley Breathed fra 1989 til 1995. Det var en «spin-off» av Breatheds tegneserie *Bloom County*, og inneholdt mange av de samme figurene.

Om tegneserien
--------------

Den 3. september 1989, en måned etter at han avsluttet serien *Bloom County*, begynte Breathed sin andre tegneserie med en av de mindre viktige figurene fra den forrige serien. «Ronald-Ann Smith», en liten pike fra «feil side av byen» i Bloom County, gikk gjennom en magisk portal i en bakgård til det som så ut som en lykkelig verden med «sukkerspinntrær» kjent som the Outland.

I sin tidligste form var det meningen at *Outland* skulle være en eksperimentell serie for Breathed, som skulle være en kreativ inspirasjonskilde og føre til nye figurer og bisarre bakgrunner. Opus returnerte imidlertid raskt, og Bill the Cat kort tid senere. Før det var gått lang tid hadde serien fjernet seg helt fra utgangspunktet om en verden bak en magisk portal.

Etter hvert ble serien mindre og mindre merkelig og mer og mer kjent. Som Breathed selv skrev i den første Outland-boken, ble serien «Bloom County uten den løpende handlingen som en daglig serie kan tillate seg». Noen figurer fra *Bloom County* ble etterhvert med fast i serien, mens andre hadde gjesteopptredener med ujevne mellomrom.

I 1991 skrev Breathed en barnebok til jul som het *A Wish for Wings That Work*. Historien handlet hovedsakelig om Opus og inkluderte flere figurer fra *Outland*. Den ble gjort om til en animert TV-film det samme året.

Til slutt, i mars 1995, bestemte Breathed seg for å avslutte serien og trekke seg tilbake fra tegneserietegning. Da serien skulle avsluttes, kom Steve Dallas ut av skapet som homofil, og rømte til California med Mark Slackmeyer fra tegneserien Doonesbury. Opus reiste tilbake til Antarktis for å leve med sin mor, som han endelig hadde funnet (mye av humoren i *Bloom County* handlet om akkurat jakten på henne).

Åtte år senere kom Breathed tilbake og tok opp tråden der han hadde forlatt den. Resultatet var tegneserien *Opus*.

Tilbakevendende figurer
-----------------------

* *Ronald-Ann Smith*
* *Mortimer Mouse*
* *Opus*
* *Bill the Cat*
* *Milquetoast the Cockroach*
* *Truffles the Pig*
* *Oliver Wendell Jones*
* *Michael Binkley*
* *Steve Dallas*

Eksterne lenker
---------------

* Berkeley Breatheds nettside
* «Toonopedia»

Portal: Tegneserier
**Anne Johanne Kvale** (født 11. juli 1924 i Førde, død 6. desember 2015 i Oslo) var en norsk journalist, politiker og organisasjonskvinne.

Anne Johanne Kvale debuterte som journalist i avisen *Firda* og arbeidet der fra 1946 til 1951. I perioden 1956 til 1961 var hun landssekretær i Norges Bondelag og utdannet seg som en sosialarbeider. Senere har hun jobbet som landssekretær i Kristelig Folkepartis Kvinner og som informasjonssekretær i Landsforeningen mot kreft, i tillegg til en rekke verv som styremedlem i Avholdfolkets landsutvalg, Det Hvite Bånd, Kriminalomsorg i Frihet og Norske Kvinners Nasjonalråd. Hun var også politisk representant i bystyret i Oslo og satt i tilsynsrådet for Ullersmo landsfengsel. Kvale var den første kvinnelige lederen i Sunnfjordlaget i Oslo og har bidratt mye til lokalhistoriske skrifter i Førde, særleg til *Jul i Sunnfjord*.

Kvale skrev to bøker, begge om Kristelig Folkepartis Kvinner, og bidro i en serie magasiner og nyhetsbrev for blant annet Landsforeningen mot Kreft, Norges Bondekvinnelag, Kvinners Frivillige Beredskap og Norske Kvinners Nasjonalråd. I 1994 donerte hun en stor boksamling på 6000 bind til Førde bibliotek.

Kvale mottok i 2009 Kongens fortjenstmedalje i sølv.

Referanser
----------

1. 1 2   www.aftenposten.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Anne Johanne Kvale». Vestland fylkeskommune.
3. ↑  «Nekrolog: Anne Johanne Kvale». *Aftenposten*. 10. desember 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
FIAVs flagg
**Nordisk Flaggselskap** er en nordisk organisasjon som er dannet for å fremme vexillologi, læren om flagg, i de nordiske land. Organisasjonen ble stiftet i København 27. januar 1973. 

Nordisk Flaggselskap utga til 2011 tidsskriftet *Nordisk Flaggkontakt* med to nummer i året. I 2003 arrangerte organisasjonen den 20. internasjonale flaggkongress, avholdt på Armémuseum i Stockholm. Nordisk Flaggselskap er tilsluttet *Fédération internationale des associations vexillologiques* (FIAV), den internasjonale sammenslutningen av vexillologiske organisasjoner og institusjoner.

Nordisk Flaggselskaps flagg er på gul duk et liggende rødt flaggstikk, som sammen med to kryssende røde flaggliner danner samme figur som et Nordisk korsflagg i nordisk tradisjon. Fargene gult og rødt viser til det som kan ha vært Kalmarunionens flagg, foreslått av kong Erik av Pommern rundt 1430. I nyere tid er det igjen foreslått som «Nordens flagg», men blir neppe vedtatt, siden både Orknøyene og den svenske kirke bruker dette flagget. 

FIAV har også tatt flaggstikket som sitt symbol og satt det inn sitt flagg, med gule flaggliner på blå duk. Flaggstikket er dermed blitt et internasjonalt symbolet for vexillologi.

Eksterne lenker
---------------

* (da) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Nordisk Flaggselskap på Facebook Rediger på Wikidata
***Nordisk Tidende*** var en norskspråklig avis i USA, grunnlagt i 1891 og lagt ned i 1983.

Avisen ble grunnlagt av Emil Nilsen, en innvandrer som kom til USA i 1887 for å søke lykken. Som tidligere boktrykker og med et åpent sinn og sans for avisdrift var det naturlig at han startet en avis for nordmenn i sitt nye hjemland. Han så at det var et behov for nordmenn i New York-området med nyheter fra «Gamlelandet» skrevet på norsk og slik ble Nordisk Tidende startet. Første utgave kom ut 3. januar 1891.

For å fange lesernes interesse fylte han avisen med stoff som rykter, skandaler og mordhistorer som var populært stoff på den tiden. Hans etterfølgere innførte en høyere standard og mer profesjonell jounalistikk, og avisen utviklet seg til en respektert publikasjon som kunne tilby sine lesere kulturelt stoff og nyheter fra to kontinenter.

I 1930 var det i Brooklyn 63 000 innbyggere som kunne skilte med norsk avstamning. Avisen ble hovedkilden til disse for nyheter fra Norge, men det var først under andre verdenskrig at leserne oppdaget hvor viktig denne nyhetskilden hadde blitt.

Nordisk Tidende var den eneste frie norske avis som ble utgitt under krigen og den eneste usensurerte med de siste nyheter fra det okkuperte Norge. Blant avisens skribenter var nobelprisvinneren Sigrid Undset.

Etter som tiden gikk og første og annen generasjons nordmenn ble borte blant leserne ble det mindre behov for en norskspråklig avis. Avisen skiftet i 1991 navn til Norway Times og ble en engelskspråklig ukeavis.

Nordisk Tidende hadde flere redaktører gjennom årene, men med mest markante må sies å ha vært Carl Søyland som kom til avisen i 1930 og var dets redaktør fra 1940 til 1963.

Norway Times ble i 2007 slått sammen med avisen Western Viking. Den nye avisen fikk navnet Norwegian American Weekly. Den har ifølge hjemmesiden www.norwegianamerican.com i 2016 over 20 000 lesere i Nord-Amerika og Norge, med abonnenter i alle amerikanske delstater, Canada, Norge, Mexico, Sverige og Nederland. Avisen kommer med 26 nummer i året, hver annen fredag, og bringer aktuelt stoff om det norsk-amerikanske samfunnet og om Norge på engelsk til norsk-amerikanere, eller amerikanere med norske aner. Sjefredaktør siden januar 2014 er Emily C. Skaftun.

Litteratur
----------

* Roedder, Karsten: *Av en utvandreravis' saga : Nordisk Tidende i New York gjennom 75 år*. 2 bind. New York, 1966, 1968. Digitalutgave av bind 1 og digitalutgave av bind 2, tilgjengelige på Nasjonalbibliotekets nettsider (besøkt 5. desember 2017)
* Søyland, Carl: Skrift i sand : bruddstykker av utvandrer-sagaen Gyldendal, 1954
* Thor Gotaas & Roger Kvarsvik: "Ørkenen Sur : den norske uteliggerkolonien i Brooklyn". Oslo 2010

Referanser
----------

1. ↑  Lovoll, Odd S. (2010). *Norwegian Newspapers in America: Connecting Norway and the New Land*. St. Paul, MN: Minnesota Historical Society Press. s. 363. ISBN 978-0-87351-772-0.
2. ↑  «Nordisk Tidende No.40 - 71. årgang» **(norsk)**. 5. oktober 1961. Besøkt 29. november 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**Erongo** er en region i Namibia. Regionen er oppkalt etter Erongo-fjellet, et velkjent landemerke i Namibia og i dette området. Alle de viktigste sentrene innenfor denne regionen er knyttet sammen av asfaltert vei. 
Ved folketellingen i 2011 hadde regionen en folkemengde på 150 809.

Omaruru, Karibib og Okombahe/Uis/Tsubeses-områdene ligger alle i en halvtørr landbruksregion og har et homogent landbruksmønster som hovedsakelig er kvegdrift. Det kombinerer også fellesdrift med kommersielt landbruk. Behovet for produksjon og markedsføring er derfor lignende og landbrukssamfunnet har felles interesser som særpreger deres område fra Okahandja eller Otjiwarongo-områdene viss behov mer er sentrert rundt industrielt landbruk.

Forskjellige gruvedriftsoperasjoner finnes innen denne regionen på steder som Navachab og i mindre skala på steder rundt Uis og ørkenområdet. Karibib har også en marmorindustri. Walvis Bay, som ble innlemmet i Erongo i 1994, er det primære senteret for Namibias fiskeindustri. Arandis støtter gruveindustrien og Swakopmund styrker foredling.

Med sine forbindelser til Namibias kyst, er denne regionen godt utviklet. Fasiliteter som skoler, sykehus og klinikker, forsyning av elektrisitet og telekommunikasjonstjenester er med få unntak godt etablert.

Regionen består av seks valgkretser:

* Omaruru
* Karibib
* Brandberg
* Arandis
* Swakopmund
* Walvis Bay

Referanser
----------

1. ↑  *Namibia 2011 population and housing census indicators* Arkivert 2. oktober 2013 hos Wayback Machine. Namibia Statistics Agencys, s 3.

  


| * v
* d
* r
Namibias regioner |
| --- |
| Caprivi **·** Erongo **·** Hardap **·** Karas **·** Kavango **·** Khomas **·** Kunene **·** Ohangwena **·** Omaheke **·** Omusati **·** Oshana **·** Oshikoto **·** Otjozondjupa | Namibias flagg |
| ISO 3166-2:NA |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Anne Irene Myhr** (født 24. april 1963 på Sparbu i Nord-Trøndelag) er en norsk offentlig tjenestekvinne og politiker i Senterpartiet.

Politisk virke
--------------

Myhr var medlem av Steinkjer kommunestyre 1988–1999 og 2003–2007, og satt som Steinkjers varaordfører 2003–2005. Hun var medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 2003–2010, leder i Senterpartiets fylkestingsgruppe 2005–2006 og 2007 og Nord-Trøndelags fylkesråd for utdannelse, kultur og helse 2006–2007. Hun var styreleder i Nord-Trøndelag Idrettskrets 2008–2014. Hun har vært tillitsvalgt i 4H, Norges Bygdeungdomslag og Norges Bondelag.

Utdannelse og yrkesliv
----------------------

Myhr er utdannet agronom fra Mære landbruksskole og landbruksøkonom fra Nord-Trøndelag distriktshøgskole, i tillegg til kurs i pedagogikk og ledelse. Myhr har vært rådgiver ved landbruksavdelingen ved Nord-Trøndelag fylkesmannsembede. Hun er ansatt som seniorrådgiver ved Distriktssenteret i Steinkjer.

Familie
-------

Anne Irene Myhr er gift med Einar Sandlund. Deres sønn er politiker Lars Myhr Sandlund (Sp).

Referanser
----------

1. ↑  «Anne Irene Myhr». Senterpartiet. 2007. Arkivert fra originalen 18. mai 2014. Besøkt 18. mai 2014.
2. ↑  Eggen, Steinar (5. mars 2014). «Myhr takker av som kretsleder». *Trønder-Avisa*: 27.
3. ↑  Fiskum, Jon Åge (31. desember 2007). «– Gleder meg til å jobbe igjen». *Trønder-Avisa*: 12–13.
4. ↑  «Anne Irene Myhr». Distriktssenteret. Besøkt 18. mai 2014.
5. ↑  «A DRAVLAND, HOLUM, UTGAARD, BARTNESS FAMILY HISTORY». *www.dravland.com*. Besøkt 11. august 2022.
6. ↑  «Sp fylkets største parti på ny måling», *Trønder-Avisa* 4. august 2007. («Helt til venstre sitter Anne Irene Myhrs sønn, Lars Myhr Sandlund (8).»)
***Nordisk Tidsskrift for Biologisk Medisin*** (*Nordic Journal of Biological Medicine*) (ISSN 1502-1475) var et nordisk fagtidsskrift for medisin som utkom i årene 2001–2002. 

Tidsskriftet tok særlig opp to forhold: For det første hvordan mennesket blir påvirket av faktorer i det fysiske, kjemiske og biologiske miljøet, hvilket i stor grad faller inn under det som kalles miljømedisin. For det andre tok tidsskriftet opp forskning og forhold omkring hvordan ulike lidelser som oppstår i samspill mellom mennesket og dets miljø, kan forebygges, lindres og/eller helbredes. Dette omfatter blant annet å sette fokus på livsstil, ernæring, kosttilskudd, naturmedisin og behandlingsmetoder som særlig fremmer evnen til selvhelbredelse. 

Initiativtaker og redaktør av *Nordisk Tidsskrift for Biologisk Medisin* var Geir Bjørklund. Artikler pulisert i tidsskriftet ble indekssert i AMED – Allied and Complementary Medicine Database, SweMed+ og Norart.

Se også
-------

* Biologisk medisin
* Liste over medisinske tidsskrifter

Eksterne lenker
---------------

* Bjørklund G. Ny giv for biologisk medisin i Norden Nord Tidsskr Biol Med 2001; 1: 3-6.
* Anmeldt af Rikke Goerlich, formand for SundhedsRådet Danmark, 2001.
* Christensen B. Ambisiøst og uklart om biologisk medisin. Tidsskr Nor Lægeforen 2001; 121:3096.
Heze i Shandong
**Heze** (kinesisk: 菏泽市; pinyin: *Hézé Shì*) er et byprefektur sørvest i den østkinesiske provinsen Shandong. 

Heze er den største produsent i Kina av nasjonalblomsten peon; over 30 prosent av inntektene stammer fra peonhandelen.

Administrative enheter
----------------------

Heze administrerer ett bydistrikt og åtte fylker:

* Bydistriktet Mudan – 牡丹区 *Mǔdān Qū* ;
* Fylket Dingtao – 定陶县 *Dìngtáo Xiàn* ;
* Fylket Cao – 曹县 *Cáo Xiàn* ;
* Fylket Chengwu – 成武县 *Chéngwǔ Xiàn* ;
* Fylket Shan – 单县 *Shàn Xiàn* ;
* Fylket Juye – 巨野县 *Jùyě Xiàn* ;
* Fylket Yuncheng – 郓城县 *Yùnchéng Xiàn* ;
* Fylket Juancheng – 鄄城县 *Juànchéng Xiàn* ;
* Fylket Dongming – 东明县 *Dōngmíng Xiàn*.

Samferdsel
----------

### Jernbane

Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Shangqiu, Xinzhou, Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.

### Vei

Kinas riksvei 220 løper gjennom området. Den går fra Binzhou i Shandong til Zhengzhou i Henan.

Kinas riksvei 327 begynner i Heze og fører til Lianyungang i Jiangsu.

Eksterne lenker
---------------

* (zh-Hans) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Heze – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bykart Arkivert 10. mai 2008 hos Wayback Machine.
* Fotos fra Heze hos *Panoramio*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Anne Karine Nymoen** (født 11. november 1981) er en norsk organisasjonsperson og studentpolitiker. Nymoen var siste leder av Norsk Studentunion og første leder i Norsk Studentorganisasjon. Hun var leder av Norsk Studentunion (NSU), som var organisasjonen for landets universitetsstudenter, i 2010, da organisasjonen ble slått sammen med Studentenes Landsforbund (StL) til Norsk Studentorganisasjon (NSO). På stiftelsesmøte til den nye organisasjonen ble hun valgt til første leder. Hun ble valgt til NSU-leder fra Studenttinget ved NTNU, hvor hun var leder i 2008. Nymoen har en mastergrad i litteraturvitenskap ved NTNU og har tidligere studert fransk ved Université Paul Valéry Montpellier.

Referanser
----------

1. ↑  Studenter orker ikke skrive for hånd NRK

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ingvild Reymert** | **Leder i Norsk Studentunion**(2009–2010) | Etterfølger:**Posisjonen opphørte** |
| Forgjenger:**Posisjon opprettet** | **Leder i Norsk Studentorganisasjon**(2010–2011) | Etterfølger:**Kim Kantardjiev** |
I J.R.R. Tolkiens univers, Midgard, er **Valaene** *makten i Arda* som lever i den vestre delen av Aman.

Valaene var de 14 mektigste åndene av Ainuenes folk som kom inn i Arda etter å ha skapt den for å bevare ordenen. Til å begynne med bodde de på øya Almaren, men etter at den ble ødelagt, lenge før alvene våknet, dro de til Aman hvor de grunnla Valinor.

De var de største av Ainuene som var vitne til Ilúvatars visjon og derfor kom for å skape Arda. Men Melkor kom til Arda for å ta det som sitt eget.

Manwë og Melkor kjempet, og Manwë ba andre ånder om å hjelpe seg i kampen. Blant dem var både andre valar og maiar. Melkor tok retrett fra slaget, og de andre fortsatte med arbeide: å skape verden. Men Melkor så dette, og vendte tilbake for å vinne kontrollen over Arda.

Valaene hadde ingen fast form, men de tok ofte skikkelse som både alver og menn, for ellers ville de forbli usynlige.

Valaene er ikke guder, men menneskene tar dem ofte for å være det. Egentlig er de utsendinger eller regenter for Ilúvatar, den eneste virkelige guden i Arda, som sjeldent griper direkte inn i sitt eget skaperverk for å forandre verdens gang.

Navnene
-------

Dette er navnene på Valaene som de er kjent av Eldar. I Midgard, er de kjent med andre navn med Sindarinsk opprinnelse: F.eks. blir Varda kalt *Elbereth*. Mennene kjente dem ved mange andre navn, og æret dem somme tider som guder. Dvergene kalte Aulë, som hadde skapt dem, for *Mahal*. Det må også sies at, med unntak av Oromë, er navnene i listen under heller titler enn faktiske navn: De sanne navnene til Valaene står ikke nevnt noe sted. De mannlige Valaene blir kalt *Herrer av Valaene* mens de kvinnelige blir kalt *Dronninger av Valaene* eller *Dronninger av Valiene*.

  

### Herre av Valaene

* Manwë *Súlimo*, Konge av valaene
* Ulmo, Vannenes herre
* Aulë, Smeden
* Oromë *Aldaron*, Skogenes herre
* *Námo* (Mandos), Dødens dommer
* Irmo (*Lórien*), Herre av syn og drømmer
* Tulkas *Astaldo*, Forkjemper for Valinor

### Dronninger av Valaene (Valiene)

* Varda *Elentári*, Stjernedronningen
* Yavanna *Kementári*, Jordens dronning
* Nienna, Nådens frue
* Estë den milde
* Vairë, Veveren
* Vána den evig unge
* Nessa, Danseren

### Andre navn

**Arataene** (Sindarin: Opphøye) eller **De høye av Arda** er de åtte mektigste av Valaene: Manwë, Varda, Ulmo, Yavanna, Aulë, Mandos, Nienna og Oromë. Melkor, den mektigste av dem alle, er ikke regnet med fordi han ble ond.

Ainuer i Midgard
----------------

| * v
* d
* r
Ainuer i Midgard |
| --- |
| Valaer | 
* Manwë
* Aulë
* Oromë
* Irmo (Lórien)
* Námo (Mandos)
* Tulkas
* Ulmo

 |
| Valaenes dronninger (valier) | 
* Varda
* Yavanna
* Vána
* Estë
* Vairë
* Nessa
* Nienna

 |
| Fienden | 
* Morgoth (Melkor)

 |
| Maiaer | 
* Eönwë
* Ilmarë
* Ossë
* Uinen
* Salmar
* Melian
* Arien
* Tilion
* Sauron
* Gothmog
* Durins bane

|  |  |
| --- | --- |
| istari | 
* Curumo (Sarumann)
* Olórin (Gandalf)
* Aiwendil (Radagast)
* Alatar
* Pallando

 |

 |

Portal: Litteratur
*Se artikkelen Hjørundfjorden for informasjon om fjorden med samme navn.*
Butikker på bryggen i Sæbø. Bygget til høyre (oppført 1934) var i sin tid kommunehus.
Fra Sæbø går det ferge over Hjørundfjorden til Lekneset.
Fra Bjørke, innerst i fjorden
**Hjørundfjord** er en tidligere kommune på Sunnmøre i Møre og Romsdal fylke. Kommunen omfattet bygdene rundt Hjørundfjorden fra Hundeidvik i nord. 

Kommunen ble opprettet som Hjørundfjord formannskapsdistrikt i 1837. Kommunesenteret lå på Sæbø.

Hjørundfjord ble slått sammen med Vartdal og Ørsta i den nye Ørsta kommune 1. januar 1964. Før kommunesammenslåingen hadde Hjørundfjord 1728 innbyggere. Per 1. januar 2015 var det 901 innbyggere[].

Kirke
-----

Hjørundfjord sogn ble opprettet i 1751. Hovedkirken ligger på Sæbø. I 1929 ble Storfjord sogn utskilt som eget sogn med kirke på Bjørke.

Skole
-----

Det ble bygd en kommunal internatskole, Stafset skule, i 1915. Skolen ble nedlagt som internatskole i 1949.

Se også
-------

* Liste over ordførere i Hjørundfjord

Litteratur
----------

* Sivert Aklestad (1937). *Hjørundfjord kommune 1837-1937. Minneskrift*. Hjørundfjord heradstyre.
* *Hjørundfjordboka. Register og rettingar med tillegg til bygdebøkene for Hjørundfjord*. Hjørundfjord bygdeboknemnd. 1993.

Eksterne lenker
---------------

* Hjørundfjordportalen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** VIAF
 |
**Bolsjoj Uzen** (russisk: Большой Узень) er ei elv i Saratov oblast i Russland og Vest-Kasakhstan oblast i Kasakhstan. Den er 650 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 15 600 km².

Bolsjoj Uzen har sitt utspring på vestkanten av Obsjtsjij Syrt-høydene i Russland. Den renner mot sør over steppene i Det kaspiske lavland, og munner ut i Vest-Kasakhstan, i et nettverk av små innsjøer og sumper kalt Kamysj-Samarskijsjøene. Bolsjoj Uzen løper parallelt med elva Malyj Uzen, 50 kilometer lengre vest. Mesteparten av vannføringen kommer fra snøsmelting, og vannføringen er derfor størst i april, mens deler elva om sommeren tørker helt inn. Ved Novouzensk varierer vannføringen fra 7,3 m³/s til 393 m³/s. Elva er frosset over fra desember til vårløsningen i mars-april. Elva benyttes til vannforsyning og irrigasjon.

Referanser
----------

1. 1 2  «Узень Большой и Малый». *Store sovjetiske encyklopedi* **(russisk)**. Besøkt 28. januar 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Svetlana Aleksejevna Romasjina** (russisk: **Светлана Алексеевна Ромашина**; født 21. september 1989 i Moskva) er en russisk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing. 

Romasjina ble olympisk mester i synkronsvømming under Sommer-OL 2008 i Beijing. Hun var med på det russiske laget som vant lagkonkurransen foran og Spania og Japan. De andre på laget var Anastasija Davydova, Anastasija Jermakova, Marija Gromova, Anna Sjorina, Olga Kuzjela, Jelena Ovtsjinnikova, Elvira Khasianova og Natalja Isjtsjenko.

Fire år senere, under Sommer-OL 2012 i London vant hun to olympiske gullmedaljer, i duett sammen med Natalja Isjtsjenko og i lag, det russiske laget vant lagkonkurransen foran og Kina og Spania. De andre på laget var Anastasija Davydova, Marija Gromova, Natalja Isjtsjenko, Elvira Khasianova, Aleksandra Patskevitsj, Daria Korobova og Alla Sjisjkina.

Hun tok gull under Sommer-OL 2016.

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok hun gull i både duett og lag.

OL-medaljer
-----------

* Gull 2008 Kinas flagg Beijing - **Gull** i synkronsvømming lag Russlands flagg Russland
* Gull 2012 Storbritannias flagg London - **Gull** i synkronsvømming, duett Russlands flagg Russland
* Gull 2012 Storbritannias flagg London - **Gull** i synkronsvømming, lag Russlands flagg Russland

Referanser
----------

1. ↑  «2016 Summer Olympics - Medal Tracker». espn.com. Besøkt 15. desember 2016.
2. ↑  «Cycling Track - Results Book» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 12. august 2021. Besøkt 29. august 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Svetlana Romasjina – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Svetlana Romasjina – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Svetlana Romasjina – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Svetlana Romasjina – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Svetlana Romasjina – FINA Rediger på Wikidata

* (en) Svetlana Romasjina – TheSports.org Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Bolsøybrua** er ei betongbjelkebru som krysser Bolsøysundet i Molde kommune i Møre og Romsdal. Den går mellom Grønneset på fastlandet og Bolsøya. Bolsøybrua er 555 meter lang, seilingshøyden er 16 meter. Brua har 11 spenn, det lengste spennet er 55 meter.

Bolsøybrua er en del av fylkesvei 64. Veistykket som brua ligger på kalles Skålavegen, som går fra Skålahalvøya, over Bolsøybrua og Bolsøya og gjennom Fannefjordtunnelen til Årø like øst for Molde. Veiprosjektet ble åpnet 24. mai 1991, og var bompengefinansiert til det var nedbetalt sommeren 2005, etter en 14 års innkrevingsperiode. Skålavegen erstattet fergeforbindelsen mellom Grønneset og Lønset på nordsiden av Fannefjorden.

Se også
-------

* Fannefjordtunnelen
* Skålavegen (Molde)
* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

Eksterne lenker
---------------

* Panoramabilde fra Bolsøybrua

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister **·** Nasjonal vegdatabank
 |
***The Wall*** er en amerikansk krigsfilm fra 2017.

Regissør var Liman, og manus ble skrevet av Dwain Worrell. Filmen følger to amerikanske soldater (spilt av Aaron Taylor-Johnson og John Cena) som blir beskutt av en irakisk snikskytter. Filmen ble produsert av Amazon Studios, og ble sluppet den 12. mai 2017 av Roadside Attractions.

Handlingsreferat
----------------

Under Irak-krigen blir stabssersjant Shane Matthews (spilt av John Cena) sendt for å undersøke et anlegg i en ørken i Irak, sammen med sersjant Allen Isaac (spilt av Aaron Taylor-Johnson) men når Matthews forsøker å undersøke området nærmere, blir han skutt av en irakisk snikskytter med kallenavnet "Juba" og når Isaac forsøker å redde den døende Matthews, men han blir også såret i høyre kne. I tillegg blir radioen hans skadd, og vannflasken hans ødelagt i prosessen. Isaac må søke dekning bak en ustø vegg. Snikskytteren har en radio, som han bruker til å kommunisere med Isaac under påskudd av å være en høyt rangert alliert soldat som befinner seg på et annet sted. Dermed får snikskytteren mer nyttig informasjon fra Isaac. 

Isaac forsøker også å få kontakt med hovedkvarteret for å få hjelp, men dette hindres fordi han mister en radioantenne. Men Isaac forstår snart at «Juba» er en fiende, og at han tidligere hadde narret en gruppe andre amerikanske soldater for å drepe dem. Etter hver gjenvinner Matthews bevissthet, og får subtilt Isaacs oppmerksomhet om at han fremdeles i live. Matthews kryper sakte mot riflen sin i den støvete vinden, samtidig som Isaac forsøker å distraherer Juba med ytterligere prat.

Matthews tror at snikskytteren gjemmer seg på toppen av noen steiner i nærheten, og skyter i den retningen. Den støvete vinden legger seg raskt. Snikskytteren får øye på Matthews og skyter ham to ganger - noe som dreper ham. Isaac hører et redningshelikopter som kommer, så ha bruker Matthews sin rifle for å drepe Juba. Eller i det minste avsløre ham slik at mannskapet i redningshelikopteret kan se at de er på vei inn i en felle. Helikopteret lander og redningsteamet plukker opp Isaac og Matthews. Men i det helikopteret tar av igjen, skyter den irakiske snikskytteren ned helikopteret. Filmen ender med at snikskytteren blir liggende og vente, på at andre soldater skal dukke opp i området.

Skuespillere
------------

* Aaron Taylor-Johnson som sersjant Allen Isaac.
* John Cena som stabssersjant Shane Matthews.
* Laith Nakli som snikskytteren Juba (stemme)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Wall* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) *The Wall* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *The Wall* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *The Wall* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *The Wall* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *The Wall* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata
* Film-trailer, youtube.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**«Teddybjörnen Fredriksson»** er ei svensk vise med melodi og tekst av Lasse Berghagen. Sangen handler om hvordan sangens jeg-person som liten hadde en teddybjørn og siden blir stor og da gir sitt barn en teddybjørn som fødselsdagsgave.

Visa om «Teddybjörnen Fredriksson» floppet første gang den ble testet på Svensktoppen, men kom så smått om sen til å bli én av Lasse Berghagens mest populære sanger.

Ann-Louise Hanson, Bruno Glenmarks orkester spilte inn visa i 1969. Den ble utgitt på singlen Philips Arnek 1 – F. Senere samme år gjorde Lasse Berghagen sin egen innspilling av sangen. Den ble utgitt på singlen Karusell KFF 766. Han fremførte den på svensk TV for første gang sammen med Lars Lönndahl.

Lasse Berghagens versjon lå på Svensktoppen i to uker i perioden 21.-28. desember 1969 med en niende respektive tiendeplass som resultat der.

I 1996 spilte Lasse Berghagen og den tolv år gamle Sanna Nielsen inn sangen som duett, for Nielsens debutalbum *Silvertoner*.

Sangen synges ofte i Sveriges barnehager og grunnskoler, og har flere ganger blitt stemt frem som den mest populære barnevisa.

For Lasse Berghagen har «Teddybjörnen Fredriksson» blitt et obligatorisk ekstranummer på hans shower og konserter.

Norske versjoner
----------------

Michael Aas, Philip A. Kruse og Jan Ø. Nielsen har skrevet norske tekster. Aas' norske tittel er «Teddybjørnen Fredrikssen». Kruses norske tittel er «Teddybjørnen Fredriksen». Nielsens norske tittel er «Teddybjørnen Fredrikson».

### Innspillinger

| År | Sangtittel | Albumtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1969 | «Teddybjørnen Fredrikssen» |  | Elisabeth Granneman | Michael Aas | Single | Polydor NH 66 821 |
| 1974 | «Teddybjørnen Fredriksen» |  | Jan Høiland | Philip A. Kruse | Single | Triola TN 678 |
| 1982 | «Teddybjørnen Fredrikson» | *Småfolk synger for småfolk* | Småfolk | Jan Ø. Nielsen | LP | Barnas Musikkforlag FMC 201 |

Referanser
----------

1. ↑  Ann-Louise Hanson & Bruno Glenmarks Orkester – Teddybjörnen Fredriksson (7") at Discogs
2. ↑  Se plateetiketten
3. ↑  Svensktoppen – *1969*
4. ↑  SANNA NIELSEN
5. ↑  Se plateetiketten
6. ↑  Se plateetiketten

* *Den svenska sångboken*
* *Barnens svenska sångbok*
Big Hole
**Big Hole** eller **Open Mine** eller **Kimberley Mine**, er en tidligere diamantgruve i Kimberley i Sør-Afrika. Gruven er den største diamantgruven i Sør Afrika, og dagbruddet er et av de største hull som er gravd ut av mennesker.

Big Hole har en overflate på 170 dekar og er 463 meter bredt. Det ble gravd ut til en dybde på 240 meter, men ble deretter delvis fylt igjen med overskuddsmateriale som førte til at dybden ble redusert til om lag 215 meter. Siden har det kommet til vann i en dybde på ca. 40 meter som gjør at den synlige høyden på kanten av gruven er ca. 175 m.

Gruvedriften opphørte i 2006 og er nå et museum og en turistattraksjon.

Referanser
----------

1. ↑
2. 1 2  Show mines of South Africa: Kimberley Mine - Big Hole

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Big Hole mine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Gerd Ragna «Teddy» Røwde** (født 16. januar 1911 i Kristiania, død 12. januar 1994), var en norsk figurativ kunstner. Hun var yngste datter av generalkonsul, gründer og grunlegger av Askim Gummivarefabrik AS, Peter Mathias Britanus Olsen Røwde (1876 -1955). Hun var gift to ganger, først med Halvor Heyerdahl, sammen fikk de sønnen Marius Heyerdahl, og senere med professor i sosiologi Arvid Brodersen.

Utdannelse
----------

Teddy Røwde gikk ut fra Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i 1928. I årene 1929-1931 var hun elev av Axel Revold på Kunstakademiet, 
avbrutt av et utenlandsopphold i 1929 da hun studerte ved Akademie Julian. I Oslo tok hun også timer hos Per Krohg.

Hennes arbeider preges av en tidkrevende teknikk, der må tette og pastose strøk samler seg til hele fargeflater. Kunstneren går tett inn på motivet og formidler plantene i et maurperspektiv, hvor skjønnheten ved alt som vokser og gror er formidlet ved hjelp av former og farger. I sin senere karriere foretrakk hun små formater. Hennes mest benyttede motiver var landskaper, genrebilder fra USA og barneportretter. Hun etterlot seg en meget liten malerproduksjon, om lag 60 malerier.

Hennes mest kjente maleri er antagelig *Paviljongen* (1938), som ble solgt til Nasjonalgalleriet i 1940. Teddy Røwde illustrerte Wergeland-antologien *Ånd og ild* i 1946.

Separatutstillinger i Oslo
--------------------------

* 1940 Kunstnerforbundet
* 1947 Kunstnerforbundet
* 1953 Galleri Per
* 1992 Oslo Kunstforening.

Litteratur
----------

* Arve Moen: «Teddy Røwde», *Kunsten i dag* nr. 1 – 1954, 27. hefte, side 16-17

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk kunstnerleksikon, nkl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (no) Litografien «Gutt i elvelandskap» på nettstedet til Grev Wedels Plass Auksjoner

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Geni **·** VIAF **·** ULAN **·** KulturNav
 |

Portal: Kunst
**Reidar Otto Paulsen** (født 4. august 1911, død 3. august 1960) var en norsk maskinist i handelsflåten. Han er kjent for sin innsats under andre verdenskrig, da han ble dekorert med Krigskorset, Norges høyeste utmerkelse.

Paulsen var maskinmester på en av de såkalte Kvarstadbåtene, de norske skipene som lå i Göteborg under det tyske angrepet på Norge 9. april 1940. Skipene ble forsøkt brakt over til alliert havn i Storbritannia. Den 23. januar 1941 brøt flere av Kvarstadbåtene ut i det som ble kalt «Operasjon Rubble». Skipene som trosset den tyske blokaden var MS «Elisabeth Bakke», MS «John Bakke», MT «Ranja», MS «Taurus», samt MS «Tai Shan», som ble ført av Einar F. Isaachsen. Skipene seilte fra Sverige under kommando av briten George Binney og nådde Storbritannia 25. januar 1941, lastet med viktig svensk krigsmateriell som kvalitetsstål og kulelager.

I statsråd 12. desember 1941 ble Paulsen, sammen med skipets skipsfører Isaachsen, tildelt Krigskorset «for fremragende innsats ved å bringe et verdifullt skip med verdifull last fra Sverige til Storbritannia i januar 1941.» Dette var de første ordinære tildelinger av Krigskorset. Av britene ble Paulsen hedret med utnevnelse til medlem av Den britiske imperieordenen.

Referanser
----------

1. 1 2   arkiveringsdato 14. juli 2018, arkiv-URL web.archive.org, www.sjohistorie.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Krigsseilerregisteret, oppført som Reidar Otto Poulsen, norsk krigsseileregister person-ID 551484[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Reidar Otto Paulsen». sjohistorie.no. Besøkt 14. juli 2018.
4. ↑  Erik Gjems-Onstad: *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl og Dreyers Forlag, 1995, s. 29–31.
5. ↑  M/S Tai Shan, Warsailors.com.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Krigsseilerregisteret
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Terje Ingemar Traavik** (født 1943) er en norsk og forsker som har bioteknologi som spesialfelt.

Traavik er utdannet veterinær og tok sin doktorgrad i virologi ved Universitetet i Tromsø i 1979, der han også ble professor der i 1983. I 1998 var han en av initiativtakerne til den uavhengige forskningsstiftelsen GenØk hvor han de tre første årene også var daglig leder. I 2001 gikk han over i rollen som forskningssjef.

I 2004 skapte Traavik oppstyr internasjonalt ved å gå ut med påstander om at et sykdomsutbrudd i en filippinsk landsby kunne skyldes genmodifisert mais. Han fikk kritikk fra Bioteknologinemnda for å ha gått ut med denne hypotesen uten evidens. Fjorten internasjonalt kjente forskere skrev senere et åpent brev til Traavik der de kom med tilsvarende kritikk.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   troms.mdg.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Terje Traavik Arkivert 19. februar 2016 hos Wayback Machine. GenØk
4. ↑  Sykdomsutbrudd av genmodifisert mais? forskning.no
5. ↑  Open Letter to Terje Travik AgBioWorld

Eksterne lenker
---------------

* (en) Terje Traavik på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Terje Traavik på Facebook Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin **·** ResearchGate
 |
**Theodore Shaw «Teddy» Wilson** (født 24. november 1912 i Austin i Texas, død 31. juli 1986 i New Britain i Connecticut) var en amerikansk jazzmusiker (piano) og orkesterleder, kjent som en av swingjazz-epokens ledende.

Wilson voks opp i Alabama, var i «Speed Webb» med broren Gus Wilson trombone (Detroit, 1929), før han erstattet Art Tatum i Milt Seniors band (Ohio). Deretter var han i Louis Armstrongs orkester (Chicago, 1932) og Benny Carters «Chocolate Dandies» (New York City, 1933), før han ble med i Benny Goodman's band (1935–39). Han medvirket på utgivelser med Willie Bryants band (1934–35), samt Billie Holiday, Lena Horne, Ella Fitzgerald og Lester Young. Senere ledet han eget storband (1939), egen sekstett på «Cafe Society» (1940–44), egen trio, samt var husmusiker for CBS. Han jobbet siden som foreleser ved The Juilliard School (1945–52), ellers som frilans, og turnerte med Goodman i Sovjet (1962). Mot slutten var han i trio med sine sønner Teddy bass og Steven trommer.

Wilson var forbilde for det norske begrepet Kløverjazz (i tillegg besto trekløveret av Roy Eldridge og Chu Berry). Teddy Wilson spilte en rekke ganger med skandinaviske musikere, først med Yngve Åkerberg på bass og Jack Norén på trommer, på *Piano pastries* (1952).

Med Niels-Henning Orsted Pedersen bass og William Schiøpffe/Bjarne Rostvold trommer utkom *The noble art of T.W.* (1968). Wilson figurerer på Ben Websters *Live at Stampen (1969–73)*, og medvirket også Rowland Greenberg. 

I trio med danske Jesper Lundgaard på bass og Ed Thigpen på trommer utkom *Revisits the Goodman years* (1980).

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Teddy-Wilson, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. april 2014[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id wilson-teddy, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 15. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   *Montreux Jazz Festival Database*, Wikidata Q99181182
7. ↑   *Montreux Jazz Festival Database*, Montreux Jazz Festival konsert ID 478, Wikidata Q99181182
8. ↑

Eksterne lenker
---------------

* obs.org med biografi, lydklipp og bilder

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Les aveugles** («De blinde») er et symbolistisk skuespill som ble skrevet av den belgiske nobelprisvinneren Maurice Maeterlinck. Skuespillet ble skrevet i 1890 og oppført for første gang den 7. desember 1891. 

Det er et intenst skuespill i en akt, som er beskrevet i en liste over Maeterlincks mest karakteristiske skuespill. Listen ble fremhevet i talen som ble gitt til ære for Maeterlinck ved utdelingen av Nobelprisen i 1911. Skuespiller ble opprinnelig skrevet på fransk og seinere oversatt til flere språk som engelsk og tysk. Stykket er ikke bare en studie av menneskelig tilstand generelt, men det ser ut til å konfrontere leseren med effekten av håp om det sistnevnte.

Ulik de fleste skuespill introdusere ikke *Les aveugles* ferdig formede karakterer, med tolv personer med personlighetsforstyrrelse. Disse personene fikk ikke navn, men titler som beskriver deres generelle tilstand, for eksempel *den eldste blinde mannen*. Denne metoden gir et publikum eller en teaterprofesjon en mulighet til å lese mellom linjene og tolke stykket etter eget ønske.

Maeterlinck har siden blitt ansett som grunnleggeren av en ny type dramatisk skriving, *symbolisme*. Paralleller har ofte blitt trukket til Samuel Becketts *Mens vi venter på Godot*, som ble produsert på midten av 1900-tallet og ser ut til å konstruere en lignende verden av venting og håp, noe som er tydelig i *Les aveugles*.

Referanser
----------

1. ↑  nobelprize.org
2. ↑  Richard Hovey engelske oversettelse

Eksterne lenker
---------------

* Laurence Alma Tadema translation
* An adaptation of Tadema
**Reidar Jentoft Nilsen** (født 9. september 1947, død 9. januar 2022) var en tidligere leder for Norges Fiskarlag og lokalpoitiker (Ap) fra Hasvik i Finnmark. 

Reidar Nilsen vokste opp i Hasvik på Sørøya og dro til sjøs allerede som 14-åring med skoleskipet "Gann". Han var utdannet styrmann fra Sjømannskolen i Tromsø og startet sin yrkeskarriere i utenriksfart før han i 1970 ble skipper på egen reketråler. Han var leder av Norges Fiskarlag fra 2001 til 2013. Nilsen var styremedlem i Finnmark Fiskarlag i ti år og formann i seks år. Han var også lokalpolitiker og medlem av Hasvik kommunestyre i fem perioder. Nilsen var leder av pensjonistforeningen i Hasvik og var styremedlem i det lokale samfunnshuset.

Reidar Nilsen (74) forliste på Finnmarkskysten søndag 9. januar 2022 sammen med sin sønn Remi Nilsen (43). De var begge på vei fra Hasvik til Tanafjorden da deres fiskebåt *Peik* forliste utenfor Gamvik i Finnmark.

Nilsen var æresmedlem i Norges fiskarlag (2015).

Referanser
----------

1. ↑  Dødsannonse - Finnmark Dagblad 29. april 2022
2. ↑  Mangeårig fiskarlagsleder Reidar Nilsen antatt omkommet - lofot-tidende.no 10. januar 2022
3. ↑  Reidar Nilsen i forlis - en savnet, en omkommet - Norges Fiskarlag
4. ↑  Tidligere fiskerlegsleder antatt omkommet - NRK/Troms og Finnmark 10. januar 2022
5. ↑  *Tidligere fiskarlagsleder Reidar Nilsen forliste* - VG 10. januar 2022
6. ↑  Ole Magnus Rapp: *Fiskerhøvding omkom på havet - Reidar Nilsen 1947-2022 - Klassekampen 14. januar 2022*
7. ↑  *Til minne om Reidar Nilsen (1947-2022)* - Fiskeribladet 20. januar 2022
8. ↑  Reidar Nilsen bekreftet omkommet - NRK/Troms og Finnmark 22. april 2022
**Terje Paul Wibe** (født 6. oktober 1947 i Oslo) er en norsk sjakkspiller. Han ble Norgesmester i sjakk i 1971 etter en stikkamp mot Svein Johannessen, som han vant 4,5-3,5.

Terje Wibe ble utnevnt til Internasjonal mester i sjakk (IM) av Verdenssjakkforbundet FIDE i 1977, som den femte fra Norge med denne tittelen. Han kvalifiserte seg til tittelen ved fine resultat i de to internasjonale turneringene Astoria Chess International 1976 og 1977 på Hamar, og deretter med en tredjeplass i Gausdal Chess International 1977.

Terje Wibe lærte å flytte sjakkbrikkene hjemme som 7-8-åring, og kom deretter med i skolesjakken i Oslo. Han ble siden Oslomester i juniorklassen, og i 1965 ble han juniornorgesmester.

Terje Wibe deltok på det norske landslaget i sjakk-OL (VM for landslag) i 1966, 1968, 1970 og 1972. I 1966 måtte han vinne mot Stormester Rossolimo, USA for at Norge skulle gå til A-finalen blant de 16 beste lagene. Dette klarte han også i et "sprudlende kongeangrep slo gjennom". Terje Wibe tok 4,5 av 10 på 6. bord i 1966, 8,5 av 14 på 5. bord i 1968, 8,5 av 15 på 4. bord i 1970 og 7 av 15 på 2. bord i 1972.

Terje Wibe har også spilt postsjakk, og i 1982 kvalifiserte han seg til tittelen Internasjonal mester i fjernsjakk, og i 1994 til tittelen Internasjonal stormester i fjernsjakk.

Referanser
----------

1. ↑  Brekke s. 105
2. ↑  Norsk sjakkblad nr 5, 1977 s. 6
3. ↑  Brekke s. 95
4. ↑  Norsk Sjakkblad nr 5, 1977 s. 3-7
5. ↑  Brekke s. 104
6. ↑  Norsk Sjakkblad nr. 5, 1977 s. 6
7. ↑  olimpbase
8. ↑  Brekke s.113
9. ↑  ICCF liste over Stormestere i fjernsjakk besøkt 13. april 2009

Kilder
------

* Norsk Sjakkblad nr 5, 1977
* Øystein Brekke: Norges sjakkforbund 75 år 1914-1989, Norges Sjakkforbund 1989, ISBN 82-991916-0-2
* Olimpbase, database over sjakkolympiader osv

Eksterne lenker
---------------

* (en) Terje Wibe – FIDE Rediger på Wikidata

* (en) Terje Wibe – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Terje Wibe – OlimpBase Rediger på Wikidata

* (en) Terje Wibe – 365Chess.com Rediger på Wikidata
* Terje Wibe sine parti hos NorBase