recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ola Alexander Fjellvikås** (født 3. september 1970 i Trondheim) er en norsk sanger og skuespiller. 

Fjellvikås ga ut jazzplaten *Street Of Dreams* på selskapet Hot Club Records i mai 2000. Han debuterte som artist og sanger i TV på NRK 1. desember 1984, fjorten år gammel. To år senere debuterte han på teaterscenen med hovedrollen i musikalen «Alexander» (1986) på Chateau Neuf i Oslo, med blant andre Knut Lystad, Jon Skolmen, Mary og David Johnsson, Kari Gjærum og Geir Børresen. Musikken ble skrevet av Frode Thingnæs.

Fjellvikås spilte hovedrollen i den nyskrevne musikalen «Rock N Troll» på Chateau Neuf to år senere med medspillere som Janny Hoff Brekke, Anita Skorgan, Jarl Goli, Per Christian Ellefsen, Turid Balke, Anitra Eriksen med flere. Musikken var av blant annet Jahn Teigen, Frode Alnæs og Svend Ohrvik. 

Fjellvikås har spilt og sunget roller i en rekke musikaler i Oslo, samt opptrådt i en rekke TV- og radioproduksjoner. Han har også holdt konserter siden 1984 da han vant norgesfinalen i sangkonkurransen Talent-84. Han fikk sin TV-debut i NRKs «Lørdagssirkuset» i 1984 sammen med debutantene a-ha, samt veteranen Grethe Kausland. Det ble også tid til to Melodi Grand Prix-opptredener i 1988 og 1989, med «Hey go go» (komponist Ole Salsten/arr. Pete Knutsen) og «Min Mona Lisa» (Rolf Graf/arr. Pete Knutsen). 

Fjellvikås har samarbeidet med artister i plateinnspillinger/konsert-og sceneproduksjoner (TV-NRK) med utøvere som Nora Brockstedt, Kari Bremnes, Marie Bergman, Susanne Fuhr, Grethe Kausland, Kåre Conradi, Erik Bye, Elsa Lystad, Jon Skolmen, Olga Konkova, Tom Olstad, Asmund Bjørken, Sissel Vera Pettersen, Roy Hellvin, Eivind Sannes, Nils Olav Johansen, Willy Andresen blant annet. Han har holdt jazzkonserter ved festivaler som "SoddJazz" (Inderøy) "Olavsfestdagene"(Trondheim), "Olsokjazz"(Verdal/Stiklestad) ,"Oslo Jazzfestival / (Herr Nilsen)" (Oslo), m.m.

Fjellvikås har også hatt stemmehovedroller i norske utgaver av Disney-tegnefilmer, som f.eks: Ringeren i Notre Dame, Ringeren i Notre Dame II, Tornerose, Fant på ville eventyr, Skjønnheten og udyret, "Spongebob/Svampebob (Norsk stemme: "Blekke"), "Pokemon" (norsk stemme:"James").

Ola Fjellvikås er fremdeles aktiv på teaterscenen, men er mest kjent idag som sangartist/chanteur innenfor jazz og visesjangeren. Siden 2006 har han hatt teater-engasjementer ved Nord-Trøndelag Teater samt medvirket i turneer ved Rikskonsertene.

Diskografi
----------

### Soloalbum

* *Street of Dreams* (2000)
* *En Sommerdag I Trondheim* (2013) FOLA Records 0VX-010. Cd-single.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, oppført som Ola Fjellvikaas, Store norske leksikon-ID Ola\_Fjellvikaas[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ola Fjellvikås på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Ola Fjellvikås på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* (no) Ola Fjellvikås hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Ola Fjellvikås hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Solbrenthet gir typisk rød hud.
Flassing av hud som følge av solbrenthet.
**Solbrenthet** er en tilstand av brent hud som følge av ultrafiolett stråling (UV-stråling) fra sollys eller lampene fra et solarium. Tilstanden fører til erytema, der overflaten blir rød, varm og øm. Andre symptomer kan være generell utmattelse og svimmelhet. Ekstreme mengder UV-stråling kan være en årsak til hudkreft men kan også være livsfarlig gjennom forbrenning og uttørring av kroppen. Solbrenthet kan også ramme en rekke dyr.

En mildere eksponering til UV-stråling stimulerer hudens pigmenter til å danne en mørkere overflate. Den mørkere hudfargen er i mange kulturer ettertraktet, og søkes gjennom bevisst å utsette kroppen for sol, å sole seg eller å ta solbad. Personer med mindre pigmentdannelse har større risiko for solbrenthet. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN
 |
*«Denne artikkelen omhandler betaling til soldater, for andre betydninger som skrives nesten likt, se såld (redskap) for redskapet eller såld for måleenheten»*
**Sold** er en gammel betegnelse for soldatlønn. Ordet «soldat» er avledet av «sold».

«Sold» er avledet av *solidus*, en gullmynt som den romerske keiseren Konstantin den store innførte ca. 309 e.Kr.

Hellenerne innførte soldatlønn under Perikles, der en hoplitt fikk 4 oboler om dagen, en ryttersoldat 12 oboler. 

Under beleiringen av Veii (406 til 396 f.Kr.) delte Camillus ut en liten godtgjørelse som han selv skaffet til veie. Cæsar forhøyet solden til én denar om dagen, og under de romerske keiserne ble solden ytterligere hevet. 

I middelalderen innførte Karl den store soldatlønn, og under Hansaene var systemet fullt utviklet rundt år 1050. 

På 1500- og 1600-tallet var sold og håpet om krigsbytte knektenes motivasjon for å delta i krig. På keiser Karl Vs (1519–56) tid utgjorde solden for en landsknekt 4 gulden og for en rytter 12 gulden i måneden. Under trettiårskrigen var solden opp mot 6–9 gulden for en fotsoldat. Uregelmessigheter med utbetalingen forekom ofte, og var en vanlig årsak til tidens soldatopprør. 

Benevningen «sold» har gått ut av bruk og er erstattet av ordinær avlønning.

Referanser
----------

1. ↑  «Sold», *Bokmålsordboka*

Kilder
------

* «sold» i *Store norske leksikon*
* *Nordisk familjebok*, 1904–1926.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND
 |
A *bixi*stein opprinnelig oppstilt på graven til Wanyan Asikui (阿思魁, ?-1136), en av Wanyan Agudas generaler. Den ble oppstilt i 1193 ved det som i dag er byen Ussurijsk, men er nå utstilt ved regionsmuseet i Khabarovsk.
**Wanyan** (kinesisk: 完颜, pinyin: *Wányán*; mandsjuisk: *Wanggiyan*) var en Heishui Mohe-stamme som holdt til rundt elven Heilongjiang på det khitanske Liao-dynastiets tid. Den var del av «de usiviliserte jurtsjener» (生女真), det vil si de var ikke underlagt de khitanske keiseres direkte styre. De Heishui Mohe-stammer som hadde understilt seg khitanerkeiserne ble kalt «de siviliserte jurtsjener»(熟女真.

I 1115 grunnla Wanyan Aguda, wanyanernes høvding, det jurtsjenske Jin-dynastiet. Han rakk å underkue det khitanske Liao-dynastiet innen han døde i 1123. To år etter invaderte hans bror Wanyan Wuqimai Song-dynastiet og erobret det nordlige Kina.

Slektsnavnet «Wanyan» ble sinisert som *Wáng*. Jin-dynastiet gikk under i 1234. Seierherrene, både mongolene og hankineserne, hevdet at alle som bar slektsnavnet *Wanyan* var av jurtsjensk kongeætt og forordnet at de alle sskulle henrettes. Men mange ved navn *Wanyan* skyndte seg da og tok i bruk den kinesiske navneformen *Wáng*. Andre flyktet unna til fjernere områder. Som etternavn har *Wanyan* overlevd i en småby i det fjerne Jingchuan i provinsen Gansu.

Eksterne lenker
---------------

* Wanyan-landsbyen i Jingchuan i Gansu (på kinesisk)
markedsføringsframstøt fra regionen Côte d'Azur ved GSMA Barcelona 2008.
**Sophia Antipolis** er en næringspark i Provence-Alpes-Côte d'Azur i det sørlige Frankrike, utenfor Nice, Antibes og Cannes. Her er det utviklet et forsknings- og utviklingssenter for fransk bioteknologi- og IT-industri, og en rekke franske og utenlandske selskap innen elektronikk, farmakologi og andre teknologidisipliner har forskningsavdelinger i Sophia Antipolis.

Blant selskapene som er til stede i Sophia Antipolis er Infineon, Honeywell, Hewlett-Packard, Accenture, Hitachi, Orange og France Telecom. Dessuten ligger European Telecommunications Standards Institute (ETSI) her.

I Sophia Antipolis ligger også det europeiske hovedkvarteret til W3C. Byen har også en avdeling av Université Côte-d'Azur.

Industrisenterets navn kommer av gresk *Sophia* som betyr «visdom», og *Antipolis* som var det latinske navnet på dagens naboby Antibes.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sophia Antipolis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Nils Torvald Nielsen-Alonso** (født 21. februar 1853 på øya Veierland i Stokke, død 4. februar 1936) var skipper og reder. Han drev blant annet med selfangst og hvalfangst.

I 1881 tok han skippereksamen, og seilte for britene. Han var førsteoffiser på britiske troppetransportskip under den engelsk-egyptiske krig i 1882. Senere, under den russisk-tyrkiske krig, seilte han på et skip som greide å komme seg inn til Odessa med en last kull. Han fortsatte å føre skip i risikofylte områder, inntil han gikk i land.

På slutten av 1890-årene kom han hjem, og bosatte seg i Sandar. Selfangsten og hvalfangsten i Nordishavet var ikke lenger så givende.

I 1877 hadde skotske selfangere begynt å fange «bottlenose» (nebbhval). Den første bottlenosefangsten ut fra Sandefjord ble påbegynt i 1882. På denne fangsten startet også N. T. Nielsen-Alonso. Han utrustet mange bottlenoseekspedisjoner i disse årene.

I 1911 begynte Nielsen-Alonso hvalfangst med selskapet «Bas» fra Elephant Bay i Angola. I 1923 etablerte han et nytt selskap ved navnet A/S «Bas II». Som kokeri ble det innkjøpt en eldre dampdrevet tanker. Ekspedisjonen forlot Sandefjord i juni 1923 med kurs for kysten av Angola.

Kokeriet ble solgt etter kort tid og han gikk i kompaniskap med ;Melsom & Melsom. Da Melsom & Melsom dannet sitt neste selskap, A/S «Polaris», oppkalte de sitt nye kokeri «N. T. Nielsen-Alonso», til ære for ham.

Eksterne lenker
---------------

* Biografi og foro på skipshistorie.net
**Ola Dahl** (født 13. mai 1923, død 6. januar 2004) var en norsk politiker for Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Sel kommune (1956-1976) og fylkesordfører i Oppland (1976-1991). 

Han vokste opp på bruket Smedstuen på Selsverket i Sel kommune. 17 år gammel begynte han som trafikkelev ved NSB, og Otta jernbanestasjon ble hans arbeidsplass i 25 år.

Etter en periode som Arbeiderpartiets varamann til Sel kommunestyre ble Ola Dahl fra 1952 fast representant. I 1956 ble han valgt til ordfører (landets yngste på det tidspunktet), et verv han hadde sammenhengende til 1976 (20 år). Ved siden av ordførervervet var Dahl også tiltakssjef i kommunen, en stilling som han brukte til satsing på industriutbygging. I Sel fikk han tilnavnet «Ola Tiltak». I 1976 ble han valgt til Opplands første fylkesordfører etter omorganiseringen av forvaltningsleddet. Også i denne posisjonen brukte han mye tid på industrireising, blant annet gjennom Oppland Industriselskap. Dahl engasjerte seg sterkt i kampen for arbeidsplassene på Hunton Fiber på Gjøvik, da bedriften i 1979 var trua av nedleggelse. Han var fylkesordfører til 1991.

Ola Dahl ble i 1988 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin samfunnsgagnlige virksomhet. På Otta er Ola Dahls gate oppkalt etter ham.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Sigurd Østlien (AP)** | **Fylkesordfører i Oppland**(1976–1992) | Etterfølger:**Lars Skjølaas (AP)** |

Referanser
----------

1. ↑  «Otta - Ola Dahls gate: Lokalhistorie fra Sel og Otta i Gudbrandsdalen - selhistorie.no». *www.selhistorie.no*. 5. oktober 2007. Besøkt 14. januar 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Ferenc Keserű** (født 27. august 1903, død 16. juli 1968 i Budapest) var en ungarsk vannpolospiller som deltok i flere olympiske leker, 1924 i Paris, 1928 i Amsterdam og 1932 i Los Angeles.

Keserű ble olympisk mester i vannpolo under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det ungarske laget som vant vannpoloturneringen. Det var fem nasjoner som stilte lag, men det brasilianske laget ble diskvalifisert. Ungarn vant alle sine tre kamper, 6-2 over Tyskland, 7-0 over USA og hele 17-0 mot Japan. De andre spillerne på det ungarske laget var György Bródy, Sándor Ivády, Márton Homonnay, Olivér Halassy, József Vértesy, János Németh, István Barta, Alajos Keserű og Miklós Sárkány. Keserű spilte to kamper. 

Fire år tidligere, under OL 1928 i Amsterdam spilte han på ungarske laget som kom på andreplass i vannpolo bak Tyskland. Keserű spilte alle fire kampene og scoret fire mål.

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles - Gull **Gull** i vannpolo, (Ungarn)
* 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Sølv Sølv i vannpolo, (Ungarn)

Referanser
----------

1. ↑   epa.oszk.hu[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   epa.oszk.hu[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ferenc Keserű – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Ferenc Keserű – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Ferenc Keserű – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ferenc Keserű – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Ferenc Keserű – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (hu) Ferenc Keserű – Ungarns olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Fereydoon Batmanghelidj** (født 1931 i Teheran, død 15. november 2004 i USA) var iransk lege. Han studerte medisin i Storbritannia i 1950-årene. Like før den iranske revolusjonen i 1979 jobbet han med å bygge et stort medisinsk senter som var ment å bli det største i hele Iran. Men under revolusjonen ble han arrestert og puttet i fengsel. 

Fordi han var utdannet lege var det flere av de andre innsatte i fengselet som spurte ham om medisinske råd for de plagene de hadde. Men fordi han ikke hadde noen medisiner tilgjengelige i fengselet forslo han at de skulle drikke vann. Etter hvert oppdaget han hvilke positive effekter vanndrikkingen hadde.

Han skrev en artikkel om det han hadde oppdaget, og hvilke erfaringer han hadde fått av det. Denne artikkel medførte at han slapp unna dødsstraff. Artikkelen ble for første gang publisert i en avis i 1982. Det året slapp han endelig ut av fengselet, og like etterpå flyktet han til USA. 

Da han kom til USA fortsatte han å jobbe med teoriene sine om at mangel på vann kan føre til mange forskjellige kroniske problemer, og at man ved å drikke mye vann kan unngå mange sykdommer. 

I 1992 utgav han en bok der han beskrev alle sine erfaringer. Boken fikk veldig mye publisitet, og det var mange som leste boken. Flere av leserne påstod at de hadde blitt friskere etter at de begynte å drikke mer vann. 

Sykdommer som kan lindres ved hjelp av vann er blant annet magesår, smerter i ryggen, revmatisme, høyt blodtrykk, astma, hodepine og diabetes.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 118159003, besøkt 14. august 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   MAK, PLWABN-ID 9810635680505606[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   CONOR.SR, CONOR.SR ID 25224807[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Korean Authority File, National Library of Korea ID KAC200402110[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
***Klaversonate i e-moll op. 7*** av Edvard Grieg ble skrevet i løpet av få uker i 1865 rett etter at han hadde gjort seg ferdig med Humoresker op.6.

Verket er relativt ukjent og ikke formmessig fullendt, men er full av glød, gode melodier og røffe harmonier. Sonaten peker framover mot Klaverkonsert i a-moll op. 16 som han skrev tre år seinere.

Første trykte utgave ble publisert som *Sonate (E moll) für das Pianoforte, Op. 7* von Eduard Grieg. - 1866. Leipzig, Breitkopf & Härtel. 

Grieg dediserte sonaten til komponisten Niels Gade
Førstesatsen starter opp med Griegs initialer (*e-h-g*), de samme tonene gjentas oktaven, og i taktene 13 og 14 også i venstre hånd.

Kilder
------

* Erling Dahl Jr.: *Opus 7. Klaversonate i e-moll*, Grieg minutt for minutt, NRK
* Jorunn Eckhoff Færden: *Sonater, klaver, op. 7, e-moll*, Griegarkivet ved Bergen Offentlige Bibliotek

Eksterne lenker
---------------

* Piano Sonata Op. 7: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Hyacinth Petit** (født 24. januar 1680 i Virton i De spanske Nederlandene, død 26. juli 1719 i Osnabrück i Fyrstebispedømmet Osnabrück) var katolsk karmelittprest som ble hjelpebiskop i Osnabrück og apostolisk vikar for Det apostoliske vikariat for de nordiske misjoner.

Liv og virke
------------

Hyacinth Petit ble født i Virton som den gang kirkelig hørte inn under erkebispedømmet Trier. I 1690 ble han tonsurert i Luxemburg, og trådte kort tid etter inn i karmelittordenen. Den 8. mars 1704 ble han presteviet i Köln. Der mottok han i 1710 den teologiske doktorgrad, og ble deretter lektor for teologi og filosofi i karmelitterklosteret i Frankfurt am Main.

Etter at Petit var blitt kalt til generaldefinitor und *kualifikator* ved Det hellige officium i Roma, ble han den 11. mai 1717 foreslått av den pavelige misjonskongregasjon «de propaganda fide» til hjelpebiskop i Osnabrück tillike med apostolisk vikar for de nordlige misjoner.

Han innehadde embedet for misjonene fra sin utnevnelse den 11. februar 1718 og til han døde et drøyt år etter.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) \* bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) \*1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) \*1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) \*1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) \*1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) \*1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) \*1666
* Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) \*1670
* Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) \*1685
* Biskop *Hyacinth Petit* (1680-1719) \*1718

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  catholic-hierarchy.org petith, lest 30. desember 2021

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** VIAF **·** GND
 |
**Martin Mehren** (født 8. august 1905, død 2. oktober 2002) var en norsk fabrikkeier fra Oslo.

Mehren gikk ved Fagerborg videregående skole der han tok examen artium i 1924 og ved Oslo handelsgymnasium i 1925. Som medlem av Christiania Roklub og mens han studerte tidvis i utlandet, vant han flere norske og nordiske mesterskap i roing fra 1929 til 1935. Tideman Film spilte inn kortfilmen *Herman Mehren i Trollheimen* (1934) og Mehren satt siden 1940 i ledelsen for Den Norske Turistforening, som formann 1953–57.

Med broren Arne Mehren utbygde han siden 1939 faren Herman Mehrens (1875–1941) konfeksjonsforretning innen herreekvipering (etablert 1903), og var formann i Manufakturkjøpmennenes landsforening. Han var onkel til
lyriker Stein Mehren og hjalp siden 1970 Thor Heyerdahl med «Ra» og «Tigris». I lag med skipsreder Ragnar Moltzau bevarte han flere titall stabbur fra Hallingdal og Setesdal, Gudbrandsdalen og Østerdalen, som i dag er vist ved etterkommernes eiendommer i Voksenkollen.[]

Utgivelser
----------

* *Ajungilak. Grønland på tvers* (1931). Med Arne Høygaard.

Utmerkelser
-----------

* Kongens fortjenstmedalje i gull 1985

Referanser
----------

1. ↑  artikkel i Store norske leksikon
2. ↑  «Tildelinger av ordener og medaljer». Kongehuset. Besøkt 6. februar 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Martin Norum** (født 28. november 1990) er en norsk trener og kostholdsveileder. Han begynte sin trenerkarriere i 2009.

Publikasjoner
-------------

Han har utgitt tre bøker, en i Gyldendal forlag, *Sterkere* og to i Cappelen Damm forlag, *Bygg muskler* og *Styrketrening for jenter* sammen med naprapat Benjamin Christensen. Han har også publisert fagfellevurderte forskningsartikler innen idrettsvitenskap og idrettsernæring.

Arbeid
------

Norum har hatt engasjementer i norsk treningsbransje de siste årene, blant annet som praktisk fagansvarlig i Akademiet for personlig trening og faglig ansvarlig i Sprek Fritid. I dag[*når?*] jobber han som personlig trener, foredragsholder og med selvstendige prosjekter. 

Han driver også kreftforeningen Norum Cancer Association til støtte for kreftsyke barn i Norge.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (no) Publikasjoner av Martin Norum i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Nacer Bouhanni** (født 25. juli 1990 i Épinal) er en profesjonell fransk landeveissyklist. Han sykler for Arkéa-Samsic. Han har vært profesjonell syklist siden 2011.

Meritter
--------

2010
2. etappe, Tour de Gironde
2011
3. etappe, La Tropicale Amissa Bongo
2012
 Nasjonal Landeveismester
Sammenlagt, Circuit de Lorraine
1. etappe
Poengkonkurransen
Ungdomskonkurransen
Halle–Ingooigem
1. etappe, Étoile de Bessèges
1. etappe, Tour de Wallonie
4. etappe, Eurométropole Tour - Circuit Franco-Belge
2013
6. etappe, Tour of Oman
2. etappe, Paris–Nice
Val d'Ille U Classic 35
2. etappe, Circuit de la Sarthe
1. 2. og 3. etappe, Tour du Poitou-Charentes
Grand Prix de Fourmies
Tour de Vendée
2. og 3. etappe, Tour of Beijing
2014
2. etappe, Étoile de Bessèges
1. etappe, Paris–Nice
1. etappe, Critérium International
1. etappe, Circuit de la Sarthe‎
Grand Prix de Denain
4. 7. og 10. etappe i Giro d'Italia
4. etappe, Eneco Tour
2. og 8. etappe, Vuelta a España
2015
Grand Prix de Denain
1. og 5. etappe, Circuit de la Sarthe‎
2. og 4. etappe, Critérium du Dauphiné
Halle-Ingooigem
Circuito de Getxo
Nationale Sluitingsprijs
2016
2. etappe, Vuelta a Andalucía / Ruta Del Sol
4. etappe, Paris–Nice
1. og 2. etappe, Catalonia rundt
Sammenlagt, 1. og 2. etappe, Tour de Picardie
1. etappe, Critérium du Dauphiné
1. og 3. etappe, Tour du Poitou-Charentes
Tour de Vendée
2017
Nokere Koerse
4. etappe, Catalonia rundt
Paris–Camembert
2. etappe, Tour de Yorkshire
2. etappe, Tour de l'Ain
2018
3. etappe, Firedagers i Dunkerque
Grote Prijs Marcel Kint
2. og 3. etappe, Boucles de la Mayenne
1. etappe, La Route d'Occitanie
6. etappe, Vuelta a España
2020
1. etappe, Tour de La Provence
4. etappe, Saudi Tour
Grand Prix d'Isbergues
Paris-Chauny

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nacer Bouhanni – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Nacer Bouhanni – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Nacer Bouhanni – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Nacer Bouhanni – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Nacer Bouhanni – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Nacer Bouhanni – CycleBase Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Mor Ignatius Jakob (Ya’qub) III** (født 12. oktober 1912 i Bartalla, dagens Irak; død 26. juni 1980 i Damaskus, Syria) var syrisk-ortodoks patriark av Antiokia.

Ignatius Jakob, som siden 1950 var metropolitt av Beirut og Damaskus, ble i 1957 valgt til patriark av Antiokia. To år senere flyttet han patriarkatets sete fra Homs til Damaskus, der det fremdeles ligger.

I et forsøk på å lege splittelsen mellom den syrisk-ortodokse kirke av Malankara og den malankarisk-ortodoks-syriske kirke i Kerala (India) opphøyet han i 1964 lederen for sistnevnte, Baselios Augen, til Østens katolikos og metropolitt av Malankara. Samlingen ble imidlertid ikke langvarig, og de to kirkene delte seg på nytt i 1975.

Ignatius Jakob bidro sterkt til bevaringen av og forskningen på syrisk kirkemusikk, og skal selv ha vært en habil sanger.

Referanser
----------

1. ↑   Encyclopædia Britannica Online, oppført som Mor Ignatius Yacoub III, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Mor-Ignatius-Yacoub-III, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 7. november 2012, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ignatius Abraham I Barsoum** | **Den syrisk-ortodokse patriark av Antiokia**(1957–1980) | Etterfølger:**Ignatius Zakka I Iwas** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
**Murchison** er den nest lengste elva i Vest-Australia. Den renner omkring 780 km fra den sørlige kanten av Robinson Ranges til Det indiske hav ved byen Kalbarri. Den har en gjennomsnittlig årlig vannføring på omtrent 200 millioner kubikkmeter.

Løp
---

Murchinsonelva
Murchison har sin kilde på sørsiden av Robinson Ranges, om lag 75 kilometer nord for Meekatharra i det sentrale Vest-Australia. Derfra renner den i vestlig retning i ca 130 km til renner sammen med elva Yalgar, så vestover i 100 kilometer før den snur sør-sørvest i 120 kilometer til den møter sideelva Roderick, om lag 30 kilometer øst for Murchisonbosetningen. 70 kilometer videre sør-sørvest møter den sin andre viktige sideelv, Sanford. I løpet av de neste 100 kilometerne er det en rekke skarpe svinger som tar elva ca 70 kilometer vestover. Den renner deretter til sørvest, passerer under North West Coastal Highway ved Galena Bridge. Den renner så inn i Kalbarri nasjonalpark, først i nordvestlig og deretter i nordlig retning, før den renner gjennom Murchison Gorge og passerer gjennom en rekke krappe svinger kjent som *the Z Bend* og *The Loop*. Den dreier etter hvert mot sørvest og går gjennom enda en sving før den når sitt utløp i Det indiske hav ved Kalbarri, den eneste bosetningen på noe punkt langs elva. 

### Estuarie

De siste 18 km av Murchisonelva, fra Murchison House Ford til munningen, er estuarisk, og består av en sekvens av lange sandbanker og grunne bassenger stort sett mindre enn en meter dype. Munningen er permanent åpen mot havet, så blir konstant påvirket av tidevannet og tilsig av salt sjøvann. Når gjennomstrømningen i elva er lav akkumulerer elvemunningen sedimenter fra havet og elveløpet innsnevres, disse sedimentene fraktes tilbake til havet i perioder med høy gjennomstrømning. Kombinert med at høy vannføring også bringer sedimenter til elvemunningen fra lenger oppe i elva er vannet gjerne grumsete.

Munningen av elvemunningen er et lite delta, stengt av en sandbanke med unntak av en smal kanal. Selv om denne kanalen er permanent åpen er den vanligvis svært smal og grunn, så nå graves den ut hvert år for å la fiskebåter passere.

Referanser
----------

1. 1 2  Brearley, Anne (2005). *Ernest Hodgkin's Swanland: Estuaries and coastal lagoons of Southwestern Australia*. University of Western Australia Press. s. 262–271. ISBN 1-920694-38-2.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Murchison River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Irén Karcsis-Daruházi** (født 18. mars 1927 i Budapest, død 13. oktober 2011) var en ungarsk turner som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.

Karcsis vant en olympisk sølvmedalje i turn under Sommer-OL 1948 i London. Hun var med på det ungarske damelaget som kom på andreplass i lagkonkurransen bak Tsjekkoslovakia. De andre på laget var Erzsébet Balázs, Anna Fehér, Erzsébet Gulyás-Köteles, Mária Kövi, Margit Nagy-Sándor, Olga Tass og Edit Perényi.

Under Sommer-OL 1952 i Helsingfors vant hun en sølvmedalje i damenes lagkonkurranse i mangekamp, de andre på laget var; Lászlóne Daruházi, Károlyné Gulyás, Ágnes Keleti, Margit Korondi, Károlyné Perényi og Lászlóne Zalai. Hun vant også en bronsemedalje med det ungarske troppturnlaget som kom på tredjeplass bak Sverige og Sovjetunionen.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Storbritannias flagg London - Sølv Sølv i turn, lagkamp damer Ungarns flagg Ungarn
* 1952 Finlands flagg Helsingfors - Sølv Sølv i turn, mangekamp, lag damer Ungarns flagg Ungarn
* 1952 Finlands flagg Helsingfors - Bronse Bronse i turn, troppsturn, damer Ungarns flagg Ungarn

Referanser
----------

1. ↑   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Irén Karcsis-Daruházi – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Irén Karcsis-Daruházi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Irén Karcsis-Daruházi – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Regine «Rina» Tønnesen** (født 2. mai 1833 i Stavanger, død 30. mars 1913 i Kristiania) var en norsk forfatter, dramatiker og lærer som tidlig på 1900-tallet markerte seg som motstander av kvinners stemmerett.

Liv og virke
------------

Inntil hun var i 40-årene, var Rina Tønnesen lærer i Christiania. I 1870-årene underviste hun ved Lillesands almueskole.

Mot slutten av 1880-årene markerte hun seg som forfatter, dramatiker og samfunnsdebattant, og hennes utgivelse *Hvad har **En Handske** bevirket* (eller *Kvindens Ansvar i Sædelighedssagen*), utgitt under initialene R. T. i 1887, vekket en viss oppmerksomhet. Her angrep hun det hun oppfattet som en ensidig oppfatning av mannen som ansvarlig og kvinnen som offer. Hun klandret samtidslitteraturens utuktige karakter for dent hun mente var en uheldig utvikling i samfunnet.

I 1890-årene utmerket hun seg som en sterk støttespiller for *forsvarssaken*, og la ned en sterk innsats i Christiania Kvindekreds av Norges Forsvarsforening. Hun arrangerte tilstelninger, basarer, opplesninger og foredrag knyttet til dette arbeidet. Hun engasjerte seg også for de vanskeligstilte i samfunnet. Halve inntekten fra hennes *Originale Gaader* (1887) bla avsatt til *Natteherberget for forvildede Kvinder* på Hammersborg torg.

I 1893 medvirket hun i organisasjonskomiteen til hyllingstoget for Camilla Collett, sammen med Harriet Backer, Anna Mossevig, Ida Lie og Vilhelmine Ullmann.

I 1901 gjorde hun seg bemerket gjennom et foredrag holdt 21. mars i Brødrene Hals' konsertsal. Her stilte hun spørsmålet *Bør Kvinden have Stemmeret?*, et spørsmål hun selv besvarte benektende. Her uttrykte hun et ønske om å få slippe slike borgerlige rettigheter. Allerede i 1893 holdt hun foredrag det hun eklærte seg som prinsipiell motstander av stemmerett for kvinner.

Hun ble 4. april 1913 gravlagt på Vestre gravlund i Kristiania.

Bibliografi
-----------

* *Forlovelser*, lystspill i 3 akter
* 1887: *Hvad har **En Handske** bevirket*
* 1887: *Originale Gaader*
* 1891: *Populær-historisk Fødselsdags-Kalender*

Referanser
----------

1. ↑  *Dagbladet 1913.04.04*. Norge, Oslo. 1913. s. 2.
2. ↑  *Morgenbladet 1913.04.02*. Norge, Oslo. 1913. s. 2.
3. ↑   Folketelling 1875 for 0905B Vestre Moland prestegjeld, Lillesand ladested, Tellingskrets: 002, Bosted by: 0006 Vestregade 47
4. ↑  Bredsdorff, Elias (1974). *store nordiske krig om seksualmoralen*. <Oslo>: Gyldendal. s. 220 ff. ISBN 8205061475.
5. ↑  *Morgenbladet 1913.04.02*. Norge, Oslo. 1913. s. 2.
6. ↑  *Aftenposten 1888.01.25*. Norge, Oslo. 1888. s. 3.
7. ↑  *Dagbladet 1893.01.22*. Norge, Oslo. 1893. s. 3.
8. ↑  *Morgenbladet 1901.03.21*. Norge, Oslo. 1901. s. 1.
9. ↑  Aasen, Elisabeth (1986). *Kvinners spor i skrift*. Oslo: Samlaget. s. 104. ISBN 8252128432.
10. ↑  *Morgenbladet 1893.05.15*. Norge, Oslo. 1893. s. 2.
11. ↑  *Dagbladet 1913.04.04*. Norge, Oslo. 1913. s. 2.
12. ↑  *Stavanger Amtstidende og Adresseavis 1886.09.27*. Norge, Rogaland, Stavanger. 1886. s. 3.

Kilder
------

* *Dette skrev kvinner*. Oslo: Skolen. 1984. s. 224. ISBN 8257900109.

Portal: Litteratur
**Souleymane Mamam** (født 20. juni 1987 i Lomé) er en togolesisk fotballspiller. Han er en offensiv midtbanespiller.

Mamam kom til Manchester United i august 2003. På grunn av problemer med arbeidstillatelse ble han straks utlånt til den belgiske andredivisjons-klubben Royal Antwerpen. Etter 2007-sesongen fikk han ikke fornyet kontrakt med United, og undertegnet derfor en ny ettårskontrakt med Royal Antwerpen.

Sommeren 2008 gikk kontrakten med Antwerpen ut. Mamam har siden vært på prøvespill i flere britiske klubber, men har pr. oktober 2008 ikke noen ny, fast klubb.

I mai 2001 ble han ifølge FIFA den yngste spiller som noensinne har spilt i en VM-kvalifiseringskamp, da han spilte for Togo mot Zambia i en alder av 13 år og 310 dager. Andre kilder oppgir imidlertid Mamams fødelsår til 1985, noe som tilsier at han i såfall var 15 år og 310 dager da han debuterte.

Karriere som spiller (alle turneringer)
---------------------------------------

|
|  |
| Klubb | Kamper | Mål | Periode |
| Englands flagg Manchester United | 0 | 0 | 2003 - |
| Belgias flagg Royal Antwerpen | ? | ? | 2003 - (lån) |

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 10064, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Player statistics» (PDF). FIFA. Arkivert fra originalen (.pdf) 14. juli 2014. Besøkt 29. november 2008.
3. ↑  «Souleymane Mamam». Fussball-Talente.com. Besøkt 29. november 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Souleymane Mamam – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Souleymane Mamam – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Souleymane Mamam – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Souleymane Mamam – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Souleymane Mamam – FBref Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Soumaïla Cissé i Niafunké i Mali, 12. august 2018.
**Soumaïla Cissé** (født 20. desember 1949 i Nianfuke ved Timbuktu i Mali, død 25. desember 2020 i Paris) var en malisk politiker.

I 1990 grunnla Cissé, Ibrahim Boubacar Keïta og andre motstandere av diktatoren Moussa Traoré, Alliansen for demokrati i Mali (Union pour la République et la Démocratie, URD), som etter Traorés fall året derpå ble omdannet til et politisk parti, ADEMA-PASJ.

I 1992 vant ADEMA-PASJ president- og parlamentvalgene. Cissé ble finansminister og hadde senere andre ministerposter.

I presidentvalget i 2002 ble Cissé ADEMA-PASJs presidentkandidat. Han fikk nest flest stemmer (21,31 %) og klarte med knapp margin(omkring 4000 stemmer mer enn Keïta[]) å kvalifisere seg for den andre valgomgangen, der Cissé imidlertid ble beseiret av Amadou Toumani Touré.

I presidentvalget i Mali i 2013 var det ombyttede roller mellom Cissé og Keïta da de møttes i den andre valgomgangen. Cissé fikk 22,39 % av stemmene. Han erkjente omgående sitt nederlag og erklærte seg villig til å arbeide frem fungerende politisk opposisjon i landet.

Den 26. mars 2020, få dager parlamentsvalget for 2020 ble gjennomført den 29. mars, ble Cissé bortført i regionen Timbuktu. Én av hans livvakter ble da skutt, og to andre såret. I oktober 2020 ble Cissé løslatt.

Han døde den 25. desember 2020 som følge av covid-19 i Paris. Han ble ansett for å ha gode sjanser til å vinne presidentvalget i mai 2022.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   fichier des personnes décédées, deces.matchid.io, besøkt 18. januar 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.lemonde.fr[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.rfi.fr[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Mali opposition leader taken hostage with six others: party». *Reuters*. 26. mars 2020. Besøkt 28. mars 2020.
5. ↑  «Mali: Vier Geiseln nach langer Gefangenschaft frei». tagesschau.de. Besøkt 9. oktober 2020.
6. ↑  Mali opposition leader Soumaïla Cissé dies from coronavirus
7. ↑  FAZ.net.

Kilder
------

* Ett val med bara vinnare Svenska Dagbladet, 16 august 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Sebastián Pozas Perea** (født 1876 i Zaragoza, død 1946 i México) var en spansk offiser og embedsmann. Pozas var hadde trent i kavaleriet og hadde tjent mange år i Spansk Marokko, hvor han kjempet i Rifkrigen og ble forfremmet til general etter ordre fra Miguel Primo de Riveras regjering. 

I 1930-årene tjente Pozas republikken som generaldirektør i Sivilgarden. Da den spanske borgerkrigen brøt ut med nasjonalistenes opprør mot regjeringa 18. juli 1936 forble Pozas lojal og samlet mange politimenn og paramilitære enheter for å forsvare republikken. I krigens første dager omorganiserte han Guardia Civil til *Nasjonalgarden*. 

Pozas tjente en kort periode som innenriksminister før han fikk kommandoen over sentralarméen, som nesten ble overveldet i slaget ved Jarama i februar 1937, men som deretter drev tilbake nasjonalistenes styrker rundt Madrid etter et blodig felttog som nådde høydepunktet under slaget om Guadalajara. I mai ledet Pozas et kostbart angrep mot Huesca, som kostet republikken 10 000 mann. Pozas kjempet også i slaget om Belchite og slaget om Teruel. Under krigen ble han også med i det spanske kommunistpartiet. Etter republikkens endelige nederlag i 1939 flyktet Pozas til México, hvor han døde i 1946.

Referanser
----------

1. 1 2   datos.bne.es, BNE-identifikator XX5420141[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Spansk biografisk leksikon, Spanish Biographical Dictionary ID 10150/sebastian-pozas-perea, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Gran Enciclopèdia Catalana, Gran Enciclopèdia Catalana-ID 0052490[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   BOE ID BOE-A-1930-3882[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** BNE
 |
**Ola Christian Rygh** (født 2. november 1961 i Oslo) er en norsk statstjenestemann og tidligere embetsmann. Han var i tolv år administrerende direktør for Statens Landbruksforvaltning (2000 - 2012). Han fungerte som sjef for Reindriftsforvaltningen i 2013. Han er siden 2014 fagdirektør i Landbruksdirektoratet.

Som administrerende direktør i Statens landbruksforvaltning hadde Rygh ansvaret for opprettelsen av virksomheten ved å slå sammen 5 ulike virksomheter innen landbrukssektoren, herunder bl.a. Statens Landbruksbank og deler av Statens Kornforretning. Rygh var i 1982 tilknyttet UNIFIL i Libanon, han var stipendiat og forskningsassistent ved Universitetet i Bergen 1989 - 1990, rådgiver i Barne- og familiedepartementet 1990 – 1994, underdirektør og avdelingsdirektør i Miljøverndepartementet 1994 – 1997 og avdelingsdirektør og ekspedisjonssjef i Landbruksdepartementet 1997 - 2000.

Utdannelse
----------

Rygh ble uteksaminert fra Institutt for sammenlignende politikk ved Universitetet i Bergen som statsviter med graden *cand. polit.* i 1989. Han har også studert ved Collège Rousseau i Genève.

Privatliv
---------

Rygh er bosatt på Tåsen i Oslo.

Referanser
----------

1. 1 2  Carl-Gøran Larsson (24. mai 2013). «Ny reindriftssjef konstituert». *NRK Sapmi*. NRK. Besøkt 18. juni 2013.
**Zhongmu** (kinesisk: 中牟县; pinyin: *Zhōngmù Xiàn*) er et fylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Zhengzhou.

I 1999 var befolkningen på 665 275 innbyggere.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 310 går gjennom området. Denne viktige trafikkåren begynner i Lianyungang i Jiangsu, går vestover og ender i Tianshui i provinsen Gansu. Den går innom større byer som Xuzhou, Shangqiu, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.

Kinas riksvei 220 løper gjennom området. Den går fra Binzhou i Shandong til Zhengzhou i Henan.

I litteraturen
--------------

I den gamle kinesiske klassikeren Beretningen om de tre kongedømmer (kap. 4) nevnes fylket. Cao Cao anholdes i Zhongmu fylke; han har mislykkes i sitt forsøk på å myrde Dong Zhuo, og er på flukt.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NDL **·** GeoNames
 |
**Rolando Morán** egentlig **Ricardo Arnoldo Ramírez de León** (født 29. desember 1929 i Quetzaltenango, død 11. september 1998 i Guatemala by) er et pseudonym for Ricardo Arnoldo Ramírez de León. Han var en tidligere leder for Guatemalas nasjonale revolusjonære enhet (Unidad Revolucionaria Nacional Guatemalteca, URNG), en væpnet guatemalansk motstandsorganisasjon. På tidspunktet for hans død hadde han stillingen som generalsekretær i URNG. 

Ramírez studerte juss ved Universidad de San Carlos de Guatemala. På slutten av 1940-tallet ble han aktiv som rådgiver i en fagforening for veianlegg. Han ble medlem av kommunistpartiet i Guatemala. Det var på denne tiden at han ble kjent med Che Guevara, som på denne tiden var på turne rundt om i landet. Dette var begynnelsen på deres vennskap gjennom mange år. 

Ramírez begynte to kjempe å kjempe mot Guatemalas diktator, den venstreorienterte presidenten Jacobo Árbenz som ble styrtet av et USA-sponset militærkupp i 1954. Han var blant dem som i 1972 etablerte Ejército Guerrillero de los Pobres, en av de fire organisasjonene som dannet URNG. Ramirez var involvert i diskusjonene mellom Guatemalas regjering og geriljagrupperingene. I 1996 ble han tildelt Felix Houphouët-Boigny-fredsprisen av UNESCO. 

Ramirez døde i Guatemala by i 1998 og etterlot seg kone, tre sønner og fire barnebarn.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 16551056r[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
Sabelt seter og belte i Abarth 695 Biposto
**Sabelt S.p.A.** (1972–) er et italiensk selskap som lager setebelter, ratt og seter for sports- og racerbiler.

Hovedkvarteret ligger i Moncalieri utenfor Torino. Det ble etablert av brødrene Piero og Giorgio Marsiaj, og navnet er en sammenslåing av SAfety og BELT (engelsk for sikkerhetssele).

Sabelt er per 2019 i familiens eie, men hadde 2007–15 italienske Brembo som hovedeier. Med Fiat fikk Sabelt og Brembo relansert bilmerket Abarth i 2007.

Gjennom årene har de hatt samarbeid med kjente førere som Ayrton Senna, Michael Schumacher og Lewis Hamilton. Sabelt forsyner i 2019 seter til Alpine A110 og "Abarth Corse", til bruk i Abarths spesialutgaver av Fiat 500. Andre partnere i 2019 er Ferrari, Jaguar I-Pace, Dallara og Hyundai Motorsport. De lager også brannsikre klesplagg for profesjonelle førere (hansker, undertøy), så vel som klesplagg for fritidsbruk.

Referanser
----------

1. ↑  www.sabelt.com/en Arkivert 16. juli 2019 hos Wayback Machine. hjemmeside sist lest den 23. juli 2019.
2. ↑  Timeline Arkivert 23. juli 2019 hos Wayback Machine. fra sabelt.com.
3. ↑  BREMBO S.P.A. SELLS ITS 65% STAKE IN SABELT TO THE CURRENT MINORITY SHAREHOLDERS, pressemelding fra Brembo den 3. juni 2015.
4. ↑  Brembo and Sabelt to Relaunch Abarth Brand, pressemelding den 25. september 2007.
5. ↑  Abarth Corse by Sabelt Arkivert 24. juli 2019 hos Wayback Machine. fra sabelt.com.
6. ↑  Partner Arkivert 23. juli 2019 hos Wayback Machine. fra sabelt.com.
Orangeri på Anholt slott i Tyskland
Orangeri i Paris
Orangeriet i Kassel
Et **orangeri** er et drivhus som benyttes til overvintring av sitrustrær og andre eviggrønne planter. Da sitrustrær kan nøye seg med mindre lys i løpet av vinteren, finnes det ofte kun vinduer på sidene, ikke i taket. 

For å kunne holde frosten ute er orangeriet forsynt med mulighet for oppvarming, som dog kun benyttes ved kuldegrader. Orangerier har sin opprinnelse i Frankrike, da man dyrket gamle sitrustrær til dekorasjon i store baljer. Et av de eldste orangerier er fra 1674 og ligger ved slottet Versailles nær Paris. Ved Rosenborg slott i Danmark fantes et orangeri bygget under Christian V. Det ble i 1875 omgjort til kaserne for livgarden, og det nevnte franske anlegget ble samtidig omgjort til ekserserplass.

Eksempler på klassiske orangerier som fortsatt eksisterer, er Prinsgemalens Orangeri ved Fredensborg slott og Brøndsalen på Frederiksberg slott i Danmark.

Orangerier i dag
----------------

Orangerier er i dag ikke forbeholdt overklassen og betegner kun et isolert og oppvarmet drivhus, hvor planter som ikke tåler lave temperaturer kan overvintre. Orangeriet er både et sted for dyrkning, oppbevaring og opphold. Til forskjell fra et vanlig drivhus er et orangeri typisk penere, med klassisk utseende og høyt under taket, og ofte er det anvendt gode og kraftige materialer.

Kilder
------

* Anne Fischer Stausholm: *Orangerier*
* Salmonsens konversationsleksikon, 2. utgave, 1915–1930

Eksterne lenker
---------------

* (en) Orangeries – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Orangery – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
Orange Scene 2008
**Orange Scene**, også kjent som **Canopy-scenen**, er den største av  Roskilde Festivalens sju scener. Den er oppgitt til å romme ca 60.000 mennesker. Ifølge festivalens egen avis, **Orange Tidende**, ble publikumsrekord satt ved Radioheads opptreden i 2008. Konserten ble sett av nær 85.000 publikumere.

Den særegne fasongen på Orange scene er brukt som varemerke/logo for festivalen. Scenen har en lang forhistorie: Den ble produsert for Rolling Stones til deres europaturne i 1976 og var også brukt av Queen, før den ble kjøpt av  stiftelsen i 1978. Den har siden vært i stiftelsens eie, men har vært gjenstand for to oppgraderinger. Første gang i 1983, da duken ble byttet ut, så i 2001, da hele scenen ble skiftet ut til en ny og større. Festivalen legger hvert år ned betydelige ressurser for at scenen skal ha det ypperste som er tilgjengelig av lyd og lys.

Fakta om Orange Scene
---------------------

* 14 dager før festivalstart starter arbeidslaget med å reise Orange Scene.
* Teltduken er ett eneste stort stykke og veier hele 3,5 tonn.
* Det tar fire dager å rigge lys, to dager å klargjøre/rigge lyd.
* Ca 75 tonn mojo brukes til å lage de fire store pit's foran scenen.
* Frontbuevaktene deler ut ca 200.000 publikumskrus med vann i løpet av festivalen.
* Ca 800 frivillige medarbeidere står hvert år for produksjonen av Orange Scene.

Portal: Danmark
**Savissivik** (tidligere stavet *Savigsivik*, også kalt *Havighivik* er ei bygd i Avannaata kommune, helt nordvest på Grønland. Bygda hadde 60 innbyggere i 2018.

Det grønlandske navnet Savissivik betyr «stedet med meteoritt-jern» (*savik* = jern/kniv), og viser til de mange meteorittene som er funnet her i området.[] Den tyngste ble funnet i 1968 og er 20 tonn tung. Denne ligger på Geologisk Museum i Danmark. Eksempler på meteoritter kan ses i museet Avanersuup Katersugaasivia (Thule Museum) og i Qaanaaq museum.

I likhet med mange andre bygder på Grønland går folketallet nedover. I 1998 bodde det 110 innbyggere her.[]

Bygda ligger ca. 11 mil sør for Qaanaaq i den nordvestlige delen av Melvillebukten. Melvillebukten har et rikt dyreliv og er nasjonalpark deler av året.[] På fjellet bak bygda er det en stor bestand av alkekonger, som også er en lokal delikatesse.

Savissivik er en tradisjonell grønlandsk bygd, som hovedsakelig livnærer seg på jakt og fiske. Den primære matkilden er sel, men også narhval, isbjørn og andre dyr er en viktig del av kostholdet. Royal Greenland har en mindre fiskefabrikk her, og KNI driver bygdas nærbutikk. Forsyningene kommer med skip om sommeren, og helikopter det meste av året. Det er helistop her. 

Skolen i bygda heter Atuarfik Savissivik, og ble utvidet i 1988–1989 med bl.a. folkebibliotek.

Referanser
----------

1. ↑  Befolkningen i lokaliteterne 1. Januar 1977-2018 Arkivert 24. juli 2018 hos Wayback Machine. Statistikbanken, Grønlands Statistik.

Eksterne lenker
---------------

* www.arktiskebilleder.dk Historiske bilder fra Savissivik.
* www.fallingrain.com Vær og kart over Savissivik.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |