recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lodin Aukland** (født 14. februar 1922, død 17. oktober 2002) var en norsk NRK-medarbeider og journalist, spesielt kjent for sitt program Lirekassen som gikk på NRK radio fra 1984 til 2002. Han huskes også for sine programmer «Natt i Sør» og «Nøtt i Sør».

Lodin Aukland var lærer i grunnskolen i Laudal i Vest-Agder og ved Fagerholt skole i Kristiansand til 1973. Han arbeidet også som kveldsjournalist i Christianssands Tidende fra 1959 til 1964.

Han arbeidet også deltid ved Vårt Lands sørlandskontor til 1969, og var dessuten medarbeider i avisen Lindesnes fra 1945 til 1964. Fra 1960 begynte han som frilansmedarbeider for NRK ved distriktskontoret for Sørlandet. Han ble fast ansatt i NRK i 1974. Han ble pensjonert som 70-åring i 1992, men fortsatt å lage programmet Lirekassen, som på sitt meste hadde mellom 300 000 og 400 000 lyttere. Den siste utgaven av Lirekassen ble sendt 10. november 2002.

Kilder
------

* Lodin Aukland er død. Artikkel hos nrk.no
* Lodin Aukland er død. Artikkel hos vgd.no
* En formidlingens mester er gått bort. Minneord av John G. Bernander hos ballade.no

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Blériot IX** var et mislykket fransk fly, bygget av Louis Blériot. Oppmuntret av prestasjonene til Bleriot VIII, med stadig nye rekorder mht. høyde, distanse og varighet på flyvningene bygde han i 1908 en ny maskin etter de samme generelle linjer, men tyngre og med en kraftigere motor. Blériot IX ble stilt ut ved Motormessen i Paris 1908 i desember 1908, men konstruksjonen viste seg å være for tung og flyet kunne ikke lette.

Utvikling
---------

Flyet var en midtvinget en-dekker, oppstivet med barduner, med et konvensjonelt understell og åpen cockpit. Flyet hadde to store vertikalt monterte dampradiatorer på hver side. En unik innretning for den tid var en hel-metall fire-bladet justerbar propell.

Referanser
----------

1. ↑  *Air Progress*: 16. november 1978.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Litteratur
----------

* Taylor, Michael J. H. (1989). *Jane's Encyclopedia of Aviation*. London: Studio Editions. s. 161.
* Devaux, Jean and Michel Marani. «Les Douze Premiers Aéroplanes de Louis Blériot». *Pegase* No 54, May 1989.
* Nova: A Daring Flight
* earlyaviators.com
Et **sett** i dart består av en sekvens av legs (spill) spilt, og avsluttes når antall legs vunnet oppfyller visse kriterier. For å vinne en kamp må igken antallet sett oppfylle visse kriterier. Å kaste først regnes som en fordel i et leg, så spillerne veksler hvem som kaster først i hvert leg i løpet av settet. 

Ofte vil et sett bestå av best ut av inntil 5 leg (altså første spiller som vinner tre leg), men det det er noen unntak hvor man har andre formater. En av de mest notable er World Masters, hvor et sett er beste av tre leg (førstemann til to leg).

Eksempel
--------

Under finalen i 2007 PDC World Darts Championship vant Raymond van Barneveld over Phil Taylor med 7 sett mot 6 i en av de mest dramatiske dartkampene gjennom tidene. Fordelingen av hvordan hvert sett gikk vises her.

Raymond van Barneveld 7-6 Phil Taylor
(settscoringer: 0-3, 0-3, 1-3, 3-0, 3-2, 0-3, 3-0, 2-3, 3-0, 3-1, 3-2, 2-3, 6-5)
Taylor vant de to første settene med tre leg til null, og la deretter til det tredje settet før van Barneveld tok de to neste. Kampen fortsatte og gikk til seks sett alle.[*klargjør*] Ingen av spillerne klarte å oppnå en fordel på to leg i det siste settet som en tiebreak, så den avgjørende leggen ble spilt da stillingen nådde 5-5. Før siste leg kastet spillerne mot bullseye, og den som kom nærmest ble gitt fordelen av å kaste først.

Turneringer med sett
--------------------

De siste årene har flere og flere nye turneringer bestemt seg for å ikke bruke sett som scoringsmetode, og foretrekker istedet å bruke formatet best utav et visst antall legs (som i UK Open og Grand Slam of Darts). 

For øyeblikket[*når?*] bruker følgende turneringer sett som scoringssystem.

* PDC World Championship (fem leg per sett)
* BDO World Darts Championship (fem leg per sett)
* World Grand Prix (fem leg per sett)
* World Masters (tre leg per sett)

Se også
-------

* Scoring i dart

| * v
* d
* r
Dart |
| --- |
| Glossar | 
* Oche
* Leg
* Sett
* Innertreff
* Gjennomsnittlig poengsum
* 9-dart

 |
| Spill | 
* 501
* Cricket
* Halve it

 |
| Organisasjoner | 
* British Darts Organisation
* World Darts Federation
* Professional Darts Corporation

 |
| Se også | 
* Delingen i dart (1994-2020)
* Darts world rankings
	+ PDC
* World Professional Darts Championship
	+ BDO
	+ PDC
	+ WDF

 |
**Blødekjær** er en bydel og en vei i øvre del av Arendal sentrum, mellom Stintetoppen og Fløyheia.

Vei og tunnel
-------------

Veien Blødekjær går fra Vestregate i syd til krysset Parkveien / Springklev i nord. Veien har sideveiene Stintebakken, Håvet og Springklev. Det er avkjørsler både øst og vest til Blødekjærtunnelen, som forbinder bydelene Strømsbusletta og Myrene med Barbudalen. Tunnelen går under bydelen Blødekjær.

Blødekjær den kreative bydelen
------------------------------

Bydelen har vært preget av en smule forfall og stor gjennomfartstrafikk fordi hovedforbindelsen fra E18 til Arendal sentrum går her, under betegnelsen fylkesvei 420. I 2005 ble det utført en stedsanalyse av Asplan Viak på oppdrag fra Arendal kommune, som har vært en delrapport i arbeidet om byfornyelse i Arendal. Bakgrunnen har vært at bydelen har vært plaget av sterk trafikk og forfall i bygningsmassen. Resultatet er at flere forfalte murbygninger fra 1880-tallet har blitt revet (Blødekjær 20,22,24,26) og riksveien er i dag omgjort til miljøgate med redusert kjørehastighet. Fornyelseprosjektet har fått navnet «Blødekjær den kreative bydelen».

Tunnel
------

Blødekjærtunnelen,

Bygninger
---------

Bebyggelsen rundt krysset mellom Blødekjær og Håvet brant ned i 1880, og 18 hus gikk med i brannen. Arendal fengsel ble i bygget i Blødekjær i 1862, men ble bygget utenfor byens grenser dengang. Fra 1723 til 1902 var det bare de sentrale deler av Blødekjær som lå innen Arendal bys grenser. Arendal yinghus ble bygget i 1998, og inneholder Arendal tingrett og Aust-Agder lagmannsrett. Agder Energi Varme har investert 56 millioner kroner i en fjernvarmesentral som åpnet 12. mai 2008. Anlegget benytter metangass fra Heftingsdalen renovasjonsanlegg til å varme opp blant andre Sørlandet sykehus Arendal. Anlegget har en kapasitet på 40 GWh. Arendal brannstasjon ligger vis-à-vis fjernvarmeanlegget. Det har lenge vært planer om å flytte brannstasjonen til en mer egnet plass. Ellers er det en slakter, Harley Davidson motorsykkelforretning, ICA matbutikk, boligblokk, videokiosk, samt en moske i Blødekjær.

Bilder
------

* Inngang til Blødekjærtunnelen mot øst  Foto: KENInngang til Blødekjærtunnelen mot øst  Foto: KEN
* Arendal Tinghus  Foto: KENArendal Tinghus  Foto: KEN
* Arendal Brannstasjon   Foto: KENArendal Brannstasjon  Foto: KEN
* Arendal Fengsel  Foto: KENArendal Fengsel  Foto: KEN
* Fjernvarmesentral  Foto: KENFjernvarmesentral  Foto: KEN
* ICA matbutikk   Foto: KENICA matbutikk  Foto: KEN

Referanser
----------

1. ↑   www.norgeskart.no
**Settimo-** eller **Septimerpasset** er et historisk viktig fjellpass i den sveitsiske kantonen Graubünden. Det forbinder Graubündens distrikt Hinterrhein og dalen Surses i nord med Val Bregaglia i sør. Surses' høyest beliggende landsby Bivio (6 km fra passet) ble bosatt via passet av italiensktalende fra Val Bregaglia. Selv om Surses er overveiende retoromansktalende, ligger passet derfor på italienskspråklig område.

Settimopasset var i bruk siden bronsealderen og representerte i middelalderen en av de viktigste forbindelsene mellom Nord-Italia og Chur samt Bodensjøområdet. I denne tiden ble kjerreveien over passet brukt av både kjøpmenn, hær og keisere, noe som var grunnlaget for Graubündens posisjon som passtat. Etter åpningen av veien over Splügenpasset mistet Settimopasset imidlertid noe av sin betydning, og fikk dødsstøtet gjennom utbyggingen av Julierpasset, som bare ligger få kilometer lenger øst. Trafikken tok nå veien over Julier- og Malojapasset i stedet. I dag kan passet bare passeres til fots eller på terrengsykkel. Enkelte steder er imidlertid brolagte deler av den gamle veien godt bevart.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Septimerpass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** HDS **·** GeoNames
 |
**Elin Furru** (født 1958 i Drøbak) er en norsk billedkunstner og rammemaker.

Furru er utdannet cand.mag. ved Universitetet i Oslo, med fagkretsen kunsthistorie, klassisk arkeologi og teatervitenskap. Hun har også tre kurs ved Finsrud-akademiet; grunnkurs 1996, aktmaling 1996 og materiallære 1997. 

Hun arbeider som billedkunstner og som rammemaker og selger av kunstmateriell ved Galleri Finsrud, Drøbak.

Utstillinger
------------

* Årlig deltakelse gjennom nærmere tyve år ved Drøbak Kunstforenings medlemsutstilling.
* Kollektivutstillinger i Varmbadet, Drøbak, i 2004, 2013 og 2014, Drøbak Kunstforening.
* Kvinnemønstring i mars-april 2015 i Avistegnernes Hus, Drøbak.
* Kollektivutstilling mai-juni 2015 i Oslofjorden Kunstsenter, Drøbak.
* Elevutstilling i Finsrud-akademiet juni-august 2015.
* Har hatt separatutstilling i Varmbadet, Drøbak, 18. juni - 10. juli 2016.

Hennes tidlige bilder var portretter, malerier med politiske motiv, eller bilder utløst av enkelthendelser. De senere maleriene er påvirket av japansk kunst og magisk realisme.

Billedgalleri
-------------

* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

*
Rekonstruert estisk lodje
**Lodje** eller **lodi** betegner en kompakt båt- eller lektertype, som på norsk kalles lørje eller lorje. Typen er i sin enkleste (og mest opprinnelige) form nærmest firkantet og butt i begge ender, men også spissgattede båter med seilføring kunne gå under denne betegnelsen.

Lodjer ble konstruert for transportoppdrag med passasjerer, bulk- og annen last langs kysten og på innsjøer og elver. Spissgatta fartøy ble med tiden utstyrt med mast og råseil. Skroget hadde usedvanlig stor bredde i forhold til lengden. Bevarte fotografier fra tiden før første verdenskrig viser brede og butte båter med en overbygning midtskips og mast for råseil.

Lodje ble også brukt som betegnelse på elve- og kystfartøyene som de russiske pomorene brukte i handelen med fisk i Nord-Norge. Typen var også vanlig i mange andre Østersjøstater.

Russiske lodjer driver fiskeoppkjøp i Finnmark i 1845. Illustrasjon fra Skilling-Magazin 1845

Litteratur
----------

* Carl-Oluf Cederland, artikkel *The lodja and other vessels*, boken *Sewn Plank Boats*, 1985 ISBN 0-86054-352-8
**Ninjas In Pyjamas** (NIP) er en svensk e-sportgruppe som spiller Counter-Strike: Global Offensive.

Bakgrunn
--------

Ninjas In Pyjamas ble grunnlagt i juni 2000. De startet med *Counter-Strike 1.6* i 2007, og senere byttet de over til *Counter-Strike: Global Offensive*, i 2012. Tommy Ingemarsson og Tootzi var grunnleggerne av NIP. Det svenske e-sport laget gjorde det bra i flere turneringer. Den første store turneringen de var på var ESL COLOGNE 2014.

Karriere
--------

NIP har vært med i noen av de største *CS:GO* turneringene i verden og har vunnet noen av disse. I DreamHack Open Summer 2015 kom de på 3.-plass med e-sport laget Titan, og de kom på 4 plass i DreamHack Open Cluj-Napoca 2015.

Andre spill
-----------

NiP spiller også andre spill som *Overwatch*  og *Dota 2* .

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «E-Sports Entertainment Association». 14. april 2005. Arkivert fra originalen 14. april 2005. Besøkt 4. februar 2016.
3. ↑  ESL. «ESL One Cologne 2015». *www.esl-one.com*. Arkivert fra originalen 18. mars 2016. Besøkt 4. februar 2016.
4. ↑  «fnatic win DH Summer over Na`Vi». *HLTV.org*. Besøkt 4. februar 2016.
5. ↑  «Ninjas in Pyjamas pick up Finnish Overwatch team». *Dot Esports* **(engelsk)**. Besøkt 30. januar 2017. [*død lenke*]
6. ↑  Digital, KJA (25. januar 2017). «Announcement: The return to Dota 2. - Ninjas in Pyjamas - Official Website». *Ninjas in Pyjamas - Official Website* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 2. februar 2017. Besøkt 30. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Elijah Coleman Bridgman**  (født 22. april 1801 i Belchertown i Massachusetts i USA, død 2. november 1861 i Shanghai i Kina) var en av de første amerikanske protestantiske misjonær utsendt til Kina. Han var også en av dem som la grunnlaget for amerikansk sinologi.

Han var utdannet ved Amherst College og Andover Theological Seminary. Som svar på den britiske misjonæren Robert Morrisons forespørsler og etter at amerikanske handelsmenn hadde tilbudt gratis skipsleilighet, ble Bridgman ordinert og utnevnt til tjeneste i Kina av American Board of Commissioners for Foreign Missions i 1829. Han ankom Kanton i 1830, der han ble tatt i mot av Morrison. Han studerte kinesisk og begynte snart med de litterære arbeider som han skulle vie det meste av sitt virke til. 

I 1834 ble han en av sekretærene for *The Society for the Diffusion of Useful Knowledge*; han var en av stifterne av *The Morrison Education Society* og dets president i mange år, og aktivt opptatt med å organisere *The Medical Missionary Society in China* (1838). Senere begynte han å redigere tidsskriftet for den nordkinesiske gren av *The Royal Asiatic Society*. I 1832 startet Bridgman et misjonstrykkeri og begynte publikasjonen av *The Chinese Repository*,som han redigerte til 1847. Det regnes som verdens første større sinologiske tidsskrift. 

Fra 1839 til 1841 arbeidet han i Macao, der han arbeidet med en kinesisk chrestomati til hjelp for språklæringen. 

Under forhandlingene for å sikre amerikanerne handelstilgang til Kina assisterte Bridgman som oversetter og rådgiver fra 1842 til 1844. 
Kort etter at han hadde døpt sin første konvertitt flyttet han til Shanghai i 1847, der han for det meste var opptatt med bibeloversettelsesarbeid. Hans versjon av Bibelen på kinesisk kom ut kort tid etter hans død.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6x35n57, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Geni.com[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Eliza Jane Bridgman: *The Pioneer of American Missions to China: The Life and Labors of Elijah Coleman Bridgman*, 1864
* "Missionary Herald 58" (1862): 75-78 og 68 (1872): 110-112, har informative nekrologer om hhv. Elijah og Eliza Bridgman.
* "Eliza's Daughters of China, or Sketches of Domestic Life in the Celestial Empire" (1853) har en introduksjon av Elijah Bridgman.
* Elijah Bridgman: *Letters to Children from China*, 1834
* Michael C. Lazich: *E. C. Bridgman (1801–1861), America’s First Missionary to China*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NLA **·** NDL **·** BNE **·** CiNii
 |
**Radulf av Orknøyene** var en norrøn biskop på Orknøyene på slutten av 1000-tallet i den tiden da de norske øyene var underlagt York erkebispedømme i England. 

Biskop Radulf ble innviet av erkebiskop Thomas av Bayeux av York (1070–1100) en gang rundt 1073 og han døde en gang mellom 1100 og 1109. Det er mulig at det første årstallet er det riktige, iallfall synes det som om en annen biskop, Roger, ble innviet en gang rundt 1100 og denne virket til ca. 1108. I 1109 synes det som om en ny biskop ble innviet i York med samme navn Radulf, og som han tidvis blir forvekslet med: Radulf Novell.

Navnet Radulf blir også nevnt i *Krøniken om kongene av Mann og Øyene* (latin *Chronica Regum Manniæ et Insularum*). Radulf er her *Roolwer* som er en senere middelalderform av norrøne *Hrolfr* (Rolv) fra hvor de latinske formene *Rolfus* og *Rodulfus* (anglifisert til *Ralph* og *Radulf*). Formene *Rooluer* og *Roolfwer* er funnet i norske dokumenter skrevet på samme tid som listen av biskoper på Man. Samtidig med navnet Roolwer er Radulf (Rolfr) på Orknøyene og på 1100-tallet var disse navnene identiske.

Se også
-------

* Orknøyene bispedømme

Litteratur
----------

* Hudson, Benjamin T.: *Viking pirates and Christian princes: dynasty, religion, and empire in the North Atlantic*, Oxford University Press 2005. Side 181.
**Radoslav Ďuriš** (født 10. august 1974) er en slovakisk rullestolcurlingspiller. Han har 4.-plass fra VM i 2012 som fremste internasjonale meritt. Han har vært skip på det slovakiske landslaget siden 2008.

Bakgrunn
--------

Han drev tidligere med svømming og hockey, men skadet ryggmargen i en bilulykke da han gikk high school.

Idrettskarriere
---------------

Ďuriš debuterte internasjonalt ved kvalifiseringskonkurransen for VM i rullestolcurling 2009, men Slovakia kom på 10.-plass i kvalifiseringen, og ble ikke kvalifisert til VM 2009. Han deltok igjen ved kvalifiseringskonkurransen for VM i rullestolcurling 2011, men denne gangen kom Slovakia på 6.-plass, og ble ikke kvalifisert. 

Slovakia vant kvalifiseringen til VM i rullestolcurling 2012, og ble dermed kvalifisert. I VM 2012 spilte de seg fram til bronsefinalen, men tapte denne 4-7 for Kina, og endte på 4.-plass. Ved VM i rullestolcurling 2013 kom de på 7.-plass. 

Han var igjen skip ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland, der det slovakiske laget kom på 6.-plass.

Referanser
----------

1. ↑  IPC - *Slovakia’s Wheelchair Curling Team Entering New Territory* , besøkt 26. mars 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos WCF[*død lenke*]
* Profil hos Sotsji 2014 Paralympics Arkivert 20. mars 2014 hos Wayback Machine.
**Sankt Oles grunner** er et område mellom Kleiva og Vågen i Stavanger.

Mellom Utstein klosters eiendommer på 1600- og 1700-tallet er det en del tomter i Stavanger, som ble regnskapsført under navnet sankt Oles grunner. Etter reformasjonen var Utstein klosters gods eid av kongen. I 1665 solgte kongen Utstein klosters gods sammen med sankt Oles klosters grunner. Eiendommene fulgte samlet med klostergodset til 1799. 14. januar 1799 solgte eieren av Ustein kloster Johan Garmann sankt Oles grunner i Stavanger til Peder Klow. Sankt Oles grunner skilte da lag med resten av klostergodset og ble en samling av eiendommer eid av personer i Stavanger. Grunneieren fikk en årlig avgift – grunnleie – som en kan sammenlikne med dagens festeavgift.

Det var 25 eiendommer som hørte til sankt Oles grunner like etter 1633, 23 i 1719, 37 i 1766, 34 i 1799 og 23 midt på 1800-tallet. Økningen skyldes at større eiendommer har blitt delt opp for å få plass til flere hus, eller at flere på hver eiendom har delt på utgiftene med grunnleien. Den senere reduksjonen kan komme av at eierne etter hvert har solgt rettene til grunnleien. Det ble innkrevd grunnleie av sankt Oles grunner så seint som i 1937 – av Bekkegata 2 og Øvre Strandgate 22.

Hvem som eide Sankt Oles grunner før reformasjonen er uvisst, men det har trolig vært et godssamlingen fra middelalderen. Den kan ha tilhørt et prebende knyttet til Olavsstuka i Domkirken eller Olavsklosteret i Stavanger.

Kilder
------

* Bærheim, Anders: "Fra Olavsbrønnen til "Sinklegaards Hauge". Dreyermappen, 1957.
* Rygh, Sigurd: "Grundeleie-forhold i indre deler av Stavanger 1600-1850". Stavanger, 1974.
* Rygh, Sigurd: "Kleven og Torget". Stavanger, 1991.
* Kvitrud, Arne: Hvor lå Olavsklosteret i Stavanger, Ætt og heim, Lokalhistorisk årbok for Rogaland, 2006.
Portal: Alternativ behandling

**Ninka-Bernadette Mauritson** er en dansk forfatter, forretningskvinne og alternativ behandler.

Mauritson ga i 2007 ut boken *Kernesund familie* som omhandlet hennes families erfaring med å legge om kosthold og livsstil etter at hennes eldste sønn var blitt diagnostisert med velo-cardio-facialt syndrom. Boken solgte i stort opplag, den ble utgitt på norsk med tittelen *Kjernesunn familie*. I boken hevdet hun at man ved å eliminere melk, gluten og sukker fra kostholdet kunne helbrede autisme, ADHD, astma, søvnforstyrrelse etc. Det tok ikke lang tid før Sundheds- og Fødevarestyrelsen advarte mot budskapet i boken fordi det var potensielt skadelig for barn å følge et så smalt kosthold. Hun har også fått kritikk for å fraråde inntak av folat.

Mauritson har hentet deler av sin filosofi fra den amerikanske legen og homeopaten Jeff Bradstreet som hadde en sønn han mente hadde fått autisme fra vaksinasjon, og som i 2015 begikk selvmord da han ble satt under etterforskning for ulovlig medisinering. Landsforeningen Autisme har gått hardt ut mot Mauritsons budskap, og kritisert henne for å utnytte desperate foreldre av autistiske barn ved å hevde å ha helbredet sin egen sønn for autisme uten at han noen gang har hatt diagnosen. Mauritson mente da at foreldre av autistiske barn var innbitte motstandere av muligheter til å kurere sine barn.

Mauritson driver i dag blogg og kursvirksomhet innen detox.

Referanser
----------

1. ↑   web.archive.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Kernesund familie». *Berlingske*. 4. september 2007. [*død lenke*]
3. ↑  «Kernesund familie skal skilles». *Ekstra Bladet*. 9. juni 2011.
4. ↑  «Kernesund sexfurie». *Ekstra Bladet*. 4. juni 2012. [*død lenke*]
5. ↑  «Det kan godt være, du er professor, Arne, men jeg kan godt finde ud af min egen sundhed». *Information*. 26. september 2008.
6. ↑  «Slankebøger farlige for børn». *Ekstra Bladet*. 23. september 2008.
7. ↑  «Læge advarer mod kendtes sundhedsråd: 'De kan være skadelige'». *B.T*. 23. mai 2019.
8. ↑  «Endnu en kost-kikser, Ninka». *Kommunikationsforum*. 14. juni 2017.
9. ↑  «Neuropsykolog om Ninka-Bernadette Mauritson: Hendes udtalelser er »klassisk mirakellæsning«». *Politiken*. 9. juni 2017.
10. ↑  «Forening kalder alternativ behandlers metoder for vanvid: - Nu er det nok, Ninka!». *TV2*. 12. juni 2017.
11. ↑  «Pressemeddelelse: Nu er det nok, Ninka!». Landsforeningen Autisme. 9. juni 2017.
12. ↑  «Svar fra Ninka: Jeg er den ubehagelige sandhed, som mange ikke vil høre». *Politiken*. 8. juni 2017.
13. ↑  «Ninka-sagen: Kan sund kost slukke autisme-gener?». *Vitenskab.dk*. 14. juni 2017.
14. ↑  «Vi lever i de falske profeters storhedstid». *Berlingske*. 14. juni 2017.
**Elimar friherre von Fürstenberg** (født 27. september 1910 i Kadi-Köy, Lilleasia, død 10. juli 1981 i Bonn) var en tysk konservativ politiker (Bayernpartei, senere CSU).

Friherren av Fürstenberg var sønn av en kongelig bayersk kammerherre, og gikk på gymnasiet i Landshut før han begynte å studere filosofi og statsvitenskap. I 1936 tok han doktorgraden (dr. phil.), og mellom 1937 og 1939 arbeidet han for Deutsche Bank- und Diskontgesellschaft Istanbul, før han ble utskrevet til krigstjeneste.

Etter krigsfangenskap ble han repatriert i 1947, og var fra 1948 dosent ved høyskolen i Regensburg. I 1949 ble han innvalgt i det tyske parlamentet for Bayernpartei. Han ble medlem av CSU 19. januar 1951, og satt i parlamentet frem til 1953.

Referanser
----------

1. 1 2   Grunnleggende data om medlemmene av Forbundsdagen, katalogkode 11000617, besøkt 13. april 2018[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
**Aracruz Celulose S.A.** (NYSE: ARA) var en brasiliansk produsent av cellulose med hovedkontor i São Paulo. Aracruz Celulose S.A. slo seg i 2009 sammen med Votorantim Celulose e Papel, og byttet navn til Fibria Celulose.

Selskapet var verdens ledende produsent av bleket eukalyptuscellulose.

Selskapet hadde to cellulosefabrikker, en i byen Aracruz i Espírito Santo og den andre ved Guaíba i Rio Grande do Sul. Det hadde også skogselskaper i disse statene, i tillegg til i Bahia og Minas Gerais.

Fire hovedaksjonærer kontrollerte selskapets stemmegivende aksjer: Grupo Safra, Erling Lorentzen og Votorantim (hver 28 prosent av stemmegivende aksjer) og BNDES, *Banco Nacional de Desenvolvimento Econômico e Social* (12,5 prosent). Aracruz' preferanseaksjer, som utgjorde over halvparten av totalt utestående aksjer, ble handlet på aksjebørsene i São Paulo (Bovespa), New York og Madrid.

Aracruz har stått i konflikt om landområder med ulike urfolksgrupper som *tupiniquim og pataxó*, og *quilombolo*-samfunn. Miljøvernere mener dessuten eukalyptusplantasjene til Aracruzs forårsaker naturødeleggelser.

Eksterne lenker
---------------

* Images Google Kart over Aracruz
* Bilder Google Maps av fabrikken Aracruz Celulose
* "comunidades"

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Jens Jacob Nielsen Bregnø** (født 9. februar 1877 i Horsens ved Hedensted, død 26. mars 1946 i Søborg) var en dansk billedhugger.

Bregnø ble opprinnelig utdannet som snekker og treskjærer i Århus, men kom i 1898 i lære som steinhugger i Stockholm. I 1902 ble han ansatt hos dekorasjonsbilledhugger Hans Lamberg-Petersen i København, hvor han var til 1905. Etter det fulgte frem til 1908 studiereiser til Italia, Frankrike og Tyskland. Han var blant annet påvirket av Michelangelo og Auguste Rodin. Han skapte mange kvinnestatuetter i bronse og gips på 1920- og 1930-tallet, som gjorde ham til en av samtidens mest reproduserte billedhuggere. Han laget også fontener og statuetter i bronse og porselen hos Bing & Grøndahl, og dessuten laget han steintøy for Natalie Krebs og sølvarbeider for Kay Bojesen.

Han mottok Eckersbergmedaljen i 1910.

Bregnø meldte seg inn i det danske nazistpartiet DNSAP 28. august 1940 og er derfor oppørt i Bovrup-kartoteket.

Bregnø er begravet på Vestre kirkegård i København.

Verk (utvalg)
-------------

* «Danaide» (1912)
* «Samson» (1912, Statens Museum for Kunst)
* «Druepigefontæne» (1929)
* «Satyrdreng med en gås»
* «Herkules, Dyden og Lasten» (1936, oppr. Nørrebroparken, nå Fælledparken)
* «Hædersminde for sygeplejegerningen» (1941, Bispebjerg hospital)

Referanser
----------

1. ↑  Utdrag av Bovrup-kartoteket arkivert fra originalen

Eksterne lenker
---------------

* J.J. Bregnø på gravsted.dk
* (da) J.J. Bregnø på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon

Portaler: Kunst | Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Kunstindeks Danmark
 |
***Ninji – Ninji*** er et musikkalbum av Zotora. Albumet ble utgitt i 1994, og er Zotora sitt første studioalbum.
Ordet "Ninji – Ninji" betyr lekende seremoni. Didgeridoo er det eneste instrumentet i albumet.

Sporliste
---------

1. Yulu – Wirri(rainbow) (10:08)
2. Karlo(just now) (6:14)
3. Walkabout (3:39)
4. Jola (3:34)
5. Ninji – Ninji (4:53)
6. Dream Catcher (5:21)
7. Dreamtime Revealed (30:27)

Presseomtale
------------

"Zotora mestrer denne pusteteknikken fullt ut, på lik linje med David Hudson og andre kjente didgeridooutøvere. Et sekstifem-minutters eksotisk møte med naturen for ethvert urbant individ med sans for virkelighetsflukt av store dimensjoner". (Gunnar Innvær, Urban)

"Et modig, moderne blikk på en eldgammel tradisjon" ( ASK, Natt og da)

"Platen han har laget er kompromissløs, og preget av respekt for – og kjærlighet til dette meget spesielle blåseinstrumentet. Begir du deg først for alvor inn i det gamle instrumentets magiske verden, finner du helt nye sanseopplevelser der" (Sigbjørn Nedland, Fedrelandsvennen)
Korinthisk skyfos, ca. 740–730 f.Kr.
Attisk skyfos, ca. 490–480 f.Kr. funnet på Sicilia
**Skyfos** (gresk: σκύφος, flertall *skyfoi*) er i gresk keramikk en dyp kopp med to horisontale hanker og avrundet bunn, eventuelt med en base. Det finnes også en type skyfos, kalt *glaux* (gresk for ugle), som har en vertikal og en horisontal hank.

De eldste kjente skyfoi er fra geometrisk tid. Formen ble definert i Korint, og Athen fulgte etter. Skyfoi er svært tallrike på funnsteder, og det er derfor mulig å datere dem med stor grad av nøyaktighet, i det minste til tiår. Over en lang periode ble formen behold uendret mens stilen i dekorasjonen endret seg. De ble også gjort i edel metall, vanligvis sølv eller gull. En romersk skyfos gjort av kameoglass er oppbevart i Getty Museum.

En variant av formen, *mastos* (flertall *mastoi*; fra gresk *mastos*, «bryst»), har sitt navn fra sin form ved at det ligner et kvinnebryst og som ender i en brystknopp. Eksempler med en flat base og utliggende lepper kalles for mastoide kopper.

Referanser
----------

1. 1 2  «Skyphos, mastos and mastoid cup» Arkivert 6. september 2015 hos Wayback Machine. *Classical Art Research Centre*, Oxford
2. ↑  Sooke, Alastair (21. oktober 2014): «The mystery of the ancient glass masterpiece», *BBC*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Skyphoi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Skyphos – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Skyphoi» Arkivert 17. mars 2018 hos Wayback Machine. *Cvaonline.org*
* «Skyphos», Perseus *Encyclopedia*:

| * v
* d
* r
Greske vasetyper |
| --- |
| Alabastron **·** Amfora **·** Aryballos **·** Dinos **·** Hydria **·** Kantharos **·** Khous **·** Kotyle **·** Kratér **·** Kyathos **·** Kylix **·** Lagynos **·** Lebes **·** Lekanis **·** Lekyth **·** Mastos **·** Oinokhoe **·** Olpe **·** Pelike **·** Pithos **·** Psykter **·** Pyxis **·** Rhyton **·** Skyfos **·** Stamnos |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** LCCN
 |
**Ninni Krogstad Anker-Hansen** er en rollefigur i TV-serien *Hotel Cæsar*. Hun ble født i 1975, og er datteren til Gjertrud Krogstad og avdøde Gunnar Krogstad. Henriette Lien hadde rollen som Ninni fra 1998 til 2003. Fra 2015 spiller Sølje Bergman rollen.

Karakterhistorie
----------------

Ninni kom inn i Anker-Hansen familien som eskortepike, men har også en fortid med Georgs sønn, Jens-August Anker-Hansen, som hun traff på en ferietur til Kos. Hun ble gravid, men tok abort. Ninni kommer fra en turbulent bakgrunn med en far som er død, en mor som er alkoholiker og en bror, Svein, som har sittet mye i fengsel. 

Ninni forelsker seg i Georg og, til store protester fra resten av Anker-Hansen familien, gifter hun seg med Georg Anker-Hansen. Lykken er kortvarig, for Georg dør snart av kreft. En måned etter at Georg er død finner Ninni ut at hun er gravid, men hun vet ikke hvem som er faren. Hun har nemlig hatt en one-night stand med Jens August, natten etter begravelsen, og hun hadde en trøsteseanse med Rolv, til tross for at Georg også selvfølgelig kan være faren. Men Jens August får vite at han er faren og får sjokk. Sjokket blir ikke mindre for Rolv, som lenge trodde at han var faren. 

Ninni jobbet som konsernleder ved siden av og ledet hotellet, hun har tatt inn sin bror Svein i ledelsen – til manges fortvilelse. Mange husker også at Ninni nesten ble drept i en trafikkulykke på vei hjem fra sykehuset med Goggen. Hun ble liggende i koma i ett år, og våknet plutselig – intetanende om alt som har skjedd mens hun var borte. 

For det hadde faktisk skjedd mye mens Ninni lå i koma. Kjæresten Rolv Espevoll hadde et forhold til Julie, konsernet gikk nesten konkurs, Astrid ble dyttet ned hotelltrappen, og personalet ble rammet av en tragisk bussulykke. På toppen av det hele dukket Hugo opp etter å ha forsvunnet for nesten 40 år siden. 

Ninni og Jens August fant tilbake til hverandre – trodde i hvert fall Ninni. Hun ble lurt trill rundt, for planen til Jens August var nemlig å få henne ut av konsernet. Jens August fikk Georgs testamente forfalsket – dermed var følgene at Ninni mistet råderetten over konsernet ved å gifte seg med ham. 

Ninni sitter for tiden i fengsel, etter å ha skutt Jens August og Arne Marcussen på maskeradeballet.

Sommeren 2015 kommer Ninni ut fra fengselet.

Familie og forhold
------------------

**Foreldre**

* Gunnar Krogstad (biologisk far)
* Gjertrud Krogstad (biologisk mor)

**Søsken**

* Svein Krogstad (halvbror, via Gjertrud)

**Barn**

* Georg Anker-Hansen Junior, Goggen (biologisk sønn, via Rolv Espevold)

**Andre slektninger**

* Maggi Mjøs(kusine)
* Astrid Anker-Hansen (svigermor; via Georg)
* Juni Anker-Hansen (svigersøster via Jens-August, stedatter; via Georg)
* Julie Anker-Hansen (svigersøster; via Jens-August, stedatter; via Georg)
* Jens-August Anker-Hansen (stesønn; via Georg)
* Vilde Mykland (Krogstad) (niese, gjennom svein)

**Forhold**

* Georg Anker-Hansen(ektemann) – ekteskapet endte med Georgs død
* Rolv Espevoll(elsker/forhold)
* Jens-August Anker-Hansen(one-night stand/elsker/forhold/ekteskap) – skilt
**Günter Dreibrodt** (født 26. juli 1951), tysk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.

Dreibrodt ble olympisk mester i håndball under Sommer-OL 1980 i Moskva. Han var med på det østtyske laget som vant håndballturneringen for menn foran Sovjetunionen og Romania. Øst-Tyskland vant fire kamper og spilte uavgjort 14-14 mot Ungarn i gruppespillet. De vant gruppe-A og var dermed kvalifisert for finalen. I finalen møtte de Sovjetunionen som vant gruppe-B. Finalen, som ble spilt 30. juli 1980, endte med østtysk seier med 23-22. Deibrodt spilte alle seks kampene i håndballturneringen og scoret tretten mål.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - **Gull** i håndball menn Øst-Tysklands flagg Øst-Tyskland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Günter Dreibrodt – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Günter Dreibrodt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Günter Dreibrodt – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
Magistratbygningen Foto: David40226543 
**Magistratbygningen** i Bergen, også kalt **Det annekterte rådhus**, har adresse Rådstuplassen 5, og ligger i Rådhuskvartalet i Bergen sentrum.

Historie
--------

Magistratbygningen var opprinnelig to adskilte bygninger, hvor den østre delen mest sannsynlig er oppført like etter 1702. Bygningen var i privat eie til 1840, da kommunen overtok og innredet kontorer for byens magistrat, bestående av en borgermester og to rådmenn som ivaretok byens daglige styre og administrasjon. I 1846 fikk også politiet lokaler der. Den høyre delen ble kjøpt av kommunen allerede i 1814, og var brukt som verksted i regi av fattigvesenet frem til 1835. Fra 1841 til 1913 ble den brukt som tvangsarbeidsanstalt. Bergens offentlige Sjømannsskole hadde også tilholdssted i Magistratbygningen årene 1865-81. Magistratbygningen ble fredet av Riksantikvaren i 1927. De to delene ble besluttet sammenbygget i 1938 i stil med den eldste (venstre) delen, slik at bygget siden da har fremstått som en enhet.

Andre bygninger i Rådhuskvartalet i Bergen
------------------------------------------

* Det gamle tinghuset
* Bergen kretsfengsel
* Det gamle rådhuset
* Hagerupgården
* Gamle Bergen hovedbrannstasjon

Se også
-------

* Magistraten
* Bergen magistrat

Referanser
----------

1. ↑  Hjertholm, Tom R. (9. januar 2011). «Må ta vare på historien». *Bergensavisen*.
2. ↑  Engesæter, Pål (16. januar 2019). «Her kommer flest bergensere til å gifte seg i år». *Bergens Tidende*.

Eksterne lenker
---------------

* Bergen kommunes historiske bygg
* «Magistratbygningen». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
Måling av dybde med loddline på en fregatt. Illustrasjon fra *La Marine*, 1844.
**Loddline** eller **loddsnor** var et hjelpemiddel ved kystnavigering før moderne tid med anvendelse av ekkolodd. På engelsk kalt for *depth sounding* eller kun *sounding*.

Snora besto av et lodd, ofte i bly, med en snor som var lang nok til å nå bunn på ganske dypt vann. Snora var utstyrt med knuter (knop eller stikk) av forskjellig slag som markerte hvor mye av snora som var sluppet ut. Han som skulle lodde dybden måtte først og fremst måle at der var seilingsdybde. Når skipperen var usikker, ble seilene og dermed farten redusert slik at et godt kastet lodd ville stå loddrett stramt når seildybdelengden var sluppet ut.

Loddmannen ble ofte så flink at han ved hjelp av hoderegnet matematikk kunne anslå hvor dypt der var mens loddlina sto skjevt i vannet.

Var man på leting etter god ankergrunn, trengtes både dybdemål og opplysning om det var sand eller steinbunn. Dette ble løst ved å smøre loddet inn med fett. Kom det opp med sand eller gjørme, var den saken klar.

Referanser
----------

1. ↑  «loddline», *Bokmålsordboka*
2. ↑  «What do Mark Twain and your depth sounder have in common?» Arkivert 23. juni 2018 hos Wayback Machine. *Boatsafe*

Eksterne lenker
---------------

* «The Lead Line -- Construction and use», *The Navy & Marine Living History Association*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** GND
 |
Deltakerne på ekspedisjonsskipet fotografert i Frederikshavn 27. juni 1906 Foto: Martin Johannes Knudstrup 
**Danmarkekspedisjonen** var en dansk vitenskapelig ekspedisjon til Nordøst-Grønland, som ble gjennomført 1906–08.

Ekspedisjonen ble ledet av journalisten og forfatteren Ludvig Mylius-Erichsen. Det var til sammen 28 deltakere på ekspedisjonen, og de forlot Danmark med SS «Danmark» 24. juni 1906. 

De fikk kartlagt 1 500 km av Grønlands østkyst, og fastslo samtidig Danmarks suverenitet. Deltakerne, som hadde ulik faglig bakgrunn, gjorde også mange vitenskapelige undersøkelser. 

På en hundesledetur senhøstes 1907 døde 3 av deltakerne; Mylius-Erichsen selv, Jørgen Brønlund og Peter Høegh Hagen av sult og forfrysninger. Gruppen på 3 ble søkt etter av to av de andre deltagerne. Johan Peter Koch – premierløjtnant og kartograf, en mann med erfaring fra Island og Grønland reiste ut sammen med grønlenderen Tobias Gabrielsen. De fant ett av depotene og liket av Jørgen Brønlund i en grotte like ved. Ved siden av liket fant man ekspedisjonsdagboken. Denne viste at Jørgen Brønlund var den siste som døde. Han forlot sine to kamerater etter at disse var totalt utmattet på isen over Danmarksfjorden.

Likene av to Mylius-Erichsen Høegh Hagen er aldri blitt funnet. Dette har gitt opphav til mange gjetninger og myter om hvordan de omkom. Koch fikk også kritikk for ikke å ha forsøkt å finne dem. Han mente imidlertid at det ville umulig å finne dem ute på et gigantisk havområde som i tillegg på denne tiden bare var delvis islagt.

I nyere tid er det funnet et notat inni en bok i samlingen hos etterkommerne etter J.P. Koch som nærmest løser gåten rundt hva som skjedde med Mylius-Erichsen og Høegh Hagen. Notatet viste noen utydelige tegn som ved gjennomlysning hos det danske forsvar viste klart at Koch faktisk *hadde* lett og funnet de to. Han skriver at leiren de to lå i var «i så slæt forfatning» at han lot dem ligge. Formodentlig betyr dette at likene enten var delvis fortært av dyr eller endog at den siste gjenlevende hadde spist av den andre. Koch har aldri villet snakke om dette, men man kan anta at han bedømte at den kommende sommeren ville få leiren til å havne i åpent hav og at det var best at de to aldri ble funnet.

Senere er flere andre ekspedisjoner utgått fra Danmark for å finne restene av leiren, papirer eller annet som kunne kaste lys over ekspedisjonen. Den mest kjente er Alabamaekspedisjonen, oppkalt etter skuta som ble kjøpt i Norge og brukt under søket.

SS «Danmark» returnerte for øvrig til Danmark med den resterende besetningen og ankom København i august 1908.

Eksterne lenker
---------------

* Ringkøbing Museum – Danmark-Ekspeditionen
* Film om Danmarkekspedisjonen på Danmarks Radio

Portaler: Danmark | Historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN
 |
Arafatsletten under hajj
Pilegrimer ber på Arafatsletten
**Arafatberget** (arabisk: جبل عرفات, *Jabal 'Arafat*) (også kalt **Arafathøyden** eller **Arafatfjellet**) er en granittås øst for Mekka. Det er også kjent som Nådens fjell (*Jabal ar-Rahmah*). Åsen er stedet hvor Muhammed leverte sin avskjedstale til muslimene som hadde fulgt ham under hajj da livet hans nærmet seg slutten. Det er omtrent 70 m høyt.

Området som omringer Arafatberget kalles for **Arafatsletten**. Betegnelsen Arafatberget brukes noen ganger om både åsen og sletten. Det er et viktig sted i islam, fordi pilegrimene tilbringer ettermiddagen der under hajj, på den niende dag av Dhû l-Hijja (ذو الحجة). Tilstedeværelse på Arafatsletten på riktig dag er avgjørende for at pilegrimsreisen skal være gyldig. Mange pilegrimer blir værende hele natten i våkenatt.

Referanser
----------

1. ↑  Karen Armstrong (2000). *Islam: A Short History*. s. 11. ISBN 0-8129-6618-X.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Johan Jacob Wagner** drev pianofabrikk i Hamburg med start 1832 frem til en gang mellom 1886 og 1893. Han laget taffelpianoer og opprettstående instrumenter med omfanget 6 1/2–7 oktaver. 

Internasjonalt sett var Wagners fabrikk liten, som de fleste fabrikkene i 1800-tallets Hamburg. På 1880-tallet skal det ha vært ca 20 pianofortefabrikker der – de fleste antagelig enmannsforetak eller med 2–5 ansatte. I Norge derimot finnes det mange taffelpianoer fra Wagners fabrikk bevarte. Det har tydeligvis funnes en importør – sannsynligvis i Christiania. En av gesellene til Wagner het Ferdinand Rachals. Han åpnet senere en konkurrerende fabrikk, og kom til å bli den ledende produsenten i landsdelen. 

Ole Bull skal ha kjøpt et instrument av Wagner fra 1860-åra sammen med fire andre pianoer. Instrumentet ble overtatt av sjefen på Carl Johans Værft i Horten, Valeur. Senere kom det i eie til Svein Olav Lie (siden 2010 på Ole Bull Akademiet).

Wagners adresse i 1886 var Neustrasse 4 Hamburg-Neustadt. En sønn, August, flyttet til Mexico i 1851 og åpnet panofabrikk der: «Wagner y Levien». Ellers er det ikke belagt noen slektskap til andre instrumentmakere med navnet Wagner, f.eks Joachim Wagner, orgelbygger fra Magdeburg, Johan Gottlob Wagner i Dresden eller Wagner pianofabrikk i USA.

Referanser
----------

1. ↑  Registreringer. Ringve Musikkmuseum, Trondheim
2. ↑  Ole Bull Akademiet. Åremeldinga 2010

Kilder
------

* Cyril Ehrlich. *The piano – a History*. London 1976.
* Hubert Henkel. *Lexikon Deutscher Klavierbauer*, [Bochinsky], Frankfurt a. M. 2000.
* Hans K. Herzog, *Piano Atlas – Piano-Nummern*, (Ed. 7) Frankfurt a.M. 1989

Eksterne lenker
---------------

* Digitalt museum: pianoer av J.J. Wagner på norske museer
**J-dag** er i Danmark den dag, da årets Tuborg julebrygg (også kalt *snebajer*), lanseres; *J* for jul eller julebrygg.

Denne kvelden kan man oppleve en lystig stemning med julenisser som kjører rundt til de forskjellige vertshusene med gratis *snebajer*. Navnet spiller på det militære uttrykk D-dag som et eksempel på en dato for en stor begivenhet.

Historie
--------

I 1990 ble den første J-dag markedsført av Tuborg i forbindelse med bryggingen av årets juleøl. Deretter ble J-dag gjort til en tradisjon hvert år den 2. onsdag i november kl. 23.59. I 1999 ble dagen dog flyttet fra onsdag til den første fredag i november kl. 20.59, primært fordi det var problemer med at mange unge ikke møtte opp til undervisningen dagen derpå. I 2009 ble J-dag igjen flyttet til den siste fredag i oktober.

Det finnes en tilsvarende P-dag for årets påskebrygg.

Referanser
----------

1. ↑  «Politiet melder om rolig J-dag», politiken.dk 4. november 2006

Eksterne lenker
---------------

* J-dag hos Tuborg

Portal: Danmark
| Artikkelen inngår i serien om
**Militærhistorie** |
| --- |
| Napoleon |
| **Eraer** |
| Prehistorisk
Oldtiden
Middelalderen
Tidlig moderne
1800-tallet
1900-tallet
Moderne |
| **Krigføring** |
| Sjøkrig
Luftkrig
Krigføring i rommet |
| **Maktmidler** |
| Atomkrig
Biologisk krigføring
Brannkrig
Kjemisk krigføring |
| **Operasjonsformer** |
| Manøverkrigføring
Utmattelseskrigføring
Asymmetrisk krigføring
Beleiring
Amfibisk krigføring
Alpin krigføring
SIBO
Skyttergravskrig
Geriljakrig |
| **Lister** |
| Liste over kriger
Liste over slag
Liste over beleiringer |

**Krigføring i verdensrommet** omfatter militære tiltak fra eller mot objekter i verdensrommet. Det kan spores tilbake til 1960-tallet da Sovjetunionen utviklet Almaz-prosjektet, som tok sikte på å gi dem kapasitet til å undersøke og eventuelt ødelegge kunstige satellitter i bane. Et tilsvarende prosjekt på amerikansk side het Blue Gemini.

Både Sovjetunionen og USA har utviklet missiler som skal kunne skyte ned satellitter, men ingen av disse våpnene er kjent å være aktive i dag (2010).

Utplasseringen av våpen i rommet ble først regulert av Outer Space Treaty i 1967, som forbød masseødeleggelsesvåpen i rommet. Mellom 1972 og 2002 var ABM-avtalen, som forbød utplasseringen av våpen som kunne skyte ned interkontinentale ballistiske missiler, gjeldende. 

I 1979 ble FNs avvæpningskonferanse (*Conference on disarmament*) (CD) opprettet, men dens arbeid har vært låst siden 1998 på grunn av uenigheter mellom USA og Kina om konferansen skal prioritere å jobbe mot spredning av radioaktive materialer eller våpen i rommet. USA er da for det første, og Kina, med Russland på sin side, er for det andre. En organisasjon kalt PAROS (*Prevention of an Armed Race in Outer Space*) ble satt opp *ad-hoc* av CD, men har ikke fått gjort annet enn å utveksle informasjon mellom medlemmene.

I 2004 vedtok FNs generalforsamling en ikke-bindende avtale om flersidige og verifiserbare avtaler for å hindre et våpenkappløp i rommet. USA var en av fire medlemsstater som avsto avstemningen. De andre var Israel, Haiti og Palau.

Konsekvenser
------------

I motsetning til kamper på landjorden og på havet, hvor i de fleste tilfellene sporene forsvinner raskt, vil offensive operasjoner i det nære verdensrom legge igjen mye skrap i jordbane. Dette vil være en trussel mot militær og sivil romfart i årevis. Det er allerede rundt 10 000 objekter i jordbane som er store nok til å spores, men de minste sporbare har en størrelse på rundt 10 cm over. Den minste størrelsen som er farlig for ethvert romfartøy er rundt 1 cm, altså en størrelsesorden mindre enn hva som kan spores.

Mer enn 500 biter skrot i bane anslås til å stamme fra sovjetiske tester av anti-satellitt-våpen på 1960-, 1970- og 1980-tallet.

Kilder
------

* Jane's Defence Weekly volume 42, issue 40; *Battle for space*
**Drammensbadet** er et badeanlegg på Marienlyst i Drammen, som åpnet 1. september 2008. Anlegget er med sine totalt 9 basseng, fem innendørs og fire utendørs, Norges største badeanlegg på til sammen 12 000 m². Det har tilsammen 5,3 millioner liter vann i bassengene. Innendørs er det et eget bølgebasseng med klatrevegg og strømkanal. Utebassengene er åpne i perioden juni til august. I 2012 hadde Drammensbadet 364 600 besøkende.

Utebadet ble innviet i 1965 og eksisterte under navnet Marienlystbadet inntil det nye helårsbadet ble oppført og anlegget skiftet navn etter en heftig debatt. Drammensbadet erstattet det gamle Sentralbadet på Bragernes.

Tidligere lå marienlyst utebad på samme plassen.

Bildegalleri
------------

* Gamle Marienlyst utebad i 1966, på Strømsø i Drammen.Gamle Marienlyst utebad i 1966, på Strømsø i Drammen.
* Marienlyst utebad før dagens DrammensbadetMarienlyst utebad før dagens Drammensbadet
* DrammensbadetDrammensbadet

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Drammensbadet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Drammensbadet hos Badelandene.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |