recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Våpenskjold fra farssiden til Henry de Percy, 1. baron Percy (1273–1314): *Azure, five fusils in fess or*,(«Percy ancient») som han oppga til fordel for det nedenfor.
*A lion rampant azure* ("«Percy modern») Begge våpenskjold var inkludert i en firedeling av våpenskjoldet til Percy, jarlene av Northumberland og har forblitt firedelt av den nåværende hertug av Northumberland.
**Jarl av Northumberland** er en engelsk og britisk adelstittel. Historisk er tittelen særlig knyttet til Percyslekten, som i store deler av middelalderen var den mektigste familien i det nordlige England. En arving av slekten ble i 1766 hertug av Northumberland, som er en fortsettelse av den gamle tittelen.

Tittelen ble inndratt av kronen flere ganger, etter at Percyslekten hadde drevet maktspill mot monarken, men den har hver gang blitt gitt tilbake til slekten.

Jarler av Northumberland, første opprettelse (1377)
---------------------------------------------------

* Henry Percy, 1. jarl av Northumberland (1341–1408) (inndratt 1405)

* Henry «Hotspur» Percy, (ca. 1365–1403) (arving, kalt for «sir Harry Hotspur», eller kun «Hotspur»)

Jarler av Northumberland, andre opprettelse (1416)
--------------------------------------------------

* Henry Percy, 2. jarl av Northumberland (1394–1455)
* Henry Percy, 3. jarl av Northumberland (1421–1461) (inndratt 1461)
* Henry Percy, 4. jarl av Northumberland (1449–1489) (gjenopprettet 1470)
* Henry Algernon Percy, 5. jarl av Northumberland (1478–1527)
* Henry Percy, 6. jarl av Northumberland (1502–1537)

Jarler av Northumberland, tredje opprettelse (1557)
---------------------------------------------------

* Thomas Percy, 7. jarl av Northumberland (1528–1572) (inndratt 1571; gjenopprettet 1572)
* Henry Percy, 8. jarl av Northumberland (1532–1585)
* Henry Percy, 9. jarl av Northumberland (1564–1632)
* Algernon Percy, 10. jarl av Northumberland (1602–1668)
* Joceline Percy, 11. jarl av Northumberland (1644–1670)

Jarler av Northumberland, fjerde opprettelse (1674)
---------------------------------------------------

* George Fitzroy, 1. hertug av Northumberland (1665–1716)

Jarler av Northumberland, femte opprettelse (1749)
--------------------------------------------------

Se hertug av Northumberland, tredje opprettelse

Litteratur
----------

* Terry, Jean F. (1913): *Northumberland Yesterday and To-day*

Referanser
----------

1. ↑  *Debrett's Peerage*, 1968, s. 849, Duke of Northumberland
2. ↑  *Howard de Walden, Lord, Some Feudal Lords and their Seals 1301*, utgitt 1904, s. 43
Filip II, konge av Makedonia
**Kongeriket Makedonia** (på gresk Μακεδονία, Makedonía) var et kongedømme i antikken, på slutten av 300-tallet f.Kr. sentrert i den nordøstlige delen av den greske halvøya i Hellas. Det lå i det området som også i dag kalles Makedonia. Det grenset til Epirus i vest, Paeonia i nord, regionen Thrakia i øst, og Thessalia i sør.

Framveksten av Makedonia fra et lite kongedømme i utkanten av den greske verden og til et rike som kom til å dominere hele den hellenistiske verden, skjedde under styret til Filip II. For en kort tid, etter erobringene til Filips sønn Aleksander den store, var Makedonia den mektigste staten i verden og kontrollerte et område som innbefattet det tidligere persiske rike, strakte seg så langt som til elven Indus. Riket besto av Hellas, Lilleasia, Egypt, Midtøsten og deler av områder som i dag er Afghanistan og Pakistan. Dette riket markerte begynnelsen på den hellenistiske perioden for antikkens greske sivilisasjon.

Navnet Makedonia
----------------

Navnet *Makedonía*, Μακεδονία, er beslektet til det antikke greske ordet μακεδνός, *Makednos*. Det er forklart som å ha den opprinnelige meningen «den høye» eller «høylender», muligens en beskrivelse av folket (som levde i fjellene).

Se også
-------

* Liste over konger av Makedonia
* Oldtidens Makedonia
* Makedonia (romersk provins)

Referanser
----------

1. ↑  Autenrieth, Georg: *A Homeric Dictionary*, μακεδνός". Perseus.tufts.edu.
2. ↑  Hofmann, Johann Baptist (1950): *Etymologisches Wörterbuch des Griechischen*. R. Oldenbourg.
Det føderale skattevesen i Russland (emblem)
**Det føderale skattevesen** (russisk: Федеральная налоговая служба, ФНС России) er et føderalt organ underlagt finansministeriet og ansvarlig for å kreve inn skatt fra individer, virksomheter, entrepenører og juridiske personer i Russland. Organet har også ansvar for håndtering av konkurser og prosedyrer under avvikling av foretak.
Skattevesenet ble opprettet den 19. mars 2004 etter oppløsningen av det såkalte skattepolitiet og skattekriminaldepartementet under MVD (russisk:Управление по налоговым преступлениям МВД).

Hovedkontoret ligger i Ulitsa Neglinnaja, Dom 23 i Moskva.

Referanser
----------

1. ↑  Правительство РФ (04.10.2004). «Положение о Федеральной налоговой службе». "Собрание законодательства РФ". Besøkt 15. november 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Ctenoplectrini** er en gruppe av vepser som hører til familien Apidae. De er en loten og uvanlig gruppe som forekommer i Afrika, Sørøst-Asia og Australia.

Utseende
--------

Ctenoplectrini er små til middelsstore, svarte, nesten hårløse, blanke bier. Kroppen er kraftig punktert. Antennene er sylindriske og forholdsvis korte. Fasettøynene er store og ovale.
Disse biene er kort-tungete og kan derfor ikke nå ned i dype blomster. De har en noe sylindrisk thorax, og lange, kamformede sporer på leggene (tibiae) som de bruker til å bære en blanding av pollen og oljer som de samler i blomstene de besøker. Alle beinpar er påfallende kraftige.

Levevis
-------

Slekten *Ctenoplectra* er solitære bier som lager reir i små hull i treverk eller stein, og forsyner larvene med en blanding av pollen og blomster-oljer som de samler utelukkende fra noen få arter planter i familien Cucurbitaceae. De bruker ofte gamle reir etter andre bier. *Ctenoplectrina-*artene er kleptoparasitter som snylter på sine slektninger i slekten *Ctenoplectra,* og legger egg i deres reir.

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i Afrika (9 arter i to slekter) og Sørøst-Asia (9 arter av *Ctenoplectra*), dessuten finnes det én art i Australia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* ordenen vepser, (Hymenoptera)
	+ gruppen stilkvepser, Apocrita
		- gruppen broddvepser, Aculeata
			* overfamilien Apoidea
				+ familien Apidae
					- gruppen Apinae
						* gruppen **Ctenoplectrini**
							+ slekten *Ctenoplectra* – 6 arter i Afrika, 9 i Asia, én i Australia
							+ slekten *Ctenoplectrina* – 3 arter i Afrika

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ctenoplectrini* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Ctenoplectrini* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Ctenoplectrini* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Ctenoplectrini* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Ctenoplectrini* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bilder av Ctenoplectrini:
* Norsk Entomologisk forening – for deg som er interessert i insekter.
**Norges Røde Speiderforbund** var en norsk speiderbevegelse som var i drift i perioden 1922–1927. Den var dannet av Arbeiderpartiet for å motvirke den konservative speiderbevegelsen, som Arbeiderpartiet mente hadde som eneste oppgave å «skape lydige soldatemner for det kapitalistiske samfunnet». Det røde speiderforbundets formål var å «virke for barnas kommunistiske opdragelse, saa de kan tilegne seg den kommunistiske livsoppfatning».

  


| Den Røde Speiderbevegelse | Norges Speiderguttforbund |
| --- | --- |
| 
Jeg lover efter beste evne:
Å dyktiggjøre mig for arbeiderklassens kamp
Alltid være en god kamerat
Å følge korpsets lover
 | 
Jeg lover efter beste evne:
Å tjene Gud, konge og fedreland
Å hjelpe andre
Å leve efter speiderloven
 |

En tilsvarende svensk arbeiderspeiderbevegelse hadde blitt stiftet i 1909. Det ble opprettet norske arbeiderspeiderkorps blant annet i Kristiania, Bergen, Trondheim, Hamar, Gjøvik, Drammen og Moss. Korpset i Kristiania ble dannet som en del av Grünerløkkens kommunistiske ungdomslag. Blant de første patruljeførerene her var Haakon Lie og Ola Hofmo. Det ble i 1923 gitt ut en håndbok for den norske arbeiderspeiderbevegelsen.

Friluftslivet ble ikke like høyt prioritert som hos de tradisjonelle speiderne, da friluftslivet ble betraktet mer som en aktivitet for samvær enn som en verdi i seg selv.

Som den øvrige arbeiderbevegelse, ble også de røde speiderne rammet av splittelsene utover i 1920-tallet, første gang i forbindelse med splittelsen av Arbeiderpartiet i november 1923, og neste gang i forbindelse av eksklusjonen av *Mot Dag* i 1925. På dette tidspunktet var de røde speiderne splittet i tre ulike organisasjoner.

Framfylkingen ble vedtatt opprettet på Arbeiderpartiets landsmøte i 1933, og kan sies å være en senere videreføring av de røde speiderne.

Kilder
------

* frifagbevegelse.no, 15. november 2007: Den røde speideraand[*død lenke*]
* Sondre Ljoså, "At göra barnen til socialister är at göra dem till människor", Norges Røde Speidere, Fortid, s 38, nr 2, 2006
Båndstripe for Norges skytterforbunds hederstegn
**Norges Skytterforbunds hederstegn** er en utmerkelse som siden 1938 tildeles av Norges Skytterforbund. Medaljen regnes som en offisielt anerkjent norsk utmerkelse og er godkjent til bruk på norsk militær uniform.

Norges Skytterforbunds hederstegn tildeles i to valører, gull og sølv. Medaljen er utformet som et pilkors i blå og hvit emalje. Midtmedaljongen er i rød emalje og har en bueskytter fra vikingtiden er det sentrale motiv. Motivet er omgitt av en eikekrans. Medaljen er opphengt i et rødt bånd med hvit midtstripe og blå kantstriper. Hederstegnet i gull har en gullstjerne på båndet.

Norges Skytterforbunds hederstegn tildeles av Norges Skytterforbunds forbundsstyre som «en belønning for særlig fremragende ytelser i forbundets sentrale ledd». Hederstegnet kan tildeles både nordmenn og utlendinger. Det tildeles bare ett hederstegn i gull hvert år. Foreningens Forbundsting velger en ordenskansler og varakansler, som sammen administrerer hederstegnet og fører protokoll over tildelinger. 

Kong Harald er blant mottagerne av Norges Skytterforbunds hederstegn.

Referanser
----------

1. ↑  Rangeringsliste for dekorasjoner og ferdighetsmerker på militær uniform Arkivert 30. april 2003 hos Wayback Machine. rekkefølgen slik den var i 2003, Forsvarsnett, besøkt 1. november 2009.
2. ↑  For Forsvarets rekkefølge av 2009 se *f-xtra*, nr. 1, 2009, s. 15, bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 11, 2009.
3. 1 2 3  John Monn: «Norges Skytterforbunds Hederstegn», *Forsvarets Forum*, nr. 21, 1995.
4. ↑  Norges Skytterforbund. Fellesreglement

Litteratur
----------

* *Heder og ære. Nasjonale og internasjonale dekorasjoner brukt i Norge*, bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 5, 2012, Oslo: *Forsvarets Forum*/Forsvarets Veterantjeneste, 2012
* Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser] i *f-xtra*, nr. 1, 2009, bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 11, 2009
Tomtvika på kartet over SvalbardTomtvikaTomtvikaTomtvika på kartet over Svalbard
**Tomtvika** er en 1,5 km lang bukt nordvest i Wedel Jarlsberg Land på Spitsbergen, Svalbard. Bukta er avgrenset av Straumneset i vest og av Lognedalsflya i øst. Bukta og Straumeneset ligger ved enden av Lognedalen som fører elva Logna. Straumholmane ligger som en avgrensning av bukta til vern mot havet. Høyeste nivå på kysten her er bare 12 meter.

I botnen av bukta ligger restene av to russiske pomor-fangsthytter fra 1800-tallet, og et russisk-ortodoks russekors (pomorkors). Det er også en gravplass her, og ulike spredte kulturminner.

Litt nord i Dunderbukta ligger en tidligere fangsthytte Ibistasjon) ved stranden - ved Beisodden under fjellet Dundrabeisen (436 moh.).

Området tilhører Sør-Spitsbergen nasjonalpark.

Eksterne lenker
---------------

* Tomtvika *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt
* Tomtvika (A), ubestemt hustuft, beskrivelse[*død lenke*] i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
* Tomtvika (B), russisk pomor-hustuft, beskrivelse[*død lenke*] i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
* Tomtvika (C-D), gravfelt, beskrivelse[*død lenke*] i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
* Tomtvika (E), russekoprs (pomorkors), beskrivelse[*død lenke*] i Riksantikvarens kulturminnedatabase.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk polarinstitutt
 |
**Drakme** (flertall *drakmer*; gresk δραχμή, flertall δραχμές) er:

1. Tidligere valuta i Hellas som ble erstattet av euroen og
2. Gammel myntenhet som ble brukt i Hellas før Aleksander den store

6 oboler = 1 drakme
100 drakmer = 1 mina
6000 drakmer = 1 talent (athensk standard)
Ordet drakme kommer fra verbet *drassomai* (δράσσομαι), som betyr «å gripe». Den opprinnelige betydningen kan derfor antagelig best oversettes som «en håndfull». Dette utviklet seg til en fast enhet, opprinnelig seks jernstenger av spesifikk lengde og tykkelser. Antallet ble bevart i inndelingen av drakmen i seks oboler. Som myntenhet regnet man sølvverdien av dette, ca. 4,5 til ca. 6 gram sølv, eller tilsvarende verdi i annet metall. Den oftest forekommende mynten var tetradrakmen, det vil si fire drakmer (ca. 18 til ca. 24 gram sølv). Det er ikke mulig å sammenligne verdien direkte med moderne valutaer, men det kan nevnes at i 1. århundre f.Kr. var dagslønnen for en kroppsarbeider omkring 1 drakme.

Den moderne myntenheten ble innført etter at Hellas ble uavhengig i 1829. Den var delt i 100 lepta; på grunn av kraftig inflasjon etter andre verdenskrig og den påfølgende borgerkrigen falt lepta-myntene etterhvert ut av bruk.

Da Hellas knyttet sin valuta til euroen 1. januar 2001 var kursen fastsatt til 340,75 drakmer for 1 euro. Drakmemynter og -sedler ble fortsatt brukt inntil nye euromynter og -sedler ble innført 1. januar 2002. Drakmen var på det tidspunkt den eldste myntenhet som var i bruk; dog ikke den eldste som hadde vært i kontinuerlig bruk.

Drakmer var kjent for sitt notoriske fall i verdi, pga. høy inflasjon.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Modern drachma – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Utgåtte valutaer (siste 50 år) |
| --- |
| Belgisk franc **·** Estlandsk krone **·** Finsk mark **·** Fransk franc **·** Gresk drakme **·** Italiensk lira **·** Latvisk lats **·** Litauisk litas **·** Luxembourgsk franc **·** Nederlandsk gylden **·** Portugisisk escudo **·** Slovakisk koruna **·** Spansk peseta **·** Tsjekkoslovakisk koruna **·** Tysk mark **·** Østerriksk schilling |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin
 |
**Ada Brita Haug Grythe** (født 26. august 1934 i Stange, Hedmark, død 14. august 2014) var en norsk fjernsynsmedarbeider med en karriere på 38 år i NRKs barne- og ungdomsavdeling.

Ada Haug Grythe var cand.mag. og pedagog fra Universitetet i Oslo og var fra 1961 ansatt i NRK, der hun særlig arbeidet med programmer for barn og ungdom. Hennes første TV-opptreden het «Ada synger franske viser». I løpet av 1960-tallet var hun programleder for *Tenpluggen* og *Vi unge*, og i 1970 var hun med på å utforme *Flimra*. Hun var nesteleder i Barne-og ungdomsavdelingen i perioden 1974 til 1980, og programredaktør fra 1980 til 1991. Fra 1991 og frem til hun ble pensjonert i 1998 var hun ansvarlig for småbarnsprogrammene.

Haug arbeidet i yngre år både som mannequin og skilærer. Et studieår i Frankrike gjorde henne frankofil for ettertiden. Ada Haug Grythe var aktiv i Norges Fredsråd. Hun var medlem av styret for Foreningen til fremme av sivilt mot.

Hun ble i 1998 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull «for sin mangeårige innsats for barn og ungdom i NRK». Hun ble også hedret med den franske ordenen Palmes Académiques for sitt arbeid med å spre fransk språk og kultur i Norge.

Ada Haug Grythe var gift med Odd Grythe som døde i 1995. Hun var barnebarn til maleren og kunstkritikeren Kristian Haug.

Referanser
----------

1. ↑   www.nrk.no, «Ada Haug Grythe er død»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.kongehuset.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Ada Haug Grythe 70 år», *Stavanger Aftenblad*, 26. august 2004, s. 39.
4. ↑  «Ada Haug Grythe er død», NRK 14. august 2014
5. ↑  Dagbladet - Slutter med dobbelt gull Ada Haug går av etter 38 år (28.12.1998)
6. ↑  «Nye stillinger», *Aftenposten*, 31. mars 2001, s. 23.
7. ↑  Styret Arkivert 2. november 2011 hos Wayback Machine. Foreningen til fremme av sivilt mot.
8. ↑  «Kongens gull til Ada Haug Grythe», *Aftenposten*, 22. desember 1998, s. 36.
9. ↑  «Barn er kresne TV-seere», *Bergens Tidende*, 25. august 1994, s. 24

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ada Haug på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF
 |
Enkel spritduplikator - modellen «Plentograf» fra AB Lennartsfors mekaniska verkstad i Sverige. Lennartsfors lanserte den første helt svenskbygde spritduplikatoren i 1951.
Et spritduplisert nyhetsbrev fra 1978, med den karakteristiske lys blå, blasse tonen I skriften.En **spritduplikator** var en maskin beregnet på masseprodusering av trykksaker i lave opplag. Duplikatoren var kun egnet for å lage 50 – 100 eksemplarer. Skulle man ha høyere opplag måtte man benytte svertebaserte stensilmaskiner. Spritduplikatorene gikk ut av bruk på 1970-tallet, etter hvert som mer moderne kopimaskiner tok over.

Til spritduplikatorene ble «trykk-originalen» laget ved å bruke et ark med et spesielt «fett», kraftig «blåpapir» lagt mot baksiden. Ved å tegne på arket eller skrive med skrivemaskin fikk man på denne måten et speilvendt tekstbilde med «blåpapirfarge» på baksiden. Denne originalen ble så spent over en valse i spritduplikatoren med fargen ut, og blanke ark ble sveivet gjennom. De blanke arkene ble svakt fuktet med sprit, tilført fra en tank via en filtpute som lå ned mot papiret. Fargen ble så overført til arkene, i kontakt med spriten, og løste seg opp litt etter litt.

Man kunne bruke «blåpapir» med ulike farger, og på denne måten lage originaler og derved trykksaker i flere farger. Den vanligste fargen var blå, noe som resulterte i spritdupliserte ark med lys blå, blass tekst. Også svart og rødt ble ofte benyttet. Det ble produsert «blåpapir» i flere andre farger, men de var sjeldnere i bruk. De ferdige spritdupliserte arkene var ellers lett gjenkjennelige på lukta, – en eim av sprit fulgte ferske eksemplarer.

Den karakteristiske lyseblå fargen og produksjonsmåten gjorde at de ferdige produktene ofte ble kalt «blå-stensiler», «sprit-stensiler» eller litt upresist bare «stensiler».

Ulempen med metoden var at fargen på det ferdige produktet raskt ble blekere og blassere etter hvert som fargen på originalen ble brukt opp. De første 20 eksemplarene ble gjerne brukbare, de neste 20 litt for blasse, de neste 20 vonde å lese og høyere opplag kun mulig å tyde med mye velvilje og godt syn. Opplag over 100 eksemplarer var lite realistisk.

Spritduplikatorer var vanlige i mange kontorsammenhenger. De var spesielt egnet til skoler, da opplaget rakk greit til et klassesett.

Referanser
----------

1. ↑  *Om Lennartsfors* på bedriftens nettsider. Arkivert 6. april 2013 hos Wayback Machine.
**Põlva** er en by i Põlva fylke i Estland, beliggende sørøst i landet mot Russland og Latvia. Byen ligger midt i fylket og er administrasjonssenter både for Põlva kommune og Põlva fylke. Selve tettstedet har 6 323 innbyggere, slik at bebyggelsen dekker det drøyt 5 km² store kommunearealet. Befolkningen er klart fallende.

Byen ligger i nedre løp av den 39 km lange elva Orajõgi, om lag 25 km fra Võru og 50 km fra Tartu.

Historie
--------

Byen har angivelig oppstått på 1200-tallet, og ordet *põlv* betyr «kne». Stedet var antakelig skysstasjon på en gammel hærvei som gikk nord-sør gjennom Livland. Like etter kristningen av Estland skal benediktinske munker ha reist en Maria-kirke her i 1240, og kirken står enda. Fra 1452 kjenner vi navnet *Põlva*, da byens kirke lå under bispedømmet Tartu.

På 1500-tallet kom hele kirkesognet under russisk herredømme som følge av Livlandskrigen. Denne delen av Sør-Estland kom under Polen i 1582, senere tilfalt det Sverige. Mariakirken ble sterkt restaurert og endret i 1645 og fikk en svensk kirkeklokke tre år senere. 

Freden i Nystad avsluttet i 1721 den store nordiske krig med å legge hele Livland under Russland igjen.

Først med den estiske uavhengigheten i 1918 fikk byen endelig en viss regional betydning, og sterk folkevekst. Jernbanelinjen Tartu-St. Petersburg ble lagt her i 1931, og det ble anlagt både tekstilindustri og fargerier her.

På Mariakirken står en minneplakett over presten, språkforskeren og folkeminnesamleren Jakob Hurt (1755–1838), som var født i en landsby i kirkesognet Põlva. I årene 1781–1819 virket dikteren Gustav Adolph Oldekop som sogneprest i byen. Han grunnla senere den estiske journalistikk, med avisen *Tarto maa rahwa Näddali-Leht* i 1806. Hans prestestilling ble i 1820 overtatt av den tidlige estiske pedagogen Johann Georg Schwartz. 

Byen har lange sang- og kortradisjoner med røtter fra 1855.

Referanser
----------

1. ↑  «Haldus- ja asustusjaotus». Det estiske landinspektorat. Besøkt 21. november 2020.
2. ↑  ; *Estlands statistikkbyrå*; besøksdato: 10. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Põlva – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Kommuner i Põlva fylke |
| --- |
| Regionens våpen | Landkommuner | Kanepi **·** Põlva **·** Räpina | Estlands flagg |
| Historiske kommuner | Ahja **·** Kõlleste **·** Laheda **·** Mikitamäe **·** Mooste **·** Orava **·** Põlva **·** Räpina **·** Valgjärve **·** Vastse-Kuuste **·** Veriora **·** Värska |

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
"The Love Potion" (1903) (*kjærlighetstrylledrikken*) av Evelyn de Morgan.
En **trylledrikk** (engelsk: *potion*) er en oppfunnet magisk drikke som gjerne konsumeres som medisin eller gift. 

I mytologi og litteratur er en trylledrikk gjerne laget av en magiker, trollmann, drage, fe eller heks og har magiske egenskaper, og trylledrikken brukes gjerne til å helbrede, forhekse eller forgifte andre. For eksempel kan en kjærlighetstrylledrikk gjøre at en person blir forelsket i (eller veldig betatt av) en annen person (kjærlighetstrylledrikken får ofte tragiske konsekvenser i de fleste versjonene av eventyret Tristan og Isolde, for eksempel i Richard Wagners operastykke *Tristan und Isolde*); sovetrylledrikk som får en person til å falle i dyp søvn (i folkeminne kan dette være alt fra normal søvn til en dødaktig transe); og eliksirer som helbreder og kurerer sår og sykdommer (som i C.S. Lewis' *Løven, heksa og klesskapet*). Et annet eksempel er når galleren Asterix, fra René Goscinny og Albert Uderzos tegneserie Asterix og hans tapre gallere, får overmenneskelig styrke ved å drikke en trylledrikk brygget frem av druiden Miraculix.
PWR-reaktor
Prinsippskisse av en trykkvannsreaktor
**Trykkvannsreaktor** (engelsk *Pressurized Water Reactor*, **PWR**) er en type kjernereaktor der moderator og kjølevann består av lettvann under høyt trykk. Vannet i primærkretsen står under høyt trykk for å unngå at kjølevannet koker.

Oversikt
--------

I en trykkvannsreaktor ledes det oppvarmede kjølevannet til en varmeveksler (dampgenerator) der vanndamp produseres får å drive dampturbiner som i sin tur genererer elektrisk energi. Fordi det kjølevannet som har vært inne i reaktoren aldri når dampturbinene er strålingen mye lavere i turbinhallen i en trykkvannsreaktor enn i en kokvannsreaktor. I kokvannsreaktoren tillates vannet å koke i reaktorkjernen og drive turbinen direkte.

Design
------

### Kjølemiddel

I en trykkvannsreaktor benyttes vann som kjølemiddel i primærkretsen og strømmer gjennom reaktoren med en temperatur på omkring 325 °C. Det høye trykket i primærkretsen på 15 MPa (150 atm) gjør at vannet ikke koker. Vannet i primærkretsen benyttes for å varme vannet i en sekundær krets til damp som passerer gjennom en dampturbin der elektrisiteten produseres. I den sekundære kretsen er trykk og temperatur vanligvis 6,2 MPa (60 atm) og 275 °C.

### Moderator

Utdypende artikkel: Nøytronmoderator

Ved fisjon av uran sendes nøytroner ut med stor hastighet, men for at disse nøytronene skal kunne fortsette kjedereaksjonen må man redusere nøytronenes hastighet (*moderere*) til de blir termiske, altså har samme hastighet som atomene i sin omgivelse. I en trykkvannsreaktor benyttes vann som moderator for å redusere nøytronenes hastighet. Dette skjer ved at nøytronene kolliderer med hydrogenatomene i vannet.

### Brensel

Utdypende artikkel: Kjernebrensel

Dette brenselelementet er fra en PWR på NS «Savannah», det første atomdrevne handelsskipet. Designet og bygget av Babcock and Wilcox Company.
Uranet som anvendes i PWR-brensel er vanligvis anriket til 3–5 % 235U. Det er vanligvis urandioksid (UO2), et grått keramikklignende materiale.

### Kontroll

Reaktiviteten i en trykkvannsreaktor kontrolleres med hjelp av borsyre og styrestaver. Styrestavene er den primære måten å kontrollere reaktoren. De inneholder ofte kadmium og kan skyves inn eller trekkes ut av reaktoren. Bor blandes i kjølevannet. Både bor og kadmium har stor evne til å absorbere nøytroner.

Eksempel
--------

Trykkvannsreaktoren er den vanligste reaktortypen i verden, med over 280 i drift i kraftverk og flere hundre i marinefartøyer. Noen vanlige modeller er den russiske VVER, den tyskproduserte *Konvoi*, den franskproduserte *N4* og den europeiske EPR. I Sverige er Ringhals 2, Ringhals 3 og Ringhals 4 av trykkvannstype fra Westinghouse. Se også C1W atomreaktor.

Referanser
----------

1. ↑  «Power Reactor Information System». Det internasjonale atomenergibyrået. Besøkt 31. oktober 2019.
2. 1 2 3  «Nuclear Power Reactors». World Nuclear Association. Besøkt 31. oktober 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
En ung jente med progeria (venstre). En cellekjerne med sykdommen (nede til høyre) og en frisk cellekjerne (oppe til høyre).
**Progeria** (også kjent som Hutchinson-Gilford Progeria Syndrome (HGPS)) er en ekstremt sjelden sykdom, der aldring akselereres slik at den begynner i to-årsalderen. Progeria er forårsaket av en genfeil på det første av de 23 kromosomparene.

Behandling
----------

Det er ingen effektive behandlingsmetoder. Det har blitt utprøvd med veksthormon og høy-kalori-dietter som i visse tilfeller har vist seg å kunne ha positiv innvirkning. Forventet levealder er mellom 8 og 21 år.

Sykdommen blir mer hyppig studert etter at genet er blitt lokalisert, og antall publikasjoner om tilstanden har steget fra ca. to hvert år til 35 i 2008.

Referanser
----------

1. ↑  «Scientific Publications». Arkivert fra originalen 27. august 2009. Besøkt 26. oktober 2009.

Eksterne lenker
---------------

* The progeria research foundation
* Dagbladet.no: Meningen med livet er å gjøre det beste ut av den levetida du har fått

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Proffice AB** er et nordisk bemanningsselskap som tilbyr tjenester innen personalutleie, rekruttering og omstilling. Proffice har over 10 000 medarbeidere på cirka 100 kontorer i Sverige, Norge, Danmark og Finland. Administrerende direktør er Lars Kry, og hovedkontoret ligger i Stockholm. Proffice-aksjen er notert på NASDAQ OMX Nordiska Börs i Stockholm.

Selskapets kunder består av private og offentlige selskaper og organisasjoner blant annet innen IT, økonomi, kontor og kundeservice, industri og logistikk.

Historikk
---------

Virksomheten ble etablert i Sverige i 1960 og har over 100 kontorer i Norge, Sverige, Finland og Danmark med omtrent 12 000 ansatte. Den norske delen av selskapet ble etablert i Norge i 1985 og har 30 kontorer forskjellige steder i landet.

PAMA
----

PAMA står for Proffice Arbeidsmarkedsanalyse og er en spørreundersøkelse som gjennomføres to ganger i året blant arbeidstakere og ledere, om arbeidsrelaterte temaer. Undersøkelsen har vært gjennomført siden 2005 med temaer som fravær og arbeidsmoral, kvinner og graviditet, sosial dumping og konfliktskye ledere.

Referanser
----------

1. ↑  Proffices historie Arkivert 18. september 2011 hos Wayback Machine.
2. ↑  Proffices styre Arkivert 5. oktober 2011 hos Wayback Machine.
3. ↑  Proffices organisasjon Arkivert 3. januar 2012 hos Wayback Machine.
4. ↑  Proffice i korthet Arkivert 29. desember 2011 hos Wayback Machine.
5. ↑  Kort om Proffice Arkivert 29. desember 2011 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Offisielt nettsted i Norge

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Kapp Verdes flagg. Størrelsesforhold 3:5
Kapp Verdes flagg 1975-1992
**Kapp Verdes flagg** består av en blå flaggduk en rød stripe på hvitt i nedre del av duken og med en krans av ti gule stjerner. Stripene er i størrelsesforholdet 6:1:1:1:3. Stjernekransen er satt tre åttedeler ut fra stangsiden av flaggduken. Flagget er i størrelsesforholdet 3:5. Det ble offisielt tatt i bruk 22. september 1992.

De ti stjernene i flagget symboliserer de ti største øyene, blåfargen havet og himmelen. De hvite og røde stripene representerer veien mot å bygge en selvstendig nasjon, hvor hvitfargen symboliserer fred og det røde innsats.

Flagget symboliserer det endelige bruddet med Guinea-Bissau, som Kapp Verde hadde som intensjon å gå i union med. Før det nåværende flagget ble innført benyttet Kapp Verde et flagg i de panafrikanske fargene der duken var delt i gult over grønt, og der det fantes et rødt felt ved stangen. Også Guinea-Bissau benyttet et flagg som dette, men de to landene hadde ulike emblemer i det røde feltet. Guinea-Bissau førte en svart stjerne. Denne var også å finne i Kapp Verdes flagg, men var her innsatt i en krans med et skjell nederst. Begge lands flagg var basert på flagget til PAIGC, partiet som ledet begge land til uavhengighet, og som hadde forening av dem som mål.

Eksterne lenker
---------------

* Bandeira fra Página Oficial do Governo de Cabo Verde
* Cape Verde fra FOTW
* Cape Verde: flag of 1975-1992 fra FOTW

| * v
* d
* r
Afrikanske flagg |
| --- |
| Selvstendige land | 
* Algerie
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina Faso
* Burundi
* Djibouti
* Egypt
* Ekvatorial-Guinea
* Elfenbenskysten
* Eritrea
* Eswatini
* Etiopia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Kamerun
* Kapp Verde
* Kenya
* Komorene
* Republikken Kongo (Kongo-Brazzaville)
* DR Kongo
* Lesotho
* Liberia
* Libya
* Madagaskar
* Malawi
* Mali
* Marokko
* Mauritania
* Mauritius
* Mosambik
* Namibia
* Niger
* Nigeria
* Rwanda
* São Tomé og Príncipe
* Senegal
* Den sentralafrikanske republikk
* Seychellene
* Sierra Leone
* Somalia
* Sudan
* Sør-Afrika
* Sør-Sudan
* Tanzania
* Togo
* Tsjad
* Tunisia
* Uganda
* Vest-Sahara
* Zambia
* Zimbabwe

 |
| Territorier | 
* Ceuta
* Det britiske territoriet i Indiahavet
* Kanariøyene
* Madeira
* Melilla
* Réunion
* Saint Helena
* Tristan da Cunha

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Dasycerinae** er en liten gruppe av biller som i dag gjerne blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). Tidligere var det vanlig å regne dem som en egen familie, Dasyceridae. De finnes ikke i Norge, men to arter forekommer i Mellom-Europa. Der er små, brune biller som lever av sopp, utseendemessig kan de ligne på familien skimmelbiller (Latridiidae).

Utseende
--------

Små (1,5 – 2,4 mm), brune biller, sterkt knudrete og med påfallende opphøyde lister på brystskjold og dekkvinger. Normalt er kroppen dekket av et størknet sekret. Antennene er ganske lange, de to innerste leddene er omtrent kuleformede, de tre ytterste danner en kølle mens leddene i midten er svært tynne. Fasettøynene er små og runde. Brystskjoldet har opphøyde lengdelister og en tydelig avsett sidekant, varierer sterkt i formen. Dekkvingene er ganske brede og ulikt de fleste andre gruppene i familien kortvinger dekker de hele bakkroppen. De har skarpt opphøyde lengdelister og rekker av grove punktgroper mellom disse. Beina er middels lange og slanke.

Levevis
-------

Billene er knyttet til sopp og spiser sopphyfer og råtnende plantedeler. Den kan finnes i løvstrø og i død ved.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien **Dasycerinae** Reitter, 1887
					- Slekten *Dasycerus* A. Brongniart, 1800 - eneste nålevende slekt, 18 arter, blant andre:
						* *Dasycerus angulicollis* Horn, 1882
						* *Dasycerus carolinensis* Horn, 1882
						* *Dasycerus crenatus* Motschulsky, 1839
						* *Dasycerus elongatus* Reitter, 1875
						* *Dasycerus jonicus* Reitter, 1884
						* *Dasycerus sulcatus* Brongniart, 1800
					- Slekten †*Cedasyrus* Yin & Cai, 2020
					- Slekten †*Protodasycerus* Yamamoto, 2016
					- Slekten †*Vetudasycerus* Thayer, Newton, Ying & Huang, 2018

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dasycerinae* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Dasycerinae* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Dasycerinae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Dasycerinae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Dasycerinae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Dasycerinae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bilde
***Data kan drepe*** (orig: *Menace Unseen*) er en britisk thrillerserie på tre episoder som gikk på ITV i 1988. Hovedrollen spilles av Ian Ogilvy.

Den ble sendt i NRKs Detektime sommeren 1991 under tittelen «Data kan drepe».

Handling
--------

En dataspesialist dør da hans egen hjemme-computer eksploderer. Alt utstyret smelter i den intense varmen som oppstår. Det mystiske dødsfallet gjør at kollega Duncan Free blir nysgjerrig (Ian Ogilvy). Han starter sin egen etterforskning og etterhvert blir også enken dratt inn i saken. I tillegg til dette får han også hjelp fra en mystisk mann som kaller seg Larry Knight. Han skjønner snart at det er mektige krefter som står bak drapet og innser samtidig at hans eget liv er i fare.

Referanser
----------

1. ↑  Aftenposten morgen - Data kan drepe (19.7.1991, s.25)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Data kan drepe* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Data kan drepe* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
Utsyn over Vestsjøen i Chaozhou
Chaozhou i Guangdong
**Chaozhou** (kinesisk: 潮州, pinyin: *Cháozhōu*, også kjent som *Chiu Chow*, *Teochew* eller *Chaochow*) er en by på prefekturnivå i provinsen Guangdong ved Kinas kyst mot Sørkinahavet. Den ligger noe nord for Shantou.

Befolkningen anslås (2006) til 2 533 700, hvorav 688 600 i byområdet.

Språket teochew, et minnanspråk, har hjemstavn i denne delen av Kina.

Historie
--------

Navnet *Chaozhou* stammer fra Sui-dynastiet (591 e.Kr.); på denne tid ble området prefektur. På 1800-tallet var det hjemsøkt av hungersnød og kriger, og mange utvandret til land i Sørøstasia. Man regner (2012) med at 2,3 millioner utenlandskinesere har Chaozhou som hjemstavn.

Administrasjon
--------------

Byprefekturet Chaozhou har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*) og 2 fylker (县 *xiàn*). 

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning (2003 est.) | Areal (km²) | Tetthet (/km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Xiangqiao | 湘桥区 | Xiāngqiáo Qū | 340 000 | 176 | 1 932 |
| **Fylker** |
| 2 | Chao'an | 潮安县 | Cháo'ān Xiàn | 1 180 000 | 1 232 | 958 |
| 3 | Raoping | 饶平县 | Ràopíng Xiàn | 960 000 | 1 670 | 575 |

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Chaozhou – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Lokalregjeringens hjemmesider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Chaoyangparken** (kinesisk: 北京朝阳公园; pinyin: *Běijīng Cháoyáng Gōngyuán*) er en stor park ved et tidligere prinsepalass i Beijings Chaoyang-distrikt.

Man begynte å anlegge parken i 1984, og etterhvert ble den Beijings største park. Den er om lag 2,8 km lang og 1,5 km bred, og dekker 288,7 hektar, hvorav 68,2 hektar er vannoverflate. Mesteparten av landområdene i parken er åpent grønt landskap.

Parken har blomsterhager, en fornøyelsespark, områder sterkt preget av landskapsarkitektur, og flere større svømmebassenger. Man kan leie sykler og båter.

Siden 2005 er Beijing Pop Festival blitt arrangert i parken i september måned. 

Et midlertidig anlegg for sandvolleyball ble anlagt i Chaoyangparken for sommerolympiaden i 2008; det ble skipet inn sand fra øyprovinsen Hainan.

Chaoyangparken skal i løpet av 2009 også få et observasjonshjul (Beijings store hjul) som ferdig vil ha en topphøyde på 208 meter (London Eye er på 136 meter).

Eksterne lenker
---------------

* Chaoyang Park hjemmeside
* ChaoYang Park, Beijing : a photographic guide

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Ada Skolmen** (født 12. august 1911, død 14. september 2006) var en norsk danser, skuespille, kunstmaler og kostymeskaper.

Hun danset i Paris. I Norge debuterte hun i oppsetningen av "Du og jeg og vi to" i februar 1934, på *Scala Teater* som Victor Bernau drev 1934–37. Hun giftet seg i 1938 med Einar Bredo Olsen som drev Central Hotel i Arendalog sammen fik de tre børn: Kate Skolmen (f. 1940 - 1996) scripter, produktions ass. og forfatter. Brit Skolmen (f.1942) forfatter og Roar Skolmen (f. 1945) forfatter. Omkring 1946 ble de skilt og hun flyttet til Oslo. Det var Leif Juster som fikk henne til å i 1949 bli den første Pippi Langstrømpe i oppsetning på Edderkoppen.

Så studerte hun tilskjærerfaget, tegning og drakthistorie i Stockholm, samt ved Statens Kunst- og Håndverksskole. Hun tegnet kostymer for norske, svenske og danske teatre, og for Fjernsynsteatret til NRK frem til 1980, der forøvrig sønnen Roar Skolmen (1945–) ble tilsatt i 1963 som rekvisittingeniør. Hun laget også kostymer for femten norske produksjoner som Hans Nielsen Hauge (film), Tonny fra 1962, Sult (film) fra 1966, Bare et liv – Historien om Fridtjof Nansen fra 1968, An-Magritt (film) fra 1969, En dag i Ivan Denisovitsj' liv (film) (1970) og Edvard Munch (TV-film) fra 1974.

Et femtitall av hennes tegninger og malerier ble i 1991 utstilt i Danmark der hun feiret sin 80-årsdag. Fem år før det var hun utstilt på Det Norske Teatret.

Se også
-------

* Skolmen (slekt)

Referanser
----------

1. 1 2   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0804601, besøkt 15. juli 2016[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   www.imdb.com, besøkt 31. januar 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *Hun overtok for Tutta* i VG den 1. september 1955.
4. ↑  *"Du og jeg og vi to" i Aftenposten den 23. februar 1934.*
5. ↑  *Bryllup* den 1. august 1938.
6. ↑  *Ada Skolmen 95 år* i Stavanger Aftenblad den 11. august 2006.
7. ↑  Berit Hegna, *Ada Skolmen denne gang* i Aftenposten den 11. august 1991.

Eksterne lenker
---------------

* Ada Skolmen i Scenewebarkivet
* (en) Ada Skolmen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Ada Skolmen hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Ada Skolmen hos The Movie Database Rediger på Wikidata
***Dicheirotrichus cognatus*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.

Utbredelse
----------

*Dicheirotrichus cognatus* finnes i Europa nord for Alpene, men er vanligst lengst nord og øst. Den er utbredt i Nord-Amerika og Asia. Finnes i Norge, men har nordlig utbredelse i Norden, det vil si at den er vanligst lengst i nord.

Utseende
--------

*Dicheirotrichus cognatus* er mellom 3.5-4.2 mm lang. Oversiden er mørk brun, brystskjoldet ofte lysere med en mørkere midtflekk. Dekkvingene er brunlig, nesten litt gule, med en langsgående mørkere flekk på hver av dekkvingene. Dekkvingenes ytterste (langs siden) rille-mellomrom med fine lyse hår. (Sett fra siden, krever forstørrelse) Dekkvingene mangler den korte (avkortede) skutullar-rillen. Antennene med bare det første leddet (rotleddet) lysere.

Levevis
-------

*Dicheirotrichus cognatus* lever på fuktige enger og i skog. Under busker, blant løv og i mose. Den er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Carabidae of the World Arkivert 16. desember 2008 hos Wayback Machine. søkedato: januar 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dicheirotrichus cognatus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Dicheirotrichus cognatus* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Dicheirotrichus cognatus* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Dicheirotrichus cognatus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Dicheirotrichus cognatus* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Dicheirotrichus cognatus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Dicheirotrichus cognatus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Dicheirotrichus cognatus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Dicheirotrichus cognatus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Dicheirotrichus cognatus* - bilde
* *Dicheirotrichus cognatus* - Ground Beetles of Ireland - engelskspråklig
* *Dicheirotrichus cognatus* - Fauna Europaea - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
***Dice of Destiny*** er en amerikansk stum kriminaldramafilm fra 1920, regissert av Henry King. Manus er basert på en historie av John A. Moroso, som ble utgitt i bokform året etter under tittelen *The People Against Nancy Preston*.

Handling
--------

Etter å ha sonet i fengsel for en forbrytelse han aldri hadde begått, er Jimmy Doyle fast bestemt på å bli lovlydig for kvinnen han elsker: Nancy Preston. Deretter varsler Doyle mannen som fikk ham fengslet, detektiv James Tierny, om at ytterligere falske anklager mot ham vil resultere i detektivens død. Men Doyle blir narret av tidligere venner, og sendt tilbake til fengsel. Men slipper unna i tide for å redde Nancy fra Dave Monteith, en av mennene som hadde forrådt Doyle.

Men når Monteith blir drept av en annen medskyldig, peker mistanken på Doyle som morderen. Desperate stikker han og Nancy av til en liten by hvor han, fordi han tidligere hadde studert medisin, begynner som assistent ved et sykehus drevet av onkelen hans. I mellomtiden utvikler Tierney en blindtarmbetennelse som bare Doyle kan redde ham fra. Doyle går med på å gjennomføre operasjonen, og redder dermed fiendens liv.

Skuespillere
------------

* H.B. Warner som Jimmy Doyle
* Lillian Rich som Nancy Preston
* Howard Davies som Dave Monteith
* Harvey Clark som Joe Caffey
* J.P. Lockney som Bill Preston
* Claude Payton som James Tierney
* Fred Huntley som Gloomy Cole
* Rosemary Theby som Agnes

Bildegalleri
------------

* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑
2. 1 2  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 4. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dice of Destiny* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Dice of Destiny* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Dice of Destiny* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Dice of Destiny* på Silent Era Rediger på Wikidata
Kortbølge diatermi-maskin, 1933
**Diatermi** er indusert elektrisk varme eller bruk av høyfrekvente elektromagnetiske strømninger som en form for fysioterapi og i kirurgiske prosedyrer. De tidligste observasjoner på reaksjoner av høyfrekvente elektromagnetiske strømninger på den menneskelige organismen ble laget av Jacques Arsene d ' Arsonval. Feltet ble utviklet i 1907 av den tyske lege Karl Franz Nagelschmidt, som innførte begrepet *diatermi* fra de greske ordene *dia* og θέρμη *therma*, bokstavelig talt betyr "oppvarming gjennom" (adj. diathermal, diathermic).

Diatermi er ofte brukt for muskelavslapping, og for å indusere dyp oppvarming i vev for terapeutiske formål innen medisin. Det brukes i fysioterapi for å levere moderat varme direkte til patologisk lesjoner i dypere vev i kroppen.

Diatermi er produsert av tre teknikker: 

ultralyd (*ultralyd diatermi*), 

kortbølge radio frekvenser i området 1-100 MHz (*kortbølge diatermi*) eller

mikrobølgeovn vanligvis i 915 MHz eller 2.45 GHz-båndene (*mikrobølgeovn diatermi*), metodene som er ulik hovedsakelig i deres inntregningsevne. Det forårsaker fysiske virkninger og utløser et spektrum av fysiologiske responser.

Militær bruk
------------

Medisinske diatermi-enheter ble brukt til å føre til forstyrrelser til tyske radioinstrumenter brukt for målfatning under nattlige bombeangrep i andre verdenskrig.

Referanser
----------

1. ↑  Rhees, David J. (juli 1999). «Electricity - "The greatest of all doctors": An introduction to "High Frequency Oscillators for Electro-therapeutic and Other Purposes"». Inst. of Electrical and Electronic Engineers.
2. ↑  Ho, Mae-Wan; Popp, Fritz Albert; Warnke, Ulrich (1994). *Bioelectrodynamics and Biocommunication*. World Scientific. ISBN 978-9810216658.
3. ↑  J. W. Hand,"Biophysics and Technology of Electromagnetic Hyperthermia" in Gautherie, Michel, Ed. (2012). *Methods of External Hyperthermic Heating*. Springer Science & Business Media. ISBN 978-3642746338.
4. ↑  Mark Dutton (11. mai 2011). *Physical Therapist Assistant Exam Review Guide*. Jones & Bartlett Publishers. ISBN 978-0-7637-9757-7. Besøkt 14. november 2012.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**4th Dimension** eller **4D** (eller **Silver Surfer** som det var kjent som under tidig utvikling) er en relasjonsdatabase med et utviklingsmiljø utviklet av franskmannen Laurent Ribardière i 1984. 

I 1993 introduserte 4D Server en "klient/server versjon" av 4th Dimension. 4D er opprinnelig et Apple Macintosh-produkt, men siden 1995 har også 4D hatt støtte for Microsoft Windows.

4Ds produktlinje har siden ekspandert til en SQL frontend, en integrert kompilator og flere plugins for å øke produktiviteten og utseendet. Noen av de mer brukbare plugins inkluderer 4D Write (tekstbehandling), 4D Draw (vektorgrafikkshåndtering), 4D View (regnearksfunksjonalitet) og 4D Internet Commands (mulighet for å legge til internettrelaterte funksjoner i databasen). Det finnes også over 100 tredjeparts-plugins, både fritt og kommersielt tilgjengelig. 

I de senere årene har populariteten omkring bruken av 4D som en webserver blitt større. Å ha både webserver og kompilerte applikasjoner i ett gir utviklerne mulighet til å skape websider med høyt tilpasningsnivå. 

4D publiseres av det franske bolaget 4D SA, og databasen distribueres internasjonalt av såvel lokale datterbolag som frittstående distributører.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* 4Dtoday.com