recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Dips*** er en svensk humorserie av Jesper Rönndahl og Marie Agerhäll. Den hadde premiere på SVT høsten 2018. Serien ble produsert av produksjonsselskapet Allvarliga Produktioner for SVT.

Serien handler om Jens Stråhle (Rönndahl) og Fanny Båtsman (Moa Lundqvist), som går aspirantkurset og er i praksis ved Utenriksdepartementets protokollenhet, samt deres veileder Mimmi Hamilton (Agerhäll). Ofte opptrer også ekspedisjonssjefen Hendrik Tür (Kristian Luuk).

Ifølge skaperne Rönndahl og Agerhäll er mye av handlingen basert på virkeligheten og på materiale de har fått når de har intervjuet folk både på gulvet og høyere opp. De har hevdet at disse intervjuene foregikk ved at de «wallraffet». Materialet er dog til viss grad endret, ettersom serien ikke er en dokumentar.

Vignettmusikken er sangen «Roslagsvår» fremført av Orphei drängar, som er et av de mest kjente mannskorene i Sverige.

Referanser
----------

1. 1 2  «Rönndahl skapar fiktiv kris med Kina». *Sydsvenskan*. 22. desember 2018. Besøkt 10. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dips* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Dips* på NRK TV Rediger på Wikidata

* (en) *Dips* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
***Mesosa myops*** er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten finnes i Norden i dag bare på én lokalitet nær Åbo i Finland, den fantes tidligere også i Sverige.

Utseende
--------

En middelsstor (10–15 mm), bred og kraftig trebukk, grunnfargen mørkt skifergrå. Antennene er kraftige og tydelig lengre enn kroppen. Hodet er rektangulært sett ovenfra, mye bredere enn langt med en fure i midten. Pronotum er bredere enn langt med litt rundede sider, mørkgrått med fire ovale, svarte flekker som er bredt kantet med gult. Dekkvingene er korte og brede, betydelig bredere enn pronotum ved roten, grunnfargen er mørkgrå overstrødd med små, uregelmessige, gule flekker, i den bakre delen også med et par svarte flekker. Vingene er parallellsidige foran, langt avrundede bak. Beina er korte og kraftige, vekselvis gule og grå.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i død ved av løvtrær, mest eik og lind. Larven lever i innerbarken. Larveutviklingen tar 2-3 år. De voksne billene kan finnes på døde stammer i juli-august.

Utbredelse
----------

Arten finnes fra Finland og Baltikum østover til Japan. Den er også funnet i Blekinge i Sverige, men disse funnene er over 200 år gamle.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
				+ Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
					- Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825 – ca. 315 arter i Europa
						* Stammen Mesosini
							+ *Mesosa myops* (Dalman, 1817)

Kilder
------

* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mesosa myops* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Mesosa myops* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Mesosa myops* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Mesosa myops* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Mesosa myops* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Mesosa myops* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Mesosa myops* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Mesosa myops* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bilder av arten
***Conflict: Desert Storm*** er et taktisk skytespill fra 2002 satt til Gulfkrigen. Spillet er utviklet av Pivotal Games, og er det første spillet i Conflict-serien.

Spillet
-------

I Conflict: Desert Storm tar styrer man en tropp på fire spesialsoldater, og man kan selv velge om de skal komme fra det britiske SAS eller amerikanske Delta Force. Hver av de fire soldatene har sine unike egenskaper. Laglederen John Bradley er rifleekspert, skarpskytteren Paul Foley er feltlege, Mick Connors er tungvåpenekspert, og David Jones er eksplosivekspert. For å kunne fullføre hvert oppdrag optimalt må spilleren klare å benytte seg av soldatenes egenskaper for å gjennomføre spesifikke handlinger. Hvis en stridsvogn skal sprenges er Mick Connors den rette å bruke, og hvis en bro skal sprenges er David Jones riktig person. Før man starter spillets kampanjemodus kan spilleren få en generell opplæring i hvordan spillets funksjoner fungerer, og man vil da lære hvordan man bruker ulike våpen, hvordan man beordrer luftangrep og artilleriraid, og hvordan man gir ordre til andre troppmedlemmer.

På PlayStation 2 kan man spille gjennom spillets kampanje med én annen, men på Xbox og Nintendo GameCube kan man spille sammen opp til fire spillere. Dermed vil man styre to og to soldater hver på PlayStation 2, og alt fra to og to til én hver på Xbox og GameCube.

Handling
--------

2. august 1990 invaderer Irak nabolandet Kuwait. Under et forsøk på å ødelegge en av broene som krysser den irakisk-kuwaitiske grensen blir skarpskytteren Paul Foley tatt til fange, mens hans partner blir drept. Dagen etter blir John Bradley sendt inn alene bak den irakiske linjen for å redde Foley fra fangenskap og for å fullføre det opprinnelige oppdraget - å sprenge broen. Bradley fullfører oppdraget og sinker invasjonen en smule, og etter dette blir troppen sendt rundt på ulike oppdrag. Troppen må gjøre alt fra å redde emiren av Kuwait til å delta i slaget ved Khafji, ødelegge irakiske ballistiske missiler og frigjøre amerikanske krigsfanger. Troppen beskytter også en forsker som skal desarmere en atomrakett, og som senere infiltrerer et gammelt korsfarerfort for å finne og likvidere Iraks øverstkommanderende, General Aziz, for å ende krigen. Spillet ender med at emiren av Kuwait takker FN-koalisjonen for å ha slått tilbake Iraks angrep og frigjort Kuwait.

Referanser
----------

1. ↑   GOG.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Conflict: Desert Storm* på Steam Rediger på Wikidata

* (en) *Conflict: Desert Storm* på GOG.com Rediger på Wikidata

* (en) *Conflict: Desert Storm* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Conflict: Desert Storm* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Conflict: Desert Storm* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Conflict: Desert Storm* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Conflict: Desert Storm* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *Conflict: Desert Storm* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

* (en) *Conflict: Desert Storm* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

* (en) *Conflict: Desert Storm* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Airedale** var en engelsk bilfabrikk i Esholt, i nærheten Shipley, West Yorkshire. Det var etterfølgeren til Tiny bygget av Nanson, Barker & Co fra 1911 til utbruddet av Første verdenskrig i samme by.

Historie
--------

Etter krigen i 1919 ble en større bil utviklet og selskapets navn ble endret til Airedale. Denne nye modellen var på 20 Hk og hadde en 1 795 cc firesylindret toppventilert Dorman KNO motor med Zenith forgasser som ytet 22 Hk ved 1 500 o/min. Driften til bakhjulene gikk gjennom en firetrinns girkasse og plateclutch. Bilen hadde en akselavstand på 2,97 meter og total lengde 4 m med konvensjonelle elliptiske bladfjærer på alle hjul. I 1922 hadde de hadde tilstrekkelig tillit til å stille ut på London Motor Show og selskapets navn ble endret fra Nanson, Barker & Co. til Airedale Cars. Den var priset til 575 pund for en spesiell coupé, 435 pund for en 4-seters tourer, 425 pund for en 2-seters med bagasjerum, 375 pund for en Limousin

En større Meadows motor på 2 120 cc på 14 Hk ble tilbudt fra 1922. Denne bilen var litt større med 4,11 m total lengde. En naken limousin kostet 360 pund, en åpen toseter koster 425 pund og en stor limousin 625 pund

Bortsett fra motorene ble nesten alle deler inkludert girkasser laget på stedet av Airedale. Bilene var veldig godt utstyrt, og dette gjorde dem dyre. Det ble bygget 90 biler, der rundt 55 av de var på 12 Hk og 35 på 14 Hk.

Selskapet gikk konkurs i september 1924, en gjenoppliving ble forsøkt i 1927, men den mislyktes. Ingen biler vites å eksistere.

Referanser
----------

1. ↑  Georgano, N. (2000). *Beaulieu Encyclopedia of the Automobile*. London: HMSO. ISBN 1-57958-293-1.
2. 1 2  Baldwin, N. (1994). *A-Z of Cars of the 1920s* Devon, UK: Bay View Books. ISBN 1-870979-53-2.
Randers Kunstmuseum. Fotograf: Villy Fink Isaksen.
Vilhelm Hammershøi: «Interiør med ung kvinde set fra ryggen», ca. 1903–1904, olje på lerret.
**Randers Kunstmuseum – Museet for Dansk Kunst** ble grunnlagt i 1891 og inneholder en bred samling av dansk billedkunst fra ca. 1800 til i dag. Randers Kunstmuseum holder til i Randers på Sjælland i Danmark.

Museets samling av dansk og utenlandsk kunst fra 1800-tallet og 1900-tallet består av ca. 4 000 enkeltverker, herav flere hovedverk av C.W. Eckersberg, Vilhelm Kyhn, Michael og Anna Ancher, Christen Købke, Vilhelm Hammershøi, L.A. Ring («Sommerdag ved Roskilde Fjord»), Richard Mortensen og COBRA-kunstnerne.

Museet har landets største samling av verker av bysbarna Sven Dalsgaard og Per Neble. Randers Kunstmuseum byr dessuten på en del utenlandsk kunst fra andre halvdel av 1900-tallet og til i dag og vesentlig nyere verker av kunstnere som Asger Jorn, Kurt Trampedach og Per Kirkeby.

Museet har et samlet utstillingsareal på 1 500 kvadratmeter.

Referanser
----------

1. ↑   www.randerskunstmuseum.dk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   kunsten.nu[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Randers Kunstmuseum

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN
 |
Nikolaikirken i Leipzig
**Nikolaikirken** (tysk **Nikolaikirche**) er en kirke i Leipzig. Kirken er fra nyere tid kjent som stedet hvor mandagsdemonstrasjonene begynte i 1989. 

Nikolaikirken (St. Nikolai) ble grunnlagt i 1165. Etter reformasjonen var Nikolaikirken sete for den første superintendent (biskop) i Sachsen. 

I 1983 begynte i kirken de såkalte «mandagsbønnene» (Montagsgebete, Friedensgebete). Bønnene ble innført av den lutherske pastoren Christian Führer som tilhørte fredsbevegelsen i DDR. I 1989 begynte de med *mandagsdemonstrasjoner* å be for alle som ønsket seg forandring i DDR. Den 9. oktober 1989 fant den største demonstrasjonen sted med mer en 70 000 fredelige demonstranter som ropte *Wir sind das Volk* («Vi er folket»).

Bilder
------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 20261, besøkt 31. juli 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nikolaikirche (Leipzig) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
***Litteraturtidsskriftet Kamilla*** er et uavhengig litteraturtidsskrift som publiserer skjønnlitterære tekster. Kamilla publiserer først og fremst tekster av uetablerte forfattere, men har også bidrag fra mer kjente navn. Tidsskriftet er primært rettet mot et norsk publikum, men har hatt bidrag fra Norge, Sverige, Danmark, USA og Canada.

Litteraturtidsskriftet Kamilla kommer ut fire ganger i året og fikk etableringsstøtte fra Norsk kulturråd i 2014.

Etter 15 utgivelser ble Litteraturtidsskriftet Kamilla lagt ned våren 2017. Samme år debuterte seks tidligere bidragsytere (Håvard J. Nilsen, Ingunn Thon, Marie Landmark, Nora Eide, Rebecca Wexelsen og Thomas Espevik) som forfattere.

Historikk
---------

Litteraturtidsskriftet Kamilla ble grunnlagt våren 2013, etter et initiativ av Thomas Espevik. Bare knapt tre uker etter at han presenterte ideen for Ole Kristian Årdal og David Sviland, var det lanseringsfest for den første utgivelsen (Kamilla & psykologen). I løpet av de to første årene har redaksjonen stått bak åtte utgivelser.

Redaksjonen
-----------

Redaktør for tidsskriftet er Thomas Espevik, som har bakgrunn Forfatterstudiet i Tromsø og Tekstforfatterlinjen ved Westerdals.

Øvrige redaksjonsmedlem er: Alexander H. Sandtorv, Anita Christensen, David Sviland, Ida Bergitte Andersen Hundvebakke, Jonas Hansen Meyer, Nina Bjordal, Nordis Seel Tennes og Ole Kristian Årdal.

Utgivelser
----------

### 2013

* Kamilla & psykologen
* Kamilla & dyret
* Kamilla & sirkuset

### 2014

* Kamilla & musikken
* Kamilla & eksplosjonen
* Kamilla & barna]
* Kamilla & byen.

### 2015

* Kamilla & kroppen
* Den anonyme utgaven
* Kamilla & brevet
* Kamilla & sporten

### 2016

* Kamilla & dagboken
* Kamilla & Gud

Referanser
----------

1. ↑  «Litteraturtidsskriftet Kamilla». *www.facebook.com*. Besøkt 16. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* NRK-omtale
* Anmeldelse av Kamilla & barna
* Nettutgaver
**MS «The World»** er et cruiseskip bygd ved det norske verftet Fosen Mekaniske Verksteder i Indre Fosen (den gang Rissa kommune), som leverte skipet 13. mars 2002. Skipet eies av rederiet ResidenSea og seiler under bahamansk flagg.

Innhold
-------

Ved havn i Kobe den 26. september 2009
Skipet inneholder blant annet golfbane, svømmebasseng, spa, tennisbane, løpebane, danseskole, et kasino og et legekontor med mulighet for blant annet tagning av røntgenbilder. Golfballene på driving rangen er laget av et oppløselig materiale og blir til mat for fiskene hvis de lander i sjøen.[]

### Antall boenheter (leiligheter)

* 165 (derav 106 rommelige, private leiligheter og 19 studioleiligheter som kan kjøpes og 40 studio som er til leie)

Rute
----

I 2004 gikk «The World» innom fem kontinenter, besøkte totalt 136 havner i 54 land, med spesiell vekt på Hellas og destinasjoner langs middelhavskysten i høstsesongen.

I august 2005 gikk skipet langs norskekysten og anløp blant annet Bergen, Ålesund, Trondheim, Alta, Tysfjord, Honningsvåg og Bjørnøya.[]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) The World (ship, 2002) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) IMO 9219331 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) «The World» – DNVs skipsregister Rediger på Wikidata

* (en) «The World» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen Rediger på Wikidata
***Bussmagasinet*** er et fagtidsskrift for norsk bussbransje som utgis ca. annenhver måned av Terjesen Forlag.

Bladet ble etablert i 2002 av bussentusiast Tom Terjesen fra Arendal. Bladet har på det meste hatt en ny utgave hver måned og omhandler nyheter, historier, tester etc. Magasinet har busselskaper, -sjåfører og -entusiaster som målgruppe. Det er i hovedsakelig utgiver selv som står for produksjonen, men har med seg en dyktig annonseselger og en frilanser på laget. Bladet har rundt 50 sider og har glanset (uv-lakkert) omslag.

Bladet har abonnenter over hele landet og er i dag trolig Norges største busstidsskrift og eneste av sitt slag som er i løssalg. Fra og med november 2009 kom bladet ut som løssalgsblad hos Narvesen.

Bussmagasinet representerer Norge i den internasjonale «Bus & Coach of the Year»-juryen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Bussmagasinet på Facebook Rediger på Wikidata

* Bussmagasinet på YouTube Rediger på Wikidata
**Rose Bowl**, eller **Rose Bowl Arena**, også kalt **Rose Bowl Stadium**, er et stadion for amerikansk fotball i Pasadena utenfor Los Angeles i California i USA. Rose Bowl er en av arenaene som benyttes under de mange avsluttende kampene i Bowl Championship Series (*college football*). Den årlige *Rose Bowl Game* blir spilt her. Under VM i fotball 1994 ble stadionet benyttet til flere kamper, inkludert bronsefinalen og finalen. I tillegg ble det også benyttet under både de olympiske sommerleker i 1932 og i 1984. Byggingen var ferdig sommeren 1923, men den første kampen i amerikansk fotball ble spilt her allerede den 28. oktober 1922.

Tilskuerkapasiteten har gjennom tidene variert en del, da det stadig har blitt bygget på og blitt omstrukturert, men på det meste var det i tiden mellom 1972 og 1997 plass til 104 594 tilskuere. Kapasiteten er nå på litt over 90 000 tilskuere, og er det 11. største stadionet i USA. Super Bowl har også blitt arrangert her.

Rose Bowl er et av bare to stadioner i verden som har arrangert VM-finalen i fotball for både damer og herrer (Råsunda stadion i Stockholm i Sverige er den andre). Dame-finalen i 1999 ble sett av 90 185 tilskuere, noe som er rekord for damer uansett idrett. Tilskuerrekorden for herre-finalen i fotball innehas også av Rose Bowl, med 94 194 innenfor under finalen i 1994.

Stadionet benyttes også til konserter med store artister, og innehar flere tilskuerrekorder innen idrett- og musikkarrangementer.

Referanser
----------

1. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 14283, besøkt 30. juli 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Rose Bowl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Informasjon om Rose Bowl Stadium fra *Tournament of Roses*
* UCLA Bruins.com – den offisielle UCLA Bruins' hjemmeside med stadion-informasjon
* 3D-modell som brukes av Google Earth Arkivert 1. desember 2008 hos Wayback Machine.
* terraserver.microsoft.com – Satellittfoto

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Ivan Žužek** (født 2. september 1924 i Ljubljana i Kongeriket av serbere, kroater og slovenere, død 31. januar 2004 i Soriano nel Cimino i provinsen Viterbo i Italia) var en slovensk katolsk prest tilhørende jesuittordenen, og kanonist.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Ivan Žužek flyktet som ung mann fra det nasjonalsosialistisk okkuperte Slovenia til England, men ble imidlertid tilbakevist til Østeuropa av de britiske myndigheter. På hjemreisen inntrådte han den 1. november 1945 i jesuittordenen i Lonigo i Italia. Der avla han i1947 de første løfter, og studerte filosofi i ordenens studiehus i Gallarate. Deretter absolverte han sitt teologistudium ved Det pavelige universitet Gregoriana i Roma og ditt tertiat i Tathfarnham Castle i Irland.

### Prest

Han vekslet over fra den latinske til den bysantinsk-slaviske ritus og ble diakonviet i 1954, og presteviet i 1955.

Det fulgte videreførende studier ved Det pavelige orientalske institutt og deretter atter på  *Gregoriana*. I 1963 avla han de evige ordensløfter, og i 1964 tok han doktorgrad i Kirkerett. I 1967 ble han professor for kanonisk rett ved *Det pavelige orientalske institutt*,hvor han fra 1967 til 1973 også var rektor, og underviste der frem til 1996, og igjen fra 1998 og til sin død.

Da *Den pavelige kommisjon for revisjonen av Codex Canonum Ecclesiarum Orientalium* ble nedsatt i 2973, ble han dens generalsekretær; han ledet arbeidet frem til den nye Codex Canonum Ecclesiarum Orientalium (CCEO) ble presentert, og kommisjonen ble oppløst.

I begynnelsen av 1991 ble han rådgiver for Pontificium Consilium de Legum Textibus. Han var undersekretær i rådet helt til sin pensjonering derfra i juni 1995. Men også deretter var han rådgiver for rådet og for Kongregasjonen for Østkirkene.

Verker i utvalg
---------------

* *Kormčaja kniga. Studies on the chief code of Russian canon law*. Rom 1964, OCLC 923543862.
* med Wilhelm de Vries: *I Patriarcati orientali nel primo millennio. Relazioni del Congresso tenutosi al Pontificio Instituto Orientale nei giorni 27–30 Dicembre 1967*. Roma 1968, OCLC 470595786.
* *Index Analyticus. Codicis Canonum Ecclesiarum Orientalium*. Rom 1992, ISBN 88-7210-288-X.
* *Understanding the Eastern Code*. Rom 1997, ISBN 88-7210-318-5.

Litteratur
----------

* *Enciklopedija Slovenije*. (2001). Knjiga 15. Ljubljana: Mladinska knjiga.

Referanser
----------

1. 1 2  Centro Studi ed Esperienze Scout Baden-Powell. «Padre Ivan Zuzek S.J.» **(italiensk)**. Besøkt 13. januar 2020.
2. 1 2 3 4 5  «ŽUŽEK, Ivan». *Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon*. 30. juni 2007. Arkivert fra originalen 30. juni 2007. Besøkt 13. januar 2020.
3. ↑
4. ↑  «Žužek, Ivan (1924–2004) - Slovenska biografija». Besøkt 18. januar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Jan Petrus Hagberg** (født 20. april 1939 i Halden) er en norsk prest, forfatter og lederutvikler.

Hagberg tok teologisk embetseksamen i 1967 og var deretter marine-prest i Ramsund. Hagberg arbeidet deretter som redaktør og ungdomsprest i Norges Kristelige Ungdomsforbund og senere som tillitsvalgt/vice-president i European YMCA. Hagberg var vikarprest på Svalbard i 1970/71 og studentprest ved Universitetet i Oslo i 1976. Fra 1983 var han residerende kapellan i Oslo domkirke. 

På slutten av 1980-tallet begynte Hagberg å jobbe med lederutvikling for større norske bedrifter. Som lederutvikler har Hagberg blant annet stått for utviklingen av kommunikasjons-verktøyet SGL (*Samspill, Gruppevekst og Lederutvikling*). SGL bruker blant annet et farge-språk til å beskrive kommunikasjon.

Hagberg har utgitt en rekke bøker, hvorav *DØD uten brodd* (1977), *I SAMME BÅT* (1980) og *GODTATT av bare nåde* (1982). I 2008 kom han i fokus med boken *Ett år i Ellens liv: Om mobbing, dysleksi og «det tredje øyet»*, som handlet om opplevelsene til tillitsvalgt og medarbeider Ellen Strøm i Dysleksiforbundet.

Som åttiåring utga han boka: "Naturkatedralen i tekst og bilder" (Petrus Forlag 2019) om naturens katedral på Sangefjell i Hallingdal. (www.naturkatedralen.no) - Bokas formål var å fortelle om Naturkatedralens rike symbolikk, form og budskap for en ny generasjon hytteeiere i Øvre Hallingdal. Naturkatedralen som ble påbegynt i 1987 og innviet og velsignet av biskop Sigurd Osberg i 2001, ble skapt på en tomt gitt av grunneieren Torstein Breie. I spissen for prosjektet sto Hagberg og noen få andre ildsjeler og hytteeiere på Sangefjell.

Hagberg er medlem i Norsk Faglitterær Forfatterforening.

I 2016 flyttet Hagberg til Portugal og bosatte seg i Cascais. I 2018 var han med og stiftet Den norske klubb Portugal (*Clube Noruegues em Portugal*), og ble samtidig klubbens president de fire første årene. Med støtte fra EEA-Grants ledet han prosjektet "info-BANK" 2020-2022, hvis formål var å skape et innflytter-leksikon for norske residencia i Portugal.

Bibliografi
-----------

* *Død – uten brodd: Om sorgarbeid og dødshjelp*. Land og Kirke/Gyldendal Norsk Forlag, 1977 (revidert utgave 1980)
* *I samme båt: Om gruppevekst og egenutvikling* Land og Kirke/Gyldendal Norsk Forlag, 1980
* *Godtatt av bare nåde* Land og Kirke/Gyldendal Norsk Forlag, 1982
* *Når livet blør: skisser om smerte, fortvilelse, vekst og håp*. Luther Forlag, 1985
* SGL - for Samspill - Gruppevekst og Ledelse. Competenzia Forlag 1998
* *Ett år i Ellens liv: Om mobbing, dysleksi og «det tredje øyet»* Kolofon, 2008
* Naturkatedralen på Sangefjell. - Petrus Forlag/Kreativitetshuset 2019

Referanser
----------

1. 1 2  «Nytt om navn», *Nordlys* 20. april 1999
2. ↑  Hagberg Supervision
3. ↑  «Om forfatteren av SGL». SGL.no. Besøkt 26. februar 2008.
4. ↑  «Utvikling av SGL». SGL.no. Besøkt 26. februar 2008.
5. ↑  «Teamutvikling og språkroller» i *Ukeavisen Ledelse* 15. august 2003
6. ↑  «Henges ut som sjefsmobber i ny bok». Dagbladet. 3. februar 2008. Besøkt 26. februar 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Jan P. Hagberg i BIBSYS
Utsyn fra vinbergene over byen Tain L'Hermitage
**Valrhona** er en fransk sjokoladeprodusent med base i den lille byen Tain L'Hermitage i vindistriktet Hermitage ikke langt unna Lyon.

Selskapet ble grunnlagt i 1922 av en fransk baker fra Rhône-dalen. I dag er selskapet en av verdens ledende produsenter av høykvalitets gourmetsjokolade, kanskje mest kjent for sin luksuriøse Grand Cru-sjokolade. Valrhona er et av veldig få selskap som også produserer *årgangssjokolade* av bønner fra spesifikke plantasjer. Pr. i dag[*når?*] eksisterer det tre merker med årgangssjokolade: *Ampamakia*, *Gran Couva* og *Palmira*. Disse produseres i henholdsvis Madagaskar, Trinidad og Venezuela. 

I tillegg til å lage sjokolade, styrer også selskapet *Ecole du Grand Chocolat* - en skole for profesjonelle kokker med fokus på sjokoladebaserte retter.

Referanser
----------

1. ↑   Annuaire des fondations ID 1424[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Valrhona – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Valrhonas offisielle hjemmeside
Et Boeing 747-400 etter avgang fra London Heathrow Airport.  Foto: Adrian Pingstone 
**Cathay Pacific**, IATA-kode **CX**, medlem av Oneworld-alliansen, er et flyselskap med hovedsete i Hongkong. Hovedbasen er Hongkongs internasjonale flyplass Chek Lap Kok. Navnet er avledet av et gammelt navn for Kina (Cathay), og grunnleggerens visjon om en gang å kunne fly over Stillehavet.

Cathay Pacific er vokst fra en beskjeden start til ett av verdens største flyselskaper. Det ble stiftet den 24. september 1946 av den australske flyveren Sydney H. de Kantzow og den tidligere amerikanske militærpiloten Roy C. Farrell. Opprinnelig drev det flyfrakt med to DC-3-maskiner, og etter hvert kom passasjerbefordring til. Det ble opprettet frakt- og passasjerruter fra Hongkong til Shanghai, og snart etter også til Manila, Bangkok, Singapore og Sydney.

I 1948 ervervet handelshuset "Butterfield & Swire" (i Hongkong, idag "Swire Group") 45% av eierskapet. Senere økte dette store handelshuset sin andel til 70%.

En jevn og rask ekspansjon fulgte. I 1959 kjøpte Cathay Pacific opp sin viktigste konkurrent, *Hong Kong Airways*. Nye og flere fly ble anskaffet, og nye reisemål kom med på passeasjertrafikkruten, som Osaka, Fukuoka og Nagoya i Japan.

På 1970- og 1980-tallet fortsatte veksten, og i 1980 begynte de første flyvningene til Europa, til London-Heathrow.

Cathay Pacific har i 2015 passasjerflyvninger til mer enn 80 byer på fem kontinenter, bl.a.

* i Asia:

Bangkok, Bombay, Cebu, Colombo, Denpasar, Fukuoka, Hanoi, Ho-Chi-Minh-byen, Hongkong, Jakarta, Kuala Lumpur, Manila, Nagoya, Ōsaka, Penang, Sapporo, Seoul, Singapore, Surabaya, Taipei og Tokyo.

* Australia-Oseania:

Adelaide, Auckland, Brisbane, Cairns, Christchurch, Melbourne, Perth og Sydney.

* Midtøsten og Afrika:

Bahrain, Dubai og Johannesburg.

* Europa:

Amsterdam, Frankfurt am Main, London, Paris, Roma, Manchester, Düsseldorf, Madrid (startet 21. juni 2016); København står på liste over nye byer Cathay vil ekspandere til.

* Nord-Amerika:

Los Angeles, New York, Toronto og Vancouver.

Referanser
----------

1. ↑   www.cathaypacific.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Selskapets nettsted
* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Cathay Pacific – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Cathay Pacific – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Medlemmer av Oneworld |
| --- |
| 
* American Airlines
* British Airways
* Cathay Pacific
* Qantas
* Finnair
* Iberia
* Japan Airlines
* Malaysia Airlines
* Qatar Airways
* Royal Air Maroc
* Royal Jordanian
* S7 Airlines
* SriLankan Airlines

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND
 |
***Blockland*** er et flerspiller-videospill som er lagd med Torque Game Engine hvor man kan bygge hva som helst med LEGO-brikker på en online server. Spillere lager enorme LEGObygninger, kjøretøy eller lignende.Konstruksjonene kan lagres og åpnes igjen senere. Spillet ble vist på The Screen Savers 11. februar 2005, noe som ga mange flere spillere på kort tid.

26. februar 2005 ble det offentliggjort at Blockland vil bli solgt på GarageGames. Dette vil si at nye versjoner ikke vil være gratis, men de vil blant annet inneholde flere brikker. Demoen som er gitt ut vil det uansett fremdeles gå an å spille.

Spillmodifisering
-----------------

Kildekoden til selve spillet er lett tilgjengelig, og kan bli forandret med bare tekstkoder. Dette har fått mange av spillerne til å modifisere spillet på forskjellige måter og gjøre dem nedlastbare. Disse modifikasjonene varierer fra små skript som kan brukes til å lage enkle bygninger, til komplette modifikasjoner av hele spillet med nye brikker, ansikter, baner og lignende.

Flere store modifikasjoner til spillet er lagd og lagt ut, disse modifikasjonene inneholder blant annet sikkerhetsmodifikasjoner, brikker, baner, våpen og kjøretøy.

Eksempler på noen av modifikasjonene som er tilgjengelige:

* All-in-One Reloaded (AiO-R)
* Block Land Mods (BLM)
* Return to Blockland (RTB)

Referanser
----------

1. ↑   Steam, Steam-ID 250340, besøkt 24. april 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   *Steam*, 1.0.0.74, 12. september 2003, Steam-ID 250340, Wikidata Q337535,

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Blockland* på Steam Rediger på Wikidata

* (en) *Blockland* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Blockland* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata
* Blocklands offisielle forum

Portal: Videospill
Colt Army Model 1860
**Colt's Manufacturing Company** er en amerikansk våpenprodusent etablert i 1847. 

De produserer hovedsakelig håndvåpen, og da mest pistoler og revolvere. Colt er en av verdens mest kjente og eldste våpenprodusenter. Det mest kjente colt-våpenet er Colt Single Action Army Revolveren (Colt Peacemaker) og pistolen Colt M1911.

Etter økonomiske vansker har Colt lagt om driften og er blitt delt i to selskaper, ett som produserer militære våpen på kontrakt for det amerikanske forsvaret, hovedproduktet er den kjente amerikanske rifla M16 som har vært i bruk siden 1964. I våre dager produseres kortere karabinversjoner av denne rifla, mest kjent er M4.

Det sivile produksjonsselskapet har konsentrert driften om noen få modeller, etter at produksjon og omsetning av Colt håndvåpen sank dramatisk på 1990-tallet.

I våre dager produseres noen få modeller av Colt 1911, noen få modeller av 1873 Model P og en eneste modell av Colts double-action revolvere, Colt Python.

Colt kjøpte Diemaco 20. mai 2005. Diemaco heter nå Colt Canada og produserer flere AR-15 kloner.

Det ser ikke ut til at Colt er i stand til å få tilbake den viktige posisjon man en gang hadde i amerikansk våpenproduksjon, det er fortsatt et åpent spørsmål om man kommer til å bestå etter utløpet av de militære kontraktene som har holdt liv i selskapet siden ca. 1995.

Utvalgte pistoler
-----------------

* Colt M1900
* Colt M1902
* Colt M1903 Pocket Hammer
* Colt M1903 Pocket Hammerless
* Colt M1911

Utvalgte revolvere
------------------

* Colt New Service
* Colt Single Action Army Revolver
* Colt Python

Referanser
----------

1. ↑   www.coltczgroup.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Colt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** NKC
 |
***Project Zomboid*** er et rolle- og overlevelsesskrekkspill som utvikles av The Indie Stone. Spillet er foreløpig i alfautviklingsfasen, og er tilgjengelig for Windows, Mac og Linux med tidlig tilgang gjennom blant annet Steam. Spillet går ut på å overleve så lenge som mulig under en zombie-apokalypse, selv om døden er uunngåelig. For å overleve er man nødt til å få nok mat og søvn, bekjempe depresjon, paranoia og eventuelle sykdommer eller skader. En annen viktig del av spillet er å drepe eller flykte fra zombier og å samarbeide med andre overlevende. Noen av dem er vennlige, men andre kan være avvisende eller aggressive.

Project Zomboid er finansiert på samme måte som Minecraft. Når noen kjøper alfaversjonen, vil de senere få betaversjonen og den fulle versjonen gratis, når disse versjonene blir tilgjengelige.

Referanser
----------

1. ↑   GOG.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Humble Store[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Project Zomboid* på Steam Rediger på Wikidata

* (en) *Project Zomboid* på GOG.com Rediger på Wikidata

* (en) *Project Zomboid* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Project Zomboid* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Project Zomboid* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
***Steinerskolen*** er et norsk/dansk pedagogisk og kulturelt tidsskrift for steinerskolebevegelsen i Norge og Danmark. Tidsskriftet har sine røtter i et pedagogisk tidsskrift utgitt av det antroposofiske miljøet i Bergen fra 1938, *Mennesket*, og et tidsskrift utgitt ved steinerskolen i Oslo fra 1952, *Ny skole*.

Tidsskriftet i Bergen fikk i 1946 navnet *Mennesket, pedagogisk kulturelt tidsskrift*, og hadde lesere i hele Norden. Ernst Sørensen var den første redaktøren, og etter 11 år overtok Nils Gustav Hertzberg. Senere var Torger Holtsmark, Jon Moen, Jørgen Smit og Sissi Tynæs redaktører.

Tidsskriftet i Oslo var en viktig faktor i gjenoppbyggingen av steinerskolen i Oslo etter de vanskelige krigsårene. Den første redaktøren var Jens Bjørneboe, og tidsskriftet hadde som ambisjon å allmenngjøre og bringe skolens pedagogiske grunnlag inn i tiden. Da steinerskolen i Oslo flyttet til Hovseter i 1962 ble tidsskriftets navn endret til *Steinerskolen*, og i 1977 ble tidsskriftet *Steinerskolen* slått sammen med *Mennesket*. I 2002 ble *Steinerskolen* et nordisk tidsskrift som utgis av steinerskolebevegelsene i Norge og Danmark.

Norske redaktører etter Jens Bjørneboe har vært Dan Lindholm, Svein Bøhn, Arve Mathisen, Hans Tarjei Skaare, Eli Tronsmo og Ninon Onarheim. Danske redaktører, fra 2002, har vært Irmelin Stockmarr (2002–2006) og Birgitte Ravn Olesen (2006–2014) og Randi Pisani (2014 -).

Opplaget er på 8 300 og bladet utkommer hvert kvartal.

Eksterne lenker
---------------

* 

Portal: Danmark
***Sam & Max Hit the Road*** er et eventyrspill, som ble utviklet og utgitt av LucasArts i 1993 for DOS og i 1995 for Macintosh. Spillet ble skrevet og designet av Sean Clark, Michael Stemmle, Steve Purcell og Collette Michaud. Det er det niende spillet som bruker spillmotoren SCUMM.

Spillet er basert på tegneserien *Sam & Max: Freelance Police*, skapt av Steve Purcell. Det handler om duoen Sam (en hund) og Max (en kanin) som drar gjennom USA på jakt etter en rømt Bigfoot.

Spillet introduserte en noe modifisert utgave av SCUMMs grensesnitt. De tidligere spillene hadde verbene man kunne bruke og objektene spilleren hadde plukket opp på den nederste delen av skjermen. I *Sam & Max* høyreklikker man for å gå gjennom verbene og man kan se på spillerens objekter ved å klikke på et ikon i nedre, venstre hjørne. Et liknende grensesnitt ble også brukt i *The Dig* og alle spillene som senere ble laget med SCUMM.

Spillet ble gitt ut samtidig på disketter og CD-ROM. CD-ROM-versjonen hadde stemmer for alle karakterene og 4 melodier fra spillet som CD-lyd.

Oppfølger
---------

LucasArts ga ut en pressemelding 23. august 2002, som sa at de holdt på å utvikle en oppfølger til spillet kalt *Sam & Max Freelance Police*. Oppfølgeren skulle også være et pek-og-klikk eventyrspill, men med 3D-grafikk. Michael Stemmle, som var med på å lage *Sam & Max Hit the Road*, var hovedregissør på dette spillet sammen med Steve Purcell som også bidro med historie og konsepttegninger. Dette spillet ble uventet kansellert 3. mars 2004.

Referanser
----------

1. ↑   GOG.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sam & Max Hit the Road* på Steam Rediger på Wikidata

* (en) *Sam & Max Hit the Road* på GOG.com Rediger på Wikidata

* (en) *Sam & Max Hit the Road* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Sam & Max Hit the Road* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Sam & Max Hit the Road* på Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

* (en) *Sam & Max Hit the Road* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata
* The Unofficial Sam & Max Website
* Omtaler av *Sam & Max Hit the Road* hos Game Rankings

Portal: Videospill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BNF **·** BNF (data)
 |
***The Swamp*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Colin Campbell.

Handling
--------

Mary og sønnen Buster bor i et enkelt rom i en leiegård i den fattige slummen, etter å ha blitt forlatt av ektemannen og faren til Buster: Den velstående Spencer Wellington. Mens han selger aviser, møter Buster en grønnsakshandler som heter Wang. Så Wang beskytter Buster under et angrep. Når Mary blir syk, tar Wang hånd om henne frem til hun er frisk igjen.

Når Mary og Buster er i ferd med å bli kastet ut av hjemmet deres, forsøker Wang å hjelpe dem. Gjennom Wang oppdager Mary at ektemannen hennes planlegger å gifte seg med en annen kvinne. Men Wang avslører Spencers fortid, og Spencers nye forlovede - Norma Biddle - avbryter derfor forlovelsen deres. Mary ønsker å gifte seg med Johnnie Rand (spilt av Ralph McCullough) som er hennes tidligere kjæreste. Wang vender snart tilbake til hjemlandet sitt, hvor han blir gjenforent med sin kjære.

Skuespillere
------------

* Sessue Hayakawa som Wang
* Bessie Love som Mary
* Janice Wilson som Norma Biddle
* Frankie Lee som Buster
* Lillian Langdon som Mrs. Biddle
* Harland Tucker som Spencer Wellington
* Ralph McCullough som Johnnie Rand

Referanser
----------

1. ↑  «The Swamp (1921)» **(engelsk)**. Besøkt 17. august 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 17. august 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Swamp* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *The Swamp* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *The Swamp* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Swamp* på Silent Era Rediger på Wikidata
LibreOffice Writer
Et **kontorsystem** er en integrert programvarepakke som inkluderer all den programvare som en normal bedrift trenger.
En forutsetning for å være et kontorsystem er at programvaren er integrert, kommer fra en leverandør og har ett felles brukergrensesnitt. 
Normalt inkluderer en kontorpakke minimalt de følgende delene:

* ERP (Regnskap/økonomi/faktura/logistikk etc)
* CRM (Kundebehandling)

I denne definisjonen vil vi derfor finne programvareselskaper som Visma, Mamutog SuperOffice. 

I den bredere definisjon, og for de fleste å bli et «ordentlig» kontorsystem bør også kontorsystemet dekke inn alle de oppgaver brukere normalt bruker annet programvare for å oppnå. For å komme inn under denne definisjonen bør programvarepakkene også inkludere systemer for:

* E-post
* Samarbeid (delte kalendere, oppgavefordeling osv)
* Publiseringssystem for nettsider (CMS)
* Funksjonalitet for takling av sikkerhetskopiering
* Fil-lagring (funksjonalitet som fjerner behovet for en filserver)

I selskaper som faller under denne kategorien finner vi stort sett de nettbaserte pakkene 24SevenOffice, Office123 og Vaxtra. 

24SevenOffice, HansaWorld og Office123 tar også kontorpakkekonseptet noe lenger og integrerer også telefoni.
**Kincardine Castle** er en festning i Kincardineshire i nordøstlige Skottland. 

Festningen ble bygget formet som en romslig firkant på 1300-tallet, men ble revet i 1645. Nord for de gamle ruinene ligger det nye Kincardine Castle som ble reist på 1800-tallet ved Ruthven Water, 1,5 km sør for Auchterarder i Perth and Kinross. Det moderne slottet er mer en herskapsbolig enn en festning.

På midten av 1200-tallet tok Malise, jarlen av Strathearn, landområdene Kincardine fra David Graham. Sistnevntes etterkommer, hertugen av Montrose fikk tittelen jarl av Kincardine i 1644. 

I 1296 signerte John Balliol kapitulasjonen overfor Edvard I av England etter en kort krig som markerte begynnelsen på den skotske uavhengighetskrig. Den gamle festningen ble revet av jarlen av Argyll i 1645, og ruinene viser nå kun fragmentene av en vegg og deler av vollgraven.

Dronning Maria Stuart besøkte området og slottet i 1561.

Referanser
----------

1. ↑   Historic Environment Scotland ID[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Kincardine-on-Forth Local History Group Arkivert 27. oktober 2005 hos Wayback Machine.
* Kincardine Castle, Kincardine, Scotland
***Besiege*** er et tidlig tilgang fysikkbasert byggespill utviklet av Spiderling Studios. Spillet går ut på å *konstruere* middelalderske beleiringskjøretøy av forskjellige materialer, for å så beleire forskjellige mål for å erobre verden. Spillet har ingen konkret hovedperson, men det er spilleren som styrer spillerens selvlagde kjøretøy.

Spillet har hittil *tre* spillbare verdener, «Ipsilon», «Tolbrynd», og «Sandbox». «Ipsilon» er den første verdenen spilleren starter med, og inkluderer sonene 1-15. Etter spilleren erobrer «Ipsilon», er det neste målet «Tolbrynd». «Tolbrynd» inkluderer sonene 15-30, men har hittil kun ti spillbare soner, men resten av dem er under utvikling. «Sandbox» er én av planetens to måner, der man kan bygge alt etter behag, for å så teste dem etterpå. Det fins ingen begrensinger, og det er ingen mål.

Referanser
----------

1. ↑   GOG.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Humble Store[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3   Steam, Steam-ID 346010, besøkt 24. april 2022[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   *Steam*, 1.0.0.74, 12. september 2003, Wikidata Q337535,
5. 1 2   *Steam*, 1.0.0.74, 12. september 2003, Steam-ID 346010, Wikidata Q337535,

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Besiege* på Steam Rediger på Wikidata

* (en) *Besiege* på GOG.com Rediger på Wikidata

* (en) *Besiege* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Besiege* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Besiege* på OpenCritic Rediger på Wikidata

* (en) *Besiege* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Besiege* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Grønland voksenopplæringssenter** ( GVO) er en skole for innsatte og løslatte innenfor kriminalomsorgen som har behov for å styrke sin kompetanse og mulighet for videre utdanning og arbeid. GVO tilbyr sine deltakere å ta fag som privatister på grunnskolenivå eller på videregående nivå innenfor yrkesfaglige programfagsområder samt studieforberedende fag. I tillegg har skolen bl.a. ulike kurs i praktiske fag som frisør, matfag og musikk samt språkfag i norsk og engelsk på ulike nivå. Det jobbes i små grupper med mulighet for særskilt tilrettelegging for den enkelte. Skolen samarbeider med arbeidsdriften i fengslene om praktisk opplæring og lærlinger. Påbegynt opplæring i fengselet kan videreføres ved løslatelse ved skolens oppfølgingsklasse ved Tilbakeføringssenteret G26. Avdelingen er samlokalisert med Røde Kors, Nettverk etter soning, og samarbeider tett om felles deltakere. GVO gir også opplæring ved institusjonen Tyrili og har en rådgiver tilknyttet Narkotikaprogram med domstolskontroll ved Oslo friomsorgskontor. Skolens administrasjon er lokalisert i Tilbakeføringssenteret G26.

Avdelinger
----------

GVO har tett samarbeid med Kriminalomsorgen. Skolen har en avdeling på Grorud som ivaretar opplæring for kvinner i Bredtveit fengsel- og forvaringsanstalt og avdeling for åpen soning, B2. På Grønland ligger skolens største skoleavdeling som er lokalisert i Oslo fengsel. Oppfølgingsklassen er samlokalisert med Røde Kors, Nettverk etter soning, på Storo. Det gis også undervisning på Tyrili, Kampen og Tyrili, Arena.

Rektorer
--------

* Aina Irene Weidal
* Kristin Husby (2010-2022)
* Marit Gran fram til 2010

Eksterne lenker
---------------

* skolens nettsider

| * v
* d
* r
Voksenopplæringssentra i Oslo |
| --- |
|  | Grønland VO **·** Oslo VO Helsfyr **·** Oslo VO Hovinbyen **·** Oslo VO Nydalen **·** Oslo VO Rosenhof **·** Oslo VO Sinsen **·** Oslo VO Skullerud **·** Oslo VO Servicesenter | Norges flagg |

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Nasjonalt skoleregister
 |
Arendal frikirke (1877 - 2004) ble bygd i bygrensa, der Arendal by i 1877 grenset mot nabokommunen Østre Moland. 
**Den evangelisk lutherske frikirke, Arendal menighet** ble stiftet i 1877. Dette var den andre frikirkemenigheten som ble grunnlagt i Norge. Den første menigheten ble stiftet samme år i Moss. 
Menighetens første forstander var presten Paul Peter Wettergreen. 
Menigheten holdt til i et hus på toppen av Iuellsklev i Østre Moland de første årene, før den flyttet inn i et nytt kirkebygg i nygotisk stil, bygd i rød teglstein, rett over gaten. 

Et bedehus ble oppført på Sagene i Østre Moland i 1880.

I 2004 flyttet menigheten inn i et nytt bygg i Fredensvei på Strømsbu. Menigheten har om lag 600 medlemmer.

Bakgrunn
--------

Frikirkebevegelsen hadde hatt stor oppslutning i Arendalsområdet i 1870-åra. *Arendals og Omegns frikirkelige forening* ble stiftet i 1875 og denne dannet bakgrunnen for stiftelsen av Arendals menigheten. På et møte på Havstad ved Arendal i 1876 deltok over 6000-7000 mennesker.

Leirsted
--------

I perioden 1964 kjøpte menigheten tidligere Nævisdal skole fra Øyestad kommune. Skolen fungerte som menighetens leirsted frem til 1993, da den solgt til Nævisdal grendelag.

Arkivet
-------

Arkivmateriale etter *Den evangelisk lutherske frikirke, Arendal menighet* befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet inneholder møtebok, korrespondanse og regnskapsmateriale. Hovedsakelig stammer arkivmaterialet fra Sagene bedehus i Austre-Moland og Nævisdal leirsted i Øyestad.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. februar 2014. Besøkt 24. februar 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter Den evangelisk lutherske frikirke, Arendal menighet på Arkivportalen
Solgården barnehjem var et barnehjem i Bergen, eid og drevet av Frelsesarmeen fra 1908 til 1989. Med sine femti barn, var hjemmet det største i Bergen i mange år. I 1985 vedtok Hordaland fylkeskommune å legge ned barnehjemmet på grunn av utidsmessige bygningsforhold, og fra 1989 overtok Hordaland fylkeskommune driften av barnehjemmet. Samme år åpnet de Breimyra barnehjem som en selvstendig fortsettelse av Solgården barnehjem.

Historie
--------

Solgården barnehjem holdt opprinnelig til i tre trehus i Skottegaten 14, 16 og 18. De gamle trehusene ble revet i 1930, og et nytt bygg ble reist i 1932. Den nye bygningen i Skottegaten 16 var en bygård på fem etasjer. Barnehjemmet disponerte de tre nederste etasjene. Solgården barnehjem var beregnet for femti barn, og var slik den største barnehjemsinstitusjonen i Bergen. På 1950-tallet bodde ca. 45 barn på Solgården barnehjem, fordelt på tre aldersbestemte avdelinger; småbarn, mellomstore barn og skolebarn. I løpet av 1960-tallet ble barnetallet redusert. I 1977 etablerte Frelsesarmeen en egen barnehageavdeling i bygget, separert fra barnehjemmet.

Barnehjemmet disponerte et feriested ved Haugland i Arna, kalt *Veslebakken*, og der tilbrakte barna somrene.

Arkivet
-------

Det eldste arkivmaterialet etter Solgården barnehjem skal finnes ved Frelsesarmeens sosialtjeneste i Oslo. Inspeksjonsrapporter etc. finnes i arkivet etter Sosialdepartementets 1. sosialkontor, ved Riksarkivet. Noe arkivmateriale fra 1970- og 1980-tallet finnes ved Hordaland fylkesarkiv. Barnevernet i Bergen sendte barn til denne institusjonen. I de kommunale arkivene oppbevart ved Bergen Byarkiv kan det derfor finnes opplysninger om plassering av barn, bygningsforhold, drift og tilsyn.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Frelsesarmeen og Solgården i Bergen byarkiv
* (no) Solgården barnehjem - oppslagsverket oVe, artikkel av Mona Nielsen, Bergen Byarkiv.
* (nb) Artikkel fra Moss avis
* (nb) Artikkel fra forskning.no[*død lenke*]
* (nb) Artikkel fra Bergensavisen