recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Etter 1.e4 e5 2.Sf3 Sc6 3.Lc4 Lc5 4.b4

**Evansgambit** er en sjakkåpning som begynner med åpningstrekkene 1.e4 e5 2.Sf3 Sc6 3.Lc4 Lc5 4.b4. Åpningen ble først spilt av William Davies Evans (1790–1872) mot Alexander McDonnell i 1827. Gambiten ble snart svært populær og ble brukt av spillere som Paul Morphy og Adolf Anderssen. Forbedret defensiv teknikk og mer fokus på posisjonelt og strategisk spill gjorde Evansgambiten mindre populær. Åpningen fikk et lite oppsving da Garri Kasparov spilte den en del ganger på 1990-tallet. Evansgambit var også yndlingsåpningen til den norske forfatteren André Bjerke og sjakkboken hans, «Spillet i mitt liv», inneholder ganske grundige analyser av åpningen.

Motivet for offeret er rask utvikling og kontroll over sentrum. Etter 4...Lxb4 5.c3 må den svarte løperen trekke, og hvit er klar til å spille d2-d4 og spille på angrep mot f7-feltet. Svart har flere mulige trekk, 5...La5, 5...Lc5, 5...Le7 og 5...Ld6. Det sistnevnte ser klossete ut, men har blitt et av hovedforsvarstrekkene mot Evansgambiten. Svart behøver ikke ta i mot offeret, 4...Lb6 er mulig, men dette er langt mindre populært enn 4...Lxb4.

Eksterne lenker
---------------

* *The Evans gambit*, troyesd3.8k.com
* Edward Winter: *The Evans Gambit*, chesshistory.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN
 |
***Dans med døden*** (originaltittel *Dance with a Stranger*) er en film fra 1985 som handler om Ruth Ellis, som i 1955 ble den siste kvinnen som ble hengt i Storbritannia.

Handling
--------

Ruth, en tidligere nakenmodell og prostituert, arbeider nå for en nattklubb i London som har racerbil-førere som deres viktigste kunder. Ruth bor i en leilighet over puben sammen med sønnen Andy, som ble født utenfor ekteskap. Hun har også et annet barn som blir tatt hånd om av familien til hennes fremmedgjorte ektemann. Ved nattklubben møter hun David, en umoden, ung mann fra en velstående familie som ønsker å lykkes i motorsport. Men han sliter på grunn av mangel på penger, og at han drikker alt for mye alkohol. Ruth faller snart for utseendet og sjarmen hans, men dette er et dødsdømt forhold.

Uten jobb har ikke David råd til å gifte seg med henne, og familien hans ville aldri akseptert henne. Når han i alkohol-rus forårsaker problemer ved nattklubben, får Ruth parken fra jobben sin - noe som betyr at hun snart blir hjemløs. Desmond, en velstående beundrer, skaffer en leilighet til henne og sønnen hennes - men hun møter fremdeles David. Etter at hun blir gravid, gjennomfører hun en abort. Men hun forstår at David egentlig ikke elsker henne, og reiser til Hampstead hvor David er på en fest. Han kommer ut, sammen med en annen kvinne. Ruth venter på ham, og skyter ham med fire skudd. Hun blir arrestert kort tid senere, og under rettssaken blir hun dømt til å bli henrettet ved hengning.

Skuespillere
------------

* Miranda Richardson som Ruth Ellis
* Rupert Everett som David Blakely
* Ian Holm som Desmond Cussen
* Stratford Johns som Morrie Conley
* Joanne Whalley som Christine
* Tom Chadbon som Anthony Findlater
* Jane Bertish som Carole Findlater
* David Troughton som Cliff Davis
* Tracy Louise Ward som en annen kvinne som har et forhold til David
* Matthew Carroll som Andy.
* Lesley Manville som Maryanne
* Charon Bourke som en sangerinne

Utmerkelser
-----------

Mike Newell vant Ungdomsprisen for filmen på Cannes Film Festival 1985, Miranda Richardson vant beste skuespillerinne ved Evening Standard British Film Awards, og Ian Holm vant Boston Society of Film Critics Awards 1985 for sin rolle i denne filmen og andre roller.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dans med døden* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Dans med døden* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Dans med døden* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Dans med døden* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Dans med døden* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Dans med døden* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Dans med døden* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Dans med døden* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Dans med døden* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Dans med døden* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata
Strandpromenade med springvann.
Roseto degli Abruzzi i provinsen Teramo.
**Roseto degli Abruzzi**, til daglig kalt **Roseto**, er en by og kommune i provinsen Teramo, i regionen Abruzzo i det sentrale Italia. Byens navn betyr egentlig «Abruzzernes Roseto», og flertallsformen stammer fra den periode da regionen var oppdelt i provinser,der alle het noe med Abruzzo. Ved utgangen av 2013 hadde byen 25.463 innbyggere.

Historie
--------

Roseto er en nokså ny by, og den er opstått som stasjonsby ved jernbanen fra Ancona til Foggia som ble tatt i bruk i 1864. Stasjonen var i første omgang oppkalt etter den nærliggende by Montepagano, men i 1877 bestemte den senere kong Umberto I av Italia at den nye by skulle hete **Rosburgo**, og stasjonen het deretter *Montepagano-Rosburgo*. Det tyskklingende navn falt i unåde etter første verdenskrig, og i 1927 ble byens og stasjonens navn endret til *Roseto degli Abruzzi*. Masseturismen etter annen verdenskrig satte ytterligere fart på byens utvikling, og den vokste til å bli den nest største by i provinsen Teramo.

Geografi
--------

Byen ligger ved Adriaterhavet, noen kilometer nord for det sted der elven Vomano tømmer seg i havet. Roseto er blitt en populær ferieby, blant annet i kraft av sine glimrende badestrender. Kysten langs byen omtales også som *Lido delle Rose* (Rosenstranden). Byen ligger ved motorvei A 14 som går langs Adriaterhavet, og det er også jernbaneforbindelse nord/sør langs Adriaterhavet.

Foruten selve Roseto omfatter kommunen bebyggelsene (frazioni) Campo a Mare, Casal Thaulero, Cologna Paese, Cologna Spiaggia, Montepagano, San Giovanni, Santa Lucia og Voltarrosto.

Demografi
---------

Grafen viser et støtt stigende innbyggertal siden Italias samling.

Økonomi
-------

Byens økonomi er dels basert på turismen, dels på industri og håndverk. Det er mange småbedrifter der, men også enkelte større transportvirksomheter. Byens største bedrift er Rolli S.p.A. som har fabrikker i Parma og Roseto, og som ifølge dens egen hjemmeside er leveringsdyktig i 326 forskjellige frosne næringsmiddelprodukter.

Sport
-----

På det sportslige område er Roseto best kjent for sitt basketballlag *Roseto Sharks*. Det spiller i byens sportshall, som har plass til 4.500 tilskuere.

Referanser
----------

1. ↑  «Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.
2. ↑  «Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.
3. ↑  Den engelske hjemmeside for Rolli S.p.A. besøkt 3.10.2014

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Roseto degli Abruzzi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Rosenvingehuset** er en bygning fra senmiddelalderen som befinner seg i Västergatan 5. i kvarteret Jörgen Kock i Malmö. Huset ble oppført i 1534 og er et av de eldste eksempler på renessanse i Norden.

Beskrivelse
-----------

Bygningen har to etasjer med kjeller uten hvelvinger, og er utformet som et rekkehus med speilvendte leiligheter. En lignende planløsning ses i *Niels Kuntzes hus* i Östergatan fra omkring 1530. Fasaden er symmetrisk oppbygget av rød tegl med krittstensdekorasjoner. Her ses spor etter de gjenmurte kjellerinngangene fra middelalderen. 

Over den vestre inngangen er innmurt en innskripsjonstavle med en tekst på plattysk. Under til venstre ses Mogens Jensen Rosenvinges våpen med en rose og en vinge, til høyre Anne Pedersdatters to liljer. I midten Kristi tornekrone med Jesusmonogrammet IHS over årstallet 1534. 

Inne i bygningen finnes bevarte kalkmalerier fra 1500- og 1600-tallet. På slutten av 1500-tallet var taket dekket med papirtapeter, de eldste kjente i Norden, dateret til 1570.

Anne Pedersdatter
-----------------

Her bodde på 1530-tallet den velhavende Anne Pedersdatter, datter av borgermester Peder i Helsingør. Hun var selv gift med Mogens Jensen Rosenvinge, skriver for kong Christian II. Mogens døde i 1528 og enken flyttet inn i huset ved Vestergaden, den gang Malmøs hovedgate. I 1534 satte hun opp bildestenen med ekteparets våpen. Den vestre halvdelen av huset var beregnet til Anne Pedersdatter selv, den østre del ble muligvis bosted for datteren Anne Mogensdatter.

Til Rosenvingehuset hører to fløybygninger i korsvirke oppført i 1561.

Referanser
----------

1. ↑  «Anna Pedersdatter Rosenvinge». *Malmö stad*. malmo.se. Arkivert fra originalen 10. oktober 2017. Besøkt 9. oktober 2017.
2. ↑  Sven Rosborn (2014). «Institutioner och profana tegel- byggnader i det medeltida Malmö».
3. ↑  Peter Carelli (2007). *Det medeltida Skåne. En arkeologisk guidebok*. Lund: Historiska Media. s. 156. ISBN 978-91-85377-91-6.
4. ↑  «Rosenvingehuset». *Malmö stad*. malmo.se. Arkivert fra originalen 10. oktober 2017. Besøkt 9. oktober 2017.
5. ↑  «Kul att veta om tapeter». Nerikes Allehanda. 31. mars 2012. Arkivert fra originalen 10. oktober 2017. Besøkt 9. oktober 2017.
6. ↑  «Malmö kn, JÖRGEN KOCK 3 ROSENVINGESKA HUSET OCH BEIJERSKA HUSET». Riksantikvarieämbetet. Arkivert fra originalen 10. oktober 2017. Besøkt 9. oktober 2017.
**Dansearkivet** er Norges største samling av dansehistorisk materiale. Det blir forvaltet av Danseinformasjonen.

Danseinformasjonen er det nasjonale informasjons- og kompetansesenteret for dansekunst i Norge.

Dansearkivet består i 2018 av 35 hyllemeter med materiale (foto/film/papirdokumenter) fra 54 aktører, 70 dybdeintervjuer med sentrale aktører som arbeidet i dansefeltet i perioden fra ca. 1945 til 1994, samt Danseinformasjonens eget arkiv som går fra 1994 og frem til i dag. Dybdeintervjuene ble gjort av Danseinformasjonen i to ulike dokumentasjonsprosjekt og en del av intervjuene er tilgjengelige på danseinfo.no.

Samlingen gir et bilde av utviklingen innen dansekunsten og det utenom-institusjonelle dansefeltet i Norge i etterkrigstiden og frem til i dag.

Danseinformasjonen har en samarbeidsavtale med Arkivverket/Riksarkivet om avlevering av det fysiske arkivmaterialet for sikring og bevaring for ettertiden. Før avlevering kan skje, arbeider Danseinformasjonen med å ordne, katalogisere og digitalisere materialet.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
*For den brasilianske ordenen med samme navn, se Roseordenen*
Ordenstegn for Roseordenen av 1. klasse gull
**Roseordenen** (bulgarsk: *Орден на розата*) er en bulgarsk orden innstiftet 4. august 1966 til belønning av utenlandske kvinners fortjenstfulle innsats for Bulgaria og for vennskapelige bilaterale forbindelser. I Folkerepublikken Bulgarias ordensvesen rangerte Roseordenen sammen med 9. september 1944-ordenen på nivå tre. Da Bulgaria i 1990 endret styresett og innførte flerpartidemokrati og markedsøkonomi ble ordenen etter hvert avskaffet ved nyordning av landets ordensvesen.

Inndeling
---------

Roseordenen har to klasser:

* 1. klasse gull
* 2. klasse sølv

Insignier
---------

Roseordenen er en kjedeorden med et ordenstegn som har en rødemaljert medaljong med en naturalistisk roseknopp på stilk i gull. Medaljongen er flankert av strålegrupper, alt enten i gull eller sølv avhengig av klasse. Ordenstegnet er opphengt i et kjede med 44 ledd med rosemotiv, i gull eller sølv avhengig av klasse.

Tildeling
---------

Roseordenen ble tildelt i diplomatisk sammenheng, som ved statsbesøk. Ordenen ble kun tildelt kvinner. Den første tildeling fant sted i 1968. Tildeling fortsatte en tid etter 1990, sammen med andre ordener tiltenkt utlendinger. Etter at loven om ordener og medaljer fra 2003 ble vedtatt holdt tildeling av Roseordenen opp.

Kilder
------

* Furlan, Marjan: *Socialist Bulgaria. Orders and Medals 1944–1991*, Toronto: Militaria House, 1997, s. 32
* Petrov, Todor: *Bulgarian Orders and Medals 1878–2005*, Sofia: Voenno izdatelstvo, 2005, s. 227. ISBN 954-509-317-X
**Rune Skjærvold** (født 13. september 1974 i Trondheim) er en norsk håndballspiller. 

Rune Skjærvold begynte håndballkarrieren i Kolstad IL i Trondheim, og fikk sin debut i eliteserien med Stavanger IF da han flyttet til Stavanger i 1995. I 1997 dro han tilbake til moderklubben Heimdal, men dro tilbake til Stavanger etter ett år, og spilte for Viking Håndball. I 2002 dro han til utlandet, til den tyske bundesligaklubben TUSEM Essen. Etter to år dro han tilbake til Heimdal. 

Sommeren 2003 dro så Skjærvold til den danske toppklubben Bjerringbro-Silkeborg. Fra 2004 spilte han to år for AaB Håndbold i Aalborg, før han i 2006 dro tilbake til Norge og Stord Handball i eliteserien. Der spilte han til 2011. I slutten av sin karriere spilte han et par kamper for Kolstad Håndball.

Skjærvold har spilt 110 landskamper og skåret 227 mål for Norge.

Referanser
----------

1. ↑  Norges Håndballforbund

Eksterne lenker
---------------

* Profil av Skjærvold på Horges Håndballforbunds nettsider
* Hjemmeside Stord Handball

| * v
* d
* r
Norges tropp under Håndball-EM 2008 for menn |
| --- |
|  | 
* 1: Steinar Ege
* 2: Glenn Solberg
* 3: Frode Hagen
* 5: Frank Løke
* 6: Kjetil Strand
* 8: Bjarte Myrhol
* 9: Børge Lund
* 10: Håvard Tvedten
* 12: Ole Erevik
* 14: Jan Thomas Lauritzen
* 15: Kristian Kjelling
* 17: André Jørgensen
* 18: Johnny Jensen
* 19: Thomas Skoglund
* 20: Rune Skjærvold
* 21: Lars Erik Bjørnsen
* landslagssjef: Gunnar Pettersen

 | Norges flagg |
**Bongsang av Goguryeo** (født ?, død 300 ) var 14. konge i det koreanske kongedømmet Goguryeo.

Bongsang var eldste sønn av kong Seocheon. Fra hans ungdom ble det sagt om han at han var arrogant og umoralsk, full av mistro og sjalusi. Så snart han ble konge anklaget han sin populære onkel Go Dal-ga (prins An-guk) for forræderi og fikk ham henrettet. *Samguk Sagi* skriver at hans voldelige handlinger førte til uro i befolkningen.

I 293 invaderte Xianbei og dets leder Murong Hui. Bongsang flyktet til Sinseongfjellene. *Sohyeong* fra nord, Go No-ja ledet fem hundre kavaleri for å møte kongen, og fortsatte mot Xianbeifestningen der de slo ned xianbeierne. Kong Bongsang forfremmet Go No-ja til *daehyeong*, en posisjon med femte rangering, noe som gav han landarealet Gongnim.

Måneden etter fryktet kongen at hans yngere bror Go Dol-go konspirerte mot han, og tvang han til selvmord. Dol-gos sønn, den kommende kong Micheon flyktet og berget livet. I 296 invaderte Murong Hui på ny, men ble slått tilbake.

Måneden etter ble avlingene ødelagt av frost og hagl, men kongen valgte å fortsette med å restaurere kongepalasset. Dette møtte sterke protester i befolkningen. Kong Bongsang hørte sjelden på sine ministre, det gjorde han heller ikke nå, eier heller til folkets klager.

Det endte med at ministrene gjennomførte et statskupp i år 300. Bongsang begikk selvmord sammen med sine to sønner. Kongen ble gravlagt i Bongsan-won. Ministrene fant til slutt fram til den flyktede sønnen, og fikk han utnevnt til ny konge.

Referanser
----------

1. ↑  Korean dynasties *Lest 12. juni 2012*

Litteratur
----------

* Hubert, Homer B. & Weems, Clarence Norwood (Ed.) *History of Korea* Volume 1. Curzon Press, 1999. ISBN 0-7007-0700-X.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Three-Kingdom Era: Koreans bring culture to Japan The Korea Times 25. november 2011


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Dongcheon av Goguryeo** | **Konge av Goguryeo** (Huset Go)**(292–300)** | Etterfølger:**Bongsang av Goguryeo** |

Portal: Korea
Rosersberg.
**Rosersberg** er et tettsted i Sigtuna kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. Det ligger mellom Märsta og Upplands Väsby. I 2010 hadde tettstedet 1 671 innbyggere.

Severdigheter
-------------

Rosersbergs slott ble bygd av familien Oxenstierna i perioden 1634–1638. Rosersbergs slott ble kongelig i 1762, da det kom i Karl XIIIs eie (da hertug). Karl XIV Johan er den siste kongen som har bodd på slottet. På Rosersbergs slott overnattet også Etiopias keiser Haile Selassie da han besøkte Sverige i 1954.

Kommunikasjoner
---------------

I Rosersberg er det en pendlertogstasjon og flere bussholdeplasser. Følgende linjer finnes:

* J36 Märsta – Södertälje C
* 538 Rotebro station – Arlanda
* 576 Märsta station – Löwenströmska sjukhuset
* 585 Ekillaskolan – Gillermossen

Ostkustbanans firdoble spor går over til dobbeltspor sør for Rosersberg, der Arlandabanan bøyer av mot Arlanda.

Kjente personer fra Rosersberg
------------------------------

* Ulf Isaksson
* Henrik Schyffert
* Håkan Södergren

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 3. mars 2016.

  


| * v
* d
* r
Sigtuna kommune i Stockholms län i Sverige |
| --- |
|  | Märsta **·** Rosersberg **·** Sigtuna |  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Rune Skarstein** (født 7. april 1940) er en norsk sosialøkonom. Han er førsteamanuensis emeritus i sosialøkonomi ved NTNU, Trondheim. Skarstein har et omfattende forfatterskap med samfunnskritisk sosialøkonomi som trekker sterke veksler[] på Karl Marx og John Maynard Keynes' tanker. Han er også kjent for sitt samfunnsengasjement og sine mange bidrag i norsk presse, blant annet i tidsskriftet *Vardøger*.

I *Klassekampen* den 23. februar 2008 ble det avdekket at Skarsteins søknad om professorat hadde blitt avslått med den begrunnelse at han ikke arbeidet innenfor fagfeltets kjerneområde. Skarstein var enig i dette for så vidt som komiteens egen definisjon av «økonomi» er det samme som nyklassisk teori. Han mente at det viste den krisen økonomifaget som vitenskap befant seg i samt hvor lite takhøyde det er i det norske sosialøkonomiske fagmiljøet.
Avslaget ble begrunnet med at Rune Skarstein ikke hadde publisert i det som komiteen oppfattede som de viktigste økonomiske tidsskriftene, et premiss som Skarstein mener er problematisk, fordi listen er main-stream tidsskrifter og fordi de fleste økonomer er nyklassikere, som sitere hverandre og at deres tidsskrifter derfor kommer høyt på listen som viser de høyeste antall siteringer. Samt at nyklassisk teori er enerådende i dag og at det ikke tolereres alternative paradigmer.
Skarstein har mottatt støtteerkæringer fra kolleger i de nordiske landene, Tyskland, Østerrike, italia, England og USA.

Skarstein hadde også forutsagt og forklart finanskrisen som inntraff høsten 2008 i sin bok *Økonomi på en annerledes måte* (2008).

Skarstein er gift med Ida Bull.

Bibliografi
-----------

* Skarstein, Rune (1976). *Sosialøkonomiens elendighet: elementer til en marxistisk forklaring og kritikk av moderne borgerlig økonomi*. Oslo: Pax. ISBN 8253007248.
* Skarstein, Rune (1997). *Development theory: a guide to some unfashionable perspectives*. [Oslo]: Ad notam Gyldendal. ISBN 8241708556.
* Skarstein, Rune (2008). *Økonomi på en annen måte*. ISBN 9788279352310.

Fotnoter
--------

1. ↑  Klassekampen, 23.02.2008
2. ↑  Klassekampen, 23.02.2008
3. ↑  Klassekampen, 23.02.2008

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Rune Skarstein i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Rune Skarstein i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
Prinsippskisse av en katapult fra 1400-tallet.
Tegning av en katapult.
Rekonstruert katapult i Kroatia.
En **katapult** er en kastemaskin som bruker en arm til å sende ut et prosjektil over en lengre distanse. En hvilken som helst type maskin som kaster et objekt kan beskrives som en katapult, men begrepet forstås vanligvis som en kastemaskin eller beleiringsmaskin benyttet i middelalderen.

Navnet katapult kommer fra gresk κατα (mot) og παλλειγ (å kaste (et prosjektil)). Opprinnelig refererte begrepet *katapult* til en form for kastemaskin som slynget en pil, mens *ballista* eller *ballist* refererte til en maskin som kastet en stein, men i årenes løp har de to begrepene byttet mening.

Det var vanlig at hæren eller armeen fant treverk og bygde katapulten på stedet der beleirengen skulle foregå, da dette ofte var lettere enn å frakte med seg deler.

Konstruksjon
------------

Katapulter kan klassifiseres i henhold til det fysiske konseptet som ble benyttet til å lagre og utløse energien som var nødvendig for å slynge objektet.

Den første katapulten som var klart forskjellig fra et håndholdt våpen (som en bue, en armbrøst, en slynge etc.) var den greske *gastrophetes,* en armbrøst så stor at den ble støttet mot underlivet heller enn mot armen, derfor ble den også kalt for en mavebue. 
Det neste steget var en større utgave i form av en armbrøst støttet til en base eller et underlag mot bakken, som tidlige versjoner av *oxybeles* (gresk for «pilskyter») og *ballista* (den romerske versjonen av oxybeles). *Arbalette a tour* var en middelaldersk versjon av en armbrøst støttet til en base. Energien i disse katapultenes ble lagret i buens spennkraft. 

En slynge i enden av en vippearm var også en katapult i den forstand at disse våpnene også kunne avfyre alle former for prosjektiler, fra steiner til krukker med gresk ild.

Litteratur
----------

* Rihll, Tracey *Catapult: A History*, Westholme Publishing, ISBN 978-1-59416-035-6

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
**Tom Gehrels** (født 21. februar 1925 i Haarlemmermeer i Nederland, død 11. juli 2011 i Tucson, Arizona) var en nederlandsk-amerikansk astronom.

Han har vært med på å etablere Spacewatch-programmet for å finne asteroider i nærheten av Jorden. Han har oppdaget en mengde med kometer, bl.a de periodiske kometene 64P/Swift-Gehrels, 78P/Gehrels, 82P/Gehrels, and 90P/Gehrels. Han har også oppdaget over 3000 asteroider, inkludert 1864 Daedalus, 5011 Ptah og 4587 Rees, i tillegg til dusinvis av trojanske asteroider.

Gehrels var også en vitenskapsmennene bak «Imaging Photopolarimeter»-eksperimentet ombord på romsondene Pioneer 10 og Pioneer 11 som reiste til Jupiter og Saturn.

I en felles kreditert trio med Ingrid van Houten-Groeneveld og hennes mann Cornelis Johannes van Houten, ble han en felles-oppdager av 4637 asteroider. Gehrels brukte teleskopet ved «Palomar Observatory» og sendte de f otografiske platene av observasjonene til paret van Houten ved «Leiden Observatory», som analyserte dem for nye asteroider. Trioen er sammen kreditert for oppdagelsen av flere tusen asteroider.

To av asteroidene de oppdaget ble navngitt til ære for marsroverne *Spirit* og *Opportunity*, gitt navnene 37452 Spirit og 39382 Opportunity etter forslag fra oppdagerne.

Under 2. verdenskrig var Gehrels et medlem av den nederlandske motstandsbevegelsen, og han har intervjuet mange overlevende politiske fanger som ble tvunget til å bygge V-1 og V-2 raketter under overoppsyn av Wernher von Braun. Han har hevdet at von Braun har større ansvar og skyld for hard behandling av fanger enn hans «saniterte» biografi påstod.

Bøker
-----

* *On the Glassy Sea: An Astronomer's Journey*, Tom Gehrels, ISBN 0-88318-598-9

Referanser
----------

1. ↑   Mathematics Genealogy Project[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   dps.aas.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Minor Planet Discoverers». 31. mai 2018. Besøkt 24. juli 2018.
4. ↑  «JPL – Like Rover, Like Asteroid 11.10.04». Arkivert fra originalen 11. mai 2008. Besøkt 31. juli 2007.
5. ↑  Time – The Rocket Man's Dark Side 26.03.02

  

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MGP **·** NLA **·** NKC **·** ICCU **·** CiNii
 |
**Sjebát** eller **shevat** (akkadisk *Šabātu*, hebraisk שְׁבָט [šəḇāṭ]) er den ellevte måneden i den babylonske og den bibelske jødiske kalenderen. I den sekulære jødiske kalenderen er det femte måned. 

Det babylonske navnet har betydningen "regnet som slår", på grunn av kraften fra regnet denne siste vintermåneden.

I Mosebøkene er måneden bare nevnt ved sitt nummer. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. I Bibelen blir betegnelsen sjebat brukt bare én gang, hos profeten Sakarja (Sakarja 1:7).

Måneden har 30 dager. Vanligvis faller den i januar-februar etter den gregorianske kalenderen.

Jødiske helligdager i Sjebát
----------------------------

* 15. Sjebát – Tu bishvat

Referanser
----------

1. ↑  J. Dyneley Prince (1. januar 1904). «The Vocabulary of Sumerian» **(engelsk)**. Journal of the American Oriental Society, Volume 25.
2. ↑  «5. Mosebok 1:3». Bibelselskapet.

| * v
* d
* r
Det jødiske året |
| --- |
| Nisán **·** Ijár **·** Siván **·** Tammúz **·** Ab **·** Elúl **·** Tisjré **·** Hesjván **·** Kislév **·** Tebét **·** Sjebát **·** Adár |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**«Tom Dooley»** er en skillingsvise og folkesang fra Nord-Carolina i USA fra slutten av 1800-tallet. Siden 1929 er den innspilt en rekke ganger - først på engelsk, senere også på andre språk inkl. norsk; den er også parodiert. Den biografiske bakgrunnen er at borgerkrigssoldaten Thomas G. Dula ble henrettet ved henging 1. mai 1868 for mordet på Laura Foster i 1866. 

The Kingston Trio hadde en meget stor hit med den i 1958 og solgte over 6 mill. eksemplarer. Den er også innspilt av bl.a. Lonnie Donegan, franske Line Renaud, og - i 2012 av Neil Young og Crazy Horse.

Tom Dooley på norsk
-------------------

Hvem som har oversatt denne til norsk er ukjent. Hartvig Kiran oversatte den til nynorsk i boka *Tom Duley og andre viser*, 1962.
Visa er innspilt på norsk på albumet *Frem fra Glemselen kap. 8* med Rita Engebretsen og Helge Borglund.
Thomas Dybdahl og Lillebjørn Nilsen fremførte sangen live i TV-programmet *Store studio* i 2009.

Jonas Fjeld har skrevet en humoristisk norsk tekst med tittelen «Trond Bone». Denne versjonen ble spilt inn av Jonas Fjeld Band og utgitt på LP-platen *Endelig (Uff, ikke nå igjen)* (Mercury 9114 200) i 1975.

Referanser
----------

1. ↑  Thomas Dypdahl og Lillebjørn Nilsen - Tom Dooley på YouTube

Kilder
------

* *Pensjonisten* Nr. 3 – 2010. Side 35

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tom Dooley* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:«Carolina Moon» med Connie Francis og «Baby Face» med Little Richard | **Nr. 1 på VG-lista (med The Kingston Trio)**(Uke 3–9 1959 og 13–19 1959) | Neste mottaker:«Baby Face» med Little Richard og «Petite Fleur» med Chris Barber's Jazz Band |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Robert de Mowbray** var jarl av Northumbria fra 1086 da Aubrey de Coucys land og titler endelige ble gitt videre, og han beholdt jarldømmet fram til 1095 da han ble avsatt for å ha gjort opprør mot Vilhelm Rufus, konge av England. Robert de Mowbray var nevø av Geoffrey de Montbray, bishop av Coutances.

Robert de Mowbray ble med i opprøret i 1088 og senere i et opprør i 1095. I dette året nektet han å komme til kong Vilhelm Rufus’ Curia Regis, det trefoldige-årlige hoff hvor beslutninger ble gjort og gitt til de mektige lordene. Vilhelm ledet derfor en hær mot Robert de Mowbray og beseiret ham. Jarlen ble avsatt og fengslet. Etter Robert de Mowbray var det gamle angelsaksiske jarldømmet ubesatt for en tid og i realiteten fjernet. Det ble egentlig aldri besatt igjen før inntil adelsfamilien Percy fra Huset York på 1300-tallet, men da som en del av jarldømmet Northumberland.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Aubrey de Coucy** | **Jarler av Northumbria**(1086–1095) | Etterfølger:**ingen** |
Statistikkområdet hadde navn etter elva Kuskokwim.
**Kuskokwim Census Division** er en tidligere folketellingsdivisjon i den amerikanske delstaten Alaska. I 1960 hadde området et areal på 149 934 kvadratkilometer, og omfattet landområder i de sentrale delene av delstaten. 

Store deler av elva Kuskokwim og deler av Yukon går gjennom landområdene som utgjorde divisjonen.

Området ble etablert som et valgdistrikt i 1958. I 1972 ble den nordlige delen overført til statistikkområdet Yukon-Koyukuk, mens den sørlige delen ble overført til statistikkområdet Bethel.

Befolkningsutvikling
--------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Folketellingsår** | 1960 | 1970 |
| **Innbyggertall** | 2 301 | 2 306 |

Referanser
----------

1. ↑  Bureau of the Census, *Census of Population, 1960: Total Population Counts for the U.S. States...*. Washington D.C. 1961. Alaska, Table 6.-«Area and population of election districts, urban and rural: 1960».

Kilder
------

* U.S. Bureau of the Census, *Population of States and Counties of the United States: 1790 to 1990. From the Twenty-one Decennial Censuses*. Mars 1996. (Del III side 11-12) (en)
* Kartdata fra State of Alaska, Department of Labor and Workforce Development: *Alaska Census Data*. Boundary Maps. (en)
**Vålnes-saken** er en uoppklart forsvinningssak i Norge. Den 2. desember 2011 forsvant hundeoppdretteren Per Vålnes fra Balsfjord i Troms. Han ble meldt savnet etter fem dager. Politiet startet en leteaksjon etter savnde som førte til at de fant Vålnes' bil forlatt ved Smalakelva i Lavangsdalen, og bilnøklene ble funnet i en bekk i nærheten. Samboeren til Vålnes ble arrestert rundt ett år etter forsvinningen. Senere ble kvinnens nye samboer og en bekjent av dem også satt i varetekt.

Vålnes-saken har vært den største etterforskningen for Troms politidistrikt. Tre personer har vært siktet for drap, men saken ble 7. juli 2015 henlagt etter bevisets stilling. Levningene etter Per Vålnes har aldri blitt funnet.

NRK publiserte høsten 2021 en  true crime-serie om den uoppklarte forsvinningssaken.

Notat
-----

**Type numrering**
1. ↑  Per 7. november 2021

Referanser
----------

1. 1 2  Børfjord, Frode N.; Rostad, Ida Louise (6. november 2021). «Med døden som følge». *NRK*. Besøkt 7. november 2021.
2. 1 2 3 4  Gjestad, Heidi (2. november 2021). «Ny krimdokumentarserie om Per Vålnes». *NRK*. Besøkt 7. november 2021.
3. 1 2 3 4  Letvik, Håkon (29. mai 2015). «Vålnes-saken: Drapssak uten lik». *Aftenposten*. Besøkt 7. november 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Vålnes-saken på *NRK TV*
* *VG* emne: Vålnes-saken
* *Nordlys*: Vålnes-saken
* *iTromsø* tema: Vålnes-saken Arkivert 7. november 2021 hos Wayback Machine.
**Kuskokwim** (yupik: *Kusquqvak*) er ei 1 165 km lang elv i det sørvestre Alaska i USA. med unntak av det aller øverste løpet er elva bred og flat over det hele, og er dermed en nyttig transportrute for mange typer fartøyer.

Elva har utspring i flere grener i det sentrale og sørlige Alaska. Den 400 km lange North Fork begynner i Kuskokwimfjellene, rundt 320 km vest-sørvest for Fairbanks og renner mot sørvest i et vidt dalføre. South Fork (320 km) begynner i den sørvestre delen av Alaskakjeden, vest for Mount Gerdine og renner nord-nordvetover gjennom fjellene. De to grenene løper sammen nær Medfra og renner derfra mot sørvest.

I det sørvestre Alaska kommer elva ut fra Kuskokwimfjellene i et enormt slettelandskap med utallige innsjøer, sør for elva Yukon, omringet av endeløse granskoger. Elva passerer en rekke eskimo-landsbyer, herunder Aniak. Sørvest for Bethel, den største bosetningen langs elva, vider den seg ut til et bredt, sumpete delta som munner ut i Kuskokwimbukta rundt 80 km sør-sørvest for Bethel.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kuskokwim River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC **·** GNIS
 |
**Vålåsjøen** er en innsjø på Dovrefjell i Dovre kommune i Innlandet. Sjøen ligger 936 meter over havet. og har et areal på 1,26 km².

Vålåsjøen har utløp mot øst gjennom Folla til Avsjøen. På sørvestsida av Vålåsjøen ligger Fokstumyra, og grensa mot Fokstumyra naturreservat går ca. 800 meter sørvest for sjøen. Europavei 6 går på sørsida av sjøen, mens Dovrebanen går på nordsida. Den nedlagte Vålåsjø stasjon ligger ved østenden av Vålåsjøen, vis-à-vis servicesenteret Dovregubbens Hall ved E6. Det er registrert sju steinalderboplasser og fem boplasser av ukjent alder ved Vålåsjøen.

Fiskekort som gjelder for området Dovrefjell - Snøhetta omfatter blant annet Vålåsjøen. Ved Vålåsjøen er det to brygger der også rullestolbrukere kan fiske. Det har de senere år vært en økning av vannvegetasjonen i Vålåsjøen, noe som har gjort det vanskeligere å fiske der. En del vegetasjon ble fjernet ved hjelp av vannslåmaskin i 2011 og 2012, men inngrepet hadde begrenset virkning, og vegetasjonen var tilbake til tidligere nivå igjen etter kort tid. Det ble i 2012 innrapportert en samlet fiskefangst i Vålåsjøen på 350 kg.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 19. april 2015
2. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 19. april 2015
3. ↑  Jon Vegard Lunde: *Kulturhistorisk vandrebok: Pilegrim gjennom Dovre*. Komiteen for Pilegrimsleden gjennom Dovre. Dovre 1997 (s. 36, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
4. ↑  Dovre fjellstyre: Fiske i Dovre Arkivert 12. februar 2005 hos Wayback Machine. (besøkt 14. juni 2013)
5. ↑  Årsmelding Dovre fjellstyre 2012[*død lenke*] (s. 10-11)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Johannes Larsen Floan** (født 12. februar 1835 i Frol i Nord-Trøndelag, død 15. januar 1909 samme sted) var en norsk lærer, gårdbruker og politiker (V).

Han var sønn av gårdbruker Lars Johannesen Floan og hustru Johanna Margrethe Hartz. Han var først gift med Oline Kristine Rønning, og som enkemann giftet han seg på nytt med Marie Lovise Venaas. Han fikk syv barn i hvert av ekteskapene. Selv før han overtok farsgården Floan i 1887, begynte han å kjøpe opp tilliggende husmannsplasser for å utvide gårdens driftsgrunnlag. Etter Klæbu seminar i 1854 virket Floan som lærer i Levanger kjøpstad og Levanger landsogn (som i 1911 tok navnet Frol) frem til han tok avskjed i 1904.

Floan var medlem av herredsstyret i Levanger landsogn i bortimot 30 år, herav ordfører 1884–1885 og 1896–1899, men trådte også inn for stortingsmennene Peter Holst og Johannes Okkenhaug det meste av tiden imellom. Han var også herredskasserer, forlikskommissær, medlem av skolestyret, ligningskommisjonen og amtsskattekommisjonen, medlem av forstanderskapet i Levanger og Skogns Sparebank samt medlem av direksjonen (styret) i Skogn og Aasens Brandforsikringsselskab. Han var valgmann ved flere stortingsvalg, valgt som venstremann.

Referanser
----------

1. ↑  *Skogn historie. Bd. VI, d. I: Frol, folk og heimar 1801–1950*. Levanger: I kommisjon hos B. Turn-Paulsen. 1973. s. 329–332.
2. 1 2  «Johannes Floan». *Trondhjems Adresseavis*: 2. 19. januar 1909.
3. ↑  Utheim, John (1898). *Oversigt over Valgmands- og Storthingsvalgene 1897*. Kristiania: Steenske Bogtrykkeri. s. 58–61.
**Nelius Jonhard Holthe Moxnes** (født 17. mai 1897 i Steinkjer, død 4. november 1956) var en norsk strålefysiker som på 1930-tallet ble en pioner innen medisinsk fysikk, og konstruerte og solgte Dr. Moxnes-dosimeter for måling av ioniserende stråling som radium- og røntgenstråling ved norske sykehus.

Etter å ha gått ut av Trondheim katedralskole i 1916 ble han kjemiingeniør ved Norges tekniske høgskole i samme by i 1920 og ansatt som vitenskapelig assistent samme året. Han foretok studiereiser til USA 1922 til 1924, Leiden i Holland i 1926, og 1929 til 1931 gjestende i Göttingen, Brussel, Paris, Berlin, Stockholm, og Paris. Moxnes tok en dr.philos. i 1929 fra det tyske Göttingens universitet innen strålefysikk.

Moxnes ble i 1929 landets første fysiker ansatt av S.A. Heyerdahl innen det norske helsevesen da han ble tilsatt ved Radiumhospitalet i Oslo som var under planlegging og kom i gang i 1932. Der han bygget opp et laboratorium for kontroll med stråling og utstyr. I denne tiden var det at Moxnes utviklet sitt dosimeter, som en replika av det amerikanske Victoreen condenser R-Meter, 1928. Dosimeteret var i bruk også i de andre nordiske land.

Fra 1939 var han sjef for det nyetablerte *Statens fysiske kontrollaboratorium*, siden 2019 benevnt som Direktoratet for strålevern og atomsikkerhet. Dette laboratoriet lå ved Rikshospitalet, og de tre ansatte skulle føre tilsyn med landets anlegg for røntgenterapi. Moxnes døde allerede i 1956 og ble etterfulgt av kontrollfysiker Kristian Koren (1911–1990) som hadde vært med siden 1939 og satt som bestyrer fra 1956 til 1979.

Moxnes var sønn av Andreas Moxnes (1848–1900) fra Leksvik og Othelie Holte (1855) fra Skogn. Faren var fanejunker i Steinkjer. Foreldrene hadde en sønn Nelius Johnhard Holthe Moxnes (1876–1897) som ble handelsbetjent, men døde bare måneder før vår Nelius ble født. Moxnes ble gift i 1927 med Esther Thorsen (1894–1975) fra Ibestad.

Verker
------

* N. H. Moxnes (1931). «Quantitative chemische Analyse mittels der Absorption der Röntgenstrahlen». *Akad. Verlagsges*.
* Rolf Bull Engelstad og N. H. Moxnes (1935). «Untersuchungen Uber Die Moglichen Biologischen Wirkungen Der Kosmischen Strahlung». *Acta Radiologica*: 485–497.

Referanser
----------

1. 1 2  SIS 50 år 1939–1989, jubileumsskrift fra Statens Institutt for Strålehygiene, 1989.
2. ↑  Moxnes-dosemeter i Store norske leksikon.
3. ↑  Norges tekniske høgskole (1920). *Norges tekniske høiskole: beretning om virksomheten 1910-1920*. Trondhjem: Norges tekniske høiskole.
4. ↑  *Stråler, liv og helse*. Oslo: Aschehoug. 1960.
5. ↑  Dosemeter fra digitaltmuseum.no.
6. ↑  Thormod Henriksen, *Biofysikk og Miljøfysikk ved Universitetet i Oslo*.
7. ↑  Statens institutt for strålehygiene[*død lenke*], endringshistorie.
8. ↑  Ivar Tangen Stensrud, Ioniserende stråling Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. Masteroppgave i historie ved NTNU, 2012.
9. ↑  Family report.
10. ↑  Nicoline Jensen, Gøtze: Stamtavle over familien
11. ↑  Ifølge folketellingen 1910 der familienavnet skrives Moxnæs.
12. ↑  Ifølge Gravferdsetaten i Oslo.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
En svart trådløs dimmerbryter som går på radiofrekvens.
En **trådløs strømbryter** er en bryter som trådløst kan slå av og på elektrisk utstyr i motsetning til å fungere direkte på strømkursen. Bryteren kan dermed flyttes til et annet sted, og batteridrevne eller energihøstende varianter kan være helt uten kabling. Trådløse strømbrytere kan for eksempel brukes til styring av elektrisk belysning, hvitevarer og brunevarer.

Bruksområder
------------

Trådløse brytere kan være nyttige ved store endringer på romløsninger som ellers ville krevd omfattende endringer på det elektriske anlegget. Trådløse brytere kan spare mye arbeid når man skal legge opp strømnett i ekstisterende vegger med lafteverk, murverk, gips, betong eller fliser, hvilket ellers ville krevd omfattende boring og elektrikerarbeid.

Trådløse brytere kan også gjøre det mulig å ha langt flere lys på samme bryter.

Protokoller
-----------

Den trådløse kommunikasjonen kan for eksempel fungere via lys- eller radiokommunikasjon. Eksempler på teknologier er Z-Wave, ZigBee, WiFi, Bluetooth og LiFi.

Hjemmesentraler
---------------

Dersom man ønsker å sette opp hjemmeautomasjon er det nødvendig at enhetene benytter samme kommunikasjonsprotokoll. Et eksempel er dersom man ønsker å styre en lyspære med en smarttelefon. Dersom lyspæren og smarttelefonen ikke benytter samme protokoll vil det være nødvendig å ha en eller flere hjemmesentraler for å få enhetene til å snakke sammen.

For å unngå ekstra hjemmesentraler må utstyret ha samme protokoll slik at det kan kommunisere direkte.

Batterifrie brytere
-------------------

Alle fjernstyrte lysbrytere trenger en strømkilde. I tillegg til brytere som går på batteri finnes det også trådløse brytere som kommuniserer trådløst, men som er koblet til strøm der hvor de står slik at man slipper å bytte batterier.

Noen trådløse brytere benytter seg istedet av energihøsting når man trykker på bryteren, hvilket genererer nok strøm mekanisk til å drive en innebygd sender som sender radiosignal til mottakeren.

Se også
-------

* Fjernstrømbryter
* Hjemmesentral
* Lysstyring
* Power over Ethernet

Referanser
----------

1. ↑  «How Do Lighting Controls Work?». HeathCo LLC. Arkivert fra originalen 13. september 2014. Besøkt 6. september 2014.
«Gud signe vort dyre Fædreland», patriotisk postkort utgitt til hundreårsjubileet for Norges Grunnlov i 1914. Kortet har foruten sitatet fra Elias Blix' salme en tegning av «Seiersbudet ved Traastadsund 1814». Tråstad sund var det gamle ferjeleiet over Glomma (Glommakneet) i Kongsvinger, hvis bevoktning var den direkte foranledningen til at Tråstad skanse ble bygd.
**Tråstad skanse**, tidligere **Vingersund skanse**, er en del av de gamle festningsanleggene ved Kongsvinger i Innlandet, anlagt på 1600-tallet til forsvar mot Sverige. 

De første festningsanleggene ble anlagt ved bredden av Glomma. Tråstad skanse ble bygget i 1658 på vestsiden av Glomma ved gården Tråstad. Skansen var viktig for å sikre fergestedet over Glomma.

På begynnelsen av 1900-tallet startet moderniseringen av det norske forsvaret. Glomma-linjen ble et nytt begrep, en festningslinje fra Halden i sør til Elverum i nord. Tråstad skanse inngikk som en liten del av dette forsvarsverket.

I september 1939 ble det gjort funn som førte til arkeologiske utgravninger ved skansen. Krigsskolen hadde øvelse på Tråstad Nordre, og under graving av en skyttergrav ble det like ved Tråstad skanse funnet en samling gjenstander av bronse og jern og noen få perler. Disse stammer utvilsomt fra en kvinnegrav fra vikingtiden.
*Må ikke forveksles med Vassenden skule i Sogn og Fjordane*
**Vassenden skole** var en kommunal skole i Bergen, ble bygget rundt 1880 ved Alvøvannet.

Historie
--------

Vassenden skole ble etablert som et resultat av skoleloven av 1861, som uttrykte målet om at hver skolekrets skulle ha sine faste lokaler. Det tok derimot tid før økonomien tillot at man kunne forlate omgangsskoleordningen bygden hadde hatt til da, men da skolehuset sto ferdig besto det av en skolestue i første etasje mens læreren disponerte andre etasjen som bolig.

Skolehuset ble utenom skoletiden også brukt som et vanlig forsamlingslokale, det ble holdt foredragsmøter, misjonsmøter, basarer og foreningsmøter. På 1920-tallet startet skolens daværende lærer, Alf Midttun, et barneavholdslag, som også brukte skolehuset som sitt møtelokale.

I denne perioden opplevde Vassenden befolkningsvekst gjennom innflytting i tillegg til at bygdens egen befolkning i mindre grad flyttet ut. Skolen ble bygget ut med et nytt klasserom i første etasje, og på 1930-tallet måtte læreren flytte ut fra sine rom i andre etasje som ble innredet til undervisningsbruk. Selv om nå alt areal i skolebygget var i bruk til undervisning ble det likevel etter hvert for trangt, og mot slutten av 1930-tallet begynte man for alvor å vurdere å bygge en helt ny skole. Krigen forsinket denne prosessen og det var først på begynnelsen av 1950-tallet at planleggingen av den nye skolen kom skikkelig i gang. Høsten 1957 var den nye skolen, Mathopen skole, ferdig og Vassenden skole ble lagt ned.

Bergen Byarkiv oppbevarer arkivet til Vassenden skole.

Se også
-------

* Avholdslaget Samhold

Eksterne lenker
---------------

* Vassenden skole - oppslagsverket oVe, artikkel av Benedicte Skjerping, Bergen Byarkiv.
***Rose O'Salem-Town*** er en amerikansk stumfilm fra 1910, regissert av D. W. Griffith.

Handling
--------

Det blir påstått at flere millioner mennesker ble ofret på grunn av fanatiske reformatorers iver. Religiøs fanatisme var i de fleste tilfeller årsaken, men veldig mange av dem ble også offer for å tilfredsstille andres personlige nag, og denne historien viser hvor lett en slik forbrytelse kunne begås. Er folk overtroiske nok, så kreves det lite for å overbevise dem. I 1692 var agitasjonen spesielt stor i Salem, at en rekke mennesker mistet deres egen besittelse. Noen trodde til og med at de virkelig var hekser. På den annen side flyttet en del av innbyggerne vekk, fordi de var redde for å bli beskyldt for å være hekser.

Det finnes mange relikvier fra denne perioden som fremdeles eksisterer i Salem. Historien forteller om en gammel mor og barnet hennes som bor ved kysten. Moren lever av å pleie de syke blant bygdefolket. Den unge kvinnen forelsker seg i en Mohawk-indianer, og de forlover seg snart. Men hun blir anklaget av en hyklersk puritansk diakon, hvis fornærmende romantiske fremskritt hun tidligere hadde avvist indignert. Som hevn går han snart til de andre kirkemennene og anklager jenta og moren hennes for å være hekser. 

For å overbevise de andre trangsynte fanatikerne i området blir det påstått at den gamle morens omsorg og kurering av syke innbyggere var på grunn av hekseri. Både mor og datter havner derfor i fengsel, og senere dømt av en fordomsfull jury til å bli brent på bålet. Men den unge kvinnens forlovede får hjelp fra vennene sine, for å redde henne fra denne forferdelige skjebnen. Indianerne reddet henne så raskt at enkelte av de mer overtroiske innbyggerne trodde at hun rett og slett hadde gått opp i røyk.

Skuespillere
------------

* Dorothy West
* Clara T. Bracy
* Henry B. Walthall
* George Nichols

Referanser
----------

1. ↑  Heather Greene. *Lights, Camera, Witchcraft*
2. ↑  ROSE O' SALEM-TOWN

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rose O'Salem-Town* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Rose O'Salem-Town* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Rose O'Salem-Town* på Silent Era Rediger på Wikidata