recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lov om gjennomføring av internasjonale sanksjoner** (korttittel: **sanksjonsloven**) er en norsk lov som gjelder gjennomføring av folkerettslig bindene sanksjoner vedtatt av FNs sikkerhetsråd, samt gjennomføring av andre ikke-militære tiltak med bred internasjonal oppslutning som Norge slutter opp om.

Loven ble vedtatt av Stortinget 23. mars 2021, sanksjonert 16. april 2021 og trådte i kraft samme dag.

Loven avløste lov om vedtak i FNs Sikkerhetsråd og sanksjonslova. Den utvidet regjeringens fullmakt til sammen med andre likesinnede stater å innføre sanksjoner mot enkeltindivider som står bak eller er involvert i særlig alvorlige handlinger som det er viktig å reagere mot. Den utvidet også det geografiske virkeområdet for norsk sanksjonslovgivning til Svalbard og Jan Mayen.

Strafferammen for overtredelser av bestemmelser gitt i medhold av loven er bot og fengsel inntil tre år.

Ved domstolsbehandling av søksmål om gyldigheten av sanksjoner eller restriktive tiltak, kan det settes som vilkår for bevisførsel om forhold som ellers kan holdes hemmelig, at opplysningene bare skal gjøres kjent for en særskilt advokat.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  § 4
5. ↑  § 7

Eksterne lenker
---------------

* Lovdata
**Odd García de Presno** (født 1944) er en sakprosaforfatter og foredragsholder som bor i Arendal. Han er utdannet diplomøkonom (siviløkonom) fra Bedriftsøkonomisk Institutt og behersker blant annet språket portugisisk.

Han har skrevet tolv bøker og vært medforfatter på andre. Mange av bøkene omhandler emner innenfor informasjons- og kommunikasjonsteknologi og er hovedsakelig publisert i land i Europa. Han har mer enn 1000 artikler publisert i aviser og fagtidsskrifter i Skandinavia, England, Japan og USA. I Norge er han kjent som skribent for tidsskriftet *Datatid*.

Han stiftet og ledet prosjektet KidLink i årene fra 1990 til 2008. Dette var en ikke-kommersielt ideell organisasjon som jobbet for barns mestring og muligheter. Han har mottatt en rekke priser og utmerkelser for dette arbeidet.

Han drev en engelskspråklig BBS kalt *Saltrød Horror Show* fra 1985 til 1997.

Publikasjoner
-------------

* (no) Publikasjoner av Odd de Presno i BIBSYS

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Odd García de Presno hjemmeside». Besøkt 29. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* KidLink
**Athlete** er et britisk indie band fra London. Bandet er kjent for singler som "Wires," "El Salvador," "Half Light," og "You Got the Style." Athlete er prisbelønt og musikken deres har blitt brukt i reklamer, filmer, og populære TV-serier for ungdom som One Tree Hill.

Historie
--------

Bandet ble opprettet i 1999 av Joel Pott sammen med barndomsvennene Carey Willets, Steve Roberts og Tim Wanstall. De begynte med å spille på en lokal pub i London før de signerte kontrakt med plateselskapet Regal Recordings. Deres første album var *Vehicles and Animals* som mottok gode anmeldelser. Kjente singler fra dette albumet er "You Got the Style" og "El Salvador".  

Andrealbumet, *Tourist*, spilte seg inn som nummer 1 på den britiske albumlisten allerede den første uken etter utgivelsen. Dermed overgikk den også *Vehicles and Animals* i antall solgte album. Singlene "Wires" og "Half Light" ble poulære radiohiter, mens "Twenty Four Hours/ Stand in the Sun" og tittelsporet "Tourist" fikk overraskende liten spilletid på radio og musikkanaler.   

Det tredje albumet ble påbegynt allerede da Athlete var på turne med *Tourist* i 2006. Det er selvprodusert og bandmedlemmende selv har i ettertid uttrykket at det er det av albumene de er mest fornøyd med selv. De har også sagt at de brukte spesifikke band som inspirasjon, blant annet Beck, The Flaming Lips, Neil Young og Massive Attack. *Beyond the Neighbourhood* ble lansert i september 2007 hvor første singel var "Hurricane". Til tross for bandets tiltro til albumet, mottok det varierende tilbakemeldelser fra kritikere.

22. august 2009 ga bandet ut sitt fjerde album, kalt *Black Swan*. Førstesingelen het Superhuman Touch.

Medlemmer
---------

* Joel Pott (gitar og vokal)
* Carey Willets (bass)
* Stephen Roberts (trommer)
* Tim Wanstall (keyboard)

Diskografi
----------

* *Vehicles and Animals* (2003)
* *Tourist* (2005)
* *Beyond the Neighbourhood* (2007)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* MySpace-side

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BBC Things **·** Munzinger **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Tekst fra Sankt Columbas Cathach, med forstørret initial. **Sankt Columbas Cathach** er et irsk psalter fra like før år 600. Det er i dag hos Royal Irish Academy i Dublin, og er katalogisert som RIA MS 12 R 33. Sankt Columbas Cathach er det eldste bevarte irske manuskript med tekster fra Salmenes bok, og det tidligste bevarte eksempelet på irsk skrift. Det er skrevet på latin, og inneholder de bibelske salmene fra 30:10 til 105:13, i versjonen fra Vulgata. Det er også fortolkende rubrikker før hver salme Manuskriptet er av vellum, og inneholdt opprinnelig ca 110 sider, 58 av disse er bevart i dag. Hver side er 27 x 19 cm.

Historie
--------

Ifølge tradisjonen skal manuskriptet ha vært laget av Sankt Columba. Finnian av Moville skal ha lånt et psalter til Columba, hvorpå Columba lagde en kopi uten Finnians tillatelse. De ble da ikke enige om hvem som hadde retten til kopien, og overkongen Diarmait mac Cerbaill dømte i tvisten med å si «Til hver ku tilhører hennes kalv, derfor til hver bok tilhører dens kopi». Columba ville ikke gi fra seg kopien, og det endte med et slag i 561 mellom Columbas og Finnians tilhengere. Denne konflikten var bakgrunnen for at Columba dro i eksil til Iona. Manuskriptet kan dateres til slutten av 500-tallet eller begynnelsen av 600-tallet, men moderne historikere fester ikke lit til at Columba skal ha skrevet det.

I middelalderen tilhørte manuskriptet ætten O'Donnel, på siste halvdel av 1000-tallet ble det laget en *cumdach* (skrin) til det, og det fikk tilnavnet *Cathach* fordi O'Donnell-ætten brukte det som en talisman før slag.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Royal Irish Academy: The Cathach/ The Psalter of St Columba Arkivert 2. juli 2014 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Oddbjørn Bruland** (født 13. oktober 1965 i Utvik i Sogn og Fjordane) er en norsk sivilingeniør og forsker. Brulands fagområde er hydrologi, og han er professor ved Institutt for bygg- og miljøteknikk ved NTNU (20 %) og seniorforsker ved SINTEF Energi.

Han var ferdig utdannet sivilingeniør fra NTH (senere integrert i NTNU) i 1991. Før dette var han utdannet bygningsingeniør fra Agder ingeniør- og distriktshøgskule (1986).

Han fikk graden dr.ing. i 2002 med avhandlingen *Dynamics of the seasonal snowcover in the Arctic.*

I 2010 tok han en mastergrad i Technology Management ved NTNU.

Etter avsluttet skolegang ved Agder ingeniør- og distriktshøgskule, har han hatt ulike stillinger som ingeniør og forsker. fra 2016 er han professor ved NTNU og fra 2015 seniorforsker ved SINTEF Energi. Han hadde også en periode som forsker ved SINTEF Energiforskning i 2002–2004.

> I år var det oss, neste år vil det ramme ei anna bygd. Klimaet er det for seint å gjere noko med, vi må lærer oss å handtere og minimere følgene av dette. Er vi klare for det?
> 
> 
> Bruland etter storflommen i Utvik sommeren 2017
> 
> 

Bruland var mye i media da hjembygda Utvik ble rammet av en flomkatastrofe i 2017. I den forbindelse skrev han selv kronikker og ble omtalt, intervjuet og sitert i mange aviser og andre medier. Bruland hadde året før varslet Norges vassdrags- og energidirektorat (NVE) om faren for storflom, og beskrevet et mulig forløp, og var kritisk til hvordan etaten håndterte sitt forvaltningsansvar for små og mellomstore vassdrag.

Publikasjoner
-------------

* (no) Publikasjoner av Oddbjørn Bruland i BIBSYS

* (no) Publikasjoner av Oddbjørn Bruland i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

Referanser
----------

1. ↑  Oddbjørn, Bruland, (2002). «Dynamics of the Seasonal Snowcover in the Arctic» **(engelsk)**. Besøkt 28. august 2018 – via NTNU Open.
2. ↑  Brulands CV, publisert på ntnu.no
3. ↑  Fra Brulands kronikk "Når ingen tek ansvar …"
4. ↑  Bruland, Oddbjørn (27. juli 2017). «- Små og mellomstore vassdrag vil skape enorme katastrofar». *VG* **(norsk)**. Besøkt 28. juni 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Oddbjørn Brulands profilside på ntnu.no
* "Når ingen tek ansvar for våre vassdrag" Kronikk av Oddbjørn Bruland
Pekmez (Üzüm Pekmezi), en tyrkisk sirup laget på druer (druesirup) eller (Keçiboynuzu Pekmezi) av johannesbrødtre

**Pekmez** (tyrkisk; fra oghuzturkisk *bekmes*) eller **dibs** (arabisk) er en melasse-lignende sirup fremstilt ved kondensering av saftene fra fruktmost, særlig fra druer, ved å koke den med et koagulant middel. Den benyttes som en sirup eller blandet med tahini til frokost.

Fruktmelasse, defrutum, var kjent allerede i antikken.

I Tyrkia benyttes ofte fiken (*incir*), morbær (*dut*) eller einerbær (*andiz*). *Pekmez* laget av johannesbrød (*keçiboynuz* eller *harnup*) blir gjerne anbefalt som middel mot jernmangelanemi.

På Balkan er den mer syltetøylignende i tekstur i noen land. I Hellas kalles den petimezi (πετιμέζι).

I det arabiske kjøkken er *dibs* eller *dibis* laget av druer, johannesbær, eller dadler.

Referanser
----------

1. 1 2  Maan Z. Madina, *Arabic-English Dictionary*, *s.v.*
2. 1 2  Alan Davidson, *red.*, *The Oxford Companion to Food*

Litteratur
----------

* Ministry of Agriculture in Turkey
***Jane Eyre*** er en roman fra 1847 av den engelske forfatteren Charlotte Brontë, først utgitt under pseudonymet *Currer Bell*.

Romanen skildrer en foreldreløs kvinnes oppvekst og voksenliv. *Jane* får ansettelse som huslærer hos den bryske *Edward Rochester*, som hun forelsker seg i, men forlater da hun oppdager at han har sin tidligere kone, som er gal, innesperret på sin herregård. Etter at ekshustruen brenner ned godset, blinder Edward og tar sitt eget liv, vender Jane tilbake og gifter seg med ham.

Et hovedtema i romanen er Janes forsøk på skape en egen selvstendighet, uavhengig av ekteskap, religion og omgivelsenes vurderinger. Romanen har et tydelig preg av gotisk roman i stilen etter Ann Radcliffe, men er også et første steg i retning av realismen og viktoriatidens litteratur.

Filmatisering
-------------

Boken er filmatisert om lag 20 ganger. I 1943-versjonen av Orson Welles hadde Elizabeth Taylor rollen som Janes venninne. I 1996-versjonen av Franco Zeffirelli spilte Anna Paquin rollen som Jane Eyre som barn og Charlotte Gainsbourg den voksne Jane. I Cary Fukunagas film fra 2011 spilles hovedrollene av Mia Wasikowska og Michael Fassbender.

Referanser
----------

1. ↑  Snorre Evensberget. *Litterært leksikon*. Stenersen, 2000. ISBN 82-7201-261-8

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** OCLC **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Kadem Valemik Volapüka** var Det Internasjonale Volapük-akademiet, som var valgt på Volapük-bevegelsens 2. verdenskongress i München i august 1887.

Under ledelse av Auguste Kerckhoffs kom akademiet i 1890 i et skarpt motsetningsforhold til Volapüks skaper og Cifal (store leder) Johann Martin Schleyer. Dette førte til en ødeleggende splittelse og Volapük-bevegelsens sammenbrudd.

Etter dette dannet Schleyer-tilhengerne et nytt Kadem Valemik Volapüka I 1890, men det fikk liten praktisk betydning. Formelt står fortsettelsen av dette akademiet som medansvarlig for Arie de Jongs Volapük-reform fra 1920-tallet.

Det opprinnelige Kadem Valemik Volapüka fortsatte som en sammenslutning av volapükister som støtta reformer i språket, fra 1892 under ledelse av Waldemar Rosenberger.

I 1898 skifta akademiet navn til Akademi Internasional de Lingu Universal. Gjennom å vedta skrittvise reformer av Volapük forvandlet akademiet det til et fullstendig ulikt språk, Idiom Neutral som blei offentliggjort i 1902.

Noen kritikere mente Idiom Neutral var det beste forslaget til internajonalt hjelpespråk til da. Men Idiom Neutral fikk ingen særlig oppslutning.

Akademiet, som hadde begynt som et valgt organ for en stor internasjonal bevegelse, var nå ei sjølbestalta gruppe av Rosenberger og hans tilhengere. Tross at flere var kjent og respektert i bevegelsen for internasjonale språk, hadde de liten sosial innflytelse. At akademiet og Rosenberger sjøl fortsatte å forandre og reformere Idiom Neutral i åra etterpå splittet også opp tilhengerne.

Esperanto som fikk sitt første store internasjonale gjennombrudd rundt 1900, og flere mindre forslag til hjelpespråk (nærmere 1910 særlig Ido) tok også vinden ut av seilene på Idiom Neutral.

I 1908 (noen kilder sier 1910) skifta akademiet navn igjen, nå til Academia pro Interlingua. Til president blei valgt Giuseppe Peano, skaperen av Latino Sine Flexione, seinere omdøpt til Interlingua, og akademiet slutta seg til dette språket.

Det Internasjonale Volapük-akademiet, som hadde begynt som språkrøkter for et strengt skjematisk, konstruert språk, endte altså mindre enn 25 år etter som propagandist for et ekstremt naturalistisk, nylatinsk språk.

Akademiet forsvant under første verdenskrig.

Se også
-------

* Volapük
* Johann Martin Schleyer
* Auguste Kerckhoffs
* Waldemar Rosenberger
* Akademi Internasional de Lingu Universal
* Idiom Neutral
* Academia pro Interlingua
* Latino Sine Flexione
* Naturalistisk planspråk
* Nylatinsk planspråk
* Verdensspråk
**Carl Didrik Müller Ellefsen** (født 1952) er en norsk tidligere skihopper som representerte IF Ready i Oslo. Han konkurrerte internasjonalt i årene 1969-1977. Ellefsen tok NM-bronse i normalbakken i Trondheim i 1974. Han tok 6. plass i normalbakken samme sted i 1970, og i både stor- og normalbakke i 1977.

Ellefsen deltok i junior-EM i Bollnäs i 1969 og Gosau i 1970, og ble nummer 5 og 13. I 1970 fikk han også 6. plass i Svenska Skidspelen i Falun. I den tysk-østerrikske hoppuka 1970/71 ble han nummer 12 sammenlagt med 6. plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1971 som beste plassering i enkeltrenn. Han ble nummer 5 i det internasjonale Flubergrennet 1976, som da gikk på Raufoss.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Aftenposten: Ready for hopp-NM (15. februar 2007)
3. 1 2  Adam Kwieciński: Didrik Mueller-Ellefsen Arkivert 12. februar 2019 hos Wayback Machine. (hoppresultater, besøkt 14. juli 2017)
4. ↑  Orklahopp: NM ski nordiske grener (besøkt 14. juli 2017)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Didrik Müller Ellefsen – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (en) Didrik Müller Ellefsen – TheSports.org Rediger på Wikidata
**1. Eskadre** (**1 ESK**) er den ene av Søværnets to eskadrer. Eskadren er hjemmehørende på Flådestation Frederikshavn, men flere skip og et mindre administrasjonskontor er plassert på Flådestation Korsør.

Eskadren bemannes av cirka 640 mann av alle grader og cirka 30 skip fordelt på seks skvadroner samt en stab på 25 mann. Eskadrens hovedoppgaver består i farvannsovervåkning, havmiljøovervåkning, forurensningsbekjempelse, isbrytning, sjøredning, suverenitetshevdelse og fiskeriinspeksjon. Selv om internasjonale oppgaver primært er 2. Eskadres område, deltar skip fra 1. Eskadre jevnlig i internasjonale øvelser og operasjoner, især i nordlige farvann hvor skipene er godt rustet til å klare de til tider barske værforhold.

En meget stor del av 1. Eskadres oppgaver ligger ved Grønland og Færøyene, hvor eskadrens inspeksjonsskip og -fartøyer året rundt utfører fiskeriinspeksjoner og sjøredning. De mindre danske fartøyer såsom Diana-klassen patruljerer også året rundt i danske farvann hvor de er klar til å utøve politimyndighet til sjøs, ta oljeprøver av miljøsyndere, sjøredning og rutinemessige kontroller av skipsfarten i Danmark. De danske skoleskipene er også underlagt 1. Eskadre, hvor de i sommerhalvåret seiler med kadetter som skal lære om alle aspekter av livet til sjøs.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
*For skuespilleren, se: Mathias Rust (skuespiller)*
Kartskisse som viser Rusts rute, fra Tyskland til Island, Norge, Finland og så Sovjetunionen
Rusts Cessna 172
**Mathias Rust** (født 1968) var en tysk privatflyver som ble verdenskjent den 28. mai 1987, da han som 19-åring landet på Den røde plass i Moskva med et en-motors privatfly. 

Flyet var en Cessna 172 som han hadde leid i Hamburg. Rust fløy via Helsingfors og han gjorde tre landingsforsøk på selve plassen før han til slutt landet på en bro like ved og taxet frem til Den røde plass hvor han parkerte. Han rakk å gi autografer til noen forbausede moskovitter før han ble arrestert av KGB. Han slapp ut av fengsel etter 432 dager.

Mikhail Gorbatsjov benyttet denne, i Sovjetunionens øyne, skandaløse flyvning til å renske ut og finne syndebukker. Både forsvars- og luftforsvarsministrene ble avsatt og byttet ut med ministre som hadde et mer positivt forhold til glasnost og perestrojka.

Rust satt 18 måneder i sovjetisk fengsel for sitt flyeventyr. Han fikk ingen karriere som yrkesflyger og arbeidet senere på et sykehus i Rissen, Tyskland, hvor han ble forelsket i en sykepleier, og stakk henne med kniv da han ble avvist. For dette fikk han to og et halvt års fengsel, fra 1991 til 1993. Han forsvant deretter og ble borte i to år. I den tiden arbeidet han som skoselger i Moskva. 

Han opplyste i et avisintervju i 1997 at han hadde konvertert til hinduismen og skulle gifte seg med en indisk kvinne.

I 2003 etablerte han en tankesmie for innflytelserike personer. Firmaet kalte han *Orion & Isis* som var innrettet på å løse konflikter og finne fredelige løsninger mellom stater, etniske og religiøse grupperinger.
Det er ikke kjent om Rust fikk noen oppdrag som konfliktløser.

Han har siden 2004 bodd i Tyskland med sin andre kone Athena og livnærer seg nå som profesjonell pokerspiller.

I populærkultur
---------------

I den norske romanen og spillefilmen *Mannen som elsket Yngve* (2008) danner hovedrolleinnhaverne et band som kaller seg Mathias Rust Band. Bandet består egentlig av manusforfatter Tore Renberg og gitarist Geir Zahl fra Kaizers Orchestra.

Flyturen til Mathias Rust er også utgangspunktet for sangen *Det umulige e mulig* som ble gitt ut av D.D.E. i 1993. Teksten ble opprinnelig skrevet av Idar Lind til UKErevyen i Trondheim i 1987.

Se også
-------

* Andreas Sommer

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 10. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑
3. ↑  Bild: „Kreml-Flieger Rust lebt jetzt vom Pokern" Arkivert 19. desember 2007 hos Wayback Machine. 14. Mai 2007
4. ↑   Arkivert 20. februar 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mathias Rust – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Mathias Rust på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Video fra dansk TV 2007 - Tyve år etter

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
***Jane Eyre*** er en amerikansk stumfilm fra 1910.

Handling
--------

Jane Eyre blir foreldreløs og står helt uten penger, i en alder av bare fjorten år. Hun blir snart adoptert av en onkel, som har penger nok til å forsørge henne. Men onkelens andre slektninger anser imidlertid adopsjonen av henne som en inntrenging i deres egen familie, og de gjør alt som står i deres makt for å forhindre at hun blir medlem av familien deres. Men onkel Reed dør en stund senere, noe som forlater Jane uten en eneste ordentlig venn i samfunnet.

Jane blir deretter sendt til et barnehjem for foreldreløse barn, av sin ufølsomme tante. Fem år senere forlater Jane dette barnehjemmet, og blir ansatt til å ta hånd om Lord Rochesters lille niese. Barnet er datteren til Rochesters avdøde bror. Moren til denne niensen har blitt sinnssyk, og bor i Lord Rochesters hjem - under Lordens beskyttelse.

Lord Rochester er ofte bortreist fra hjemmet deres. Men hennes aller første møte med arbeidsgiveren hennes blir både spennende og romantisk for begge parter. Janes velstående slektninger, Reed-familien, kommer på besøk til Lord Rochester. De er bare interessert i Rochester på grunn av hans penger og sosiale status. Men de fornærmer og ydmyker Jane så ofte de kan, ved å behandle henne som en tjener.

Skuespillere
------------

* Marie Eline som Jane Eyre, som barn
* Gloria Gallop som Georginia Reed
* Frank Hall Crane som Lord Rochester
* Martin Faust som Onkel Reed
* Charles Compton som John Reed
* Amelie Barleon som Mrs. Rochester
* Irma Taylor som en voksen Jane Eyre
* Alphonse Ethier
* William Garwood

Referanser
----------

1. ↑  JANE EYRE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Jane Eyre* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Jane Eyre* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Supjan Minkailovitsj Abdullajev** (russisk: **Супьян Минкаилович Абдуллаев**) (født 8. november 1956 i Kasakhstan, død 28. mars 2011) var tidligere visepresident i den tsjetsjenske republikken Itsjkeria. Han ble utnevnt til stillingen av republikkens president, Doku Umarov. Stillingen hadde vært ubesatt siden Shamil Basajevs død i mars 2007.

Abdullajev var tilknyttet den tsjetsjenske partisan-bevegelsen som slåss mot Russland og deres råderett over den tsjetsjenske republikken. Abdullajev var først og fremst en religiøs skikkelse, snarere enn en militær mann. Etter den første tsjetsjenske krigen, hadde Abdullajev rang som oberst i det tsjetsjenske militæret, og han satt som minister for indre anliggender for den tsjetsjenske republikken i 1997.

Abdullajev ble drept i et raid av russiske sikkerhetsstyrker i en leir for tsjetsjenske opprørere i fjellene i Kaukasus den 28. mars 2011.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Supyan Abdullayev | Project Gutenberg Self-Publishing - eBooks | Read eBooks online». *www.self.gutenberg.org*. Besøkt 25. april 2021.
2. ↑  «What Direction For Chechnya?». *RadioFreeEurope/RadioLiberty* **(engelsk)**. Besøkt 25. april 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Suppleringsvalget i Eddisbury 1999** var et suppleringsvalg som ble avholdt den 22. juli 1999 for underhuset i Storbritannia for valgkretsen Eddisbury i Cheshire.

Den 25. mai 1999 kunngjorde Foreign and Commonwealth Office at Eddisbury sitt parlamentsmedlem (MP), Alastair Goodlad, hadde blitt utnevnt til High Commisioner for Australia. Dette gjorde at parlamentsmedlemskapet han hadde fått som konservativ kandidat etter valget i 1997 stod ledig. Sir Alastair Goodlad sa fra seg medlemskapet ved å akseptere embetet som Chiltern Hundredsfogd og stattholder av the Three Hundreds Chiltern den 28. juni 1999 for å formelt bli avskjediget fra parlamentet.

Kandidater
----------

De konservative valgte Stephen O'Brien, en tidligere medlem av det sosialdemokratiske partiet, som bodde i Chichester, til sin kandidat. Labour Party nominerte Margaret Hanson, kona til David Hanson (Labour MP for Delyn) som også hadde vært kandidat i valget i 1997. Labour hadde bare vært 1000 stemmer fra de konservative i 1997 og hadde en intens valgkamp, der de blant annet tok opp spørsmålet om revejakt, noe hun lovde å bannlyse. Statsminister Tony Blair drog til valgkretsen for å støtte opp om labourkandidaten. Dette ble sett på som et noe merkelig trekk, da det vanligvis ikke er ønskelig å la en sittende statsminister besøke suppleringsvalgkamper. 

På valgdagen så man at det ble stort sett samme resultat som i 1997; begge kandidater hadde fått omtrent like mange stemmer. 

Suppleringsvalget i Eddisbury 1999| Parti | Kandidat | Stemmer |  % | ±% |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Det konservative parti | Stephen O'Brien | 15,465 | 44.8 | +2.3 |
|  | Labour | Margaret Hanson | 13,859 | 40.2 | +0.1 |
|  | Liberaldemokratene | Paul Roberts | 4,757 | 13.8 | +0.6 |
|  | Official Monster Raving Loony Party | Alan Hope | 238 | 0.7 | *N/A* |
|  | Uavhengige konservative | Robert Everest | 98 | 0.3 | *N/A* |
|  | Naturlovpartiet | Dinah Grice | 80 | 0.2 | *N/A* |
| Antall stemmer i overvekt | 1,606 |  |  |
| Oppmøte |  | 51.4 | -24.4 |
|  | Det konservative parti **fikk flest stemmer** | **Endring** | +2.3 |  |
Buddha praktiserte særdeles streng askese før hans opplysning og anbefalte deretter en ikke-asketisk mellomvei for andre.
***Askese*** (fra gresk ἄσκησις, *áskēsis*, «øvelse») betyr øvelse i selvtukt ved streng avholdenhet fra materielle nytelser, ofte av religiøse grunner. En person som utfører askese blir referert til som asket. På gresk blir ordet asket ofte brukt i betydningen av eremitt, som er en person som flytter ut fra samfunnet, for å leve et liv i ensomhet.

Askese har historisk blitt praktisert i mange religiøse tradisjoner, inkludert kristendommen, islam, hinduismen, buddhismen, og jainismen. De som praktiserer askese innenfor disse religionene unngår eller skyr verdslige gleder og henvender seg til et avholdende livsstil i søken etter religiøs forløsning, eller forsoning eller åndelighet. Innenfor hinduismen blir ordet ofte bruk synonymt med fakir. Under kjente asketer finner vi blant annet Siddharta Gautama, den øverste Buddha. Innen kristendommen praktiserte særlig Frans av Assisi og hans tilhengere ekstreme asketiske handlinger.

Referanser
----------

1. ↑  Collins, Randall (2000): *The sociology of philosophies: a global theory of intellectual change*, Harvard University Press, ISBN 978-0674001879, s. 204
2. ↑  Søk etter *Askese* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
3. ↑  «eremitt», *Bokmålsordboka*
4. ↑  Cook, William (2008): *Francis of Assisi: The Way of Poverty and Humility*, Wipf and Stock Publishers, ISBN 978-1556357305, s. 46-47

Litteratur
----------

* Valantasis, Richard (2008): *The Making of the Self: Ancient and Modern Asceticism*. James Clarke & Co ISBN 978-0-227-17281-0.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
**Scipione Cerreto** (1551–1633) var en napolitansk komponist, luttenist og musikkteoretiker.

Liv
---

Scipione Cerreto bodde i Napoli hele livet. Han var komponist og musiker, men da bare få komposisjoner er bevart etter ham, er han i dag framfor alt kjent som musikkteoretiker. Han kan knapt betegnes som en pionér, eksempelvis tilbakeviste han Glareanus' forslag om tolv modi mot de åtte som hadde vært i bruk til da, men Cerretos skrifter er av stor betydning fordi de kaster lys over mange aspekter ved musikkutøvelsen tidlig på 1600-tallet.

Virke
-----

Cerretos konservative legning gav seg uttrykk i at han fulgte de strenge retningslinjene til *contrapunto osservato*. Han fikk publisert to avhandlinger, *Dell'arbore musicale* (Napoli, 1608) og *Della prattica musica vocale et strumentale* (Napoli, 1601, repr. 1611), dessuten to avhandlinger om kontrapunkt på manuskriptform: *Dialoghi armonici pel contrapunto e per la compositione* (1626) og *Dialogo armonico … di tutte le regole del contrappunto et anco della compositione de più voci, de' canoni, delle proportioni, et d'altri* (1631).

Referanser
----------

1. ↑   OPAC SBN, SBN-identifikator CFIV093446, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   NUKAT, NUKAT autoritetspost n01025148[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Musicalics, Musicalics komponist-ID 87409, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Open Library, Open Library-ID OL2152625A, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   National Library of Portugal, PTBNP-ID 912254[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Alessandra Ascarelli: *CERRETO, Scipione Dizionario Biografico degli Italiani*
* François-Joseph Fétis: Oppføring i «Biographie universelle des musiciens et bibliographie génèrale de la musique» (1861)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ICCU
 |
Carrer del Bispe Irurita, med en kryssende bru i nygotisk stil.
Basílica de la Mercé
**Barri Gòtic** («Den gotiske bydelen») er en bydel i distriktet Ciutat Vella i den katalanske byen Barcelona. Bydelen er sentrum av gamlebyen. Barri Gòtic strekker seg fra La Rambla til Via Laietana, og fra kysten til Ronda de Sant Pere.

Mange av bygningene i Barri Gòtic stammer fra Middelalderen, noen helt fra romernes bosetning i Barcelona. Man kan se rester av den gamle romerske muren rundt Tapineria og Sots-Tinent Navarro i sør, Avinguda de la Catedral og Plaça Nova i vest, og Carrer de la Palla i sør. Jødekvarteret El Call lå også i denne bydelen.

Barri Gòtic har et labyrintaktig gatemønster, med mange små gater som åpner seg ut i plasser. Det meste av bydelen er stengt for vanlig trafikk, men er åpen for taxier og servicekjøretøyer.

Severdigheter
-------------

* Santa Eulàlias katedral
* Basílica de la Mercè
* Plaça Sant Jaume, med rådhuset og Palau de la Generalitat de Catalunya
* Plaça Reial
* Plaça del Rei, med Museu d'Història de la Ciutat de Barcelona
* Plaça de Sant Felip Neri
* Portal de l'Àngel
* Restene av Augustustempelet
* Els Quatre Gats

Eksterne lenker
---------------

* Barri Gòtic hos Bcn.es Arkivert 5. januar 2010 hos Wayback Machine.
* Barri Gòtic hos Tmb.net

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
***Scleropages*** er en gruppe beintungefiskfamilien. 
Det er tropiske fisk som lever i ferskvann. Alle artene er kjøttetere og er dyktige til å hoppe. 
De fleste er truet i større eller mindre grad. 
*Scleropages*-arter er høyt verdsatte akvariefisk.

Tidligere regnet man med tre arter i denne gruppen: Asiatisk arowana (*Scleropages formosus*), australsk arowana (*Scleropages jardinii*) og *Scleropages leichardti*. 
I 2003 ble en studie publisert hvor det ble fastslått at flere naturlige fargevarianter av asiatisk arowana faktisk utgjorde fire forskjellige arter, noe som brakte antallet arter i gruppen opp til seks.

Forløperen til australsk arowana og *Scleropages leichardti* skilte seg fra forløperen til asiatisk arowana for ca. 140 millioner år siden, rundt eldre kritt.
De morfologiske likhetene mellom alle de seks artene viser at disse fiskene har gjennomgått små evolusjonsmessige endringer den siste tiden.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Scleropages* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Scleropages* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Scleropages* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Scleropages* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Scleropages* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Scleropages* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Scleropages* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Barringerkrateret
**Barringerkrateret** (også *Meteor Crater*) er et meteorittisk nedslagskrater lokalisert omtrent 69 km øst for Flagstaff, nær Winslow i ørkenen nord i Arizona (Amerikas forente stater). Stedet var tidligere kjent som **Canyon Diablo-krateret**, men tilnavnet *Barringerkrateret* ble gitt av forskere til ære for Daniel Barringer som var den første som foreslo at krateret kom av et meteorittnedslag. Krateret er privateid av Barringer-familien gjennom Barringer Crater Company. Kratereierne påstår at krateret er «det første påviste, best bevarte meteorittkrateret på jorda».

Det anslås at meteorittnedslaget skjedde for omtrent 50.000 år siden. Meteoritten var rundt 50 meter i diameter, og skal ha hatt en hastighet på 12,8 km per sekund (ca. 46000 km/t) da den traff.

Meteorittkrateret ligger på en høyde på omtrent 1740 meter over havet. Det er omtrent 1200 m i diameter, ca. 170 m dyp, og er omkranset av en rand som stiger 45 m over de omkringliggende slettene. Kratersenteret er fylt med 210-240 m med bruddstein som ligger over kraterets grunnfjell.

Referanser
----------

1. ↑  «The Barring Crater Company Today» **(engelsk)**.
2. ↑  «Meteorcrater.com» **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 23. desember 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Barringer Crater – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Barringer Crater – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Barringerkraterets offisielle side

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
Kartet viser utbredelsen av palatalisering i norske dialekter. Det gule området har palatalisering bare i trykksterke stavelser, det oransje området både i trykksterke og trykksvake stavelser.
**Palatalisering** (også kalt **muljering**) er en modifisering av uttalen av en konsonant som skjer ved at tungen presses mot den harde gommen (se artikulasjonssted). Palatalisering er vanlig i norske dialekter nord for Sognefjorden og Mjøsa, men finnes også i mange andre språk, f.eks. italiensk og russisk.

I norske dialekter er det først og fremst historisk lange alveolarer som er palatalisert, dvs. at uttalen av *ll/ld*, *nn/nd*, *dd* og *tt* er lengre bak i munnen i palataliseringsområdet. Tendensen i vår tid er at palatalisering er på vei tilbake, særlig i de største byene og på Nordvestlandet.

Man skiller mellom to grader av palatalisering. I det sørlige palataliseringsområdet (Sunnfjord, Nordfjord, Nord-Østerdalen, Nord-Gudbrandsdalen, Gauldalen og Orkladalen) uttales både trykksterke hovedstavelser og trykklette endelser med palatalisering. I resten av palataliseringsområdet er det bare trykksterke stavelser som har palatalisering. 

Eksempler (i eksemplet markerer «j» foran konsonant at konsonanten er palatal):

* *bajllan* (palatalisering bare i trykksterke stavelser)
* *bajllajnn* (palatalisering både i trykksterke og trykksvake stavelser)

Et kjent eksempel på palatalisering i trøndersk finner man i visa «Hainnhoinn i bainn» skrevet av Birger Jørstad.

Referanser
----------

1. ↑  Kor er det palatalisering? NRK

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Doctor oeconomiae**, som også kan skrives **doctor oeconomiæ**, forkortet **dr.oecon.**, også kalt **doktorgraden i økonomiske fag**, tildeles av Norges Handelshøyskole. Graden ble også tildelt av Handelshøyskolen BI frem til 2008; siden da leder doktorgradsstudiet til graden Ph.d. 

Den første doktorgraden ved NHH ble tildelt i 1957. Opprinnelig var dette en såkalt individuell ordning, det vil si at kandidaten ikke deltok i et utdanningsprogram eller fikk veiledning, på samme måte som dr.philos. ved universitetene. Kun 14 personer gjennomført dr.oecon. etter denne gamle ordningen. Tidlig på 1980-tallet opprettet NHH en organisert forskerutdanning og beholdt da den gamle tittelen dr.oecon. også for den nye doktorgraden. Jan Haaland, NHHs nåværende rektor (2006), var den første som fullførte etter den nye ordningen (i 1985). Etter dette har omkring 10 personer blitt tildelt dr.oecon. hvert år.

Som et ledd i Kvalitetsreformen endres også NHHs og BIs gradsbenevnelser. Søkere til organisert forskerutdanning fra og med høsten 2003 tas opp til ph.d.-studier.

Doktorgraden ved NHH kan tildeles på grunnlag av forskningsarbeid innenfor tradisjonell samfunnsøkonomi og bedriftsøkonomi såvel som innenfor regnskap, markedsføring, strategi, organisasjon og ledelse.

Doktorgradsprogrammet ved BI er organisert i seks retninger; finans, innovasjon og entreprenørskap, markedsføring, organisasjon og ledese, samfunnsøkonomi, og strategisk ledelse. 

| * v
* d
* r
Norske doktorgrader og andre høyere akademiske grader (med opprettelsesår) |
| --- |
| **Klassiske doktorgrader:** | 
* Doctor theologiae (dr. theol. 1479)
* Doctor juris (dr. juris, 1479)
* Doctor medicinae (dr. med. 1479)
* Doctor philosophiae (dr. philos. 1824)

 |
| **Andre høyere grader:** | 
* Lisensiat (1479)
* Magister (1479)
* Licentia technicae (lic. techn. 1956)

 |
| **Andre fagspesifikke doktorgrader:** | 
* Doctor oeconomiae (dr. oecon. 1957)
* Doctor medicinae veterinariae (dr. med. vet. 1959)
* Doctor odontologiae (dr. odont. 1959)
* Doctor scientiarum (dr. scient. 1977)
* Doctor rerum politicarum (dr. polit. 1985)
* Doctor agriculturae (dr. agr.)
* Doctor pharmaciae (dr. pharm.)
* Doctor psychologiae (dr. psychol. 1985)
* Doctor artium (dr. art. 1985)
* Doktor ingeniør (dr. ing. 1974)
* Doctor technicae (dr. techn.)

 |
| **Ny doktorgrad:** | 
* Philosophiae doctor (ph.d. 2003)

 |
**Ragnhild Elise Lundh** (født 13. januar 1882 i Kristiania, død 13. april 1957 i Oslo) var en norsk skuespiller og lærer.

Ragnhild Lundh var datter av skipsfører Rudolf Alfred Lundh og teaterpedagog Thora Selma Eugenia Svendby, bedre kjent som *Thora Lundh*. Hun ble 18. juni 1906 gift i Kristiania med overrettssakfører Hans Andreas Høegh-Omdal. Ekteskapet ble oppløst i 1916. Hun ble i 1921 gift med kunstneren, forfatteren og spionen Alfred Hagn.

Ragnhild Lundh var sesongen 1899-1900 elev ved Sekondteatret, der hennes mor underviste. Her utmerket hun seg ved sin tentamen som «karakter-ingenue», en av det tradisjonelle teaters standardroller. På Sekondteatret medvirket hun i oppsetningen av Ludvig Holbergs *Det Lykkelige Skibbrudd*.

Etter sesongen på Sekondteatret kom Ragnhild Lundh til Centralteatret, der hun høsten 1900 fikk sin egentlige scenedebut i lystspillet *Gamle-Erik* av Ole Bang.

Roller i utvalg
---------------

* *en pige* i *Det Lykkelige Skibbrudd* av Ludvig Holberg (Sekondteatret, 1900)
* *ungpige* i *Gamle-Erik* av Ole Bang (Centralteatret, 1900)
* *Grevinden* i *En Skriftefader* av Palle Rosenkrantz (Centralteatret, 1902)

Referanser
----------

1. ↑  Folketelling 1891 for 0301 Kristiania kjøpstad: Tellingskrets: 008 Kirkegaden & Kongens Gade: Bosted by: 026 Kongens.
2. ↑  *Aftenposten 1957.04.15*. Norge, Oslo. 1957. s. 12.
3. ↑  *Urd*. Oslo: A/S Urd. 1900. s. 104.
4. ↑  *Social-Demokraten 1900.10.23*. Norge, Oslo. 1900. s. 2.
5. ↑  *Aftenposten 1902.03.14*. Norge, Oslo. 1902. s. 2.

Kilder
------

* Jensson, Liv (1981). *Biografisk skuespillerleksikon*. Universitetsforl. s. 109. ISBN 8200056228.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Ragnhild Alexandra Lorentzen** (født 8. mai 1968 på Hospital Amparo Feminino i Rio de Janeiro, Brasil) er den yngste datteren til prinsesse Ragnhild, fru Lorentzen og Erling Lorentzen. Hennes morfar var kong Olav V, mens hennes farfar var skipsreder Øivind Lorentzen.

Lorentzen er født og oppvokst i Brasil, men har både norsk og brasiliansk statsborgerskap. Hun studerte markedsføring og design i San Francisco, USA, og jobbet deretter et halvår i London og et år i Oslo. Deretter flyttet hun tilbake til San Francisco, der hun sammen med en venn grunnla ølbryggeriet og restauranten *Thirsty Bear Brewing Company* i 1996. 

Ragnhild Lorentzen har aldri hatt arverett til den norske tronen, men som etterkommer av Sophia av Hannover hadde hun arverett til den britiske tronen. Da hun giftet seg med den amerikanske katolikken Aaron Matthew Long den 21. november 2003, mistet hun denne arveretten. I Storbritannia var det av historiske grunner ikke mulig for en katolikk eller person gift med en katolikk å arve tronen. Reglene om arvefølgen ble senere endret og den som er gift med en katolikk er ikke lenger ekskludert.

Lorentzen bor i San Francisco sammen med ektemannen og har to døtre:

* Alexandra, født 14. desember 2007.

* Elizabeth, født mars 2011.

Se også
-------

* Lorentzen (slekt fra Sjælland)

Referanser
----------

1. ↑   Genealogics, genealogics.org person ID I00021394[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Peerage person ID p10162.htm#i101613, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   www.theguardian.com[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  «Their majesties regret...». The Guardian. 27. mai 2002. Besøkt 17. mai 2018.
6. ↑  www.royal.gov.uk: Act of Settlement, 1701

Kilder
------

* Se og Hør Online 18. desember 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Thirsty Bear Brewing Company Arkivert 7. desember 2007 hos Wayback Machine.
**Ragnhild Hiorthøy** (født 1939) er en norsk skuespiller.

Hun gikk ut av Statens Teaterhøyskole i 1960 og har blant annet vært tilknyttet Oslo Nye Teater, Nationaltheatret, Trøndelag Teater og Rogaland Teater. Hiorthøy har siden 1983 vært ansatt ved Den Nationale Scene. Der har hun gjort seg bemerket i prosjektorienterte oppsetninger som Cecilie Løveids/Lisbeth Hiides *Titanic* og Løveids *Balansedame*. I senere år har hun spilt Nille i Holbergs *Erasmus Montanus*, moren i Jon Fosses *Namnet* og hatt fremtredende roller i Fosses *Jenta i sofaen* og Marina Carrs *Ved Kattemyra*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ragnhild Hiorthøy på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Ragnhild Hiorthøy hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (no) Ragnhild Hiorthøy hos Sceneweb Rediger på Wikidata
* (no) «Ragnhild Hiorthøy» i Store norske leksikon
* (no) Den Nationale Scene - «Hiorthøy, Ragnhild»

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Ottomar Schreiber** (litauisk *Otomaras Sreiberis*) (født 1889, død 6. februar 1955) var en tysk politiker.

Bakgrunn og utdannelse
----------------------

Schreiber studerte filosofi, historie og nyere språkvitenskaper og tok den filosofiske doktorgrad. Under første verdenskrig tjenestegjorde han som soldat, og etter krigen ble han i 1922 formann for den memellandske arbeidsgiverforeningen (til 1932) og deretter Syndikatus (til 1939). Mellom 1924 og 1937 var han formann for tilsynsrådet ved Deutsch-Litauische Tabaksyndikat.

Etter krigen kom han som fordrevet til Bayern, og var mellom 1948 og 1951 formann for Landsmannschaft Ostpreussen, deretter frem til sin død ærespresident. Sammen med Axel de Vries hadde han hovedansvaret for utformingen av Charta der Heimatvertriebenen, som ble undertegnet i august 1950. Fra september 1944 til april 1945 arbeidet han frivillig i *Abteilung Rüstungshandel der Reichsgruppe Handel* i Berlin.

Parti
-----

Etter den tyske reanneksjonen av Memelland tilhørte Schreiber Memelländische Volkspartei, som var forbundet med det høyreliberale DVP.

Parlamentsmedlem
----------------

På 1920- og 1930-tallet var Schreiber medlem av landdagen i Memelland, som først hadde vært forvaltet av Folkeforbundet og etter 1924 hadde vært en autonom region underlagt Litauen.

Offentlige verv
---------------

Den 6. juni 1932 ble Schreiber valgt av landdagen til landspresident (statsminister) i Memelland. 19. mars 1934 ble han avsatt av den litauiske sentralregjeringen, som mente han satte interessene til de overveiende tyske memellenderne over Litauens interesser. Etter den tyske reanneksjonen ble Schreiber gjeninnsatt som regjeringssjef, men ble på nytt avsatt i 1942.

Fra 1949 til 1953 var Schreiber statssekretær i det tyske ministeriet for fordrevne, flyktninger og krigsskadede.

Publikasjoner
-------------

* *Die Personal- und Amtsdaten der Hochmeister des Deutschen Ordens von seiner Gründung bis zum Jahre 1525*, i: *Oberländische Geschichtsblätter*, Jg. 1913, Seiten 615-762.
* *Die Anomalie der deutschen Ostgrenzen*, 1947.
* med Alfred Brust, Rudolf G. Binding, *Ostpreußen. Unvergessene Heimat*, 1952
* *Erbe und auftrag des deutschen Ostens*

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 26. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Ottomar Schreiber beim VVN-BdA

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** Munzinger (iba)
 |
**Oualata** eller **Walata** (arabisk:  **ولاته**) er en by i Hodh Ech Charguiregionen i det sørøstlige Mauritania, med 11 779 innbyggere (2000). 

Byen ble grunnlagt på 1000-tallet, da som en del av Ghanariket. Byen ble ødelagt og forlatt i 1076, men ble gjenoppbygget i 1224 og ble snart en viktig stasjon i den transsahariske handelen, og et viktig islamsk lærested, med inntil seks koranskoler i virksomhet samtidig. Idag er byen kjent for sitt manuskriptmuseum og for den tradisjonelle arkitekturen med imponerende dekorasjoner.

Byen ble satt på UNESCOs verdensarvliste i 1996, sammen med byene Ouadane, Chinguetti og Tichitt, som alle har tilsvarende ksar-byanlegg. En ksar (flertall *ksour*) er et landsby- eller bysamfunn bestående av sammenbygde murhus. Slike byanlegg er vanlige i deler av Nord-Afrika, særlig sør for Atlasfjellene. UNESCO la vekt på byenes velbevarte middelalder-byplan, på deres rolle for karavanefarten og nomadekulturen i Sahara, og deres rolle som sentre for islamsk kultur og lærdom.

Eksterne lenker
---------------

* walata.org Arkivert 11. november 2018 hos Wayback Machine. (lekkert!)
* lexicorient.com om Oualata
* bilder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Ragnhild Imerslund** (1971–) er en norsk diplomat, seniorrådgiver, fra 25. august 2021 ambassadør til Mexico.

Bakgrunn og virke
-----------------

Ragnhild Imerslund er født 11. september 1971, er fra Bærum, har gått på Landøya ungdomsskole og gikk deretter på den engelske kostskolen Battle Abbey School i byen Battle i East Sussex. Hun har tatt spansk mellomfag ved Universitetet i Oslo, og er utdannet journalist fra Norsk journalisthøgskole. Hun har også en mastergrad i internasjonale relasjoner fra London School of Economics.

Hun har arbeidet som journalist i Radio Nova, og i *Dagbladet*, *NRK* og *Dagsavisen*. Hun har også arbeidet for Den internasjonale Røde Kors-komiteen (ICRC), og for FNs utviklingsprogram (UNDP) i København og New York. I det norske utenriksdepartementet har hun arbeidet som kommunikasjonssjef, ministerråd (nestleder) ved ambassaden i London og spesialrådgiver med ansvar for kampanjen for å sikre en plass i FNs sikkerhetsråd i perioden 2021–2022. Fra 25. august 2021 er Imerslund Norges ambassadør til Mexico.

Referanser
----------

1. 1 2  Hugo Lauritz Jenssen (30. juli 2021). «Ragnhild Imerslund er Norges nye ambassadør til Mexico: – Jeg har sett at mange ting har kommet til meg raskere enn jeg hadde trodd». Dagens Næringsliv, Magasinet. Besøkt 31. juli 2021. «Ragnhild Imerslund fant sin egen dør til diplomatiets innerste rom. Hun er vår nye Mexico-ambassadør.»

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* *Artikkelen har ingen egenskaper for politikerdatabaser i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Palantírene** (quenya: det som skuer i det fjerne), også kalt *synesteinene*, var i Tolkiens univers syv steiner av krystall som ble laget av noldoene i Eldamar tilbake i de to trærnes tidsalder (Gandalv spekulerer endog på om det kan ha vært Fëanor selv om smidde dem). Steinene ble gitt i gave til Amandil av Andúnië og ble brakt til Midgard av dúnedain da Númenor gikk under. Steinene hadde evnen til å vise bilder av fjerne ting, enten i rom eller tid, og kunne også brukes til å kommunisere med de andre steinene, noe som ble brukt til å holde rikene Gondor og Arnor samlet og forsvare dem.

De syv palantírene ble spredd utover nordariket og sørriket (Arnor og Gondor). Steinene var plassert i *Orthanc* (tårnet i Jarnagard), i *Minas Anor* (gammelt navn på Minas Tirith), *Minas Ithil* (gammelt navn på Minas Morgul), i Osgiliath, på *Amon Sûl* (Blåstertopp) og i Annúminas. Den syvende steinen var plassert i *Elostirion*, det høyeste av de tre tårnene på Tårnåsene, men denne skuet først og fremst mot havet.

I det tredje tideverv gikk steinene i nordariket tapt i krigen mot Angmar. I en borgerkrig falt steinen i Osgiliath i storfloden Anduin, og da Minas Ithil ble tatt av nazgûl ble det farlig å bruke de resterende steinene, fordi ingen var sikker på om Sauron hadde Ithil-steinen eller ikke. Denne steinen ble antageligvis ødelagt i Barad-dûrs fall. I det fjerde tidevervet kunne *Kong Elessar* (Aragorn) bare bruke Orthanc-steinen, fordi steinen i Minas Tirith ikke kunne brukes etter Denethors selvmord.

Portal: Litteratur