recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Frederic «Hans» von Rosenberg** (født 26. desember 1874 i Berlin, død 30. juli 1937 i Fürstenzell i Landkreis Passau) var en tysk jurist, diplomat og politiker. Han var fra 1922 til 1923 riksutenriksminister i Wilhelm Cunos regjering.

Liv
---

Rosenberg var sønn av generalmajor Johann von Rosenberg. Han gikk på Friedrich-Wilhelms-Gymnasium i Berlin, Stadtschule i Wismar, Großherzogliche Gymnasium i Neustrelitz og Wilhelms-Gymnasium i Königsberg. Etter gymaset (abitur) studerte han i Bonn, Genève og ved Humboldt-universitetet i Berlin. I Bonn ble han medlem av studentforeningen Corps Borussia Bonn. Senere var han diplomat i Antwerpen og Berlin. Han var fra 1918 til 1919 leder av politisk avdeling i Tysklands utenriksministerium, fra 1920 til 1921 var han tysk sendeman i Wien og fra 1921 til 1922 tysk sendemann i København.

Han ble 22. november utnevnt som utenriksminister i regjeringen Cuno. Regjeringen gikk av i august 1923 og von Rosenberg ble i 1924 sendemann i Stockholm. Han var fra 1933 til 1935 ambassadør i Ankara.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Hans von Rosenberg, SNAC Ark-ID w6g007wq, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Biografisches Corpsalbum des Corps Borussia zu Bonn 1821–2008[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Biografiske data i Bundesarchiv besøkt 18. januar 2014

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Walter Rathenau** | **Tysklands utenriksminister**(1922–1923) | Etterfølger:**Gustav Stresemann** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC
 |
**William «Bill» Perkins** (født 21. januar 1876 i Wellingborough, død i *Rushden* i 1940) var en engelsk fotballspiller. Mest kjent er han fra sin tid som keeper i Liverpool FC.

Perkins begynte sin karriere som juniorspiller i amatørklubben *Wellingborough Trinity*, før signerte for en annen amatørklubb; *Kettering* i 1894. Han tilbragte 4 år i klubben. I 1898 skrev han under for Luton. Her ble han værende i en sesong, før han ble hentet til Liverpool av manager Tom Watson i mars 1899.

Han fikk sin debut 3. april samme år, i hjemmekampen på Anfield mot Newcastle. Liverpool vant forøvrig kampen 3-2. 
I denne sesongen hadde tre keepere spilt for klubben. De første 11 kampene ble stått av Harry Storer, før Matt McQueen tok over. McQueen kunne faktisk også være utespiller, så Perkins fikk dermed keeperplasen fast.

Sesongen etter sto Perkins samtlige av de 36 kampene Liverpool spilte. Det var det kun William Goldie og Tom Robertson som også gjorde. Liverpool vant 1. divisjon for første gang denne sesongen. Perkins fikk dermed æren til å være den første keeperen i klubben til å vinne dette trofeet.

Perkins fortsatte å være Liverpools bakerste mann frem til 1903, da han måtte gi fra seg keeperplassen til *Peter Platt*. I kampen mot Sunderland 30. mars 1903 ble Platt foretrukket, og Perkins spilte aldri for de røde igjen. Han fikk totalt 117 kamper for klubben.

Han signerte for Northampton senere på året, og ble værende i klubben frem til 1906. På dette tidspunktet hadde han stått 100 ligakamper for Northampton.

Perkins døde i Rushden i 1940, 64 år gammel.

Statistikk
----------

### Kamper

**Liverpool**

* **1904-1908:** Ligakamper – mål: 107 kamper – 0 mål.
* **1904-1908:** Totalt kamper – mål: 117 kamper – 0 mål.

**Northampton**

* **1890-1904:**: Ligakamper – mål: 100 kamper – 0 mål.

### Medaljer

**Liverpool**

* **1900/1901:** 1. divisjon – Vinner

Se også
-------

* Statistikk om Liverpool FC

Eksterne lenker
---------------

* Profil på LFChistory.net

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***The Varmint*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av William Desmond Taylor.

Handling
--------

John Humperdink Stover blir utvist fra en internatskole, og deretter sendt til Lawrenceville Academy. Underveis til den nye skolen møter han en mann som han tror er en selger, og Stover forteller villig om grunnen til at han ble utvist fra sin forrige skole. Men denne «selgeren» er ingen ringere enn hans nye professor i latin, kjent for studentene som «romeren»

Men John skryter av at han i løpet av en uke kommer til å ha de andre studentene ved skolen i sin makt. Men en merkelig uro griper ham, når Stover legger merke til at han ikke gjør akkurat det inntrykket han hadde håpet på blant de andre studentene. Litt etter litt lykkes han imidlertid med å gjøre seg selv til den mest mislikte og avskyelige personen ved den nye skolen.

Den første unge kvinnen som tiltrekker Stovers interesse er ingen annen enn den attraktive datteren til latin-professoren. Men datteren hans er betydelig eldre enn Stover Som et resultat begynner han snart å forsømme studiene, og risikerer derfor å bli sparket ut av disse fra denne skolen også.

Skuespillere
------------

* Jack Pickford som John Humperdink Stover
* Louise Huff som Laura
* Theodore Roberts som latin-professoren
* Henry Malvern som Tough McCarty
* Maurice Kessell som Cheyenne Baxter
* Maxfield Stanley som Doc MacNooder
* Robert Gordon som Tennessee Shad
* Edward Sedgwick som Butsey White
* Tom Bates som Al

Referanser
----------

1. ↑  The Varmint
2. ↑  THE VARMINT

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Varmint* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Varmint* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Varmint* på Silent Era Rediger på Wikidata
***The Victim*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Will S. Davis.

Handling
--------

Ruth Merrill og faren hennes soner begge i fengsel. Men datterens straff er kortere, og hun blir løslatt. Hun gifter seg deretter med den velstående Dr. Richard Boulton, som ikke vet noe som helst om fortiden hennes.

Men faren til Ruth stikker av fra fengselet kort tid senere, og den skruppelløse detektiven - den samme detektiven som tidligere hadde sendt far og datter i fengsel selv om han visste at Ruth egentlig var uskyldig - blir sendt på sporet etter Merrill. Detektiven forsøker også å utpresse Ruth, men han blir drept av faren hennes før han stikker av igjen. Ruth blir umiddelbart mistenkt av politiet for å ha myrdet detektiven, og blir straks anklaget for denne forbrytelsen.

Skuespillere
------------

* Valeska Suratt som Ruth Merrill
* Herbert Heyes som Dr. Richard Boulden
* Claire Whitney som Edna Boulden
* John Charles som Jack Higgins
* Joseph Granby som Roy Barker
* Oscar Nye som Dugan
* Charles Michael Edwards som Doc Burns

Referanser
----------

1. ↑  The Victim
2. ↑  THE VICTIM

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Victim* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Victim* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Victim* på Silent Era Rediger på Wikidata
Skjermdump av *Freeciv*, et turbasert strategispill basert på *Civilization*-serien
**Turbasert strategispill**, også kalt **rundebasert strategispill** (fra engelsk: ***Turn-based strategy***, forkortet **TBS**) er en type spill hvor spillerne venter på tur med å foreta sine trekk. Dette skiller seg fra sanntidsstrategispill hvor alle trekk foregår i sanntid («real time»). Uttrykket brukes primært om videospill for å skille turbaserte spill fra nettopp sanntidsstrategi.

Brettspill
----------

De aller fleste brettspill, og dataversjoner av brettspill, er turbaserte. Spill som sjakk, dam eller bondesjakk, er turbaserte strategispill. 7Wonders eller andre brettspill der alle gjør oppgavene sine samtidig innen hver tur, anses normalt ikke som turbaserte.

Turbasert strategi
------------------

Turbaserte stragtegispill er spill der man hver tur gjør valg som vil ha påvirkning både på kort sikt og på lang sikt. Dataspillserien *Civilization* er kanskje de mest kjente turbaserte strategispillene. I *Civilization* prøver spillerne å bygge opp en sivilisasjon ved hjelp av forskning, krig, handel og forhandlinger med andre spillere. Andre spillserier som har påvirket sjangeren er *Warlords* , *Master of Orion*, *Heroes of Might and Magic*, *Panzer General*-serien og *Age of Wonders* -serien.

Turbasert taktikk
-----------------

Turbasert taktikk er en type turbaserte strategispill der det som skjer hver tur har mer fokus enn i andre strategispill. Spill som *X-COM* og *Jagged Alliance*, der hvert lag flytter sine folk etter tur, er eksempler på tidlige populære serier innen sjangeren. Kamper i for eksempel *Fallout* og *Fallout 2*  er også turbasert taktikk. Mer trivielle serier som *Worms*, der man etter tur forsøker å skyte hverandre, er også å anse som turbasert taktikk.

Spill med åpen kildekode
------------------------

Mange turbaserte strategispill har hatt fans som har laget åpne ny-utgivelser. *Freeciv* og *FreeCol* er prosjekter basert på åpen kildekode inspirert av Sid Meiers spill *Civilization* og *Colonization*, mens *UFO: Alien Invasion* er en tilsvarende versjon av *X-COM*, og *FreeLords* er en versjon av *Warlords*.

Referanser
----------

1. ↑  Computer Gaming World's 1991 Games of the Year Awards, s38-40
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑

Portal: Videospill
**Meknès** (arabisk: **مكناس**) er en by i Marokko. Byen ligger ca. 130 km øst for hovedstaden Rabat og 60 km vest for Fez. Byen hadde i 2006 et folketall på 950 000. Byen ligger i regionen Fès-Meknès.

Denne regionen kom under romersk kontroll allerede i år 117. Det bysamfunnet som ligger her i dag kan spores bakover i tid til kasbah fra 700-tallet. En berbisk stamme kalt *Miknasa* etablerte seg her på 900-tallet, og byen har fått navn etter dem. 

Meknès hadde sin gullalder på 1600- og 1700-tallet, da byen var hovedstad i Marokko under sultan Ismail Ibn Sharif (1672 – 1727), før hovedstaden ble lagt til Rabat. Sultanen omdannet byen fullstendig og anla en hovedstad i spansk-maurisk stil, med høye murer og imponerende portaler. Den vellykkede blandingen av europeisk, islamsk og nordafrikansk stil er fremdeles synlig i gamlebyen, medinaen, og er grunnen til at gamlebyen er et verdensarvminne. 

Byens økonomi var i stor grad basert på slaveri. Europeiske slaver ble fanget på havet av nordafrikanske pirater og hentet fra omkringliggende spanske og engelske utposter før de ble ført til hovedstaden. Sultanen Ismail Ibn Sharif satte i gang en rekke byggeprosjekter, blant annet et stort palass ved navn Dar Kbira, som stod ferdig i 1677. Palasset ble bygget av blant annet europeiske slaver, og nærliggende romerske ruiner ble plyndret for stein til byggingen.

Den romerske ruinbyen Volubilis, som også er verdensarvminne, ligger en halvtimes reise nord for Meknès.

Referanser
----------

1. ↑  Høykommissæren for planlegging, red. *Folketelling i Marokko 2014*, Wikidata Q19599909
2. ↑  *White Gold: The Extraordinary Story of Thomas Pellow and Islam's One Million White Slaves*. ISBN 978-0374289355.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Meknes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* lokal portal
* Meknès på Magicmorocco.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Klosteret på San Lazzaro ved Venezia, mekhitaristenes hovedkvarter.
**Mekhitaristene** (armensk Մխիթարեան) er en orden av armensk-katolske munker som holder til på øya San Lazzaro ved Venezia og i Wien. De er kjent for sine vitenskapelige utgaver av gamle armenske tekster.

Mehitaristenes grunnlegger, Mekhitar (Mechitar), var født i Sebaste i Armenia i 1676. Han gikk i kloster, men var bekymret over kulturnivået i Armenia under tyrkisk styre, og ønsket å heve det. Etter å ha knyttet kontakter med vestlige misjonærer ble han interessert i å oversette vestlige tekster til armensk og opprette skoler for å bedre undervisningen.

Mekhitar dro til Roma i 1695 for å studere, men på grunn av sykdom måtte han avbryte reisen og vende tilbake til Armenia. I 1696 ble han ordinert som prest og virket som sådan i fire år. I 1700 dro han til Konstantinopel og begynte å samle disipler omkring seg. I 1701 sluttet han seg til romerkirken og dannet en religiøs institusjon sammen med 16 tilhengere. De ble motarbeidet av andre armenere og tvunget til å flytte til Morea, som da var venetiansk, hvor de bygget et kloster i 1706. Da det brøt ut kamper mellom tyrkerne og venetianerne flyttet de til Venezia, hvor øya San Lazzaro ble overdratt dem i 1717. San Lazzaro har vært mekhitaristenes hovedkvarter inntil i dag. Mekhitar selv døde i 1749.

Munkeordenen vokste seg rik ved gaver. På grunn av abbeden Melhonians oppførsel valgte en gruppe munker å forlate Venezia og velge sin egen abbed, først i Trieste, så i Wien i 1810. De opprettet også et trykkeri. I 1810 ble alle munkeinstitusjoner i Venezia avskaffet av Napoleon, men han gjorde et unntak for mekhitaristene. I år 2000 slo de to grenene av ordenen seg sammen igjen.

Se også
-------

* San Lazzaro degli Armeni

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mechitarist Order – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** CatolicDiocese
 |
***The Victoria Cross*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Edward LeSaint.

Handling
--------

Major Ralph Seton er en britisk hær-offiser stasjonert i Cawnpore, India når Det indiske opprøret i 1857 – et mytteri gjennomført av indiske soldater ansatt i den britiske hæren i India – bryter løs i 1857. Seton mottar det prestisjetunge Victoria Cross – den høyeste utmerkelsen som kan tildeles en britisk soldat - for hans handlinger under denne konfrontasjonen.

Men etter en natt med alkohol-påvirkede utskeielser blir Seton imidlertid fratatt dennee æren. Han blir ogsså vanæret foran sin store kjærlighet, Joan Strathallen, datteren til Setons kommandant. Når den indiske opprørslederen Azimoolah setter i gang et opprør sammen med flere andre innfødte, og han får Joan kidnappet. Seton forsøker deretter å gjenvinne sin ære, og redde kvinnen han elsker.

Skuespillere
------------

* Lou Tellegen som major Ralph Seton.
* Cleo Ridgely som Joan Strathallen.
* Sessue Hayakawa som Azimoolah.
* Ernest Joy som Sir Allen Strathallen.
* Mabel Van Buren som Prinsesse Adala.
* Frank Lanning som Cassim.
* Harold Skinner som Seereek.

Referanser
----------

1. ↑  The Victoria Cross
2. ↑  THE VICTORIA CROSS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Victoria Cross* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Victoria Cross* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Victoria Cross* på Silent Era Rediger på Wikidata
Turbiditt-berg i Italia.
Fullstendig devonisk sandstein-sekvens av turbiditt-opprinnelse, i Becke-Oese i de såkalte *Rheinische Schiefergebirge*, vestlige Tyskland.
**Turbiditt** betegner en strøm av sediment oppvirvlet i vann skapt ved ras nedover en undersjøisk skråning, for eksempel i framkant av et elvedelta i sjø eller innsjø. 

Marine turbiditter opptrer hyppig i kontinentalskråningen. Blandingen av vann og sediment har større tetthet enn omkringliggende vannmasser og kan derfor oppnå stor fart. Den vil rive med seg mer materiale på vei nedover skråningen og vil fortsette langt utover havbunnen nedenfor. Siden dette gjentar seg jevnlig, fører det til at store mengder sedimenter blir transportert fra kontinentalsokkelen til de store havdyp.

Annen betydning
---------------

Turbiditt er også betegnelsen på sedimentære bergarter (forsteinede avsetninger) skapt av gamle turbidittstrømmer. Slike avsetninger har karakteristiske trekk som avslører dannelsesmåten.

Se også
-------

* Liste over bergarter
* Gradert lag

Kilder
------

* A. Allaby og M. Allaby, *The Concise Oxford Dictionary of Earth Sciences*, Oxford University Press 1991, oppslagsord «turbidity current» og «turbidite».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**Mekongfossen** (Khone Phapheng) er et fossefall i elva Mekong i Laos i Champasack-provinsen nær grensa til Kambodsja. Mekongfossen er den viktigste grunnen til at Mekong ikke er farbar med båt til Kina.

Fossens totale fall er på 21 meter fordelt på flere stryk over en strekning på 10 kilometer. Gjennomsnittlig vannmengde er nærmere 11 000 m³ per sekund. Høyeste målte volum er 49 000 m³ per sekund.

Området rundt fossen består av et utall øyer og elver og er kjent under navnet Si Phan Don som betyr fire tusen øyer.

Navigering
----------

Fossen er velkjent som den viktigste grunnen til at Mekong ikke er farbar med båt til Kina. I slutten av 1900 tallet forsøkte franske kolonister flere ganger å finne en seilbar vei gjennom fossen uten å lykkes.

Mekongkjempemallen
------------------

Ved fossen lever mekongkjempemallen (*Pangasianodon gigas*), en haimalle som etter sigende er verdens største ferskvannsfisk. Fisken kan nå en størrelse på 3 meter og veie opp til 293 kilo.

Referanser
----------

1. ↑  National Geographic News Photo Gallery: Giant Catfish Faces Dam Risk in Asia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Khone Phapheng Falls – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Mekong Express Laos Photo Album: Khone Falls
* Visit Laos: Champassak Province
* «Khone Falls». *Encyclopædia Britannica*. Besøkt 4. mars 2005.
* «Mekong». *Answers.com Encyclopedia*. Besøkt 4. mars 2005.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Ludwig Runzheimer** (født 28. juli 1912 i Gladenbach i Hessen, henrettet 6. juli 1946) var en tysk SS-Oberscharführer og kriminalassistent i Gestapo som var stasjonert i det tysk-okkuperte Norge på slutten av andre verdenskrig.

Runzheimer ble etter krigen dømt til døden for krigsforbrytelser.

Runzheimer var medlem av NSDAP fra 1934 og var utdannet som telegrafist i det tyske flyvåpenet. Han tjenestegjorde i det tyske grensepolitiet fra november 1938 til krigsutbruddet i 1939. Da gikk han inn i det hemmelige feltpolitiet og tjenestegjorde i Nederland, Belgia, Frankrike og Russland før han i september 1944 ble beordret til Bergen. Der arbeidet han for Gestapo i avdeling IV A frem til kapitulasjonen. Han hadde en sentral stilling på Espeland fangeleir de siste månedene før kapitulasjonen, hvor han skapte et skrekkregime. Han ble forflyttet hit på grunn av en straffesak som han hadde på seg fra Tyskland. Sjefen for Sipo i Bergen, SS-Untersturmführer dr. Ernst Weimann, ønsket ikke å ha en etterforsker ved avdelingen som selv var straffedømt. Da Tyskland kapitulerte rømte han i frykt for konsekvensene, men ble fakket Sunnhordland og satt i arrest.

Runzheimer ble dømt til døden for krigsforbrytelser av Gulating lagmannsrett 13. april 1946. Dommen var den eneste dødsdommen som ikke ble anket, og han ble henrettet på Sverresborg festning i Bergen 6. juli 1946.

Se også
-------

* Landssvikoppgjøret

Referanser
----------

1. 1 2 3  Eivind Pettersen (9. april 2015). «– Tyskerne var sadister, de fortjente dødsstraff». NRK. Besøkt 9. april 2015.
2. 1 2 3  Rune Stølås (14. november 2011). «Vil lage skrekkhus midt i sentrum». Bergens Tidende. Besøkt 9. april 2015.
3. ↑  «Sadisten». *Espeland Fangeleir*. Besøkt 4. mars 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Ludwig Passarge**, også *Louis Passarge* (født 6. august 1825 i Wolittnick i Landkreis Heiligenbeil/Ostpreussen i Tyskland, død 19. august 1912 i Lindenfels i Hessen) var en tysk reiseforfatter, oversetter, publisist og dommer.

Liv og virke
------------

Han var sønn av en godseier, gikk på Collegium Fridericianum og studerte fra 1844 rettsvitenskap ved universitetene i Königsberg og Heidelberg. I 1856 ble han utnevnt til fylkesdommer i Heiligenbeil. I 1877 ble Passarge dommer i Insterburg og i 1879 i Königsberg. I 1887 gikk han i pensjon.

Fra ungdomsårene foretok Passarge reiser gjennom hele Europa, og fastholdt sine inntrykk i bøker og artikler.[] Han stod i tett kontakt med forfatteren Ernst Wichert.Ved siden av sine hjemtrakter i Østpreussen og det tilgrensende Baltikum reiste Passarge også på Balkan og Den iberiske halvøy og bidro med vesentlig[] material til Baedeker i reisebokseriens første utgaver i 1897 om disse områdene. Under sine opphold i Skandinavia ble han kjent med Henrik Ibsens og Bjørnstjerne Bjørnsons verker. Han ble oversetter og utgiver for flere av dem for det tyske språkområde. I 1879 er han registrert som medlem av Den norske turistforening.

Passarge fortsatte sine reiser også inn i høy alder og døde under en reise i skogen Odenwald.

Han var far til geografen Siegfried Passarge.

Verker i utvalg
---------------

* *Die Kurische Nehrung*
* *Aus dem Weichseldelta*
* *Die Marienburg*
* *Strandbriefe*
* *Aus den Baltischen Landen*
* *Ein ostpreußisches Jugendleben*
* *Drei Sommer in Norwegen*

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Katalog der Deutschen Nationalbibliothek». *portal.dnb.de*. Besøkt 21. desember 2016.
4. ↑  Meyen, Fritz (1942). *Norwegische Bibliographie*. Oslo: Stenersen.
5. ↑  *Den Norske turistforenings årbok. 1879*. 1879.

Eksterne lenker
---------------

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (en) Ludwig Passarge – originaltekster fra den engelskspråklige Wikikilden |

* (de) Verk av og om Ludwig Passarge i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** CiNii
 |
**Ludwig Stubbendorff** (født 24. februar 1906 nær Wismar, død 17. juli 1941 i Priber ved Dnepr) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Stubbendorff ble, med hesten «Nurmi», olympisk mester to ganger under OL 1936 i Berlin. Han vant både den individuelle og lagkonkurransen i feltritt. Deltakere på det tyske laget var Rudolf Lippert på hesten «Fasan», Konrad von Wangenheim «Kurfürst» og Stubbendorff på «Nurmi».

Stubbendorff døde på Østfronten i Sovjetunionen under andre verdenskrig.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Gull **Gull** i hestesport, feltritt Tysklands flagg Tyskland
* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Gull **Gull** i hestesport, feltritt lag Tysklands flagg Tyskland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ludwig Stubbendorff – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ludwig Stubbendorff – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Ludwig Stubbendorff – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
**Ludwig Landmann** (født 18. mai 1868 i Mannheim i Tyskland, død 5. mars 1945 i Voorburg i Nederland) var en tysk liberal politiker under Weimarrepublikken. Han tilhørte DDP.

Liv og virke
------------

Landmann var først byråd i fødebyen Mannheim. I 1917 ble han næringsbyråd i Frankfurt am Main, frem til han i 1924 ble valgt til Frankfurts overborgermester. Han var Frankfurts første jødiske overborgermester. Under Landmanns styre fortsatte Frankfurts utvikling til en av Europas ledende metropolområder gjennom byutvidelser og storstilte byggeprosjekter. Han bygget bl.a. Waldstadion og Großmarkthalle. Han var også en av grunnleggerne av HaFraBa-foreningen og dermed en av Autobahns fedre, og slo allerede samme år som han ble valgt til overborgermester fast at Frankfurt trengte en ny lufthavn, noe som senere ledet til byggingen av Frankfurt internasjonale lufthavn.

Grav i Frankfurt
Gjennom byutvidelsene skapte han seg ikke bare venner. Men Frankfurt ble for en tid Tysklands største by etter areal. Han viktigste prosjekt var å skaffe boliger til alle trengende, og lindre bolignøden i storbyen. Han grunnla Nassauische Heimstätte, en organisasjon som skulle garantere alle en bolig.

Etter kommunalvalget 12. mars 1933 måtte han gå av som overborgermester, og ble etterfulgt av Friedrich Krebs (NSDAP). Landmann forlot da Frankfurt, og slo seg ned i Berlin. 

På grunn av sin jødiske rasetilhørighet ble han utsatt for stadig sjikane, og hans pensjonsutbetalinger ble for en tid stoppet. I 1939 emigrerte han til Nederland, hans kones fødeland. Her ble han fra 1940 holdt skjult av slektninger og venner. I 1945, kort før krigens avslutning, døde han gammel og underernært i Nederland, en av de mange ofre for sultvinteren 1944-45.

Gaten Ludwig-Landmann-Straße i bydelen Praunheim i Frankfurt er oppkalt etter byens tidligere overborgermester. Et portrett utført av maleren Wilhelm Runze henger i vandrehallen foran rådssalen i det gamle «romerske» rådhuset, *Römer*.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Dieter Rebentisch: *Ludwig Landmann. Frankfurter Oberbürgermeister der Weimarer Republik*, Wiesbaden 1975.
* «Landmann, Ludwig.» I: Karl Otto Watzinger: *Geschichte der Juden in Mannheim 1650–1945.* Kohlhammer, Stuttgart 1984, s. 115–116. ISBN 3-17-008696-0.
* (de) Dieter Rebentisch: «Landmann, Ludwig.» I *Neue Deutsche Biographie* (NDB). Bind 13, Duncker & Humblot, Berlin 1982, ISBN 3-428-00194-X, s. 504 (digitalisering).

| * v
* d
* r
Frankfurt am Mains overborgermestre |
| --- |
|  | D. H. Mumm v. Schwarzenstein **·** Johannes v. Miquel **·** Franz Adickes **·** Georg Voigt **·** Ludwig Landmann **·** Friedrich Krebs **·** Wilhelm Hollbach **·** Kurt Blaum **·** Walter Kolb **·** Werner Bockelmann **·** Willi Brundert **·** Walter Möller **·** Rudi Arndt **·** Walter Wallmann **·** Wolfram Brück **·** Volker Hauff **·** Andreas von Schoeler **·** Petra Roth **·** Peter Feldmann | Tysklands flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**François Bourgade** (født 7. juni 1806 i Gaujan i Frankrike, død 21. mai 1866 i Paris) var en fransk katolsk prest, misjonær og filosof. 

Han studerte teologi og filosofi ved presteseminaret i Auch og ble presteviet i 1836. Umiddelbart etter bad han om å bli sendt som misjonær til Afrika. Det ble innvilget to år etter. Han var en av de første franske katolske misjonærer etter napoleonstiden som ble sendt til det muslimske Nord-Afrika, og virket i det som senere ble Algerie og Tunisia.

I Algerie var han sjelesørger med tilknytning til sykehusene i denne franske kolonien. Så kom han til Tunisia, der han grunnla et sykehus og en rekke skoler. Han ble gitt ansvaret for kapellet som Louis Philippe (1830-1848) hadde reist på det sted i Tunis der St. Louis hadde dødd i 1250, og mottok en rekke utmerkelser, blant dem Æreslegionen.[]

Verker
------

* *La Clef Du Coran* (1852), faisant suite aux *Soirées De Carthage* (1847), Reprinted by the Nabu Press (2010) ISBN 1-1462-3352-3
* *Passage du Coran* (1855)
* *La Toison d'Or de la Langue Phénicienne* (1852, 1856)
* *Lettre à M. E. Renan à l’Occasion de Son Ouvrage Intitulé Vie de Jésus*, Martin-Beaupré Frères (1864)

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  François Bourgade - Catholic Encyclopedia-artikkel

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Argeleb II** er en fiktiv person fra J.R.R. Tolkiens litterære verden. Han var den tiende kongen av Arthedain, og er best kjent for å ha gitt hobbitene området som senere ble kjent som Hobsyssel.

Argeleb ble født i 1473 i tredje tideverv. Han var sønnen til kong Araphor, og ble oppkalt etter sin oldefar Argeleb I. Han ble konge av Arthedain da faren hans døde i 1589. I hans regjeringstid var det mange hobbiter som migrerte til Arthedain. I året 1601 (eller år 1 ifølge hobbitene) ga Argeleb hobbitene tillatelse til å bosatte seg i landene vest for Baranduin, ettersom det var et ubebodd område som frem til da ble brukt som jaktmarker for tidligere konger. Det var dette område som senere ble kalt Hobsyssel. Til gjengjeld krevde Argeleb at hobbitene anerkjente ham som sin herre. Hobbitene regnet da seg selv som undersåtter av kongen av Arnor. 

Også i hans regjeringstid herjet Den store pesten i Midgard. Gondor ble hardt rammet av denne pesten, og den drepte bl.a. kong Telemnar, hans barn, og det Hvite tre. Pesten nådde de nordlige delene av Arnor, og de gjenværende menneskene som bodde i Cardolan forsvant. Den rammet også Arthedain, hvor det påførte dødsfall blant mennesker og hobbiter, men dets effekt ble minket jo nærmere nord den gikk.

Argeleb II regjerte i 81 år før han døde i 1670, og ble etterfulgt av sin sønn Arvegil.
***Goliathus cacicus*** er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne arten er en av verdens største biller, om man bruker vekten som mål.

Utseende
--------

En meget stor (lengde 50-100 millimeter) og kraftig bille. Kroppen er ganske bred og flatrygget. Hannene har et gaffelformet pannefremspring og oppstående kjøler på sidene av hodet. Beina er nokså lange og kraftige, svarte, leggene (tibiae) nokså brede, hos hunnen med to skarpe pigger på yttersiden. På mellom- og bakbeina har leggene en tett hårkam på innersiden. Hodet og pronotum har okergul grunnfarge, sistnevnte med to par svarte lengdestriper, slik skiller den seg fra de andre *Goliathus*-artene der grunnfargen er hvit. Scutellum er langt, smalt og hvitt. Dekkvingene er hvite med en svart skulderflekk.

Levevis
-------

De voksne billene kan finnes på sevje som flyter ut fra sår på visse trær, og kommer også til gjærende frukt. Tross sin store kropp flyr de godt. Larvene lever i jorden, og i motsetning til mange andre Cetoniinae trenger de proteinrik kost, fordi de vokser svært raskt. I fangenskap kan de fores med hunde- eller kattemat, hva de eter ute i naturen vet man ikke med sikkerhet. Under optimale forhold kan larven voksen til en lengde av 13 centimeter og en vekt over 100 gram på fire måneder, som tilsvarer varigheten av regntiden. Larven graver så ut et puppekammer et stykke nede i jorda, forvandler seg til en puppe og tilbringer mesteparten av tørketiden i dette stadiet. Etter noen måneder klekker den voksne billen nede i puppekammeret, men den kommer ikke opp før regnet kommer. I fangenskap kan de voksne billene lever over ett år, men levetiden er trolig mye kortere i vill tilstand. De voksne billene bruker mesteparten av tiden på å få formert seg, hannene kjemper ved hjelp av det gaffeldelte fremspringet på hodet, som de forsøker i vippe hverandre opp med.

Utbredelse
----------

Arten lever i tropiske områder av Vest-Afrika.

Systematisk plassering
----------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
				+ Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
					- Slekten goliatbiller, *Goliathus* Lamarck, 1801
						* *Goliathus cacicus* Sjöstedt, 1928

Kilder
------

* *Goliathus* – The African Goliath Beetles

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Goliathus cacicus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Goliathus cacicus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Goliathus cacicus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Goliathus cacicus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Goliathus cacicus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Natriumsulfat** (**Na2SO4**, *natriumsulfat anhydrat*, Na2SO4 · 10H2O, *natriumsulfat dekahydrat*) også kalt for **glaubersalt** oppkalt etter Johann Rudolph Glauber. Natriumsulfat er svovelsyrens natriumsalt.

Halve produksjonen av natriumsulfat i verden kommer av et biprodukt ved å skille industriprosesser som for eksempel fremstilling av rayon, kromater, fenol og borsyre.

Fremstilling
------------

Natriumklorid og svovelsyre reagerer og danner natriumsulfat og saltsyre:

```
  2NaCl + H2SO4 → Na2SO4 + 2HCl
```

Natrium og svovelsyre reagerer og danner natriumsulfat og hydrogengass:

```
  Na + H2SO4 → Na2SO4 + H2
```

Lut og svovelsyre reagerer og danner natriumsulfat og vann:

```
  2NaOH + H2SO4 → Na2SO4 + 2H2O
```

Bruk
----

Natriumsulfat brukes i vaskemiddel, papir, tekstiler og glass.

Natriumsulfat dekahydrat kan benyttes til å lagre energi i solceller. Det blir flytende i solvarmen og tar opp energi. Det krystalliserer når temperaturen går under 32 °C og avgir store mengder med krystallisjonsvarme.

Løselighet
----------

Natriumsulfat løselighet i vann etter temperatur

Se også
-------

* Salt
* Sulfat

Referanser og fotnoter
----------------------

1. ↑  Anhydrat = Uten vann
2. ↑  Deka = 10, hydrat = vann
3. ↑  Biosite – Natriumsulfat
4. 1 2 3 4 5  Kemikalieinspektionen – Natriumsulfat (2006) Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Sulfater |
| --- |
| H2SO4 • Li2SO4 • BeSO4 • Na2SO4 • MgSO4 • Al2(SO4)3 • K2SO4 • CaSO4 • Sc2(SO4)3 • Cr2(SO4)3 • CrSO4 • MnSO4 • FeSO4 •Fe2(SO4)3 • CoSO4 • NiSO4 • CuSO4 • ZnSO4 • Rb2SO4 • SrSO4 • PdSO4 • Ag2SO4 • CdSO4 • Cs2SO4 • BaSO4 • HgSO4 • PbSO4 • GdSO4 • U(SO4)2 • Pr2(SO4)3 • Ce(SO4)2 • (NH4)2SO4 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
GolfGolf
Golf var med på OL-programmet for første gang i 1900 i Paris. Der ble det spilt to turneringer, en slagspillturnering over 9 hull for damer og 36 hull for herrer. Golf var olympisk øvelse også i 1904 i St. Louis. Da var det også to turneringer, men denne gang med matchspill, og damene var utelatt. Det var en individuell turnering og en lagkonkurranse. Neste gang golf var på OL-programmet, var i Rio de Janeiro i 2016. Da deltok 60 menn og 60 damer som spilte hver sin 72-hulls slagturnering. 

Golf vil også være OL-gren i Tokyo i 2020, men format er ikke avgjort per 2016.

Medaljestatistikk
-----------------

De olympiske ringerDe olympiske ringer

|  |  |
| --- | --- |
| Golf Medaljer i Golf under sommer-OL 1900-1904 | De olympiske ringer |
| **Plass** | **Land** | Gull **Gull** | Sølv **Sølv** | Bronse **Bronse** | **Totalt** |
| 1 | **USAs flagg USA** | 3 | 3 | 4 | 10 |
| 2. | **Canadas flagg Canada** | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3. | **Storbritannias flagg Storbritannia** | 0 | 1 | 1 | 2 |
|  | **Totalt** | **4** | **4** | **5** | **13** |

Eksterne lenker
---------------

* Resultater og profilside Arkivert 31. juli 2008 hos Wayback Machine. på sports-reference.com

  


| * v
* d
* r
De olympiske ringer Golf under sommer-OL |
| --- |
|  | 1900 Paris **·** 1904 St. Louis **·** 2016 Rio de Janeiro **·** 2020 Tokyo |  |
**Natriumnitrat**, **Chilesalpeter**, **natronsalpeter** kjemisk formel NaNO3, kan framstilles ved å blande natriumhydroksid med salpetersyre:
  
  
 NaOH + HNO3 → NaNO3 + H2O

Chilesalpeter består av 36,5 % natron og 63,5 % salpetersyre, men er oftest tilsatt koksalt og glaubersalt. Saltet er krystallint, fargeløst, gjenomskinlig eller gjenomlysende. Det løses lett i vann, som dermed får en salt smak. 

Chilesalpeter forekommer i nærheten av Iquique på grensen mellom Chile og Peru på 1000 meters høyde over havet i metertykke lag med en utstrekning på 2–3000 km². Disse store salpeterlagene, med 15 % renhet er dannet ved oksidasjon av nitrogenholdige, organiske stoffer, rester av havsdyr og lignende, slik at det er dannet salpetersyre, som tatt til seg en del av havvannets natroninnhold. 

Chilesalpeteren hadde på 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet stor betydning for fremstilling av kalisalpeter, salpetersyre, ved svovelsyrefabrikasjon og som gjødsel. Det var en viktig industri i Chile som etter 1920-tallet konkurrertes ut av fullgjødsel fremstilt med Haber-Bosch-prosessen.

Anvendt som konserveringsmiddel betegnes chilesalpeter som E-nummer E251.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Jordan Sullivan** er en fiktiv person i tv-showet *Scrubs*, eller *Helt sykt* på norsk, som spilles av Christa Miller. Hun er skilt fra, men bor sammen med, Dr. Percival 'Perry' Cox og sammen har de to barn; Jack og Jennifer Dylan 'J.D.'. Hennes virkelige alder er ikke kjent, selv sier hun at hun er i sine veldig, veldig, veldig sene tredveår.

Familiehistorie
---------------

Hun har en bror, Ben som døde av blodkreft, en søster, Danni og om foreldrene hennes vet vi at faren hennes het Quinn og døde for flere tiår siden, mens Jordans mor som foreløpig er usett lever i beste velgående. Jordan har besøkt moren sin ved flere anledninger både med og uten barna sine.

Trivia
------

The Janitor, vaktmesteren har lest i journalen hennes at hun er manisk depressiv. Hun er nokså ondskapsfull og forsvarer seg med at det kommer av at hun har hatt en vond barndom, men innrømmer overfor Dr. Elliot Reid at det ikke er tilfelle og at hun ikke egentlig vet hvorfor hun er så slem og egoistisk som hun er. Det nevnes at hun har silikon i brystene og leppene, og at hun stadig vekk tar Botox, så mye at ansiktet hennes stivnet fullstendig i en episode.
**Frank Willy Pedersen Djuvik** (født 3. desember 1979) er en norsk politiker som representerer Fremskrittspartiet i Sogn og Fjordane.[*når?*] Han er partiets fylkesleder og gruppeleder på fylkestinget.[*når?*] Han er også FrPs gruppeleder i Førde kommunestyre.[*når?*]

I 2012 vakte han noe oppsikt med et blogginnlegg med overskrifta «Eg hatar Islam og muslimar». Han sa i ettertid at han nærer «intens uvilje mot alle religioner, ideologier og organisasjoner som skal påvirke mennesker til å oppføre seg slik de har definert», og at han like gjerne kunne ha brukt overskrifta om kristendommen, men at han «valgte tittelen som et bevisst virkemiddel for å fange oppmerksomhet».

Referanser
----------

1. ↑  Presentasjon på TV2s nettsted Arkivert 2. desember 2013 hos Wayback Machine.; besøkt 27. november 2013.
2. ↑  Fylkesleiarbloggen Arkivert 2. desember 2013 hos Wayback Machine.; besøkt 27. november 2013.
3. ↑  «Frp-politiker: «Eg hatar Islam og muslimar»» Arkivert 3. desember 2013 hos Wayback Machine. ABC Nyheter 16. august 2012; besøkt 27. november 2013.
**Nationwide Arena** er en arena i Columbus, Ohio USA hvor ishockeylaget Columbus Blue Jackets i National Hockey League spiller sine hjemmekamper. I 2015 skal NHL All-Star-kamp spilles i arenaen.

Arenaen blir også benyttet til en lang rekke konserter, og nasjonale kongresser.

Arenaen har navn etter den opprinnelige majoritetseieren, Nationwide Mutual Insurance Company, som har sitt hovedkontor på den andre siden av gaten. 30. mars 2012 ble deler av deres eierandel solgt til Franklin County gjennom et lån fram til 2029 som skal betales gjennom avgifter på casinovirksomheten i byen og fylket, samt gjennom støtte fra delstaten Ohio, hvor deler av dette skal ettergis under forutsetning av at Columbus Blue Jackets imøtekommer de årlige begrensningene som er lagt på lønnsbudsjettet. Blue Jackets har gjennom avtalen forpliktet seg til å bli i byen i hvert fall fram til 2039, eventuelt må laget betale erstatning på $36 millioner.

Nationwide Arena inneholder også ytterligere en isflate, kalt OhioHealth IceHaus som brukes som treningsflate for Blue Jackets og er også brukt til ungdomskamper og åpen istid for publikum. Dette gjør Nationwide Arena til den første av NHL-arenaene som også har en egen treningsflate i hallen for laget, siden har også New Jersey Devils' Prudential Center fra 2007 fått en slik mulighet.

Nationwide Arena ble bygget på tomten til det tidligere statsfengselet Ohio Penitentiary. Til tross for at det er en folkelig oppfatning at hallen er bygget der selve fengselet lå, er den faktisk bygget på den tidligere parkingsplassen til dette og selve fengselsbygningen lå der hallens parkeringsplass ligger i dag. Mange innsatte ble henrettet i dette fengselet, og en brann 21. april 1930 drepte 322 innsatte som var sperret inne i sine celler. Noen tilskuere og ansatte som hyppig besøker arenaen hevder at de har opplevd overnaturlige fenomener.

Galleri
-------

* Fra hovedinngangenFra hovedinngangen
* Isflaten og videokubeIsflaten og videokube
* Banen under en Blue Jackets-kamp mot Boston Bruins i 2006Banen under en Blue Jackets-kamp mot Boston Bruins i 2006
* Blue Jackets mot Chicago Blackhawks 18. februar 2012Blue Jackets mot Chicago Blackhawks 18. februar 2012

Referanser
----------

1. ↑  Caruso, Doug (30. mars 2012). «Taxpayers Now Own Nationwide Arena». *The Columbus Dispatch*.  Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)
2. ↑  «Ohio Penitentiary Fire». Ohio History Central – A product of the Ohio Historical Society. Besøkt 9. mai 2014.
3. ↑  «Nationwide Arena». Forgetten Ohio. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 5. februar 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nationwide Arena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Frankenstein*** er en stumfilm fra 1910 laget av Edison Studios, skrevet og regissert av J. Searle Dawley. Dette var den første filmadapsjonen av Mary Shelleys *Frankenstein*, så vel som det var den første grøsserfilmen som var laget.

I mange år trodde man at denne filmen var gått tapt, inntil en kopi ble funnet på 1980-tallet. 

Det finnes ingen kopier av filmen som er tilgjengelige for publikum.

Rolleliste
----------

Augustus Phillips spiller «Dr. Frankenstein», Charles Ogle monsteret og Mary Fuller som doktorens forlovede.

Innspilling
-----------

Det har blitt påstått at denne Frankenstein-filmen ble filmet nær Whitstable jernbanestasjon i Kent, England, men det finnes lite bevis som støtter denne påstanden.

Historien
---------

«Frankenstein» er en ung medisinstudent. Han forsøker å skape det perfekte mennesket, men ender opp med et monster som rømmer. Han blir syk og blir tatt vare på av sin forlovede. På bryllupsnatten blir han oppsøkt av monsteret. Det oppstår en slåsskamp, og monsteret ser plutselig seg selv i et speil. Han blir skremt og løper vekk. Han kommer senere tilbake, og finner bruden alene på sitt rom. Kvinnens skrik får «Frankenstein» til å komme, og det oppstår en ny slåsskamp, hvor monsteret fader ut, overveldet av «Frankenstein»s kjærlighet til sin kone.

Slutten
-------

Slutten på denne filmen er en mystisk tolkning av romanen og finnes ikke i noen annen Frankenstein-produksjon.

Oppfølger
---------

I 1915 kom oppfølgeren til filmen, kalt *Life Without Soul*. I tillegg kom det minst en europeisk filmversjon.

Edison's Frankenstein 1910
--------------------------

I 2003 ble denne filmversjonen av Frankenstein adaptert til en 40-siders tegneserie, skrevet av Chris Yambar med illustrasjoner av Robb Bihun. Den fikk navnet *Edison's Frankenstein 1910*. I filmens ånd er den tegnet i sort/hvitt og fortalt kun gjennom fortellingen, det er ingen dialog i romanen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Frankenstein* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Frankenstein* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Frankenstein* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Frankenstein* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Frankenstein* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Frankenstein* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Frankenstein* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Frankenstein* på Silent Era Rediger på Wikidata

* (en) *Frankenstein* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
*Denne artikkelen handler om redskapet. For selskapet, se Skyttel (selskap).*
**Skyttel** er et redskap som brukes for å føre islettstråden fram og tilbake mellom varptrådene i renningen på en vevstol. Islettstråden spoles opp på et spolerør eller papirkjerne som plasseres på en pinne i et kammer i skyttelen. Skytler lages i mange forskjellige varianter og lengder avhengig av renningens bredde, den er ofte båtformet. Det lages også skyttler med plass for to spoler (dobbeltskyttel) når man skal veve med to islettstråder samtidig (alternativet er å spole opp begge trådene på samme spole). For fine vever som damask er åpningen ofte liten og krever skyttler med lav høyde.

Ved veving av filleryer eller andre grove islett brukes ikke skyttel med spole. Da brukes en filleskyttel der opprullede strimler kan kveiles opp.

Den første revolusjonerende oppfinnelsen innen vevhandverk kalles "Den flyvende skyttel" og ble oppfunnet år 1733 av John Kay.[] Denne type skyttel gjorde at vevingen gikk fortere, og en person kunne nå veve like mye som to eller fem personer kunne tidligere. Men når vevingen gikk fortere måtte man også skaffe mer garn til vevstolene, og år 1764 ble spinneapparatet Spinning Jenny oppfunnet. 

* Filleskyttel i dobbeltvevFilleskyttel i dobbeltvev
* Skyttel, vevspenne og vevstikkeSkyttel, vevspenne og vevstikke
* Forskjellige skytlerForskjellige skytler

Referanser
----------

1. ↑  *Norsk tekstilordbok: med oversettelser til engelsk og tysk*. Bergen: Norsk tekstil teknisk forbund. 1954. s. 109.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Hassanali Mehran** (født 24. desember 1937 i Teheran) er en iransk statsviter og økonom, som har vært sentralbanksjef i Arubas sentralbank og Irans sentralbank, samt finansminister i Iran. Han er født i Iran, men flyktet derfra på slutten av den siste sjahens styre, i 1979. 

Mehran er utdannet innen både statsvitenskap og økonomi fra University of Nottingham i England. Senere tok han mastergrad i internasjonal rett (*International Public Policy*) ved Johns Hopkins University i USA. Senere har han tatt etterutdanning innen nasjonalinntekter og pengestrømregnskap. 

Han startet sin jobbkarriere som forskningsassistent, og senere foreleser, ved University of Bristol. Allerede i 1968 begynte Mehran å jobbe i IMF, i avdelingen for *Exchange and Trade Relations*, og jobbet der med banker og internasjonal handel. Året etter ble han ansatt som generaldirektør for forskningsavdelingen til økonomidepartementet i Iran. Derfra jobbet han seg opp, og ble i 1971 viseminister i økonomidepartementet, i 1973 stedfortredende minister i det nyetablerte *Ministry of Economic Affairs and Finance*. Fra 1975 til 1978 var han sentralbanksjef for Irans sentralbank, og han var senere visestyreformann og adm.dir. i National Iranian Oil Company (NIOC). Han har også vært minister for Budsjett og Planlegging, og Økonomi og Finans. 

I 1979 begynte han igjen i IMF, som rådgiver i avdelingen for Midtøsten. I 1981 fikk han jobb i IMFs stab, som rådgiver i Sentralbankavdelingen. På grunn av dette fikk han i 1986 ansvar for etableringen av Arubas sentralbank. Han var også den første sentralbanksjefen («President»). Han sluttet i IMF i 1987, for en stilling som direktør for Aruban Investment Bank og som rådgiver for Arubas regjering (*Council of Economic Advisors*). Han returnerte imidlertid til IMF igjen i 1992, som rådgiver i deres *Monetary and Exchange Affairs Department*, der han i 1995 ble utnevnt til underdirektør, og året etter seniorrårdgiver og senior personalsjef. 

I sine 20 år i IMF har arbeidet med sentralbanker vært hans hovedområde. Han var ansvarlig for IMFs *Technical Assistance Program*, og jobbet tett mot mer enn 50 sentralbanker i Afrika, Asia og Europa. Han jobbet i IMF fram til januar 2003. 

Han ble igjen innsatt som sentralbanksjef i Arubas sentralbank 23. juli 2007, da han erstattet Rob Henriquez, og ble erstattet av Jane Figaroa-Semeleer i august 2008.

Han er i dag pensjonert og bor i Maryland.

Bøker
-----

* 1985 – External Debt Management (red.)
* 1995 – Interest Rate Liberalization and Money Market Development: Selected Country Experiences
* 1996 – Monetary and Exchange System Reforms in China: An Experiment in Gradualism (red.)
* 1998 – Financial Sector Development in Sub-Saharan African Countries

Referanser
----------

1. ↑  «Irans sentralbank – *Governors*». Arkivert fra originalen 8. september 2010. Besøkt 11. desember 2010.
2. ↑  Curacao Legal Portal – *Semeleer new boss Central Bank Aruba*[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** SUDOC
 |