recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Inga Bucher** (født 8. april 1861 i Christiania, død 1. februar 1935 i Oslo) var en norsk skuespillerinne, suffløse og regissør.

Familie
-------

Inga Bucher var datter av skuespillerne Ole Johan Samuel Bucher og Caroline Andrine Ehn. Hun var gift med postfullmektig Henrik Geelmuyden Lund (1860-1925). Ekteskapet ble oppløst.

Liv og virke
------------

I årene 1883-1899 var Inga Bucher skuespiller, suffløse og regissør ved Christiania Theater, hvor faren i mange år var ansatt samtidig som henne. Her første hun en detaljert *Theater-Journal*, med opplysninger om huset var utsolgt, hvordan publikum hadde mottatt fremførelsene, i tillegg til at hun gjorde seg egne refleksjoner over hva man hadde vært vitne til.

Hennes debut ved Christiania Theater fant sted 24. april 1883. Her gestaltet hun rollen som *Aagot* i stykket *Leonarda*. Det ble bemerket at hun gjorde megen lykke hos abonnementspublikummet. Sin såkalte annen-debut fikk hun 27. mai 1883 i rollen som *Michaeline* i stykket *Fyrst Panin* av Georges Ohnet.

Fra 1899 var Bucher inspektrise ved Nationaltheatret, og fra 1907 til hun ble pensjonert i 1924 var hun regissør samme sted. De siste årene hadde hun sin bolig i en liten loftsleilighet i teaterbygningen.

Roller i utvalg
---------------

* *Aagot* i *Leonarda* av Bjørnstjerne Bjørnson (Christiania Theater, 1883)
* *Michaeline* i *Fyrst Panin* av Georges Ohnet (Christiania Theater, 1883)
* *Bodil* i *Ambrosius* av Chr. K. F. Molbech (Christiania Theater, 1884)
* *Cecile de Marnas* i lystspillet *Badet i Dieppe* eller *Bagtalelse* av Eugène Scribe (Christiania Theater, 1884)

Kilder
------

* Jensson, Liv (1981). *Biografisk skuespillerleksikon*. Universitetsforl. s. 34. ISBN 8200056228.

Referanser
----------

1. ↑  Erbe, Berit (1976). *Bjørn Bjørnsons vej mod realismens teater*. Universitetsforlaget. ISBN 8200014649.
2. 1 2  Brun, Johannes (1898). *skildring af hans liv og hans samtidige*. Kristiania. s. 126.
3. 1 2  *Dagbladet 1883.05.25*. Norge, Oslo. 1883. s. 3.
4. ↑  Lund, Gabriel (1950). *Farsund-Lundene*. [Dybwad]. s. 169-170.
5. 1 2  *Dagbladet 1884.01.21*. Norge, Oslo. 1884. s. 3.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** KulturNav **·** KulturNav
 |
Giorgio de Chirico og Italias president, Sandro Pertini, foran et av Chiricos interiørmalerier i 1978.
Giorgio de Chirico, *Cavalli* (foto Paolo Monti. Fondo Paolo Monti, BEIC).
**Metafysisk maleri** (it. *Pittura metafisica*) er en kunstretning som kjennetegnes av forvridde perspektiver, unaturlig bruk av lys, og en underlig billedverden. I stedet for menneskekropper foretrekker en gjerne statuer og utstillingsdukker.

Retningen ble grunnlagt av den italienske maleren Giorgio de Chirico (1888–1978) i 1910. Han var helt alene om å male slike motiv inntil han i 1917 fikk følge av Carlo Carrà og flere andre.

Formål
------

Ved å plassere gjenstander i uvirkelige sammenhenger lyktes det kunstnerne å skape en uvirkelig, nesten drømmeaktig stemning. På det vis har retningen mye til felles med surrealismen, men skiller seg likevel fra den kunstretningen gjennom oppbygde komposisjoner og bruk av konkrete, arkitektoniske elementer og bygninger.

Trivia
------

Paul Delvaux har laget bilder som må kunne regnes til denne retningen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** BNE
 |
***Chalcosoma chiron*** er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor og kraftig (hannene opptil 12 centimeter lange), blank svart bille med bronseaktig glans. Hannen har et langt, krumt horn på hodet, et langt, horn på hver side av thorax, disse er ganske rette hos denne arten, men en tanke nedoverbøyd i spissen, og en kraftig pigg rett over hodet. Hunnen er mindre og mangler disse hornene og piggene. Arten ligner sterkt på *Chalcosoma caucasus* og er muligens bare å regne som en variant av denne.

Levevis
-------

Denne billen lever i regnskog. Larvene utvikler seg inne i døde trestammer. Hannene bruker hornene på hodet og pronotum til å kjempe med hverandre om hunnene, eller kamp om føderessurser. De store hannene er svært aggressive overfor hverandre, mindre hanner med mindre horn mindre aggressive.

Utbredelse
----------

Denne arten lever på Java, trolig også videre i Indonesia og Malaysia.

Systematisk plassering
----------------------

*Chalcosoma caucasus* er trolig et synonym for denne arten, som i så fall har en videre utbredelse enn bare på Java.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Slekten *Chalcosoma* Hope, 1837
						* *Chalcosoma chiron* (Olivier, 1789)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Chalcosoma chiron* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Chalcosoma chiron* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Chalcosoma chiron* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Chalcosoma chiron* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Chalcosoma chiron* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Brennende telys.
**Telys** er lave levende lys som er brede nok til å stå på egen hånd. Telys kan brukes til å varme mat og drikke, som pynt, eller til å skape atmosfære.

De senere årene har det også kommet LED-telys (med engangs- eller oppladbare batterier) slik at man unngår avgasser samt brannfaren assosiert med åpen flamme.

Utforming
---------

Telys der den smelta voksen er helt klar.  Foto: Bryan Tong Minh 
Telys er laget av brennbar voks som ofte smelter helt under oppvarming, for eksempel stearin, parafin eller vegetabilsk fett. De er dermed en enklere form for oljelampe. Lysmassen kan være hvit, farget, eller tilsatt godlukt.

Selve lyset sitter gjerne oppi en tettsittende beholder, tradisjonelt av aluminium, senere også plast. Plasten er gjerne gjennomsiktig, slik at en ser mer av lyset, ofte farget.

Veken er som regel festet nederst i lyset med en liten metallholder.

Bruk
----

Telys brukt til å varme te i ei tekanne.  Foto: Peter Merholz 
Telys kan brukes som te-lys, det vil si til å holde te eller annen drikke varm, varme matretter og særskilte retter som fondue.

Ulike utforminger av telys.  Foto: Bastian Frank 
En kan plassere telys på mange ulike flater, både i ei rekke ulike telysestaker, på bakken eller i snølykter. Slik kan en bruke dem til å gi ulike effekter. En bruker blant annet telys til å skape hygge hjemme eller ute, og som kirkelys.

Brannfare
---------

Som med alle andre levende lys bør en ikke bruke brennende telys uten tilsyn på grunn av brannfaren. Brennbare dekorasjoner eller flater lyset står på kan ta fyr. Siden telys er lette å plassere hvor en vil, er det også lett å sette dem på et utrygt sted, eller å sette for mange sammen slik at de tilsammen forårsaker overoppheting. Det finnes også eksempler på at plastholdere til telys har tatt fyr.

Kilder
------

* Svendsen, Roy Hilmar (25.02.2009), «Her eksploderer Ikea-lysene», *NRK Hordaland*,
* Øverbø, Solfrid Leirgul; Boyesen, Britt (17.11.2009), «Vil forby brannfarlige telys», *NRK Telemark*,
***Chalepides luridus*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (10-15 millimeter), glatt, avlang, halvblankt mørkbrun hornbille. De mangler horn eller knøler på hodet, kroppsformen er jevnt oval og de kan overflatisk minne om vannlevende biller som vannkalver eller vannkjær. På undersiden har de en del stive hår, oversiden er helt naken, fint punktert. Bein og antenner er temmelig korte.

Levevis
-------

I alle fall noen av artene har et halv-akvatisk levevis og lever på vannplanter, blant annet det problematiske ugresset vannhyasint (*Eichhornia crassipes*). De voksne billene flyr om natten og kan komme svært tallrikt til lys.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Brasil, Bolivia, Paraguay og Argentina.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Cyclocephalini
						* Slekten *Chalepides* Casey, 1915
							+ ***Chalepides luridus*** (Burmeister, 1847)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Chalepides luridus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Chalepides luridus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Chalepides luridus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Weerdingemennene
Weerdingemennene 1904
**Weerdingemennene** (ned.: **Paar van Weerdinge**) er to moselik fra yngre jernalder som ble funnet av torvarbeider Hilbrand Gringhuis 29. juni 1904 i Weerdingerveen ved Weerdinge i Drenthe, Nederland. Moselikene befinner seg i Drents Museum i Assen.

Weerdingemennene ble først bragt til likhuset på gravlunden i Nieuw-Weerdinge. For å transporteres dit, ble likene rullet opp og lagt i en kiste. I første omgang gikk man ut fra at likene var av en mann og en kvinne, men senere DNA-undersøkelser har vist at begge er menn, og at de ikke har samme mor. Opprinnelig ble funnet kalt *ekteparet fra Weerdinge* og på folkemunne *ekteparet Veenstra* (*veen* er nederlandsk for torv). Moselikene dateres til 450–30/15 f.Kr. (yngre jernalder). Det venstre moseliket skal trolig ha blitt drept av et knivstikk i brystet. Mens enkelte organer fremdeles er bevart, er de fleste ben forsvunnet, noe som skyldes syrene som fantes i myren. 

Ydepiken er et annet nederlandsk moselik fra den samme perioden.

Referanser
----------

1. ↑  nieuwsdossier.nl: «Veenlijken in Weerdinge gevonden» (besøkt 31. mars)
2. 1 2  Gerding, M & Hillinga, H. (2007). *Het Drenthe Boek*. Zwolle: Waanders Uitgevers.
**Metageitnia** (gresk μεταγείτνια) var en mindre antikk gresk festival som ble feiret i Athen av eller med attiske *demos* (landets folk) for å støtte godt forhold til naboene i løpet av måneden *metageitnion* (august-september) til ære for Apollon Metageitnios (som gud for politikk og utenlandsforhold).

Den viktigste delen av høytiden besto av ofringer til guden, og det er antatt at festivalen ble holdt til minne av de grekere som hadde dratt til Melite, en antikk gresk koloni på dagens Malta. Metageitnia ble også feiret i mange joniske byer som Milet, Efesos, og øynene Samos og Delos. Kildene for denne festivalen er svake og synes tidvis å forveksle med festivalen Synoikesia som ble feiret måneden før og Ekatomvaiona som var til ære for Thesevs.

Referanser
----------

1. ↑  «Se du på disse athenerne som fremmede og forviste folk som fjernet fra Melite til Diomea, — hvorfra de kaller måneden metageitnion, og de ofringer de byr til minne om deres fjerning av Metageitnia, være fornøyd med og gjerne aksepterer dette nye naboskap til et annet folk? Ganske visst vil du ikke si så.» Plutark: *Moraler, Om landsforvisning, eller flykte fra sitt land*, avsnitt 6.

Litteratur
----------

* Smith, William: *A Dictionary of Greek and Roman Antiquities*, John Murray, London, 1875.
***Weekend***  (fransk: *Week-end*) er en fransk langfilm fra 1967 regissert av Jean-Luc Godard. Filmen var Godards femtende spillefilm som regissør.

Handling
--------

Roland og Corinne er gift med hverandre, men begge har en hemmelig elsker, og legger planer om å ta livet av hverandre. En helg setter ekteparet seg i bilen for å besøke foreldrene til Corinne. Formålet med turen er å sikre Corinnes foreldrearv; faren hennes ligger for døden, og Roland og Corinne er innstilt på å bokstavelig talt gå over lik for å redde Corinnes arv. Reisen foregår gjennom en landsbygd befolket av forskjellige bisarre karakterer, og preget av dramatiske bilulykker. Etter at deres egen Facel Vega blir ødelagt i en kollisjon, vandrer de gjennom en rekke vignetter der det fra tid til annen dukker opp figurer fra verdenslitteraturen og verdenshistorien, som Louis Antoine de Saint-Just og Emily Brontë.

Når Corinne og Roland til slutt kommer frem, viser det seg at faren hennes allerede har dødd. Men moren hennes nekter å gi dem deres del av arven. Roland og Corinne dreper henne, og legger ut på landeveien igjen. Men de kommer ikke langt før de ender opp hos en gruppe hippie-revolusjonære, som forsørger seg selv gjennom blant annet tyveri og kannibalisme. Roland forsøker å rømme fra hippiene, men blir innhentet, for deretter å bli partert og stappet i en gryte.

Medvirkende
-----------

* Mireille Darc – Corinne
* Jean Yanne – Roland
* Paul Gégauff – pianist
* Jean-Pierre Léaud – Saint-Just
* Blandine Jeanson – Emily Brontë
* Yves Afonso – Tommeliten
* Juliet Berto – radikaler

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 6. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Weekend* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Weekend* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Weekend* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Weekend* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Weekend* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Weekend* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Weekend* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Weekend* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Mělník kullkraftverk** er et kullkraftverk ved byen Mělník i Tsjekkia. Det har en installert produksjonskapasitet på 1050 MW, fordelt på 5 turbiner. Dette er et av landets større kraftverk målt etter effekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1970 og stod ferdig i 1980. Brenselkilden er brunkull. Operatør er det tsjekkiske energiselskapet CEZ as.

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 2 705 100 tonn ved *Melnik III*, tilsvarende 1 187 000 tonn ved *Melnik II*, og videre 2 075 300 tonn ved *Melnik I*. Det samme årets kvote som var 1,985 mill. tonn ved førstnevnte enhet, videre 1,102 mill. tonn ved *Mělník II*-anlegget, og 2,21 mill. tonn ved *Mělník I*.

Se også
-------

* Liste over verdens største kullkraftverk

Referanser
----------

1. ↑   www.cez.cz[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  EU – liste over CO2-utslipp per installasjon.

Eksterne lenker
---------------

* IndustCards[*død lenke*] – «Coal- and Lignite-Fired Plants in the Czech Republic».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC
 |
***The Winning of Beatrice*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Harry L. Franklin.

Handling
--------

John Maddox Sr. som leder Equity Trust Company sammen med James Buckley, sender Henry Jenkins for å stjele fra Buckleys pengeskap. Men i konfrontasjonen som oppstår mellom Buckley og innbruddstyven, blir førstnevnte drept. Maddox påstår at Buckley, som mislyktes i planen om å stjele fra selskapet, har begått selvmord. Men John Maddox Jr. vel vitende om at Buckleys datter Beatrice nå står uten penger, avbryter forlovelsen sin med henne.

Tvunget til å tjene til livets opphold åpner Beatrice en godteri-fabrikk, og med hjelp av sin lojale venn Robert Howard, blir virksomheten så vellykket at den etter hvert utgjør en trussel mot Maddox og hans godteri-selskap. Maddox sender derfor Jenkins, for å sette i gang en streik ved Beatrices fabrikk. Men etter at han blir dødelig såret i en kamp, tilstår han alle sine ugjerninger.

Skuespillere
------------

* May Allison som Beatrice Buckley
* Hale Hamilton som Robert Howard
* Frank Currier som James Buckley
* Stephen Grattan som John Maddox Sr.
* John Davidson som John Maddox Jr.
* Peggy Parr som Millie Nelson
* Francis Joyner som Henry Jenkins
* Baby Ivy Ward som Baby Jenkins
* Dean Raymond Thomas Nelson

Referanser
----------

1. ↑  THE WINNING OF BEATRICE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Winning of Beatrice* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Winning of Beatrice* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Winning of Beatrice* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Pedro Antonio de Olañeta y Marquiegui** (født 1774 i Elgueta, Spania – død 2. april 1825 i Tumusla, Bolivia) var en spansk rojalistisk general i Visekongedømmet Río de la Plata, dagens Argentina og Bolivia.

Biografi
--------

Olañeta ble født i en baskisk familie i en liten by i provinsen Vizcaya. Han emigrerte til Sør-Amerika i ung alder sammen med en onkel som var en rik kjøpmann i Chuquisaca. Hans støtte til spansk absolutisme og opprør mot de moderate rojalistene skapte konflikter i den rojalistiske hæren og har bidratt til å gjøre ham til en kontroversiell figur i ettertiden. Etter nederlaget til de viktigste spanske hærførerne fortsatte Olañeta motstanden, og ble en av de siste spanske befalene som holdt ut. Den 27. mai 1825 ble Olañeta oppnevnt til visekonge av Rio de La Plata av kong Ferdinand VII, som var uvitende at generalen døde to måneder tidligere. Olañeta ble derved den siste visekongen i Río de la Plata.

Referanser
----------

1. ↑  Borda-Pedreira, Joakim (1. januar 2021). «ASCENDENCIA DE PEDRO ANTONIO DE OLAÑETA». *Linajes potosinos*. Besøkt 24. september 2022.
2. ↑  «Pedro Antonio de Olañeta Marquiegui | Real Academia de la Historia». *dbe.rah.es*. Besøkt 24. september 2022.
***The Woman God Sent*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Laurence Trimble og med Zena Keefe i hovedrollen.

Handling
--------

Margaret Manning er en fattig ung jente som mistet moren sin tidlig i barndommen. Hun ble deretter forlatt av faren sin Jim Connelly. Hun blir deretter oppdratt av en fattig familie, som sender henne til å arbeide ved en fabrikk. Samtidig studerer Margaret ved en kveldsskole, i håp om å skaffe seg en bedre fremtid. Senere overtar hun ledelsen for en kampanje for å avskaffe barnearbeid ved fabrikken hvor hun arbeider, og reiser til Washington D.C. hvor hun forelsker seg i Jack West - sønnen til en velstående politiker. 

Margarets lovforslag blir støttet av senator Mathews, som bestemmer seg for å diskreditere den politiske motstanderen sin Jim Connelly, ved å undersøke fortiden hans. Han oppdager at Margaret faktisk er datteren til Connelly.

Skuespillere
------------

* Zena Keefe som Margaret Manning
* Warren Cook som Jack West Sr.
* Joe King som Jack West Jr.
* William Frederic som Mathews
* William Gudgeon som Pat Kane
* Louise Powell som Rosie
* William Magner som Joe
* Duncan Penwarden som Mason
* John P. Wade som Jim Connelly

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 26. juni 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) The Woman God Sent – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) *The Woman God Sent* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**M'Zab** (eller **Mzab**) er en region i provinsen Ghardaïa i Algerie. Den 10 km lange dalen, som ligger i Sahara i sentral-Algerie har ca. 120,000 innbyggere som fortsatt lever i tradisjonelle bysamfunn med egne lover og skikker.

Mozabittene, som innbyggerne kalles, er en berbisk folkegruppe, og tilhører ibadiretningen innen islam. Mozabittene har bodd i området siden steinalderen, og ble omvendt til islam gjennom møte med Rostomiddynastiet. Rostomidene ble etter hvert integrert med Mozabittene.

Ghardaïa-provinsen i Algerie
Innbyggerne bor *ksour*, befestede byer. Hver av de fem byene har en sentral moské som inneholder matlager og er bygget som et siste, indre festningsverk innenfor bymuren. Minareten fungerte som *vakttårn*. Utenfor bymuren ligger særpregede gravplasser som avspeiler den samme egalitære samfunnsstruktur som byene gjør. Mozabittene har sommertilhold i særskilte leirer utenfor byen. Den største byen er Ghardaïa. De øvrige er: Beni Isguen, Melika, Bou Noura og El Ateuf. Spesielt for Beni Isguen er at bare muslimer tillates å overnatte i byen.

Ettersom M'zab ligger langt fra andre bebodde deler av Algerie, er både den materielle og den samfunnsmessige kulturen forholdsvis uforandret.

Eksterne lenker
---------------

* chris-kutschera.com *The changing world of Mzab*; fra *The Middle East magazine*, 1983

| * v
* d
* r
Verdensarvsteder i Algerie (liste) |
| --- |
|  | Algers kasbah **·** Al Qal'a **·** Djémila **·** M’Zab-dalen **·** Tassili n'Ajjer **·** Timgad **·** Tipasa | Algeries flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
***The Wizard of Linn*** er en science fiction-roman av A.E. van Vogt. Romanen ble første gang utgitt i bokform på tysk som en spesial-utgave i serien Terra i 1961 under tittelen *Der Zauberer Von Linn*. Den engelske utgaven kom i 1962. Romanen ble opprinnelig publisert i magasinet *Astounding Science Fiction* fra april til juni 1950.

Romanen er en oppfølger til *Empire of the Atom*, og følger mutanten Clane videre i en verden som er ødelagt av krig, i et univers preget av «atomgudene».

Handling
--------

Et utenomjordisk romskip har ankommet solsystemet. Romskipet ser ut til å tilhøre Riss, en fremmed rase som hadde kommet for tusenvis av år siden og ødela den blomstrende menneskelige sivilisasjonen. Nå må etterkommerne etter de overlevende, som lever i et middelalder-lignende samfunn, møte denne trusselen på nytt. En av disse menneskene er Jerrin, Lord Advisor of the Linnan Empire. Jerrin, hans bror Clane, og deres medarbeidere er beskyttet av en eterisk sfære som mutanten Clane kan kontrollerer mentalt - og som absorberer energi. 

Clane sniker seg om bord på et Riss-romskip, og bruker sfæren for å eliminere mannskapet. Han tar kontroll over skipet, og flyr det til hans egen eiendom. Der oppdager han at Jerrin har blitt myrdet, forgiftet av sin kone Lilidel. I tillegg oppdager Clane at hans magiske sfære har blitt stjålet av tilhengere etter Czinczar, en barbar fra Europa som nylig forsøkte å erobre Empire of Linn. Clane tar en del av hæren sin sammen med Czinczar, om bord på det fangede Riss-skipet, som han har omdøpt Solar Star. 

Denne ekspedisjonen reiser til en fremmed stjerne som ligger 65 lysår unna. Ved ankomst oppdager de to planeter som ligner på jordkloden, hvor det bor mennesker. Men Clane og mannskapet hans blir sjokkerte over å oppdage at disse menneskene kan teleportere seg selv, eller andre gjenstander, etter deres eget ønske. De har også en fredelig handelsforbindelse med Riss. I løpet av besøket engasjerer Clane og hans mannskap et Riss-romskip. Deretter reiser Clane og mannskapet videre til Riss-solsystemet, ved hjelp av et stjernekart hentet fra Riss-vraket.

Referanser
----------

1. ↑  *The Internet Speculative Fiction Database* om *The Wizard of Linn*
2. ↑  Omtale av *Transgalactic*, en samleutgave av *The Wizard of Linn* og *Empire of the Atom*, på *The Billion Light-Year Bookshelf* av Leigh Kimmel 30. mars 2010
**Gjert Wilhelmsen** (født 12. februar 1927, død 28. februar 2018) var en norsk forretningsmann og skipsreder.

Wilhelmsen var utdannet sivilingeniør fra Norges tekniske høgskole, der han i 1951 gikk ut fra skipslinjen. Han ble i 1961 medeier i familiens rederi, Anders Wilhelmsen & Co AS, og fra 1968 også av cruiserederiet RCCL. I sin karriere innen shipping var han vært engasjert i utviklingen av skip og rigger for oljesektoren. Wilhelmsen var også engasjert i Det Norske Veritas, i Norges Rederiforbund og i Marintek i Trondheim. Fra 1993 til 1996 var Wilhelmsen president i Norsk Selskab til Skibbrudnes Redning.

Wilhelmsen ble i 2005 forfremmet til kommandør av St. Olavs Orden for «samfunnsgavnlige virke.» Han ble også utnevnt til kommandør av Finlands løves orden og ridder av Æreslegionen.

Gjert Wilhelmsen var bror av Arne Wilhelmsen.

Referanser
----------

1. ↑   Aftenposten[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Dødsannonse, *Aftenposten*, 3. mars 2018
3. 1 2 3 4 5 6  «Jubilanter», *Aftenposten*, 12. februar 2002, s. 10.
4. ↑  «Tildeling av ordener og medaljer: Søk i arkivet», kongehuset.no, besøkt 10. november 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Geni
 |
**James Clifford «Jim» Maki** (født 7. juli 1950 i Grand Rapids, Michigan) er en amerikansk tidligere skihopper som representerte Duluth XC Ski Club.

Han deltok i VM i skiflyging i 1975, 1977 og 1981, med 27.-plass (av 40 deltakere) i Bad Mitterndorf (Kulm) i 1975 som beste plassering. I OL i Innsbruck i 1976 ble han nummer 36 i storbakken, i Lake Placid i 1980 nummer 26 i normalbakken. Han ble nummer 44 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1976/77. I verdenscupen 1980/81 ble han nummer 52 sammenlagt, med 8.-plass i Ironwood (Copper Peak) som beste plassering i enkeltrenn.

Referanser
----------

Kilder
------

* Sports Reference: Jim Maki Arkivert 7. februar 2013 hos Wayback Machine. (besøkt 15. juli 2011)
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jim Maki – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jim Maki – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jim Maki – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (en) Jim Maki – TheSports.org Rediger på Wikidata
Kart over det området som utgjør Argyll.
**Argyll** (skotsk-gælisk: *Earra-Ghaidheal* som betyr «Gallernes kystland», med første element fra gammelirske *airer*, «land»),  noen ganger også anglifisert som Argyllshire, er et av de historiske grevskapene i Skottland. Navnet blir også skrevet som *Argyle*, som også refererer til et tekstil- og klesmønster i to eller flere farger som hevdes å være likt det tartanmønsteret som Campbell-klanen i Argyll bar.

Grevskapets historiske by er Inveraray som fortsatt er setet til hertugen av Argyll. Hovedbyene er Oban, Campbeltown, Lochgilphead og Inveraray.

Ardnamurchan og Morvern, nord for øya Isle of Mull er også en del av fylket. Øyene Muck, Rum, Canna og Sanday, *de små øyene*, er også en del av det historiske grevskapet, selv om de har blitt administrert av Invernesshire siden 1891 sammen med Eigg.

Fellesmyndighetenes område av Argyll and Bute dekker det meste av grevskapet Argyll og øya Isle of Bute (i Buteshire) og området vest for Loch Lomond (del av Dunbartonshire). Det nåværende administrative hovedkvarteret er ved Lochgilphead.

Annen bruk av navnene Argyll og Argyle
--------------------------------------

Fotballklubben Plymouth Argyle i England har tatt navnet sitt fra Argyll i Skottland.

Referanser
----------

1. 1 2  «Argyle (n.)», *Online Etymology Dictionary*

Litteratur
----------

* Omand, Donald, red. (2006): *The Argyll Book*. Edinburgh: Birlinn. ISBN 1-84158-480-0

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Gjersrudbekken** er en bekk som renner fra Gjersrudtjernet på Klemetsrud i Oslo, til Ljanselva ved Hauketo. Det har i tidligere tider vært både fangdammer og sagbruk her. Det har også vært kreps og elvemusling i bekken, men disse er nå antatt utdødd. Dyrelivet har vært undersøkt flere ganger i nyere tid, og sent på 1980-tallet og 1990-tallet ble det bare påvist ørekyt i bekken. I 2004 var imidlertid ørekyta borte, og det ble påvist ørret som den eneste fiskeart. Det ble endog funnet tegn på at det forekom gyting i bekken.

Ved den samme undersøkelsen ble det også funnet den nettspinnende vårflua *Hydropsyche saxonica*, en art som ellers bare er kjent fra Troms, og regnes som sjelden i hele Europa.

Se også
-------

* Liste over elver i Oslo

Referanser
----------

1. ↑  Bremnes, Brabrand og Saltveit: Bunndyr og fisk i Ljanselva i 2004, Laboratorium for ferskvannsøkologi og innlandsfiske, rapport nr. 239-2005

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gjersrudtjern». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 203. ISBN 978-82-573-1760-7.

Portal: Oslo
**Erling Aimar Strand** (født i Degernes, Rakkestad 19. oktober 1916, død 4. februar 2004) var en norsk professor i plantekultur ved Landbrukshøgskolen. Hans forskning har hatt stor betydning for norsk kornproduksjon.

Bakgrunn og utdanning
---------------------

Strand tok vinterlandbruksskolen ved Norges landbrukshøyskole på Ås (nå NMBU) i 1944. Han fikk graden Master of Science ved North Dakota Agricultural University og studerte planteforedling og plantepatologi ved University of Minnesota.

Virke
-----

Strand arbeidet en tid ved Selskapet for Norges Vel fjellbeiteundersøkelser før han i 1946 ble ansatt ved Institutt for plantekultur. Han var professor fra 1966 til 1985 og instituttleder i omkring 20 år.

Da den arbeidsbesparende høsteteknikken skurtresking ble tatt i bruk i 1950-årene, egnet de gamle kornsortene så dårlig at norsk matkorndyrking var i ferd med å forsvinne. Tidligere ble kornet høstet tidlig og sto ute på jordet for å tørke før det ble kjørt inn og tresket. Ved skurtresking blir kornet høstet og tresket ute på jordet og det må da være overmodent og tørt. Strand og hans medarbeidere foredlet 10 nye hvete- og byggsorter som i forsøk og i praksis dokumenterte bedre resistens og avkastningsevne. Foredlingen har resultert i at 60 – 70 % av hveteavlingen oppfyller de strenge kravene til norsk matkornkvalitet. 

Stands belyste det genetisk grunnlaget for spiretreghet i korn, dets utvikling og forsvinning, samt hvordan graden av spiretreghet kan måles og utnyttes i praksis.

Utmerkelser og ettermæle
------------------------

Strand ble belønnet med æresmedlemskap i flere utenlandske forskningsinstitusjoner for sitt arbeid. Han ble Ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden.

I tillegg til å være en ledende forsker, var Strand også en kjent formidler. Studentene satte stor pris på hans forelesninger, og han var en etterspurt foredragsholder på foredrag og markdager rundt i landet hvor mange bønder møtte opp.

Strand var under andre verdenskrig aktiv i hjemmefronten og han representerte Senterpartiet i kommunestyret i Ås 1960-1975.

Referanser
----------

1. ↑  NTB, 28. september 2001.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Mikkelsen, Karl (17. februar 2004). «Erling Aimar Strand (nekrolog)». *Aftenposten*. s. 18.
3. ↑  «Kornforskeren fra Ås». *Bladet Forskning*. april 1999. Arkivert fra originalen 4. februar 2016. Besøkt 29. januar 2016.
4. ↑  Erling Strand (2003). «Kornforskning i 100 år ved Institutt for plantekultur» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 21. april 2016.
**Erling Thorleif Heggelund** (født 3. februar 1898 i Kristiansand, død 19. september 1967) var en norsk jurist som hadde en lang karriere innen politiet, hvor han blant annet var politimester i Vadsø, Larvik og Tønsberg. Han var sønn av stortingsmannen Tørris Heggelund.

Erling Heggelund vokste opp i Kristiansand. Ved folketellingen i 1910 er han oppført sammen med foreldrene og to søsken i Markens gate 23.

Heggelund ble cand.jur. i 1921. Han arbeidet først i hjembyen, og var senere blant annet politi­fullmektig i Lofoten. Han var politimester i Vadsø fra 1939 til 1942, da han ble arrestert og satt fengslet ved Sydspissen fangeleir i Troms i ett år. Han deltok siden i illegalt arbeid i Oslo, før han måtte flykte til Sverige.

I 1945 fikk Heggelund stillingen som politimester i Larvik, men allerede i 1946 ble han politimester i Tønsberg, etter Alf Glad, en stilling han hadde til sin død i 1967. Han var da den eldste politimesteren i landet.

Heggelund var medlem av politiutvalget av 1950, medlem av et utvalg som forberedte ny våpenlov, var sensor ved Politiskolen og var medlem av ansettelsesrådet ved Kriminalpolitisentralen.

Referanser
----------

1. ↑  Dyrhaug, Tore (1942-) (1996). *Tønsberg politikammers historie: 1866-1996*. Tønsberg: [Politikammeret]. ISBN 8299402506.

Kilder
------

* Lokalhistoriewiki

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret

 |

Portal: Andre verdenskrig
Et eksempel på kvartal
Luftfoto av Barcelona, som i 1860 fikk sin regulære *Plan Cerdà*, tegnet av *Ildefonso Cerdà*
**Kvartal** (middelalderlatin: quart, fjerdedel) er en betegnelse på et tomteområde eller en bebyggelse, gjerne firkantet, avgrenset av omkringliggende gater. Kvartalet er ofte avgrenset av fire gater, men kan også ha andre, mer irregulære former. 

Et bykvartal er det minste arealet som avgrenses av gater. Bykvartalene er grunnenhetene i bystrukturen; sammen med gatemønsteret former de bylandskapet. De er som oftest oppdelt i et antall eiendommer, som hver kan gi tomter til individuell bebyggelse eller ubebygde arealer.

Ordet *kvartal* i betydningen «bebyggelse omgitt av (vanligvis) fire gater» finnes ikke i andre nordiske språk enn norsk. Det kan også bety et «fjerdedels år», som også er ordets betydning på dansk og svensk. Men et kvartal i en by heter på dansk *karré* og på svensk *kvarter*. Norsk er ikke helt alene om å bruke ordet *kvartal* om det minste arealet avgrenset av bygater. Det finnes med samme betydning på russisk (Квартал) og i noen beslektede slaviske språk. 

De fleste byer er satt sammen av kvartaler som varierer i størrelse og form. Sentrum i mange før-industrielle byer har irregulære gatemønstre og kvartaler, mens byer som er planlagt fra grunnen av har mer regulære planer, oftest med et gatenett som avgrenser rektangulære kvartaler, eller en radiær plan med gater som stråler ut fra en sentral plass og krysses av sirkulære gater. I oldtidens greske og romerske byer fikk planlagte byanlegg som regel en rutenettsplan med rettvinklede kvartaler. Romerne kalte sine kvartaler *insulae* (øyer). De fleste planlagte byer i USA ble også anlagt med kvartaler i rutenett, eksempelvis New York nord for 14. gate etter *The Commissioner's Plan of 1811*.

*Kvadratur* kan i moderne norsk betegne et byområde med rettvinklede kvartaler som danner en rutenettsplan.

Christian IVs byplanlegging
---------------------------

Kart over Kvadraturen i Kristiania, ca år 1900
Det var i renessansen rutenettet ble introdusert i norsk byplanlegging, under kong Christian IV, som grunnla en rekke nye byer i Danmark-Norge og Holstein. Byene Christiania, Kristiansand og Kongsberg ble anlagt på jomfruelig mark, og gatene kunne trekkes opp i et regulært rutenett uten å være bundet av gamle strukturer. Sentrum i disse byene har rette gater som krysser hverandre i rett vinkel slik at kvartalene får rektangulær form. I Kristiansand er alle kvartalene like store, mens de i Christiania varierer i størrelse. 

De sentrale byområdene i Oslo og Kristiansand kalles nå ofte kvadraturen på grunn av gatenes rutemønster. Tidligere ble Kvadraturen i Oslo kalt *Kvartalerne* fordi Christian IVs opprinnelige byanlegg i motsetning til de mer selvgrodde forstedene utenfor hadde en regelmessig byplan.

De fleste norske byer har større eller mindre områder med tydelig kvartalsbebyggelse.

Referanser
----------

1. ↑  Ordbog over det danske Sprog
2. ↑  Svenska Akademiens ordbok

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Helmut Mayer** (født 4. mars 1966) er en tidligere østerriksk alpinist.

Han vant europacupen i alpint sammenlagt sesongen 1986/87. I desember 1987 vant han verdenscuprennet i storslalåm i Kranjska Gora. Dette ble karrierens eneste seier i verdenscupen, men han hadde ytterligere fire pallplasseringer (to i super-G og to i storslalåm)

Under OL 1988 in Calgary tok han sølv i super-G, og året etter, under VM 1989 i Vail tok han en ny sølvmedalje, denne gang i storslalåm.

Mayer ble østerriksk mester i super-G i 1989, og har tre nasjonale titler i storslalåm (1986, 1991 og 1993).

Helmut Mayers sønn Matthias tok OL-gull i utfor i 2014.

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Helmut Mayer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (de) Helmut Mayer – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Helmut Mayer – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Helmut Mayer – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Helmut Mayer – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Helmut Mayer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Helmut Mayer – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Helmut Mayer – ski-db.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Munzinger (sport)
 |
**Gjertrud (Giertrud) Rasch** (født 1673 på Kveøya i Kvæfjord, død 21. desember 1735 på Grønland) var en norsk prestekone som reiste sammen med ektemannen Hans Egede som de første misjonærene til Grønland.

Familie og oppvekst
-------------------

Gjertrud Rasch var datter av Kvæfjords bondelensmann Niels Nielsen Rasch, som drev den viktige gården Vebostad og jektefart derfra. I oppveksten må hun derfor ha vært vitne til både hekseridommen over Johanne Nilsdatter og til konflikten mellom faren og den selvoppnevnte bondelensmannen Anders Jensen Fjeresløv, en konflikt som førte til både håndgemeng og store bøter for Niels Rasch.

Familien hadde tilknytning til fogd Poul Hansen Egede i Harstad, og fogdens sønn Hans Egede gikk i prestelære hos sogneprest Peder Hind, som var hans onkel, i Kvæfjord. Etter at Poul Egede døde i gjeld i 1706 ble alliansen mellom familiene enda viktigere, og Gjertrud og Hans Egede giftet seg da hun var 34 år gammel og han var 21.

Prestekone i Vågan
------------------

Hans Egede fikk et prestekall i Vågan, hvor ekteskapet med Gjertrud brøt tradisjonen om at den nye presten skulle gifte seg med presteenka. Tida i Vågan gikk med til forberedelser til ektemannens misjonskall om å reise til Grønland. Reisen ble muliggjort blant annet med hjelp fra Gjertruds bror Niels Rasch, som drev handelsfart og fangst. Selv om Gjertrud fra først ikke ønsket at familien med fire små barn skulle legge ut på reisen, var hun den som senere støttet ektemannen da han var motløs, og hun hadde stor lit til Gud.

Grønland
--------

I 1718 reiste Hans og Gjertrud Egede til Bergen, og i 1721 videre til Grønland, hvor de ikke møtte etterkommere etter norrøne bosettere, som ventet, men begynte å misjonere blant inuittene. Forholdene var vanskelige, på den danske kolonien som de grunnla måtte det rasjoneres strengt. Til å begynne med bodde familien Egede i en jordgamme. Kontakten med Europa og Danmark førte til en stor koppeepidemi. I denne nøden viste Gjertrud en stor godhet og omsorg for inuittene. Denne omsorgen har gjort at hun og ektemannen blir satt pris på i Grønlands historie selv om kolonialiseringen også hadde negative sider – deriblant koppeepidemien.

Gjertrud Rasch døde utmattet på Grønland 21. desember 1735, og ble gravlagt fra Nicolaikirken i København 5. oktober 1736. I 1946 eller 1947 ble det reist en minnestein på hjemgården Vebostad, og Grønlands nye kirke har fått navnet Gertrud Rasks kirke

* Mindestøtte for Gjertrud Rasch på Kveøya i KvæfjordMindestøtte for Gjertrud Rasch på Kveøya i Kvæfjord
* Hans Egede og hustru Gjertrud Rasch, mindeplade på Nikolaj Kirke, KøbenhavnHans Egede og hustru Gjertrud Rasch, mindeplade på Nikolaj Kirke, København

Referanser
----------

1. ↑  Ruud 1994

Litteratur
----------

* Ruud, Edvard (1994). «Gjertrud Rask, 1673–1735». *Årbok for Kvæfjord* (8): 3–4.
* Furset, Ole J.: «Hans Egede og Gjertrud Rasch» – *Trondarnes Distriktsmuseums skriftserie nr. 4*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Dansk kvindebiografisk leksikon **·** Prabook
 |
**Fitness24Seven** er en treningssenter-kjede med over 250 treningssentere i Sverige, Norge, Finland, Polen, Colombia og Thailand. Grunnlagt av Christian Ask, han er også eieren av selskapet. VD er Lars Magnus Johan Frennmark. I 2018 omsatte kjeden for over 30 millioner norske kroner i Norge. (april 2019). Kjeden drives som aksjeselskap, og hovedkontoret ligger i Lund.

Det første treningssenteret åpnet i 2003 ved Sankt Knuts Torg i Malmö, og i Norge har kjeden 8 treningssentre og 17 ansatte (2019-04).

For sin utvikling av foretaket ble grunnlegger Christian Ask kåret til Årets Bedriftseier i Lund 2013.

I medlemsavgiften inngår individuell trening slik som styrketrening og gruppetrening: Yoga, Bodypump og Indoor Cycling.

Referanser
----------

1. 1 2  «FITNESS24SEVEN AS omsetning og ansatte | Vainu firmadatabase». *vainu.io*. Besøkt 29. august 2019.
2. ↑  «Fitness24seven». *no.fitness24seven.com*. Besøkt 29. august 2019.
3. ↑  «Årets näringslivspriser utdelade». *Mynewsdesk* **(svensk)**. Besøkt 29. august 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (mul) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**The Wizards** var en norsk popgruppe som var aktive i årene 1961-1967. Gruppen etablerte seg i Sverige fra og med 1963.

Historie
--------

Bandet kom fra Narvik til Stockholm og få måneder etter hadde de fått platekontrakt og spillejobber på spillestedet Nalen. De reiste rundt på folkparkturneer i Sverige, ble hyret inn som studiomusikere for andre artister og fikk store oppslag i svenske tenåringsmagasiner og fikk varme opp for The Who under deres Sverige-turné i 1965. De ble også hentet tilbake til Norge og ble med i TV-programmet Pop-korn og skapte hysteri på konsertstedet Rondo. Selv om bandet oppnådde en viss popularitet, fikk de aldri det store gjennombruddet. Likevel ga de ut seks singler i tiden i Stockholm mellom 1964-1967. Platesamlere har i senere tid betalt flere tusen for en for å få tak i disse seks singleplatene. The Wizards hadde reist til Stockholm et år tidligere enn The Pussycats, og det var Wizards som fikk Pussycats til å følge etter og hjalp dem i begynnelsen. Bandet ble oppløst i 1967. I senere år har låtene deres havnet på diverse samlealbum, blant annet Norsk Rocks Historie Vol. 3: Beatgrupper 1964–1967. Først i 2016 ble singlene gitt ut på et album under eget navn, med tittelen *The Singles 1964-1967*.

Medlemmer
---------

**Siste medlemmer**

* Terje Rønstad - gitar
* Per-Reidar Rognmo - gitar
* Jan-Harry Hope - bassgitar
* Ivar Olsen - trommer

**Tidligere medlemmer**

* Ronny Persson - trommer

Diskografi
----------

### Samlealbum

* *The Singles 1964-1967* (2016)

### Singler

* «That She Does»/«Well All Right» (1964)
* «Minikini»/«Cheat, Cheat» (1964)
* «Slippin' and a Slidin'»/«Love Doesn't Grow on Trees» (1965)
* «Very Last Day»/«I Need Your Love» (1966)
* «Sha-La-La-La-Lee»/«I'll Never Go Again» (1966)
* «The Girl is Sleeping»/«See You Tonight» (1967)

Referanser
----------

1. ↑  Per Kristian Olsen, Asbjørn Bakke, Sigrid Hvidsten (2009). *Norsk Rocks Historie: Fra Rocke-Pelle til Hank von Helvete* **(norsk)** (1. utg.). s. 60. ISBN 9788204114068. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  CD-heftet til *Norsk Rocks Historie Vol. 3: Beatgrupper 1964-1967*
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* The Wizards på Discogs.com
* The Wizards på Rockipedia.no[*død lenke*]
**Bertrand Turnbull** (født 19. april 1887 i Cardiff, død 17. november 1943 i Cardiff) var en walisisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Turnbull vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1908 i London. Han var målvakt på det walisiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen, bak England og Irland. Wales tapte sin første og eneste kamp i turneringen, semifinalen mot Irland med 1-3. Det var seks lag som deltok i turneringen, alle medaljene ble vunnet av britiske lag; Gull til England sølv til Irland og bronse til de tapende semifinalistene Wales og Skottland.

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London - Bronse Bronse i landhockey Storbritannias flagg Storbritannia

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 20. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bertrand Turnbull – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Bertrand Turnbull – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Bertrand Turnbull – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
| Partikkelfysikk |
| --- |
| **Teorier** |
| Standardmodellen |
| Kvantemekanikk |
| Kvantefeltteori (QFT) |
| Kvanteelektrodynamikk (QED) |
| Kvantekromodynamikk (QCD) |
| Den spesielle relativitetsteorien |
| **Vekselvirkning** |
| Sterk kjernekraft |
| Elektromagnetisme |
| Svak kjernekraft |
| Gravitasjon |
| Fargekraft |
| **Elementærpartikler** |
| Fermioner |
| Kvarker |
| Oppkvark |
| Nedkvark |
| Særkvark |
| Sjarmkvark |
| Bunnkvark |
| Toppkvark |
| Leptoner |
| Elektron |
| Positron |
| Nøytrino |
| Myon |
| Tau |
| Bosoner |
| Gauge-bosoner |
| Foton |
| W- og Z-bosoner |
| Gluon |
| Graviton |
| Higgs-boson |
| **Sammensatte partikler** |
| Hadroner |
| Mesoner |
| Pion |
| Baryoner |
| Proton |
| Nøytron |
| Atomkjerner |
| Atomer |
| Molekyler |
| **Egenskaper** |
| Energi |
| Bevegelsesmengde |
| Elektrisk ladning |
| Spinn |
| Paritet |
| Isospinn |
| Svakt isospinn |
| Fargeladning |
| **Kjernefysikk****Atom** |

**Kvarker** er, sammen med leptonene (for eksempel elektroner) de minste byggesteinene vi kjenner til i naturen i dag. Kvarker regnes for punktformige elementærpartikler. De opptrer aldri alene, men danner par eller tripletter som kan observeres i detektorer. Protoner og nøytroner består av tre kvarker hver. Elektroner består ikke av kvarker.

Navnet kvark (engelsk *quark*) ble introdusert av Murray Gell-Mann ut fra et sitat i Finnegans Wake av James Joyce: «Three quarks for Muster Mark!»

Typer og egenskaper
-------------------

Hittil er seks typer kvarker eksperimentelt påvist, og ingen eksperimenter tyder på at det finnes flere enn disse seks typene.

| Navn | Masse (1) | Ladning |
| --- | --- | --- |
| d: down (ned) | 5 til 8.5 MeV/c2 | -1/3 e |
| u: up (opp) | 1.5 til 4.5 MeV/c2 | +2/3 e |
| s: strange (sær) | 80 til 155 MeV/c2 | -1/3 e |
| c: charm (sjarm) | 1.0 til 1.4 GeV/c2 | +2/3 e |
| b: bottom (bunn) | 4.0 til 4.5 GeV/c2 | -1/3 e |
| t: top (topp) | 174.3±5.1 GeV/c2 | +2/3 e |
| **(1)** Siden kvarkene ikke opptrer som frie partikler er ikke massen entydig definert |

Eller, for enkelhets skyld, d u s c b t. For hver av disse finnes det en tilhørende antipartikkel.

d- og u-kvarkene bygger opp de partiklene som materien vi omgås til daglig består av, nemlig protoner og nøytroner, partiklene som bygger opp atomkjernene. Hver partikkel består av tre kvarker. Nøytronet er bygd opp av **udd**, og protonet av **uud**.

Kvark-gluon-plasma
------------------

Det har som nevnt innledningsvis vært generell enighet om at kvarker ikke kan eksistere fritt. Likevel lager man nå modeller hvor dette kan være mulig i nøytronstjerner. Kvarkene er ikke helt frie, da de er avgrenset til det indre av stjerna. Kvarkene, og de partiklene som fungerer som bærere av kreftene mellom dem, gluonene, vil i en slik modell sammen danne et plasma som har fått det karakteristiske navnet Kvark-gluon-plasma.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
*Se også: Gjerrigknarken*
**Gjerrigknark** er et begrep om en person som, uavhengig av sin økonomiske situasjon, forsøker å unngå å bruke eller gi fra seg penger, eller ønsker å spare penger der det er mulig, og betegner en overdrevet sparsommelighet. I klassisk psykologi (Sigmund Freud og psykoanalyse) forbindes egenskapen med en anal-retentiv mentalitet, som da antas å skyldes spesielle forhold i tidlig barndom (pottetrening)[]. En motsatt personlighet beskrives som romslig, raus eller gavmild.

Stereotypen som tilsettes gjerrigknarker er gjerne: rikdom, grådighet, en selvønsket fattig livsstil for å verne om egne midler og også øke mengden av disse. Internasjonalt karakteriseres ofte skottene som gjerrige og nederlenderne som sparsommelige, selv om dette ikke nødvendigvis har rot i virkeligheten. 

Gjerrigknarken er blitt en klassisk litterær figur som er skildret i mange sjangre, fra romaner og skuespill til tegneserier og dikt[]. Gjerrigknarken tjener ofte som propagandaklisje av en kapitalist, slik karikaturer fra østblokkland i den kalde krigen viste, da gjerne som finanshaier eller forretningsfolk som utnytter andre og legger til seg store rikdommer og ikke er interessert i skjebnen til fattige medborgere.

Referanser
----------

1. 1 2  «Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 29. april 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |