recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Berühmte Hoklo:  
Tan Goan-kong Baosheng Dadi Su Song Mazu  
Yu Dayou Zheng Chenggong Lin Yutang Tan Kah Kee.
**Hoklo** er en betegnelse som benyttes fortrinnsvis om den befolkningsgruppe på Taiwan som stammer fra den sørlige delen av provinsen Fujian i Kina. Det finnes også store grupper med samme opphav i andre områder utenfor dette historiske kjerneområde, men der går de under navn. Dette gjelder særlig Malaysia, Guangdong, Hongkong, Filippinene, Singapore, Burma, Thailand, Myanmar og Indonesia. Disse stedene kalles de for det meste **hokkien**, et ord som rett og slett betyr Fujian på språket Min Nan. Hokkien er da et ord som er mer presist enn et man kan høre brukt i Hongkong, *Fukinese* (fukingnesere) – det uttrykket favner alle minnan-talende fra Fujian, uansett hvorfra i provinsen de stammer. 

I Taiwan er hokloene den største av de etniske gruppene der. De fleste hokloer der nedstammer fra innvandrere som krysset Taiwanstredet på 1600-tallet og 1700-tallet. 

Ettersom ca. 70% av befolkningen på Taiwan er hokloer, benyttes synonymt – og feilaktig – av og til ordet *taiwanesere* om dem.

Litteratur
----------

* Brown, Melissa J (2004). *Is Taiwan Chinese? : The Impact of Culture, Power and Migration on Changing Identities*. Berkeley: University of California Press. ISBN 0-520-23182-1.
* Davidson, James W. (1903). *The Island of Formosa, Past and Present*. London and New York: Macmillan. OCLC 1887893. OL 6931635M.
* *The Republic of China Yearbook 2014* (PDF). Executive Yuan, R.O.C. 2014. ISBN 9789860423020. Besøkt 11. juni 2016.
* *The Republic of China Yearbook 2015*. Executive Yuan, R.O.C. 2015. ISBN 9789860460131. Arkivert fra originalen 31. mai 2016. Besøkt 6. juni 2016.  Arkivert 31. mai 2016 hos Wayback Machine.
***Fritt leide til helvete*** (*Una ragione per vivere e una per morire*) er en spagettiwestern fra 1972 regissert av Tonino Valerii med James Coburn, Bud Spencer og Telly Savalas i hovedrollene.

Handling
--------

Filmen utspiller seg under den amerikanske borgerkrigen. Eli skal snart henges for plyndring, når han og noen andre dødsdømte menn blir benådet, forutsatt at de følger den tidligere amerikanske obersten Pembroke i et forsøk på å gjenerobre Fort Holman, som han tidligere hadde overgitt til den amerikanske Konføderasjonen. De "frivillige" er blant annet en desertør som har drept to personer. En mann som har myrdet sitt befal, og voldtok hans kone. En hestetyv, to plyndrere, en mann som stjal medisin slik at flere soldater døde, og en indianer som drepte en hvit mann som solgte likør til Apache-indianere. Men en religiøs pasifistisk agitator avviser imidlertid tilbudet, og blir hengt. Pembroke forteller at han er ute etter en gull-skatt gjemt i et fort.

Ved Fort Holman får Eli tilgang som en konføderasjon-soldat med en stjålet uniform. Men Eli innser snart at det ikke finnes noen gull-skatt. Han oppdager også at det nåværende befalet brukte Pembrokes sønn for å presse ham til å gi opp fortet. Så drepte de sønnen hans uansett. Når Eli blir oppdaget, kommer han med et dokument (som også var stjålet) for å vise at han viss nok er sikkerhetsoffiser, og han kritiserer mangelen på sikkerhet. Det nye befalet planlegger å redde deres eget skinn ved å henrette "sikkerhetsoffiseren" men de andre soldatene har blitt sluppet inn av Eli, og går til angrep på garnisonen.

Medvirkende
-----------

* James Coburn som oberst Pembroke
* Bud Spencer som Eli Sampson.
* Telly Savalas som Major Ward. Befal ved fortet.
* Fabrizio Moresco som Ward's assistent.
* Reinhard Kolldehoff som sersjant Brent.
* José Suarez som major Charles Ballard
* Georges Géret som sersjant Spike
* Ugo Fangareggi som Ted Wendel.
* Guy Mairesse som Donald MacIvers.
* Benito Stefanelli som Piggott

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 10. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fritt leide til helvete* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Fritt leide til helvete* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Fritt leide til helvete* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Fritt leide til helvete* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Fritt leide til helvete* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Fritt leide til helvete* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Fritt leide til helvete* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Fritt leide til helvete* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Frits de Bourg** (født 16. november 1946 i Drammen) er en norsk forfatter bosatt i Sandefjord. Hans første bok *En kald død* kom ut i 2013, og han har siden skrevet fire bøker, *Mordets enkle kunst (2014)*, *Dødens elv (2015)*, *Rød desember (2018)* og *Dykket (2020).* *Dødens elv* ble nominert til Rivertonprisen i 2016.

de Bourg har tidligere drevet med fallskjermhopping, men i dag er det dykking og marinarkeologi som står i sentrum for hans interesse. Han har skrevet om dykking, skipsvrak, forlis og arkeologi i over 25 år. Han har blant annet jobbet som postmann, kinomaskinist, fabrikkarbeider og selger av finske badstuovner.[]

I 2016 kunnegjorde NRK at Riverton-nominerte *Dødens elv* skulle bli til et radioteater inndelt i fem deler. Radioteateret ble sendt som planlagt på NRK P1 og delvis på NRK P2 i påskeferien 2018.

Bibliografi
-----------

**Nicolay Wolff-serien**

* *En kald død*, Vigmostad & Bjørke (2013)
* *Mordets enkle kunst*, Vigmostad & Bjørke (2014)
* *Dødens elv*, Vigmostad & Bjørke (2015)
* *Rød desember*, Vigmostad & Bjørke (2018)
* *Dykket*, Vigmostad & Bjørke (2020)

Referanser
----------

1. ↑  Bok-presentasjoner på Vigmostad & Bjørkes nettsider
2. ↑  Bok365.no artikkel
3. ↑  NRK. «Påskekrim på NRK 2018». *NRK*. Besøkt 21. mars 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC
 |
Gorges du Verdon
**Verdon** er en 175 km lang elv sørøst i Frankrike, og en av sideelvene til Durance fra venstre. Den har sitt utspring i en høyde om lag 2 400 meter over havet sørvest i Alpene (De maritime Alpene) nær Col d'Allos i fjellkjeden Trois Evêchés nær Barcelonnette. Den renner sørvestover gjennom følgende departement og byer: 

* Alpes-de-Haute-Provence: Allos, Colmars, Saint-André-leser-Alpes, Castellane
* Var: Vinon-sur-Verdon

Verdon renner gjennom flere kunstige innsjøer før den munner ut i Durance nær Vinon-sur-Verdon sør for Manosque. Verdon er mest kjent for det imponerende gjelet den renner gjennom, Gorges du Verdon. Dette kalksteinsgjelet er 20 km langt og mer enn 300 meter dypt, og er et populært turiststed, blant annet for fjellklatring. Navnet kommer av den grønnaktige fargen vannet har i gjelet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
Bruvik kommune i Hordaland
Sørfjorden østover mot Bruvik. Brøknipa/Bruviknipa til venstre og Trengereid inn til høyre.  Foto: Svein Harkestad 
**Bruvik** er et tettsted i Osterøy kommune i Vestland ved Sørfjorden, sydøst på Osterøya.

Bruvik var en egen herredskommune i tidsrommet 1870–1963, beliggende på begge sider av Veafjorden. Den ble opprettet ved delingen av Haus kommune 1. januar 1870, med et folketall på 2062. Kommunen lå med en noe større del på fastlandet øst for Veafjorden, og en noe mindre del på den østre delen av Osterøya. Bruvik opphørte som egen kommune 1. januar 1964 da Bruvikbygda på Osterøya gikk inn i nye Osterøy kommune, mens fastlandsdelen gikk inn i Vaksdal kommune. Bruvik hadde ved kommunesammenslutningen et folketall på 5673, hvorav 409 bodde på Osterøya og 5264 på fastlandet.

Fra Osterøybroen mellom Arna og Vaksdal, og inn til Bruvik med blant annet kai, nærbutikk, drivstoff (bensin og diesel) og kirke med kirkegård, er det en del fastboende. Lenger oppe i Bruvikdalen, ved og etter Bruviknipa (Brøknipa) er det mange hytter. Også videre innover landeveien mot Løtveit, Drageidet og Haganes er det mange hytter. 

Ulvsnesøy ligger ganske kort unna kaien i Bruvik, og ligger altså ute i fjorden mellom Vaksdal og Osterøy.

Eksterne lenker
---------------

* Bruvik sin hjemmeside Arkivert 26. desember 2010 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Verdikurve** (engelsk: *value curve*) er et verktøy som brukes innenfor markedsføring og strategiarbeid i en bedrift, for å analysere hvilken posisjon bedriften og dens produkter har i markedet, og hvilke kunders behov bedriften møter med sitt tilbud *(value proposition)*. Verdikurven gir en grafisk fremstilling av de eksisterende kundebehovene i et marked (for eksempel markedet for flyreiser eller mobiltelefoni), og viser i hvilken gradde ulike konkurrentene atskiller seg i sitt tilbud til forbrukerne i det enkelte marked.

Et typisk sett av verdikurver kan se slik ut, eksempelvis fra flyindustrien:

Verdikurve for flyindustrien i Storbritannia, etter: Nirmalya Kumar, *Marketing as Strategy*, Harvard Business School Press, 2004, side 38.
I verdikurven til høyre ser vi tilbudene til henholdsvis easyJet og et typisk tradisjonelt flyselskap (British Airways), og hvordan selskapene satser på å dekke ulike kundebehov. easyJet inntok en posisjon som lavprisselskap, og møtte behovene for kunder som typisk betalte billetten selv, og ønsket billigst mulig reise fra A til B. Tradisjonelle flyselskap var bygget opp rundt forretningsreisende, som fikk sine billetter betalt av arbeidsgiver, og som hadde større behov for fleksibel billett, plassreservasjon, bonuspoeng, osv. For å redusere kostnader droppet easyJet måltidet ombord, og valgte heller å selge dette til de flypassasjerene som prioriterte å spise på reisene. 

Ved å ha ulike verdikurver tilfredsstilte selskapene ulike kundegrupper, og tok dermed hver sine segmenter av markedet. Begge selskapene tjente penger så lenge de tilfredsstilte atskilte kundegrupper. Da British Airways, Ryanair og andre tradisjonelle selskaper introduserte lavprisbilletter, ble easyJet sitt tilbud mindre unikt, og verdikurvene ble mer sammenfallende. I en slik situasjon blir markedsføringsstyrke og pris viktigere som differensiatorer, og markedet blir preget av priskrig og lavere overskudd inntil en ny aktør finner nye måter å dekke nye behov hos kundene.

Kilder
------

* Nirmalya Kumar, *Marketing as Strategy*, Harvard Business School Press, 2004. Spesielt side 35-42. ISBN 1-59139-210-1.
**The Teddy Bears** er kanskje mest kjent for å være Phil Spectors første band. Han dannet dette bandet i 1958 i en alder av 17 år sammen med tre high school-venner, Marshall Lieb, Harvey Goldstein, og Annette Kleinbard. 

Spector skrev musikken og spilte gitar og var en av tre vokalister. Spector klarte å skaffe penger til to timers studioleie og med Spector som produsent spilte de inn «Don't You Worry My Little Pet». Dette hjalp dem med å få en kontrakt med det lille selskapet *Era Records*. I neste studiosession spilte de inn sangen «To Know Him Is to Love Him», skrevet av Spector inspirert av innskriften på farens grav. Sangen gikk til topp på *Billboard* hitliste i tre uker og solgte 5 millioner eksemplarer. For en produksjonskostnad på USD 75 hadde tenåringen Spector skrevet, arrangert, spilt, sunget og produsert en listetopp i USA.

Etter denne suksessen spilte de inn singelen «I Don't Need You Anymore», men denne nådde ikke høyere enn 91.-plass, mens B-siden «Oh Why» fikk bare en 98.-plass. Etter å ha gitt ut albumet *The Teddy Bears Sing!* oppløste Spector gruppen i 1959.

Eksterne lenker
---------------

* (en) The Teddy Bears på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) The Teddy Bears på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) The Teddy Bears på Songkick Rediger på Wikidata
* The Teddy Bears på All Music
* Promotionfilm av The Teddy Bears synger To Know Him is to Love Him. 17 år gamle Phil Spector til høyre med gitar

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Juan Aldama** (født 3. januar 1774 i San Miguel el Grande i Guanajuato, død 26. juni 1811 i Chihuahua) var en meksikansk revolusjonær opprører og soldat i den meksikanske uavhengighetskrigen, som begynte i 1810.

I begynnelsen av uavhengighetskrigen ble Aldama utnevnt til kaptein for kavaleri-regimentet av den meksikanske militsen. Aldama ble sammen med flere andre opprørere tatt til fange av den spanske kolonimakten i 1811. Han ble stilt for krigsrett for oppvigleri og høyforræderi mot den spanske kronen, og ble henrettet ved skyting den 26. juni 1811, sammen med flere andre medlemmer av den meksikanske opprørshæren. Blant opprørerne han ble henrettet sammen med, var Mariano Jiménez og Manuel Santa María.

Aldamas lik ble halshugget, og hodet ble tatt med til Alhóndiga de Granaditas i Guanajuato, som ble brukt som fengsel under uavhengighetskrigen, der det ble vist frem for fangene og hengt opp fra det ene hjørnet av bygningen. I 1824 ble hans levninger flyttet til et alter i katedralen i Mexico by. Til slutt, i 1925, ble levningene hans flyttet til mausoleet under El Ángel de la Independencia.

Aldama ble etter sin død utnevnt til nasjonalhelt i Mexico, og flere byer, kommuner og landsbyer i landet er oppkalt etter ham.

Referanser
----------

1. 1 2   Spansk biografisk leksikon, oppført som Juan Aldama y González, Spanish Biographical Dictionary ID 38568/juan-aldama-y-gonzalez[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Spansk biografisk leksikon, oppført som Juan Aldama y González, Spanish Biographical Dictionary ID 38568/juan-aldama-y-gonzalez, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Dette tårnet ble bygget hvor Victor Hortas Maison du Peuple/Volkshuis en gang lå.
**Brusselisering** er et begrep anvendt av byplanleggere og urbanister for å beskrive en planløs byutvikling i en historisk by. Begrepet stammer fra den ukontrollerte byutviklingen i Brussel på 1960- og 1970-tallet. Belgias byplanlov av 1962 forsterket tendensen blant annet ved at den ga eiendomsutviklere store muligheter til å utvikle et areal. Begrepet blir også anvendt om metoden spekulative eiendomsutviklere bruker når vedkommende lar gamle bygg stå til forfall fram til riving blir uunngåelig.

Se også
-------

* Fasadisme
* Norrmalmsreguleringen

Referanser
----------

1. ↑  Shuttle: The United States in/of Europe (2004): 109-120. APA Den Tandt, C. Béghain, V. & Chénetier, M. (2004). Brussels's "Manhattan Project:" The International Style and the Americanization of European Urban Space. The Cultural Shuttle: The United States in/of Europe, 109-120.
2. ↑  Lachmund, J. (2017). 8 The City as Ecosystem. Spatializing the History of Ecology: Sites, Journeys, Mappings, 141.
3. ↑  Romańczyk, K. M. (2012). Transforming Brussels into an international city–Reflections on ‘Brusselization’. *Cities*, 29(2), 126-132
Dette navnet følger spansk navneskikk og alfabetiseres derfor etter det første av de to etternavnene.

**Juan Antonio Flecha Giannoni** (født 17. september 1977 i Junín i Buenos Aires) er en spansk tidligere profesjonell landeveissyklist.

Han er den første person født i Argentina som har vunnet en etappe i Tour de France (2003). I 2004-sesongen syklet han for Fassa Bortolo og presterte bra i ritt som Flandern rundt, Paris–Roubaix og Liège-Bastogne-Liège, og tok seieren i Züri-Metzgete og Giro del Lazio.

Den påfølgende sesongen fikk han pallplasseringer i Gent-Wevelgem og Paris–Roubaix, og etablerte seg som en av de beste endagsrytterne. Da Fassa Bortolo-laget ble oppløst gikk han til det nederlandske laget Rabobank.

I 2007 var hans beste resultat andreplassen i Paris–Roubaix.

Meritter
--------

2003
Etappeseier i Tour de France
2004
Züri-Metzgete
Giro del Lazio
7.-plass Gent-Wevelgem
2005
Etappeseier i Volta a la Comunitat Valenciana
2.-plass Gent-Wevelgem
3.-plass Paris–Roubaix
9.-plass HEW Cyclassics
2006
4.-plass Paris–Roubaix
7.-plass sammenlagt Eneco Tour
2.-plass GP Ouest-France
2007
2.-plass Omloop Het Volk
2.-plass Paris–Roubaix
2008
3.-plass Flandern rundt
Sammenlagtseier Circuit Franco-Belge
2009
3.-plass Omloop Het Nieuwsblad
6.-plass Paris–Roubaix
2010
Omloop Het Nieuwsblad
3.-plass Paris–Roubaix
2010
2.-plass Omloop Het Nieuwsblad

Referanser
----------

1. ↑   Mémoire du cyclisme, www.memoire-du-cyclisme.eu[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Juan Antonio Flecha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Juan Antonio Flecha – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Juan Antonio Flecha – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Juan Antonio Flecha – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Juan Antonio Flecha – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Juan Antonio Flecha – CycleBase Rediger på Wikidata

* (en) Juan Antonio Flecha – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Brutus Grønnskjold** (walisisk: Brutus Darian Las) var en mytisk konge av britene, og det finnes ingen historiske bevis for hans mulige eksistens. Hans fortelling kommer fra Geoffrey av Monmouths *Historia Regum Britanniae* (*De britiske kongenes historie*), skrevet omkring 1136. Her gjengis han som sønn av kong Ebraucus.

Brutus med tilnavnet Grønnskjold, var den eldste av tyve sønner og den eneste gjenværende sønn av Ebraucus i Britannia ved hans død. Alle de andre sønnene var i Tyskland og etablerte et nytt kongedømme der. Hans søstre ble sendt til Italia. Brutus styrte i tolv år etter sin fars død og ble etterfulgt av sin sønn Leil.

Familietreet til Brutus Grønnskjolds slekt
------------------------------------------

*Se også*: Mytiske konger av britene

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   | Corineus |   |   |   |   |   | Brutus trojaneren |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   | Dronning Gwendolen |   | Locrinus |   | Albanactus |   | Kamber |  |
|   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Maddan |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Mempricius |  |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Ebraucus |  |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Brutus Grønnskjold |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Leil |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Rud Hud Hudibras |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Bladud |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Leir |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| Goneril |   | Regan |   | Cordelia |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|
| Marganus |   | Cunedagius |  |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Rivallo |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Gurgustius |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Sisillius I |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Kimarcus |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Gorboduc |   | Judon |
|   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   | Ferrex |   | Porrex I |
|

Litteratur
----------

* Geoffrey av Monmouth (1982): *The History of the Kings of Britain*, oversatt med innledning av Lewis Thorpe, Guild Publishing London, s. 79
***The Big Nowhere*** er en amerikansk roman fra 1988 skrevet av James Ellroy og andre bind i hans L.A Kvartett, en serie romaner med handling fra Los Angeles på 1940/50-tallet.

Plot
----

Boken starter med to adskilte plot som etterhvert vikles sammen. Handlingen er sentrert rundt anstrengelsene en betjent ved Los Angeles County Sheriff Department gjør for å fakke en brutal sexmorder samtidig som han motvillig må fungere som lokkedue i en statskontrollert operasjon for å knekke en kommunistring i Hollywood. Den unge betjenten, som heter Danny Upshaw, oppdager at han har slått inn på en vei som vil tvinge ham til å konfrontere hemmeligheter han har skjult, også for seg selv, hele livet. To andre hovedpersoner, den korrupte eks-politimannen Turner «Buzz» Meeks som arbeider for Howard Hughes og Mickey Cohen og den ambisiøse politioffiseren Mal Considine som slåss fortvilet for å få foreldreretten til sin adopterte sønn, prøver med varierende hell å gjøre det rette i en atmosfære av bedrag, paranoia og brutalitet.

Historien startet nyttårsaften 1949 og gir et livaktig portrett av Los Angeles på denne tiden med bebop som blir spilt på jazzklubbene på Central Avenue og fagforeningsknusing i Hollywoods filmstudioer. Hele historien knytter an til det beryktede Sleepy Lagoon-drapet og de etterfølgende Zoot Suit-opptøyene, hendelser som hjemsøkte Los Angeles i årevis.

Temaer og språk
---------------

I romanen fremstiller Ellroy heksejakten på kommunister som en svindel som ble brukt for å fremme politiske karrierer og øke filmmogulers og gangsteres formue. Samtidig tar han ikke lettere på kommunister og kommunist-sympatisører i drømmefabrikken, som fremstilles som dekadente hyklere, som lett lar seg presse til å angi kamerater for å skjule egne skitne hemmeligheter. Som i de fleste andre av Ellroys bøker anvendes den brutale sjargongen fra den tiden romanen foregår i. Homoseksuelle er «fruits», «homos» og «nances». Svarte omtales som «boogies» og «jigs» og den svarte bydelen er «Darktown».
Romanen er ansett som en språklig fest hva angår forskjellige sosiolekter og Ellroy brilljerer med dialoger som viser personenes sosiale bakgrunn.

| * v
* d
* r
James Ellroy |
| --- |
| Enkeltstående | 
* *Brown's Requiem*
* *Clandestine*
* *Killer on the Road*

 |
| Lloyd Hopkins Trilogien | 
* *Blood on the Moon*
* *Because the Night*
* *Suicide Hill*

 |
| Los Angeles-kvartetten | 
* *The Black Dahlia*
* *The Big Nowhere*
* *L.A. Confidential*
* *White Jazz*

 |
| American Underworld Trilogien | 
* *American Tabloid*
* *The Cold Six Thousand*
* Blood's a Rover

 |
| Novellesamlinger | 
* *Hollywood Nocturnes*
* *Crime Wave*
* *Destination: Morgue!*

 |
| Biografier | 
* *My Dark Places*

 |
| Filmer | 
* *Cop*
* *L.A. Confidential*
* *Brown's Requiem*
* *Stay Clean*
* *The Black Dahlia*
* *White Jazz*

 |
| Manus | 
* *Dark Blue*
* *Street Kings*

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |
***The Big Store*** (*Den store butikken*) er en amerikansk komedie-film fra 1941 med Brødrene Marx.

Tre av brødrene spilte i denne filmen: Groucho Marx, Chico Marx og Harpo Marx, men også Margaret Dumont, Tony Martin og Virginia Grey. Den «tunge» var Mr. Grover, spilt av Douglass Dumbrille, den samme skuespilleren som var den «tunge» i brødrenes film *A Day at the Races*.

Handlingen besto i at Groucho, Chico og Harpo arbeider for å redde Phelps butikk. Groucho spiller detektiven og livvakten Wolf J. Flywheel.

Filmen hadde de vanlige musikalske numrene som filmselskapet MGM pleide; slik som «Sing While You Sell» og «Tenement Symphony» sunget av Tony Martin.

En av de mer minneverdige scenene er butikken avdeling for senger. En italiensk familie kommer med tolv barn og seks av dem forsvinner (i noen køyesenger) og Groucho overbeviser faren, spilt av Henry Armetta, at han umulig kan ha tolv barn for det har han ikke råd til.

Sanger
------

* «Tenement Symphony»
* «Sing while you sell»
* «If it's you»
* «Mama Yo Quiero»

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Big Store* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *The Big Store* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *The Big Store* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *The Big Store* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *The Big Store* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *The Big Store* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *The Big Store* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *The Big Store* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Big Store* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film
**Denis Edward «Tim» Healy** (født 29. august 1915 i Suez, død 25. september 1942) var en britisk flyoffiser under andre verdenskrig. Han ble tildelt det norske Krigskorset med sverd for sin innsats i operasjoner på Svalbard i 1942.

Andre verdenskrig
-----------------

Healy tjenestegjorde i 210 Squadron i Royal Air Force Volunteer Reserve. Fra mai 1942 fikk han oppdrag med Svalbard som mål og deltok i tokt i forbindelse med Operasjon Fritham og Operasjon Gearbox. Han førte Catalinafly på rekognoseringstokt, fløy inn forsyninger til norske styrker og evakuerte personell. Han gjennomførte åtte flyginger til Svalbard.

I september 1942 døde han i kamp over Barentshavet. Flyløytnant Healy førte sin Catalina-maskin under Operasjon Orator, der ni Catalinafly skulle bidra med flystøtte til konvoi PQ 18. De britiske flyene opererte fra Russland. Nordøst av Vardø ble Healy rammet av ild fra en tysk Junkers Ju 88 og døde ved spakene.

Healy ble i norsk statsråd 13. november 1942 post mortem tildelt Krigskorset med sverd «for fremragende ledelse av unnsetningsfly for Svalbardekspedisjonen.» Han hadde tidligere i 1942 mottatt Distinguished Service Order for sin flyinnsats.

Referanser
----------

1. ↑  Sarah Schofield og Roy Conyers Nesbit:
*Arctic Airmen. The RAF in Spitsbergen and North Russia, 1942*, Spellmount, 2005.
2. ↑  Arne Simenstad: *Norwegian War Decorations Awarded to Members of the British Armed Forces 1940-1945*, London: The London Stamp Exchange, 1990, s. 30.
3. ↑  Bjørn Hafsten: *Flyalarm. Luftkrigen over Norge 1939-1945*, Oslo: Sem & Stenersen, 1991, s. 152–154.
4. ↑  Hafsten, s. 154.
5. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl Dreyer, 1995, s. 73–74.

Portal: Andre verdenskrig
**Tyresö Fotbollförening** er en svensk fotballklubb fra Tyresö kommune i Stockholms län i Sverige. Foreningen ble stiftet i 1972, da fotballavdelingen løsrev seg fra Tyresö IF (selv dannet i 1958).

Laget er et av få rene fotballag der kvinnefotballen har gjort det bemerkelig bedre enn herrefotballen. Der herrelaget har spilt i den nest øverste divisjonen i Sverige to ganger, i 1985, og i 1990. Begge gangene endte med nedrykk. Per 2010 spiller herrelaget i division 3, det vil si det fjerde høyeste nivå.

Kvinnelaget har tilhørt de to øverste divisjonene i seriesystemet for kvinner, og laget er i sin femte sesong tilsammen i Damallsvenskan. Tyresö var ikke blant lagene som kjempet om plass i den første landsommfattende Damallsvenskan, og kom rykket først opp i den femte sesongen, i 1992. Laget greide seg fint med en åttendeplass i sin første sesong, økte deretter til sjetteplass i andresesongen, for siden å ende først rett over nedrykksstreken i 1995 og under i 1996. Etter to år i divisjonen under, kom Tyresö tilbake i 1999, men rykket rett ned igjen. 

Laget falt deretter ganske raskt nedover i divisjonene, og var i 2005 nede på fjerde nivå (division-3) før forretningsmannen Hans Löfgren tok interesser i klubben. Med Löfgrens støtte brukte man fire sesonger på å rykke opp tre ledd, og i 2009 vant Tyresö 1. divisjon avdeling nord og rykket dermed opp til Damallsvenskan 2010. Det ble en imponerende førstesesong; laget fikk like mange poeng som fjorårsmestrene Linköping, men ble slått på målforskjell og ble dermed nummer fire i tabellen. De kunne imidlertid smykke seg som det eneste laget som slo seriemestrene LdB FC. Laget hentet Elaine fra WPS-konkursboet Saint Louis Athletica i juli, og hadde også flere andre profesjonelle spillere fra utlandet, blant annet Kirsten van de Ven (Nederland) og Lene Røddik Hansen (Danmark). I Damallsvenskan 2011 ble det nok en fjerdeplass, denne gangen poenget bak bronse. De kom også til cupfinalen det året, der de tapte på straffer etter 2-2 etter ekstraomganger.

Andrelaget til Tyresö, som omtaler seg som Tyresö DFF, spiller i 2. divisjon, blant annet mot Älvsjö AIK, andrelaget til Djurgården.

Referanser
----------

1. ↑  Västra Sidan[*død lenke*]
2. ↑  Die letzten verbliebenen deutschen Kickerinnen in der ersten schwedischen Liga Arkivert 22. november 2010 hos Wayback Machine. fansoccer.de]
3. ↑  Hjemmesiden til andrelaget[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Tyresös offisielle hjemmeside
* svenskfotboll.se om klubben
* om Damallsvenskan-laget

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
*Dengzhou er også et eldre navn for byen Yantai i Shandong.*

**Dengzhou** (kinesisk: 邓州; pinyin: *Dèngzhōu*) er et byfylke i byprefekturet Nanyang i provinsen Henan i Kina. I 2005 hadde den en befolkning på ca. 119 036.

Kulturminner
------------

Baligang-funnstedet (*Baligang yizhi*, 八里岗遗址) fra sen steinalder og pagoden ved Fusheng-tempelet (*Fusheng si ta*, 福胜寺塔) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Dengzhou – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Neolithic Baligang, Henan Province
* Baligang yizhi
* Fusheng sita
* Fusheng sita

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GeoNames
 |
En **telefonsvarer** er en elektronisk maskin som er koblet til en telefonabonnents telefonlinje og automatisk svarer på samtaler når eieren av telefonen ikke kan eller vil svare. Svareren kan ta opp en beskjed fra vedkommende som ringer, og senere spille av denne beskjeden for eieren av telefonen. Tradisjonelt har det vært vanlig at beskjeden ble spilt inn på magnetbånd, men i dag brukes også andre lagringsmedier.

En eldre Panasonic telefonsvarer med to kassetter
I dag er det også mulig å ha en såkalt telefonsvarer tilknyttet ens mobiltelefonabonnement. Når abonnenten er utenfor signaldekning, har telefonen avslått eller ikke ønsker å besvare et anrop, viderekobles anroperen til et elektronisk system hos mobiltelefonoperatøren, og en beskjed kan spilles inn på dette systemet. Abonnenten kan senere ringe opp dette systemet for å få beskjeden avspilt. Tjenesten kalles mobilsvar.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
Stanisław Wyspiański, Macierzyństwo**Ammehjelpen** er en norsk, frivillig organisasjon som arbeider for å hjelpe mødre som vil amme barna sine. Ammehjelpen fremmer også amming gjennom å påvirke rammebetingelser, holdninger og kunnskap om amming nasjonalt og internasjonalt. Ammehjelpen anser seg selv som et supplement til det offentlige helsetilbudet.

Ammehjelpen har rundt 200 frivillige ammehjelpere (rådgivere) fordelt på lokalgrupper rundt om i landet, som gir mor til mor-støtte ved amming. Dette er kvinner som selv har ammet og som har dokumentert gode kunnskaper om amming, blant annet gjennom å ha bestått en faglig prøve. Ammehjelpere gir gratis rådgivning via telefon, men også på e-post, Ammehjelpens Facebookgruppe og ved hjemmebesøk. Foreningen er tilsluttet tilsvarende foreninger i utlandet gjennom WABA – World Alliance for Breastfeeding Action Network.

Historie
--------

Ammehjelpen ble startet under navnet «Diegivende mødres hjelpeforening» i 1968 etter initiativ av Elisabet Helsing. De første årene var ammehjelpen tett forbundet med Nyfeministene. 
Sammen med Eli Heiberg Endresen skrev Helsing den første ammehjelp-brosjyren (trykt i 1968), og seinere den bestselgende boka Boken om amming.

Fra den spede starten spredte Ammehjelpen seg raskt over hele Norge. Arbeidet var basert på frivillige som ga råd og hjelp til kvinner i sitt nærmiljø, noen ganger i samarbeid med helsestasjoner og svangerskapskurs. Da organisasjonen startet opp var det under en tredjedel av norske mødre som ammet barna sine mer enn tre måneder. I dag blir over 70 prosent av norske barn fullammet i tre måneder.

Priser
------

* 1991: Karl Evangs pris
* 2006: Folkeopplysningsprisen

Referanser
----------

1. ↑  Om Elisabeth Helsing
2. ↑  Helsing 2007 Historien om Ammehjelpen
3. ↑  Ammerevolusjonen
4. ↑  SSB 2003: Norske mødre ammer mye

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
**Crostau** (oversorbisk: *Chróstawa*) er en bydel i bykommunen Schirgiswalde-Kirschau i Landkreis Bautzen i den sørøstlige delen av Fristaten Sachsen. Frem til 1. januar 2011 var Crostau også en selvstendig kommune, og en del av forvaltningsfellesskapet Schirgiswalde.

Crostau var en del av Kreis Bautzen (1952–1990), Landkreis Bautzen (1990–1994) og Landkreis Bautzen (1994–2008), før den i 2008 ble en del av den nåværende Landkreis Bautzen.

Navnet Crostau er, liksom Crostwitz, avledet av gammelslavisk *chróst* (jf oversorbisk *chrósćina*), som betyr «busker», «buskvekster».

Bilder
------

* Typisk bygning av typen umgebindehausTypisk bygning av typen umgebindehaus
* Crostau slottCrostau slott
* Crostau kirkeCrostau kirke

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *GeoNames*, 2005, GeoNames-identifikator 2939717, Wikidata Q830106,

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Crostau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Torbjørn Kvamme** (født 1978 i Bergen) er en norsk musiker, komponist og produsent. Han er utdannet ved konservatoriet i Agder, rytmisk linje, og har master i musikkvitenskap fra Universitetet i Oslo.

Kvamme arbeider med diverse artister innenfor jazz, populærmusikk og med revyer, show og komikere. Har blant annet arbeidet med Tone Damli, Inger Lise Rypdal, Heine Totland og Tore Petterson, og er nå fast pianist for komiker Sturla Berg-Johansen. I tillegg gjør han freelance-oppdrag for forskjellige artister og som del av husband på diverse eventer. 

I 2012 produserte han albumet *A Little Bit of Something* med artisten Carina Mortensdatter, her er han også låtskriver. I 2013 var han programleder i NRKs Julemorgen sammen med Kristine Magnesen.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Carina Mortensdatter - Poison Of You». *Discogs* **(engelsk)**. Besøkt 7. februar 2019.
3. ↑  Amlie, Helene (28. november 2013). «Skal lede Julemorgen». *NRK*. Besøkt 7. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------
**Crotale-saken** var en omdiskutert politisk hendelse i norsk politikk i 1973, som holdt på å felle Korvald-regjeringen.

Etter at Norges befolkning stemte nei til å søke medlemskap i det daværende Europeiske Fellesskap (EU), gikk Bratteli-regjeringen av, etterfulgt av regjeringen Korvald, en mindretallsregjering som besto av Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre. Den nye regjeringen fikk i oppgave å lage en handelsavtale med EF.

Saken handlet om en politisk hestehandel, der det ble påstått at hvis franske politikere kunne ordne en større importkvote for aluminium inn til EU, så ville Norge bruke cirka en milliard kroner på å kjøpe den franske rakettypen Crotale. Leder for Stortingets utenrikskomite og parlamentarisk leder for Det nye folkepartiet, Helge Seip, viste i Stortinget den 24. mai 1973 fram tre brev fra ledelsen i Crotale til den franske statsministeren, hvor Crotale-ledelsen oppfattet større velvillighet for våpenkjøp hvis aluminiumskvotene ble utvidet. Saken ble først kjent i Norge 28. mars 1973, av Lars-Jacob Krogh. I et intervju med NRK dagen etter avdramatiserte Korvald det hele.

Arbeiderpartiet stilte mistillitsforslag mot regjeringen 8. juni, men Korvald-regjeringen ble sittende fordi verken Dnf eller Høyre ønsket å felle en borgerlig regjering til fordel for Ap. Samtidig var det vanskelig å felle en regjering bestående av nei-partiene så kort tid etter EF-valget. Seips håndtering av saken blir også brukt som forklaring på Det nye folkepartiets dårlige valg i september 1973.

Referanser
----------

1. ↑  Kåre Kleivan, Øystein Røiseland og Jens Henrik Stemland (26. mai 1973): Åtte dagers galgenfrist. *Verdens Gang*.
2. ↑  Jens Henrik Stemland (26. april 1975): Crotale - den politiske raketten. *Verdens Gang*.
Telefonsalg.
**Telefonsalg** betegner en form for salg hvor en selger tar kontakt med en potensiell kunde over telefon. Telefonsalg er en videreutvikling av dørsalg, som også er oppsøkende, og hvor det er selgeren og ikke kunden som tar initiativ til kontakt.

Telefonsalg drives ofte gjennom spesialiserte selskaper som konsentrerer virksomheten om denne salgsformen. En del av disse virksomhetene er organisert i interesseorganisasjonen Norsk Forening for Direkte Markedsføring (NORDMA).

For bedrifter og interesseforeninger innebærer telefonsalg en mulighet til å kunne drive effektivt, oppsøkende salg, medlemsrekruttering eller pengeinnsamling ved å utnytte skolerte selgere og moderne teknologi. Dette gjør det mulig å henvende seg til et stort antall prospektive interessenter på kort tid – og salgsformen kan gi svært gode resultater for mange virksomheter. 

Blant de som ringes opp, er reaksjonene blandet[], og mange opplever telefonsalg som aggressivt, forstyrrende og uønsket. Antallet klagesaker til Forbrukerkontorer, Forbrukerrådet og Forbrukerombudet har vært og er relativt høyt for denne typen virksomheter. Prospektenes negative erfaringer har en rekke forskjellige årsaker, og kan blant annet skyldes dårlig selgerveiledning, mangelfull informasjon om pris og produkt og også at avslag er registrert som salg. 

På grunn av misnøye blant de som kontaktes, er det i Norge mulig å reservere seg mot telefonsalg (og uadressert direktereklame) gjennom et eget Reservasjonsregister som er samlokalisert med Brønnøysundregistrene. 

Selskaper som driver med telefonsalg, har plikt til å kontrollere og oppdatere sine lister hver tredje måned. Dette blir i bransjen referert til som "listevask". Pr. 11. mai 2015 var 2 127 719 personer registrert i Reservasjonsregisteret.

Eksterne lenker
---------------

* brreg.no Brønnøysundregistrene – reservasjon mot adressert reklame Arkivert 2. juli 2017 hos Wayback Machine.
* forbrukerombudet.no Forbrukerombudets veiledning om regelverket ved telefonsalg Arkivert 31. mars 2017 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
**Cruden Bay** er en landsby i Skottland, på nordkysten til Bay of Cruden i Aberdeenshire, 26 miles Nord for Aberdeen.

Like sør for Slains Castle, Cruden Bay var slagsted mellom dansker og skotter under kong Malcolm II i 1012. Navnet kommer opprinnelig fra gælisk *Croch Dain* (slakt av dansker).

Idag tiltrekker Cruden Bay turister med hoteller og golfbane. Stedet har en lang strandlinje som ble berømt da flygeren Tryggve Gran gjorde første soloflyving over Nordsjøen.

Cruden Bay er ilandføringssted for Forties pipeline system, som fører råolje 169 km gjennom Forties Unity riser plattform, til terminalen ved Cruden Bay. Derfra føres råoljen til raffineringsanlegget ved Kinneil, Grangemouth.

Referanser
----------

1. ↑  A Brief History of Cruden Parish Church crudenchurch.org.uk, accessed 14 October 2008
2. ↑  Tryggve Gran Arkivert 14. mars 2007 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Belegost** er en fiktiv by fra J.R.R. Tolkiens Midgard. Den var en av de to byene dvergene hadde i Blåfjellene (Ered Luin). Det vestrøne navnet var **Mickleburg**.

Belegost lå i den søndre delen av fjellkjeden og var hjemmet til det av dvergenes hus som er kjent som *Broadbeams* på engelsk. Navnet til Belegost på dvergenes språk, Khuzdul, var *Gabilgathol* som har en ukjent betydning. *Belegost* betyr *Stor festning*. Helt fram til slaget Nirnaeth Arnoediad var Azaghâl kongen deres.

Dvergene i Belegot var venner med Sindaene, og senere også med Noldoene av Beleriand. De ble ikke med dvergene fra Nogrod i Doriaths fall, og prøvde faktisk å råde vennene sine fra det.

Ulikt Nogrod i nord, overlevde Belegost delvis Vredens krig, selv om den hadde blitt *ødelagt* på det tidspungtet: Mange av dvergene fra Belegost sluttet seg til dvergene av Durins folk i Khazad-dûm 60 år etter krigen, men Ered Luin forble mange dvergers hjem (inkluderende noen dverger av Durins folk) i hvert fall til begynnelsen av det fjerde tidevervet.

Portal: Litteratur
For hans bror med samme navn, se Knut Knutsen Heje.

**Knut Knutsen Heje** (født 27. februar 1860 i Flå, død 13. mai 1925 samme sted) var en norsk agronom, gårdbruker og politiker for Venstre.

Heje studerte på Jønsberg landbruksskole (1876–78), Ås høyere landbruksskole (1879–80) og Den kongelige Veterinær- og Landbrukshøjskole i København (1883–84). Han var deretter bestyrer for Stange Meieribolag, før han i 1885 overtok farsgården i Flå. Han var også amtsagronom i Buskerud fra 1887 til 1889.

Han var medlem av Nes herredsstyre fra 1890 til 1904. Da Flå blei utskilt som eget herred, var han ordfører her fra 1905 til 1910.

Heje var stortingsrepresentant for Hallingdal krets i Buskerud amt fra 1916 til 1918. Han var da medlem av militærkomiteen.

Både faren og broren hadde samme navn. Faren var gårdbruker, mens broren Knut Knutsen Heje var agronom og stifter av Agra Margarinfabrik i Oslo.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 305[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  Vilhelm Haffner: *Stortinget og statsrådet 1915–1945*, bind 1, Oslo 1949, side 305.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Knut Knutsen Heje (1860–1925) hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
**Mørk hagesnegl** (*Arion hortensis*) er et bløtdyr og tilhører de landlevende lungesneglene i familiegruppen skogsnegler. Den er en av «nakensneglene» uten synlig skall.

Utseende
--------

Mørk hagesnegl har to par tentakler. På det øverste paret finnes øyne ute på spissen. Det underste paret brukes til å registrere lukter eller kjemikalier. De har en kappehule som er en del av åndedrettet til sneglen, og den tjenestegjør som en lunge. Man kan lett se åpningen til kappehulen som et hull, normalt på høyre siden av kappen. Skogsnegler har åndehullet foran midten av kappa.

Mørk hagesnegl ligner gulsålet skogsnegl og kan forveksles med denne. Den kan også ligne på enkelte arter i familien kjølsnegler (Limacidae), men disse har åndehullet bak midten av kappa og en kjøl på den bakre delen av kroppen.

Levevis
-------

Mørk hagesnegl lever for det meste av ulike plantedeler, som den spiser. Den har ikke tenner, men en raspetunge, som den kan raspe i seg maten med. Men den kan spise døde dyr (åtsler) eller mindre snegler som de kommer over.

Mørk hagesnegl finnes på fuktige steder med skygge. Den er aktive om natten når luftfuktigheten er høyere. Om dagen hviler den ofte undere steiner eller i tett vegetasjon. Om været blir for tørt og varmt, lukker den åpningen til kapphulen, mest mulig for å spare på fuktigheten.

Mørk hagesnegl er hermafroditter (tvekjønnet). For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under paringen, befrukter hverandre. Den legger flere hundre egg i grupper på 20-30 egg, på skyggefulle fuktige steder. Etter noen uker klekker eggene. De nyklekkete sneglene ser ut som miniatyrer av de voksne individene. Utviklingstiden til et voksent individ kan variere etter arten, men mellom seks og sju måneder er vanlig.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mørk hagesnegl* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Mørk hagesnegl* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Mørk hagesnegl* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Mørk hagesnegl* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Mørk hagesnegl* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Mørk hagesnegl* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Arion hortensis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
Maschius' stikk av vestfronten på Nidarosdomen fra 1661.
Maschius' stikk av Nidarosdomen fra 1661.
**Jacob Mortenssøn Maschius** (født rundt 1630, død 12. august 1678) var bildekunstner, dikter og prest. Han ble angivelig født i Trondheim (noen kilder sier Bergen) og døde i Jølster. Maschius er mest kjent for sine kopperstikk av byen Trondheim fra 1674 og av Nidarosdomen fra 1661.

Maschius gikk på Bergen katedralskole i 1651, reiste til København og studerte der noen år, og kom tilbake til Norge igjen i 1659. Etterpå arbeidet han på sølvverket i Kongsberg i flere år som huslærer, tegner og landmåler.

Under et besøk i Trondheim i 1661 utførte han to kobberstikk av Nidarosdomen, ett av dem viser vestfronten med nederste skulpturrekke og deler av etasjen over. Dette ble en av de viktigste kildene til dokumentasjon når vestfronten skulle rekonstrueres 200 år senere. Kanskje enda mer verdifullt som dokumentasjon, er det detaljrike stikket av Trondheim fra 1674, som han utførte ved et nytt besøk i byen. Prospektet viser byen sett fra bakklandssida av elva, og er den eldst kjente, større anlagte avbildningen av byen Trondheim. Det vites ikke om bildet er samtidig, eller om stikket er en avbildning av eldre tegninger. Stikket er spesielt viktig fordi bybrannen i 1681 ødela de fleste bygninger som er avbildet. Machius gravyrer er spesielle og hører til Norges eldste arbeider av denne arten. 

Maschius etterlot også noen bevarte stikk fra Bergen, hvor han bodde noen år. Blant annet et portrett av byfogden i Bergen, og et mer fantasifullt stikk av to Bergensskip i kamp med algeriske sjørøvere. Fra 1676 (andre kilder sier 1674 og 1675) var han sogneprest i Jølster, der han endte sitt liv to måneder etter at han giftet seg med *Maren Finde*, sommeren 1678.

I tillegg til prestegjerningen og bildekunsten, skrev Maschius også dikt, i samme barokktradisjon som Petter Dass og andre diktere fra samme tidsepoke. Hans skrift *Norwegia religiosa* er en elegi over Nidarosdomens forfall, og ble utgitt etter hans besøk i Trondheim i 1661. De to stikkene av Nidarosdomen var vedlagt skriftet. Dette ble utgitt på nytt i 1900 av Kr. Koren i *Karter og topografiske tegninger vedkommende Trondhjem og Trøndelagen*, da striden om vestfronten på Nidarosdomens opprinnelige utseende blusset opp.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Jacob\_Mortenssøn\_Maschius[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Jacob\_Mortenssøn\_Maschius, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 9e5e50f8-23db-402c-bbdb-b7c057527db9, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* W. Swensen : Iacob Maschius, DKNVS’ forhandlinger 1960, b. 33 nr. 9

Portaler: Litteratur | Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Wikistrinda **·** VIAF **·** KulturNav
 |
**Unionen India**, noen ganger kjent som **Dominionen India**, var en uavhengig stat som eksisterte mellom 15. august 1947 og 26. januar 1950.

Da det britiske styret i India tok slutt i 1947, ble det opprettet to dominioner som skulle erstatte det: Unionen India og Dominionen Pakistan. Disse statene ble opprettet gjennom den indiske uavhengighetserklæringen i 1947 og sanksjonert av det britiske parlamentet, og de eksisterte frem til innføringen av konstitusjoner i hvert av landene. I Indias tilfelle skjedde dette 26. januar 1950 da Republikken India ble født. 

I dominionfasen forble den britiske monarken som statsoverhode i begge land, og monarken var representert i hver av dem av en generalguvernør. Disse generalguvernørene fikk ikke tittelen «visekonge» som vanen var før uavhengigheten. To generalguvernører hadde embetet i India i denne perioden:

1. Louis Mountbatten, 1. jarl Mountbatten av Burma (1947–1948)
2. Chakravarti Rajagopalachari (1948–1950)

Jawaharlal Nehru hadde embetet som statsminister (og regjeringssjef) i Unionen India i denne perioden.

Delingen av India
-----------------

Siden britene gav uavhengighet til sine dominioner i India i midten av august 1947, sluttet de to statene seg til Samveldet av nasjoner. Delingen av India etterlot Punjab og Bengal, to av de største provinsene, delt mellom India og Pakistan. I den første tiden etter uavhengigheten migrerte millioner av mennesker over den nye grensen, og mer enn 100 000 døde i strømmen av voldeligheter. Delingen resulterte i spenninger knyttet til Kashmir som førte til den indisk-pakistanske krig i 1947.