recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard var **Eregion** et av Noldo-alvenes kongeriker i Eriador i det andre tidevervet. Det var plassert nær ved vest porten til dvergenes rike Khazad-dûm, og lå i skyggen av Hithaeglir (Tåkefjellene). Eregions hovedstad var Ost-in-Edhil.

Eregion var befolket av alver av Noldoenes folk, og i en tid ble de styrt av Galadriel og Celeborn, helt til disse dro til Lothlórien på den østre siden av Tåkefjellene. Alvene i Eregion levde i fred og harmoni med dvergene fra Khazad-dûm, og de handlet fritt med dvergene i *Hadhodrond* som var alvenes navn på Khazad-dûm.

Etter at Galadriel og Celeborn hadde dratt fra Eregion var det Celebrimbor, en etterkommer av Fëanor, som overtok styre. Under hans styre ble Eregions alver venner med Annatar, *Herre av Gaver*, og skapte maktens ringer. Da Annatar ble avslørt som den onde herren Sauron prøvde Eregions alver å holde ringene fra å falle i Saurons hender, men de greide bare å redde Vilya, Narya og Nenya (de tre alveringene). Eregion ble totalt utslettet, og de overlevende flyktet til Lindon, Lothlórien og tilfluktsstedet Imladris (Kløvendal).

I det tredje tidevervet var Eregion et fint men ubebodd land.

Portal: Litteratur
**She** (kinesisk: 畲語, pinyin: *shēyǔ*), talt av folket she i Kina, er et hmong-mien-språk.

De fleste av de over 700.000 she taler i dag hakka. De få som holder fast på sitt opprinnelige språk – om lag 1200 personer i provinsen Guangdong – kaller seg selv *Ho Ne* («fjellfolk», kinesisk: 活聶, pinyin: *huóniè*).

She er noe vanskelig å klassifisere mer detaljert. Vanligvis anses det som enten et språk innen hmong-grenen av hmong-mien, eller det blir anestt som en egen tredje gren av språkgruppen.

Innflytelsen fra hakka (og *vice versa*) har vært betydelig. Det har blant de she som bor i det østlige Fujian også vært en viss språklig påvirkning fra mindong. Der uttales første person entall 我 som *[ŋuai]* （lignende fuzhoudialektens *nguāi*）, den diminutive partikkel 囝 uttales *[kiaŋ]*, akkurat som i fuzhoudialekten.

Litteratur
----------

* Mao, =Zongwu & Meng, Chaoji. 1986. *She yu jian zhi* (A Sketch of the She language). Beijing, China: Nationalities Press. (毛宗武, 蒙朝吉. 1986. 畬語簡志. 北京: 民族出版社)
* Ratliff, Martha. 1998. Ho Ne (She) is Hmongic: One final argument. *Linguistics of the Tibeto-Burman Area* 21.2:97-109.
* You, Wenliang. 2002. *She zu yu yan* (The Language of the She people). Fuzhou, China: Fujian People's Publishing House. (游文良. 2002. 畲族语言. 福州: 福建人民出版社)

Eksterne lenker
---------------

* She hos Rosetta Project

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | UNESCO lang
 |
***Wild Youth*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av George Melford.

Handling
--------

Etterlatt uten penger etter morens død, blir den unge og attraktive Louise tvunget til å gifte seg med Joel Mazarine, en sur og merkelig gammel mann som Louise står i gjeld til. Men Joel behandler Louise grusomt, og hun har det elendig frem til hun møter en kjekk ung gårdbruker som heter Orlando Guise. Når Orlando blir tvunget til å bo ved Joels ranch for å komme seg etter et skuddsår, legger den sinte gamle mannen merke til at de to unge menneskene blir forelsket i hverandre.

Senere blir Louise skadet mens hun rir på ponnien sin i skogen. Men når hun ikke klarer å komme hjem, tror Joel at Orlando har stukket av sammen med henne. Orlando finner deretter igjen Louise i skogen, og tar henne med hjem - hvorpå Joel slår henne nådeløst. Louises lojale tjener, Li Choo, dreper Joel. Men Orlando blir anklaget for å ha begått denne forbrytelsen.

Skuespillere
------------

* Louise Huff som Louise Mazarine
* Theodore Roberts som Joel Mazarine
* Jack Mulhall som Orlando Guise
* James Cruze som Li Choo, en tjener
* Adele Farrington som moren til Orlando
* Charles Ogle som en doktor

Referanser
----------

1. ↑  Wild Youth
2. ↑  WILD YOUTH

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Wild Youth* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Wild Youth* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Wild Youth* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Wild Youth* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Hanguldagen** (eller **det koreanske alfabetets dag**) er en dag der en både i Sør-Korea og i Nord-Korea markerer det koreanske skriftsystemet hangul som ble oppfunnet og innført av kong Sejong den store. Dagen markeres på ulike dager, henholdsvis 9. oktober i Sør-Korea og 15. januar i Nord-Korea. I Nord-Korea kalles dagen for **Chosŏn'gŭldagen**.

Bakgrunn og fremvekst
---------------------

Ifølge kong Sejongs nedtegnelser la kongen fram skriften *Hunmin Jeongeum* den niende måneden 1446 ifølge månekalenderen. I denne skriften ble det nye alfabetet presentert. I starten ble alfabetet derfor bare kalt for *Hunmin Jeongeum*. 

I 1926 feiret Hangulselskapet 480. årsdagen (det vil si den åttende sekstiårssykel) for hendelsen på den siste dagen i den niende måneden etter månekalenderen, noe som tilsvarer 4. november ifølge den georgianske kalenderen. Skriften var fra begynnelsen kjent som *Gagyanal (가갸날)*, som ble endret til *Hangullal* i 1928. Like etter ble navnet *Hangul* allment akseptert. Navnet ble introdusert allerede i 1913 av Ju Si-gyeong. Siden da har dagen blitt markert etter månekalenderen.

På 1930-tallet ble datoen endret et par ganger med henvisning til blant annet den julianske kalenderen.

### 9. oktober - Korea, Sør-Korea

I 1940 ble det funnet en original av kommentarskriften til *Hunmin Jeongeum*, Hunmin Jeongeum Haerye, som ble publisert kort etter *Hunmin Jeongeum*. Ifølge *Hunmin Jeongeum Haerye* ble *Hunmin Jeongeum* lagt fram de første ti dagene (*sangsun*; 상순; 上旬) i den niende måneden. Den tiende dagen i den niende måneden 1446 tilsvarer 9. oktober etter den julianske kalender. 

I 1945 ble 9. oktober utpekt som fridag for offentlig ansatte i Sør-Korea. 

I 1991 mistet dagen status som fridag under sterkt påtrykk fra chaebolene som ville øke antall arbeidsdager. Hanguldagen har fremdeles status som nasjonal høytidsdag. Hangulselskapet har gjennomført kampanjer for å få tilbake fridagen, uten særlig suksess.

### 15. januar - Nord-Korea

I Nord-Korea markeres dagen 15. januar som tilsvarer *Chosŭn'gŭldagen* etter den dag i 1445 (1444 etter månekalenderen) da en tror *Hunmin Jeongeum* faktisk ble skrevet.

Se også
-------

* Offentlige fridager i Nord-Korea
* Offentlige fridager i Sør-Korea

Eksterne lenker
---------------

* Hangul Day på Language Log

Portal: Korea
**Gad Kaynar** (født 26. juni 1947) er en israelsk professor i teatervitenskap, skuespiller og dikter. Han er kjent som ekspert Ibsens dramatikk, har oversatt hans skuespill til hebraisk og satt opp Ibsen-stykker ved teatre i Israel.

Kaynar er professor ved Universitetet i Tel Aviv. Han har også vært tilknyttet Det hebraiske universitetet i Jerusalem og Institut für Theaterwissenschaft i München. Kaynar har også vært aktiv innen utøvende teater, blant annet som dramaturg. Han har vært tilknyttet universitetsteateret i Tel Aviv, Israels nasjonalteater Habimah, Cameri-teateret i Tel Aviv og Khan-teateret i Jerusalem. 

Kaynar har oversatt seks av Henrik Ibsens skuespill fra norsk til hebraisk og ytterligere tre fra tysk til hebraisk.

Kaynar ble i 2008 utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fremme av norsk litteratur og dramakunst i Israel.»

Oversettelser
-------------

* *Fruen fra havet*, 2004
* *Vildanden*, 2003
* *Hedda Gabler*, 1994
* *Lille Eyolf*, 1991
* *John Gabriel Borkman*, 1987

Referanser
----------

1. 1 2  Gad Kaynar appointed Officer of The Royal Norwegian Order of Merit Arkivert 8. mai 2012 hos Wayback Machine. Norges ambassade i Israel, 11. februar 2009.
2. ↑  «Utnevnelser til Fortjenstordenen», Kongehuset, 3. september 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gad Kaynar på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Gad Kaynar på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Gad Kaynar hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE **·** MusicBrainz
 |
City Nord
**Stormyra** er en drabantby, et strøk og et industriområde i Østbyen bydel i Bodø. Strøket har ingen fastslått grense, men dekker området sørøst i bydelen. Selve drabantbyen, som består hovedsakelig av kjøpesenter, ligger mellom riksvei 80, Hålogalandsgata, Gamle Riksvei, Plassmyrveien, Gidsken-Jakobsens vei, får så og følle en rett linje sør til Olav V gate, og så østover tilbake til Riksvei 80. Rett vest for dette ligger Bodø Spektrum og Nord luftfartsmuseum, som også medregnes i Stormyra. Ellers går det to akser med industri- og forretninger, én mot nord og én mot vest, som i enkelte tilfeller også regnes til Stormyra.

Stormyra er kjent for sine store kjøpesentre. Dette inkluderer City Nord, Trekanten og Bodø Storsenter. Dette har ført til, ifølge en undersøkelse gjort av Avisa Nordland, at flere foretrekker å handle på kjøpesentrene her enn i Bodø sentrum, som har ført til endringer i Bodøs handlevaner.

Referanser
----------

1. ↑  «Velger City Nord før sentrum». Avisa Nordland.
Noter til salmen, arrangert av Edgar Pettman
***Gabriel's Message***, også kalt ***The angel Gabriel from heaven came***, (baskisk: ***Birjina gaztetto bat zegoen***) er en baskisk folketone, en julesalme som handler om da erkeengelen Gabriel kom til jomfru Maria og bebudet Jesu fødsel. Salmen refererer Bibelens omtale av hendelsen i Lukas-evangeliet 1. kapittel, vers 26-38 og Marias lovsang i Lukas-evangeliet 1. kapittel, vers 46-55. Julesalmen er mest kjent i engelsk versjon, men er også oversatt til norsk med tittelen ***Frå englemunn dei sæle orda fell*** av Arve Brunvoll. Den norske versjonen er foreslått tatt inn i den nye utgaven av Norsk Salmebok, som etter planen skal utgis i 2013.

Salmen ble innsamlet av den franske musikklæreren og komponisten Charles Bordes og oversatt til engelsk av den engelske presten og salmedikteren Sabine Baring-Gould. Den blir ofte framført i et arrangement av den engelske organisten og utgiveren Edgar Pettman, som tok den med i boka *Modern Christmas Carols* i 1892.

På engelsk lyder salmens åpningsstrofe:

*The angel Gabriel from heaven came,*
*his wings as drifted snow, his eyes as flame;*
*"All hail", said he, "thou lowly maiden Mary,*
*most highly favoured lady." Gloria.*

Innspillinger
-------------

Den kanskje mest kjente innspillingen av sangen er gjort av Sting, som hadde den som B-side på singelen *Russians* i 1985. Hans versjon av sangen var også med på veldedighetsalbumet *A Very Special Christmas* (1987), og en nyinnspilling var med på hans album *If On a Winter's Night...* (2009). Den britiske rockegruppa Marillion spilte inn en versjon av sangen til sin fanklubb-CD *Christmas.Marillion* i 1999, og den var også med på deres DVD *Christmas in the Chapel* i 2003. De canadiske roots-musikerne Terry McDade og The McDades hadde sangen med på sitt album *Midwinter* i 2001, og den amerikanske kristenrock-gruppa Jars of Clay hadde den på albumet *Christmas Songs* i 2007.

I 2012 framførte den baskiske gruppa Kalakan sangen i en versjon basert på den baskiske sangtradisjonen under åpningen av Madonnas MDNA Tour.

Referanser
----------

1. ↑  Den norske kirke: Framlegg til Norsk Salmebok 2013 - Oversettere

Eksterne lenker
---------------

* ChoralWiki: Gabriel's Message (Traditional)
* Salmebok 2008: Frå englemunn dei sæle orda fell[*død lenke*] (noter)
**Peder Nielsen Kiøge** eller **Kjøge** ((fødeår og sted ukjent men antagelig er det Køge i Danmark, død i mai 1695) var en dansk embedsmann og salmedikter. 

I 1648 ble han utnevnt til tingskriver for Baag Herred ved Assens, og i 1686 tillike skriver for Vends herredsting. 1655-60 nevnes han som byskriver i Assens, men han mistet sin eiendom på grunn av Svenskekrigen og bodde fra 1662 på Mygindgård i Holevad sogn. 

Året etter kjøpte han en gård i Turup, men ﬂyttet i 1668 tilbake til Assens, hvor han samme år ble råd­mann. Fra 1682 til sin død i mai 1695 var han byfogd i Assens.

Han skrev en rekke vers og salmer, og utgav 

*Vandre-Bog udi Riim: Indeholdende Morgen og Aften-Bønner/ med Morgen og Aften-Sange Til Hver Dag i Ugen/ særdelis og andre adskillige Bønner og Sange/ Paa alle Fæst-Dage/ saa og udi alle haande anliggende at læse og siunge/ Forfattet og dictet enhver Gudelskende til Tieniste af Peder Nielsen Kiøge Byefoged udi Assens/ saa og Herridtz-Skriver udi Baagvetz Herrid udi Fyen 1693. Hans forbilleder var Sthen og Kingo, og det mærkes; men der er også originale livs- og naturbilleder.*
Noen av Kiøges salmer gikk inn i J. Laverentsens salmebog i 1709, og en enkelt er gått videre til i dag: «De hellig tre Konger lystig og glad». Den er også i oversettelse medtatt som helligtrekongerssalme i den norske katolske salmeboken Lov Herren av år 2000.

Kilder
------

Jørgen Kjærgaard: *Salmehåndbog bd. I*, Det Kgl. Vajsenhus' Forlag 2003 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon
 |
Nottinghambukta på kartet over SvalbardNottinghambuktaNottinghambuktaNottinghambukta på kartet over Svalbard
**Nottinghambukta** er en 1-2 km bred bukt øst for Dunøyane, sørvest i Wedel Jarlsberg Land på Spitsbergen, Svalbard. Bukta er avgrenset av Elveflya og Dunøyhamna i sør, og Skoddebukta i nordvest. I botnen av bukta når Elveflya helt ut i sjøen. Området tilhører Sør-Spitsbergen nasjonalpark.

Nottinghambukta ses her tydelig til høyre, med en av Dunøyane i billedkanten. Den tilsynelatende utstikkende odden til høyre er havis fra Kvislodden på landisden og over til Kvartsittskjæra. Fjellet nærmest bukta til venstre er Gullichsenfjellet med Kvartsittknattane.  Foto: Erlend Bjørtvedt .
Gjennom Elveflya renner den lille elva Kvisla ut fra Werenskioldbreen, med delta og morene mot Kvislodden i nord. Utenfor odden ligger Kvartsittskjæra, en gruppe småøyer som er gruppert utover kukta i nord mot Dunøyane som avslutter Nottinghambukta i vest.

Stedet er oppkalt etter Jarlen av Nottingham.

Eksterne lenker
---------------

* Nottinghambukta *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
En kajakkpadler kommer opp mot overflaten etter en kajakkrulle.
En inuittjeger med sin kajakk i 1854.
En **kajakkrulle**, også omtalt som **grønlandsrulle**, **eskimorulle** eller **eskimosving**, er en manøver som kan foretas med kajakk. Den tilsvarer en rull i kunstflyging og er å rette seg opp etter en kapseising ved å fortsette den roterende bevegelsen til man er tilbake der man var, med hodet opp. Manøveren må læres inn under kontroll, slik at en ikke blir hengende fast opp-ned.

Evnen og dyktigheten i å kantre, rulle og rette opp igjen en kajakk ble utviklet av samfunn av jegere og samlere; aleuter i Alaska og inuitter i Alaska, Canada og senere også Grønland. De utviklet også kajakken som en båt for jakt. Inuitter på Grønland utviklet flere teknikker for å rette opp en kantret kajakk med og uten padleåre, også ved å bruke en hånd, eller uten hender i det hele tatt. En undersøkelse på Grønland fra 1911 viste at et totalt antall av 2 228 jegere med kajakk var det 867 som kunne rulle med den.

Referanser
----------

1. ↑  Heath, John: «Capsize Maneuvers Performed at the Greenland Kayaking Championships» Arkivert 19. februar 2019 hos Wayback Machine. *Qajaq USA*.
2. ↑  Nissen, Martin (22. august 2012): «Greenland rolling throughout recorded history: 1605-present» Arkivert 12. januar 2014 hos Wayback Machine. *Sea Kayaker Magazine*

Litteratur
----------

* Hutchinson, Derek (1999): *Derek Hutchinson's guide to Eskimo rolling*, 3. utg. Old Saybrook, Conn: Globe Pequot. ISBN 0-7627-0451-9.
* Heath, John D. (2004): «Kayaks of Greenland: Origins of the Greenland technique» i: *Eastern Artctic Kayaks: History, design, technique*. Fairbanks: University of Alaska Press, ISBN 978-1-889963-26-6, s. 15–19
* Rowe, Ray, red. (1989): *Canoeing Handbook*, 2. utg. Nottingham: British Canoe Union. ISBN 0-900082-04-6.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kayak roll – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
The LAMP software bundle (here additionally with Squid). A high performance and high-availability solution for a hostile environment
**LAMP** er et akronym for en samling fri programvare ofte brukt sammen for å drive websider eller tjenere, og består som oftest av:

* **L**inux, et operativsystem;
* **A**pache, en webserver;
* **M**ariaDB og **M**ySQL, et databasehåndteringssystem (eller en databasetjener);
* **P**erl, **P**HP, og/eller **P**ython, et skriptspråk.

Mer presist er det en webplattform tuftet på åpen kildekode og fri programvare.

Selv om disse programmene ikke er laget spesifikt for å samarbeide med hverandre, er kombinasjonen svært populær på grunn av lave kostnader og at den er tilgjengelig for alle Linux-distribusjoner.

LAMP har sin opprinnelse i CGI, som ble populært tidlig på 1990-tallet. Denne teknologien gjør brukeren av en nettleser i stand til å kjøre et program på webserveren, og deretter motta både *dynamisk* og *statisk informasjon*. Skriptspråk ble brukt til disse programmene på grunn av deres evne til å manipulere tekststrømmer enkelt og effektivt, selv når teksten stammer fra ulike kilder. Derfor blir de ofte omtalt som **Glue Languages** (eller *Limspråk*)

Uttrykket LAMP ble lansert av M. Kunze i en artikkel for det tyske computerbladet *c't* i 1998. Artikkelen skulle vise at en samling fri programvare kunne være et gyldig alternativ til kommersielle produkter. Vel vitende om IT-verdenens forkjærlighet til akronymer, lanserte han begrepet LAMP som et markedsføringstiltak for å gjøre fri programvare mer populært.

Blant engelsktalende ble uttrykket popularisert av O'Reilly og MySQL AB.
Varianter av LAMP inkluderer **LAPP** (byttet ut MySQL med **P**ostgreSQL), **LASP** (byttet ut MySQL med **S**QLite). Andre webserver som nginx og lighttpd. Andre skriptspråk som Ruby, Lisp, Prolog, bash, og Awk kan bli byttet ut. Av disse andre er språket Ruby hyppigst antatt å være en del av LAMP.

Wikipedia, den frie encyklopedi, kjører programvare som kan karakteriseres som et LAMP-program. Wikipedias MediaWiki-programvare er primært utviklet under Linux, det kjører på Apache HTTP-tjeneren, med innholdet sitt lagret i en MySQL-database, og logikken i programmet har blitt implementert med PHP.

LAMP er også navnet på en (for øyeblikket ikke aktivt utviklet) filmavspiller for Linux, nemlig **L**inux **A**nimation and **M**ovie **P**layer Arkivert 30. desember 2004 hos Wayback Machine. så vel som navnet på Massachusetts Institute of Technologys **L**ibrary **A**ccess to **M**usic **P**roject.

* Snort

Eksterne lenker
---------------

* ONLamp.com Arkivert 3. januar 2008 hos Wayback Machine. fra O'Reilly & Associates
* LAMPware.org, LAMP Community-side
* Bygg et webgrensesnitt koblet til en database[*død lenke*] – LAMP veiledning
**Robertino Loreti** også kjent som **Robertino** (født 22. oktober 1946 eller 1947 i Roma) er en italiensk sanger, skuespiller og tidligere barnestjerne.

Sist i 1950-årene og først i 1960-årene begeistret han et bredt publikum med sin følelselsladede guttesopran gjennom en rekke grammofoninnspillinger.

Robertino var sønn av en baker, og alt som lite barn underholdt han kundekretsen i bakeriutsalget med sang. Her ble han oppdaget og spilte som seksåring ved siden av Gino Cervi og Fernandel i en Don Camillo-Film.

På en kafé i Roma i 1960 ble han hørt av en ferierende dansk tv-produsents (Sejr Volmer-Sørensens) kone (Grethe Sønck) som var sanger. Sørensen fikk ham til København for å opptre i dansk fjernsyn, og Robetino spilte her også inn en grammofonplate. Dette ble en suksess, og han gav senere ut flere plater og spilte i filmer. Han ble kjent i hele Europa og sang sanger som «Santa Lucia», «O sole mio», «Ave Maria», «La Paloma» og Brahms «Vuggesang». Sangen «Romantica» fikk 6 uker på toppen av VG-lista.

Som voksen turnerer Loretti fortsatt i Europa, USA og Russland og holder konserter. Han skal være spesielt populær i Russland.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 1. mai 2011. Besøkt 29. september 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Robertino Loreti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Robertino Loreti på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Robertino Loreti hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Kaja Noreen Rode** (født 19. mai 1998 i Oslo) er en norsk sanger og låtskriver. Hun er utdannet ved musikklinjen og Volda videregående skole og opptrådte første gang for et større publikum i 2017, da hun deltok i talentkonkurransen *The Voice* på TV 2. Hun var blant finalistene i Melodi Grand Prix 2021.

Bakgrunn
--------

Rode er født i Oslo, men vokste opp i Ulsteinvik i Møre og Romsdal fra hun var ti år gammel. Rode begynte med musikk som barn, blant annet gjennom Ulstein kulturskole. Hun tok også sangtimer og sang i ulike barnekor, før hun gikk videre til musikklinjen ved Volda videregående skole. Etter videregående flyttet familien siden til Nesodden, og Rode til Oslo.

Fra tenårene har Rode gjort en rekke sceneopptredener ved ulike arrangementer, og i 2017 var hun blant deltakerne i norske *The Voice* på TV 2. Hun hadde Yosef Wolde-Mariam som mentor, men ble slått ut i duellrundene i slutten av oktober.

I 2021 skal hun delta i Melodi Grand Prix med låten «Feel Again», skrevet av Magnus Martinsen, Mirjam Johanne Omdal, Andreas Gjone og Erika Dahlen. Hun er direktekvalifisert til finalen på H3 Arena på Fornebu lørdag 20. februar. Hun skal også fremføre låten under delfinale 3 lørdag 30. januar.

I 2020 signerte hun kontrakt med managementselskapet Skyskraper Artist, og hun studerer butikkledelse (retail management) ved BI i Oslo.

Referanser
----------

1. ↑   proff.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.vikebladet.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Kaja Noreen Rode – 1 roller i norsk næringsliv». *proff.no*. Besøkt 12. januar 2021.
4. 1 2  «Kaja Rode». *Skyskraper Artist* **(engelsk)**. Besøkt 12. januar 2021.
5. ↑  Høgstavoll, Ole-Ottar Karlsen (13. oktober 2017). «Kaja Rode er vidare». *vikebladet.no* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 12. januar 2021.
6. 1 2  Høgstavoll, Ole-Ottar Karlsen (28. august 2017). «– Magisk oppleving». *vikebladet.no* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 12. januar 2021.
7. ↑  Trond Folckersahm (oktober 2017). «Kaja fra Nesodden videre i The Voice». Nesoddguiden.com. Besøkt 12. januar 2021.
8. ↑  «Kaja Rode». *www.facebook.com*. Besøkt 12. januar 2021.
9. ↑  Flem, Sofie Svanes (27. oktober 2017). «Kaja Rode er ute». *smp.no* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 12. januar 2021.
10. ↑  Kristiansen, Birgitte Thorshaug (27. oktober 2017). «Fire nye deltakere er ute av The Voice». *TV 2*. tv2.no. Besøkt 12. januar 2021.
11. 1 2  Hyttebakk, Jon Marius (11. januar 2021). «Her er de første artistene i MGP 2021». *NRK*. Besøkt 12. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
En McDonnell Douglas DC-10-30 fra LAM fotografert i 1983
**LAM – Mozambique Airlines** eller **LAM – Linhas Aéreas de Moçambique** er Mosambiks nasjonale flyselskap med base i Maputo. Det opererer regelmessige flyvninger i det sørlige Afrika og Øst-Afrika.

Historie
--------

Selskapet ble etablert i august 1936 som **DETA** *Direcção de Exploração de Transportes Aéreos*, som en avdeling av Mosambiks *Department of Railways, Harbours and Airways* i den portugisiske kolonien Mozambique. Det startet med flyvninger den 22. desember 1937. I 1980 ble selskapet omdannet til å være et selvstendig foretak og fikk navnet LAM. Mosambiks regjering har 80% av aksjekapitalen og de restrerende 20% er fordelt på selskapets 795 ansatte (mars 2007)

Da selskapet ble omstrukturert startet det langdistanse-flyvninger med Boeing 707 og Douglas DC-8 senere Douglas DC-10 leiet fra det franske flyselskapet UTA, tidvis supplert med regjeringens IL-62M. Tidlig på 1990-tallet var det en ekspansiv periode med DC-10 to ganger ukentlig til Lisboa (ofte via Madrid) såvel som en ukentlig flyvning Maputo-Paris-København og en rute til Øst-Berlin, vesentlig beregnet på gjestearbeidere som arbeidet med gjenoppbyggingen av landet. Etter at leieavtalen for DC-10 var opphørt ble flyvningene til Lisboa operert med Boeing 747, leiet fra South African Airways før selskapet fikk sine to egne 767-200. Disse flyvningene fikk kort levertid da seskapets ledelse bestemte seg for å innstille de ulønnsomme rutene på Europa og konsentrere driften til de regionale rutene og to 767-200 ble for det meste leiet ut til SAA før de ble solgt. Selskapet har annonsert en ny rute til Addis Abeba i forbindelse med sitt 30-årsjubileum.

Destinasjoner
-------------

**Linhas Aéreas de Moçambique** flyr til følgende land og byer (mai 2010):

Afrika
------

* **Angolas flagg Angola**
	+ Luanda – Quatro de Fevereiro lufthavn
* **Kenyas flagg Kenya**
	+ Nairobi – Jomo Kenyatta International Airport
* **Mosambiks flagg Mosambik**
	+ Beira – Beira Airport **Focus City**
	+ Chimoio – Chimoio Airport
	+ Inhambane – Inhambane Airport
	+ Lichinga – Lichinga Airport
	+ Maputo – Maputo internasjonale lufthavn **Hub**
	+ Nampula – Nampula Airport
	+ Pemba – Pemba Airport
	+ Quelimane – Quelimane Airport
	+ Tete – Chingozi Airport
	+ Vilankulo – Vilankulo Airport
* **Sør-Afrikas flagg Sør-Afrika**
	+ Durban – King Shaka International Airport
	+ Johannesburg – OR Tambo International Airport
* **Tanzanias flagg Tanzania**
	+ Dar-es-Salaam – Julius Nyerere International Airport

Flåte
-----

LAM Mozambique Airlines fåte omfattet følgende fly i juli 2010:

**Linhas Aéreas de Moçambique Flåte**| **Fly** | Total | **Opsjoner** | Passasjerer(Business/Economy) | Anmerkning**</ Ruter** |
| Bombardier Q400 | 2 |  | 78 | Operert av Moçambique Expresso |
| Embraer E-190 | 2 | 2 | 93 (9/84) | Innenlands og regionalt |
|

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Linhas Aéreas de Moçambique – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
Sentrale Tsumeb.
**Tsumeb** er en by i det nordlige Namibia som er administrativt sentrum for regionen Oshikoto. Folkemengden var på 19 275 innbyggere ved folketellingen i 2011, på et areal av 18 km². Byen ligger ca. 400 kilometer nord for landets hovedstad Windhoek og er på 1 310 meters høyde over havet. 

Nær byen er nasjonalparken Etosha og den underjordiske sjøen Harasib. Den fremste næringen er gruveindustri. Tsumeb er sammen med Oranjemund den viktigste gruvebyen i Namibia.[] Grunnen er rik på bly, kobber, sølv, kadmium og germanium.

Byen ble grunnlagt i 1905 av den tyske koloniadministrasjonen. Ved innsjøen Oshikoto, 24 kilometer fra Tsumeb, kapitulerte den 9. juli 1915, under første verdenskrig, de tyske styrker for den fremrykkende sørafrikanske hær.

Tsumeb er vennskapsby med Elverum.

Referanser
----------

1. ↑   National Planning Commission; Namibia 2011 Population and Housing Census Preliminary Results (**pdf-fil**) Lest 7. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tsumeb – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
***Notsj pered Rozjdestvom*** (originaltittel: *Ночь передъ Рождествомъ*) er en russisk stumfilm fra 1913, regissert av Vladislav Starevitsj.

Handling
--------

Basert på en av Nikolaj Gogols historier: Det er julaften, og alle innbygger i en liten landsby har planer. Men Djevelen og heksen Solokha leter etter måter å forårsake ugagn. Chub, en kossak, er mest opptatt av å få tak i vodka. Solokhas sønn, smeden Vakula, ønsker å gifte seg med Chubs sjarmerende datter Oksana.

Men hun setter ham på et oppdrag: hvis Vakula klarer å få tak i tsarinaens sko til henne, kommer Oksana til å gå med på å gifte seg med ham. I mellomtiden får den populære Solokha en rekke mannlige besøkende å stri med. Når Vakula avbryter henne, setter dette i gang en kjede av uforutsette hendelser som fører til en travel julenatt for alle sammen.

Skuespillere
------------

* Ivan Mozzjukhin
* Olga Obolenskaja som Oksana
* Lidija Tridenskaja som Solokha
* Pjotr Lopukhin som Vakula
* Aleksandr Kheruvimov som Golova

Referanser
----------

1. ↑  Первые отечественные фильмы возвратят на большой экран
2. ↑  Ночь перед Рождеством

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Notsj pered Rozjdestvom* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Harry Fairall og hans kamera (1922)
**3D-film** er film der bildene skal skape en tredimensjonal dybdeillusjon ved hjelp av visuelle presentasjonssystemer som gir forskjellige synsinntrykk til høyre og venstre øye hos betrakteren og dermed etterlikner opplevelsen av å se et virkelig rom.

Teknikken innebærer filming av to bilder på samme tid, med to kameraer plassert ved siden av hverandre, enten rettet mot hverandre mens de filmer på en 90 graders vinkel via speil, eller parallelt tett nok til å gjenskape avstanden mellom våre to øyne. Det kan også benyttes shiftoptikk for å forskyve begge eller det ene bildet, med perfekt synkronisering mellom kameraene, og med identiske tekniske innstillinger på begge. Når man skal se en 3D-film, må hvert øye se hver sin film, og da vil hjernen tolke de to bildene til ett enkelt tredimensjonalt bilde, slik vi også tolker vårt ordinære synsfelt. Man kan også skape 3D animasjonsfilm ved å sette opp to "virtuelle" kameraer, som igjen "filmer" hver sin film. Avspillingsteknologien blir den samme.

Moderne datateknologi gjør det også mulig å produsere 3D-filmer uten doble kameraer. Dette må da gjøres ved å mappe tredimensjonale objekter med bilder. Å skape 3D-film av 2D-film kan ikke gjøres uten videre, da man i utgangspunktet mangler informasjon om den tredje dimensjonen.

Se også
-------

* 3D-filmer omtalt på wikipedia på norsk (kategori)
* Stereoskop
* Tredimensjonal
* 3D-grafikk
* 3D-fjernsyn

Eksterne lenker
---------------

* ABC om 3D - artikkel fra forskning.no 22.1.10
* Blir filmen bedre med 3D? - artikkel fra forskning.no 9.9.14

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Multiple Miggs** er en karakter fra filmen *Nattsvermeren* (*The Silence of the Lambs*) fra 1991. Han ble spilt av Stuart Rudin.

FBI-agenten Clarice Starling besøker en psykiatrisk anstalt for å snakke med Hannibal Lecter, som er plassert der. Før hun kommer til ham må hun gå forbi flere celler, blant annet Multiple Miggs sin celle. Han roper noe til henne idet hun er på vei forbi ham. Hannibal Lecter hører dette og da Starling kommer til hans celle spør han henne hva det var Miggs ropte. Hun nøler litt til å begynne med, men etter hvert svarer hun at det Miggs sa til henne var «I can smell your cunt» (som betyr «jeg kan kjenne lukten av fitta di»). Når Lecter og Starling er ferdige og hun er på vei ut, må hun gå forbi Miggs igjen. Denne gangen slenger han sæd i ansiktet på henne.

Vi får ikke vite noe mer om Multiple Miggs i filmen, annet enn at vi får høre at han er død. Hannibal Lecter og Miggs hadde snakket med hverandre gjennom veggen en dag. Personalet fant ham senere den dagen og oppdaget at Miggs hadde svelget sin tunge.

Referanser
----------

1. ↑  «Multiple Miggs på imdb.com». Arkivert fra originalen 23. februar 2010. Besøkt 15. mai 2010.
2. ↑  "Nattsvermeren" på vg.no
3. ↑  Stuart Rudin på imdb.com
4. ↑  «Clarice Starling på imdb.com». Arkivert fra originalen 26. juli 2010. Besøkt 15. mai 2010.
5. ↑  «Hannibal Lecter på imdb.com». Arkivert fra originalen 26. juli 2010. Besøkt 15. mai 2010.
6. ↑  Minneverdige replikker fra "Nattsvermeren" (på imdb.com)
Argentinas pololag OL 1936
**Roberto Lorenzo Cavanagh y Hearne** (født 12. november 1914 død 15. september 2002) var en argentinsk polospiller som deltok under de olympiske leker 1936 i Berlin.

Cavanagh ble olympisk mester i polo under OL 1936 i Berlin. Det var femte og siste gang polo var med som olympisk sport. Cavanagh var med på det argentinske laget som vant poloturneringen foran Storbritannia og Mexico. De vant begge sine kamper, 15-5 over Mexico og i finalen beseiret de Storbritannia med 11-0. De andre spillerne på laget var Luis Duggan, Andrés Gazzotti Manuel Andrada.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Gull **Gull** i polo (Argentina)

Referanser
----------

1. ↑   Roglo, Roglo person ID p=roberto;n=cavanagh[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Roberto Cavanagh – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Roberto Cavanagh – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Roberto Cavanagh – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
**Georg Washington Magnus** (født 7. juli 1863 i Haagenvik i Imsland i Ryfylke, død 24. januar 1917 i Stavanger) var en norsk dirigent, organist og komponist/tonesetter.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Washington Magnus var sønn av fabrikant G.D.B. Magnus og hans hustru født Jacobsen. 

Han ble student i Roskilde i 1882, candidatus philosophiæ i 1883 og studerte deretter ved Leipzigs musikkonservatorium. 

### Karriere

Han var 1892–93 dirigent for Musikselskabet Harmoniens orkester i Bergen. Årene 1893–1912 var han bosatt i København, der han var kapellmester ved Casino-teateret 1900–05. Han var også dirigent i Hellerup musikkforening, men flyttet i 1913 til Stavanger, der han ble organist ved Sankt Petri kirke og fra 1914 dirigent for Stavanger orkesterforening. 

Magnus skrev operaen *Salighetens ø* (ufullbyrdet), musikken til *Fridthjofs Hemkomst* og *Østenfor Sol og vestenfor Måne* som ble oppført i Bergen og Stavanger, orkesterverk, fiolinkonsert, en strykekvartett og sanger.

Man ble gidt med malerinnen Johanna Magnus.

Kilder
------

* Magnus, Georg Washington i Prosjekt Runeberg
* Magnus, Georg Washington i Christian Blangstrup, *Salmonsens Konversationsleksikon* (2. udgave, 1924)
* Store norske leksikon: Georg Washington Magnus

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN
 |
Geologisk kart over Nord-Europa, med det baltiske skjold i grått og den større, proterozoiske østeuropeiske kraton i rosa. Brunrosa områder i sørvest er det sarmatiske skjold med sine to provinser. Linjen CBZ angir den *sentralhviterussiske sutursone*, som er kollisjonssonen med Baltica i øvre trias, for om lag 450 millioner år siden.
Kart over Ukrainas geologiske provinser, med det sentrale ukrainske skjold i gult (1), og Voronesj-massivet i oransje (7). Vi ser også Korosten-plutonet inntegnet i grønt (2).
**Volga-Ural-skjoldet** er et 3,0 – 2,7 milliarder år gammelt grunnfjellsområde som dekker nesten hele Russland vest for Ural, med unntak av Karelen, Kolahalvøya og områdene i nord opp mot Kvitsjøen og Barentshavet. Siden kratonet er overdekket av yngre sedimenter, utgjør det strengt tatt en geologisk plattform. Det er den stabile kjernen i et tidligere kontinent, kalt **Volgo-Uralia**. Volga-Ural-skjoldet er det østre av i alt tre grunnfjellsprovinser som utgjør *det østeuropeiske kraton*. De to andre er det baltiske skjold i vest og det sarmatiske skjold i sørvest. Disse hang sammen i Rodinia, og kollisjonssoner mellom disse fra proterozoikum er om lag 2,0 – 1,8 milliarder år gamle - fra dannelsen av det enda eldre superkontinentet Columbia. Det baltiske skjold i Norden og det sarmatiske skjold i Ukraina er de eneste som stikker opp og dekker overflaten, ellers er det østeuropeiske kratonet en enorm plattform som er dekket av 1,9 – 1,6 mrd år gamle proterozoiske sedimenter.

Det volgo-uralske skjoldet inneholder to separate, gamle arkeiske) kratonprovinser i vest, og avgrenses i øst av Uralfjellene, foldesonen mot det tidligere Siberia-kontinentet som det østeuropeiske kraton kolliderte med i perm-tiden. Donbass-foldesonen avgrenser Volga-Ural-skjoldet mot det sarmatiske skjold helt i sørvest.

Eksterne lenker
---------------

* Artemieva, Irina M: «Lithospheric structure, composition, and thermal regime of the East European Craton:implications for the subsidence of the Russian platform», i *Earth and Planetary Science Letters*, **213**, 2003. Side 431–446
* Bogdanova, Svetlana V: «Palaeoproterozoic Accretion of Sarmatia and Fennoscandia», *Europrobe News*, 13. juni 2000, p. 7–9
* Bogdanova, Svetlana V: «The East European Craton: Some Aspects of the Proterozoic Evolution in its South-West». *Polskie Towarzystwo Mineralogiczne – Prace Specjalne Mineralogical Society of Poland – Special Papers*, Zeszyt 26, 2005; nummer 26. Online-versjon (PDF)
* Ruban, Dmitry A. og Yoshioka, Shoichi: «Late Paleozoic – Early Mesozoic Tectonic Activity within the Donbass (Russian Platform)», *Trabajos de Geologia*, **25**, 2006. Univ. de Oviedo, side 101-104.
En taxi fra Taxi 1 fotografert i Bergen.
**Taxi 1 as** er et selskap som utfører drosjekjøring i Hordaland (Bergen, Askøy, Fjell og Sund). Selskapet har også blitt tildelt konsesjon i Stjørdal. 

I Hordaland har selskapet over 100 sjåfører, ca. 85 ordinære løyver og ca. seks-syv reserveløyver. Årlig gjennomfører selskapet rundt 250 000 turer (2012). Selskapet omsetter for om lag 50 millioner kroner hvert år.

Taxi 1 As har 67 drosjeløyver under eget navn som dem besitter, og har dermed bare ca. 18 eksterne løyver og drosjeeiere. Taxi 1 har de siste årene hatt en positivt økning i kundeantall og løyver. Dette kan skyldes intern uro i flere andre drosjeselskaper i Bergen som gjør at mange ønsker å knytte seg til Taxi1. Selskapet kommer til å omsette for 60 millioner innen året 2013 er omme. De ønsker også å ha 100 drosjer i trafikk innen 31.12.2013.

De har også fått konsesjon til å drive trafikkskole i Bergen, og har starter opp Taxi1 Trafikkskolen sommeren 2011. De er også veldig miljøbeviss, og har flere Nissan Leaf drosjer under Grønntaxi, som er miljøkonseptet til Taxi1.

En av Taxi1's biler ble brukt som jentetaxi i Bergen som ble arrangert av Sparebank1 og P5 fra begynnelsen av August til slutten av September. Dette var en stor sukeees som mange jenter benyttet seg av.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Skaper taxi-konkurranse
* Stjørdal ønsker Taxi 1[*død lenke*]
***3 Rips*** er en humoristisk tegneserie skapt av den norsk-russiske tegneren Natalya Kochergova på initiativ fra Fonna Forlag. Den blir trykt i søndagssideformat, dvs. som en stripe med to eller tre rader i farger. Tekstlig assistent for serien er Roald Waktskjold, tidligere forlagssjef i Fonna. 

Konseptet og figurene ble første gang presentert på Raptus Tegneseriefestival 2005, og de første stripene ble vist fram på arrangementet Vossastreken i 2006. Den 28. oktober 2006 år debuterte serien i avisa Hallingdølen. 3 Rips het først **3chix**, men navnet ble forandret før lanseringen i Hallingdølen, på grunn av navnelikhet med den amerikanske stripeserien **Six Chix**. Serien stoppet etter ca to år,da tegneren Nataliya Kochergova begynte sine studier i matematikk og fysikk ved UiO.

Rollefigurer
------------

Serien dreier seg rundt tre venninner. Alle andre figurer, enten de er venner, kjærester, lærere eller foreldre, spiller foreløpig en nokså perifer rolle.

* **Sonya :** Rødhårete, fregnete Sonya er den streite i gjengen. Hun observerer mer enn hun handler.
* **Lydia :** Den høye brunetten Lydia er mer av en original. Hun er smart, utadvendt og kreativ. Dessuten er hun amatøroppfinner, og har blant annet oppfunnet en ekstra sterk tyggis som gir enorme bobler.
* **Natasha :** Den bleke blondinen Natasha er innadvendt, blir lett irritert og sier ikke så mye. Også hun blir regnet for å være sær, men i motsetning til Lydia virker det som hun er sær med vilje.

Kilder
------

* Nynorsksenteret - Teikneseriar: 3 rips Besøkt 22. oktober 2018

Portal: Tegneserie
Etniske tyskere fra Volgaområdet i en flyktningleir i Schneidemühl i Tyskland i 1920.
**Volgatyskere**, også kjent som **russlandstyskere**, var etniske tyskere som levde langs Volgaelven i den sørøstlige delen av europeisk Russland, rundt Saratov og videre sør. Volgatyskerne er etterkommere av tyskere som innvandret til Russland på 1700-tallet, og fikk beholde sitt språk, kultur, tradisjoner, og kirker. I løpet av 1800-tallet og 1900-tallet emigrerte mange til Nord- og Sør-Dakota, og andre stater i Vest-USA, samt Canada og Sør-Amerika (hovedsakelig Argentina og Brasil). 

De fikk en egen autonom sovjetrepublikk i 1924 (Volgatyskernes autonome sosialistiske sovjetrepublikk). Etter den tyske invasjonen av Sovjetunionen i 1941 ble volgatyskerne sett på som potensielle kollaboratører. Republikken ble oppløst og innbyggerne ble deportert til Sentral-Asia og Sibir, hvor mange tusen døde. Etter krigen ble noen tyskere fordrevet til Vesten. Ved slutten av 1980-årene flyttet mange etniske tyskere som fortsatt befant seg i Sovjetunionen til Tyskland.

Se også
-------

* Baltiske tyskere
* Fordrivelsen av tyskere etter annen verdenskrig
* Bessarabiske tyskere
* Liste over regjeringssjefene i Volgatyskernes autonome sosialistiske sovjetrepublikk

Referanser
----------

1. ↑  Volgagerman.net Besøkt 1. april 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Kart over vannkraftverkene i Volga. Eksisterende kraftevrk i fylt firkant, planlagte utbygginger i konturfirkant.
Kart som viser damanlegget markert rødt.
 **Volgograd-demningen** , også kjent som ***Volgademningen*** med ***Volga vannkraftverk*** (russisk: Волжская ГЭС, eller *Volzhskaja GES*) er en demning med vannkraftverk umiddelbart ovenfor sentrum av byen Volgograd i elva Volga, nordvest for Det kaspiske hav. Vannkraftverket er Europas største og den siste i Volga for Kaspihavet, og ble ferdigstilt 1950–58. Det ble igangsatt ved signatur fra Josef Stalin i 1950. Under byggingen ble frivillige fra Komsomol, og utkalte straffanger innlosjert i byen Volzjskij på venstrebredden av elva. 

Kraftverket gir blant annet kraft til industrien i Moskva og gruveanleggene i Donbass, samt flombeskyttelse for storbyen Volgograd. Demningen er 44 meter høy, og ca. 725 meter lang. Denne støttes igjen av en jordfyllingsdam som er inntil 47 m høy og 3 250 meter lang, slik at samlet damlengde er 4,7 km. Det går vei og jernbane over dammen.

Kraftverket er Europas største målt etter installert effekt, som er inntil 2 650 MW fordelt på 22 generatorer. Produksjonen er på 11,1 TWh årlig i gjennomsnitt. Overføringen har en spenning på 800 kV.

Anleggets reservoar er den 540 km lange, 17 km brede og 3 117 km² store ***Volgograd-sjøen***. Vannmengde er anslagsvis 31,5 km³. På østsiden av sjøen ligger byen Kamysjin.

Eksterne lenker
---------------

* Rushydro – operatørselskapets websider.
* Hjemmeside for kraftverket.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
***Volga-Volga*** (originaltittel: russisk: *Волга-Волга*) er en sovjetrussisk musikal-komedie fra 1938 regissert av Grigorij Aleksandrov med Ljubov Orlova og Igor Iljinskij i hovedrollene.

Filmen omhandler en gruppe amatørskuespillere på vei til Moskva for å opptre i en talentkonkurranse. Det meste av filmen foregår på et dampskip på Elven Volga. Filmen er en hyllest til Moskvakanalen og hevdes å være den sovjetiske leder Josef Stalins favorittfilm.

Handling
--------

I provinsbyen Melkovodsk, langs bredden av Volga, reiser Dunja Petrova på en liten lekter for å bringe en viktig melding til Ivan Byvalov. Hun har en veldig stor lidenskap for musikk, og ønsker å begynner som profesjonell sanger. På reisen er også kjæresten hennes, Aljosja Trubysjkin, dirigenten for et klassisk orkester. Men hun slår opp med Dunja, etter at han fornærmet hennes evner til å produsere nye sanger.

Byvalov er veldig ambisiøs og pompøs, som håper på en viktig forfremmelse som kan bringe ham til fast arbeid i Moskva. Dunja leverer meldingen til Byvalov, som går ut på at Moskva ønsker amatør-artister som kan komme til Moskva. Men Byvalov påstår at ingen eier noe musikalsk talent i Melkovodsk, og at han kan ikke sende noen utøvere. Dunja forsøker deretter å lede store deler av befolkningen i byen til en rekke sanger og danser som skal bevise at lokale innbyggere også har forskjellige musikalske talenter.

Skuespillere
------------

* Igor Iljinskij som Ivan Byvalov.
* Ljubov Orlova som Dunja Petrova.
* Vladimir Volodin som en gammel pilot
* Pavel Olenev som Kuzma Ivanovitsj.
* Andrej Tutysjkin som Aljosja Trubysjkin, kjæresten til Dunja.
* Sergej Antimonov som vaktmesteren Okhapkin.

Referanser
----------

1. ↑  «Volga, Volga». Arkivert fra originalen 5. juni 2011. Besøkt 6. april 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Volga-Volga* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Volga-Volga* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Volga-Volga* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Volga-Volga* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Volga-Volga* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Volga-Volga* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Inngangen til KVINFO i *Fisken* på Christians Brygge  Foto: Finn Årup Nielsen 
**KVINFO** er et dansk nasjonalt vitenssenter og forskningsbibliotek som arbeider med å igangsette og formidle forskning om kjønn, likestilling og etnisitet. Organisasjonen ble grunnlagt i 1964 av bibliotekar på Det Kongelige Bibliotek, Nynne Koch. KVINFO har stått for utarbeidelsen av Dansk Kvindebiografisk Leksikon som ble utgitt på forlaget Rosinante i 2000 og fra 2003 har vært tilgjengelig online.

KVINFO er en selveiende institusjon under Kulturministeriet med egen bestyrelse.

Referanser
----------

1. 1 2  «KVINFOs historie». Berlingske Tidende. 18. juni 2006. Besøkt 22. mars 2017.
2. ↑  «KVINFO». Kulturministeriet. Arkivert fra originalen 23. mars 2017. Besøkt 22. mars 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** ISNI
 |

Portal: Danmark
**Służba Bezpieczeństwa** (eller **SB**) var navnet på det stalinistiske hemmelige politiet i Folkerepublikken Polen, opprinnelig etablert av sovjetiske myndigheter i 1944 som **Urząd Bezpieczeństwa** (**UB**). Slangnavnet for det hemmelige politiet i Polen var *Ubecja* eller *Bezpieka*.

På 40- og 50-tallet var SB direkte kontrollert av Sovjetunionen, og hadde bl.a. ansvar for å etterforske og brutalt knuse Armia Krajowa og alle som ble antatt å være antikommunistisk innstilt under og etter annen verdenskrig.

Etter at UB ble omdøpt til SB i 1956 fulgte en mindre aktiv periode under Władysław Gomułkas reformer. Men etter 1968 spilte det hemmelige politiet igjen en stor rolle i politisk undertrykkelse. Særlig var det aktivt i forfølgelsen av Solidaritet-bevegelsen.

Etter kommunismens sammenbrudd i 1990 ble SB oppløst og erstattet av Urząd Ochrony Państwa.

Blant dem henrettet av SB er TAP-medgrunnlegger Witold Pilecki, den katolske presten Jerzy Popiełuszko og Cichociemni-medlemmet Bolesław Kontrym. Siden 1990 er mange SB-offiserer stilt for retten i Polen.

Referanser
----------

1. ↑  Besemeres, J. (2016). *A Difficult Neighbourhood: Essays on Russia and East-Central Europe since World War II*. Australian National University Press.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** LCCN
 |