recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Flyulykken i Gråtådalen** fant sted 18. mars 2022 i Beiarn kommune. Flyet var et militært transportfly av typen Bell Boeing V-22B Osprey fra United States Marine Corps (USMC). Ulykken skjedde under NATO-øvelsen Cold Response.

Ulykken
-------

Flyet, med et mannskap på fire, lettet fra Bodø og skulle gjennomføre en treningsflygning, før retur til Bodø. Da flyet ikke kom tilbake til planlagt tid, ble det meldt savnet. Det ble gjort funn på bakken i Gråtådalen samme kveld. Havaristen ble lokalisert av et redningshelikopter. De initielle undersøkelsene på stedet ble foretatt av Statens havarikommisjon og Kripos. Den 24. mars godkjente statsadvokaten i Nordland det amerikanske forsvarets forespørsel om å få overta ansvaret for undersøkelsene.

Årsak
-----

USMC konkluderte 14. august med at det hadde foregått lavtflyging der piloten foretok en venstresving 68°, etterfulgt av en høyresving på 80°, mens flyet var designet for maksimum 60° sving, og piloten mistet kontrollen over flyet. Lavtflygingen i Gråtådalen var ikke en del av den planlagte og godkjente ruten for denne dagens flyging.

Omkomne
-------

Av mannskapet på fire, var alle amerikanske statsborgere som tilhørte 2nd Marine Aircraft Wing, II Marine Expeditionary Force.

* Kaptein Matthew J. Tomkiewicz (27) fra Indiana
* Kaptein Ross A. Reynolds (27) fra Massachusetts
* Sersjant James W. Speedy (30) fra Ohio
* Korporal Jacob M. Moore (24) fra Kentucky

Værforhold
----------

Det var godt flyvær med 8 km sikt da ulykken skjedde, og været var ikke en årsak til ulykken. Etter ulykken var det krevende værforhold. På grunn av værforholdene og fare for snøskred kunne redningshelikopter ikke lande eller sette ned personell. Det var heller ikke mulig å starte med dokumentasjon av ulykkesstedet før 20. mars. Flyet traff terrenget i Reinfjellryggen i Gråtådalen i Beiarn.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Thonhaugen, Markus (15. august 2022). «Bildet er tatt sekunder før flyet styrtet i fjellsiden». *NRK*. Besøkt 15. august 2022.
2. 1 2  Grimstad, Tonje (18. mars 2022). «Amerikansk militærfly har styrtet i Nordland». *NRK*. Besøkt 5. april 2022.
3. 1 2  Budalen, Andreas (28. mars 2022). «Statens havarikommisjon vil ikke undersøke flyulykken i Beiarn». *NRK*. Besøkt 5. april 2022.
4. ↑  South, Todd (14. august 2022). «Pilot error the cause of Norway Osprey crash that killed 4 Marines». *Marine Corps Times* **(engelsk)**. Besøkt 15. august 2022.
5. ↑  NTB (21. mars 2022). «De omkomne soldatene er identifisert». *forsvaretsforum.no*. Besøkt 5. april 2022.
6. ↑  «Amerikansk Nato-fly styrtet i fjellet i Nordland: Fire personer omkommet». *www.vg.no*. Besøkt 5. april 2022.
**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom leksikonrelevans. *Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet bør omtales i Wikipedia, ellers kan artikkelen bli slettet*.

**Kryptograf** er et band fra Bergen i Norge, signert på Apollon Records.

Historie
--------

Bandet ble dannet i 2019 og spiller musikk inspirert av tungrock/metall fra sekstitallet. 

De nevner Witchcraft, Black Sabbath og Uncle Acid & the Deadbeats som inspirasjon, og debuterte med det selvtitulerte albumet, Kryptograf, i 2020.

Medlemmer
---------

### Dagens medlemmer

* Vegard Strand – Gitar, vokal (2019-)
* Odd Erlend Mikkelsen – Gitar, vokal (2019-)
* Eirik Arntsen – Trommer, vokal (2019-)
* Eivind Standal Moen – Bass (2019-)

Diskografi
----------

### Album

* Kryptograf - 2020
* The Eldorado Spell - 2022

Referanser
----------

1. ↑  «Musikknyheter.no - Kryptograf - Kryptograf». *www.musikknyheter.no*. Besøkt 13. mai 2021.
2. ↑  «Kryptograf - The Veil». *Evig Lyttar* **(engelsk)**. Besøkt 13. mai 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kryptograf på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Kryptograf på Spotify Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**I. Lewis «Scooter» Libby jr.** (født 22. august 1950) er en amerikansk jurist og tidligere høytstående tjenestemann i Det hvite hus. Han var stabssjef for den amerikanske visepresidenten Dick Cheney, samt visepresidentens rådgiver for sikkerhetssaker og assistent for den amerikanske presidenten George W. Bush i nasjonale sikkerhetssaker. I denne rollen var han involvert i nesten alle større beslutninger foretatt av Bush-regjeringen, og spilte en nøkkelrolle i arbeidet til Det hvite hus i å bygge opp påstandene om Iraks besittelse av masseødeleggelsesvåpen før invasjonen av Irak i 2003.

Libby ble i mars 2007 dømt for mened og for å ha hindret etterforskningen av en lekkasje i juli 2003 der identiteten til CIA-agenten Valerie Plame ble kjent. Kritikere mener at Det hvite hus sørget for lekkasjen for å ramme Plames ektefelle, eks-ambassadøren Joseph Wilson, som like før hadde gått ut med oppsiktsvekkende, svært velbegrunnet og sterk kritikk av sentrale deler av grunnlaget til Bush-administrasjonen for invasjonen i Irak.

Libby ble dømt til 30 måneders ubetinget fengsel, to års prøvetid, samt en bot på 250 000 dollar. 2. juli 2007 omgjorde president Bush straffen, slik at Libby slipper å sone i fengsel. Prøvetiden og boten står fortsatt ved like. Libby er den første ansatte i Det hvite hus på 130 år som har blitt anklaget av en føderal domstol mens han var i embedet.

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, «Lewis Libby», SNAC Ark-ID w61k1619[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* BBC-profil om Lewis Libby
* BBC-profil om USAs tidligere fungerende Irak-ambassadør Joseph Wilson
* BBC-artikkel: Rettssaken mot Libby – kronologisk oversikt
* BBC-artikkel: Avsløringer som kom fram under rettssaken
* BBC-artikkel: Bush omgjør dommen mot Libby

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
**Forbedringspotensial:** Denne artikkelen har forbedringspotensial. Hvis ingen begrunnelse er oppgitt i malen eller på artikkelens diskusjonsside, kan malen fjernes uten videre.

Kværner Brug i 1870. Vålerengen hovedgård på høydedraget i bakgrunnen.
**Kværner** var en norsk industribedrift grunnlagt som Kværner Brug i Lodalen i Oslo i 1853 av Oluf Onsum. Bedriften var i løpet av sin historie gjennom kraftig ekspansjon og internasjonalisering, konkurs, fusjoner og oppkjøp.

Historie
--------

Kværner ble grunnlagt i Oslo i 1853 som Kværner Brug. Virksomheten var lokalisert ved Kværnerfossene i Lodalen. Selskapets aksjer ble tatt opp til notering på Oslo Børs i 1967. 

I 1992 kjøpte Kværner det svenske selskapet Götaverken. I 1997 ble det britiske konglomeratet Trafalgar House kjøpt opp, og Kværner-ledelsen besluttet å flyttet sitt hovedkontor fra Oslo til London. På 1990-tallet kjøpte Kværner også opp en rekke forskjellige selskaper innen skipsbygging, offshorekonstruksjon, olje- og gassplattformer, produksjon av papir og -masse, samt utstyr for skip og rederivirksomheter. Oppkjøpene var i hovedsak lånefinansiert. 

I november 2000 ble bygg- og anleggsdivisjonen solgt til svenske Skanska. I 2001 førte den økonomiske nedgangen samt en serie ledelsesfeil til at selskapet stod på randen av konkurs. I denne situasjonen ble Kværner tvunget til å fusjonere med Aker ASA, en selskapsgruppe som var kontrollert av Kjell Inge Røkke. Røkkes inngripen torpederte den løsningen Kværner-ledelsen foretrakk, en redningsaksjon fra det russiske oljeselskapet Yukos. 

Erik Tønseth var konsernsjef i Kværner fra 1989 til 1998, da han ble erstattet av Kjell Almskog. Kjell Almskog var konsernsjef fram til 2001.

Kværners internasjonale hovedkvarter ble flyttet tilbake til Oslo og selskapet ble restrukturert og fortsatte som et holdningselskap, mens den operative driften ble lagt til selskapene Aker Kværner og Aker Yards. I 2005 ble Kværner ASA fusjonert med Aker Maritime Finance AS, et selskap som var heleid av Aker ASA, og selskapet Kværner gikk inn i historien.

Kværner ASA var et holdingselskap, fundert på det tidligere selvstendige industriselskapet Kværner, opprinnelig Kværner Brug opprettet i 1853. Selskapet holdt på å gå konkurs på begynnelsen av 2000-tallet, og Kjell Inge Røkke kjøpte seg opp som hovedaksjonær. Røkke initierte da en omstruktuering av selskapet, hvor moderselskapet ble lagt ned og aksjene overført til Aker.

11. november 2020 fusjonerte Kværner ASA med Aker Solutions.

Referanser
----------

1. ↑   GRID-ID grid.425688.5[Hentet fra Wikidata]
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** NKC **·** Brønnøysundregistrene
 |
En flaske Newcastle Brown Ale.
**Brown ale** er en øltype med mørk eller brun malt. Begrepet «brunt øl» ble først brukt av bryggere i London på slutten av 1600-tallet for å beskrive deres produkt, slik som mild ale. I dag lages brown ale i flere regioner, hovedsakelig i England, Belgia, Danmark og Nord-Amerika. Øl som regnes som brown ale inkluderer søte, lavt alkoholholdige øl som Manns Original Brown Ale, medium sterke amber-øl med moderat bitterhet som Newcastle Brown Ale, malt- og humlerike øl som Sierra Nevada Brown Ale.

Historie
--------

Det har vært brygget brunt øl i flere hundre år, men betegnelsen «Brown Ale» ble først brukt kommersielt på begynnelsen av 1900-tallet i England da man fikk en økning i flaske-øl. Nordamerikanske brown ales kan føre sine tradisjoner tilbake til amerikansk hjemmebrygging av øl som stammet fra det nordlige England.

Beskrivelse
-----------

Engelsk brown ale varierer fra øl som Manns Original Brown Ale, som er ganske søt og har lavt alkoholinnhold til nordøstlig brown ale som Newcastle Brown Ale, Double Maxim og Samuel Smith's Nut Brown Ale.

De varierer fra dyp amber til brun i fargen. Karamell- og sjokoladesmak er fremtredende, på grunn av det ristede maltet. Brown ales fra Nordøst-England pleier å være sterke og ha et sterkt preg av malt, ofte nøtt, mens de fra det sørlige England oftere er mørkere, søtere og har lavere alkoholinnhold. Nordamerikansk brown ale er oftere tørrere enn sine engelske motparter, med hint av sitrus og aroma, bitterhet og en medium fylde på grunn av amerikanske varasjoner i humlen. Fruktighet fra ester er motvirket. Når ølet serveres nedkjølt, kan man oppleve at ølet er litt uklart.

Nordamerikanske kommersielle brown ales er for eksempel Pete's Wicked Ale, Smuttynose Old Brown Dog Ale, Abita Turbo Dog, Duck-Rabbit Brown Ale, Sam Adams Brown Ale, Moose Drool og Brooklyn Brown Ale.

Se også
-------

* Mild ale
* Porter
* Stout

Referanser
----------

1. ↑  Brown Ale: History, Brewing Techniques, Recipes (Classic Beer Style Series, 14), Ray Daniels and Jim Parker, 1998, Brewers Publications
2. ↑  David Sutula, Mild Ale, 1999, Brewers Publications, Page 26
3. ↑  Manns Brown Ale – a bottle with real character

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** TasteAtlas
 |



| * v
* d
* r
Øltyper |
| --- |
| 
* Ale
* Lager
* Lambic

 |
| **Engelsk øl** | 
* Mild
* Bitter
* Brown ale
* Porter
* Stout
* India pale ale
* Old ale
* Barleywine
* Imperial stout

 |
| **Belgisk øl** | 
* Witbier
* Saison
* Flamsk rødt øl
* Oud bruin
* Lambic
* Dubbel
* Tripel
* Quadrupel

 |
| **Tysk øl** | 
* Hveteøl
* Kölsch
* Altbier
* Dortmunder
* Münchener
* Helles
* Dunkel
* Wienerøl
* Märzen
* Bokkøl
* Rauchbier
* Kellerbier
* Roggenbier
* Gose

 |
| **Amerikansk øl** | 
* American pale ale
* Cream ale
* Steam beer
* Amber ale
* American-style lager
* Quadrupel
* Black IPA

 |
| **Annet** | 
* Bayerøl
* Pale ale
* Irish red ale
* Juleøl
* Scotch ale
* Baltic porter
* Bière de Garde
* Pilsner
* Maltøl

 |
| Se også: Ølets historie |
Horal’s Oude Geuze Mega Blend 2011, bestående av øl fra mange av medlemsbryggeriene i HORAL Foto: Dirk Van Esbroeck 
**Hoge Raad voor Ambachtelijke Lambiekbieren** (bedre kjent under fortortelsen **HORAL**) er en sammenslutning av produsenter for håndverksmessig fremstilling av lambic.

Foreningen ble grunnlagt i 1997 og har som mål å fremme kultur knyttet til lambicøl og beslektede øltyper som geuze og kriek. Det arbeides mot både bryggeriene, allmennheten og lovgivere, idet man søker å beskytte øltypenes gode navn og rykte med relevant lovgivning og kvalitetsstandarder. For utadrettet informasjonsvirksomhet finnes et besøkssenter i Beersel.

Medlemmer
---------

Per 2013 har foreningen følgende medlemmer:

* Boon
* De Oude Cam
* De Troch
* 3 Fonteinen
* Girardin
* Hanssens
* Lindemans
* Mort Subite
* Oud Beersel
* Tilquin
* Timmermans

Referanser
----------

1. ↑  «Visitor centre De Lambiek, Beersel» på HORALs nettsted
2. ↑  Portretterte bryggerier på foreningens eget nettsted.

Eksterne lenker
---------------

* (nl) (en) (fr) HORAL
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
*For bransjebladet og nettsidene, se Apéritif (tidsskrift)*
Apéritif
En **aperitiff** (av latin *aperire* «åpne») er en alkoholholdig drikk som nytes før et måltid for å vekke appetitten. Begrepet brukes både generelt om enhver drikk som fortrinnsvis nytes på denne måten, og spesifikt om en gruppe sterkviner som er laget av uferdig vin tilsatt brennevin og aromatiske stoffer.[]

Historie
--------

Opprinnelsen til aperitiffer er ikke kjent, men enkelte mener at konseptet med å innta en alkoholholdig drikk før et måltid går tilbake til oldtidens Egypt.[]

Den første drikken ble solgt spesifikt som en aperitiff var vermut, en sterkvin som ble oppfunnet av Antonio Benedetto Carpano i Torino året 1786.[] I løpet av det 19. århundre spredde skikken med å ta en aperitiff seg over hele Vest-Europa og den ble også svært vanlig i USA.[]

I Spania og noen land i Latin-Amerika er aperitiffer vanlige til tapas.[]

Typer
-----

De vanligste aperitiffene er sterkviner; hvilke varierer fra et sted til et annet. Man finner også andre drikker som brukes, for eksempel brennevinet ouzo i Hellas og pastis i Frankrike.

Se også
-------

* Digestif

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  originalt av fransk apéritif, som igjen er avledet av latin aperire «åpne» (for mage og matinntak)

Referanser
----------

1. 1 2  «Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 9. desember 2023.
2. ↑  Lie, Roar (8. november 2023). «aperitiff». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 9. desember 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BBC Things
 |
***Dr. Jack*** er en amerikansk stumfilm fra 1922 regissert av Fred C. Newmeyer.

Handling
--------

Den unge Dr. Jackson, eller Dr. Jack som han blir kalt, tjener lite penger. Han unngår å bruke medisin så langt det lar seg gjøre, noe som er stikk i strid med metodene som ble brukt av den anerkjente Dr. Ludwig von Saulsbourg. I fire år har Dr. Ludwig tjent mye penger på feren til en syk liten jenta, og holder sistnevnte i mørke rom og gir henne ofte narkotika. Familiens advokat Jamison introduserer Dr. Jack som familiens konsulent, og ting begynner å skje. Dr. Jack har møtt jenta en gang ved en tilfeldighet, og er overlykkelig når han blir sendt for å hjelpe henne. De blir snart forelsket i hverandre. Men etter at Dr. Jack blir oppdaget når han kysser jenta, får han beskjed om at han er nødt til å reise sin vei neste morgen.

I mellomtiden når nyheter om at en farlig person har rømt, og har blitt sett i nærheten av huset deres. Dr. Jack, som mener at litt spenning er alt pasienten trenger for å gjøre henne helt normal, arrangerer en nattlig alarm for beboerne i hjemmet. Han tar på seg parykk og hatt, og i forkledning dukker han uventet opp i forskjellige deler av etablissementet. Han avslører seg selv for jenta, og faren hennes innser snart at datteren hans har blitt kurert. Von Saulsbourg blir deretter pålagt å reise sin vei, og Dr. Jack og den unge kvinnen blir lykkelig gjenforent.

Skuespillere
------------

* Harold Lloyd som Dr. Jackson
* Mildred Davis
* John T. Prince
* Eric Mayne som Dr. Ludwig von Saulsbourg
* Norman Hammond som Jamison, en advokat
* Charles Stevenson

Referanser
----------

1. ↑  «Silent Era : Progressive Silent Film List». *www.silentera.com*. Besøkt 23. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dr. Jack* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Dr. Jack* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (da) *Dr. Jack* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Dr. Jack* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Dr. Jack* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Dr. Jack* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Dr. Jack* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Slaget ved Maserfield** (eller Maserfeld) ble utkjempet 5. august 642 mellom de angelsaksiske kongene Oswald av Northumbria og Penda av Mercia. Slaget endte i seier for Penda, mens Oswald falt.

Forhistorie
-----------

Etter at Oswalds onkel Edwin av Northumbria falt i slaget ved Hatfield Chase i 633, hadde Mercia vært det dominerende riket i Nord-England. Oswald hadde hevnet sin onkels død i slaget ved Heavenfield i 634, der Cadwallon ap Cadfan av Gwynedd falt. I 642 var han klar for å møte den andre hovedpersonen fra Hatfield Chase, Penda.

Selve slaget
------------

Hærene møttes ved Maserfield, som nå heter Oswestry («Oswalds tre») i det dagens Shropshire. Penda hadde med seg walisiske allierte fra kongedømmene Powys, Gwynedd og Pengwern. 

Ingenting er kjent om slagets gang utover utfallet. Ifølge *Historia Brittonum* og *Annales Cambriae* seiret Penda, og Oswald falt. Penda skjendet Oswalds lik, som ble skåret i stykker. Hodet og armene ble satt på stokker, mens kroppen ble hengt opp i et tre, derav det senere navnet på stedet. Fordi Penda var hedning og Oswald kristen, ble Oswald regnet som martyr og helgen. Beda nevner flere mirakler som skal ha skjedd ved hans relikvier.

Konsekvenser
------------

Seieren ved Maserfield befestet Pendas overtak over northumbrierne, som han beholdt inntil sin død i slaget ved Winwaed i 655. Mange holder det som mulig at Eowa var den dominerende konge i Mercia og at han behersket det nordlige Mercia, mens Penda bare regjerte over de sørlige områdene. Dette turde også forklare hvorfor *Historia Brittonum* bare tilskriver Penda ti regjeringsår, mens Beda skriver 22 år.

Som en konsekvens av slaget valgte den sørlige del av Northumbria (Deira) en egen konge, nemlig Oswine, mens den nordlige - Bernicia - ble regjert av Oswalds bror Oswiu. I så måte innebar slaget en tydelig svekkelse av den northumbriske maktstilling. Denne tilstand skulle vedvare til etter slaget ved Winwaed i år 655; det kunne heller ikke mordet på Oswine i 651 endre noe på, et mord som ble beordret av Oswiu.

Referanser
----------

1. ↑  *Historia Brittonum*, Kapitel 65
2. ↑  *Annales Cambriae*, 644.
3. ↑  D. P. Kirby, *The Earliest English Kings* (1991, 2000), s. 76f.
4. ↑  Nicholas Brooks: "The Formation of the Mercian Kingdom", in S. Bassett, *The Origins of Anglo-Saxon Kingdoms* (1989), S. 166.

Litteratur
----------

* Beda: *Historia ecclesiastica gentis Anglorum*, Book III, Chapters IX–XII.
* Llywarch Hen (attribution) (c.9th century). Canu Heledd.
* Remfry, P.M.: *Annales Cambriae. A Translation of Harleian 3859; PRO E.164/1; Cottonian Domitian, A 1; Exeter Cathedral Library MS. 3514 and MS Exchequer DB Neath, PRO E* (ISBN 1-899376-81-X)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Wendi Deng Murdoch** (forenklet kinesisk: 默多克·邓文迪, tradisjonell kinesisk: 默多克·鄧文迪, pinyin: *Mòduōkè Dèng Wéndí* [Murdoch Deng Wendi], opprinnelig *Deng Wenge* 邓文革; født 5. desember 1968 i Jinan i provinsen Shandong i Kina) er en kinesisk forretningskvinne og tredje hustru til News Corporations leder Rupert Murdoch. Han begjærte skilsmisse fra henne i 2013.

Liv og virke
------------

Hun bodde i Xuzhou i Jiangsu som barn, og studerte deretter medisin i Guangzhou i provinsen Guangdong. I 1988 fikk hun et studieopphold i California og avbrøt medisinstudiene, og studerte økonomi der og ved Yale University. Hun arbeidet så ved Fox TV, og deretter ved Star TV i Hongkong, eid av News Corporation, der hun etterhvert fikk en ledelsesposisjon. Deng møtte Rupert Murdoch i Hongkong i 1997 da Deng var 29 år og Murdoch var 68, og de giftet seg to år etter.

Wendi Deng er direktør for holdingselskapet som lisensierer MySpace-merket og dets teknologi til MySpace China. Hun er nå strategisjef for MySpaces engasjement i Kina.

Billedgalleri
-------------

* Med Rupert Murdoch, 2011Med Rupert Murdoch, 2011
* Bilde fra 2006Bilde fra 2006

Referanser
----------

1. ↑   www.lemonde.fr[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Movie Database, besøkt 21. juni 2019[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   The Peerage person ID p48789.htm#i487881, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  «Rupert Murdoch files for divorce from Wendi Deng», *BBC News*, 13. juni 2013

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wendi Deng på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Wendi Deng hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. *(2. desember 2023)*
**Sveriges geologiske undersøkelse** (**SGU**) er en svensk statlig etat med ansvar for geologisk kartlegging og forskning. 

Etaten er underlagt det svenske næringsdepartementet og har hovedkontor i Uppsala med avdelingskontor i Lund, Göteborg, Stockholm og Malå. SGU produserer blant annet geologiske kart (for eksempel berggrunnskart som speiler berggrunnen i et gitt område), jordsartkart som beskriver ulike jordarter, hydrogeologiske kart, geofysiske kart og geokjemiske kart. De har også ansvar for samfunnsspørsmål relatert og påvirket av geologi. SGU har oppdraget med å kartlegge havbunnen langs sveriges kyst. Til dette arbeidet bruker de undersøkningsfartøyet S/V Ocean Surveyor samt en mindre arbeidsbåt for grunnere vann.

Historie
--------

Sveriges geologiske undersøkelse ble opprettet nøyaktig en måned etter Norges geologiske undersøkelse, 6. mars 1858.

Se også
-------

* Norges geologiske undersøkelse

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Sveriges geologiske undersøkelse på Twitter Rediger på Wikidata

* Sveriges geologiske undersøkelse på Facebook Rediger på Wikidata

* Sveriges geologiske undersøkelse på LinkedIn Rediger på Wikidata

* Sveriges geologiske undersøkelse på YouTube Rediger på Wikidata

* Sveriges geologiske undersøkelse på SlideShare Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Østre Gausdal kirke
**Gausdal prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Gudbrandsdalen prosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Gausdal kommune i Oppland fylke, og hovedkirken var Østre Gausdal kirke.

Historikk
---------

*Gausdalr sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Det vidstrakte Gausdal prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Gausdal prestegjeld dannet grunnlaget for Gausdal formannskapsdistrikt opprettet i 1837, hvilket ble delt i Østre og Vestre Gausdal kommuner med virkning fra 1. januar 1879.

Gausdal prestegjeld ble delt i Østre og Vestre Gausdal prestegjeld ved kgl. res. 5.1.1878, med virkning fra 27.3.1878.

De to kommunene ble igjen forent til *nye Gausdal* kommune 1. januar 1962.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1900). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 183.
2. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
3. ↑  Engen, Arnfinn (1988). *Endring og oppbrot*. no#: Gausdal kommune. s. 186. ISBN 8290439296.
4. ↑  Prestegjeld og sogn i Oppland, arkivverket.no
**Carl Friedrich Theodor «Fritz» Anneke** (1818–1872) var en tysk journalist, revolusjonær og prøyssisk og amerikansk offiser. 

Anneke ble avskjediget i den prøyssiske hær som følge av sine politiske standpunkter. Han deltok i grunnleggelsen av *Kölner Arbeiterverein* (Köln arbeiderforening) og var foreningens sekretær. 

Han giftet seg med Mathilde Franziska Giesler i 1947. De to fikk til sammen sju barn, hvorav fire døde ganske tidlig.

Under revolusjonskampene i Pfalz og i Baden sommeren 1849 var Anneke sjef for artilleriet og en av de øverste militære lederne. Etter at opprøret var slått ned, flyktet ekteparet til Frankrike. Fritz Anneke var nå ettersøkt av prøyssiske myndigheter, men også av de revolusjonære. Han ble påstått å ha forrådt dem ved sin flukt fra Rastatt.

Familien Anneke migrerte til USA i 1849. Der støttet de begge og hans bror Emil, det republikanske partiet til Abraham Lincoln og engasjerte seg i kampen for afroamerikanernes likestilling. 

Sammen med andre revolusjonære fra Tyskland 1848/49, deltok han i stiftelsen av den første turnforeningen i Wisconsin og tilsvarende litteraturforening samme sted. Han var i perioden 1852 til 1859 korrespondent flere steder i USA.

Fra 1859 til 1861 dekket han som journalist den første italienske uavhengighetskrig 1848/49.

Han flyttet til Chicago i 1870 der han ble ansatt i det tysk-amerikanske selskap - Deutsche Gesellschaft - til han døde i 1872 i en ulykke.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w62j8kkn, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.digitales-deutsches-frauenarchiv.de[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Wegbereiter der deutschen Demokratie[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3 4 5  «Anneke, Fritz 1818-1872». *Wisconsin Historical Society* **(engelsk)**. 3. august 2012. Besøkt 8. oktober 2023.
5. ↑  «Mathilde Franziska Anneke». *www.fembio.org* **(tysk)**. Besøkt 8. oktober 2023.
6. ↑  «FrauenMediaTurm, bearbeitet von Dr. Jessica Bock (2021): Mathilde Franziska Anneke, in: Digitales Deutsches Frauenarchiv». Besøkt 26. september 2023.
7. ↑  Hundt, Irina (2021). *Wegbereiter der deutschen Demokratie*. Bonn: Bundeszentrale für politische Bildung/Frank-Walter Steinmeier (utgiver). ISBN 9783742508249.
8. ↑  Hundt, Irina (2021). *Wegbereiter der deutschen Demokratie*. Bonn: Bundeszentrale für politische Bildung/Frank-Walter Steinmeier (utgiver). ISBN 9783742508249.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***Angel of Crooked Street*** er en amerikansk stumfilm fra 1922 regissert av David Smith.

Handling
--------

Jennie Marsh er ansatt som hushjelp for å støtte moren sin økonomisk. En kveld blir hun eskortert hjem fra en dans av Dan Bolton. Men han raner hjemmet til hennes arbeidsgiver, fru Sanford. Jennie blir urettmessig anklaget for tyveriet, og blir sendt til et reformatorium. Etter at moren hennes dør, blir Jennie bitter mot resten av verden og sverger hevn over de hun mener hadde behandlet henne urettferdig.

Etter å endelig ha blitt løslatt reiser Jennie til byen, hvor hun får hjelp av Silent McKay - en innbruddstyv som tar henne med til et lite pensjonat drevet av De Veres pensjonat. Dette viser seg snart å være et tilholdssted for kriminelle. Hun møter igjen Dan Sanford, og planlegger å anklage ham for et ran. Men etter hvert ender hun opp med å bli forelsket i Sanford.

Skuespillere
------------

* Alice Calhoun som Jennie Marsh
* Ralph McCullough som Schuyler Sanford
* Scott McKee som McKay
* Rex Hammel som Thurston
* William McCall som Berry
* Nellie Anderson som De Vere
* Martha Mattox som Mrs. Phineas Sandford

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 4. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Angel of Crooked Street* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
***Gas, Oil and Water*** er en amerikansk stumfilm fra 1922 regissert av Charles Ray.

Handling
--------

Henry Jones driver et hotell nær grensen mellom Mexico og USA som er et populært område blant turister. Datteren hans Susie blir tiltrukket av George Oliver Watson, en ung mann som nettopp har åpnet en ny bensinstasjon i nærheten av hotellet deres. Imidlertid er George i virkeligheten ansatt for U.S. Secret Service for å arrestere en gjeng smuglere som har operert i dette området.

George holder øye med to hotell-gjester som han mener opptrer mistenkelig. Observasjonene hans avslører en rekke andre som ser ut til å samarbeide med de to gjestene. Hobart Rush, lederen for gjengen, forsøker å stikke av, og han kidnapper Susie i en bil. George følger etter dem, og Susie kommer seg ut av bilen rett før Hobarts bil krasjer og kjører av veien.

Skuespillere
------------

* Charles Ray som George Oliver Watson
* Otto Hoffman som Henry Jones
* Charlotte Pierce som Susie Jones
* R. Henry Grey som Hobart Rush
* William A. Carroll som Philip Ashton
* Dick Sutherland som Strang
* Bert Offord som Sánchez

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 4. november 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gas, Oil and Water* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
***Eupholocis*** er en slekt av små biller med lang, tynn snute. Billene lever på levende planter.

Utseende
--------

Små til middelsstore (ofte 2 – 6 mm) biller av sterkt varierende kroppsform. Felles for alle er at hodet er trukket ut til en lang og tynn snute (i ekstreme tilfeller lengre enn resten av kroppen), og at antennene er knebøyde. Oversiden er mer eller mindre skjellkledt og matt. Kroppsformen varierer mellom kort oval (slekten *Curculio*) og ganske langstrakt (for eksempel slektene *Dorytomus* og *Brachonyx*), vanligvis høyt hvelvet. Hodet er forholdsvis lite. Den lange snuten kan ikke legges inn i en fure mellom framhoftene og holdes ofte framoverrettet. Brystskjoldet er bredere enn langt, bakerst ofte omtrent så bredt som dekkvingene ved roten. Beina er vanligvis forholdsvis lange og kraftige.

Levevis
-------

Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø.

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i Oseania.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **snutebiller, Curculioninae** Latreille, 1802
						* Stammen **Viticiini** Morimoto, 1983
							+ Slekten ***Eupholocis*** Lea, 1930 - 2 arter
								- *Eupholocis dentipes* Lea, 1930
								- *Eupholocis maculatus* Lea, 1930

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Eupholocis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Eupholocis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
Kart over Karahavet.
Luftputefartøyet Hivus-10 på kysten av Karahavet.
**Karahavet** (russisk: Ка́рское мо́ре «Karskoje more») er en del av Nordishavet nord for Sibir, mellom øygruppene Novaja Semlja, Frans Josefs land og Severnaja Semlja. Havet avgrenses mot Barentshavet i vest langs ei linje mellom nordøstspissen av Novaja Semlja og det østligste punktet på Frans Josefs land. Herfra trekkes grensa mot sjølve Nordishavet langs ei linje til nordspissen av Severnaja Semlja. Karahavet er forbundet med Barentshavet og Laptevhavet lenger øst gjennom de delvis isfrie sundene Karastredet og Vilkitskijstredet.

Havet er rundt 1 450 km langt og 970 km bredt, har et areal på ca. 880 000 km² og en gjennomsnittsdybde på 110 m. Karahavet mottar en stor mengde ferskvann fra elvene Ob, Jenisej, Pjasina og Tajmyra, noe som gjør at saltinnholdet i havet er varierende. Hovedhavnene i Karahavet er Novyj Port og Dickson. Havet er et viktig fiskeområde, selv om det kun er isfritt to måneder av året. Det finnes store forekomster av råolje og gass i Karahavet, blant annet Kharasavejskojefeltet. Det er også bekymringer over nivåene til det radioaktive avfallet som russerne har dumpet i havet, og virkningene som dette kan ha på det marine miljøet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kara Sea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** BNE **·** GeoNames
 |
***Den fjerde nattevakt*** er en roman av den norske forfatteren Johan Falkberget, utgitt i 1923. Romanen var forfatterens gjennombruddsroman, regnes som et av hans hovedverk, og inngår i flere utvalg av Norges litterære kanon.

Handlingen er lagt til Røros i årene fra 1807 og fremover. Hovedpersonene er presten *Benjamin Sigismund*, hans kone *Katrine*, klokkeren *Ol-Kanelesa*, bergmannshustruen *Gunhild Bonde* og hennes ektemann *David Finne*.

Benjamin kommer til Bergstaden i begynnelsen av romanen og etablerer seg raskt som en avholdt prest. Klokkeren, spillemannen og smeden Ol-Kanelesa («*Ole Korneliussen*») blir hans mentor. Utviklingen av hans karakter og kristentro til å være en prest for arbeiderne og bøndene er et av to hovedtema i romanen. Det andre tema er at Benjamin og Gunhild innleder et ødeleggende kjærlighetsforhold som fører til Katrines sammenbrudd og død, Davids selvmord og de to elskendes anger, lidelse og lutring.

Romanens tittel henspiller på at Jesus kom gående på sjøen, mot disiplene *i den fjerde nattevakt*, i nødens stund. Per Amdam skriver i *Norges litteraturhistorie* (1975) at «*Lidelsen omskaper, lutrer og frigjør Benjamin og Gunhild – som ol-Kanelesa – så de fremstår som hele personligheter, identiske med sine beste egenskaper [...] Slik blir også Benjamin en representant for mennesker i dets storhet og svakhet*».

Romanen er dramatisert for teateret av Carl Fredrik Engelstad, og ble først satt opp på Det norske teatret i 1956. Den ble filmatisert i 1960 etter manus av Aasta Falkberget.

Eksterne lenker
---------------

* Utgaven fra 1994 hos Nasjonalbiblioteket.
* NRKs versjon i Fjernsynsteatret fra 1960 i NRK nett-tv

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg |
| Langrenn |
| Langrenn Norgesmesterskapet på ski |
| Gull | 2003 Molde | 3 x 5 km stafett  |
| Gull | 2007 Meråker | 3 x 5 km stafett  |
| Sølv | 2004 Bardufoss | 3 x 5 km stafett  |
| Sølv | 2005 Lillehammer | 3 x 5 km stafett  |

**Solfrid Braathen** (født 10. august 1982 i Oslo) er en norsk langrennsløper, med to NM-titler i stafett for Høybråten og Stovner IL.

Braathen har vært fast på stafettlaget til Høybråten og Stovner IL (HSIL) i de siste Norgesmesterskapene over 3 x 5 km for kvinner. I 2003 vekslet Braathen vekslet med søskenbarnet Merethe Braathen Sinnes og gikk ut som nummer fem. Sammen med skiesset Kristin Størmer Steira avanserte til de til gull for klubben. I 2004 gikk hun også ut som nummer fem på andre etappe, denne gangen klarte hun og Størmer Steira å avansere til sølv for HSIL. Året etter (2005) fikk HSIL et nytt sølv med de samme jentene, etter at S. Braathen gikk ut på sin andre etappe som nummer seks. I 2006 var Størmer Steira borte fra laget og erstattet med Ellen Sandbakken som åpnet stafetten for HSIL. Merethe Braathen ble tildelt 2. etappe, og gikk ut på 3.-plass og vekslet på 5.-plass etter syvende beste etappetid, Solfrid Braathen gikk HSIL inn til 4.-plass. I 2007 fikk Merethe Braathen Sinnes igjen klappet på skulderen av Ellen Sandbakken. Som 4. lag ut gikk hun laget opp en plass, før Solfrid spurtet HSIL inn til klubbens og søskenbarnas andre NM-tittel.

Braathen kombinerte sin satsing som langrennsløper med et vikariat på Medier og kommunikasjonsfag ved Bjerke videregående skole fra 2006. Fra 2009 valgte hun å satse uten fast arbeid ved siden av trening.

Eksterne lenker
---------------

* Solfrid Braathen Arkivert 27. juni 2015 hos Wayback Machine. fra XCRanking
***The Country Flapper*** er en amerikansk stumfilm fra 1922 regissert av F. Richard Jones.

Handling
--------

Jolanda strekker seg langt for å sikre et forhold til Nathaniel Huggins, sønnen til byens farmasøyt. Ezra Huggins, faren hans, godkjenner imidlertid ikke forholdet deres. Til hennes hell overhører Jolanda tilfeldigvis en samtale hvor hun oppdager at Ezra ulovlig produserer alkohol på låven hans. Jolanda bruker dette for å utpresse Ezra, og få hans samtykke til at hun får lov til å være sammen med sønnen hans.

I håp om å kvitte seg med Jolandas makt over ham, brenner Ezra ned låven hans, for å ødelegge bevisene som Jolanda har mot ham. Jolanda blir imidlertid fanget i brannen, før hun blir reddet av Lemuell Philpotts - den sjenerte unge mannen som hadde vært forelsket i henne hele tiden. Jolanda mister til slutt Nathaniel til sin konkurrent, Marguerite; imidlertid ender hun opp sammen med Nathaniel - som virkelig bryr seg om henne.

Skuespillere
------------

* Dorothy Gish som Jolanda Whiple
* Glenn Hunter som Nathaniel Huggins
* Tom Douglas som Lemuell Philpotts
* Raymond Hackett som Shipp Jumpp
* Albert Hackett som Hopp Jumpp
* Kathleen Collins

Referanser
----------

1. ↑  «The Country Flapper (1922)» **(engelsk)**. Besøkt 19. oktober 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 19. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Country Flapper* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Country Flapper* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *The Country Flapper* på Silent Era Rediger på Wikidata
| Første indokinesiske krig |
| --- |
| Konflikt: Vietnamkrigen, også kjent som *den andre indokinesiske krig* |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 1953–1975 |
| Sted | Laos |
| Resultat | Seier til Pathet Lao med allierte |

 |
| Stridende parter |
| Laos’ flagg Pathet LaoVietnams flagg Nord-Vietnam
*Støttet av:*Kinas flagg KinaSovjetunionens flagg Sovjetunionen | Laos LaosUSAs flagg USASør-Vietnam Sør-VietnamThailands flagg Thailand |

**Borgerkrigen i Laos** var en konflikt mellom det laotiske styret og det kommunistiske Pathet Lao. Begge parter mottok stor støtte fra andre land, fremfor alt USA, Kina, Sovjetunionen og Nord-Vietnam. Laos var strategisk viktig for Nord-Vietnam under Vietnamkrigen, ettersom Ho Chi Minh-stien gikk gjennom Laos, og fungerte som forsyningslinje og dessuten var en alternativ vei til angrep på Sør-Vietnam som var avgjørende under hele krigen.

Urolighetene begynte like før den første indokinesiske krig sluttet. Som et resultat av krigen invaderte Nord-Vietnam Laos i 1958 for å sikre sine interesser i landet, og sørge for at Pathet Lao fikk overtaket.

Pathet Lao og Nord-Vietnam seiret i 1975, og Pathet Lao tok makten i Laos. Det nye styret begynte en forfølgelse av tidligere medlemmer av «Den hemmelige hær», som stort sett var hmong-folk *(se Hmong-konflikten i Laos)*. Båndene mellom Vietnam og Laos er fremdeles sterke, og de to landene utøver idag en allianse.

Se også
-------

* Liste over kriger Vietnam har deltatt i etter 1945

Eksterne lenker
---------------

* CIA spook recalls Thailand's role in secret war
***The Bride's Play*** er en amerikansk stumfilm fra 1922 regissert av George Terwilliger.

Handling
--------

Aileen Barrett og Sir Fergus Cassidy, Lord of Kenmare i Irland, har vært naboer i årevis. Han er forelsket i henne, men Aileen har blitt forelsket i en poet og kvinnebedårer ved navn Bulmer Meade, som flere ganger er utro mot henne. Men når poeten snart mister interessen for henne, innser Aileen at det er Sir Cassidy hun egentlig bryr seg om. Men Bulmer Meade får snart høre om en gammel historie som skal ha funnet sted ved Kenmare-slottet på 1100-tallet, når en stamfar til Sir Fergus planla å gifte seg med Enid.

På den tiden var det absolutt ikke kjærligheten som overbeviste den unge kvinnen om å gifte seg. Enid var egentlig forelsket i marki av Muckross, så hun stakk av sammen med den virkelige kjærligheten sin på bryllupsdagen hennes. Etter å ha fått høre om det nært forestående giftermålet mellom Aileen og Sir Fergus, skynder Bulmer seg for å delta på festen deres fordi han ønsker å stikke av sammen med bruden - på samme måte som stamfaren til Sir Fergus hadde opplevd mange år tidligere.

Skuespillere
------------

* Marion Davies som Enid of Cashell / Aileen Barrett
* John B. O'Brien som Marquis of Muckross
* Frank Shannon som Sir John Mansfield
* Wyndham Standing som Sir Fergus Cassidy
* Carl Miller som Bulmer Meade
* Richard Cummings som John Barrett
* Eleanor Middleton som Bridget

Referanser
----------

1. ↑  «Silent Era : Progressive Silent Film List». *www.silentera.com*. Besøkt 13. oktober 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 13. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Bride's Play* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Bride's Play* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Bride's Play* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *The Bride's Play* på Silent Era Rediger på Wikidata
***Morgon og kveld*** er en roman av den norske forfatteren Jon Fosse, utgitt i 2000.

Som med de fleste av Fosses tekster er det lite ytre handling. Hovedpersonen *Johannes* følges i to faser av livet. I den første delen ser vi fødselen, fra farens synsvinkel. Den største delen av boka utspiller seg imidlertid etter Johannes' død. Den lavmælte dialogen med vennen *Peter*, og de to mennenes indre monologer, fyller mye av teksten. I løpet av dagen ledsager Peter vennen til plasser og hendelser som har spilt en rolle i Johannes' liv, som en oppsummerende revy over livet, og som en forberedelse til døden. Begge de to mennene er fiskere, og romanen foregår i en ubestemt tid som både kan være nær utgivelsesåret, og muligens kan ligge 30–40 år bakover i tiden. Romanen er skrevet i rytmiske intervaller, hvor tegnsetting som komma, punktum og spørretegn, er med på å underbygge og forsterke mening.

Romanens interesse for et såvidt religiøst tema som livet etter døden understrekes av personnavnene: Peter, Johannes, Jakob, Anna og Marta. Personene tar ikke parti for noe bestemt livssyn, men mener at deres gudsbilde er annerledes enn «dei gudelege» sitt. Dag og Tids anmelder Ole Karlsen peker på at boka er «ei slags dødebok om Johannes si dødsreise»

*Morgon og kveld* ble nominert til Nordisk råds litteraturpris og Kritikerprisen da den utkom. Forfatteren mottok også Melsom-prisen for boka; den har blitt karakterisert som «et av høydepunktene i Jon Fosses forfatterskap», og i en Dagbladet-serie sommeren 2006 ble den kåret til en av de 25 beste romanene fra de siste 25 år.

Referanser
----------

1. ↑  norden.org: Kandidater til Nordisk råds pris[*død lenke*]
2. ↑  Veronika Linn Nyvolls hovedoppgave om romanen, sammendrag
3. ↑  Dag og Tid, 31.8.2000: Meisterleg og gripande Sitat: «Likevel er romanstrukturen svært så kompleks, og særleg i andre del - som er ei slags dødebok om Johannes si dødsreise - er den mantraaktige, bibelinspirerte, manande Fossestilen - gjentakingane - meisterleg balansert i ei skildring som både er tungt realistisk jordisk og samstundes lett og skøyrt "overjordisk" - nett slik hovudpersonen opplever dei heimslege tinga rundt seg. »
4. ↑  Dagbladet, 2. august 2006: Jon Fosses er nummer fire Sitat: «Det er det lavmælte som kjennetegner Jon Fosses litteratur. Fosses karakterer bruker få ord for å kommunisere. Ordene de bruker, er helt vanlige og dagligdagse, og setningsoppbyggingen er ikke spesielt komplisert. Fosse-karakterene er heller ikke ekstraordinære personer med suverene egenskaper eller personer som har usedvanlige kunnskaper om sære emner folk flest knapt har hørt om. De er rett og slett enkle mennesker som lever et stille liv, og som er opptatt av det som skjer i hverdagen. Likevel er det gjennom hverdagen hans enkle og små personer blir store ved at de møter de viktige og grunnleggende spørsmålene i livet, som hvordan vi skal leve som mennesker i denne verden og med hverandre.»
Nord-Fron kirke
**Nord-Fron prestegjeld** *(Nordre Fron prestegjeld)* var et prestegjeld tilhørende Nord-Gudbrandsdal prosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Nord-Fron kommune i Oppland fylke, og hovedkirken var Sødorp kirke.

Historikk
---------

*Suðþorp sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet.

Ved en kgl. res. 10.8. 1850, med virkning fra samme dag, ble Fron prestegjeld delt i Søndre og Nordre Fron prestegjeld. Nordre Fron prestegjeld skulle bestå av Sødorp kirke hovedsokn, samt Kvam og Kvikne annekssokn.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Nord-Fron prestegjeld og dets sogn er nå en del av Nord-Fron kirkelige fellesråd underlagt Nord-Gudbrandsdal prosti.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1900). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 104.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 42.
3. ↑  Prestegjeld og sogn i Oppland, arkivverket.no
4. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
***Bought and Paid For*** er en amerikansk stumfilm fra 1922 regissert av William C. deMille.

Handling
--------

Jimmy Gilley er forlovet med Fanny Blaine. Men Jimmy vil gjerne leve i en langt mer luksuriøs tilværelse, så han og Fanny oppfordrer søsteren Virginia til å gifte seg med den velstående Robert Stafford, selv om hun egentlig ikke elsker ham. Men hun går likevel med på planen deres men utvikler snart romantiske følelser for ham, og de nygifte lever lykkelig sammen en stund.

Men Robert begynner snart å drikke mer og mer alkohol, og mishandler til slutt Virginia så hun blir tvunget til å forlate ham. Robert håper at hun skal komme tilbake, og blir avholds. Men han er fremdeles alt for stolt til å kontakte henne igjen. Men Gilley forteller Stafford at Virginia ønsker å møte ham. Når Stafford går for å se henne, tror Virginia at han selv har funnet på å besøke henne - og hun innrømmer endelig hennes kjærlighet til ham.

Skuespillere
------------

* Agnes Ayres som Virginia Blaine
* Jack Holt som Robert Stafford
* Walter Hiers som James Gilley
* Leigh Wyant som Fanny Blaine
* George Kuwa som Oku
* Bernice Frank
* Ethel Wales

Referanser
----------

1. ↑  «Bought and Paid For (1922)» **(engelsk)**. Besøkt 13. oktober 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 13. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bought and Paid For* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Bought and Paid For* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Bought and Paid For* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Bought and Paid For* på American Film Institute Rediger på Wikidata