recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Edvard Grieg (1843–1907). Foto fra 1890, på den tida han skrev strykekvartetten i F-dur.
**Strykekvartett i g-moll** op. 27 er den andre av Edvard Griegs tre strykekvartetter og den eneste han fullførte.

Tilblivelse og oppbygning
-------------------------

Verket ble skrevet i 1877–1878 mens Grieg oppholdt seg i Lofthus. Han hadde satt seg som mål å kombinere folkemusikkmotiver med klassiske musikkformer, men folkemusikk er i sin natur repetetiv, og det er krevende å utsette slikt materiale for klassisk behandling, så Grieg befant seg snart i en skaperkrise. Han seg likevel fornøyd med det endelige resultatet.

Kvartetten ble første gang oppført 29. oktober 1878 i Köln av Heckmannkvartetten. Grieg dedisert verket til kvartettens leder, fiolinisten Robert Heckmann.

Griegs forlegger forlegger Max Abraham var lite lysten på å gi ut kvartetten, så Grieg tilbød den til Abrahams konkurrent E.W. Fritzsch. 

Satsbetegnelser
* Un poco andante – Allegro molto ed agitato
* Romanze: Andantino – Allegro agitato
* Intermezzo: Allegro molto marcato – Più vivo e scherzando
* Finale: Lento – Presto al saltarello

Mottakelse
----------

Verket ble en publikumsuksess, men fagpressen var delt. Noen kritikere mente verket var for rått, eksperimentelt og lite «kvartettmessig»: i strykekvartettsammenheng var det vanlig å gi instrumentene en likeverdig behandling, men Griegs skrev mer homofont, med en bærende melodi støttet av harmonier. Franz Liszt var svært positiv og mente kvartetten var en av de mest bemerkelsesverdige kammermusikalske verk på 1800-tallet. Claude Debussy, som ellers hadde lite til overs for Grieg som komponist, skrev 15 år seinere en strykekvartett i g-moll som bevisst eller ikke er modellert over Griegs verk.

Se også
-------

* Strykekvartetten i Norge behandler Griegs verk grundigere og plasserer det i musikkhistorisk sammenheng.
* Strykekvartett omtaler kort Griegs kvartetter, skisser og fragmenter.

Kilder
------

* Erling Dahl jr.: *Opus 27. Strykekvartett i g-moll*, Grieg minutt for minutt, NRK
* Keith Anderson: *Grieg: String Quartets Nos. 1 and 2 Arkivert 15. juni 2018 hos Wayback Machine./Johansen: String Quartet Op. 35*, Naxos Records 8.550879 1993

Litteratur
----------

* Finn Benestad og Dag Schjelderup-Ebbe: *Edvard Grieg Chamber Music*. Oslo 1993. Scandinavian University Press, ISBN 82-00-21699-3
* Klaus Henning Oelmann: *Edvard Griegs Streichquartett op. 27 – Überlegungen zu Tradition, Komposition und Rezeption. Schloss Engers Colloquia zur Kammermusik Bd. 4,* Stiftung Villa Musica, Neuwied, 2007, s. 387–405. isbn 978-3-9802665-7-4
* Klaus Henning Oelmann: «Edvard Grieg als Streichquartettkomponist» i *Musikwissenschaft/Musikpädagogik in der Blauen Eule*, bind 11. Essen:1992 Verlag Die Blaue Eule

Eksterne lenker
---------------

* String Quartet No. 1 in G Minor: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Mont-Aux-Sources** er en fjellkjede i Afrika som utgjør en av de høyeste delene av Drakensberg. En nesten helt vertikal vegg på 304,8 m kalt Sentinel finnes i dette området. Et basalt-platå som har en høyde på ca. 3 050 moh, ligger for et meste i Lesotho. 

Mont-Aux Sources ble navngitt av franske misjonærer som besøkte området i 1836. Det høyeste punktet i seg selv er en uinteressant fjelltopp som ligger 7 km fra foten av Drakensberg og har en høyde på 3 282 moh. Fjellet er kilde for tre store elver (derav navnet Mont-Aux-Sources); Tugela, Vaal og Oranje. Vaal-elven renner nordover og til slutt ut i Oranje, som igjen renner ut i Atlanterhavet på vestkysten av Sør-Afrika. Tugela renner ut i Indiahavet på østkysten av subkontinentet. 7 km fra kilden stuper Tugelafallene 947 m ned i nasjonalparken Royal Natal National Park. Detter det nest høyeste fossefallet i verden. 

Det høyeste fjellet kan nås fra Sentinel Car Park nær Phuthaditjhaba ved hjelp av en enkel vandrevei og flere lenkede stiger. På Sentinel Car Park er det også mulig å overnatte for kortere opphold i en enkel sovesal (med ca. 12 senger).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mont-Aux-Sources – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Artikkel i *Encyclopædia Britannica*
* (en) Mont-Aux-Sources på drakensberg-tourism.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
Ane Hoel som prinsesse Lena av Riket Pipi og Anne Marit Jacobsen som Guvernanten i Georg Büchners komedie *Leonce og Lena* i en oppsetning ved Nationaltheatret i Oslo 1972. Foto: Frits Solvang/Dextra Photo/Jan Schwarzott 
**Ane Hoel** (født 15. januar 1945 i Ringsaker i Hedmark) er en norsk skuespiller og litteraturviter. 

Hoel ble utdannet ved Statens Teaterskole og engasjert ved Nationaltheatret i 1969. Fram til 1974 spilte hun en rekke store roller i stykker som *Samfundets støtter*, *Kongs-Emnerne* og *Kjærlighetens komedie*. I 1979 var hun tilbake på teatret. I 1984 spilte hun sin siste rolle på Nationaltheatret i seriemonologen *Samtaler*. For teatret har hun også laget Alf Prøysen-programmet *Æille er vi like*, som hun blant annet gjestet Hålogaland Teater med i 1985.

Ane Hoel har deltatt i flere spillefilmer og NRK-produksjoner i fjernsyn og radio, blant annet som moren til Anne Cath. Vestly-figuren Guro i TV-serien *Guro* i 1980. 

På 1990-tallet utdannet hun seg til litteraturviter ved Universitetet i Tromsø. Hun tok med cand.philol.-grad med oppgaven *Flukten fra fornedrelsen : en nærlesning av Alf Prøysens roman Trost i taklampa* i 1994. 

I 1995 samarbeidet hun med visekunstneren Jørn Simen Øverli om en ny sceneversjon av Prøysens *Trost i taklampa* for Hedmark Teater. I den forbindelse utga hun boka *Pass deg for dom som slår og tru itte dom som klappe*, basert på sin egen universitetsoppgave.

Hun var 1998–2010 ansatt som høyskolelektor ved Høgskolen i Hedmark, avdeling for lærerutdanning på Hamar. Hun har skrevet litterære studier om blant annet Ibsens kvinneskikkelser.

Bibliografi
-----------

* *Ensomme Nicaragua*. Av Ane Hoel og Mons Lie. Gyldendal, 1984. (Sammen med Mons Lie). ISBN 82-05-15097-4
* *Pass deg for dom som slår og tru itte dom som klappe. Om Alf Prøysens roman Trost i taklampa*. Tano forlag, 1995. ISBN 82-518-3400-7
* *Hvorfor Ibsen?, veier til forfatterskapet*. Redigert av Ane Hoel. Kolofon forlag, 2010. ISBN 978-82-300-0753-2

Referanser
----------

1. ↑   ČSFD, ČSFD person-ID 276306[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Om *Leonce og Lena* ved Nationaltheatret 1972 Arkivert 16. november 2016 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Ane Hoel i Scenewebarkivet
* (en) Ane Hoel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Ane Hoel på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Ane Hoel hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Ane Hoel hos Sceneweb Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Lamoen** er en gård i Vefsn kommune i Nordland. Den ligger midt i Drevjadalen, i sørøstskråningen av fjellet Toven, og grenser mot Granmoen i vest. Gården grenser mot Almås (Vefsn)s i nordøst, og Drevjo (Drevjeelva) utgjør grensen mot Forsmo i øst.

Historie
--------

Lamoen ble regnet som et underbruk av Straum (Vefsn) fram til 1838.

Skole og skolekretser
---------------------

Før 1838 var Lamoen en del av Straum (Vefsn), og var dermed sammen med Granmoen en egen skolekrets. Da skoleloven i 1860 la opp til faste undervisningslokaler, ble elevene fra Lamoen plassert  i Båtstrand skolekrets. De skulle ha seks uker omgangsskole i året. I tillegg skulle de ha to uker på den faste skolen på Stuvland. I 1890 ble Lamoen lagt til Forsmoen krets. Elevene fra Lamoen gikk da på skole i Nilsskogen fram til Forsmosskolen ble bygd. For å komme til skolen måtte de krysse Drevjo (Drevjeelva). På sommerstid skjedde dette med båt, og på vinteren gikk de på ski. I 1969 ble Granmoen skole åpnet, og dermed hadde elever fra Lamoen en moderne skole i nabolaget.

Referanser
----------

1. ↑  Skorpen, Knut (2014). «Lamøn». *Gardshistorie for Vefsn*. Mosjøen: Vefsn bygdeboknemnd. s. 80. ISBN 978-82-990173-6-7. «Lamøn ligg....»
2. ↑  Skorpen, Knut (2014). «Lamøn». *Gardshistorie for Vefsn*. Mosjøen: Vefsn bygdeboknemnd. s. 82. ISBN 978-82-990173-6-7. «Før 1838 var ...»
***«Ane Madam»*** er en halesjanti, som ble brukt når seilene skulle heises. Sjantimannen sang verselinjene, og alle stemte i refrenget mens de halte i taktfaste rykk. Sjantiene hadde ofte engelsk refreng – dette er en av de få som har norsk. Sjantien om Ane Madam er fra Diderik Brochmanns samlinger, men har ukjent forfatter.

Teksten
-------

**1.**Ane Madam var en vakker småtøs  

*Å hå Ane Madam*  

Ane Madam hadd en unge på løs  

*Å hå Ane Madam*.  

  

**2.**Kom nå sjømann ta ditt hvite seil,  

kom heis nå ditt bramseil og så din røyl.  

  

**3.**Men først en tur ut i Sandvigen  

for der å hilse farvel til piken.  

  

**4.**Til madam Felle underveis vi stakk inn  

for der steds å oppfriske litt våres sinn.  

  

**5.**Men madammen stengte døren med stikker og strå  

at ingen sjømanner der skulle gå.  

  

**6.**Men så sprang der opp en nordvestlig vind  

så døren sprang opp og sjømannen tred inn.  

  

**7.**Se vinden den frisker jo opp i fra nord  

kom skynd dokker gutter vi må om bord.  

  

**8.**Vår los for lengst kommer er alt ombord  

hør nøye hver mann etter losens ord.  

  

**9.**Og når vi har hevet de ankrene inn  

vi seiler ut byfjorden for en god vind.  

  

**10.**Så reiste vi råen på høyen mast  

hør etter styrmannen roper: Sett fast.  

  

**11.**Nei enda så er vi en tomme igjen  

nå fór visst den råen til himmelen.

Kilder
------

* Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen, Damm 2007
***Legenden om Surams festning*** (georgisk originaltittel:*ამბავი სურამის ციხისა*, *Legenda o suramskoj kreposti*) er en sovjetisk spillefilm fra 1985 regissert av den georgisk-fødte sovjetiske regissøren Sergej Paradsjanov og den georgiske skuespilleren Dodo Abasjidse.

Dette Paradsjanovs første film på 15 år etter å ha vært inaktiv som filmskaper i en lang periode på grunn av fangenskap og sensur under de sovjetiske styresmaktene.

Handling
--------

Filmen er basert på en gammel georgiansk legende om en festning som raser sammen hver gang de prøver å bygge den opp. Som siste utvei følger de kravet fra en sannsigerske: Sønnen til den mannen som svek henne må levende la seg innemure i festningsveggen slik at den kan holdes oppe og være uinntagelig for alltid.

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 6. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Legenden om Surams festning* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Legenden om Surams festning* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Legenden om Surams festning* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Legenden om Surams festning* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Legenden om Surams festning* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Legenden om Surams festning* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**Legemiddelindustrien** (**LMI**), tidligere Legemiddelindustriforeningen, er en bransjeforening for legemiddelindustrien i Norge. Norske og utenlandske legemiddelselskaper som utvikler, produserer, selger eller markedsfører legemidler i Norge kan være medlem av foreningen. LMI skal være en bransjeforening for både store, multinasjonale selskaper og små, norske gründerselskaper som opererer på legemiddel- og det såkalte «*life sciences*»-området. Foreningen har som formål å ivareta medlemmenes bransjemessige interesser og arbeide for å sikre bransjen gode rammebetingelser. 

Det omsettes legemidler i Norge for 18 milliarder kroner, LMIs medlemmer står for i overkant av 80 prosent av denne omsetningen. I LMIs 44 medlemsbedrifter er det noe over 4 000 ansatte. LMIs administrasjon har 12 ansatte. LMI er tilsluttet Norsk Industri og har 51 medlemsfirmaer (13. oktober 2010).

Karita Bekkemellem var administrerende direktør fra 2009 til 2022.

LMI eier Felleskatalogen AS, som blant annet utgir *Felleskatalogen*, og Farmastat Norsk legemiddelstatistikk AS, som produserer og selger legemiddelstatistikk.

Referanser
----------

1. ↑   w2.brreg.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  .
3. ↑  «Karita Bekkemellem blir permanent administrerende direktør i NHO Geneo». *Dagens Medicin* **(norsk)**. Besøkt 9. november 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for sosiale medier i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Stephen Brandt-Hansen** (født 7. april 1971 i Oslo) er en norsk sanger og skuespiller. Han er utdannet ved Teater- och operahögskolan i Göteborg. Han har hatt flere roller i en rekke musicaler i inn- og utland og gitt en rekke konserter. Han har også hatt flere cabaretforestillinger på Trøndelag Teater i Trondheim, på Det Norske Teateret i Oslo og på Stockholms Stadsteater.

Høsten 1999 ble Hansen tildelt et stipend på 10 000 kroner fra den Svenske Teaterselskapsordenen. Svenskene deler ut denne prisen til en yngre skuespiller som har gjort seg særskilt bemerket. I 2002 var han én av fire mannlige finalister i BBCs radiokonkurranse «Musical voice of the year». Høsten 2006 deltok han i *Kjempesjansen* på NRK1. Han kom på andreplass. April 2010 deltok han i Talang 2010 (Svenske TV4), hvor han gikk til finalen.

Stephen Brandt-Hansen debuterte som Jesus i *Jesus Christ Superstar* på Trøndelag Teater.[] Rollen har han også spilt i Sverige, England, Tyskland, Finland og Estland. Han har også hatt hovedrollen i *Phantom of the Opera* i Estland. Stephen Brandt-Hansen er blant sangerne i Andrew Lloyd Webber sin artiststall.[]

Roller
------

* Jesus i *Jesus Christ Superstar*, Trøndelag Teater 2000
* Johannes i *An-Magritt*, Trøndelag Teater 2004-2005
* Enjolras i *Les Miserables*, Trøndelag Teater 2006
* Jesus i *Jesus Christ Superstar* ved Göteborgsoperan.
* Jean Valjean i *Les Misérables* ved Lillestrøm kultursenter 2007
* Kristiansundskongen i *Donna Bacalao* ved Vikaneset i Kristiansund 2009 - 2010
* General de La Barre *Elden* ved Røros musikkteater 2010 -2013
* The Phantom i Phantom of the Opera, Theatre Vanemuine, Estland 2013- 2016
* Prinsen i Donna Bacalao i Kristiansund

Referanser
----------

1. ↑  Trøndelag teater Arkivert 24. oktober 2006 hos Wayback Machine.
2. ↑  VG - Norske Stephen til talentfinalen i Sverige (15.5.2010)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stephen Brandt-Hansen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Stephen Brandt-Hansen hos Sceneweb Rediger på Wikidata
* (no) Skuespillerinfo fra Trøndelag Teater
**Strut-Harald** var en småkonge i Skåne i det daværende Danmark i tidsrommet ca. 975-ca 986. Han var etter sigende sønn av kong Gorm den gamle og er mest kjent for å være far til Sigvalde jarl og Torkjell Høge, som begge kjempet mot norske Håkon jarl i slaget ved Hjørungavåg i 986. Han ble etterfulgt av sin bror eller halvbror Toke Gormsson.

Snorre Sturlason nevner at Strut-Harald var jarl over Jomsborg i Vendland. Det må da ha vært før han fikk Skåne i len av danskekongen. Han har blitt kalt for «Skånes siste konge» fordi han forsøkte å hevde Skånes uavhengighet mot det danske kongedømmet og kong Harald Blåtann, et forsøk som mislyktes da hans egne folk eller befolkningen generelt i Skåne ikke fulgte ham og han ble etterfulgt av sin egen motstander, Toke Gormsson. Svein Tjugeskjegg gjorde ham senere til sin jarl, hvilket kan synes som en erstatning.

Strut-Harald fikk sitt underlige tilnavn ifølge *Jomsvikingenes saga* fordi han bar en spiss, hjelmlignende kongekrone bestående av ti merker rent gull, tilsvarende ett kilo.

Da Strut-Harald døde i 986 valgte kong Svein Tjugeskjegg å holde et stort gravølgilde etter ham. I henhold til Snorre klarte kong Svein ved list å lure Jomsvikingene til å skryte av seg selv, og således klarte han å få deres ord til å gå til krig mot Norge hvor Håkon jarl rådde for Norges uavhengighet. I fylla skryter Sigvalde jarl at innen tre år var gått skulle han ha erobret Norge og drept Håkon jarl. Bror Torkjell Høge lover å følge Sigvalde og ikke flykte så lenge Sigvalde ennå kjempet. De andre gjorde tilsvarende vågale løfter som de angret på dagen derpå, men et ord var et ord, og dette ledet til slaget ved Hjørungavåg i 986.

Han skal ha fått følgende barn:

* Sigvalde jarl
* Torkjell Høge (død 1039)
* Hemming (død ca. 1014)
* Tove Strut-Haraldsdatter (gift med Sigurd Kåpa på Bornholm, bror av Bue Digre)

  

Portal: Danmark
**Richard Joseph «Dick» Desmond** (født 2. mars 1927 i Medford i Massachusetts, død 1. november 1990 i Los Angeles i California) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo.

Desmond vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1952 i Oslo. Han var med på det amerikanske ishockeylaget som kom på andreplass i turneringen bak Canada.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. USA vant seks kamper, spilte uavgjort 3-3 mot Canada og tapte en kamp, 2-4 til Sverige. Canada vant serien med femten poeng foran USA som fikk tretten poeng.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Norges flagg Oslo - Sølv Sølv i ishockey USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Richard Desmond – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Richard Desmond – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Richard Desmond – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Richard Desmond – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**José Luis «Chechu» Rubiera Vigil** (født 27. januar 1973 i Santa Eulalia) er en tidligere profesjonell spansk landeveissyklist. 

Han vant sin første proffseier på den 19. etappen i Giro d'Italia i 1997. 

Rubiera var med på fem av Lance Armstrongs seire i Tour de France. Han hadde egentlig tenkt å legge opp etter 2008-sesongen, men da Armstrong annonserte comeback i Astana-laget, valgte han å skrive ny ettårs-kontrakt. Han ble senere med Armstrong over i hans nystartede Team RadioShack, men etter en sesong la han opp.

Meritter
--------

1997 – Kelme
Giro d'Italia: 19. etappe, nr. 10 sammenlagt
1998 – Kelme
Giro d'Italia: nr. 13 sammenlagt
1999 – Kelme
Vuelta a España: nr. 6 sammenlagt
2000 – Kelme
Giro d'Italia: 13. etappe, nr. 8 sammenlagt
Vuelta a España: nr. 11 sammenlagt
2001 – US Postal Service presented by Berry Floor
Vuelta a Burgos: nr. 2 sammenlagt, klatrekonkurransen
Vuelta a España: nr. 7 sammenlagt
2002 – US Postal Service presented by Berry Floor
Vuelta a Burgos: nr. 2 sammenlagt
2003 – US Postal Service presented by Berry Floor
Tour de France: nr. 19 sammenlagt
2004 – US Postal Service presented by Berry Floor
Tour de France: nr. 19 sammenlagt
2005 – Discovery Channel Pro Cycling Team
Volta ao Algarve: nr. 3 sammenlagt
Tour de Georgia: klatrekonkurransen
2006 – Discovery Channel Pro Cycling Team
Vuelta a Castilla y León: nr. 3 sammenlagt
Paris-Nice: nr. 9 sammenlagt
Volta ao Algarve: nr. 10 sammenlagt
2007 – Discovery Channel Pro Cycling Team
Tour of Qinghai Lake: 8. etappe

Referanser
----------

1. ↑  «Chechu Rubiera Re-Signs with Astana Cycling Team». bicycle.net. 19. september 2008. Besøkt 2. oktober 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) José Luis Rubiera – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) José Luis Rubiera – UCI Rediger på Wikidata

* (en) José Luis Rubiera – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) José Luis Rubiera – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) José Luis Rubiera – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) José Luis Rubiera – CycleBase Rediger på Wikidata

* (en) José Luis Rubiera – TheSports.org Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** BNE
 |
**Richard Carlton Deth** (født 23. mars 1945 er en amerikansk professor i farmakologi ved Northeastern University i Boston. Han sitter i det vitenskapelige råd hos organisasjonen National Autism Association.

Deth har publisert studier vedrørende hvilken rolle D4 dopamin-reseptorer spiller i forhold til psykisk sykdom. Han har også vært en betydelig stemme i kontroversene knyttet til myten om at kvikksølvforbindelsen thiomersal kan utløse autisme, og Deth har begrunnet sin støtte til denne hypotesen med at barn er mer utsatt for kvikksølvforgiftning fordi de har lavere evne til å skille ut giftige tungmetaller. Han har ved to anledninger avgitt sine synspunkter til den amerikanske kongressen. Store vitenskapelige studier har imidlertid avvist at det finnes noen slik forbindelse. Deth har forsvart den britiske forskeren Andrew Wakefield som stod bak den forfalskede studien som var opphavet til myten om MMR-vaksinen og autisme, og mener han er utsatt for et komplott.

Referanser
----------

1. ↑  Thimerosal, Autism and Hormesis Pediatrics
2. ↑  Chilling impact on vaccine-​​autism research Arkivert 27. april 2016 hos Wayback Machine. Northeastern University

Eksterne lenker
---------------

* (en) Richard Deth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ORCID
 |
**Risto Jussilainen** (født 10. juni 1975) er en tidligere finsk skihopper. Han hoppet for Jyvaeskylaen Hiihtoseura. Jussilainen var med på Finlands lag som vant sølvmedalje i lagkonkurransen i Vinter-OL 2002 i Salt Lake City.

Han debuterte i verdenscupen allerede i 1992 i svenske Falun. Han fikk han sitt første verdenscuppoeng i 1995 i norske Vikersundbakken. Jussilainen har ved flere anledninger vist seg frem som en habil skiflyver, og har en av sine to verdenscupseiere fra skiflyvningsbakken Heini Klopfer-bakken i Oberstdorf. I tillegg har han vært med på mange lagseiere i skiflyving med Finland.

Han presterte bra i nordiske bakker, hvor han blant annet greide en 1.- og en 2.-plass fra Kuopio. Dette regnes, sammen med Sapporo som hans favorittbakke.

Han hadde vært borte fra internasjonale konkurranser siden mars 2006 før han la opp som aktiv skihopper i begynnelsen av sesongen 2007/08.

### Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

| Sesong | Plassering | Poeng |
| --- | --- | --- |
| 1993/94 | 84. | 005 |
| 1994/95 | 54. | 034 |
| 1996/97 | 63. | 031 |
| 1998/99 | 43. | 072 |
| 1999/00 | 08. | 624 |
| 2000/01 | 03. | 938 |
| 2001/02 | 10. | 474 |
| 2002/03 | 69. | 013 |
| 2004/05 | 12. | 526 |
| 2005/06 | 30. | 155 |

Referanser
----------

1. ↑   pantheon.world[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Risto Jussilainen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Risto Jussilainen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Risto Jussilainen – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
En **tospråklig lærer** er en lærer som bidrar til å oppfylle kravene i opplæringslovas § 2-8: «Elevar i grunnskolen med anna morsmål enn norsk og samisk har rett til særskild norskopplæring til dei har tilstrekkeleg dugleik i norsk til å følgje den vanlege opplæringa i skolen. Om nødvendig har slike elevar også rett til morsmålsopplæring, *tospråkleg fagopplæring* eller begge delar.»

Mange av de tospråklige lærerne er voksne som kan har røtter som er sammenfallende med de nye elevenes bakgrunn og har ikke nødvendigvis formell lærerutdannelse som tilfredsstiller normale, norske krav. De fungerer både som assistenter, morsmålslærere og tospråklige lærere. Fremdeles representerer de tospråklige lærerne en liten minoritetsgruppe blant lærerne i den norske grunnskolen. De er en uensartet gruppe med svært ulik bakgrunn både i forhold til norske lærere og seg i mellom. De kommer fra forskjellige etniske grupper og nasjoner og har forskjellige språk- og kulturbakgrunn. Deres læringssyn kan også variere både sett i forhold til læringssynet i den norske skolen og seg i mellom. Noen har lærerutdanning og praksis som lærere fra hjemlandet, andre ikke. Noen mangler formell kompetanse som lærere, eller har en helt annen yrkesbakgrunn enn læreryrke fra hjemlandet.

Tospråklige lærere skal tilrettelegge undervisningen for de minoritetsspråklige barna. 

I veiledning L97-2003 PKT.3.1. blir tospråklige læreres funksjon og arbeidsoppgaver belyst. Blant disse kan nevns at tospråklige lærere kan bidra til at elevene forstår hva som foregår i et klasserom, både språklig og tolkning av kulturelle koder. Tospråklige lærere har en viktig språklig oppgave. Det er, ifølge Vygotsky, et gjensidig påvirkningsforhold mellom førstespråkutviklingen og andrespråksutviklingen. Ut fra denne påstanden blir tospråklige læreres rolle viktig i sammenheng med opplæring i morsmålet, og dermed også for norskopplæringen.

Se også
-------

* morsmålslærer

Referanser
----------

1. ↑  Øzerk 1996:164
**Sissel Tolaas** (født 1959 i Stavanger og oppvokst på Stord) er en norsk kunstner, som er kjent både for sine skulpturer og for sine arbeider med lukter. Hun har siden 1986 bodd og arbeidet i Berlin.

Hun er utdannet ved Vestlandets Kunstakademi, Bergen, kunstakademier i Warszawa og Poznan og fullførte ved Kunstakademiet i Oslo i 1985. Hun fikk i 1986 et stipend for å arbeide i Berlin, og har siden bodd der.

Hun har bidratt til Skulpturlandskap Nordland med installasjonen «Vindenes hus» i Alstahaug, og laget «Stord-døra» i innseilinga til Leirvik. Sissel Tolaas deltar i ett av prosjektene i den internasjonale mønstringen av samtidskunst dOCUMENTA (13) i Kassel, utstillingssted Karlsaue.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 119194198, besøkt 16. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Jaukkuri, Maaretta (1944-) (2000). *Skulpturlandschaft Nordland: Artscape Nordland = Artscape Nordland*. [Oslo]: Forl. Geelmuyden.Kiese. s. 161. ISBN 8275470625.
3. ↑  skulpturlandskap.no Arkivert 20. desember 2012 hos Wayback Machine.
4. ↑  documenta.ce Besøkt 11. juni 2012

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** KulturNav **·** Discogs
 |
**Amedeo Pomilio** (født 11. februar 1967 i Chieti), italiensk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona, 1996 i Atlanta og 2000 i Sydney. 

Pomilio ble olympisk mester i vannpolo under OL-19992 i Barcelona. Han var med på det italienske laget som vant vannpoloturneringen foran Spania og USA. Italia vant semifinalen over SUS med 9-8, og finalen mot Spania endte også 9-8 etter tre ekstra perioder. Pomilio spilte sju kamper og scoret tre mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1992 Spanias flagg Barcelona - Gull **Gull** i vannpolo, Italias flagg Italia
* 1996 USAs flagg Atlanta - Bronse Bronse i vannpolo, Italias flagg Italia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Amedeo Pomilio – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Amedeo Pomilio – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Amedeo Pomilio – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Amedeo Pomilio – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (it) Amedeo Pomilio – Italias olympiske komité Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Sissel Rogne** (født 1956) er en norsk genteknolog, direktør for Havforskningsinstituttet og professor II ved Institutt for biovitenskap ved Universitetet i Bergen.

Karriere
--------

Rogne tok hovedfag i biologi ved Universitetet i Oslo i 1982 og doktorgrad samme sted i 1990 med avhandlingen *The molecular genetics of genes in lipid metabolism*. Hun var direktør for Bioteknologinemnda fra 1999 til 2015 og var også professor II ved Institutt for samfunnsmedisinske fag, Universitetet i Bergen og ved Institutt for naturforvaltning, Universitetet for miljø- og biovitenskap. I 2016 tiltrådte hun som direktør for Havforskningsinstituttet i et seks års åremål. Hun er professor II ved Institutt for biovitenskap, Universitetet i Bergen.

Rogne har jobbet innen medisinsk forskning, akvakultur- og landbruksforskning, inkludert seks år som forskningsdirektør ved Universitetet for miljø- og biovitenskap. Hun har vært, og er, medlem av styrer og råd innenfor forskningsprogrammer, forskningsinstitutter og investeringsfond.[]

Hun ble tildelt Akademikerprisen 2012 for sin fag- og forskningsinnsats innen genteknologi og bioteknologi.

Referanser
----------

1. 1 2  «Sissel Rogne tildeles Akademikerprisen 2012». Akademikerne. 24. oktober 2012. Besøkt 26. mai 2013. [*død lenke*]
2. ↑  regjeringen.no Sissel Rogne ny havforskningsdirektør 09.10.2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** CRIStin
 |
***Animal Crossing: New Leaf*** er et livssimulatorspill utviklet og utgitt av Nintendo til Nintendo 3DS.

Spilleren kontrollerer en menneskelig avatar som bor i en landsby befolket av antropomorfe dyr, og tar i dette spillet rollen som ordfører i denne landsbyen. Det er det fjerde spillet i *Animal Crossing*-serien og ble utgitt i Japan i november 2012, og i Nord-Amerika og Europa i juni 2013. *New Leaf* fikk positiv mottakelse og solgte over 12 millioner kopier.

En oppdatert utgave av spillet med støtte for Amiibo-figurer ble utgitt som en gratis oppdatering for eiere av den originale utgaven i 2016. En ny fysisk utgave av spillet med det oppdaterte innholdet ble utgitt sent i 2016 under tittelen ***Animal Crossing: New Leaf - Welcome Amiibo***.

Spilleren skal kontrollere en landsbyboer som flytter til en ny landsby. Men ved ankomst til byen forveksles spilleren umiddelbart for byens nye ordfører, og han får denne stillingen i stedet for å være en vanlig innbygger. Spilleren får muligheten til å utforske hele byen, snakke med en rekke andre innbyggere, og delta i forskjellige aktiviteter. Å gjennomføre forskjellige aktiviteter, eller selge forskjellige ting, gjør at spilleren kan tjene Bells - spillets virtuelle valuta, som igjen kan brukes til å kjøpe forskjellige ting som nye møbel eller klær, eller betale lån som brukes til å renovere huset deres.

Animal Crossing: New Leaf introduserer også mange nye funksjoner til serien. Spilleren kan begynne i et telt før huset deres, som til slutt kan oppgraderes og utvides, blir bygget ferdig. Spilleren kan også endre karakterens utseende og dekorere det nye hjemmet deres. Spillet kan spilles i sanntid, ved å bruke spillets interne klokke. Aspekter som butikkens åpningstider, dyreliv og spesielle arrangementer varierer avhengig av tid på dagen eller hva slags sesong på året det er.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  Utgitt i Japan som とびだせ どうぶつの森 (*Tobidase Dōbutsu no Mori*, *とびだせ どうぶつの森*).
2. ↑  Utgitt i Japan som とびだせ どうぶつの森 Amiibo+ (*Tobidase Dōbutsu no Mori Amiibo Purasu*, *とびだせ どうぶつの森 Amiibo+*).

Referanser
----------

1. ↑  «IR Information: Sales Data - Top Selling Title Sales Units – Nintendo 3DS Software». Nintendo. Besøkt 1. februar 2021.
2. ↑  «New Leaf's generous Welcome amiibo! update is well worth a trip back to your Animal Crossing town». Eurogamer. 2. november 2016. Besøkt 1. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Animal Crossing: New Leaf* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Animal Crossing: New Leaf* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Animal Crossing: New Leaf* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Animal Crossing: New Leaf* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *Animal Crossing: New Leaf* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
*Animal Crossing*-spill |
| --- |
| Hovedserie | *Animal Crossing* **·** *Wild World* **·** *Let's Go to the City* **·** *New Leaf* **·** *New Horizons* |  |
| Andre titler | *Plaza* **·** *Happy Home Designer* **·** *Amiibo Festival* **·** *Pocket Camp* |

Portal: Videospill
**Sissel Ingri Tank-Nielsen** (født 1955) er en norsk skuespillerinne og sangerinne som er mest kjent fra scenen. Hun er ansatt ved Den Nationale Scene.

Tank-Nielsen ble født i Horten, men vokste opp i Oslo.

Hun ble ansatt ved Den Nationale Scene i 1978, avbrutt av et engasjement ved Rogaland Teater hvor hun spilte Ofelia i *Hamlet* i 1986. Ved Den Nationale Scene hadde hun på 1980-tallet sentrale roller i *Raskolnikov* (1982) og i Ibsens *Samfundets støtter* i 1988 (begge i regi av Kjetil Bang-Hansen). Hun har siden medvirket i oppsetninger som *Snehvit* (tittelrolle i 1997), *Madame Bovary, Onkel Vanja, Hedda Gabler, Spellemann på taket, Danny og den store fasanjakten,* *Engler over Møhlenpris*, *Pippi Langstrømpe*, *Namnet*, *Anne Pedersdotter* og *Engler i Amerika*.

Hun har også medvirket i flere radiohørespill.

Hun har gjort få opptredener på TV, men i 1982 hadde hun en birolle i den surrealistiske Fjernsynsteater-oppsetning *Kan du elske?* av Cecilie Løveid.

I 1984 ble hun portrettert i tv-serien *Vær så god neste!* på NRK.

Referanser
----------

1. ↑   Bergensavisen, side(r) 59, urn.nb.no, utgitt 4. april 2005, besøkt 20. august 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   NRK TV, tv.nrk.no, utgitt 1984, besøkt 20. august 2021[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  «Vær så god neste! Sissel Ingri Andersen». Besøkt 20. august 2021.
4. ↑  «Sissel Ingri Tank-Nielsen». *Den Nationale Scene*. Besøkt 20. august 2021.
5. ↑  «Person». *Hørespilldatabase*. Besøkt 20. august 2021.
6. ↑  «Kan du elske?». Besøkt 20. august 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sissel Ingri Tank-Nielsen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Sissel Ingri Tank-Nielsen hos Sceneweb Rediger på Wikidata
Må ikke forveksles med Birds International.

**BirdLife International** er et verdensomspennende ornitologisk råd for bevarelse av fugler og deres habitater. Det var tidligere kjent under navnet **International Council for Bird Preservation** og ble etablert 20. juni 1922 i London. Rådet er offisiell rødlistemyndighet for truede fugler. 

Rådet, som opprinnelig ble stiftet av T. Gilbert Pearson (USA), Frank E. Lemon (Storbritannia), Jean Theodore Delacour (Frankrike), P.G. Van Tienhoven og A. Burdet (begge fra Nederland), består av et verdensomspennende nettverk av partnerorganisasjoner, inkludert organisasjoner som RSPB, Gibraltar Ornithological & Natural History Society (GONHS), National Audubon Society, Bombay Natural History Society, Royal Australasian Ornithologists Union, Royal Forest and Bird Protection Society of New Zealand, Malaysian Nature Society og BirdWatch Ireland. Nåværende president er Prinsesse Takamado (enken etter Norihito, Prins Takamado). Tidligere har også dronning Noor av Jordan vært president i rådet.

BirdLife samarbeider blant annet med Lynx Edicions om nettstedet Handbook of the Birds of the World Alive og har vært med på å gi ut bokverket *«HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World»*, volum 1, som blant annet Den europeiske union (EU) har valgt som sitt offisielle standard referanseverk for taksonomi og nomenklatur av ikke-passerine fugler (altså alle fugler unntatt spurvefugler). Volum 2 av bokverket kommer i desember 2016 og handler om de tallrike spurvefuglene.

Se også
-------

* *HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World*
* Evolutionarily Distinct and Globally Endangered (*EDGE of Existence*)

Referanser
----------

1. ↑  Josep del Hoyo, Nigel J. Collar, ed (July 2014). *HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World*. Volume 1. Barcelona: Lynx Edicions in association with BirdLife International. ISBN 978-84-96553-94-1.

Kilder
------

* BirdLife International: *Our History - The world’s oldest international conservation organisation*. Besøkt 2016-07-23

Eksterne lenker
---------------

* (en) BirdLife Internationals hjemmeside Arkivert 14. oktober 2013 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** NKC **·** NKC
 |
**Sissel Keyn Lodding** (født 8. oktober 1949 i Oslo, død 26. februar 2000 i Oslo) var en norsk frilansjournalist. Hun var også programleder for den norske finalen i Melodi Grand Prix 1984.

Lodding ble født og oppvokst i Oslo og bodde senere ni år i England og sju i USA. Tilbake i Norge tok hun utdannelse innen journalistikk, etnologi og språk. Hun jobbet blant annet som journalist i *Aftenposten,* og hun skrev flere bøker for barn og unge rettet mot et amerikansk publikum. I 1996 ga hun ut matboka *Fra bambusskudd til gurkemeie: på oppdagelsesferd i innvandrerbutikkene* på Aschehoug forlag.

Høsten 1983 ble hun plukket ut som et av flere *unge fjes* av NRKs underholdningsavdeling, og tross mangelen på programledererfaring fikk hun jobben med å lede den norske finalen i Melodi Grand Prix 1984. Dette var den eneste store tv-jobben hun hadde i løpet av karrieren. Hun bodde i Oslo fram til sin død vinteren 2000.

Referanser
----------

1. ↑  «Dødsfall i Norge – Sissel Keyn Lodding». Arkivverket. Besøkt 20. januar 2017.
2. ↑  Grue, Øystein (22. februar 1984). «Grand Prix med ny programleder: Mer profesjonelt». *Aftenposten*. s. 38.
3. ↑  Lodding, Sissel Keyn (1996). *Fra bambusskudd til gurkemeie : på oppdagelsesferd i innvandrerbutikkene*. Oslo: Aschehoug. ISBN 8252544789.
4. ↑  Hagen, Claus (5. april 1984). «Lynkurs for Sissel foran Grand Prix-finalen». *Dagbladet (tv-magasinet)*. s. 6.
**Muriel Evelyn Robb** (født 13. mai 1878 i Newcastle-upon-Tyne, død 12. februar 1907) var en britisk kvinnelig tennisspiller.

Robb vant singletittelen for damer i Grand Slam-turneringen Wimbledon i 1902. Hun vant All Comers Round-finalen over Dorothea Douglass Chambers og kvalifiserte seg dermed til Challenge Round. I finalen møtte hun regjerende mesterinnen Charlotte Sterry. Da stillingen var 1-1 i sett etter 4-6, 13-11 startet det å regne kraftig, så kampen måtte avbrytes for å gjenopptas dagen etter. Men da de skulle fortsette kampen dagen derpå, beordret dommeren at kampen skulle startes på nytt. Robb vant med 7-5, 6-1 og ble ny mester etter å ha spilt hele 53 game i finalen hvilket er rekord. Hun spilte også i finalen i mixed doubleturneringen samme året sammen med *Clement Cazalet* med de tapte. Etter sin triumf i Wimbledonfinalen sluttet Robb med tennisspill og hun døde fem år senere kun 29 år gammel.

Muriel Robb vant singletittelen i Irish Open i 1901.

Grand Slam-titler
-----------------

* Storbritannias flagg **Wimbledon:**
	+ Single damer – 1902 (hun beseiret Charlotte Sterry i finalen)

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   100 years of Wimbledon, side(r) 215[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
| Golfscore |
| --- |
| * Bogey (+1)
* Par
* Birdie (−1)
* Eagle (−2)
* Albatross (−3)
* Kondor (−4)
* Hole in one
 |

**Birdie** er et uttrykk innen golf for å slå ballen i hullet på ett slag under hullets par, for eksempel ved å bruke to slag på et par 3-hull, tre slag på et par 4-hull og så videre. Birdie oppnås oftest ved at spilleren kun bruker én putt på greenen, etter å ha slått inn på normert antall slag. Ett slag bedre enn birdie kalles eagle.

Opprinnelse
-----------

Uttrykket stammer trolig fra 1899, da en firerball spilte golf på The Atlantic City Country Club. Etter på et par tre-hull å ha landet utslaget rett inntil hullet, sa en av spillerne: «That was a bird of a shot!» («Bird» var på den tiden slang for «excellent».) Firerballen bestemte deretter at de skulle kalle det å få ballen i hullet med ett slag færre enn par, for *birdie*. Fra dette har uttrykket utviklet seg, slik at jo bedre skår man får, jo større bli fuglen. Følgelig har man også eagle, albatross og kondor.

| * v
* d
* r
Golfterminologi |
| --- |
| Golfscore | 
* Hole in one
* Kondor (-4)
* Albatross (-3)
* Eagle (-2)
* Birdie (-1)
* Par (0)
* Bogey (+1)

 |
| Golfslag | 
* Backspin
* Chip
* Draw
* Duff
* Fade
* Hook
* Mulligan
* Pitch
* Putt
* Shank
* Slice

 |
| Banen | 
* Bunker
* Divot
* Dogleg
* Fairway
* Green
* GUR
* Links
* Out of bounds
* Rough
* Tee
* Vannhinder

 |
| Golfutstyr | 
* Driver
* Peg
* Spoon
* Stimpmeter
* Wedge
* Wood
* Jern
* Golfball

 |
| Annet | 
* Caddie
* Cut
* Dormie
* Dropp
* Fore
* Fourball
* Foursome
* Greens in regulation
* Greenfee
* Greenkeeper
* Handikap
* Loft
* Major
* Matchspill
* Pengeliste
* Playoff
* Scramble
* Scrambling
* Slagspill
* Slope
* Straffeslag
* Tour

 |

Portal: Golf
**Krum Ivanov Janev** bulgarsk: **Крум Иванов Янев** (født 9. januar 1929 i Plovdiv, død 24. august 2012) var en bulgarsk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.

Janev vant en olympisk bronsemedalje i fotball under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det bulgarske laget som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak Sovjetunionen og Jugoslavia. Bulgaria vant kvartfinalen med 6-1 over Storbritannia men tapte semifinalen mot Sovjetunionen med 1-2. I bronsefinalen mot India vant de med 3-0. Janev spilte tre kamper og scoret fire mål i turneringen.

Janev spilte trettien landskamper og scoret fire mål for Bulgaria.

OL-medaljer
-----------

* 1956 Australias flagg Melbourne - Bronse Bronse i fotball Bulgarias flagg Bulgaria

Referanser
----------

1. ↑   «Bulgaria mourns CSKA Sofia great Krum Yanev», arkiv-URL web.archive.org, besøkt 27. august 2012[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Krum Janev – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Krum Janev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Krum Janev – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Krum Janev – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Krum Janev – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Krum Janev – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Krum Janev – EU-Football.info Rediger på Wikidata
* (en) Krum Janev på Eu-Football.info

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Karen *«Kaja»* Marie Ebbell** (født 16. februar 1837 i Grimstad, død 1905 i Drammen) var en norsk oversetter, forfatter og språklærer.

Familie
-------

Kaja Ebbell var datter av kjøpmann Jørgen Bendix Ebbell og Inger Bie. Hun forble ugift.

Liv og virke
------------

Kaja Ebbell vokste opp i fødebyen Grimstad. I 1870-årene var hun privatlærerinne i Lillesand. I 1880-årene drev hun en tilsvarende praksis i Grimstad, hvor hun ga elever undervisning i engelsk og tysk.

Hun gjorde seg mest bemerket som oversetter, og oversatte flere fortellinger og oppbyggelige fra engelsk til norsk. De mest kjente av disse var *Sir Evelyns Myndling* av Margaret Isabella Arden og *Edith Vernons Livsgjerning*.

Ebbell skrev også boken *Et skjæbnesvangert Løfte*, som hun utga under psevdonymet *Ebba* i 1887. Hun skrev dessuten føljetonger til flere aviser.

Hun utga også en *Kristelig Kalender*, med forord av Diakonisseanstaltens prest August B. Jahnsen.

Bibliografi
-----------

* 1887: *Et skjæbnesvangert Løfte*, Kristiansand
* 1905: *Kristelig Kalender*, Johs. Bjørnstads Forlag

Referanser
----------

1. ↑  SAK, Fjære sokneprestkontor, F/Fa/L0002: Ministerialbok nr. A 2, 1827-1839, s. 90
2. ↑  *Studenterne fra 1879*. Kristiania. 1904. s. 42.
3. ↑  *Grimstad Adressetidende 1884.10.01*. Norge, Agder, Grimstad. 1884. s. 2.
4. ↑  *Morgenbladet 1905.07.04*. Norge, Oslo. 1905. s. 2.
5. ↑  *Grimstad Adressetidende 1905.07.04*. Norge, Agder, Grimstad. 1905. s. 2.
6. ↑  *Agder 1905.04.25*. Norge, Agder, Flekkefjord. 1905. s. 1.

Kilder
------

* *Norsk kvinnelitteraturhistorie*. Pax. 1990. s. 255. ISBN 8253014988.

Portal: Litteratur
**Justus «Just» Faaland** (født 25. januar 1922 i Oslo, død 17. februar 2017) var en norsk sosialøkonom og mangeårig leder av Chr. Michelsens Institutt i Bergen.

Han var sønn av lektor Josef Faaland og Elna født Hansen. Faren var lektor i Tromsø før han kom til Stabekk kommunale høyere almenskole i 1924. Just Faaland tok eksamen artium på reallinja ved samme skole i 1940. Han tok deretter ettårig handelsutdannelse ved Oslo handelsgymnasium. Universitetsstudiene ble avbrutt da han ble fengslet under okkupasjonsmaktens aksjon mot studentene i november 1943 og ble sendt til konsentrasjonsleirene Sennheim og Buchenwald. I 1945 tok han aktuareksamen og studerte deretter ved universitetet i Oxford. Etter et år som stipendiat ved Sosialøkonomisk institutt på Universitetet i Oslo ble han tilknyttet OEEC (nå: OECD) i Paris i 1949. Fra 1952 var han tilknyttet Christian Michelsens Institutt i Bergen. Han arbeidet for Verdensbanken, Den internasjonale arbeidsorganisasjonen (ILO), IFAD, FNs organisasjon for ernæring og landbruk (FAO), Verdens matvareprogram (WFP), FNs utviklingsprogram (UNDP) og Asian Development Bank i Pakistan (1957–1960), Malaysia (1968–1970), Bangladesh (1972–1974) og i Washington, D.C.

Faaland var leder for Chr. Michelsens Institutt i 28 år og publiserte en rekke utredninger, bøker, rapporter og artikler. Han var også en av arkitektene bak den økonomiske politikken som har bidratt til sosial utjevning i Malaysia gjennom flere tiår. I 2003 ble han som første nordmann tildelt den malaysiske ærestittelen Tan Sri og mottok i 2010 den malaysiske Merdekaprisen for sitt arbeid for folket i Malaysia.

Just Faaland var ridder av St. Olavs Orden og var også æresdoktor ved Universitetet i Bergen og University of Malaya i Kuala Lumpur.

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6ns2978, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.merdekaaward.my[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.aftenposten.no[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  United Nations Intellectual History Project: Just Faaland[*død lenke*]- unhistory.org
5. ↑  Ærestittel til Just Faaland Arkivert 25. februar 2017 hos Wayback Machine. - pahoyden.no 22. januar 2003
6. ↑  Merdeka Award: Tan Sri Just Faaland Arkivert 6. januar 2017 hos Wayback Machine. - merdekaaward.my/Recipients

Kilder
------

* In Memory of Just Faaland - Chr. Michelsen Institute, February 20, 2017
* Nekrolog: Just Faaland - Aftenposten 22. februar 2017
* In memoriam: Dr. Just Faaland, former IFPR Director General - February 24, 2017

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Just Göbel i aksjon i kampen mot Sverige OL 1912
**Marius Jan «Just» Göbel** (født 21. november 1891 i Surabaya, død 5. mai 1984 i Ede i Nederland) var en nederlandsk fotballspiller som deltok i de olympiske lekene i 1912 i Stockholm.

Göbel vant en olympisk bronsemedalje i fotball under OL 1912 i Stockholm. Han var målvakt på det nederlandske fotball-landslaget som kom på tredjeplass i OL-turneringen bak Storbritannia og Danmark. Nederland spilte fire kamper i turneringen, i første runden vant de over Sverige med 4-3 og i kvartfinalen beseiret de Østerrike med 3-1. De tapte semifinalen mot Danmark med 1-4. I bronsefinalen som ble spilt den 4. juni møtte de Finland som de vant over med 9-0.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse Bronse i fotball (Nederland)

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 152114, oppført som Just Göbel †[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Biografisch Portaal, «Just Göbel», Biografisch Portaal number 46322183[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Just Göbel – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Just Göbel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Just Göbel – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Just Göbel – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Just Göbel – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Just Göbel – EU-Football.info Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BPN
 |