recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Barakker på sørsiden av plassen Foto: Mahlum 
Nord for plassen kan man følge dette gateløpet til besøkssenteret, karpedammen og selve slottet.
**Michael von Sundts plass** er en plass på Akershus festning i Oslo. Dette er den første plassen man kommer til på indre festningsområde når man går over broen fra Festningsplassen over Kongens gate (tidligere vollgrav) og gjennom Festningsporten. Vel inne på plassen har man da Hovedvakten rett frem, med Fengselsdirektørboligen like til høyre. Til venstre (sør) på plassen er barakkene, og til høyre (i nord) er et gateløp mellom to husrekker som blant annet inneholder fengselskirken og fører til Artilleribygningen med besøkssenteret.

Plassen har navn etter Michael von Sundt (1679–1753), som gjerne gis æren for å ha hindret rivning av Akershus slott på 1700-tallet. Det er en minneplakett i den anledning på veggen av barakken på plassens sørside.

Kilder
------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Akershus slott og festning». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 43-45. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* Festningsløypekart hos Forsvarsbygg.no
* Kart over festningsanlegget på Verneplaner.no

Portal: Oslo
**Maserati Khamsin** (1974–82) er en fire-seters sportsbil fra den italienske bilprodusenten Maserati.

Navnet "Khamsin" er etter *Khamsin-vinden* fra den egyptiske ørken. Modellen var designet av Marcello Gandini hos Bertone, og erstattet Maserati Ghibli. Første offentlige fremsyning var ved bilmessa i Torino i 1972. Etter ytterligere en visning på Parismessa i 1973 ble det produksjon i 1974.

Den hadde en 4.9-liters V8-motor med en effekt på 320 hk. Siden 1968 hadde Citroën eid Maserati, så Khamsin ble utstyrt med Citroëns unike hydraulikkløsninger for blant annet bremser, styring og clutch.

Omkring 430 Khamsin ble produsert frem til 1982. Ved en auksjon i Tønsberg i 1988 ble det meldt to eksemplarer av Khamsin i Norge, mens det i 2013 fantes dobbelt så mange.

* 
*

Referanser
----------

1. ↑  Enrico Vulpiani og George Lipperts *Khamsin — a wind of change* fra maserati-alfieri.co.uk.
2. 1 2  Ivan Ruiz, *Maserati Khamsin Arkivert 26. oktober 2011 hos Wayback Machine.* fra thecarnut.com.
3. ↑  Den ene av landets Khamsiner ble solgt ved auksjonen i Tønsberg for 229 000 kroner til en nordmann, ifølge Kyrre Fjeldviks artikkel *Jappeglis under hammeren* i Aftenposten den 23. april 1988.
4. ↑  Trygve A. Lien, *Rask på arbeidsreiser* i Østlandets Blad den 3. april 2012.
5. ↑  Siri Marte Kværnes, *En bil tåler å stå ute med snø og is* i Stavanger Aftenblad den 16. desember 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maserati Khamsin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Khamsinregistry  Arkivert 25. april 2016 hos Wayback Machine.
**Gene Tally Nettles** (født 13. september 1928 i Jackson i USA, død 15. april 1994 i København i Danmark) var en amerikansk danser og koreograf som gjorde stor suksess i Skandinavia i 1950- og 1960-årene.

Nettles ble født i Jackson i Mississippi og begynte å danse allerede som sjuåring. Senere studerte han ved Katherine Dunham's Ballet School i New York, og han danset i flere Broadway-oppsetninger, blant annet *My Fair Lady*. I 1958 flyttet Nettles til Norge, der han koreograferte og danset i en rekke teateroppsetninger. Han var også med i pionertiden i NRK Fjernsynet, og han var koreograf ved tv-showet *Startskuddet går*. Showet gikk 20. august 1960 og markerte starten på regulære tv-sendinger i Norge.

I 1962 flyttet han videre til København der han koreograferte danser for de første Broadway-musikalene som ble satt opp i Danmark. Blant oppsetningene var *Cabaret*, *Spelemann på taket* og *Guys and Dolls*. Han medvirket også i en rekke filmer utover 1960- og 1970-tallet.

Nettles døde av kreft i København i 1994.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   danskefilm person-ID 8555, besøkt 18. februar 2023[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Gene Nettles». *IMDb*. Besøkt 18. juni 2017.
3. 1 2 3  «Gene Nettles, Dancer and Choreographer, 65». *The New York Times* **(engelsk)**. 23. april 1994. ISSN 0362-4331. Besøkt 18. juni 2017.
4. ↑  «NRK TV – Startskuddet går». *NRK nett-tv* **(norsk)**. 20. august 1960. Besøkt 17. juni 2017.
5. ↑  «Gene Nettles – dansk film database». *danskefilm.dk* **(dansk)**. Besøkt 18. juni 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gene Nettles på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Gene Nettles i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Gene Nettles på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Gene Nettles på danskefilm.dk Rediger på Wikidata

* (da) Gene Nettles på danskfilmogtv.dk Rediger på Wikidata
**Charles Robert Crowe** (født 12. oktober 1867 i Ontario, død 3. september 1953 i Ontario) var en canadisk skytter som deltok i de olympiske leker, 1908 i London.

Crowe vant en olympiske bronsemedalje i skyting under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det canadiske laget som kom på tredjeplass i lagskytingen med armégevær, bak USA og Storbritannia. Det var åtte lag med seks mann på hvert som deltok i konkurransen som ble gjennomført 10. og 11. juli 1908. Crowe skjøt 415 poeng som var det nest beste resultatet på det canadiske laget. De andre på laget var William Eastcott, Harry Kerr, Dugald McInnis, William Smith og Bruce Williams.

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London – Bronse Bronse i skyting, armégevær lagskyting Canadas flagg Canada

Eksterne lenker
---------------

* (en) Charles Crowe – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Charles Crowe – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Charles Crowe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Charles Crowe – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Charles Crowe – Canadian Olympic Committee Rediger på Wikidata

* (en) Charles Crowe – ISSF Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Head-Smashed-In Buffalo Jump nasjonalpark
**Head-Smashed-In Buffalo Jump** er en nasjonalpark som ligger i den canadiske provinsen Alberta ved foten av fjellet Rocky Mountains. Parken ble satt opp på UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder i 1981 på grunn av sitt vitnesbyrd angående forhistorisk liv og urfolkets skikker.

The Buffalo Jump ble brukt i flere 1000 år av urfolk som drepte bøffel på disse slettene ved å jage dem utenfor de minst 10 meter dype klippene. Head-Smashed-In ble forlatt i løpet av det 19. århundre etter den første europeiske kontakten med urbefolkningen i området. Stedet ble først nedtegnet på et kart av europeiske oppdagelsesreisende på 1880-tallet.

| * v
* d
* r
Verdensarven i Canada (liste) |
| --- |
|  | Canadian Rocky Mountain Parks **·** Dinosaur provinspark **·** Kluane-Wrangell-St. Elias-Glacier Bay-Tatshenshini-Alsek **·** Gros-Morne nasjonalpark **·** Gwaii Haanas nasjonalpark **·** Head-Smashed-In Buffalo Jump **·** L'Anse aux Meadows **·** Nahanni nasjonalpark **·** Québecs gamleby **·** Wood Buffalo nasjonalpark **·** | Canadas flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Daniel Danielsen Grønnestad** (født 8. august 1879 i Bokn, død 15. april 1912) var en norsk musiker og kirketjener. Han var også én av de norske passasjerene som reiste med RMS «Titanic» på dets jomfruferd.

Grønnestad vokste opp i en bondefamilie og var sønn av Daniel Grønnestad og Helene Holgersdatter Grønnestad. Han jobbet som kirketjener ved Bokn kirke, men emigrerte til USA rundt 1900 sammen med broren Bertil. Under deres sekstende besøk i Norge skulle de til å reise hjem med Titanic, men broren Bertil valgte å bli igjen. Grønnestad derimot gikk ombord på Titanic i Southampton og reiste på tredjeklasse. Ombord på Titanic delte han lugar med Bernt Johannes Johannesen, Konrad Mathias Reiersen Hagland og Ingvald Olai Olsen Hagland. Grønnestad skulle reise til Portland i Oregon.

Grønnestad omkom i Titanic sitt forlis den 15. april 1912 – kun 32 år gammel. Om hans lik ble funnet, ble han aldri identifisert. Av hans lugarfeller var det kun Bernt Johannes Johannesen som overlevde.

Se også
-------

* Liste over norske passasjerer ombord på RMS Titanic

Referanser
----------

1. 1 2 3   Encyclopedia Titanica[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Mr. Daniel Danielsen Grønnestad - Titanica Encyclopedia
**Genealogi** er en historisk teknikk som brukes i filosofien for å stille spørsmål ved den alminnelige oppfatningen av fremveksten av filosofiske og sosiale overbevisninger. Dette gjøres ved å presentere alternative historier til hvorledes de har vokst frem. Metoden har sitt opphav i teoriene til den tyske filosofen Friedrich Nietzsche.

Nietzsche
---------

Nietzsche kritiserte «genealogene» i sin bok *Zur Genealogie der Moral*. Han anbefalte bruken av historisk filosofi for å kritisere moderne moral ved å anta at moralen utviklet seg til sin nåværende form gjennom maktrelasjoner. Selv om filosofien til Nietzsche feilaktig har blitt kategorisert som «genealogi» (han brukte ordet aldri selv om sin egen filosofi), deler senere genealogisk filosofi flere trekk fra Nietzsches ideer. Historisk filosofi påvirket av Nietzsche har blitt beskrevet som «en bektraktning av opposisjonelle taktikker» som omfavner konflikten mellom filosofiske og historiske vurderinger.

Foucault
--------

I essayet «Nietzsche, Genealogy, History» beskriver Michel Foucault genealogi som en særegen undersøkelse av elementene som «vi føler er uten historie». Dette ville inkludere elementer som seksualitet og andre deler av hverdagslivet. Genealogi er ifølge Foucault ikke en søken efter opphav, men et verktøy som viser den pluralistiske og til tider selvmotsigende fortiden. Foucault hevder at genealogi dekonstruerer sannhet, og at sannhet ofte blir oppdaget ved tilfeldigheter.

Referanser
----------

1. ↑  John Ransom, *Foucault's Discipline* (Durham: Duke University Press, 1997), s. 7, ISBN 0-8223-1878-4.
2. ↑  Michel Foucault, *Language, Counter-Memory, Practice: Selected Essays and Interviews* (Ithaca: Cornell University Press, 1980), s. 139, ISBN 0-8014-9204-1.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**He Yingqin** (tradisjonell kinesisk: 何應欽; forenklet kinesisk: 何应钦; pinyin: *Hé Yìngqīn*, født 2. april 1889 i Xingyi i Guizhou i Kina, død 21. oktober 1987 i Taipei på Taiwan) var en kinesisk nasjonalistisk politiker og general.

He Yingqin hjalp nasjonalistene i kampen mot de lokale krigsherrene i 1920-årene. Han ble øverstkommanderende for den kinesiske hær i 1944 og aksepterte som det den betingelsesløse kapitulasjon av en million japanske soldater i Nanjing ved avslutningen av den annen sino-japanske krig i 1945. I 1949 var han en kort stund statsminister for i Republikken Kina før han måtte flykte til Taiwan da kommunistene tok makten. Han var senere forsvarsminister i Taiwan mellom 1949 og 1958.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, oppført som Ho Ying-Chin, Munzinger IBA 00000002462, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** BNE **·** Munzinger (iba)
 |
Hode og første antenneledd hos *Nineta* (gulløyer)
***Nineta vittata*** er en av gulløyene (Chrysopidae), en av de store nettvingene i Norge.

Utbredelse
----------

*Nineta vittata* er den vanligste av de store grønne gulløyene i Norge. Enkelte år er den mer tallrik enn andre år. Den finnes i Sør- og Midt-Norge, i det meste av Europa, men ikke lengst sør.

Utseende
--------

*Nineta vittata* er lys grønn uten noen markerte mørke tegninger eller mønster på kroppen eller vingene. De store fasettøynene er metallisk farget, ofte røde. Hodet er nedoverbøyd, med munndelene på undersiden (ortognath).

Vingene er ufarget med grønne årer (ribbenett). Vingespennet er opptil 40 mm.

Arten kan minne om en øyenstikker, men kan skilles fra disse på de lange tråformede antennene. Øyenstikkere har kun noen korte, nesten ikke synlige antenner. Gulløyer holder vingene taklagt bakover kroppen i hvile, øyenstikker som libeller har vingene vinkelrett ut fra kroppen. Derimot legger vannymfer vingene bakover kroppen i hvile.

De to andre store grønne artene gulløyer i Norge, som kan forveksles med *N. vittata*, er sjeldne. *Nineta flava* og *Nineta inpunctata* har begge et tykt og kort første antenneledd (ved pannen). Hos *Nineta vittata* er dette dobbelt så langt som bredt (se bilde).

Levevis
-------

*Nineta vittata* …

Kilder
------

* Greve, Lita. 1987. *Nettvinger, Kamelhalsfluer og Mudderfluer.* Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 12, 43 sider.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *sokkelgulløye* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *sokkelgulløye* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *sokkelgulløye* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *sokkelgulløye* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *sokkelgulløye* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *sokkelgulløye* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Nineta vittata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Nineta vittata* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Norsk entomologisk forening – for deg som vil vite mer om insekter.
**Eugene Robert «Gene» Kotlarek** (født 31. mars 1940 i Duluth, Minnesota, død 9. november 2017 i Colorado Springs, Colorado) var en amerikansk skihopper.

Han deltok i OL i 1960 og 1964. I Squaw Valley i 1960 ble han nummer 42. I 1964 ble han nummer 14 i normalbakken i Seefeld og nummer 24 i storbakken i Innsbruck. I VM i Oslo i 1966 ble han nummer 36 i normalbakken og nummer 60 (av 61 deltakere) i storbakken.

Gene Kotlarek deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i 1963/64 og ble nummer 12 sammenlagt. Hans beste plassering i enkeltrenn var 5.-plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1964.

Under Holmenkollrennet i 1963 satte han bakkerekord i Holmenkollbakken med 82,5 meter. Han er den eneste amerikaner som noen gang har hatt bakkerekorden i Holmenkollbakken. Rekorden ble for øvrig slått senere i rennet da Torbjørn Yggeseth hoppet 84,5 meter.

Gene Kotlarek ble nasjonal mester tre ganger, i 1963, 1966 og 1967. Han la opp som skihopper etter at han skadet ankelen i 1967. Han var landslagstrener for USAs hopplandslag fra 1968 til 1970. Han ble tatt opp i National Ski Hall of Fame i 1982.

Gene Kotlareks far George Kotlarek var også nasjonal mester i skihopping.

Referanser
----------

1. ↑   «Duluth’s Gene Kotlarek, ski jumping legend, dies at 77»[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Skiforeningen: Rekorder i Holmenkollbakken
* Eastern Ski Jumping & Nordic Combined Foundation, Inc.: United States National Ski Jumping Champions 1904-1980
* U.S. National Ski and Snowboard Hall of Fame: Gene Kotlarek[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gene Kotlarek – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Gene Kotlarek – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Gene Kotlarek – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Gene Kotlarek – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Gene Kotlarek – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (en) Gene Kotlarek – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Senatorvalget i Connecticut 2012** er et kongressvalg som avholdes 6. november 2012 i den amerikanske delstaten Connecticut. Valget står mellom kongressrepresentanten Richard Blumenthal og hans republikanske utfordrer, forretningskvinnen Linda McMahon. McMahon tapte, men har i løpet av to senatorvalg på tre år brukt 97 millioner dollar.

Primærvalgene
-------------

### Demokratenes primærvalg

Chris Murphy vant primærvalget over Connecticuts tidligere innenriksminister Susan Bysiewicz. Han fikk 67,4 prosent av stemmene mot Bysiewicz' 32,6 prosent.

### Republikanernes primærvalg

I republikanernes primærvalg sto det mellom tidligere kongressrepresentant Chris Shays og forretningskvinnen Linda McMahon. McMahon var også republikanernes kandidat under senatorvalget i Connecticut 2010. hvor hun hadde brukt 50 millioner dollar av sine egne penger.

McMahon fikk 72,7 prosent av stemmene i primærvalget, mor Shays 27,3 prosent.

Senatorvalget
-------------

Senatorvalget i Connecticut 6. november 2012| Parti | Kandidat | Stemmer | Prosent |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Demokratene | Chris Murphy | 808 688 | 55,2%% |
|  | Republikanerne | Linda McMahon | 630 390 | 43,1%% |
|  | Libertarianerne | Paul Passarelli | 24 684 | 1,7%% |
| Totalt | 1 463 762 | 100%% |
| Oppmøte |  |  |

Referanser
----------

1. ↑  Mark Pazniokas og Grace Merritt (6. nobemer 2012): Murphy victorious over McMahon in contentious U.S. Senate race Arkivert 9. november 2012 hos Wayback Machine.. *The Connecticut Mirror*.

Eksterne lenker
---------------

* Resultater

Mal:USAs kongressvalg 2012
***Heterogomphus aidoneus*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En stor (35-45 millimeter), kraftig, svart, halvblank hornbille. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et langt, krumt horn på hodet og en kraftig uthuling foran på pronotum, denne er omgitt av fire korte horn, to på sidene og to i midten. Hunnene har én knøl på hodet, men ikke horn. Det uthulede området foran på pronotum er hårete. Pronotum er ganske tett punktert hos begge kjønn. Forleggen (protibia) har fire tenner på utsiden som er rettet skrått framover. Dekkvingene er tett punkterte, men likevel blanke, punktene danner delvis rader.

Levevis
-------

Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt fra Ecuador i nord til Argentina i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Oryctini Mulsant, 1842
						* Slekten *Heterogomphus* Burmeister, 1847
							+ ***Heterogomphus aidoneus*** (Perty, 1830)

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles – *Heterogomphus*
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av arten
* (en) *Heterogomphus aidoneus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Heterogomphus aidoneus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Heterogomphus aidoneus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Heterogomphus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Landolt C optotyper med varierende størrelse og retning

**Landolt C** eller **Landolt ring**, er en optotype – et standardisert symbol (EN ISO 8596) som brukes for å teste visus (synskarphet). Symbolet er en sirkel med et gap og minner derfor om bokstaven C. Åpningen er 1/5 av den ytre sirkeldiameteren. Åpningen kan innta forskjellige retninger så som venstre, høyre, opp, ned og 45° og pasienten skal avgjøre hvor åpningen er. Ved at symbolet ikke har noen knytning til vanlige bokstaver som ved en Snellen tavle, kan Landolt C også brukes for test av analfabeter og barn. Barn kan også testes ved bruk av en Lea test. 

Landoltring har også den fordel at den lettere kan sikre et korrekt resultat idet det ikke lenger er mulig å huske eller tyde symbolet, en må oppfatte det. 

Dersom en er istand til å se spalten ved en synsvinkel på 1 bueminutt (1,45mm på 5m avstand) anses at en har en visus på 6/6 eller 100%.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***Heterogomphus bourcieri*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En stor, kraftig, rødbrun til svart, halvblank hornbille. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et horn på hodet og en uthuling foran på pronotum. Hos denne arten er hannens pronotum påfallende stort og bredt, tydelig bredere enn dekkvingene. Hornet i pannen er kort og spisst, på pronotum er det to spisse knøler øverst oppe. Hunnene har én knøl på hodet, men ikke horn, ofte også antydning til knøler på pronotum. Pronotum er ganske tett punktert hos begge kjønn. Forleggen (protibia) har fire tenner på utsiden som er rettet skrått framover. Dekkvingene er tett punkterte, men likevel blanke, punktene danner delvis rader.

Levevis
-------

Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt fra Colombia, Ecuador og Brasil.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Oryctini Mulsant, 1842
						* Slekten *Heterogomphus* Burmeister, 1847
							+ ***Heterogomphus bourcieri*** Guérin-Ménéville, 1851

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles – *Heterogomphus*
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av arten
* (en) *Heterogomphus bourcieri* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Heterogomphus bourcieri* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Heterogomphus bourcieri* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Heterogomphus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Rubén González** (født 26. juli 1962) er en argentinsk aker som har konkurrert siden 1984. Han har deltatt fire ganger i Vinter-OL, og gjennom deltagelsen i Vancouver 2010 ble han første utøver til å delta i fire Vinter-OL i fire forskjellige tiår. Hans beste plassering er en 31.-plass i mennenens singelrenn i Albertville 1992.

González kvalifiserte seg til Vinter-OL 2010, men kom på sisteplass i finalen i singelkonkurransen. Han uttalte under lekene at Vancouver 2010 ville bli hans siste olympiske leker, ettersom den georgiske akeren Nodar Kumaritashvilis dødsfall hadde satt sporten i perspektiv for ham. González bor nå i Houston, Texas.

Referanser
----------

1. 1 2  Botchford, Jason. «Last place, and he couldn't be happier»[*død lenke*]. The Province. 2010-02-15.
2. ↑  Foreman, Glen. «Luge teammate of Nodar Kumaritashvili pulls out of Vancouver Games» Arkivert 2. oktober 2011 hos Wayback Machine.. Perth Now. 2010-02-14.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rubén González – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Rubén González – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Rubén González – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Rubén González – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Rubén González – FIL Rediger på Wikidata
* FIL-profil
***Heterogyrus*** er en slekt av biller i underordenen Adephaga, familien virvlere. De har todelte fasettøyne, den ene delen er tilpasset å se i vann, den andre til å se i luft. Når farer dukker opp kan de både dykke og gjøre hopp over vannoverflaten. Slekten omfatter bare én art fra Madagaskar.

Utseende
--------

En middelsstor (5,7-6,5 millimeter), avlangt-oval, brokete farget virvler. Hodet er mørlkt med bronseaktig metallglans, fasettøynene forholdsvis store, pannen trapesformet. Pronotum er lyst rødbrunt med brungul sidekant, trapesformet, men foran med en dyp uthuling bak hvert fasettøye, slik at fasettøynene får fri sikt oppover. Dekkvingene er lengdestripete i gult og svart. Forbeina er rødoransje, ganske lange, mellom- og bakbeina gulaktige og korte .

Levevis
-------

Arten lever i små bekker i høyereliggende regnskog. Disse bekkene er ofte fylt med død vegetasjon og tidvid redusert til enkelte små pytter. Arten kan hopp lenagt, kanskje en tilpassing til å forflytte seg mellom pyttene.

Utbredelse
----------

Arten lever på Madagaskar.

Trolig beslektet med utdødde former
-----------------------------------

Arten er den eneste nålevende representanten for en slektslinje som antas å ha skilt lag med de øvrige virvlerne (bortsett fra *Spanglerogyrus*) for omtrent 200 millioner år siden. Den antas å være beslektet med de utdødde slektene *Mesogyrus*, *Cretotortor* og *Baissogyrus*.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Adephaga
		- Familien virvlere, **Gyrinidae** Latreille, 1810
			* Underfamilien Heterogyrinae Brynck, 1955
				+ Slekten ***Heterogyrus*** Legros, 1953
					- *Heterogyrus milloti* Legros, 1953

Referanser
----------

1. ↑  Grey T Gustafson, Johannes Bergsten, Tolotra Ranarilalatiana, Jacquelin Herisahala Randriamihaja og Kelly B. Miller (2017) The Morphology and Behavior of the Endemic Malagasy Whirligig Beetle *Heterogyrus milloti* Legros, 1953 (Coleoptera: Gyrinidae: Heterogyrinae). *The Coleopterists Bulletin* 72(2):315-328.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Heterogyrus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Heterogyrus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Heterogyrus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Heterogyrus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Priscilla Mary Post Johnson McMillan** (1928-2021) var en amerikansk journalist, forfatter og historiker som en innflytelesrik biografi om Lee Harvey Oswald. Hun arbeidet blant annet ved Davis Center for Russian and Eurasian Studies ved Harvard University.

Hun var utdannet ved Bryn Mawr College og ved Radcliffe College (senere innlemmet i Harvard University) med spesialisering i russisk språk og Russland (*russian studies*). Tidlig i karrieren (fra 1953) arbeidet hun for den unge senatoren John F. Kennedy og fungerte som hans rådgiver blant annet i utenrikspolitiske saker. McMillan og Kennedy ble venner og hun var betatt av ham men sa senere at de ikke hadde et romantisk forhold.

Lee Harvey Oswald
-----------------

Lee Harvey Oswald og hans kone Marina på tog i Sovjetunionen.
Mens hun var reporter i Moskva intervjuet hun i 1959 Lee Harvey Oswald som forsøkte å slå seg ned i Sovjetunionen (de bodde på samme hotell i Moskva). Oswald fortalte at han var tilhenger av Karl Marx. Han skal ha sagt til McMillan at hans plan var å gi amerikanerne noe å tenke på. Etter drapet på Kennedy ble hun kjent med Marina Oswald Porter, enken etter Oswald, og bodde en periode fra 1964 sammen med henne for å samle stoff om Oswald. McMillan ga i 1977 (over 10 år etter at arbeidet begynte) ut *Lee and Marina. The Tormented Love and Fatal Obsession Behind Lee Harvey Oswald’s Assassination of John F. Kennedy* som er et standardverk om Oswald. Ifølge McMillan likte Oswald Kennedy, men så ham som symbol på den amerikanske kapitalismen. McMillan konkluderte med at Oswald handlet alene, en konklusjon som var i strid med utbredt oppfatning at det var et stort komplott bak drapet. Hennes mann George McMillan ga i 1977 ut *Making of an Assassin* som viste hvordan Martin Luther Kings attentatmann James Earl Ray arbeidet alene.

Referanser
----------

1. ↑   www.theguardian.com[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  «Priscilla Johnson McMillan obituary». *the Guardian* **(engelsk)**. 19. juli 2021. Besøkt 15. august 2021.
3. 1 2 3  Roberts, Sam (13. juli 2021). «Priscilla McMillan, Who Knew Both Kennedy and Oswald, Dies at 92». *The New York Times* **(engelsk)**. ISSN 0362-4331. Besøkt 15. august 2021.
4. 1 2 3  Meroney, John (21. november 2013). «The Only Person Who Knew Both Kennedy and His Killer». *The Atlantic* **(engelsk)**. Besøkt 15. august 2021.
5. ↑  Blake, Patricia (14. november 1977). «Books: The Making of an Assassin». *Time* **(engelsk)**. ISSN 0040-781X. Besøkt 15. august 2021. «For this biography of Oswald, McMillan went to Texas to conduct a series of exhaustive interviews over a seven-month period with Oswald's Russian wife, Marina, and also talked with many of the people who had known Lee after his return to the U.S. in 1962. The author brought together the material on Oswald scattered through the 26 volumes of the Warren Report and in many recently declassified documents. Out of these data, covering all 24 years of Oswald's life, McMillan has constructed a remarkable portrait of a man on his way to a murder.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Bjørn krepphendi** (*Björn kreppilhendi*, *Bjørn Krepphendt*, *Bjørn den krokhendte*) var en islandsk skald som levde på slutten av 1000-tallet og begynnelsen av 1100-tallet. Ifølge *Skáldatal*, var han hirdskald hos kong Magnus Berrføtt. Åtte hele strofer og en halvstrofe i versemålet drottkvætt fra det som synes å ha vært en arvedråpa for kongen har blitt bevart i Magnus Berrføtts saga i Heimskringla og Morkinskinna. Strofene handler om kong Magnus’ herjinger i Halland i 1095, drapet på Steigar-Tore (*Steigarþórir*) og straffeekspedisjonen mot Trondheimen. Videre snakkes det om en hærferd i vesterhavet og kamper på Suderøyene (Hebridene) og i Bretland (Wales) i 1097 til 1098.

Om Bjørns liv kjennes ingenting, men ut fra at han omtaler Magnus i presens-form i et av versene (*Óláfs mǫgr in fǫgru*, Olavs sønn rødfarger våpnene) antas det at dette er diktet ennå mens Magnus levde. Kong Magnus døde i 1103.

Bjørn er listet opp i skaldeoversikten Skáldatal som en av seks skalder som tjente hos kong Magnus Berrføtt.

Diktningen
----------

Den islandske filologen Finnur Jónsson mener at Bjørns diktning var nokså prosaisk, men godt utført. Han skriver at: *«Ellers er disse vers temmelig prosaiske og udmærker sig ikke i nogen henseende; de er formelt ret gode og har ikke mange omskrivninger, men de, der findes, er i ingen henseende ejendommelige.»*

Referanser
----------

1. ↑  Dette navnet er brukt av Anne Holtsmark/Didrik Arup Seip i deres oversettelse av Heimskringla
2. ↑  Skáldatal (norrønt), heimskringla.no
3. ↑  Finnur Jónsson, Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie, bd. 1

Litteratur
----------

* Finnur Jónsson, *Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie*, 2:1, København, 1898, s 55.
* Guðmundur Þorláksson, *Udsigt over de norsk-islandske skjalde fra 9. til 14. århundrede*, København, 1882, s 127.

Eksterne lenker
---------------

* Bjørn krepphendis kvad på Scaldic Poetry
* *Magnus barfots saga* i *Heimskringla*, til svensk av Emil Olson. Bjørn krepphendi siteres i kapitlene 3, 6, 7, 8, 9 og 10.
Oratorio dei Filippini i Rom.
**Oratorium** (fra latin *orare* «be», «tale») var opprinnelig hva man kalte tidligkristne bønnekapeller, vanligvis for privat bruk. Ordet er senere blitt tatt i bruk om forskjellige slags kapeller, private hus, palasser eller gravbygninger. Siden losje (lite rom) med gitter i barokk- og rokokkokirker.

Tidligere skilte kanonisk lov (den katolske kirkes rettsregler) mellom flere typer oratorier: private (med bruk begrenset til et individ, for eksempel en biskop, eller gruppe, for eksempel en familie, og deres inviterte gjester); semi-offentlig (åpen under visse omstendigheter for publikum); eller offentlig (bygget til fordel for noen av de troende som ønsker å bruke det). (kanon 1223). Begrepet brukes for eksempel i Benedikt av Nursia klosterregler (*Benedikts regel, kapittel 52*) for det private felleskapellet inne i klostre.

Oratorium er også mer spesielt den type sentra som Filippo Neri opprettet (det første i 1575) i Roma for den av ham stiftede kongregasjonen av oratorianere. I hans kirke begynte man å fremføre musikkverk med en blanding av solostemmer og kor, og denne musikform overtok i sin tur navnet *oratorium*. Filippo Neris oratorium, Oratorio dei Filippini (tegnet av Francesco Borromini og oppført 1637–1650), ligger ved Piazza della Chiesa Nuova, noen kvartaler vest for Piazza Navona.

Referanser
----------

1. 1 2  Broby-Johansen, R. (1977): *Kunstordbog*, Thaning og Appel, ISBN 87-413-6079-6; s. 154
2. ↑  «kanonisk», *NAOB*
3. ↑  Herbermann, Charles, red. (1913): «Oratory», *Catholic Encyclopedia*. New York: Robert Appleton Company.
4. ↑  St. Benedict’s Rule for Monasteries by Abbot of Monte Cassino Saint Benedict

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oratories – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Code of Conon Law, *Vatican.va*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
Denne artikkelen omhandler fjorden.  For kommunen med dette navnet, se Bjørnafjorden (kommune).

**Bjørnafjorden** er en fjord i Vestland som ligger sør for Bergen mellom kommunene Bjørnafjorden, Tysnes og Austevoll. Den er en del av hovedfartsåren for skipstrafikk på norskekysten. På det dypeste er fjorden rundt 600 meter dyp. 

Fjorden har flere fjordarmer. Disse er Fusafjorden som igjen deler seg til Samnangerfjorden, Ådlandsfjorden og Eikelandsfjorden. 

To ferjesamband krysser fjorden: E39 Halhjem–Sandvikvåg og Våge–Halhjem. Statens vegvesen planlegger ny bru over Bjørnafjorden, brua blir en del av framtidig E39 og vil gi fastlandssamband mellom Stord, Tysnes og Os.

Kommunene som har kystlinje mot Bjørnafjorden har en samlet befolkning på 33 142. Inkludert med fjordarmen Samnangerfjorden er befolkningen 35 650. 

* SolstrandSolstrand

Referanser
----------

1. ↑  Bjørnafjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bjørnafjorden (fjord) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Nationalencyklopedin **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Bjørn Normann Woll** (født 30. mai 1927 i Aker, død 13. februar 1996 i Stavanger) var en norsk fiolinist, dirigent og komponist.

Bakgrunn
--------

Han studerte i ungdomsårene fiolin under Leif Halvorsen. Som ung mann ble Woll ansatt i Oslo Filharmoniske Orkester hvor han etter hvert avanserte til 2. fiolingruppens konsertmester. I en årrekke delte han førstepulten med Kaare Sæther som også var en meget aktiv fiolinpedagog. Bjørn Woll var i samme tidsrom aktiv som filmkomponist og har skrevet musikken til en rekke av datidens norske filmer, hvorav *Sønner av Norge* og *Ugler i mosen* er de mest kjente. Som studiomusiker medvirket han i en rekke plateinnspillinger, hvor fiolingruppen bestod av Kai Angel Næsteby, Arne Monn-Iversen, Jan Ulf Jacobsen og Bjørn Woll.

Bjørn Woll etterfulgte i 1963 Karsten Andersen som dirigent og kunstnerisk leder for Stavanger Symfoniorkester og som spillende leder for Stavangerensemblet – et kammerensemble som hadde formiddagssendinger på radio fram til 1970 (må ikke forveksles med den senere rockegruppen ved samme navn). Woll ledet Stavanger Symfoniorkester fram til 1989. Han hadde i tillegg et kortvarig engasjement i Sandnes Orkesterforening mot slutten av sitt yrkesaktive liv.

Bjørn Woll levde sine siste år som pensjonist i Stavanger. Han var den siste av de statsansatte norske byorkesterdirigentene.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Bjørn Normann Woll, (30.mai 1927 - 13.februar 1996).», besøkt 22. august 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stavanger Aftenblad, side(r) 27, utgitt 16. februar 1996[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Dødsårsakregisteret, www.digitalarkivet.no, oppført som Bjørn Normann Woll[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2  Svendsen, Trond Olav (25. januar 2018). «Bjørn Woll». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 5. januar 2019.
5. ↑  «Sønner av Norge». *www.nb.no*. Norsk filmografi. Besøkt 5. januar 2019.
6. ↑  «Ugler i mosen - 1959». *Filmweb.no* **(norsk)**. Besøkt 5. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bjørn Woll på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Bjørn Woll på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Bjørn Woll på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Oskariansk** eller **oskarisk** er det svensk-norske motstykke til begrepet viktoriansk da Oscar II var konge. Deler av hans tid som monark sammenfalt med Victoria av Storbritannias tid som dronning, derav begrepet.

Oskariansk moral
----------------

Til tross for at Oscar II:s politiske innflytelse var redusert gjennom motstanden fra riksdagens andre kammer utøvet han en kulturell innflytelse over Sverige. Gjennom sin oppdragelse hadde han fått et konservativt verdensbilde som bygget på idéen om monarkens opphøyethet og respekten for denne (blant annet gjennom sine lærere Boström og F. F. Carlson). I likhet med den viktorianska kulturen var den oskarianske preget av det moderne mennesker ville kalle en tydelig dobbelmoral. Denne viste seg i skillet mellom det private og det offentlige. Oscar II var en varm talsmann for skikkelighet og god moral i offentligheten samtidig som han privat holdt seg med elskerinner og hadde flere barn utenfor ekteskap. I det offentlige samllet kongen kvinner til litterære samtaler og holdt egne religiøse og filosofiske utleggninger, men i det private drog han ut med seilekamerater på vestkysten og iakttok badende kvinner med kikkert. Han var også eier av Sveriges til da største samling av pornografi.

Referanser
----------

1. ↑  Frängsmyr, Tore. *Svensk idéhistoria : Bildning och vetenskap under tusen år*, 2002, s. 158f.
2. ↑  Lindqvist, Herman. *Oscar II hade den största porrsamlingen i Sverige*, 2010-02-01, Aftonbladet, Hämtad 2012-07-19
**Olav Storstein** (født 16. november 1904 i Stavanger, død 14. oktober 1973 i Oslo) var en norsk reformpedagog og litteraturforsker. 

Olav Storstein var elev ved Kongsgaard skole i Stavanger og tok examen artium i 1923.Han ble cand.philol. i 1931. Som pedagog var han påvirket av marxismen og ville erstatte den tradisjonelle karakterbaserte undervisningen med en «arbeidsskole». Som litteraturforsker var han særlig opptatt av sosiologiske problemstillinger. 

Han var styremedlem i Oslo Kvinnesaksforening fra 1948; *Arbeiderbladet* publiserte i den anledning et satirisk dikt signert Dorian Red og en karikaturtegning av ham.

Han var broren til professor i malerkunst, Aage Storstein

Referanser
----------

1. ↑  Stavanger Aftenblad: "Olav Storstein død", 17. oktober 1973 s.4.
2. ↑  «Stor-Oslos Kvinnesaksforening holdt årsmøte». *Hamar Stiftstidende*. 23. april 1948.
3. ↑  *Arbeiderbladet*. 2. april 1949. s. 3.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Olav Storstein i Norsk biografisk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** KulturNav
 |
**Olav Thon Stiftelsen** er en næringsdrivende stiftelse som også har som vedtektsfestet formål å støtte matematisk-naturvitenskapelig forskning og allmennyttige tiltak. Som eier av Olav Thon Gruppen er stiftelsen en betydelig næringslivsaktør og eiendomsbesitter. Med kapital på 25,4 milliarder kroner er stiftelsen Norges nest største, etter Gjensidigestiftelsen. Stiftelsen ble grunnlagt i 2013 av Olav Thon.

Informasjon
-----------

### Formål

Olav Thon Stiftelsens formål er langsiktig eierskap i Olav Thon Gruppen, som driver næring innenfor senterbransje, hotellbransje (se Thon Hotels) og videre. Stiftelsen er dermed en betydelig næringslivsaktør i Norge og en av landets større eiendomsbesittere.

Videre har stiftelsen som formål å støtte matematisk-naturvitenskapelig og medisinsk fagområde nasjonalt og internasjonalt, «fremragende» entreprenørskap nasjonalt og allmennyttige tiltak, først og fremst i områder hvor Olav Thon Gruppen har virksomhet. Herunder tildeler stiftelsen priser for forannevnt forskning, nemlig inntil ti årlige forskningspriser à 500.000 kroner, som både norske og utenlandske forskere kan motta, og en årlig internasjonal forskningspris à fem millioner kroner.

### Kapital

Med samlet kapital på 25,4 milliarder kroner, hvorav 15 milliarder kroner som grunnkapital og vel 10,4 milliarder kroner overskytende, er Olav Thon Stiftelsen Norges største.

Historikk
---------

Olav Thon Stiftelsen ble grunnlagt den 10. desember 2013 i Oslo ved gavebrev hvor Olav Thon overdro samtlige aksjer i aksjeselskapet Olav Thon Gruppen.

Referanser
----------

1. ↑   verkets språk norsk, www.olavthon.no, besøkt 18. september 2016[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  Lotteri- og stiftelsestilsynet: Olav Thon opprettar Norges største stiftelse Arkivert 12. desember 2013 hos Wayback Machine. 10. desember 2013.
3. ↑  Brønnøysundregistrene: OLAV THON STIFTELSEN

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Sangen *Good King Wenceslas*, illustrert i *Christmas Carols, New and Old*
**«Good King Wenceslas»** er en engelsk julesang. Den handler om den hellige kong Venceslas av Böhmen (ca 903/907–929/935) og hans medlidenhet med en fattig bonde som samlet ved til å kunne varme seg på minnedagen for St. Stefanus. Stefanusdagen er 26. desember, det vil si på andre juledag, og Stefan minnes som den første kristne martyr.

Den engelske teksten er av John Mason Neale. Melodien fant Neale i samlingen *Piae cantiones* fra 1582, der den ikke var knyttet til juletiden, men var brukt til vårhymnen *Tempus Adest Floridum*.

Referanser
----------

1. ↑  Margaret Vainio: *Good King Wenceslas - an "English" Carol*. 1999 (pdf 6,8 mb); studentoppgave fra universitetet i Jyväskylä
2. ↑  «Piae cantiones». *Cappelens musikkleksikon. Bind 5 : Musikalier - Schwegel*. Oslo: Cappelen. 1980. s. 357-358. ISBN 8202036887.
3. ↑  Lund Jensen, Anker (1972). *Sing a song*. Oslo: Fabritius. s. 234. ISBN 8207015292.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Good King Wenceslas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
***Good Vibes in Bad Times: The Beautiful Poetry of Donald Trump*** er en EP-plate fra 2020 av Tora Augestad og Anders Kregnes Hansen med sanger av Marcus Paus for mezzosopran og vibrafon til tekster av Donald Trump, og utgitt av MTG Music. Det bygger på den satiriske boken *The Beautiful Poetry of Donald Trump* (2017) av Rob Sears, som samlet og konseptualiserte Trumps tekster som «dikt»; Sears har fremhevet Trumps enkle språk med hyppig bruk av ord som «beautiful». Paus begynte å sette musikk til verket under koronaviruspandemien våren 2020.

Paus har uttalt om verket at «mer enn å bare være en satire over Trump (som det selvfølgelig er), har disse tekstene et humaniserende perspektiv, som åpner døren for medfølelse der virkeligheten ellers gir lite rom for det.

Verket består av sangene «Beautiful Life», «Really Rich», «Hot Little Girl in High School», «Terrific Space», «Bad Hombres» og «A Few Words».

Referanser
----------

1. ↑  Green, Edward (2020). «Interview with Composer Marcus Paus». *Iconi*. 2 (3): 56–67. doi:10.33779/2658-4824.2020.3.056-067. «More than being merely a satirical take on Trump (which, of course, it obviously is), these texts offer a humanizing perspective, allowing us to take pity where reality otherwise leaves little room for it»

Eksterne lenker
---------------

* *Good Vibes in Bad Times*
***Good-Bye, Bill*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av John Emerson.

Handling
--------

Under første verdenskrig finner Herr Dresser, en tysk-amerikansk professor fra West Hoboken, New Jersey, opp en "bartefikser", som kan brukes til å fikses på barten. Til stor forferdelse for Dressers datter Elsie, en patriotisk amerikaner, kaller den tyske keiseren Wilhelm dem til Berlin for å starte masseproduksjon av dette nye produktet deres på vegne av det tyske militæret.

Elsies kjæreste, Teddy Swift, blir spesielt forstyrret av denne hendelsen, og bestemmer seg for å tjene nok penger til å reise etter henne til Tyskland. Når USA også slutter seg til verdenskrigen, er Teddy blant de aller første som verver seg. Snart befinner han seg i Berlin, og forsøker å hjelpe Elsie med å stikke av fra et fengsel. Etter en del problemer finner de endelig veien til bartefabrikken, og sprenger den i luften.

Skuespillere
------------

* Shirley Mason som Elsie Dresser
* Ernest Truex som Teddy Swift
* Joseph Allen Sr. som Keiser William the Nut
* Joseph Burke som Herr Dresser
* Carl De Planta som Prins Willie
* Henry S. Koser som Herr Tonik
* J. Herbert Frank som Grev Von Born Effry-Minutt

Referanser
----------

1. ↑  GOOD-BYE, BILL

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Good-Bye, Bill* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Good-Bye, Bill* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Good-Bye, Bill* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Paul Gerhardt Birkeland** (født 18. desember 1918 i Kvås, død 21. oktober 2008) i Kvås, var en norsk teolog, kjent som prosten i Lyngdal. Han ble cand.theol. på Menighetsfakultetet i 1957 og var deretter vikarprest i Agder bispedømme til 1970, da han ble residerende kapellan i Kvinesdal. Fra 1979 til 1986 var han prost i Flekkefjord, deretter avsluttet han sin prestetjeneste i Lyngdal og bosatte seg der som pensjonist.

Før bryllupet til kronprins Haakon og Mette-Marit Tjessem Høiby i 2001 kom Birkeland i fokus da han i et intervju med Lindesnes Avis uttalte at «det rett og slett er sørgelig at kronprinsen har funnet seg ei jente av så lav status».

I sin pensjonisttilværelse utfoldet han stor aktivitet, han skrev blant annet en Lyngdalssang, og i 2005 fikk han en gate oppkalt etter seg: Prost Birkelands gate. Birkeland drev også med bier. Det førte til at han skrev en barnebok om emnet.

Rojalist
--------

Birkeland var mest kjent som rojalist, han fikk reist en statue av Olav den hellige utenfor Lyngdal kirke. Den skulle være et minne om helgenkongens besøk på Sælør i 1028. Statuen ble avduket av kong Olav V i 1983. Birkeland ivret også for at det skulle bli reist en statue av kong Olav V i Kristiansand, den ble avduket av kong Harald i 1997. Og samme dag som Lyngdal kulturhus ble åpnet, 10. mai 2004, avduket prinsesse Astrid en byste av kong Olav utenfor rådhuset i Lyngdal.

Bibliografi
-----------

* BIEFAMILIEN Et sant eventyr om bier – for barn Biografisk tillegg. Setesdalsforlaget ISBN 82-92441-19-0

Referanser
----------

1. ↑  Lars Hollerud: *Paul G. Birkeland er død* Fædrelandsvennen 22. oktober 2008
2. ↑  «Refset Mette-Marit - fikk munnkurv» **(norsk)**. Besøkt 8. august 2018.
3. ↑  Lyngdalssangen Arkivert 30. oktober 2004 hos Wayback Machine.
4. ↑  Øyvind Hoven Oftedal: *Både kongebyste og kulturhus på plass* Arkivert 30. oktober 2015 hos Wayback Machine.
***Liljecronas hjem*** er en svensk roman av Selma Lagerlöf fra 1911.

Handling
--------

På bunnen av den uttørkede Svartsjön ligger Lövdala prestegård med sine staller og uthus. Der bor den godhjertede pastor Lyselius og hans vakre datter. Hit kommer den onde stemoren en vakker dag med sine matkunster som lokkemiddel, men avslører snart sitt sanne jeg. Ikke får hun nok av å plage tjenestefolket sitt og spesielt prestedatteren ligger uavlatelig ille til. Vi får følge frøken Maja Lisa gjennomgå plager og elendighet når hun stadig får nye, tyngende oppgaver lagt på sine spede aksler. Ved hennes side står den klarøyde lille jenten last og brast, aldri redd for å si sitt hjertes mening eller forsvare rettferdigheten når det gjelder. Tidene er harde når stemoren får styre på Lövdala, presten selv undertrykker sin vanligvis hyggelige personlighet og blir i stedet en marionett som vender seg mot dem han holder mest av.

Eksterne lenker
---------------

* Liljecronas hjem i Prosjekt Runeberg

Portaler: Litteratur | Sverige