recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Paul Willy Jasper** (født 10. februar 1942 i Oslo, død 17. juni 2014, samme sted) var en norsk skoleleder og sakprosaforfatter for en rekke lærebøker innen matematikk. Han var rektor ved Oslo katedralskole fra 1991 til 2009.

Jasper gikk på Sofienberg skole for gutter og senere Foss realskole. Han dro deretter til Blindern og Universitetet i Oslo hvor han studerte der matematikk og senere fysikk og kjemi. I 1968 ble han lærer ved gymnaset han selv gikk på få år tidligere. Han ble inspektør på Foss og i 1978 ble han skoleinspektør for Osloskolens videregående skoler. I en periode fungerte han som skolesjef i Oslo. I august 1991 ble han rektor ved Oslo katedralskole og stod i rollen til han gikk av med pensjon i 2009.

Bibliografi
-----------

* (no) Publikasjoner av Paul Jasper i BIBSYS

Referanser
----------

1. ↑  «Paul Jasper». Dødsfall, *Aftenposten* 28. juni 2014 side 53

Kilder
------

* «Paul Willy Jasper», nekrologer i *Aftenposten* 26. juni 2014, side 44

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
Innen programvareutvikling er en **spike** (engelsk uttrykk, uttales «*spaik*», i betydningen transient) en metode hvor man bruker enkleste mulige løsningsmetode for å identifisere problemer og utforske potensielle løsninger. Spike benyttes for å bestemme hvor mye arbeid som vil kreves for å løse eller komme seg rundt en programvareutfordring.

Vanligvis innebærer en "spiketest" innsamling av tilleggsinformasjon eller testing av lett reproduserbare kanttilfeller. Begrepet stammer fra ekstrem programmering, og brukes innen smidig programvareutvikling som scrum eller ekstrem programmering.

Bruk
----

En spike i en sprint kan brukes på flere måter:

* For å gjøre teamet kjent med ny maskinvare eller programvare
* For å analysere et problem grundig og hjelpe med å fordele arbeidet riktig mellom teammedlemmene
* Spiketester kan også brukes til å redusere fremtidig risiko, og kan avdekke ytterligere problemer som har gått uoppdaget

Det kan skilles mellom *tekniske spikes* og *funksjonelle spikes*. Tekniske spikes brukes oftere for å evaluere innvirkningen ny teknologi har på den nåværende implementering, mens en funksjonell spike oftere brukes for å bestemme samspillet med en ny programvarefunksjon eller implementasjon.

For sporing og organisering av arbeidselementene (*work items*) kan man benytte et kvitteringssystem (*tickets*) hvor man setter opp en ny brukerhistorie for hver spike.

Etter en spike blir resultatene (for eksempel et nytt design, en raffinert arbeidsflyt, og så videre) delt og diskutert med teamet.

Referanser
----------

1. ↑  «Spike».
2. ↑  «Spikes in Scrum». Arkivert fra originalen 12. juli 2018. Besøkt 12. juli 2018.
**Medias Klinikum** er en klinikk i Burghausen i Tyskland som tilbyr alternativ behandling av kreft, såkalt *regional kjemoterapi* (RCT). Klinikken ledes av den tyske legen Karl Reinhard Aigner.

Behandlingen som tilbys av Medias Klinikum regnes som eksperimentell, og kostnadene må derfor dekkes av pasientene selv.

I 2022 fikk klinikken ny oppmerksomhet da Shabana Rehman fortalte at "norsk helsevesen ikke kunne gjøre mer for meg" og at hun derfor hadde fått lavdose lokal cellegift i tre omganger ved klinikken. Hver behandling koster nesten 250.000 kroner. Kostnadene ble finansiert av en innsamling via Spleis, der 4.607 givere ga 1.122.950 kr. Shabana døde på Ahus 29. desember 2022, 46 år gammel.

I 2017 hadde Aftenposten en serie artikler om strømmen av norske kreftpasienter til den tyske klinikken. De fleste av pasientene har vært formidlet via det norske selskapet Oncolomed, og behandlingene er svært kostbare. Det ble også påvist at klinikken benyttet suksesshistorier i sin markedsføring med pasienter som var døde av kreft. Samme år klaget Kreftforeningen klinikken inn til Forbrukerrådet for villedende markedsføring.

Referanser
----------

1. ↑  «Ehemaliger Patient als Fürsprecher von umstrittener Krebsklinik». *PNP*. 21. april 2017. Arkivert fra originalen 8. mai 2022. Besøkt 8. mai 2022.
2. ↑  «How regional chemotherapy works and why it's not done in Canada». *Ottawa Citizen*. 3. juli 2018.
3. ↑  «Klinik wirbt für Krebs-Behandlung - mit toten Patienten». *Süd-Deutsche Zeitung*. 18. april 2017.
4. ↑  «Jeg har bestemt meg for å fortelle alt». *Nettavisen*. 28. juni 2022. Besøkt 12. februar 2023.
5. ↑  «Støtt Shabanas kamp mot kreften!». 31. mai 2022. Besøkt 12. februar 2023.
6. ↑  Bak forsiden: Slik jobbet vi med saken om den tyske kreftklinikken Aftenposten
7. ↑  Medias-klinikken selger kreftbehandling norske leger fraråder. Slik gikk det med 38 norske pasienter. Aftenposten
8. ↑  Medias Klinikum brukte døde kreftpasienter i markedsføring Aftenposten
9. ↑  «Shabana Rehman om kreftbehandlingen: − Det er en menneskerett å beholde håpet». *VG*. 21. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Thunbergiaceae** har vært brukt av flere taksonomer som navn på en plantefamilie med ulike definisjoner. Denne familiens slekter inkluderes vanligvis i akantusfamilien i ordenen Lamiales. Denne familien har ikke vært brukt av noen av de viktige klassifikasjonene, som Takhtajan, Cronquist eller APG-systemene (men APG I nevner dette navnet som synonym for deler av akantusfamilien.)

Av de forfatterne som har brukt dette familienavnet er Nils Lilja i *Skånes Flora* fra 1870. Ifølge Watson og Dallwitz sin oversikt over plantefamilier har dette navnet vært brukt av "Van Tiegh." (som trolig er Phillippe Édouard Léon van Tiegham, 1839-1914. "Tiegh.") Dette nettstedet sier at familien inneholder 4 slekter: *Thunbergia*, *Pseudocalyx*, *Meyenia*, *Whitfieldia* (*Pounguia*) og omfatter 205 arter. (Ingen originalkilder siteres).

Referanser
----------

1. ↑  The Angiosperm Phylogeny Group III (2009). «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III». *Botanical Journal of the Linnean Society*. 161 (2): 105-121. doi:10.1111/j.1095-8339.2009.00996.x.
2. ↑  The Angiosperm Phylogeny Group (1998). «An Ordinal Classification for the Families of Flowering Plants». *Annals of the Missouri Botanical Garden*. 85(4): 531-553.
3. ↑  «Thunbergiaceae». *Tropicos*. Missouri Botanical Garden. Besøkt 15. november 2015.
4. ↑  «Thunbergiaceae». *The families of flowering plants*. L. Watson. Besøkt 15. november 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Thunbergiaceae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Thunbergiaceae* hos Tropicos Rediger på Wikidata
Vippeposisjon Tegning: Frederik Lunde, 2014 
**Vippeposisjon** er et uttrykk i politikken som beskriver den posisjonen et politisk parti er i etter et valg når partiet ved å velge en av to sider kan sørge for at den ene siden får flertall. Partiet som er i vippeposisjon får dermed langt større påvirkningskraft enn partiets størrelse og oppslutning skulle tilsi.

Kjente eksempler på vippeposisjoner i det norske Stortinget var i periodene 1961–1965 og 1985–1989. I 1961 fikk Arbeiderpartiet og de borgerlige 74 mandater hver. Sosialistisk Folkeparti (SF) fikk to representanter og bestemte dermed hvilken regjering landet skulle ha. I 1963 benyttet SF vippeposisjonen først til å felle Einar Gerhardsens tredje regjering for senere å felle John Lyngs regjering og innsette Einar Gerhardsens fjerde regjering. I 1985 havnet Fremskrittspartiet (FrP) på vippen med to mandater, da de borgerlige uten Frp fikk 78 mandater og Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti til sammen fikk 77. I 1986 benyttet Fremskrittspartiet vippeposisjonen til å felle regjeringen Willoch og innsette Gro Harlem Brundtlands andre regjering. I Sverige kom partiet Sverigedemokraterna i vippeposisjon etter Riksdagsvalget i 2010.

Vippeposisjoner oppstår oftest i systemer med forholdstallsvalg. Systemet med flertallsvalg favoriserer store partier i forhold til små, og vippeposisjoner oppstår sjeldnere. I Storbritannia var Irish Parliamentary Party i vippeposisjon etter valget i 1910, og etter parlamentsvalget i Storbritannia 2010 havnet Liberaldemokratene i vippeposisjon.
**Thunder Bay** er en by i Canada, i den vestre delen av Ontario. Byen ligger nær grensen til USA, ved den nordre kysten av Øvresjøen. Innbyggertallet i byen er inklusive forsteder ca. 125 000. 

De første europeerne kom til området på 1600-tallet, i form av franske pelsjegere. Disse grunnla en rekke handelsstasjoner i området de kalte *Baie de Tonnere*. Etter syvårskrigen tilfalt området i likhet med hele Ny-Frankrike Storbritannia. Britene grunnla i 1798 befestningen Fort William, som kom til å vokse til en liten by. På 18- og 1900-tallet kom det mange immigranter til området. 10,7 % av befolkningen oppgir å ha finsk bakgrunn, og det hevdes at Thunder Bay med dette er det sted som har den største finske befolkningen utenfor Norden. 

I 1970 skjedde det en sammenslåing av de to nabobyene Fort William og Port Arthur. Den nye byen tok navnet Thunder Bay.

Thunder Bay har innlandsklima, selv om påvirkningen fra den veldige Øvresjøen gjør at sommerne er noe kaldere og vinterne noe varmere enn hva som eller hadde vært tilfelle.

Skogs- og transportindustri dominerer byens næringsliv. Dog har antallet ansatte i disse bransjene stadig minsket de senere årene. Thunder Bay har idag den høyeste arbeidsledigheten i hele Ontario.

Ski-VM 1995 ble arrangert i Thunder Bay.

Bilder
------

* Marinaen i Thunder BayMarinaen i Thunder Bay
* Satellittbilde av byenSatellittbilde av byen

Referanser
----------

1. ↑  ; *Canadas manntall 2021*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Thunder Bay, Ontario – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Thunder Bay – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Byens nettsider

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Tesselering** er et matematikkbegrep for å fylle ut en flate med flere mindre, slik at de ikke har gap seg imellom, og heller ikke overlapper. Begrepet kan også brukes tilsvarende for andre overflater, f.eks. kuleskall (fotballmønstre). M.C. Escher brukte mange varianter av tesselering i sin grafikk, men han var verken først eller sist til det i kunsthistorien.

I latin var *tessella* en liten bit av keramikk, stein, glass eller metall til bruk i mosaikk. Tessela betyr «liten firkant» og er en forvanskning av det greske ordet for 4 (tetra).

* Tesselert brolegging med sementstein.Tesselert brolegging med sementstein.
* Tesselert sirkelflateTesselert sirkelflate
* trekantertrekanter
* like elementer (hexagoner)like elementer (hexagoner)
* Ulike elementerUlike elementer
* Ulike elementerUlike elementer
* Flere elementerFlere elementer
* også flere elementerogså flere elementer
* Persia, glasert keramikkflisPersia, glasert keramikkflis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld **·** GND **·** LCCN
 |
**Andrew Luster** (født 15. desember 1963) er en amerikansk livstidsfange og en av arvingene til Max Factor.

Luster vokste opp i Malibu, California og studerte ved Windward School i Santa Monica. Han ble dømt for en rekke voldtekter i 2003. 

Luster ble tiltalt for i 1996, 1997 og 2000 å ha gitt tre kvinner det narkotiske stoffet GHB eller flytende ecstasy og for å ha voldtatt dem mens de var bevisstløse. Luster ble stilt for retten i 2002. Kort tid senere fant politiet flere videoopptak av Luster der han voldtar kvinnene. I januar 2003, samtidig som han var tiltalt for voldtekt, forlot Luster landet, og ble etterlyst som rømling. 

Selv om hans advokater forsøkte å stanse de videre rettsforhandlingene ble Luster dømt in absentia og juryen fant Luster skyldig på 86 av de 87 tiltalepunkter mot ham. Luster ble dømt for 20 tilfeller av narkotika-indusert voldtekt, 17 og flere tilfeller av sodomi og munnseks ved bruk av narkotika. Luster ble dømt til seks års fengsel for hver av de 20 tilfellene av voldtekt, samt fire år for forgiftning, til sammen 124 år i fengsel. 

Luster flyktet fra fengselet og fant veien til Puerto Vallarta i Mexico hvor han bodde under det falske navnet David Carrera, hans hovedinteresser på denne tiden var surfing og festing. Han ble tatt til fange av en gruppe dusørjegere den 18. juni 2003 og ble deretter satt i forvaring av meksikanske myndigheter. Den neste dagen var Luster tilbake i USA, og ble satt i fengsel. Dusørjegeren ble senere arrestert for frihetsberøvelse fordi dusørjakt er forbudt i Mexico.

Luster soner fengselsstraffen på 124 år i Mule Creek State Prison som ligger i California. Fordi hans forbrytelser har skadet andre mennesker må Luster sone minst 85 prosent av straffen før han kan vurderes løslatt på grunn av god oppførsel i fengselet. I 2013 ble straffen redusert til 50 års fengsel. 

TV-filmen *A Date with Darkness: The Trial and Capture* fra 2003 er basert på Lusters rettssak og hans ofre. Skuespiller Jason Gedrick spiller Luster.

Referanser
----------

1. ↑  Weiner, Tim (19. juni 2003). «Fugitive and Heir to Cosmetics Fortune Is Captured in Mexico». *The New York Times*.
2. ↑  «Andrew Luster, Max Factor Heir, Resentenced To 50 Years For Rapes». Huffington Post. 16. april 2013. Archived from the original on 18. april 2013. Besøkt 13. april 2021. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
Deler av fasaden med hovedinngangen
Fra utstillingsområdene
**Kinas nasjonale kunstmuseum** (kinesisk: 中国美术馆), kjent også med den engelske forkortelse **NAMOC** for *National Art Museum of China* er Folkerepublikken Kinas største kunstmuseum. Det ligger i bydistriktet Dongcheng sentralt i Beijing. 

Museet dekker et areal på 30 000 kvadratmeter der bygningene utgjør 17 051 kvm. Utstillingsflatene er på 6 000 kvm. Byggingen tok til i 1958 og pågikk til 1962. Ved en større renovasjon fra mai 2004 til januar 2005 tilkom 5 375 kvm.

Hovedbygningen er på fire etasjer. Til å begynne med var det 13 utstillingshaller, men det er blitt utvidet til 21.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (zh) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) National Art Museum of China – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NKC **·** CiNii
 |
**Thumal** (arabisk: ثمل القهرمانة ; død i 929 i Bagdad) innehadde embedet som tilsvarer justisminister under Abbasidekalifatets åttende kalif, al-Muqtadir (regj. 908–932). Hennes kjønn gjorde hennes utnevnelse til unik i islams historie. 

Thumal var opprinnelig tjenerinne til kalifens mor, Shaghab, som ble den virkelgia herskeren ved sin umyndige sønns tronbestigelse i 908. 

Shaghab erklærte at rettferd i umma ble best tjent ved at den ble utøvd av en kvinne, og lot i 918 Thumal utnevne til *mazalin*s sjef eller justisminister. Det var et steg hun gennomtvang til tross for opposisjon, og som i historien er blitt omtalt som et bevis på al-Muqtadirs dekadens. Thumal har i historien fått honnør for sin tjeneste som justisminister, særskilt for reformen om å senke avgiftene for søksmål, som gjorde at også fattige kunne gå rettens vei. 

På grunn av hennes kjønn har hennes embetstid likevel blitt bedkrevet i arabisk historie som «en skandale hvis like ikke har setts i vår tid».

Referanser
----------

1. ↑  Mernissi, Fatima; Mary Jo Lakeland (2003). The forgotten queens of Islam. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-579868-5.

Litteratur
----------

* Mernissi, Fatima; Mary Jo Lakeland (2003). The forgotten queens of Islam. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-579868-5.
**Sprøyte** er et stikk-basert kortspill for tre personer.

Formålet med spillet er å få mest mulig poeng over flere spill. En spillrunde består av at hver spiller gir en gang hver, dvs tre spill. Det kan spilles i tre forskjellige modi: *grand*, *trumf* eller *nullo* (pass). Modus fastsettes før man gir, ved at spilleren til venstre for giver deler kortstokken og viser det synlige kortet. Dette kortet bestemmer hvilken modus man spiller i henhold til dets verdi:

2–5: *Nullo*
6–10: *Trumf*
Knekt–Ess: *Grand*

Å gi
----

Man gir 12 kort til hver spiller. De resterende 16 kortene legges til side for bytting.

Bytting av kort
---------------

Hver spiller kan bytte til seg kort i henhold til deres posisjon i forhold til giveren. Første spiller til venstre for giveren kan bytte opp til 8 kort, neste spiller kan bytte garantert 5 kort, og giver kan bytte garantert 3 kort. Hvis en spiller velger å ikke bytte alle sine kort, kan neste spiller velge å bytte til seg disse kortene i tillegg til sine garanterte 5 eller 3 kort.

Stikk
-----

Spilleren til venstre for giver begynner det første stikket. Senere stikk begynnes av vinneren av det forrige stikket. Man må alltid følge farge, og fargen er bestemt av det første kortet spilt i hvert stikk. Hvis en spiller ikke har kort i fargen som er spilt, må han kaste et kort i en annen farge. Stikket vinnes av spilleren med det høyeste spilte kortet i spilt farge. Et vunnet stikk (altså 3 kort) samles inn av vinneren og plasses synlig, slik at alle kan se hvor mange stikk hver spiller har vunnet.

Modiene
-------

### Nullo

Når man spiller *Nullo* er det om å gjøre å samle færrest mulig stikk.

Hvert stikk færre enn fire gir ett poeng. For eksempel gir 1 stikk 3 poeng.

### Trumf

Når man spiller *Trumf* er det om å gjøre å samle flest mulig stikk. Hvis et kort i trumffargen er spilt i et stikk, vil kortet vinne stikket uavhengig av hvilken farge som ble spilt, så sant ikke en annen trumf av høyere verdi ble spilt. 

Hvert stikk flere enn fire gir ett poeng. For eksempel gir 9 stikk 5 poeng.

### Grand

Når man spiller *Grand* er det om å gjøre å samle flest mulig stikk. 

Hvert stikk over minstegrensen på fire gir ett poeng, akkurat som i *Trumf*.
**Havål** (*Conger conger*) er en svært stor åleart.

Havål er en av de største åleartene. Den kan skilles fra vanlig ål på at den har overbitt. Ryggfinnen begynner over brystfinnene. De aller største eksemplarene blir opptil 3,0 m lange, men som regel er hunnene 1,5–2,0 m. Hannene er aldri over 1 m. Vekta kan bli 65 kg.

Havål finnes fra fjæra ned til 4000 m dyp, men som regel ikke dypere enn 250 m. Den lever på steinbunn og er en rovfisk som jakter på fisker, blekksprut og krepsdyr, for det meste om natta. Utbredelsen strekker seg fra Middelhavet, Svartehavet og Nordvest-Afrika til Midt-Norge og Island.

I 5–15 årsalderen blir havålen kjønnsmoden. Tarmene og andre indre organer forsvinner, og kroppshulen fylles av kjønnsprodukter. Gytingen skjer på 3000–4000 m dyp i vestlige del av Middelhavet og i Atlanterhavet mellom Gibraltar og Azorene. Etter gyting dør de voksne fiskene. 

Havål blir fisket kommersielt noen steder i Vest-Europa. Den tas med line, eller som bifangst i forbindelse med annet fiske, spesielt større krabbe- og hummerteiner. Den er også en spennende sportfisk. Blodet er giftig, men giften forsvinner ved koking og steking.

Litteratur
----------

* P. Pethon (2005). *Aschehougs store fiskebok* (5 utg.). Oslo. ISBN 82-03-23247-7.
* F.E. Moen og E. Svensen (2003). *Dyreliv i havet: Nordeuropeisk marin fauna* (3 utg.). Kristiansund N: KOM forlag. ISBN 82-90823-541.

Eksterne lenker
---------------

Hodet til en havål. Legg merke til den overbitte munnen.
* (en) *Havål* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Havål* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Havål* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Havål* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Havål* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Havål* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *Havål* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Havål* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Havål* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Conger conger* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Conger conger* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Havål i FAO FishFinder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Wasabi*** er et norsk musikalsk radioprogram med Guttorm Andreasen som gikk på NRK Radio fra 2003 til 2006 (samt en kort periode i 2011). Programmet spilte mye alternativ musikk og ble omtalt som et «multirytmisk hverdagsprogram» som skulle gi lytteren all musikken man vanligvis ikke fikk på riksradio. Musikken som ble sendt spente over en rekke sjangre som funk, hiphop, elektronika, jazz, reggae, samba, disco, salsa, dub, ska, opera, tango. Programmet gikk på P2, mandag til fredag kl 11.03–12.00 og åpnet alltid med en coverlåt. På onsdager kunne lytterne vinne plater dersom de kjente igjen sangen som ble spilt.

*Wasabi* var populært og hadde opptil 200 000 daglige lyttere. Det ble totalt sendt 702 utgaver av programposten (2003-2006).

NRK besluttet å legge det ned etter å ha fått kritikk av *Lytterforeningen for klassisk musikk*. Foreningen mente at programmet ikke passet for P2s programprofil og at det gikk på bekostning av klassisk musikk.

*Wasabi* ble erstattet med programmet *Musikkmassasjen*.

Referanser
----------

1. ↑  «WASABI er tilbake». *ballade.no*. 22. juni 2011. Arkivert fra originalen 3. mars 2013. Besøkt 3. januar 2019.
2. ↑  Jazznytt (22. juni 2011). «WASABI tilbake på P2». *Jazz i Norge*. Besøkt 3. januar 2019.
3. ↑  «Wasabi tas av - profilendring i P2? - MIC Norsk musikkinformasjon». *www.mic.no*. 20. juni 2006. Besøkt 3. januar 2019.
4. ↑  Howlid, Marte Horndalen (31. august 2007). «Wasabi er tilbake». *NRK*. Besøkt 3. januar 2019.
5. ↑  «Lytterforeningen svarer: Langt igjen før NRK oppfyller sine forpliktelser». *Ballade.no*. 29. juni 2006. Besøkt 3. januar 2019. [*død lenke*]
6. ↑  Kornstad, Håkon (5. februar 2007). «Håkon Kornstad om "Musikkmassasjen": – Kjære P2-sjef!». *ballade.no*. Arkivert fra originalen 5. desember 2013. Besøkt 3. januar 2019.
Et kart over landene som vanligvis ble ansett for å utgjøre «den andre verden».
Den første verden, **den andre verden** og den tredje verden er begreper som er blitt brukt til å oppdele verdens nasjoner i tre kategorier.

Begrepet «den andre verden» blir ikke lenger brukt i så stort omfang, fordi de forholdene som begrepet refererte til for en stor dels vedkommende har sluttet å eksistere etter Sovjetunionens sammenbrudd i 1991.

De tre begrepene oppstod ikke samtidig. Etter andre verdenskrig begynte man å snakke om NATO og Warszawapakten som to store blokker ved å benytte begreper som «østblokken» og «vestblokken.» Det ble imidlertid raskt påpekt at det var mange land som ikke passet inn i disse to kategoriene, og i 1950-årene begynte man å kalle disse landene for «den tredje verden». Deretter begynte det for noen å virke naturlig at det også måtte være en «første verden» og en «andre verden».

Det ble vanlig å referere til de landene som falt innenfor Sovjetunionens innflytelsessfære som «den andre verden». Ut over selve Sovjetunionen omfattet begrepet også mesteparten av Øst-Europa, som var kontrollert av sovjetisk støttede satellittregjeringer som arbeidet tett sammen med Moskva. Begrepet «den andre verden» ble i visse tilfeller også brukt til å referere til land som hadde en kommunistisk regjering, men som stadig til en viss grad stod i motsetning til Moskva. Eksempler på slike land er Kina, Albania og Jugoslavia.

Det var imidlertid en rekke land som ikke passet riktig inn i denne enkle definisjonen av verdens oppdeling, og de landene inkluderte blant annet Sveits, Sverige og Irland, som hadde valgt å ikke være medlemmer av NATO og å være nøytrale. Finland falt inn under den sovjetiske innflytelsesfæren, men var verken kommunistisk eller et medlem av Warszawapakten. Østerrike hørte under den amerikanske innflytelsessfæren, men i 1955 da landet oppnådde full uavhengighet, ble det på betingelse av at landet forble nøytralt. Tyrkia som ble medlem av NATO i 1952 befant seg geografisk sett ikke i Vest-Europa, og var ikke industrialisert. Spania ble ikke medlem av NATO før 1982, da den kalde krigen nesten var over og etter at den fascistiske diktatoren Francisco Franco var død.

I de senere tiårene har mange «utviklingsland» (u-land) i stadig økende grad begynt å bli industrialisert, og begrepet «den fjerde verden» har oppstått. Dette begrepet sikter til landene som ofte mangler en industriell infrastruktur.
**Ræge** eller **Rege** (har tidligere også vært skrevet **Reke**) er en bygd i Sola kommune sør for Stavanger lufthavn, Sola. 

Navnestriden blusset opp i 2008. De språklærde har i generasjoner vært uenige om hvordan stedsnavnet skal skrives. Saken ble igjen aktuell ved at et nytt landemerke, den nye kirken, ble reist. Sola historielag har søkt Statens kartverk om å få vurdert om det er Ræge eller Rege som er det korrekte navnet. Det er ikke et offisielt navn på stedet. Den 22. oktober 1996 vedtok Stavanger bispedømmeråd skrivemåten Ræge for kapellet. Samtidig vedtok den samme skrivemåten som soknenavn. På grunnlag av navnebruken på økonomisk kartverk og Norge 1:250 000 er gårdsnavnet registrert i Sentralt stedsnavnregister (SSR) med skrivemåten Rege som godkjent, ifølge kartverket.

Ifølge boka «Norske Gaardnavne» betyr navnet Rege veg; Gangsti for Kreaturer. Ifølge Inge Særheim på UiS finnes varianter av navnet så langt tilbake som år 1297. Da som navnet Rækene. Ifølge Særheims bok «Stedsnavn i Rogaland» stammer navnet fra gammelnorsk «rægin» som er sammensatt av ordet *rák* som betyr veg/gangsti (for krøtter) og -*vin* som betyr naturlig eng eller beite. I «Norske Gardsnavne» vises skrivemåter som Regenn (1563), Reige (1606), Rege (1610), Regge (1616) og Reege (1668 og 1723).

Historie
--------

Ræge har hatt bosetning siden bronsealderen, og Rægehaugene, Norges rikeste bronsealdergrav, finnes her.

Eksterne lenker
---------------

* Solabladet.no-På tide å rydde opp i navnestriden Rege/Ræge[*død lenke*]
* Solabladet.no-Rege/Ræge blir navnesak[*død lenke*]
**Den andre wienerskolen** (tysk: **Zweite Wiener Schule, Neue Wiener Schule**) viser til en komponistsirkel rundt Arnold Schönberg som holdt i Wien tidlig på 1900-tallet. Retningen blir også kalt Schönberg-skolen. Den har hatt stor betydning for moderne vestlig kunstmusikk. Opprinnelig skrev komponister i skolen musikk med senromantisk utvidet tonalitet, men fulgte Schönbergs utvikling fram til først en atonal ekspresjonisme uten tonalt senter og deretter dannelsen av tolvtonesystemet. Teknikken ble videreutviklet av elevene hans, særlig Alban Berg og Anton Webern.

Schönberg begynte å undervise i Wien i 1903, og holdt på fram til 1925. Både Berg og Webern begynte å studere under han allerede i 1904, og dannet den innerste kjernen i skolen som etterhvert skulle få en rekke tilhengere. Selv om teknikkene representerte en radikal nyskapning for publikum, regner den andre wienerskolen seg om del av en ubrutt wienerklassisistisk tradisjon som var blitt videreført av komponister som Johannes Brahms og Gustav Mahler. Likhetstrekkene mellom disse foregangerne var bruk av motiv og tema i variasjonsformer. Sånn sett skildrer den andre wienerskolen seg fra den andre hovedstrømninga i samtidsmusikken, neoklassisismen, ved at den tok klar avstand fra mange romantiske tradisjoner. Gruppen ble oppløst på 1930-tallet. De viktigste grunnene til dette var at Adolf Hitler kom til makta i Tyskland i 1933, slik at Schönberg ble tvunget til å dra i eksil i USA, og at Alban Berg døde i 1935. Ideene til gruppa fikk stor innvirkning på nye komponister etter den andre verdenskrigen.

I tillegg til Schönberg, Berg og Webern var elever som kan knyttes til retninga Ernst Krenek, Heinrich Jalowetz, Erwin Stein og Egon Wellesz i første runde og senere Eduard Steuermann, Hanns Eisler, Roberto Gerhard, Norbert von Hannenheim, Rudolf Kolisch, Paul A. Pisk, Karl Rankl, Josef Rufer, Nikos Skalkottas, Viktor Ullmann og Winfried Zillig. Ikke alle studentene fulgte Schönberg i tolvtoneteknikken og den totale kromatismen. Svogeren til Schönberg, Alexander Zemlinsky, blir tidvis regna inn i skolen selv om han aldri var elev av Schönberg, og heller ikke forkasta tradisjonell tonalitet. En del senere elever av Schönberg i Berglin, som Zillig, Gerhard og Skalkottas, i tillegg til noen av elevenes elever, som Hans Erich Apostel under Berg og René Leibowitz, Leopold Spinner og Ludwig Zenk under Webern, er tidvis også regnet med. Derimot regnes sjelden hans elever fra 1933, som John Cage, Leon Kirchner og Gerald Strang.

Kilder
------

* Rudolf Stephan, «Wiener Schule», Die Musik in Geschichte und Gegenwart: allgemeine Enzyklopädie der Musik, 2, revidert versjon, redigert av Ludwig Finscher, 26 bind i to deler, (Kassel, Basel, London, [etc.]: Bärenreiter-Verlag; Stuttgart and Weimar: J. B. Metzler, 1998): Part 1 (Sachteil), vol. 9 (Sy–Z): cols. 2034–45. ISBN 9783761811283 (Bärenreiter); ISBN 9783476410252 (Metzler). citation from cols. 2035–36.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
Krigsskueplasser i den andre seminolekrigen.Det farvede område reservertes for seminolene i 1823. Det lyst grønne er våtmarker. Sorte firkanter er amerikanske fort. Kryssete sverd viser på kamper.
**Den andre seminolekrigen**, eller **Floridakrigen**, var en konflikt i Florida mellom seminoleindianere og amerikanske myndigheter fra 1835 til 1842. Tre seminolekriger ble utkjempet i Florida på 1800-tallet. Den andre seminolekrigen blir ansett som den «mest langvarige og kostbare av indianerkrigene i USA.» På amerikansk side omkom anslagsvis 1 600 militære og et ukjent antall sivile, mens et ukjent antatt seminoler ble drept.

Etter krigen ble 3 800 seminoler deportert til Indianerterritoriet. Men USA:s strategiske mål å gjennomføre en full etnisk rensing av Florida ble ikke oppnådd, og seminolene er fortsatt igjen i staten.

Referanser
----------

1. ↑  Lancaster, Jane F. (1994). *Removal Aftershock: The Seminoles' Struggles to Survive in the West, 1836–1866* **(engelsk)**. The University of Tennessee Press. s. 18. ISBN 0-87049-845-2.
2. ↑  Mahon, John K. (1967). *History of the Second Seminole War* **(engelsk)**. University Press of Florida. s. 321 og 325.
3. ↑  Missall, John og Missall, Mary Lou (2004). *The Seminole Wars: America's Longest Indian Conflict* **(engelsk)**. University Press of Florida. s. 177 og 204–205. ISBN 0-8130-2715-2. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
4. ↑  Muehlbauer, Matthew S. & Ulbrich, David J. (2014), *Ways of War: American Military History from the Colonial Era to the Twenty-First Century*, Routledge 2014, s. 153-155.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NKC
 |
**Henning Sjöström** (født 13. mai 1922 i Burträsk, Västerbotten, død 16. oktober 2011 i Stockholm) var en svensk advokat og forfatter.

Sjöström ble født som ett av tolv barn i en bondefamilie i Burträsk utenfor Skellefteå. Han var i ungdommen aktiv i friidrett og tilhørte eliten innen spydkast med en personlig rekord på 66,72 meter i 1944.

Han avla juridisk eksamen i 1948 og var virksom som advokat fra 1953 til 1990, samt etter 1995. Han ble blant annet kjent under den såkalte Haijbysaken på begynnelsen av 1950-tallet og for rettssaken om svenske thalidomid-ofre i 1964–68. 

Sjöström skrev en rekke bøker, både kriminalromaner, juridisk faglitteratur og memoarer samt en bok om sin buddhistiske tro.

Referanser
----------

1. ↑   www.svd.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Olle Lundqvist: Färgstark och fjärran från byn Arkivert 26. oktober 2011 hos Wayback Machine. Norran.se, hentet 28. september 2012
3. ↑  TT: Henning Sjöström död Sydsvenskan, 17. oktober 2011

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NDL
 |
**Yangqu** (kinesisk: 阳曲县; pinyin:  *Yángqǔ Xiàn*) er et fylke i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger innen byprefekturet Taiyuan.

I 1999 hadde fylket et folketall på 140 423 innbyggere.

Kulturarv
---------

Bu'er-tempelet (*Bu'er si*, 不二寺) står på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdige kulturminner.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 108 løper gjennom området. Riksveien begynner i Beijing og fører via Taiyuan, Xi'an og Chengdu sør til Kunming i den sørvestlige provinsen Yunnan. 

Kinas riksvei 208 fører gjennom området. Den begynner i Erenhot og fører via Jining og Datong og Taiyuan til Changzhi i provinsen Shanxi.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
* Bu'er si[*død lenke*]
* Bu'er si[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**«My Cherie Amour»** er en amerikansk soulklassiker fra 1969, skrevet av sanger/låtskriver Stevie Wonder, Sylvia Moy og Henry Cosby. Cosby var også produsent. Den ble utgitt 28. januar 1969 på singlen Tamla T 54180.

Sangen ble opprinnelig innspilt i 1966, men ikke utgitt (Den ble remikset for utgivelse i 1969).

Innhold
-------

Sangen ble opprinnelig skrevet om Wonders kjæreste, som han hadde mens han gikk på the Michigan School for the Blind i Lansing, Michigan. Den hadde tittelen «Oh My Marcia». Etter bruddet mellom dem ble tekst og tittel forandret til det mer generelle *«cherie amour»*

Coverversjoner
--------------

«My Cherie Amour» var inkludert på Jackson 5s debutalbum, *Diana Ross Presents the Jackson 5* (1969), med ledevokaler av Jermaine Jackson. Coverversjoner ble også foretatt av sangeren Andy Williams (på hans 1969 RIAA-sertifiserte gullalbum *Get Together with Andy Williams*), i en instrumental reggae/jazzversjon med Harry Johnson & The All Stars (til gruppas *Liquidator* (1969)), Smokey Robinson and The Miracles (på gruppas album *What Love Has...Joined Together* (1970)), Engelbert Humperdinck ‎(på hans album *We Made It Happen* (1970)), Billy Eckstine (på hans album *Feel the Warm* (1971)), Donnie Elbert ‎(på hans album *Stop In The Name Of Love* (1972)) og Quincy Jones (på hans album *Mellow Madness* (1975) med sang av Leon Ware, Minnie Riperton og Paulette McWilliams). Dens kjente basslinje har også blitt anvendt i flere andre sanger, mest notabelt «Until You Come Back to Me» med Aretha Franklin og «Soul Inspiration» med Anita Baker.

Mot slutten av 1970-årene ble coverversjoner foretatt av flere discoartister, deriblant Rhythm Heritage (1976), Soul Train Gang (1977), Alice Street Gang (1978), Triple S Connection (1979,) Orquesta Novel (1980) og italienske Mina (1987). Discogruppen Boney M. gjorde en coverversjon på single. Den ble senere tatt med på gruppas album *Eye Dance* (1985). I 1994 gjorde meksikanske Cristian Castro en coverversjon på spansk, «Mi Querido Amor», på albumet *El Camino del Alma*. I 2007 gjorde Eros Ramazzotti en coverversjon på tributtalbumet Rhythms del Mundo Classics med the Buena Vista Social Club.

Norsk versjon
-------------

Ingebrigtsen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Du min kjæreste».

### Innspilling

* Terry & Lena. Utgitt på LP-platen *Terry & Lena´s andre LP* (Experience EXP LP 2012) i 1975.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Stevie Wonder | Canadas flagg RPM Adult Contemporary-listen | # 14 |  | 1969 |
| Stevie Wonder | Canadas flagg RPM Top Singles-listen | # 14 |  | 1969 |
| Stevie Wonder | Storbritannias flagg Storbritannia | # 4 | 15 | 19. juli 1969 |
| Stevie Wonder | USAs flagg Billboard Easy Listening-listen | # 3 |  | 1969 |
| Stevie Wonder | USAs flagg Billboard Hot Rhythm & Blues Singles-listen | # 4 |  | 1969 |
| Stevie Wonder | USAs flagg Billboard Hot 100-listen | # 4 |  | 1969 |
**Rettskraft** er et prosessrettslig begrep som betegner at en rettslig avgjørelse (dom eller kjennelse) er «endelig», det vil si at man ikke kan få avgjørelsen overprøvet av en annen rettsinstans ved hjelp av ordinære rettsmidler (anke eller kjæremål).

Formell rettskraft
------------------

I videre forstand betegnes definisjonen ovenfor som den *formelle* siden av rettkraftbegrepet, i motsetning til den *materielle* (se nedenfor). En rettsavgjørelse blir formelt rettskraftig når fristen for å angripe den er utløpt, eventuelt tidligere dersom begge parter erklærer at de ikke vil angripe avgjørelsen. Avgjørelser avsagt av Norges Høyesterett kan ikke angripes, og er derfor rettskraftige med en gang de er avsagt. Når en avgjørelse er rettskraftig finnes det likevel en snever mulighet for å få den overprøvet, nemlig ved ekstraordinære rettsmidler, såkalt gjenopptakelse.

Materiell rettskraft
--------------------

Den *materielle* siden av rettskraftvirkningen (som inntrer når avgjørelsen er formelt rettskraftig) er at senere saker om forhold som allerede er rettskraftig avgjort, skal avvises av retten på eget tiltak (*negativ rettskraftvirkning*). Dessuten er det slik at hvis retten i en senere sak må basere avgjørelsen på forhold som allerede er rettskraftig avgjort, skal den rettskraftige avgjørelsen legges til grunn uten noen videre prøvning av forholdet (*positiv rettskraftvirkning*). Dersom det i en sak mellom A og B er avgjort at A er eier av et hus, skal retten således legge dette til grunn i en senere tvist om plikt for B til å betale leie for bruk av huset. Hevder B på nytt at huset er hans, skal retten ikke ta hensyn til dette (unntak gjelder naturlig nok der Bs anførsler baseres på senere inntrådte fakta, f.eks. at han har kjøpt huset av A siden den forrige avgjørelsen ble avsagt).

Hvem rettskraften kan gjøres gjeldende mot
------------------------------------------

Som utgangspunkt er rettskraftvirkningen bare gjeldende mellom sakens parter. Saken nevnt ovenfor mellom A og B om eiendomsretten til et hus hindrer således ikke C i å gå til sak mot A og hevde at det er han som er eier av huset. Dette er en naturlig følge av at C ikke kan bindes av en rettslig
prosess han ikke tok del i, og således ikke hadde mulighet til å påvirke på noen måte. Det finnes imidlertid visse lovfestede unntak fra denne hovedregelen, som medfører at avgjørelser binder også andre enn partene, såkalt *utvidet rettskraftvirkning*. Et eksempel finner man for aksjeselskapers vedkommende i aksjeloven § 5-22 om ugyldighetssøksmål mot generalforsamlingens beslutninger. Finner retten at beslutningen er ugyldig binder dette alle aksjonærene i selskapet, ikke bare de som har vært med på å reise saken, jf. § 5-24.

Se også
-------

* Litispendens
* Gjentatt straffeforfølgning

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** NKC
 |
**Murter** er ei øy i Adriaterhavet utenfor kysten av Dalmatia i Kroatia, i øygruppa utenfor byen Šibenik. Den største landsbyen på øya heter også Murter, og ligger nord på øya.

Den vesle landsbyen Betina ligger på nordvestsiden av øya, mens landsbyene Jezera og Tisno ligger på nordøstsida. I 2006 hadde øya 5 192 innbyggere, mens landsbyen hadde et innbyggertall på 2 010. 97,6 % av innbyggerne er kroater.

Geografi
--------

Broa mellom Tisno og fastlandetØya ligger nordvest i øygruppa utenfor Šibenik, og bare 20 meter fra fastlandet ved Tisno, der det går en 20 meter bred kanal. En 37 meter lang klaffebru strekker seg over kanalen. Øya har et areal på 18,7 km², og det høyeste punktet er Raduč med 125 meter over havet. 

Den sørvestlige siden av øya er bratt med flere viker med sandstrender innimellom. Øya har også flere steinstrender.

Historie
--------

Øya har vært bebodd i nesten 2000 år. En illyrisk-romersk bosetting kalt Colentum ble grunnlagt nær Betina. Dokumenter viser at Murter ble kalt Villa Magna i 1293, som betyr «stor landsby». På 1200-tallet er det dokumentert to bosettinger på øya, Jezera og Veliko selo (nå Murter), og øya ble nevnt i 1318 som Insula Mortari. Betina og Tisno ble mest sannsynlig grunnlagt på 1400-tallet da osmanene gikk til angrep på området. Folketallet på øyene økte da folk flyktet fra tyrkerne.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Island of Murter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Murter info

* infoadriatic om Murter engelsk

| * v
* d
* r
Kroatiske øyer |
| --- |
| Istria | 
* Brijuni
* Crveni Otok

 |  |
| Kvarner | 
* Cres
* Dolin
* Goli otok
* Ilovik
* Krk
* Lošinj
* Oruda
* Prvić
* Rab
* Susak
* Sveti Grgur
* Sveti Petar
* Trstenik
* Unije
* Vele Srakane
* Veti Orjule
* Zeca

 |
| Nord-Dalmatia | 
* Dugi otok
* Gangarol
* Ist
* Iž
* Jadra
* Kakan
* Kaprije
* Kornat
* Kurba
* Lavdara
* Lavrnaka
* Lavsa
* Maun
* Molat
* Murter
* Olib
* Pag
* Pašman
* Planik
* Premuda
* Prvić
* Riva
* Sestrunj
* Sliba
* Škarda
* Škrda
* Tijat
* Tramerka
* Ugljan
* Veli Arta
* Veli Smokvica
* Vir
* Vrgada
* Zlarin
* Zmajan
* Zverinac
* Žirje
* Žižanj
* Žut

 |
| Sentral-Dalmatia | 
* Biševo
* Brač
* Brusnik
* Budihovac
* Čiovo
* Drvenik Mali
* Drvenik Veli
* Hvar
* Ravnik
* Stipanska
* Svetac
* Sveti Klement
* Šcedro
* Šolta
* Vis

 |
| Sør-Dalmatia | 
* Badija
* Crkvine
* Daksa
* Goleč
* Jakljan
* Koločep
* Kopište
* Korčula
* Kosmec
* Lastovo
* Lokrum
* Lopud
* Mljet
* Misjak
* Olipa
* Palagruža
* Proizd
* Ruda
* Sveti Andrija
* Šipan
* Tajan
* Vrnik

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Gebel Katherina** eller **Katarinafjellet** (arabisk: جبل كاثرين‎) er det høyeste fjellet i Egypt; 2 629 moh. Det ligger i nærheten av byen St. Katrine i den sørlige delen av Sinaihalvøya i guvernementet Janub Sina'.

Noen få kilometer nordøst ligger det gresk-ortodokse Katarinaklosteret og Moseberget, stedet hvor Moses i henhold til jødisk tradisjon skal ha mottatt steintavlene med de ti budene.

Fjellet er oppkalt etter den kristne helgenen Katarina av Alexandria. På toppen av Gebel Katherina er det et kapell dedikert til den hellige Katarina. I henhold til tradisjonen ble hennes levninger gjenfunnet her og deretter fraktet til klosteret. I tillegg er det to rom for pilegrimer som vil tilbringe natten her. Det er også en meteorologisk stasjon på toppen som ble bygd i 1932 av mith Meteorological Institute of California.

Fra fjellet er det utsikt som strekker seg sørover til Rødehavet og Akababukten og dens øyer.

Referanser
----------

1. ↑  «Africa Ultra-Prominences», *Peaklist.org*. Merk: En høyde fra en eldre undersøkelse (2 642 meter) er tidvis oppgitt. En nyere undersøkelse har målt toppen til 2 629 meter, se fotnote

Eksterne lenker
---------------

* «Gebel Katherina» hos *Snow-forecast.com*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
Yangdong i Yangjiang
**Yangdong** (kinesisk: 阳东县; pinyin: *Yángdōng Xiàn*) er et fylke i Folkerepublikken Kinas provins Guangdong. Den er understilt byprefekturet Yangjiang.

I 1999 var befolkningen på 492 832 innbyggere.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 325 (*Guangnan-veien*) løper gjennom området. Den fører vestover fra Guangzhou i Guangdong til Nanning til den autonome region Guangxi.

Økonomi
-------

Dongping i Yangdong er kjent som Kinas viktigste havn for skilpaddefiske (1800 tonn i 1998). Den er også den største basen for haifinneproduksjon i landet. I 1998 produserte man der 150 tonn haifinne, noe som svarte til 40% av Folkerrepublikkens samlede produksjon.

Det svært store Yangjiang kjernekraftverk er under bygging (2009) i Dongping. Da byggingen startet i desember 2008 var dette det så langt største kjernekraftverkprosjektet i Folkerepublikken Kinas historie.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Yangshuo og floden Li i bakgrunnen
Kina (grått), Guangxi (gult), Yangshuo (rødt)
**Yangshuo** (kinesisk: 阳朔县; pinyin: *Yángshuò xian*) er et fylke i byprefekturet Guilin i den autonome region Guangxi Zhuang Folkerepublikken Kina. 

Yangshuo har et areal på 1 428 km² og en befolkning på ca. 310 000 innbyggere (2004).

Administrative enheter
----------------------

Yangshuo består av seks storkommuner og tre kommuner:

**Storkommuner**: Yangshuo (阳朔镇), Baisha (白沙镇), Fuli (福利镇), Xingping (兴坪镇), Putao (葡萄镇), Gaotian (高田镇),

**Kommuner**: Jinbao (=金宝乡), Puyi (普益乡), Yangdi (杨堤乡).

Turisme
-------

Yangshuo er et viktig turistmål på grunn av sine karakteristiske karstformasjoner. De fjellene som er gjengitt bak på den kinesiske 20-Yuanseddelen ligger i fylket Yangshuo.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 321 løper gjennom området. Den fører fra Guangzhou via blant annet Wenzhou og Guilin til Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Yangshuo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Yangwon av Goguryeo** (født ?, død 559 ) var 24. konge i det koreanske kongedømmet Goguryeo.

Han var eldste sønn av kong Anwon. Under Yangwon svekket Goguryeo stillingen, og ble tvunget til å ta vanskelige valg for å hindre utenlandske invasjoner, som til slutt førte til at Seoul gikk tapt til en allianse bestående av de andre to koreanske kongedømmene, Baekje og Silla.

Bakgrunn
--------

Yangwon ble konge etter en intern maktkamp i hoffet, mellom kong Anwons andre og tredje kone, som begge ville være mor til den kommende kongen. Etter et blodig oppgjør, der kongen trolig ble drept, vant Yangwons støttespillere.

I 547 forbredte kongen seg på krig og gjenoppbygde Baegamfestningen og reparerte Sinfestningen. I 548 sendte han 6 000 soldater mot Baekje og Doksanfestningen, men sillageneralen Ju Jin kom til med en unnsetningsarme og Goguryeos angrep ble slått tilbake. I 550 invaderte Baekje og erobret Dosalfestningen. Goguryeo slo tilbake mot Baekjes festning i Geumhyeon. Silla utnyttet muligheten til å erobre to Goguryeofestninger.

I 551 invaderte göktürkene fra Sentral-Asia og beleiret Sinfestningen. Den klarte de ikke å ta og de gikk videre til Baegamfestningen. Kong Yangwon sendte general Go Heul og 10 000 soldater for å slå tilbake og drepte og fanget 1 000 av fienden. Samme år invaderte Silla og erobret ti distrikter i dagens Seoul. I 552 ble Janganfestningen bygd, og i 554 angrep Yangwons styrker Ungcheonfestningen i Baekje, uten å lykkes.

I 557 utpekte Yangwon prins Go Yang-seong som tronarving. Senere samme år gjorde kommandant Gan Juri i Hwandofestningen opprør, men dette ble slått ned og opprørslederen henrettet.

Referanser
----------

1. ↑  Korean dynasties *Lest 12. juni 2012*

Litteratur
----------

* Hubert, Homer B. & Weems, Clarence Norwood (Ed.) *History of Korea* Volume 1. Curzon Press, 1999. ISBN 0-7007-0700-X.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Anwon av Goguryeo** | **Konge av Goguryeo** (Huset Go)**(545–559)** | Etterfølger:**Pyeongwon av Goguryeo** |

Eksterne lenker
---------------

* (en) Three-Kingdom Era: Koreans bring culture to Japan The Korea Times 25. november 2011

Portal: Korea