recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Diagram over et molekyls HOMO og LUMO. Hver sirkel representerer et elektron i en bane; når lys av høy nok frekvens absorberes av et elektron i HOMO, hopper det til LUMO.
3D-modell av den høyest okkuperte molekylære orbitalen i CO2
3D-modell av den laveste ledige molekylære orbitalen iCO2
I kjemi er **HOMO** og **LUMO** typer molekylære orbitaler. Forkortelsene står for henholdsvis høyest okkupert molekylær orbital og lavest ubebodd molekylær orbital.

HOMO–LUMO gap
-------------

Energiforskjellen mellom HOMO og LUMO kalles HOMO–LUMO gap. HOMO og LUMO kalles noen ganger kollektivt grenseorbitaler, slik som i teorien om molekylær orbital. Forskjellen i energi mellom disse to grenseorbitalene kan brukes til å forutsi styrken og stabiliteten til innskuddsmetallkomplekser, så vel som fargene de produserer i løsning.

Halvledere
----------

HOMO-nivået til organiske halvledere er omtrent det maksimale valensbåndet til uorganiske halvledere og kvantepunkter. Den samme analogien kan gjøres mellom LUMO-nivået og ledningsbåndets minimum.

Organometallisk kjemi
---------------------

I organometallisk kjemi kan størrelsen på LUMO-lappen bidra til å forutsi hvor tillegg til pi-ligander vil forekomme.

SOMO
----

En SOMO er en enkelt okkupert molekylær bane, for eksempel halvfylt HOMO av en radikal. Denne forkortelsen kan også utvides til semi okkupert molekylær bane.

Tilstøtende orbitaler: NHOMO og SLUMO
-------------------------------------

Hvis det eksisterer, er det også funnet at molekylære orbitaler på ett energinivå under HOMO og ett energinivå over LUMO spiller en rolle i teorien om molekylær orbital. De blir kalt NHOMO for det nest høyeste okkuperte molekylære orbitalet og SLUMO for det nest laveste ubebodde molekylære orbitalet. Disse blir ofte referert til som henholdsvis HOMO-1 og LUMO + 1.[]

Referanser
----------

1. ↑  Griffith, J.S. and L.E. Orgel. "Ligand Field Theory". *Q. Rev. Chem. Soc.* 1957, 11, 381-383
2. ↑  Bredas, J,-L. "Mind the gap!". *Mater. Horiz.* 2014,1, 17-19
3. ↑  Nič, Miloslav, red. (12. juni 2009). «SOMO». *IUPAC Compendium of Chemical Terminology* **(engelsk)**. IUPAC. ISBN 978-0-9678550-9-7. doi:10.1351/goldbook.s05765. Besøkt 4. februar 2021.
4. ↑  Nič, Miloslav, red. (12. juni 2009). «subjacent orbital». *IUPAC Compendium of Chemical Terminology* **(engelsk)**. IUPAC. ISBN 978-0-9678550-9-7. doi:10.1351/goldbook.s06067. Besøkt 4. februar 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
To portretter av nizam Asaf Jah III fra omkring 1808–1816
**Sikander Jah, Asaf Jah III av Hyderabad** (født 11. november 1768, død 21. mai 1829) var nizam av Hyderabad fra 6. august 1803 til sin død 21. mai 1829. Han etterfulgte sin far Ali Khan på tronen.

I nizam Sikander Jahs regjeringstid befestet britene sin makt i regionen og Hyderabads utenrikspolitiske handlefrihet ble begrenset. Han måtte også akseptere at britene utpekte sin egen kandidat til stillingen som diwan eller statsminister. I en traktat inngått med britene i 1822 ble Hyderabads grenser fastsatt mer presist og nizamen måtte akseptere å betale britene den tributt han skyldte Marathariket. Britene etablerte videre en enklave like utenfor byen Hyderabad. Denne ble oppkalt etter nizamen og fikk navnet Secunderabad.

Han ble etterfulgt av sin sønn Farkundah Ali Khan. Sikander Jah er gravlagt i Mekka-moskeen i Hyderabad by.

Referanser
----------

1. ↑  Barbara N. Ramusack: *Indian Princes and Their States*, Cambridge: Cambridge University Press, 2004, s. 62-63.
2. ↑  Ramusack, s. 63.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ali Khan** | **Nizam av Hyderabad**(1803–1829) | Etterfølger:**Farkundah Ali Khan** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN
 |
Imaginært portrett av  
kong Valdemar II av Danmark
**Slaget ved Stellau** var et slag som fant sted i 1201 nær landsbyen Stellau nær Wrist, i den tyske delstaten Schleswig-Holstein. 

En tysk hær ledet av grev Adolf III av Holstein kjempet mot en dansk hær under kong Knut VI av Danmark. Hertug Valdemar av Schleswig, som støttet sin bror, den danske kongen, beseiret Adolf og hans styrker fra Holstein.

Historie
--------

Etter at Adolf III av Holstein vendte tilbake til Europa fra det tredje korstog i 1197, oppstod det en uenighet mellom ham og den danske kong Knut VI om øyen Rügen i 1200, etterfulgt av en væpnet konflikt i Dithmarschen.

Hertug Valdemar av Schleswig ga ordre om at hærens hans skulle forberede seg på krig og ta parti med Danmark, styrt av broren. Adolf ledet sin tyske hær fra Holstein til slaget i Stellau og knuste danskene. Men da Adolf og hams styrker trakk seg tilbake mot Hamburg, ble han beleiret, beseiret, og fanget av Valdemar.

I 1202, ble Valdemar av Schleswig kong Valdemar II av Danmark. Hans fengsling av Adolf fortsatte inntil 1203, da han på grunn av sykdom ble frigitt av den nye kongen på betingelse av at han frasa seg alle krav på Holstein. Adolf trakk seg tilbake til sitt familiesete Schaumburg, hvor han oppholdt seg til sin død i 1225.

Etter dette slaget, fikk Valdemar tilnavnet "erobreren" eller Valdemar Seier, og beholdt sitt hegemoni over den nordtyske kysten, innbefattet Holstein. Hans autoritet fortsatte inntil slaget ved Bornhöved i 1227, hvor han ble beseiret av Adolf IV av Holstein, sønnen til Adolf III.

En romansk steinkirke vigslet i 1230 av erkebiskop Gebhard II av Bremen markerer nå slagstedet i Stellau.

Referanser
----------

1. ↑  Detlev von Liliencron, *Die Schlacht bei Stellau 1201*, Projekt Gutenberg–DE, accessed 24 July 2006 (tysk)
**Stuart Appleby** (født 1. mai 1971) er en australsk profesjonell golfspiller.

Han vokste opp på en gård i det nordlige Victoria, og øvet på golf ved å slå baller fra innhegning til innhegning. Appleby ble profesjonell i 1992 og startet sin karriere på PGA Tour of Australasia. I 1995 vant han to ganger på Nike Tour, og kvalifiserte seg til PGA-touren ved å slutte sesongen på femteplass på pengelisten. Per august 2010 har han vunnet ni ganger på PGA-touren. Han spilte på det internasjonale laget i The Presidents Cup i 1994, 1996 og 1998, og har figurert blant topp 15 på verdensrankingen i golf.

I august 2010 vant han Greenbrier Classic, etter en sisterunde på 59 slag. Han ble med dette den femte til å bruke bare 59 slag på en runde i en offisiell turnering på PGA-touren. De fire før ham var Al Geiberger (1977), Chip Beck (1991), David Duval (1999) og Paul Goydos (2010).

Seire på PGA-touren
-------------------

* 2010: Greenbrier Classic
* 2006: Mercedes Championships; Shell Houston Open
* 2005: Mercedes Championships
* 2004: Mercedes Championships
* 2003: Las Vegas Invitational
* 1999: Shell Houston Open
* 1998: Kemper Open
* 1997: Honda Classic

Referanser
----------

1. ↑  USA Today (14. september 2013, besøkt 16. august 2014).

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Stuart Appleby – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Stuart Appleby – PGA-touren Rediger på Wikidata

* (en) Stuart Appleby – Japantouren Rediger på Wikidata

* (en) Stuart Appleby – Verdensrankingen Rediger på Wikidata

Portal: Golf
Gamle N3, mellom Clonee og Dunshaughlin
**N3** er en av de nasjonale hovedveiene i Irland, og går mellom Dublin og Cavan nær grensen til Nord-Irland. Deler av veien ble fra 2004 oppgradert til motorveistandard, og denne seksjonen går under navnet **M3**.

Den starter som *Navan Road* i utkanten av Dublin, og går som firefeltsvei utenom Castleknock og Blanchardstown. Utenfor Dublin går den forbi Clonee, Dunshauglin, Navan og Kells før den når Cavan. Derfra går N3 over i A509 som går til Enniskillen i Nord-Irland.

N3 er det mest kontroversielle veiprosjektet som noen gang er bygget i Irland. I middelalderen førte denne veien til Tara-åsen, de irske overkongenes sete. Det er avdekket arkeologiske bevis som tyder på at ruten ble brolagt med trestokker dekket med grus, etter at rester ble oppdaget i en myr. N3 går fortsatt forbi Tara-høyden i dag, en stor del av landets arv og det var en frykt at en utbygging av veien kan skade Irlands kulturarv.

Referanser
----------

1. 1 2  «National Primary Route 3», *Irish Motorway Info*

Eksterne lenker
---------------

* Offisielle nettsted for M3
* NRAs prosjektside for motorveien M3 Arkivert 23. august 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
«***HOMR***» er den niende episoden i TV-serien *Simpsons'* tolvte sesong. Episoden ligner fortellingen *Flowers for Algernon*, som Daniel Keyes publiserte først som novelle, så roman. Tittelen er en referanse til filmversjonen av romanen, *Charly*

Handling
--------

Familien Simpson besøker en animasjonsmesse, the *Sick, Twisted, and Totally F\*\*\*ed Up Animation Festival*, og når Homer ankommer ser han Animotion, en animert innretning som lager tegnefilm av menneskers bevegelser. Homer liker den så godt at han investerer familiens oppsparte midler på Animotion. Like etter at han gjør investeringer går imidlertid selskapet *super-duper*-konkurs. For å tjene tilbake familiens sparepenger får Homer seg jobb på et medisinsk testsenter. Under et av eksperimentene finner legene det som ser ut til å være en fargestift i Homers hjerne, noe som kan forklare hvorfor Homer er så stor idiot.

Homer tror han kan ha en fargestift i hjernen på grunn av at han dyttet en hel eske fargestifter opp i nesa som barn, men nøs ut alle unntatt én. Etter at fargestiften fjernes øker Homers IQ til 105 (altså 5 poeng over gjennomsnittet), noe som gjør at han knytter sterkere bånd med Lisa. Han skriver siden en rapport om atomkraftverkets sikkerhet, og kraftverket blir fremstilt i avisene på grunn av den store mengden sikkerhetsbrudd som finnes der. C. Montgomery Burns tvinges til å stenge kraftverket og gi alle ansatte sparken. Homers venner vil ikke ha mer med ham å gjøre, og Homer blir til og med nektet adgang til Moe's Tavern. Lisa forsøker å forklare med en graf at når man blir smartere, blir man mindre lykkelig. Det er opp til Homer å få fargestiften tilbake i hjernen igjen, og med hjelp fra Moe – som sier han er en ulisensiert kirurg – får han satt den på plass og returnerer til sitt gode, gamle, dumme seg igjen. Før kirurgien skriver Homer et brev til Lisa der han forklarer at han nå forstår hvordan det er å være smart som Lisa. Istedenfor å bli sint på faren, ender episoden med at Lisa omfavner Homer.

•
***Simpsons-episode*:** Liste · Portal · Kategori •
Mount Twynam, Australias tredje høyeste fjell
**Snowy Mountains**, uformelt kalt *The Snowies*, er en fjellkjede i Australia, og inneholder kontinentets høyeste fjell, Mount Kosciuszko (2228 moh). Fjellkjeden ligger sørøst i delstaten New South Wales, er en del av De australske Alper og Great Dividing Range. Sammen med fjellene på Tasmania er dette Australias eneste alpine region, med store snøfall hver vinter, mest i juni, juli og tidlig august.

Fra Snowy Mountains kommer flere elver som forsyner elvene Murray og Murrumbidgee med mesteparten av sin vannføring. Fjellene er også kjent for Snowy Mountains Scheme, et irrigasjons- og vannkraftprosjekt som demmet opp Snowy River på østsiden av fjellene og ledet vannet gjennom tunneler til de tørre områdene i vest.

Referanser
----------

1. ↑  Snowy Mountains *Encyclopædia Britannica*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Snowy Mountains – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
Spektrogram av det uttalte uttrykket.
**Strč prst skrz krk** (IPA: [str̩tʃ pr̩st skr̩s kr̩k]; uttalt hjelp•info) er en tsjekkisk og slovakisk tungekrøll som betyr «stikk fingeren gjennom halsen».

Setningen er kjent for å være helt uten vokaler, men likevel gi mening syntaktisk og semantisk sett. Alle stavelsene i setningen har en rulle-r som kjerne, som er vanlig i flere slaviske språk. Setningen brukes som et eksempel i læring av tsjekkisk og slovakisk, som bevis på at vokalløse ord og setninger kan dukke opp i vanlig tale. Både tsjekkisk og slovakisk har flere ord som ikke har vokaler. I tillegg har språket to lyder som kan fungere som kjerne i en stavelse; den andre er /l/. I tsjekkisk kan også /m/ fungere som kjerne. Det finnes derfor flere på tsjekkisk som ikke har vokaler, blant annet *čtvrt* (en kvart) og *mlž* (musling).

Det finnes flere andre eksempelsetninger på tsjekkisk og slovakisk som ikke har vokaler, noen som er betydelig lengre enn «Strč prst skrz krk». For eksempel finnes «Škrt plch z mlh Brd pln skvrn z mrv prv hrd scvrnkl z brzd skrz trs chrp v krs vrb mls mrch srn čtvrthrst zrn» som eksempel.

Frasen er mottoet til *La Distinction*.

Referanser
----------

1. 1 2  «Radio Prague - Le virelangue - jazykolam : strc prst skrz krk» **(fransk)**. Besøkt 13. mars 2017. [*død lenke*]
2. ↑  «Norrønt på 140 ord» (PDF) **(norsk)**. Besøkt 13. mars 2017.
3. ↑  «A Collection of Word Oddities and Trivia». *jeff560.tripod.com* **(engelsk)**. Besøkt 13. mars 2017.
4. ↑  Law, Edmark M. (8. mars 2017). «Can You Say This Vowelless Tounge Twister?». *Learn Fun Facts* **(engelsk)**. Besøkt 13. mars 2017.
5. ↑  «Strč prst skrz krk | Ya está el listo que todo lo sabe». *Ya está el listo que todo lo sabe* **(spansk)**. Besøkt 13. mars 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Czech Basics 002 - What? No Vowels? Strč Prst Skrz Krk, fra YouTube
Snurre Sprett
**Snurre Sprett** (engelsk: Bugs Bunny) er en tegnefilmfigur i serien *Looney Tunes*. Snurre Sprett skal angiveligt være født i Brooklyn, New York og hans engelske stemme har ifølge Mel Blanc, en blanding av The Bronx- og Brooklynaksent.

Snurre Sprett kommer fra Warner Bros. hvor han ble utviklet av Ben Hardaway, Tex Avery og Chuck Jones. Han opptrådte første gang 30. april 1938 i filmen *Porky's Hare Hunt*, men først i *A Wild Hare* fra 1940 fremtrådte han som den figur vi kjenner i dag. Det var også i denne film han første gang dukket opp fra sitt kaninhull og spurte «What's up Doc?».

Snurre Sprett har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

Snurre har også blitt gitt ut i Norge som tegneserier, både sammen med andre serier, og med eget blad.

Snurre Sprett har også dukket opp i mange filmer, blant annet *Hvem lurte Roger Rabbit?, Space Jam, Looney Tunes: Back In Action* og *Space Jam: En Ny Legende.*

I *Space Jam* traff Snurre Lola Sprett, og har siden da vært sammen med henne, og i de fleste roller dukket opp sammen med henne.

Portal: Tegneserier

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Khalif Mumin Tohow** (død 12. april 2020 i Mogadishu i Somalia) var en somalisk-britisk politiker. Han var justisminister for delstaten Hirshabelle, en autonom region i Somalia.
Han var også medlem av statens lovgivende forsamling.

I november 2019 reiste Tohow, som også hadde britisk pass, til Storbritannia. Etter hjemkomsten til Jowhar (hovedstaden i Hirsabelle) ble han i mars 2020 syk, og ble sendt til Mogadishu for behandling 7. april. I Mogadishu testet han den 9. april positiv for viruset som utløser covid-19. Khalif Mumin Tohow døde av covid-19 på Martini Hospital i Mogadishu den 12. april 2020, bare tre dager etter at diagnosen var blitt stilt. Dette var det andre registrerte dødsfallet i Somalia der dødsårsaken ble sikkert knyttet til covid-19.

Etter Tohows død påla de sentrale myndighetene delstatspresidenten i Hirshabelle, Mohammed Abdi Waare, og delstatspresidenten i den sørvestlige delstaten, Abdiaziz Hassan Mohamed Laftagareen, hjemmeisolat ettersom de noe tidligere hadde hatt kontakt med Tohow.

Referanser
----------

1. ↑   www.garoweonline.com[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  «Somali state minister dies from coronavirus». *Al Jazeera English*. 12. april 2020. Arkivert fra originalen 20. april 2020. Besøkt 23. april 2020.
3. 1 2 3  Khalif, Abdulkadir (12. april 2020). «Somalia minister succumbs to coronavirus». *Daily Nation*. Arkivert fra originalen 20. april 2020. Besøkt 23. april 2020.
4. 1 2  «Regional presidents, Speaker Quaratined over Coronavirus Fears». *Garowe Online*. 14. april 2020. Arkivert fra originalen 18. april 2020. Besøkt 23. april 2020.
**«Säg, känner du det underbara namnet»** er en kristen svensk sang med melodi (F-dur, 4/4) og tekst av Allan Törnberg. Den ble skrevet i 1935. Teksten bygger på Peters ord i Apostelgjerningene, kapittel 4, vers 12:

*«Det finnes ikke frelse i noen annen, for under himmelen er det ikke gitt menneskene noe annet navn som vi kan bli felst ved».*
Tydeligst slår dette bibelordet gjennom i sangens refreng som gjentar hver og én av de fire strofene:

*«Namnet framför andra namn är Jesus,*
*ej skönare på jorden fanns.*
*Ty intet annat namn kan ge frälsning,*
*intet annat namn än Jesus»*.
Allan Törnberg blir fri til å bli gjengitt i 2026. Da har han vært død i 70 år.

Publisert
---------

* Nr. 247 i *Frälsningsarméns sångbok 1968* under rubrikken «Det kristna livet – Jubel och tacksägelse»
* Nr. 71 i den økumeniske delen av den svenske salmeboken (dvs. salme 1-325 i 1986 års psalmbok, *Cecilia 1986*, *Psalmer och Sånger 1987*, *Sägertoner 1990* og *Frälsningsarméns sångbok 1990) under rubrikken «Jesus, vår Herre och broder».*
* Nr. 120 i *Sångboken 1998*

Norsk versjon
-------------

Den norske tittelen er «Si, kjenner du det skjønne Jesunavnet».

### Innspillinger

* Arvid Gundersen med gitar og celesta. Innspilt 22. oktober 1958. Utgitt på singlen Odeon ND 7299 og på EP-platen Odeon GEON 27.
* Freddy Kristoffersen. Utgitt på LP-platen *En jublende sang* (Scan Music SCLP 8701) i 1987.
* Sangere og solister. Utgitt på trippel-CD-platen *Sanger fra Bedehusland* (Master Music MMD 2013) i 2001.
São Vicentes plassering på Madeira
**São Vicente** er en av de elleve kommunene i den sjølstyrte portugisiske regionen Madeira. Det er også navnet på byen som er administrasjonssenter i kommunen og på ei elv (Ribeira de São Vicente) som renner ut i havet her.

Kommunen
--------

Kommunen São Vicente ligger sentralt på nordsida av øya. Arealet er ca. 79 kvadratkilometer og folketallet 5 791 (i 2011). De viktigste næringsveiene er jordbruk og fiske.

Et stykke opp langs São Vicente-elva er inngangen til et kilometerlangt system av underjordiske grotter (*Grutas de São Vicente*) som er åpent for gaida turer. Like ved ligger kirka *Nossa Senhora de Fátima* fra 1953.

Byen
----

Byen São Vicente ligger ned mot nordkysten av Madeira, der kystriksvegen møter tverrvegen over til Ribeira Brava og Funchal.

Ved havet ligger kapellet *Capela São Roque* fra 1692, som er hogd ut av stein.

Gamlebyen, som ligger noen hundre meter opp i dalen, er av Madeiras mest velholdte med trange brosteinsbelagte gater og ei barokk-kirke fra 1600-tallet.

Kirkesogn
---------

Kommunen består av tre kirkesogn: Boa Ventura, Ponta Delgada og São Vicente (byen).

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 19. september 2018; utgiver: Det nasjonale statistikkinstituttet.
2. ↑  Folketall fra Det portugisiske statistikkbyrået; besøkt 10. august 2012.

| * v
* d
* r
Kommuner på Madeira |
| --- |
| Madeiras flagg | Kommuner | Funchal **·** Câmara de Lobos **·** Santa Cruz **·** Machico **·** Ribeira Brava **·** Calheta **·** Santana **·** Ponta do Sol **·** São Vicente **·** Porto Santo **·** Porto Moniz | Portugals flagg |
| Øygrupper | Selvagensøyene **·** Desertasøyene |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Autoretur AS** er et norsk selskap. Selskapet ble etablert i 2003. Det AS er norske bilimportørers (BIL) svar på at næringslivet selv har ansvaret for de produktene de sender ut på markedet, i hele produktets levetid, også etter at det er blitt avfall.

Ifølge avfallsforskriftens paragraf 4-6 må den som produserer eller importerer kjøretøy kunne dokumentere at de kjøretøy som produseres eller importeres er tilknyttet et godkjent retursystem. Autoretur AS er landets eneste godkjente retursystem for biler.[]

Autoretur AS har et landsdekkende innsamlingsnettverk for kasserte kjøretøy. Innsamlingen er organisert gjennom tre hovedsamarbeidspartnere. De 139 biloppsamlerne tilknyttet disse tre hovedsamarbeidspartnere står for tilnærmet samtlige innsamlede, kasserte kjøretøyer i Norge!.[]

Materialene (fraksjonene) fra de kasserte vrakbilene selges i et marked som etterspør dem. Noen av materialene går videre til produksjon av nye deler til nye biler. Andre materialer går videre til å bli andre ting som kumlokk og armeringsjern, hagemøbler i plast, stekepanner og kokekar, lyktestolper og kloakkrør og sykkelstativ i Trondheim og Bergen. Når disse tingene som er produsert av gjenvunnede bilvrak kasseres, går de på ny inn i kretsløpet.

Autoretur AS drives på non-profitbasis for å sikre at kommersielle og økonomiske hensyn ikke kommer i veien for målet om innsamling og gjenvinning av utrangerte biler. Det koster ingenting å levere bilen til en biloppsamler.

Klima- og forurensningsdirektoratet har tilsynsansvaret.

Daglig leder for Autoretur AS er Erik Andresen.

Referanser
----------

1. ↑  NRK Ekko

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Taego Bou** eller **T'aego Pou** (태고 보우; født 1301 i Gwangju, død 24. desember 1382) var en koreansk buddhistmunk. Han hadde flere reiser i Kina, og regnes som en sentral person i utviklingen av den koreanske zenbuddhismen (*seon*-), og samlet flere skoler til én.

Han delte sin tid mellom et jordbrukende kloster og en rolle ved hoffet. For den siste partens del er han også kjent som *Stormester T'aego*.

På norsk finnes en preken av ham i antologien *Zen*, 2007. Prekenen er fra 1357, og skulle opprinnelig være et bidrag for å «påkalle Buddhas mirakelkrefter» i forbindelse med et japansk piratangrep mot Korea; det kan i dag leses som et resonnement om forholdet mellom statsmakt og religion i datidens Korea.

Referanser
----------

1. 1 2   Korean Authority File, oppført som 보우, National Library of Korea ID KAC200104450[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Faceted Application of Subject Terminology, oppført som Pou Kuksa, FAST-ID 207559, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Kilde for sitat og vurderinger er Vladimir Tikhonovs innledning til *Zen*, 2007

  

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Autotypi** er en mekanisk metode for halvtonegjengivelser av bilder i publikasjoner. Ved hjelp av raster kan en mangfoldiggjøre og skape direktegjengivelser av originalforlegget.

Autotypien kom til anvendelse sist på 1800-tallet, og hadde allerede i løpet av 1890-årene fullstendig utkonkurrert xylografi og litografi i reproduksjon av fotografier i bøker, ukeblader, aviser og reklametrykk.

Teknikken går ut på å oversette bilder, enten til metallpartikler for svart-hvittbilder eller ved hjelp av en karbonprosess med pigmentert gelatin til fargebilder.

Autotypiet regnes også som en langt mer bestandig gjengivelse av motiver, enn å oppbevare dem i sin originale fotografiske gjengivelse. Ulempen er at bildene blir brutt opp i punktgrafikk. Selv i de mest finmaskede rastergjengivelsene er prikkene godt synlig ved bruk av forstørrelsesglass.

Dagens digitalfotografering og skanning med oppløsning i piksler er i grunnen en videreføring av samme måten å avlese, oversette og gjengi virkeligheten til et billedmedium.

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Juletiden** er en av høytidene i det kristne liturgiske år. Den regnes som kirkeårets nest viktigste etter påsketiden, og feires til minne om Jesu Kristi fødsel, eller i mer teologisk vendinger til minne om inkarnasjonen av den andre person i Den hellige treenighet. I vestlige tradisjon begynner julen ved midnatt julaften (24. desember) og varer til søndag etter festen for Herrens åpenbaring 6. januar.

I Norge ringer kirkeklokkene inn julen klokken 17 julaften.

Tradisjonelt åpnes juletiden med feiring av midnattsmesse på julaften. Denne messen er spesielt viktig i Den katolske kirke, men feires også i mange andre kirkesamfunn. På første juledag, som feires som Kristi fødselsdag, er det tradisjon for at det feires flere gudstjenester, da en på natten, en ved daggry og en på dagen.

De første åtte dagene i juletiden regnes som en oktav, det vil si at de åtte dagene fra og med 25. desember til og med 1. januar alle har status som festdager.

Katolsk kalender
----------------

I den katolske kalender for juletiden finner man følgende fester:

* 24. desember – Midnattsmesse (regnes strengt tatt som en messe som feires første juledag).
* 25. desember – Herrens fødsel (midnattsmesse, messe ved daggry og messe senere på dagen)
* Søndag i oktaven (ev. 30. desember dersom søndag faller på 25. desember og 1. januar) – Festen for Den hellige familie
* 26. desember – Den hellige Stefan, kirkens første martyr
* 27. desember – Evangelisten Johannes
* 28. desember – De uskyldige barn i Betlehem, tradisjonelt med velsignelse av barn som er døpt i løpet av året
* 29. desember – Oktavdag
* 30. desember – Oktavdag, ev. festen for Den hellige familie
* 31. desember – Oktavdag, det er vanlig med takksigelsesmesse for året som har gått
* 1. januar – Festen for Guds Hellige Mor
* 6. januar – Festen for Herrens åpenbaring
* Søndag etter 6. januar – Festen for Herrens dåp

Se også
-------

* Jul

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
Olav Vs plass sett mot Rådhusplassen (2011). Foto: Helge Høifødt 
Plassen sett mot Olav Vs gate Foto: Helge Høifødt 
Olav Vs plass med den opphøyede midtdelen og minnesmerket over Kong Olav V, som ble avduket 7. juni 2015. Foto: Helge Høifødt 
**Olav Vs plass** er en plass med parkanlegg i forlengelsen av Olav Vs gate ved Oslo rådhus. Plassen ble i 1993 oppkalt etter kong Olav V (1903–91) og anlagt som plass i 1996. Minnesmerket «Mann og bauta» over Kong Olav V, av Olav Orud, ble avduket på plassen 7. juni 2015.

Beliggenhet og utforming
------------------------

Plassen ligger i Vika og er mot øst delt med en lindeallé fra  Kronprinsesse Märthas plass, ofte kalt Rådhushagen, som ligger inntil Oslo rådhus. Olav Vs gate går langs plassens vestside. Dronning Mauds gate munner ut på Rådhusplassen ved Olav Vs plass. Plassen var tidligere en del av gateløpet til Olav Vs gate. Midt på plassen er det en opphøyet felt med plen, og på feltet står to poppeltrær, som har fått utvikle en naturlig krone uten kraftig beskjæring. Trærne står midt i siktlinjen både fra Olav Vs gate og Haakon VIIs gate.

Minnesmerket over Kong Olav V
-----------------------------

«Mann og bauta» av Olav Orud ble avduket 7. juni 2015 av Kong Harald og prinsesse Astrid, fru Ferner. Minnesmerket, som står på den opphøyede delen av plassen, består av to deler: en statue av Kong Olav V, 2,80 meter høy og uten sokkel, og bak denne en bauta med relieffer fra begivenhetene i 1905 og 1945: ankomsten til landet på Vippetangen i 1905 og kongen som kronprins i uniform ved hjemkomsten i 1945. De to andre sidene av bautaen viser Kong Olavs interesse for ski og seiling.

Oslo kommune lyste i 1995 ut konkurranse om en statue som skulle settes opp på plassen. I 2001 ble det inngått avtale med kunstneren Knut Steen, mens hans utkast ble i 2006 avvist etter sterk kritikk mot uttrykket som var valgt. Den ferdige statuen ble satt opp i Gulen i Sogn og Fjordane i 2007. I 2010 bestemte kommunen at vinnerutkastet «Mann og bauta» av Olav Orud fra ytterligere en konkurranse skulle settes opp på plassen, men ferdigstillelsen av statuen ble forsinket.

Referanser
----------

1. ↑  «Toppkapping av trær». *park & anlegg*, 3/2014, side 38
2. ↑  *Avduket statue av Kong Olav*. kongehuset.no, 7. juni 2015 (besøkt 8. juni 2015)
3. ↑  *Slik blir den nye Kong Olav-statuen*. Dagbladet, 13. april 2010. (besøkt 4. januar 2015) og «Snart kommer kongen – helt sikkert». *Aftenposten*, 1. november 2013, side 4

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Olav Vs plass». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 413. ISBN 978-82-573-1760-7.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
**Smalmarihand** (*Dactylorhiza majalis* ssp. *sphagnicola*) er en plante i orkidéfamilien (marihandfamilien).

Utseende
--------

Smalmarihand hører til i slekta *Dactylorhiza*, på norsk marihandslekta. Den har mørkerosa blomster, men kan imidlertid variere ganske mye.

Grunnen til navnet er at den har ganske mye smalere blader enn andre *Dactylorhiza*-former. De blir til gjengjeld lengre, og mangler flekker. Dette er likevel usikre kjennetegn, for smalmarihand kan fort hybridisere og danne uklare mellomformer.

Systematikk
-----------

Tidligere var det vanlig å operere med to ulike arter, smalmarihand (som da ble kalt *Dactylorhiza traunsteineri*) og sumpmarihand (*Dactylorhiza sphagnicola*). En antar nå at *D. traunsteineri* er en rent mellomeuropeisk art som ikke vokser i Norge. En har så latt smalmarihand overta *sphagnicola*-navnet som underartsepitet.

Smalmarihand regnes å tilhøre arten kongsmarihand (*D. majalis*), og har status som underart. Hele kongsmarihand-gruppa er tetraploid og trolig oppstått ved hybridisering mellom de to diploide plantene engmarihand (*D. incarnata*) og skogmarihand (*D. maculata* ssp. *fuchsii*), koplet med dobling av kromosomtall.

Andre underarter av kongsmarihand i Norge er lappmarihand (ssp. *lapponica*) og purpurmarihand (ssp. *purpurella*). I Sør-Sverige og Danmark vokser nominatunderarten ssp. *majalis*.

Forekomster i Norge
-------------------

Siden smalmarihand er dårlig kjent, er utbredelsen også uklar. Den synes i første rekke å vokse på Østlandet og Sørlandet. Det har vist seg at den nære slektningen lappmarihand har en større sørlig utbredelse enn tidligere antatt, og enkelte lavlandsforekomster på Østlandet har vist seg å være denne underarten. Smalmarihand er ganske sjelden, og er derfor på Norsk rødliste for arter (2021) med statusen sårbar (VU).

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 24. november 2021. Besøkt 20. februar 2022.
2. ↑  Mikael Hedrén og Steinar Skrede (2018). «Hva er *Dactylorhiza traunsteineri*?» (PDF). *Blyttia*. 76 (2): 105–116.
3. ↑  Genetisk variasjon og taksonomi i gruppa behandles i: Mikael Hedrén m.fl. (2012). «Systematisk position av några norska *Dactylorhiza*-former» (PDF). *Blyttia*. 70 (3): 139–155. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *smalmarihand* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *smalmarihand* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *smalmarihand* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *smalmarihand* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Dactylorhiza majalis subsp. sphagnicola* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Dactylorhiza majalis subsp. sphagnicola* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Dactylorhiza majalis subsp. sphagnicola* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Olav Østby-Deglum** (født 21. desember 1899, død 15. mars 1974) var en norsk gårdbruker og stortingsmann fra Furnes i Hedmark.

Faren hans drev gården Deglum i Furnes, slektsgården til mor hans. Sjøl gikk han middelskolen og tok eksamen ved Jønsberg landbruksskole i 1909. I tida 1912-18 var han styrer på gården Freberg i Furnes. Siden 1918 drev han slektsgården Deglum.

Østby-Deglum var i åra 1920-28 medlem i Furnes heradsstyre. Han var også formann i likningsnemnda og i sognerådet og styreformann for pleiehjemmet i Furnes. På næringsfeltet var han styreformann i Brumunddal Brenneri, nestformann i Hedmark Meieri og styremedlem i Brumunddal Potetmelfabrikk. Fra 1922 var han nestformann i styret for avisa Østlændingen til 1942, da okkupasjonstyresmaktene avsatte styret, men fikk igjen styrevervet i mai 1945.

Fra 1922 til 1929 var Østby-Deglum sekretær for fylkesorganisasjonen til Bondepartiet i Hedmark, deretter formann i organisasjonen i atten år. I tida 1931-45 representerte han Hedmark og Bondepartiet på Stortinget. På Tinget var han den første valgperioden medlem i Lovkomiteen, fra 1934 hadde han sete i Kommunalkomiteen og der var han nestformann fra 1937. Han deltok på de interparlamentariske konferansene i Helsingfors i 1934 og i Paris i 1937. Ellers var han medlem i Den departementale trafikkrådkomite av 1934 og formann i Potetkomiteen av 1935. Også styreformann 1937-42 i Norges Banks avdeling på Hamar. 

Den 27. september 1944 ble Østby-Deglum arrestert, og satt fengsla i et halvt år. Majoriteten av tida satt han i Berg interneringsleir i Vestfold. Etter andre verdenskrig var over, fungerte han som formann i Bondepartiet til 1947. Han fikk også tilbake formannsstillinga i Norges Bank på Hamar.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 785[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Olav Østby-Deglum hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** Fangeregisteret

 |
**Ángel Vicioso Arcos** (født 13. april 1977) er en profesjonell spansk landeveissyklist. Vicioso syklet som profesjonell rytter fra 1999 til 2017. Hans beste plasseringer er to 2.-plasser i Baskerland rundt og en etappeseier i Giro d'Italia 2011.

Visioso var blant de trettitalls profesjonelle syklister som i 2006 ble navngitt som klienter av dopinglegen Eufemiano Fuentes.

Meritter
--------

2000
2. etappe, Vuelta a la Rioja
2001
4. etappe, Volta ao Alentejo
GP Miguel Indurain
Clásica de Sabiñánigo
2002
GP Miguel Indurain
Klasika Primavera
2003
7. etappe, Catalonia rundt
2. etappe og 2.-plass sammenlagt, Baskerland rundt
2006
4. etappe og 4.-plass sammenlagt, Sveits rundt
2007
1. etappe, Vuelta a Asturias
3. etappe og 2.-plass sammenlagt, Baskerland rundt
1. og 3. etappe, 2.-plass sammenlagt, Vuelta a la Comunidad de Madrid
2.-plass sammenlagt, Vuelta a Murcia
2008
1. etappe og sammenlagt, Vuelta a Asturias
2. etappe, Vuelta a la Comunidad de Madrid
2009
6. etappe, Vuelta a Asturias
2010
Vuelta a La Rioja
Gran Premio de Llodio
2. etappe og poengkonkurransen, Vuelta a Asturias
2011
GP Industria & Artigianato di Larciano
3. etappe, Giro d'Italia
2015
Gran Premio Miguel Indurain

Referanser
----------

1. ↑  «Disse står på dop-lista». *Nettavisen*. 30. juni 2006.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ángel Vicioso – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Ángel Vicioso – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Ángel Vicioso – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Ángel Vicioso – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Ángel Vicioso – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Ángel Vicioso – CycleBase Rediger på Wikidata

* (en) Ángel Vicioso – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Jules Pirard** (født 28. mai 1885 i Hautmont i Frankrike, død 22. desember 1972 samme sted) var en fransk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Pirard vant en olympisk bronsemedalje i turn under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp med bak Italia og Belgia. Det var 120 turnere fra fem nasjoner på fem lag som deltok i konkurransen som ble gjennomført 23. og 24. august 1920

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1920 Belgias flagg Antwerpen - Bronse i turn, mangekamp lagkonkurranse Frankrikes flagg Frankrike

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   fødselsattest, archivesdepartementales.lenord.fr, besøkt 29. august 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jules Pirard – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jules Pirard – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jules Pirard – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
**Olava Serine Norman «Laven» Øverland Ims** (født 17. oktober 1921 i Stavanger, død 21. april 2016 i Oslo) var en norsk skuespiller, journalist og sanger.

Liv og familie
--------------

Hun ble i 1921 født i Stavanger av Johannes Øverland og Anna (født Ims). Barndommen hos en nokså streng far med lang bakgrunn som fengselsinspektør ved Stavanger kretsfengsel A på Torget i Stavanger, og en mor som assisterte ved fengslet som jordmor gjorde at Olava fra tidlig alder ble preget av inntrykkene fengselet gav. Hun hadde fra tidlig alder en lidenskap for sang og skuespill og ble i en alder av 19 en del av det nyopprettede Stavanger amatørteater. Der fikk hun senere roller i flere store stykker, som for eksempel *Den glade enke,* der hun spilte hovedrollen som Hanna Glawari.

Olava Øverland var elev ved Kongsgård skole i Stavanger, og fullførte realskolen samt toårig handelsskole.

Da krigen kom til Norge ble hun en del av motstandsbevegelsen, hvor hun utførte flere oppdrag blant annet med å skjule et våpenlager for motstandsgruppen Skjalg ved å sy ulike revolvere inn i sceneteppet. Som antinazist og skuespillerinne hånte hun under flere anledninger intetanende tyske offiserer med sanger som «Om det smedle elle dundra, så ikkje bli forundra» og «Rull ne'r gardinet». Offiserene, som hadde svært begrensede norskkunnskaper heiet og plystret med henne inn i sangene. []

Hun var også en svært god venn med motstandskvinnen Solveig Bergslien, og de var blant annet involvert i utgivelse av illegale aviser og ulovlig radiovirksomhet, der Bergslien lekket informasjon til motstandsbevegelsen fra jobben sin i Kretsfengselet og på teateret som igjen også ble lesestoff i de lokale motstandsavisenes sider. Hun ble til slutt tatt av Gestapo og valgte å ta sitt eget liv ved å henge for å ikke røpe sensitiv informasjon. Øverland overlevde krigen til tross for flere ekstremt farlige situasjoner hun kom opp i, blant annet en direkte konfrontasjon med torturisten Holger Tou.[]

I 1947 flyttet hun til Oslo hvor hun ble profesjonell skuespillerinne. Der jobbet hun på blant annet Chat Noir og Centralteateret sammen med kjente skuespillere som Leif Juster, Einar Rose og Wenche Foss. Hun var også produksjonsassistent på Norsk Film. I begynnelsen av femtiårene ble hun tatt opp på Journalistakademiet, og ble i 1952 ansatt som journalist i det som da var Norges største avis, *Aftenposten*.

Hun utga i 1995 boken *Våre altertavler* på Samlaget.

Referanser
----------

1. 1 2   sceneweb.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑
3. ↑  *Pressefolk 1997*. Fredrikstad: Institutt for journalistikk. 1998. s. 408. ISBN 8271471759.
4. ↑  Aftenposten RADIO/TV: "Dikteren Obstfelder", 24. desember 1977 s.10.
5. 1 2  *Pressefolk 1979*. Oslo: Institutt for journalistikk. 1979. s. 220. ISBN 8271470116.
6. ↑  Øverland, Olava (1995). *Våre altertavler*. Oslo: Samlaget. ISBN 8252145000.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olava Øverland på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Olava Øverland hos Sceneweb Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** SUDOC
 |
*Árbol del Tule*
**Árbol del Tule** (Tule-treet) er det treet med størst stammediameter i hele verden. Det er en montezuma-sypress (*Taxodium mucronatum*), «ahuehuete» på språket nahuatl. Treet har en diameter på 14,05 m, omkrets på 58 meter, og høyden er 42 meter. Volumet er estimert til 816 829 m³, og vekten er estimert til 636 107 tonn.

Treet befinner seg på kirkegrunn i landsbyen Santa María del Tule som ligger i delstaten Oaxaca i Mexico. Om man følger veien fra Oaxaca by by til Mitla, så er avstanden omtrent 13 kilometer. Det koster 3 pesos i inngangspenger for å komme inn på kirkegården for å få bedre utsikt til treet og lese om dets historie.

Treets alder er ukjent, men man regner med at det er mer enn 2000 år gammelt. Etter Zapotec-sagnet ble treet plantet for 1400 år siden av en prest ved navn Pechocha. Dette var en prest som tilbad guden Ehécatl (også omtalt som «vindguden»). Treets hellige plassering (senere okkupert av kirken) skulle vel bekrefte dette.

Treet har også fått kallenavnet «Livstreet» på grunn av at man kan skimte mange tegninger av dyr i barken.

*Bilde av trestammen i sine omgivelser.*
*Detaljert bilde av trestammen.*

Litteratur
----------

* Zsolt Debreczy og István Rácz (1997–1998). «*El Arbol del Tule*: The Ancient Giant of Oaxaca» (PDF). *Arnoldia*. 57 (4): 3–11. ISSN 0004-2633. Arkivert fra originalen (PDF) 1. august 2010. Besøkt 21. mai 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) El Árbol del Tule – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Nettsted med panoramavisning av området

*Viktige data*
*Historiebeskrivelsen*
**Olav Voss** (født 28. desember 1864 i Kristiania, død 17. mai 1912 samme sted) var en norsk skuespiller.

Olav Voss står til høyre i dette bildet fra Nationaltheatret i 1903. Ellers ser man fra venstre komponist Johan Halvorsen, skuespiller Olaf Mørch Hansson og teatersjef Bjørn Bjørnson.
Etter examen artium i 1882 debuterte han ved Christiania Theater og var siden tilsatt ved Den Nationale Scene i Bergen, ved Carl Johan Teatret i Kristiania, Fahlstrøm sitt Centraltheater. Etter en kort tid i 1898 ved Christiania Theater gikk han til Nationaltheatret som hadde åpnet i 1899. Han ble husket for sine roller som Jensen (Familien Jensen), pastor Manders, kjøgemesteren (Fossegrimen), professor Dupont (Taifun). Voss var leder i Norsk Skuespillerforbund ett år fra 1899, og styremedlem i Kristiania Kunstforening. 

Olav Voss var sønn av Johan Voss (1834–82) og Andrine Frogh Voss (1838–1909). Hans bror var kapellmester Torolf Voss (1877–1943). Broren Johan Ejnar Voss (1868–1948) ble overrettssakfører og far til skuespiller Tore Foss (1901–1968). Selv ble Olav Voss i 1891 gift med skuespilleren Johanne Voss (1868–1946) som også spilte på Nationaltheatret fra dets åpning i 1899.

Voss er gravlagt på Vestre gravlund i Oslo.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6   Liv Jensson, Biografisk skuespillerleksikon : norske, danske og svenske skuespillere på norske scener særlig på 1800-tallet, side(r) 175[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.begravdeioslo.no, besøkt 12. november 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3  Jensson, Liv (1981). *Biografisk skuespillerleksikon: norske, danske og svenske skuespillere på norske scener særlig på 1800-tallet*. Oslo: Universitetsforl. s. 175. ISBN 8200056228.
4. ↑  «Nekrolog, Olav Voss». Aftenposten. 18.5.1912.
5. ↑  «Gravnr. 20.017 Olav Voss - Vestre gravlund». Gravferdsetaten i Oslo kommune. Besøkt 12. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olav Voss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Olav Voss hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Olav Voss hos Sceneweb Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** KulturNav
 |
**Mohammad Sanusi Barkindo** (født 20. april 1959 i Yola, død 5. juli 2022 i Abuja) var en nigeriansk økonom og politiker som fra 2016 til sin død var generalsekretær i OPEC.

Udtanning og yrkeserfaring
--------------------------

Barkindo hadde en bachelorgrad i statsvitenskap fra Ahmadu Bello University i Nigeria, og en *Post Graduate Diploma*[*klargjør*] i petroleumsøkonomi fra Oxford Uiversity fra 1988. Han tok en Master of Business Administration innen bank og finans fra Southeastern University i Washington, D.C.. I tillegg fikk han en doktorgrad fra Federal University of Technology i Yola.

Han jobbet i Nigerian Mining Corporation fra 1982 til 1985, før han ble spesialrådgiver (*Special Assistant*) for Nigerias minister for gruvedrift, deretter spesialrådgiver for Nigerias minister for petroleumsressurser. Han var også spesialrådgiver for Nigerias utenriksminister fra 1990 til 1992. Fra 1992 jobbet han i Nigerian National Petroleum Corporation Group (NNPC), der han hadde flere ulike stillinger, blant annet som direktør for NNPC.

Han representerte Nigeria i OPEC fra 1986, først som representant i OPECs ministerkonferanse og representant i OPECs Economic Commission Board (ECB), senere som Nigerias guvernør i OPEC. Han overtok som OPECs generalsekretær 1. august 2016, og hadde denne stillingen til sin død.

Referanser
----------

1. 1 2  OPEC.org - *HE Mohammad Sanusi Barkindo* Arkivert 15. mai 2022 hos Wayback Machine. besøkt 11. juli 2022.
2. ↑  OPEC.org - *Mohammad Barkindo takes office as OPEC Secretary General*, besøkt 11. juli 2022.
**Antonio Valente** (ca. 1520 – ca. 1600) var en italiensk organist, cembalist og komponist.

Liv og virke
------------

Lite er kjent om Valentes liv, men dominikanermunken og organisten Alberto Mazza nevner i forordet til Valentes *Intavolature de Cimbalo* (1575) at han var blind fra fødselen. Det er også kjent at Valente var organist ved *Sant'Angelo à Nilo* i Napoli fra 1565 til 1580.

*Intavolature de Cimbalo* er notert i spansk klavertabulatur og ikke italiensk klaviaturpartitur. I forordet understreker Mazza at det uvanlige valget av notasjonsform er gjort for at det skal være lettere for amatører å lære å spille cembalo på kort tid. 

Valente sto i 1601 oppført på en liste over avdøde napolitanske organister.

Samlingen *Versi spirituali* (1580) inneholder en mengde ulike, fritt komponerte stykker som dekker hele liturgien. Stykkene er et av de tidligste eksemplene på liturgisk musikk frigjort fra alle bånd til gregoriansk sang. *Intavolature de Cimbalo* er av langt lavere kvalitet, men er allikevel en viktig milepæl i den italienske klaviaturmusikkens historie ved at den sammen med Rocco Rodios *Libro di ricercate* (1575) er det første verket innen den såkalte napolitanske skolen.

Verk
----

* *Intavolatura de Cimbalo, libro primo*, (inneholder en fantansia, 6 ricercarer, 1 salve-regina, 4 franske chanson-diminusjoner, 6 variasjonsverk over bassatser og 3 dansesatser) Napoli 1575.
* *Versi spirituali sopra tutta le note, con diversi canoni spartiti per sonar ne gli organi, messe, vespere, et altri officii divini, libro secondo*, Napoli 1580.

Utgaver
-------

* *Lo Ballo dell' Intorcia* (i *Silva Ibérica*, Schott ED 5494)
* *Romanesca* (i *Silva Ibérica*, Schott ED 4215)

Referanser
----------

1. ↑   www.classicalarchives.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 29. mars 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   IdRef, www.idref.fr, besøkt 5. mars 2020[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Willi Apel: *The History of Keyboard Music to 1700* (1972)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Antonio Valente på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Antonio Valente på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Antonio Valente på AllMusic Rediger på Wikidata
* (de) *Das Cembalo-Gesamtwerk von Antonio Valente*, dradio.de (hentet 17. juli 2013)
* (en) Fritt tilgjengelige noter av Antonio Valente i International Music Score Library Project

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |