recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gråbrunt metallfly** (*Autographa buraetica*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Nordland i Norge. Arten har ofte blitt forvekslet med fiolettbrunt metallfly (*Autographa pulchrina*) og det er derfor vanskelig å finne sikker informasjon om utbredelse og biologi.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 35–40 mm), gråbrunt nattfly. Arten ligner mye på fiolettbrunt metallfly (*Autographa pulchrina*), men skiller seg fra denne på at den mangler den fiolette fargetonen. Den kan også ligne på gammafly (*Autographa gamma*), men skilles fra denne på den markerte, gule flekken i forvingen. Forkroppen (thorax) er gråbrun med brungule områder på sidene bak. Den har en tverrkjøl av hårlignende skjell litt foran midten. **Forvingen** er gråbrun med lysere og mørkere tegninger. Midt i vingen er det en krum, y-formet, hvit tegning som kan være sammenhengende eller delt i en oval og en v-formet flekk. Bak og utenfor denne flekken er det en ganske stor, gulaktig flekk. Nyremerket nær vingens forkant er mørkt langs ytterkanten, ellers lite markert. Ringmerket er ikke markert. Mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er lyse med brune kanter. Bølgelinjen langs ytterkanten er mørkbrun, jevnt bølgete i de fremste 2/3, utydelig i den bakerste tredjedelen av vingen. I vingens ytre del er det bleke områder langs ytterkanten av ytre mellomlinje, langs vingens ytterkant og i en stor flekk ved bakhjørnet. **Bakvingen** er lyst gråbrun, mørkere langs ytterkanten.

Levevis
-------

På grunn av forveksling med fiolettbrunt metallfly finnes det lite spesifikk informasjon om biologien til denne arten, men det er grunn til å tro at de to artene er ganske like hverandre i så måte. Arten holder til i åpne områder opp til bjørkebeltet, og larven lever trolig på ulike lave planter. De voksne sommerfuglene flyr i juli – august.

Utbredelse
----------

Den er utbredt i Mellom- og Nord-Europa, videre østover gjennom Russland og Sentral-Asia til det østlige Sibir og Japan. Den finnes også i Nord-Amerika. I Norge er den funnet nord til Rana i Nordland, den er sannsynligvis ikke sjelden.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Norges sommerfugler, gråbrunt metallfly:
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *gråbrunt metallfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *gråbrunt metallfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *gråbrunt metallfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *gråbrunt metallfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *gråbrunt metallfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *gråbrunt metallfly* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *gråbrunt metallfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Autographa buraetica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Autographa buraetica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Robert Bruce og Elizabeth de Burgh, fra Seton Armorial.
**Elizabeth de Burgh** (født ca. 1289 i Dunfermline i Fife i Skottland, død 27. oktober 1327 i Cullen Castle i Banffshire) var den andre konen til Robert I av Skottland, også kjent som Robert Bruce.

Elizabeth ble født som datter av Richard Og de Burgh, den mektige jarlen av Ulster og en nær venn av Edvard I av England.

Bryllup og kroning
------------------

Elizabeth møtte antagelig Robert Bruce ved det engelske hoffet og de ble gift i 1302 ved Writtle, nær Chelmsford, Essex, England.

Robert og Elizabeth ble kronet som konge og dronning av Skottland på kroningsstedet Scone Abbey den 27. mars 1306. Kroningen ble holdt til tross for det engelske kravet om overherredømme over Skottland, og den nye kongen måtte straks sende sin dronning, sammen med den øvrige kongelige familie, til Kildrummy Castle for at de skulle være i sikkerhet under beskyttelse av kongens bror, Nigel.

I fangenskap
------------

Etter det skotske nederlaget etter slaget ved Methven 19. juni 1306 beleiret engelskmennene festningen som den kongelige familie oppholdt seg i. Festningen falt da engelskmennene bestakk en smed med «alt det gull han kunne bære» til å sette ild på kornbeholdningen. Engelskmennen hengte og kappet hodet av Robert Bruces bror og deretter det samme med de øvrige mennene på den beseirete festningen.

Engelskmennene fengslet Bruces søstre Mary og Isabel, grevinne av Buchan, i et trebur festet til veggene i slott i Berwick og Roxburgh, og de sendte Bruces 12 år gamle datter Marjorie Bruce til et nonnekloster. Ettersom den engelske kongen ikke ville opprøre jarlen av Ulster ble Elizabeth sent til husarrest i England.

Åtte år senere, etter at Robert Bruce fikk sin store seier ved slaget ved Bannockburn i 1314 ble Elizabeth endelig satt fri i utveksling mot tilfangetatte engelske adelsmenn.

Elizabeth fødte sin mann to sønner og to døtre, John, Matilda, Margaret og David (den framtidige kong David II av Skottland).

Død
---

Elizabeth Bruce døde den 27. oktober 1327 i Cullen Castle i [Banffshire, og er begravd i Dunfermline. Hennes ektemann døde åtte måneder senere.

Referanser
----------

1. ↑   www.brucerathlin1307.com[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5 6   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The Peerage person ID p10210.htm#i102092, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3 4 5 6   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF
 |
***Within the Cup*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Raymond B. West.

Handling
--------

Thisbe Lorraine, en amerikaner som håper å begynne som kunstner i Paris, og hun forelsker seg i den tyske aristokraten Ernst Faber. Han viser også interesse for den unge kvinnen, men forlater henne kort tid senere. Desillusjonert bestemmer Thisbe seg for å heller leve etter sine egne regler, og vender tilbake til New York City. Hun publiserer en rekke erotiske romaner, som gir henne både berømmelse og rikdom.

Men ved en café i Greenwich Village møter Thisbe en en spåmann som påstår at hennes syndige levemåte kommer til å bringe henne stor sorg. Senere forelsker Thisbe seg i kunstneren Le Saint Hammond, som ber henne posere for en statue han planlegger av Psyche. Men når han får vite om fortiden hennes, avviser han henne og begynner deretter å drikke for mye.

Rolleliste
----------

* Bessie Barriscale som Thisbe Lorraine
* George Fisher som Le Saint Hammond
* Edward Coxen som Ernst Faber
* Aggie Herring som Tea Cup Ann, en spåmann
* Margaret Livingston

Referanser
----------

1. ↑   EIDR, EIDR identifier 10.5240/66D7-947A-596C-D5E6-127B-P[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  WITHIN THE CUP

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Within the Cup* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Within the Cup* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Within the Cup* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Within the Cup* på Silent Era Rediger på Wikidata
Landsatbilde av Wisłaneset
**Wisłaneset** (polsk *Mierzeja Wiślana*; russisk Балтийская коса, Baltijskaja kosa; tysk *Frische Nehrung*) er en landtunge eller en halvøy som strekker seg ut mellom Wisłalagunen og Gdańskbukta i Østersjøen. Grensen mellom Polen og Kaliningrad oblast, en eksklave i Russland krysser Wislaneset og deler den politisk i to. Det vestligste punktet i Russland ligger på denne halvøya.

Historie
--------

Fram til 1200-tallet var halvøya delt av et sund midt på som båter kunne passere gjennom. Dette gjorde at byen Elbing, som hørte til inn under Den tyske orden, hadde direkte tilgang til Østersjøen. Sundet ble gjenfylt med sediment sent på 1200-tallet og Elbing mistet sin posisjon som viktig handelsby. Dette gjorde at nabobyen Danzig gradvis overtok posisjonen som områdets økonomiske og maktpolitiske sentrum. 

I dag ønsker Polen å grave en kanal gjennom deler av landtungen slik at man igjen får direkte tilgang til Østersjøen, istedenfor å måtte passere det eneste naturlige, og russiskkontrollerte sundet ved Baltijsk.

Eksterne lenker
---------------

* Wisłaneset

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
***Flyktningen***, (originaltittel: *The Fugitive*) er et amerikansk drama fra 1947 regissert av John Ford og med Henry Fonda og Dolores del Río i hovedrollene. Filmen ble tatt opp på location i Mexico med et filmcrew som i hovedsak besto av meksikanere.

Handling
--------

En navnløs katolsk prest er flyktning i en navnløs latin-amerikansk stat hvor all religion er strengt forbudt. Presten forsøker å unnslippe fra landet, men hans innsats blir hindret av en sprø innfødt og en rekke andre omstendigheter. En annen flyktning, en morderisk nord-amerikansk banditt under kallenavnet El Gringo har også ankommet området. Den sprø innfødte og politiet følger snart etter. Mens Maria Dolores - en vakker indisk kvinne, underholder mennene, forsøker presten å rømme derfra. 

Samtidig som presten forsøker å stikke av, engasjerer banditten El Gringo politiet i en skuddveksling. Han blir skadd, men presten og Maria Dolores stikker av. I en annen by blir presten oppsøkt av den sprø innfødte som forteller ham at El Gringo er i ferd med å dø, og presten må tilbake for å gi ham siste ritualer. Han er døende, men nekter å tilstå sine synder. Men selvfølgelig var dette en felle for å fange presten, som de ønsker å dømme til døden.

Medvirkende
-----------

* Henry Fonda - prest
* Dolores del Río - indianerkvinne
* Pedro Armendáriz - politiinspektør
* J. Carrol Naish - informant
* Leo Carrillo - politisjef
* Ward Bond - El Gringo
* Robert Armstrong - politisersjant
* Rodolfo Acosta - politimann
* Miguel Inclán - gissel
* Mel Ferrer - fader Serra

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 1. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Flyktningen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Flyktningen* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Flyktningen* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Flyktningen* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Flyktningen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Flyktningen* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Flyktningen* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Flyktningen* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Flyktningen* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Flyktningen* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
«Flying fox» har flere betydninger.
**Flying fox** (ofte forkortet **FF**) er populærnavnet på en asiatisk karpefisk.
Den blir ca. 15 cm lang, og lever i omtrent fem år. 
Den trives best i stim, og er temmelig aktiv. 
Den foretrekker et tett beplantet akvarium.

Flying fox kontra siamesisk algeeter
------------------------------------

Utseendemessig ligner flying fox litt på siamesisk algeeter og derfor ofte selges som siamesisk algeeter til akvarister som ønsker å bli kvitt alger i akvariet sitt. 
Dessverre er denne fisken ikke like nyttig som siamesisk algeeter når det gjelder å fjerne alger fra akvariet. Som liten eter den en del alger, men etter hvert som den vokser til, foretrekker den fôr fra butikken og blir lite tolerant overfor artsfrender.

Man kan se forskjell på artene ved at FF har ugjennomsiktige finner med hvite finnetipper, mens SAE har gjennomsiktige. 
FF har to par skjeggtråder ved munnen, SAE har ett par.
I tillegg har FF en lys linje i overkant av den mørke linjen som går langs kroppen, noe SAE mangler.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *flying fox* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *flying fox* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *flying fox* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *flying fox* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *flying fox* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *flying fox* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Epalzeorhynchos kalopterus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Epalzeorhynchos kalopterus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Epalzeorhynchos kalopterus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) *Epalzeorhynchos kalopterus* - FishBase
**Grå syremåler** (*Timandra griseata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Denne arten, med en karakteristisk, rød tverrstripe på vingene, finnes på Sørlandet og Østlandet i Norge.

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 27 – 31 mm), slank, lyst brungrå måler. Vingene har en skarp, rød stripe som begynner i spissen av forvingen, går rett ned til midten av vingens bakkant og fortsetter på bakvingen. Når sommerfuglen hviler med utslåtte vinger (som den gjerne gjør), danner denne streken en rett linje fra vingespiss til vingespiss. Videre har begge vingepar rosa ytterkant. Forvingen har en tynn, brun tverrstrek nær roten og en langs ytterkanten, bakvingen har bare den langs ytterkanten, som har en knekk i midten. Forvingen har også en liten, oval, mørk flekk litt foran midten. Larven er naken, lang og slank. Kroppen er karakteristisk innsnevret bak de tre forkropps- (thorax-) leddene. Den er brun på farge, på ryggen med en rekke av kraftige, V-formede, mørkbrune flekker og en smal, hvit midtlinje.

Levevis
-------

Larvene lever på syre- og høymol-arter (*Rumex* spp.). De voksne målerne kan man treffe på fra mai til september.

Utbredelse
----------

Det ser ut til at denne arten, i motsetning til den mer vidt utbredte gul syremåler (*Timandra comae*), har en ganske begrenset utbredelse. Den er funnet i Skandinavia, Finland, Baltikum og Nordvest-Russland.
I Norge finnes den på Sørlandet og Østlandet.

Litteratur
----------

* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker
---------------

* (en) *grå syremåler* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *grå syremåler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *grå syremåler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *grå syremåler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *grå syremåler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *grå syremåler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Timandra griseata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Timandra griseata* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Timandra griseata* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
**Flyktige organiske forbindelser** er gasser og organiske forbindelser som er oppløst i luften. Stoffene har et lavt kokepunkt, slik at de lett fordamper og løses opp i luften. Avdampning fra bensin er et godt eksempel.

Flyktige organiske forbindelser forkortes ofte til VOC, etter det engelske uttrykket "Volatile Organic Compounds". Ofte er VOC en samling av flere forskjellige forbindelser, og det er totalen som kan utgjøre en helserisiko. Den totale mengden av organiske forbindelser forkortes ofte til TVOC.

#### Helsefarer

De flyktige organiske forbindelsene er som regel ikke akutt farlige i normale konsentrasjoner, men ved å puste dette inn over tid kan man få skader. Noen skader kan være langvarige og enkelte ganger irreversible. Flyktige organiske forbindelser kan gi skader og problemer som:

* hodepine
* migrene
* luftveisproblemer
* problemer med indre organer
* problemer med øyne, lunger og slimhinner
* skader på sentralnervesystemet

#### Kilder

Det finnes flere kilder til flyktige organiske forbindelser:

* vegtrafikk, spesielt ved bruk av fossile brennstoffer
* maling
* gulvbelegg
* plast
* rengjøringsmidler
* kosmetikk

#### Måling av VOC

Det er mulig å måle mengden av flyktige organiske forbindelser i luften. Det er ikke alle forbindelsene som kan måles, men med bruk av utstyr som er godt tilgjengelig for privatpersoner kan man få en god indikasjon på luftens innhold av organiske forbindelser. Det finnes måleutstyr å få kjøpt, og luftrensere har også måling innebygget.

#### Redusjon av VOC

Det er viktig å redusere innholdet av VOC i luften. Det finnes flere måter å gjøre dette på:

* velg produkter som ikke gasser så mye. Tenk på dette når du kjøper maling, møbler og bygningsartikler.
* sørg for god ventilasjon
* bruk en luftrenser som har kullfilter. Dette reduserer ofte innholdet av VOC i luften

Kilder
------

* «Hva er VOC?». Besøkt 27. september 2022.
* «Hva er VOC?». Besøkt 27. september 2022.
* «VOC». Besøkt 27. september 2022.
Hjalmar Riiser-Larsen tilhørte Marinens første flygerkull, før tildeling av vingen var innført. Som sjef for de norske flyvåpen sto han senere for utdelingen ved mange vingseremonier for nyutdannede flygere.
**Flygervinger**, eller bare **vinger**, er et tegn på fullført militær flygerutdanning.

I 1919 bestemte Forsvarsdepartementet å tildele et flygermerke til flygere som besto eller allerede hadde bestått prøven til militært flysertifikat. Det ble utformet et felles emblem for Marinens og Hærens flyvåpen av maleren Brynjulf Larsen. Opprinnelig var vingen brodert med gulltråd, men fra 1924 gikk Hærens flyvåpen over til sølvfarget emblem.

Også annet kvalifisert flygende personell enn flygere har sine vinger. Disse kjennetegnes med en ving med en bokstav i midten. Eksempelvis tilkjennegir en N omkranset av en ving at bæreren er navigatør.

| Forkortelse | Tittel |
| --- | --- |
| N | Navigatør |
| M | Maskinist |
| S | Systemoperatør |
| L | Lasteleder (load master) |
| R | Redningsmann |

I USA hadde flygere i hæren begynt å bære vinger på brystet i 1913. Fra 1917 fikk flygere i US Navy tildelt vinger.

Utformingen av emblemet varierer fra land til land. I enkelte land, som Norge, er merket utformet som en brodert påsydd ving, mens noen nasjoners flystyrker har nåler, eller pins, utformet som vinger. De fleste nasjoners flygere bærer vingen på venstre side, mens norske flygere helt fra begynnelsen har båret vingen på høyre side.

Ikke alle flyvåpen benytter vinger for å identifisere sine flygere. De første emblemer brukt av flygere i britiske Royal Flying Corps i 1913, var forgylte ørner. Også tyske Luftwaffe benyttet en forgylt ørn før og under annen verdenskrig.

Referanser
----------

1. ↑  Meyer, Fredrik (1973). *Hærens og Marinens flyvåpen*. no: Gyldendal. s. 56. ISBN 8205056099.
Portrett av Wang Shimin, malt av Zeng Jing
**Zeng Jing** (tradisjonell kinesisk: 曾鯨, forenklet kinesisk: 曾鲸, pinyin: *Zéng Jīng*, Wade-Giles: *Tseng Ching*; født ca. 1564 i Putian i Fujian i Kina, død 1647) var en kinesisk maler under Ming-dynastiet. Han er best kjent som portrettmaler.

Han bodde og virket i Nanjing, man dro også rundt til Hangzhou, Wuzhen, Ningbo, Songjiang og andre byer.

Zeng Jings melerkunst gjorde bruk av lett lys og skygge og ble betraktet som viktig for sin assimilering av den vestlige oljemaleristils illusjonistisk konkave og konvekse metode. Hans portretter er blitt kalt så realistiske som om de var som «et speilbilde». Et vanlig trekk ved hans portretter er de store tomme felt rundt den portrettertes skikkelse.

Zeng Jings stil var så karakteristisk at den ble kjent som Bochen-stil, etter hans stilnavn, **Bochen**. Blant hans fremste etterfølgere var Xie Bin (1601-1681).

Referanser
----------

1. 1 2   ARTIC, ARTIC artist ID 100679, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Zeng Jing Brief Biography». Arkivert fra originalen 5. januar 2009. Besøkt 9. juli 2008.
3. 1 2  Yang Xin, Rihard M. Branhart, Nie Chongzheng, James Cahill, Lang Shaojun, Wu Hung. *Three Thousands Years of Chinese Paintings*. Yale University Press. s. 243–246. ISBN 978-0-300-07013-2. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Zeng Jing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Flyvesand synlig fra verdensrommet
**Flygesand** er svært små og lette sandkorn, ned mot grensen av hva som er mulig for naturen å lage. Sanden blir flyttet av vinden, og når det faller ned legger det seg ofte som sanddyner, eller sandbanker.

Sand oppstår ved at steiner gnisser mot hverandre på grunn av temperatur- eller vannbevegelser. Sandkorn kan gnage hverandre til stadig mindre størrelse til prosessen stopper opp fordi kornene er for lette til å kunne påvirke hverandre lengre. Hvis de blir liggende der vinden kan berøre dem, kan de fyke langt. Kornene er lette nok til at de følger med oppgående luftstrømmer. Sand fra Saharaørkenen har nådd ut til midten av Atlanterhavet i synlige mengder. Skyen av flygesand på bildet fra 26. februar 2000 nådde nordøstkysten av Sør-Amerika i mars samme år.

Bare ved å gå gjennom et område med flygesand, vil der dannes en støvsky. På vindstille dager står dette «sporet» i opptil en halvtime etterpå.

Flygesand kan gjøre skade på hus og dyrket mark, og ofte kan man binde sanden sammen ved å plante gress eller trær. I Norge finnes flygesand blant annet i Røros og Finnmark, samt på kysten av Lista, Jæren og i Møre og Romsdal.

Kilder
------

* «flygesand». *Store norske leksikon*. Besøkt 19. november 2013.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Glen Livingstone** (født 13. oktober 1972 i Birmingham) er en engelsk tidligere fotballspiller som var målvakt for Aston Villa, York og Walsall.

Livingstone startet karrieren hos Aston Villa. Med Nigel Spink og Mark Bosnich foran seg i køen om plass på laget, gikk han 13. november 1992 på utlån til York City. En drøy måned senere, 15. november 1992, gikk han vederlagsfritt til York. I 1993/94-sesongen gikk han videre til Walsall, hvor han ligadebuterte som innbytter for James Walker i sesongens tredje siste kamp. Han spilte også lagets to siste ligakamper samme sesong.

Livingstone deltok for England i U18-EM i 1990 og Ungdoms-VM i 1991.

Karriereoversikt
----------------

| Sesong | Klubb | Land | Nivå | Liga | Kamper | Mål
  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991/92
  | Aston Villa | Englands flagg | 1
  | FL First Division | 0
  | 0
  |
| 1992/93
  | Aston Villa
  | Englands flagg | 1
  | FA Premier League | 0
  | 0
  |
| 1992/93
  | York | Englands flagg | 4
  | FL Third Division
  | 0
  | 0
  |
| 1993/94
  | York
  | Englands flagg | 3
  | FL Second Division
  | 0
  | 0
  |
| 1993/94
  | Walsall | Englands flagg | 4
  | FL Third Division
  | 3
  | 0 |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Glen Livingstone – FIFA Rediger på Wikidata
**FLYING** er et tidsskrift om fly og flyging på engelsk utgitt i New York USA.

Det er utgitt siden 1927, først under opprinnelige navnet: «Popular Aviation». Det leses av flygere, flyeiere og ledere og ansatte i flyorienterte firmaer, myndigheter og organisasjoner. Ifølge utgiveren, Hachette Filipacchi Media U.S. Inc, New York, USA er bladet det amerikanske flybladet med størst løssalg og abonnement både i USA og internasjonalt.

Bladet dekker meget godt stoff om småfly, mindre rutefly og privatjetfly. Det er vel andre blad som dekker jagerfly, større rutefly og modellfly bedre.

I reklamen kalles bladet verdens mest og videste leste flyblad./«The World’s Most Widely Read Aviation Magazine.» 

* Utgiver: Dick Koenig
* Redaktør: J. Mac McClellan
* Utgis hver måned med 3 ekstra spesialnummer årlig.
* Antall lesere: 1.2 million.
* Leserkjønnratio, hankjønn/hunkjønn: 98% to 2%
* Gjennomsnittsalder: 51

*Kilde: Flying Media Kit (accessed December 10, 2006)*

Se også
-------

Faste spaltister:

* Gordon Baxter
* Len Morgan
* Peter Garrison

Eksterne lenker
---------------

* Bladets hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC **·** ISSN
 |
**Vratislav II** (født ca. 1035, død 14. januar 1092), var hertug av Böhmen, og senere den første böhmerske konge. Kongetittelen var imidlertid en personlig gave fra keiseren og ikke arvelig. Han var sønn av Bretislav I og Judith av Schweinfurt.

Etter farens død i 1055 ble han hertug av Olomouc, men en konflikt med broren Spytihnev II førte til at han måtte flykte til Ungarn. Med ungarsk hjelp gjenvant han sitt hertugdømme og ble forsonet med broren. Ved brorens død overtok han som hertug av Böhmen.

Nesten hele hans regjeringstid var preget av konflikter med hans yngre brødre, Konrad og Otto, som styrte hver sin del av Mähren, og Jaromir som var biskop i Praha.

Vratislav II giftet seg første med den ungarske prinsesse Adelheid, og etter hennes død ektet han den polske prinsesse Swatawa, for å bedre forholdet mellom landene. Forsøket var imidlertid mislykket, og i 1070 og 1071 var flere grensetrefninger mellom de to rikene.

Siden både Böhmen og Polen var vasaller av den tyske kongen, innkalte Henrik IV høsten 1071 Vratislav og Boleslaw II av Polen til Meissen for å tvinge fram en fredsavtale. Det lyktes ikke, men Vratislav ble en viktig støttespillere av Henrik. Hans soldater deltok i felttog mot de opprørske tyske adelen og i Italia. Böhmen opplevde i denne perioden borgerkrigslignende forhold, samtidig som det var kriger mot Polen i Schlesien.

Etter seieren mot sakserne ga Henrik i 1076 Vratislav Mark Lausitz, men tok senere området tilbake og tilbød isteden Vratislav markgrevskapet Østerrike, men Vratislav var ikke i stand til å erobre fra markgrev Leopold II. I 1085 Vratislav oppgi sitt krav på Østerrike, men fikk til gjengjeld kongetittelen. Den 15. juni 1086 ble han kronet i Praha som den første bøhmiske kongen.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage person ID p894.htm#i8933, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC
 |
Kløvermarken i dag som grøntareal, sett mot nordøst
Tyske massegraver på Vestre Kirkegård

**Flygtningelejren på Kløvermarken** på Amager ved København åpnet den 28. november 1945.

Etter andre verdenskrig var det 240 000 tyske flyktninger i Danmark, hvorav 92.000 i København-området fordelt på 151 leirer. De danske myndigheter samlet flyktningene i store bevoktede leirer, og i august 1946 huset leiren på Kløvermarken 17 798 mennesker hvorav 838 befant seg på leirens sykehus. Av de øvrige 16 960 flyktninger var 51 % kvinner, 14 % menn og 16 % barn. 

Leiren var i funksjon til august 1947, hvor de fleste av beboerne var blitt sendt tilbake til Tyskland (en mindre del ble dog boende til 14. februar 1949). 

De flyktninger som døde under oppholdet ble begravet på Vestre Kirkegård. På soldatgravgården er det i alt begravet 5 344 tyske flyktninger og 4 643 tyske soldater. 

Andre store flyktningleirer i Danmark var blant andre Flygtningelejren i Oksbøl og Flygtningelejren Rye Flyveplads.

Eksterne lenker
---------------

* Kløvermarken 1945-49 pdf[*død lenke*]
* Bilde av Kløvermarkens Flygtningelejr omkring 1946 fra Jørgen Grandts hjemmeside
* Flygtningelejrene i Danmark

Portal: Danmark
Plasseringen av Vračar i Beograd.
**Vračar** (serbisk: *Врачар*) er en av de 17 bykommunene i Beograd by. Kommunen hadde 58 386 innbyggere i 2002.

Med en utstrekning på bare 2,97 km² er Vračar i areal den minste kommunen ikke bare i Beograd, men i hele Serbia. Kommunen har derimot den høyeste befolkningstettheten av alle kommuner i Serbia, med 19 658,6 innbyggere per kvadratkilometer.

Ordfører (2009) er Branimir Kuzmanović som representerer Det demokratiske parti.

Vracarplatået hvor Vracar ligger er mest kjent for Sankt Savakirken, verdens største ortodokse kirke.

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell hjemmeside (engelsk)
* Offisiell hjemmeside (serbisk)

  


| * v
* d
* r
Beograds kommuner |
| --- |
|  | Barajevo **·** Čukarica **·** Grocka **·** Lazarevac **·** Mladenovac **·** Novi Beograd **·** Obrenovac **·** Palilula **·** Rakovica **·** Savski Venac **·** Sopot **·** Stari Grad **·** Surčin **·** Vozdovac **·** Vračar **·** Zemun **·** Zvezdara | Serbias flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Parione** er en sentral bydel (*rione*) i Roma. Parione er det neset som ligger på østsida av Tiberen rett overfor Peterskirken.

Navnet kommer fra en høy mur (*parietone*) som sto her i antikken. I samme område – ved dagens Piazza Navona – lå keiser Domitians store stadion. Her lå også et odeum for framføring av musikk og poesi.

I løpet av middelalderen utvikla Parione seg til et område med både tett bosetting og ymse økonomisk aktivitet, bl.a. det viktige Campo de' Fiori. En omfattende sanering fant sted under pave Sixtus IV (1471–1484), med anlegg av nye gater og brua Ponte Sisto som forbandt Parione med Trastevere.

På 1800-tallet ble den nye, brede hovedgata Corso Vittorio Emanuele og brua Ponte Vittorio Amanuele II anlagt.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rione VI - Parione – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Parione (rione di Roma) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Italias flagg Kart og omfattende informasjon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Glen Buxton** (født 10. november 1947 i Akron, Ohio i USA, død 19. oktober 1997) var en amerikansk gitarist mest kjent fra rockegruppen Alice Cooper. Etter at gruppen ble oppløst i 1974, prøvde han og tre av de andre i den gamle besetningen seg med et nytt band kalt Billion Dollar Babies. 

Det ble en kortvarig periode med det nye bandet, og musikkverden så lite ham etter det.[] I 1982 gjorde han gitararbeidet på soloalbumet til vokalisten Buck Dharma fra Blue Öyster Cult. Han var også med å stiftet et band med navn Virgin, og alt som er igjen av dem er en bootleg fra en av deres konserter.[]

I 1997 ble han gjenforent med resten av det opprinnelige Alice Cooper-bandet (foruten artisten Alice Cooper selv), og den 10. oktober samme år spilte de på scenen igjen på nattklubben Area 51 i Arizona. Åtte dager senere, den 18. oktober 1997, døde Glen Buxton av lungebetennelse. Omslagskunsten fra albumet *School's Out* er innskrevet på Buxtons gravsten.[]

Referanser
----------

1. 1 2   The Peerage, The Peerage person ID p17659.htm#i176583, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 2229, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Glen Buxton på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Glen Buxton på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Glen Buxton på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Glen Buxton på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Glen Buxton på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Glen Buxton på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** ISNI **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Flykapringen i Sverige** var en flykapring, som ble utført av tre kroater fredag den 15. september til 16. september 1972. Kapringen var den første i Sverige, og bidro til at riksdagen vedtok terroristloven 1973.

Det SAS-eide flyet, DC-9:en Gunder Viking, med registeringsnummer LN-RLO og flynummer SK-130, var på vei fra Torslanda, Göteborg, til Stockholm da tre bevæpnede kroater, under ledelse av Tomislav Rebrina, med kontakter til Ustasja fem minutter etter start meddelte de fire besetningsmedlemmer og 86 passasjerer at flyet var kapret.

Kaprerne omdirigerte flyet og 17:14 landet flyet på Bulltofta, Malmö. Passasjerene og besetningen ble holdt som gisler og kaprerne krevde at sju i Sverige fengslede kroater skulle utbyttes mot gislene. De sju fangene var dømt for mordet på den jugoslaviske ambassadøren Vladimir Rolovic i Sverige den 7. april 1971 og okkupasjonen av Jugoslavias konsulat i Göteborg, februar 1971. To av fangene, Miro Barešić og Andjelko Brajkovic, sonet livstidsstraff for mord. 

Den svenske regjeringen ga etter for terroristenes krav, og seks av kroatene (den sjuende nektet å bli med) ble utvekslet mot noen av passasjerene. I tillegg, fikk terroristene en halv million svenske kroner i kontanter. Flyet, med noen av passasjerene og med terroristene ombord, tok av den 17. september og landet i Madrid, der terroristene ba om politisk asyl. Den svenske regjeringen ba om at de skulle utleveres til Sverige, men den spanske rejeringen nektet å innfri kravet. De ble stilt for en spansk domstol. I praksis, fikk en av dem, Miro Barešić, lov til å bosette seg i Paraguay, der han arbeidet en stund som livvakt for presidenten. Han flyttet senere til USA, der han levde under et falskt navn inntil han ble arrestert og utlevert til Sverige i 1979.

Kilder
------

* Dan Henrik Hansén, Sammanfattning på svenska av doktorsavhandlingen *Crisis and perspectives on policy change: Swedish counter-terrorism policymaking* , Utrecht Universitet, 2007
* Börje Heed, "Planet är kapat", *Brottsplats Stockholm 3*, Stockholm: Sveriges radios förlag, 1991, s. 149-153
* Ingrid Lindgren, "Flygplanskapningen i Sverige", Anno 72, Stockholm: , s. 338 f
* Ingela Maechel, "Debatten om ’Terroristlagen’", *När Var Hur 1974*, Stockholm: Forum, 1973, s. 202
* *Säpo: Säkerhetspolisens inriktning och organisation*, SOU 1988:16, s. 56
* Årsöversikt, *När Var Hur 1974*, Stockholm: Forum, 1973, s. 58, 67 f

Eksterne lenker
---------------

* P3 Dokumentär – Bulltoftakapringen
**Jernbanetorgets stasjonsvrak** er et vrakfunn gjort i 1965 under Jernbanetorget ved Oslo sentralstasjon. Vraket, som ble oppdaget i forbindelse med anleggsarbeid på Oslotunnelen, var etter en ukjent båttype datert til perioden mellom 1660 og 1730. Det regnes som mulig at båten ble senket og brukt som fundament ved de betydelige utbygninger av havnen i Christiania i 1730-årene.

Båten i eik var klinkbygget med garnering av gran og hadde mast som et seilfartøy. Den var 10–11 meter lang og 4–5 meter bred. Alt som er funnet, er akterpartiets styrbordsside på elleve bordganger fra kjølen og oppover, samt fragmenter etter kjøl, spanter, kjølsvin og garnering. Plankene har blitt bearbeidet med en oppgangssag istedenfor øks. Akterstevnen har ikke blitt bevart, men mye tyder på at båten var spissgattet med en rett og utfallende akterstevn. Det har vært mulig å rekonstruere et tverrsnitt som viser at bunnstokken strakk seg opp til mellom femte og syvende bordgang, deretter ble en lask satt på som forbindelse mellom bunnstokken og opplengeren som utgjør skipssidens øvre del. Det var et drektig fraktfartøy som kan ha hatt et halvdekk, en kahytt eller overbygning i akterskipet. Mye av garneringen, til forskjell fra bordkledningen, er sletthudet. Innveden i båten består av syv-åtte spanter og fire enkelte opplengere (det øvre spantstykket) i styrbordssiden.

Se også
-------

* Skipsfunnene i Sørenga

Kilder
------

* Arne Emil Christensen og Svein Molaug, Årsbok *Norsk Sjøfartsmuseum* 1965, artikkel s. 17-21
Vredestein Sportrac 5 195/55 R 15 (2017)
**Vredestein Banden B.V.** er en produsent av dekk til biler, landbruk, industri og til sykler. Selskapet ble etablert i 1946 i Enschede i Nederland som et nederlandsk-amerikansk samarbeidsprosjekt. Den amerikanske partneren var selskapet BF Goodrich. I 1991 ble selskapet kjøpt fra den nederlandske staten av Vredestein Investment Consortium.

I april 2005 ble selskapet kjøpt av russiske Amtel, og ble en del av selskapet Amtel-Vredestein Group. Det russiske eventyret ble imidlertid kort, og allerede i april 2009 gikk Amtel-Vredestein konkurs.
Vredestein Banden BV ble etter konkursen overtatt av den indiske dekkprodusenten Apollo Tyres Ltd og skiftet navn til Apollo Vredestein BV.

Selskapet er kjent for et langt samarbeid med italienske Giugiaro Design, som har stått for design av selskapets serie med premiumdekk.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Vredestein – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
| Vredens krig |
| --- |
| Konflikt: Krigene i det første tideverv |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | Slutten av første tideverv |
| Sted | Anfaugliths slagmark, ved Angband |
| Resultat | Seier til valaenes hær |

 |
| Stridende parter |
| Amans hær | Morgoths krigsmakt |
| Kommandanter og ledere |
| Eärendil, valaene | Balrogenes Herre†, Morgoth, Ancalagon† |
| Styrker |
| Uvisst, **meget** stor | **Meget** stor (så stor at hele hans hær var fylket på Angband) |
| Tap |
| Uvisst | Store tap |

**Vredens krig** var det siste, store slaget mot Morgoth og det største i hele det første tidevervet, og fant sted i J.R.R. Tolkiens fantasiverden Midgard.

Slaget
------

500 år inn i det første tidevervet hadde Morgoth blitt mektig og uutfordret i Midgard, ikke minst på grunn av angrepene mot noldoene. Sjømannen Eärendil (faren til Elrond og Elros) dro sin vei i sin søken etter Valinor med én av silmarillene, for å på vegne av de to folkeslagene i Midgard: alvene og menn, be valaene om støtte alvene og menneskene som bodde i Midgard.

Valaene ble rørt av Ëarendils tale, og sammen med Vanyar og de gjenværende noldoene i Aman, reiste de til Midgard med en så stor krigsmakt at ingen hær kunne måle seg med den. Teleri-alvene som bodde i Aqualondë gav valaene mulighet til å bruke skipene sine, i minnet om at deres folk engang ble drept av Morgoths orker.

Amans hær marsjerte over Beleriand og brakte sammen med Morgoths fryktelige hærer midt på slagmarken på Anfauglith.
Valaene knuste Morgoths hærer, orkene forgikk som brennende gress, og nesten alle Balrogene ble utryddet. Mens de tre menneskeslektene og edain kjempet sammen med valaene, kjempet menn fra øst for Morgoth og ble enten knust eller flyktet tilbake til sine egne land.

Da Morgoth innså at enden var nær gjorde han et siste, desperat forsøk og slapp ut de bevingende drakene som aldri før var blitt sett, og de slo valaenes hær med en så stor frykt at de ble drevet tilbake.

I det øyeblikket ankom Ëarendil i skipet Vingilot sammen med Manwës ørner, og det sto et slag i luften hele dagen. Ëarendil selv kastet Ancalagon, den svarte lederdraken, ned på tårnene i Thangorodrim.

Morgoth ble omsider endelig fanget i den dypeste av sine kjellere i Angband, og han ble bundet fast med den gamle lenken Againor, og de to silmarillene som ennå var i hans varetekt ble tatt fra ham av Eönwë. Jernkronen hans ble hamret fast som en lenke rundt halsen hans, og ble deretter ble han kastet inn i evigheten – et sted han er ment å bli helt til det siste slag og dommens dag.

Etterspill
----------

Krigens herjinger var grusomme: det meste av alt land vest for Ered Luin var lagt øde og ble spist opp av havet. De gjenværende alvene ble bedt av Eönwë om å returnere med ham til Amans land, og de fleste reiste mot vest mens noen avslo tilbudet og reiste heller mot øst der de ble herrer av de gjenværende Eldaene eller de alvene som fremdeles hadde slått seg til ro i øst, silvan-alvene. Galadriel, Celeborn og Elrond var noen av disse.

Portal: Litteratur
**Vratislav I** (ca. 888 – 921) var en bøhmisk hertug fra premyslidenes slekt, og far til Václav den hellige.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Vratislav var sønn til hertug Bořivoj I og hans hustru Ludmilla. Fra omkring året 906 var han gift med Drahomíra fra de vestslaviske hevellernes stamme. Fra dette ekteskapet kom blant andre Václav den hellige, Boleslav I og formodentlig nok en sønn ved navn Spytihněv, og fire døtre.

### Hertug

I 915 overtok han de sentralbøhmiske traktene rundt byen Praha da hans bror Spytihněv I døde. Han utøvde dette herredømmet til 921, da han døde. 

Utenrikspolitisk lå Böhmen under en del av den bayriske hertug Arnulf Is innflytelsesområde. For å verge seg bedre mot de stedig sterkere saksiske hertuger, inngikk Böhmen flere forsvarsforbund. Vratislavs ekteskap med Drahomíra knyttet landets bånd med den elben-slaviske stamme, som den gang var svært mektig. De magyariske stridsmenn, som helt siden begynnelsen 900-tallet dro på tokt inn i de områder som lå vest for deres egne, gav han fritt leide til de bøhmiske territorier, og i 915 tok også bøhmiske stridsmenn del i et ungarsk angrep inn i Sachsen. 

Innenrikspolitisk klarte sønnene til Bořivoj I å sikre seg den dominerende rolle i přemyslidenes herskerdynasti. De bygde nye borger ved grensene av sitt maktområde og klarte å trenge de andre bøhmiske fyrstenes innflytelsesområder tilbake. De få skriftlige og arkeologiske kilder som foreligger fra denne perioden gjør det ikke mulig å få helt grep om de to brødrenes betydning, enn si avgrense deres innflytelse fra hverandre. Men det er sikkert at det så sent som i 897 var flere fyrster som representerte Böhmen i Regensburg. 

Vratislavs sønn, Václav den hellige, var i alle fall i 929 etablert som hele Böhmens ubestridte hersker, selv om det fortsatt eksisterte lokale fyrstedømmer. Under Spytihněvs rundt tyve års lange regjeringsperiode, fulgt av de seks årene hertug Vratislav var hersker, vant det přemyslidiske dynasti frem til dominans. 

Vratislav døde i en alder av 33 år. Han grav skal befinne seg i St. Georgs-basilikaen i borgen i Praha.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage person ID p15003.htm#i150025, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Dušan Třeštík: *Počátky Přemyslovců*. Nakladatelství lidové noviny, 1998, ISBN 80-7106-138-7

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vratislaus I of Bohemia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
***Ørnen*** (orig.: *The Eagle*) er en amerikansk historisk stumfilm fra 1925 regissert av Clarence Brown, og med Rudolph Valentino, Vilma Bánky, og Louise Dresser i hovedrollene. Filmens handling er løst basert på Aleksandr Pusjkins roman *Dubrovskij* fra 1841. Kopier av filmen er bevart i EmGee Film Library samt flere private samlinger.

Handling
--------

Vladimir Dubrovskij er en ung kosakkløytnant som tjenestegjør i den russiske hæren. Han vekker Katarina den stores interesse og etter å ha avvist hennes amorøse invitt tvinges han rømme tilbake til kasernen. Der finner han et brev fra sin far som ber Vladimir hjelpe ham mot en nabo, Kyrilla Troekouroff, som forsøker å stjele farens eiendom. Når han vender tilbake til keiserpalasset oppdager han att det det har blitt satt en pris på hans hode.

Vladimir reiser hjem og finner sin far døende i en bondes stue. Han sverger hevn på Kyrilla og blir *Ørnen*, lederen for en røverbande som tar de fattige og undertryktes parti. Han lurer seg in i Kyrillas hjem gjennom å forkle seg som datterens fransklærer. Vladimir forelsker seg i dattern (Mascha) og legger fra seg hevnplanene. Han arresteres så av tsarinnens soldater og dømmes till døden, Mascha gifter seg med ham i fengselet. Tsarinnen angrer dødsdommen og iscenesetter en falsk henrettelse. Etter skinnhenrettelsen er over lar hun de nygifte forlate landet.

Medvirkende
-----------

* Rudolph Valentino - Vladimir Dubrovskij
* Vilma Bánky - Mascha Troekouroff
* Louise Dresser - Katarina II
* Albert Conti - Kuschka
* James Marcus - Kyrilla Troekouroff
* George Nichols - dommeren
* Carrie Clark Ward - Aurelia
* Michael Pleschkoff - kapten Kuschka
* Spottiswoode Aitken - Dubrovskijs far

Referanser
----------

1. ↑  «medietilsynet.no» **(norsk)**. Besøkt 31. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ørnen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Ørnen* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Ørnen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Ørnen* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Ørnen* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Ørnen* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Ørnen* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Ørnen* på Silent Era Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Zbrutsj** (ukrainsk: Збруч, polsk: *Zbrucz*) er en venstre sideelv til Dnister i det vestlige Ukraina.

Elven har sin kilde på Podolia-høylandet og renner hovedsakelig i sørlig retning. Den danner grensen mellom oblastene Ternopil og Khmelnytskyj. Byene Volotsjysk, Pidvolotsjysk og Hysiatin ligger langs elven. Zbrutsj munner ut i den oppdemte Dnister fem kilometer nordvest for Khotyn nær landsbyen Okopy.

Zbrutsj har en lengde på 247 km og drenerer et område på 3 300 km². Gjennomsnittlig vannføring er 7 m³/s.

Fra 1772 til 1918 dannet elven grense mellom Galicja, som tilhørte Habsburgmonarkiet, og Det russiske keiserdømmet. Fra 1920 til 1939 dannet den grensen mellom Den andre polske republikken og Sovjetunionen.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Збруч». *bse.sci-lib.com*. Besøkt 26. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Zbruch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC **·** GeoNames
 |
***Argulus rotundus*** er en art av fiskelus. Dette er en type krepsdyr som lever som parasitter på større dyr, i regelen fisk, men også tidvis på for eksempel rumpetroll. Arten ble beskrevet først i 1944. I USA lever den langs Mexicogulfen.

Anatomien er særegen, kroppen er sammenklemt og et stort skjold dekker det meste av den, men på undersiden er kroppens ledd og anatomi godt synlig. Inndelingen i hode, kropp (thorax) og bakkropp (abdomen) er tydelig. Arten er mellomstor, den er noen mm lange. Øynene er store tydelige, og de har også et *naupilus*-øye. Begge antenne-parene er omdannet til haker som holder fiskelusen fast i vertsdyret.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Argulus rotundus* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Argulus rotundus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Argulus rotundus* hos ITIS Rediger på Wikidata
* Argulidae - oppslaget i *WORMS*-databasen. Besøkt 5. januar 2014.
* Oversikt over Argulus-arter i USA - *United States Environmental Protection Agency*. Besøkt 5. januar 2014.