recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Barnepike og barn i Pernambuco, Brasil i 1874.
**Barnepike** er en jente som bor og jobber hos andre familier og som viktigste oppgaven er der for å se etter og passe barn.

I enkelte land, som for eksempel Norge og Sverige har barnepiker vært ganske uvanlig siden 1970-årene, men det er fremdeles vanlig i mange andre land. I Norge og Sverige er det betydelig vanligere med barnevakt, eller at man reiser utenlands som au pair.

International Nanny Association (INA) ble opprettet i 1985.

Den 16. juni 2011 vedtok ILO en internasjonal konvensjon om at ansatte i husholdninger skal gis rett til regulerte arbeidsforhold og lønn på det aktuelle landets minimumsnivå.

Se også
-------

* Guvernante

Referanser
----------

1. ↑  ««100th ILO annual Conference decides to bring an estimated 53 to 100 million domestic workers worldwide under the realm of labour standards»». *ilo.org*. ILO. 16. juni 2011. Besøkt 20. september 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nannies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
***Barnemordene i Betlehem*** er et oljemaleri av Pieter Bruegel den eldre utført 1565–1566. Maleriet viser en soldatstyrke som herjer en liten landsby i Brabant i nåværende Belgia/Nederlandene om vinteren.

I 1447 hadde Nederlandene overgått som en samlet geografisk enhet til huset Habsburg. I 1556 kom landet under Habsburgs spanske gren. Misnøyen mot den spanske øvrighet vokste, og under 1560-tallet gikk de såkalte *gueuserne* til opprør mot den spanske kong Filip IIs styre. Motstanden ble anført av den nederlandske stattholderen Vilhelm av Oranien.

Bruegel skildrer en av flere lignende hendelser da spanske leieknekter ble sluppet løs mot den i store og hele forsvarsløsa lokalbefolkningen. I en nedsnødd landsby i Brabant har innbyggerne akkurat feiret jul, da plutselig en harneskkledd ryttertropp rider opp på torget med en gråskegget svartkledt myndighetsperson i spissen. Alla utfartsveier fra landsbyen er bevoktet av beridde poster.

Bruegel har valgt å kalle maleriet *Barnemordene i Betlehem* med referanse til Matt. 2,16-18, der det berettes om at kong Herodes lot drepe alle guttebarn i Betlehem som var to år eller yngre for å på det vis rydde unna den trussel han opplevde ved budet om at Messias var blitt født. Bruegel har imidlertid plassert den bibelske hendelsen i sin egen samtid. Soldattroppens anfører har gitt ordren at samtlige guttebarn skal drepes. Selve iverksettelsen dirigeres av rødkledte gendarmer og broket utstyrte landsknekter. De trenger inn i husene, klatrer gjennom vinduer, slår in dørene – en offiser i harnesk oppmuntrer et par av dem og peker med sin kommandostav i svart og gult – huset Habsburgs farger, en referanse til Nederlandenes beherskere.

Kunstneren har fylt sitt maleri med flere tragiske motiver og symbolmettede detaljer – foreldrene som vil bytte ut sin lille gutt mot en et par år eldre jente, bonden som truer soldatene med sin hund, moren som sitter med sitt avkledte døde barn på kneet. Betlehems stjerne sitter som et skilt på kroen «In de star».

Referanser
----------

1. ↑  Klintberg, Bengt af (28. desember 2014). «Värnlösa barn med blodig historia». *Svenska Dagbladet* **(svensk)**. ISSN 1101-2412. Besøkt 18. desember 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Massacre of the Innocents by Pieter Bruegel the Elder – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Smashball
**Smashball** er et spill for to personer. Det benyttes et smashballstativ, som består av en metallstolpe og en ball på størrelse med en volleyball som er festa i ei snor fra toppen av stolpen. Området rundt stolpen er delt inn i to med en strek, og hver spiller må holde seg på sin banehalvdel under hele kampen. Stolpen er som regel mellom 2 og 4 meter høy. Snora er av nylon og er vanligvis så lang at ballen henger litt over en halvmeter over bakken.

Deltakeren som starter, velger hvilken vei den vil slenge ballen. Motstanderen skal dermed slenge den motsatte veien. Målet er å få slengt ballen så mange ganger rundt i sin egen retning at snora tvinner seg helt rundt stolpen. Det er vanligvis en regel som sier at man ikke kan holde fast ballen etter hver runde rundt stolpen, noe som vil si at man kun har lov til slå den for å gi den ny fart for en ny runde. Man kan slå ballen med håndflata eller knyttneven. Det er ikke tillatt å berøre snora. Ved regelbrudd tvinnes ballen tilbake til der den var da regelbruddet fant sted, og den andre spilleren får ballen.

Eksterne lenker
---------------

* Smashballregler hos Klubben.no
**Adam Ludwig Lewenhaupt** (født 15. april 1659, død 12. februar 1719) var en svensk general og greve.

Lewenhaupt mistet sin foreldre da han var ni år, men vokste opp hos Per Brahe d.y.. Han ble utdannet ved Lunds universitet og i Uppsala. Han skulle egentlig bli diplomat men gikk i stedet inn i det militære. Han tjenestegjorde i utlandet i noen år, før han vendte tilbake til Sverige. 

Da den store nordiske krig brøt ut, ble han satt til å ledet et nyformet infanteriregiment. Han var en av de få svenske kommandantene som hadde suksess mot de russiske styrkene i det området, mens Karl XII førte krig i Polen og Sachsen. I 1704 vant han slaget ved Jakobstadt og året etter vant han slaget ved Gemauerthof og ble da utnevnt til guvernør i Riga.

I 1708 ble han beordret til å marsjere østover med en forsyningskolonne for å støtte opp under Karl XIIs invasjon av Russland. Dette førte til at han ledet de svenske styrkene i slaget ved Lesnaja samme år, hvor han ble slått og måtte forlate forsyningene. Året etter var han igjen ved kongen hær, og Lewenhaupt ledet infanteriet under det katastrofale slaget ved Poltava og senere sto han for kapitulasjonen ved Perevolotsjna noen dager etter. Han døde i russisk krigsfangenskap i 1719, og Karl XII gjorde ingen forsøk på å få ham frigitt.

Referanser
----------

1. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 7. november 2012, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]

Portal: Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Svenskt biografiskt lexikon **·** Svenske Litteraturbanken **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS
 |
**SSC-3 STYX** (russisk «Рубеж», GRAU-indeks **4K51**, NATO-kallenamn **SSC-3 «Styx»**) er et mobilt kystforsvarmissilkompleks mot overflatefartøy som ble tatt i bruk i Sovjetunionen i 1978 og eksportert på 1980-tallet. Missilet som blir brukt er av typen P-15 TERMIT.

Komplekset
----------

SPU 3S51 avfyringsrampe
En kystforsvarmissilbataljon som bruker SSC-3 STYX har 4 avfyringsramper som kalles 3S51, 4 transport-omladingskjøyretøy og en kystradar med lang rekkevidde.

Et tungt hjulkjøretøy med stor evne til å bevege seg utenfor vei av typen MAZ-7310 eller MAZ543 er valgt som rampe til avfyring av missilet og for transport og lasting av missil. Et stabskjøretøy for kommando og kontroll av missilsystemet og en lastebil som plattform for kystradaren av typen 3Ts51 Garpun hører også til i komplekset (bataljonen).

Radaren har en rekkevidde på 100 km. Missilene P-15M er gjemte i en konteiner av typen KT-161 og blir skutt ut av konteineren ved høyt gasstrykk før missilenes egen framdrift blir tent.

Tekniske og taktiske karakteristikker
-------------------------------------

SSC-3 STYX i «Patriot-parken».
* Rekkevidde for ødeleggelse er minst 8 km - og maksimum 80 km.
* Bataljonen kan skyte i alle retninger fra stillingsområdet: 360°
* Tidsforbruk før bataljonen er klar til strid: 5 minutt
* Tall på avfyringsramper: 4
* Avdelingsammunisjon: 16 missil (8 på avfyringsrampen og 8 på transport-omladingskjøyretøyet)
* Type missil: P-15M:
* Mål på missilet:

* Lengde: 6,565 м
* Vingespenn: 2,5 м
* Diameter: 0,78 м

* Startvekt: 2523 kg
* Vekt på stridshoder: 513 kg eksplosiv eller 15 kilotonn med kjernefysisk ladning
* Hastighet under flygning: 1100 км/t (0,9 Mach)
* Flyvehøyde: 25/50/250 м
* Styring: treghetsstyring med infrarød målsøker i terminalfasen

Referanser
----------

1. ↑  Книга:Оборонные предприятия СССР и России|2|448

Kilder
------

На тяжёлом колёсном шасси повышенной проходимости с формулой 8×8 МАЗ-543 размещались все основные элементы комплекса: кабина управления с РЛС 3Ц51 «Гарпун» (дальность обнаружения-до 100 км), газотурбинная установка электропитания и поворотная платформа с двумя контейнерами для ракет КТ-161. Основная часть электронных систем перекочевала в почти неизменном виде с ракетных катеров проекта 205У. В отличие от более ранних «Сопки» и «Редута», установка автономна и может независимо от машин дивизиона обнаруживать и обстреливать надводные цели.

В начале 80-х 3С51 в производстве заменила СПУ 3С51М, отличающаяся использованием усовершенствованного шасси МАЗ-543М.
Leder av SS-Jäger Battalion Mitte, Otto Skorzeny
**502nd SS-Jäger Battalion Mitte**, var en tysk spesialstyrke under andre verdenskrig.

Bataljonen ble opprettet i 1943, og var ledet av Otto Skorzeny. Den hadde base i Friedenthal (Oranienburg) rett nord for Berlin, og besto hovedsakelig av 300 soldater hvor 100 var fra Schutzstaffel (SS), 50 fra Luftwaffe og 150 fra Heer. Disse ble satt opp i to kompanier, og 20. juli 1944 ble et tredje kompani opprettet med soldater fra Flandern og Nederland. 

Oppgavene til gruppen var å anti-partisan arbeid og spionasje, men gjennomførte også redningsoppdrag.

Oppdrag
-------

Fjorten medlemmer av gruppen utførte i september 1943 redningen av den fangede italienske diktatoren Benito Mussolini i Gran Sasso d’Italia i Italia, hvor de klarte å overmannet vaktene og fikk flydd ham til Tyskland. De var også klargjorte for flere oppdrag som aldri ble gjennomført, som kidnapping av Philippe Pétain. 

I 1944 gjennomførte de Unternehmen Eisenfaust (*Operasjon Panzerfaust*) hvor de vellykket klarte å kidnappe sønnen til Ungarns riksforstander Miklós Horthy, og dermed fikk Horthy til å abdisere. Samme år gjennomførte de Operation Landfried i Romania, hvor oppgaven var å ødelegge veier og broer for å hindre den sovjetiske fremrykningen mot Tyskland. De gjennomførte også flere likvidasjoner i okkuperte Danmark, samt angrep på danske fabrikker. Kompani 1 & 2 var også i kamp i en måned på Østfronten.

Slutten
-------

I september 1944 ble SS-Jäger Battalion Mitte oppløst og personellet ble overført inn i en ny spesialstyrke-bataljon, SS-Jagdverbände Mitte 600.
***Smashing Through*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Elmer Clifton.

Handling
--------

Dave Marco og sjefen hans Earl Foster, en korrupt investeringsmegler, ansetter kjemiker Ralph Brandon for å signere papirer som påstår at en bestemt gruve kommer til å være utrolig verdifull. Foster overbeviser deretter Ralphs mor om å investere alle pengene hennes i gruven, som i virkeligheten er helt verdiløs. Mens hun og hennes attraktive datter Holly venter på Fosters kontor i San Francisco, møter de Jack Mason - hvis gruve fremdeles ikke har gitt ham noe overskudd.

Jack og Holly blir snart forelsket i hverandre. Når hun inspiserer gruven hennes i Keno County, får fru Brandon vite at gruven faktisk er verdiløs. Men når hun konfronterer Foster med dette, truer han med å få Ralph arrestert for å ha signert falske dokumenter - med mindre Holly går med på å gifte seg med Foster. Men Ralph dreper Foster, og dette frigjør Holly og moren hennes fra Fosters klør.

Skuespillere
------------

* Herbert Rawlinson - Jack Mason
* Neal Hart - Dave Marco
* Sam De Grasse - Earl Foster
* Millard K. Wilson - Ralph Brandon
* Sally Starr - Holly Brandon

Referanser
----------

1. ↑  SMASHING THROUGH

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Smashing Through* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Nettverksprotokoller| Applikasjonslaget |
| --- |
| * BGP
* DHCP
* DNS
* FTP
* HTTP
* HTTPS
* IMAP
* LDAP
* MGCP
* NNTP
* NTP
* POP
* RTP
* RTSP
* RIP
* SIP
* SMTP
* SNMP
* SSH
* Telnet
* TLS/SSL
* XMPP
 |
| Transportlaget |
| * TCP
* UDP
* DCCP
* SCTP
* RSVP
 |
| Nettverkslaget |
| * IP
	+ IPv4
	+ IPv6
* ICMP
* ICMPv6
* ECN
* IGMP
* IPsec
 |
| Datalink-laget |
| * ARP
* NDP
* OSPF
* Tunneler
	+ L2TP
* PPP
* MAC
	+ Ethernet
	+ DSL
	+ ISDN
	+ FDDI
 |
| * v
* d
* r
 |

**SSH File Transfer Protocol** eller **SFTP** er en nettverksprotokoll for sikker overføring av filer i et usikkert nettverk. Den benyttes vanligvis sammen med SSH, som i seg selv vanligvis ikke tilbyr sikker utvekslig av data.

SFTP tilbyr omtrent samme funksjonalitet som standard FTP, som kopiering, sletting og navneskifte på filer – men da med mulighet for bl.a kryptering av data og autentisering.

SFTP må ikke forveksles med FTP over SSH som ikke tilbyr kryptering av datastrømmen, men bare kontrollstrømmen. SFTP er en nyere protokoll utviklet av IETF. Den brukes gjerne sammen med SSH versjon 2, men kan med visse begrensninger ofte også benyttes sammen med SSH versjon 1. 

Protokollen i seg selv definerer hverken autentisering eller kryptering. Dette forutsettes det at underliggende funksjoner i implementeringen tar hånd om.

Protokollen har ennå ikke oppnådd status som en Internet-standard.

Relatert informasjon
--------------------

* SSH
* SCP
* FTP over SSH
* FTPS
* FTP

Eksterne lenker
---------------

* draft-ietf-secsh-filexfer Siste versjon av protokollen
* Comparison with SCP Sammenlikning av funksjonalitet i SFTP og SCP
**YX Energi** ble etablert under navnet *Hydro Texaco* den 1. januar 1995, etter en fusjon mellom Hydro Olje i Norge og Danmark og Texacos datterselskaper i de samme to landene. I 2005 ble navnet endret til Uno-X Energi og den 11. juni 2021 ble navnet endret til Uno-X Mobility. I 2010 ble Uno-X Norge og YX Norge etablert som selvstendige datterselskaper.

Eierskifte
----------

2. oktober 2006 skiftet selskapet navn til YX Energi Norge AS etter at tidligere eiere solgte alle aksjene i selskapet til Reitangruppen/Reitan Servicehandel. Arbeidet knyttet til eierskiftet som navneendring, endring av visuell profil og logo er påbegynt. Detaljhandelsvirksomheten vil bli lagt til Reitan Servicehandel. YX Energi Norge AS hadde ansvaret for boligvarme, drivstoff og smøremidler og ble lokalisert på Lysaker i Oslo.

Forretningsområder
------------------

Selskapets viktigste forretningsområder er salg av drivstoff, smøremidler, parafin og fyringsolje til privat forbruk og til industrien, men butikkomsetningen på bensinstasjonene utgjør en stadig viktigere del av virksomheten.

Utbredelse
----------

YX Energi har et godt utbygd nett for distribusjon av parafin og fyringsolje. Per 1. juni 2009 hadde YX Norge over 292 betjente bensinstasjoner. Uno-X er selskapets automatkjede, og 110 Uno-X-stasjoner finnes i hele Norge fra Kristiansand i sør til Alta i nord. YX Energi driver også en egen dieselservicekjede – YX Truck, med i alt 47 egne dieselserviceanlegg og ytterligere 92 i kombinasjon med bensinstasjoner.

Eksterne lenker
---------------

* Uno-X Mobility sin hjemmeside
**Albin Stratus** er en type kjølbåt, det vil si mindre seilbåt med kjøl, som ble konstruert i 1978 av den kjente svenske seilbåt­konstruktøren Peter Norlin.

Historie
--------

Peter Norlin tegnet båten etter IOR-regelen, men ville ikke låse seg til noe klassifisering som ¾ tonn og i stedet skape en pen og rask båt som IOR-regelen gir rom for. Stratusen var Albins forsøk på å etablere seg i luksusklassen med den – for perioden – store båten på 35 fot. Stratusen ble også produsert på lisens i Korea. Disse båtene er bygget i lavere kvalitet.

Konstruksjon
------------

Båten er bygget i sandwichlaminat med glassfiber og Divinycell som distansemateriale i både skrog og dekk. Riggen er Bermuda 7/8 brøkdels slupp der masten står på kjølen. I tverrskips retning er masten støttet av enkle undervant og overvant som går over ett par vinklete salingshorn. Alle vant er i rod. Det er finnekjøl i bly og roret betjenes med ratt. Motoren er plassert midtskips i salongbordet.

Dekk og cockpit
---------------

Dekket ble på de tidlige båtene belagt med teak, men fra 1981 ble det bare brukt teak i cockpiten og innredningen. Dekket er stort, da overbygget er relativ kort, og ryddig da alle fall og trimliner er ført tilbake til cockpiten. Her finnes det også stort ratt og langsgående benker.

Innredning
----------

Innredningen er moderne for perioden med langsgående bysse på babord og toalett på motsatte side, og navigasjonsbordet er montert på toalettets fremskott. I akterkøyen finnes en smal dobbeltkøye på styrbord og en enkeltkøye på motsatte side. Forut for byssen finnes en romslig salong med langsgående benker og et uvanlig stort salongbord som rommer motoren. Lengre forut finnes garderobeskap og en dobbeltkøye i forpiggen. Innredningen er bygget i teak oppå en basisinnredning i glassfiber. Dørken er også i teak.

Se også
-------

* Albin Vega
* Albin Viggen
* Albin Ballad
* Albin Express

Referanser
----------

1. ↑  Seilsport: *Vi prøveseiler Albin Stratus.[*død lenke*]*
2. ↑  Sailguide.com: Albin Stratus.

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over alle Albin seilbåter 1968 – 1991.

| * v
* d
* r
Albin-modeller |
| --- |
| Tidligere modeller: | 57 • Viggen • 78 Cirrus • 79 • Accent • 82 MS • Vega • Cumulus • Express • Alpha 29 • Ballad • Delta • Minerva • Nova 33 • Singoalla • Stratus • Nimbus |
**Yackandandah** er en liten turistby i det nordøstlige Victoria, Australia. Byen ligger i nærheten av de to industrielle byene Wodonga og Albury, i tillegg til å ligge i nærheten av byen Beechworth som også er en turistby. 

Ved folketellingen i 2006, hadde Yackandandah en befolkning på 663 personer. Byen hadde tidligere flere gruver der det ble drevet med gruvedrift og leting etter gull. Noen av de eldste bygningene er postkontoret som ble offisielt åpnet 13. juni 1856. Et annet postkontor som ligger i nærheten er Yackandandah Junction som ble åpnet i 1872, men som ble stengt igjen i 1885. Sentrum av byen, kjent som Yackandandah Conservation Area, er registrert i «Register of National Estate». Byen har en australsk fotballag som konkurrerer i Tallangatta & District Football League. Byen har også Yackandandah Golf Club for golfspillere. 

Jernbanelinjen som en gang knyttet Yackandandah til nabo-byen Beechworth ble åpnet i 1891. Det siste toget som gikk strekningen fra Yackandandah til Beechworth ble stengt i juli 1954. To historiske bygninger, et museum som tidligere het Bank of Victoria og bygningen der butikken Rainbow Crystal, ble ødelagt av en stor brann tidlig om morgenen den 21. desember 2006. Et eiendomsmeglerebyrå ble også alvorlig skadet i denne brannen. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Andregenerasjons smartlås fra *August*.
Smartlås fra Yale, modell *Next x*.
En **smartlås** er en fjernstyrt elektromekanisk lås som er designet for å låse opp og igjen en dør når den mottar instruksjoner fra en autorisert enhet, ofte via en trådløs protokoll og ved hjelp av en krypteringsnøkkel. Nøkkelen kan for eksempel være via ansiktsgjenkjenning, en RFID-tag eller på en smarttelefon.

Smartlåser kan enten erstatte tradisjonelle mekaniske låser eller integreres sammen med den eksistedende låsen. Smartlåser kan også rapportere status og sende varsler for ulike hendelser, og finnes ofte som en del av et smarthus.

Det kan også være mulig å låse opp med fjernstyring, for eksempel for familiemedlemmer mens man er bortreist. Løsningen kan integreres med kameraer kan slik at man kan se personen som ber om tilgang.

Energikilde
-----------

Smartlåser kan få strøm via batteri eller kablet nettspenning, eksempelvis via en karmoverføring.

Sikkerhet
---------

Smartlåser kan fremstå som komplekse grunnet de mange digitale og trådløse teknologiene på markedet, og det kan være vanskelig for en sluttbruker å ta stilling til sikkerhetpåstander fra de ulike produktene.

Enhetene kan også samle personlig informasjon, og det kan være vanskelig for sluttbrukeren å ettergå hvordan dataene behandles.

Godkjenningsordninger og forsikringer
-------------------------------------

Forsikringsselskapene i Norge har en godkjenningsordning for låser som kalles FG-godkjenning. Det er ikke krav om at bygninger skal ha FG-godkjent lås, men det kan gi rabatt på forsikringspremien på noen innboforsikringer.

Referanser
----------

1. ↑  «Smart Locks, Secure or Just Dumb?». *Gizmodo*. 5. juni 2013.
2. ↑  «Your Door Is About to Get Clever: 5 Smart Locks Compared». *Wired*. 19. juni 2013.
3. ↑  «Goji's Smart Lock snaps pictures, welcomes you by name». *Engadget*. 4. juni 2013.
4. ↑  Cox, Kate. «Easy-to-pick "smart" locks gush personal data, FTC finds». Ars Technica. Besøkt 8. april 2020.
5. ↑  Lie-Jacobsen, Øivind (20. januar 2019). «Test: Duger de enkle smartlåsene?». *vi.no* **(norsk)**. Besøkt 7. august 2021.
6. ↑  «Hva skiller egentlig FG-godkjente låser fra andre låser?». *Servicesentralen Lås og Nøkkel*. 19. november 2018. Besøkt 7. august 2021.
7. ↑  «Låser og låsutstyr». *www.finansnorge.no* **(norsk)**. Besøkt 7. august 2021.
8. ↑  Lie-Jacobsen, Øivind (20. januar 2019). «Test: Duger de enkle smartlåsene?». *vi.no* **(norsk)**. Besøkt 7. august 2021.
**«Ya Mustafa»**, også stavet **Ya Mustapha**, er en berømt egyptisk sang av uklar opprinnelse, hvis tekst er satt sammen av tre forskjellige språk: Arabisk, fransk og italiensk. Det er også versjoner på gresk og tyrkisk, som er populære i de respektive landene. Sangens melodi likner gresk musikk.

Den ble meget populær i 1950- og 1960-årene. Sangen har blitt fremført i mange forskjellige versjoner med mange forskjellige artister verden over. Én av de første som spilte den inn på plate var den tyrkisk-franske sangeren Dario Moreno. Sangen ble populær i Europa ved hjelp av den egyptiskføde libanesiske sangeren Bob Azzam. Hans versjon ble utgitt i Frankrike i 1960. Den ble også populær på den britiske singlelisten, hvor den lå i 14 uker med nummer 21 som høyeste plassering.

Bruno Gigliotti, broren til Dalida, har gjort en coverversjon av sangen.

Den har også vært med i noen få egyptiske filmer, innbefattet én med skuespilleren Ismail Yassin i hovedrollen fra 1950-årene og en annen med Sabah fra samme periode. I 1975 ble sangen fremført av den tyrkiskkypriotiske sangeren og skuespilleren Nil Burak. Andre artister som har gjengitt den eksakt samme sangen innbefatter den libansiske sangeren Reeda Boutros og den amerikanske sangeren og skuespilleren Angélica María.

Denne sangen, med en melodi i gresk musikkstil og flerspråklig tekst, kan betraktes som en historisk tributt til den kosmopolitiske æraen til den egyptiske byen Alexandria. I den æraen hadde Alexandria en stor kosmopolitisk flerspråklig koloni, hovedsakelig bestående av grekere, jøder og italienere. En stor del bodde i distriktet Attarine, hvor sangens hendelser finner sted. 

Sangens refreng er *«Chrie, je t'aime, chérie je t'adore, como la salsa del pomodoro»*.

Norsk versjon
-------------

Otto Nielsen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Mustafa».

### Innspilling

* Elisabeth Granneman med Willy Andresens orkester. Arr.: Willy Andresen. Utgitt på singlen Philips 353 169 PF i 1960.

Referanser
----------

1. ↑  Chart Stats - Bob Azzam And His Orchestra - Mustapha
2. ↑  Se plateetiketten
**Phantom Works** er navnet på den største forskningsavdelingen hos den amerikanske flyprodusenten Boeing. Den ble opprinnelig startet av McDonnell Douglas, men ble en del av Boeing etter at disse selskapene ble slått sammen i 1997. Avdelingen fokuserte hovedsakelig på forskning innenfor områder relatert til det militære, som eksempelvis ny våpenteknologi og nye fly. Etter sammenslåingen ble dette utvidet til også å dekke andre områder relevante for den sivile flyproduksjonen til Boeing samt behovet for romteknologi.

Phantom Works er idag organisert i grupper som driver med det som kalles «avanserte systemer» og «avanserte teknologi». Den første gruppen fokuserer på spesifikke forretningsområder og utvikler nye konsepter og prosjekter for Boeing. Den andre gruppen fokuserer i større grad på teknologi som kan benyttes innfor eksisterende produksjon, som eksempelvis for å kutte kostnader, utnytte nye og bedre materialer og liknende innenfor hele konsernet.

Prosjekter
----------

Boeing X-32 Joint Strike Fighter
* X-32 Joint Strike Fighter
* Bird of Prey – demonstrasjonsfly for å vise konseptet rundt radarusynlighet.
* A160 Hummingbird – ubemannet helikopter.
* X-45 UCAV – Ubemannet kampfly-
* X-37 Advanced Technology Demonstrator
* Pelican ULTRA
* X-48B Blended Wing Body Concept
* X-53 Active Aeroelastic Wing
* Quad TiltRotor (med Bell Helicopter)

Forretningsenheter
* BR&TE Boeing Research and Technology Europe

Se også
-------

* Skunk Works, en tilsvarende avdeling hos flyprodusenten Lockheed Martin

Referanser
----------

1. ↑  Pearlstein, Steven: «Europeans Relent, Back Boeing Merger», *Washington Post* 25. juli 1997

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Alva Adams** (født 14. mai 1850 i Iowa County i Wisconsin i USA, død 1. november 1922 i Battle Creek i Michigan) var en amerikansk demokratisk politiker. Han var guvernør i delstaten Colorado 1887–1889, 1897–1899 og fra januar til mars 1905.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Alva Adams' far, John Adams, var medlem av Wisconsin State Assembly og Wisconsin State Senate. Alva fikk ingen særlig lang utdannelse men han interesserte seg tidlig for bøker. Hans boksamling kom til sist til å omfatte over seks tusen bøker.

### Karriere

Han arbeidet først for jernbaneselskapet Denver & Rio Grande Railroad og fortsatte så som privat forretningsdrivende. Han ble med tiden en fremgangsrik forretningsmann.

36 år gammel tiltrådte han for første gang som guvernør i januar 1887. Han ble etterfulgt i 1889 av Job Adams Cooper.

Adams etterfulgte i 1897 Albert McIntire som guvernør. Han ble etterfulft i 1899 av Charles S. Thomas. Han tiltrådte en tredje gang i januar 1905 men ble avsatt kort til etter av delstatens lovgivende forsamling. Valgresultatet erter guvernørsvalget i 1904 var omtvistet og det fantes uregelmessigheter på begge sider. Delstatens lovstiftende forsamling ble kontrollert av republikanerne som avgjorde at demokraten Adams ikke hadde rett til å beholde sitt embede. Valget i 1904 ble kjent som det mest korrupte i Colorados historie. Adams forlot politikken og fortsatte innen næringslivet og var en aktiv frimurer.

Broren Billy Adams var guvernør i Colorado 1927–1933 og sønnen Alva B. Adams var senator fo Colorado 1923–1924 og 1933–1941. Adams County har fått sitt navn etter Alva Adams.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 6404548, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Biographical Dictionary of America[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Historic Homes of Denver: People Who Shaped Denver's History - Alva Adams Arkivert 7. desember 2014 hos Wayback Machine.. Active Rain 26. desember 2010. Lest 27. november 2014.
4. ↑  Alva Adams Arkivert 5. desember 2014 hos Wayback Machine.. History Colorado. Lest 27. november 2014.
5. ↑  Alva Adams. National Governors Association. Lest 27. november 2014.
6. ↑  Colorado: Governors. The Political Graveyard. Lest 27. november 2014.
7. ↑  Adams, Alva. The Political Graveyard. Lest 27. november 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alva Adams hos Find a Grave

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Eidemarken** er et strøk i Bergen i bydelen Bergenhus. Eidemarken grenser i nord mot Ladegården ved Breistølsbekken og Ladegårdsgaten, videre mot Stølen langs Henrik Wergelands gate, mot Fjellet langs Øvre Blekeveien, mot Skansen langs Skansegaten og Skansebakken, og deretter langs Fjellveien tilbake til utgangspunktet. Området er en sentral del av «Hødden».

Strøket omfattes av grunnkretsene Krohnengen, Wesselengen og Skanselien, som hadde til sammen 1 159 innbyggere 1. januar 2014 og et areal på 0,18 km².

Krohnengen skole ligger i området, som ellers for det meste består av boligbebyggelse med mange små trehus. Det lokale buekorpset heter Wesselengens Bataljon.

Historie
--------

Krohnengen var opprinnelig en del av Meyerengen, en stor eiendom vi hører om allerede i 1650-årene. Eier på slutten av 1700-tallet var kjøpmann Claus Krohn, derav navnet Krohnengen. Etter Krohns død i 1804, overtok svigersønnen Johan Adolph Fischer eiendommen. Han utvidet gården og anla i 1805 *Krohnengen Brænderie og Malterie*. I 1830-årene ble eiendommen solgt til nordfjordingen, bøkkermester Ole Eide (1788–1858) i Kroken.

Naboeiendommen Wesselengen ble ryddet av Tordenskjolds farbror, kjøpmann Abraham Wessel, som hadde kjøpt Lungegården på auksjon i 1723. Lungegårdens eiere mente å ha hevd på den senere Wesselengen, som Bergen by anså som del av byens takmark. På begynnelsen av 1800-tallet var gullsmed Peter Michael Blytt blitt eier av området. I 1833 solgte han eiendommen til Ole Eide og sønnen Petter som fortsatte nyrydningsarbeidet i stor stil. Krohnengen og Wesselengen fikk da fellesbetegnelsen Eidemarken på folkemunne. Ole Eide bygde også den første Tippetue-veien frem til stølen sin på Fløyfjellet, og har fått en gate oppkalt etter seg.

Strøket ble utbygget på 1870-tallet, og ingen steder i Norge var trangboddheten større. I hvert av husene bodde i gjennomsnitt 25 personer. I 1875 var det kommet opp 68 hus med et samlet innbyggertall på rundt 1 700 personer, hvorav rundt 1 000 barn. Blant disse var Audun Hetland, født og oppvokst i Professor Dahls gate 26.

Strøk og boligområder i Bergen kommune

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Olav Gorseth: «Hetland formet Bergens selvbilde», *Bergensavisen* 11. april 2020

| * v
* d
* r
Strøk i Bergen |
| --- |
| Bergenhus **·** Bryggen **·** Eidemarken **·** Engen **·** Fjellet **·** Kalfaret **·** Ladegården **·** Marken **·** Møhlenpris **·** Nordnes **·** Nygård **·**  Nøstet **·** Sandviken **·** Sentrum **·** Skansen **·** Skuteviken **·** Strandsiden **·** Stølen **·** Sydnes **·** Verftet **·** Vågsbunnen **·** Ytre Sandviken |
**Eide forlag** er et norsk bokforlag i Bergen. Eide forlag utgir et mangfold av bøker til kirkelig og personlig bruk. Samarbeidet med Den norske kirke om utgivelse av salme- og gudstjenestebøker er sentralt i driften. I tillegg kommer et rikt og allsidig utvalg litteratur til bruk i kirke og hjem. Eide er en del av forlagshuset Vigmostad & Bjørke.

Historie
--------

### Starten

Forlagsdriften ble startet i 1880 av Johan Wilhelm Eide som tolv år tidligere også hadde grunnlagt Bergens Tidende. Grunnen til at han begynte med forleggervirksomhet var at Vestmannalaget sto uten forlegger til vinneren av konkurransen foreningen hadde hatt om å lage den beste ABC-boka på landsmål. Da tok boktrykker Eide, som opprinnelig var fra Stryn, på seg å gi ut førstepremiemanuset til Andreas Austlid. Fram mot århundreskiftet gav Eide ut et fåtall andre bøker, men forleggervirksomheten var et underskuddsforetak og snart gikk forlaget i dvale.

### Etterkrigstida

Ikke før i 1945 livnet det til igjen, da med en sterk satsing på barnebøker. Inntektene fra voksenbokutgivelser som for eksempel *Shetlands-Larsen* av Frithjof Sælen, *Nord for det øde hav* av Liv Balstad og *Den tause verden* av Jacques-Yves Cousteau, ga rom for å gi ut barnebøker av høy kvalitet, men som ofte var tapsprosjekt. Eide forlag gav for eksempel ut internasjonale barnebokklassikere som *Det suser i sivet* av Kenneth Grahame, *Alice i eventyrland* og *Gjennom speilet* av Lewis Carroll og *Peter Pan* av J. M. Barrie for første gang på norsk, alle oversatt av Zinken Hopp. De utga også nye praktutgaver av bøker som *Tom Sawyer* og *Huck Finn* av Mark Twain. Etter at forlaget gikk på en stor økonomisk smell med det store verket *Havet og våre fisker* tidlig på 1960-tallet, ble virksomheten gradvis trappet ned igjen.

### Fram mot nåtida

Først ved midten av 1980-tallet begynte en ny periode med vekst i forlaget. Eide satset blant annet på en serie heftede kriminal- og spenningsbøker redigert av Gunnar Staalesen. Men da det ikke ble balanse i regnskapet i denne omgangen heller, bestemte Bergens Tidende seg for å selge selskapet. Det ble kjøpt av Trine Kolderup Flaten, som hadde vært en av forlagets redaktører, og som fortsatte å drive selskapet sammen med Roald Flaten. 

### Eide forlag i dag

Høsten 2005 ble Eide kjøpt opp av og innlemmet i forlagshuset Vigmostad & Bjørke AS. Da Vigmostad & Bjørke kort etter fikk kontrakt på å utgi salme- og gudstjenestebøker for Den norske kirke, valgte man å gjøre Eide til forlag for kirkelige utgivelser. Den norske kirke var på denne tiden i startfasen av en omfattende gudstjenestereform, som også omfattet en ny offisiell salmebok. Den nye utgaven av Norsk salmebok kom ut høsten 2013 i et førsteopplag på 60 000 eksemplarer, hvorav 40 000 ble solgt første dag.

Referanser
----------

1. ↑  «Eide forlag får nye eiere». *www.dn.no*. 6. september 2005. Besøkt 25. mars 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Nettsidene til Eide Forlag

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Düsseldorf-talen** er en tale som ble holdt av Adolf Hitler den 27. januar 1932 for en rekke industriledere som var samlet i Düsseldorf av Industrieklub. Formålet var å sikre deres økonomiske støtte til partiet, og talen regnes som en av de viktigste i Hitlers politiske karriere.

Møtet var den første anledningen hvor Hitler møtte en samling av industriledere. De var i utgangspunktet skeptiske, fordi nasjonalsosialismen slik navnet antyder inneholder et element av sosialisme, og ofte hadde en anti-kapitalistisk brodd. Hitler talte i to og en halv time, og la vekt på forsvar av privat eiendom, angrep på kommunismen og hylning av nasjonalsosialismens idéer. Talen var godt tilpasset publikum, som ga stående applaus etter han var ferdig.

Som en følge av talen så flere av de store industrilederne fra da av Hitler som en forkjemper for deres interesser, og åpnet sine pengeskrin for ham. Store summer begynte å strømme inn, slik at NSDAP fikk en meget god økonomi.

Enkelte av industrilederne angret senere på støtten til Hitler. Den mest kjente blant dem var Fritz Thyssen, som ved flere anledninger etter 1935 uttalte seg sterkt kritisk til regimet etterhvert som han så hvilken vei ting gikk. Han protesterte mot forfølgelsen av jødene etter Krystallnatten i 1938, og holdt en kraftfull tale mot krigsforberedelsene i Riksdagen i 1939. I desember 1939 så han seg nødt til å gå i eksil i Sveits, og ble fratatt sitt statsborgerskap og fikk all sin eiendom beslaglagt. I 1940 ble Thyssen sendt i konsentrasjonsleir.

Portal: Andre verdenskrig
**Steinar Aulie** (født 6. september 1959) er en norsk tidligere fotballspiller som i en årrekke spilte midtstopper for Mjøndalen.

Steinar Aulie begynte spille fotball som 6-åring for Mjøndalen Idrettsforening. Som guttespiller fant han posisjonen i midtforsvaret han kom til å bekle resten av fotballkarrieren. Samme posisjon som hans far, Egil Aulie, hadde bekledd da han spilte seniorfotball for Mjøndalen på 1960-tallet.
Som kaptein på Mjøndalens juniorlag ledet han laget til seier i junior-NM i 1977 og var tapende finalist i 1978, før han i 1979 tok steget over i A-stallen. Steinar Aulie markerte seg tidlig på A-laget med sine lederegenskaper, plasseringsevne og sterke hodespill.

Han fikk sin første erfaring på landslagsnivå da han ble innkalt til troppen til en U-landskamp mot Danmark høsten 1981. Aulie fikk én opptreden i landslagsdrakten da han i en treningskamp 13. november 1982 var en av syv debutanter for Norge i et bortetap mot Kuwait.

Referanser
----------

1. ↑  Arne Thoresen (22. mai 1982). «Mjøndalskjempen». *Dagbladet*. s. 13.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Steinar Aulie – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Steinar Aulie – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Steinar Aulie – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Steinar Aulie – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
Eldoret i Kenya
**Eldoret** er en by vest i Kenya, cirka 360 kilometer sør for Lodwar og med ca. 230.000 innbyggere (overslag pr. 2007). Eldoret er hovedstaden i Uasin Gishu fylke og ligger i den forhenværende provinsen Rift Valley.

Opptøyene i Kenya
-----------------

Utdypende artikkel: Opptøyene i Kenya 2007–2008

Mellom 50 og 100 personer, med kanskje 80 av disse barn, brant ihjel inne i en kirke 1. januar 2008 i byen, mens over 40 ble skadd. Kirken, ved navn Kenya Assemblies of God Pentecostal church, der flere hundre hadde søkt tilflukt, ble satt fyr på av en rasende mobb. De som rømte fra flammene ble angrepet av personer utstyrt med macheter. Ofrene i kirken var fra kikuyu-folket, og det ble trodd at de søkte tilflukt fra folk i Kalenjin-stammen. En tidligere OL-deltaker i 1988 fra Kenya, Lucas Sang, var en av de som ble angrepet og drept i Eldoret den dagen, mens verdensmesteren på maraton i VM i friidrett 2007 i Osaka i august 2007, Luke Kibet, overlevde angrepet.

Den 31. januar ble opposisjonspolitikeren David Kimutai Too skutt og drept i Eldoret, angivelig av en trafikkonstabel.

Referanser
----------

1. ↑  «Eldoret (Kenia)». Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp).
2. ↑  VG: 50 drept da kirken ble satt i brann, presentert 1. januar 2008
3. ↑  Nettavisen: Barn brent til døde  Arkivert 3. januar 2008 hos Wayback Machine. presentert 2. januar 2008
4. ↑  BBC News: Kenyans burned to death in church, presentert 1. januar 2008
5. ↑  Aftonbladet: Här räddar han barnen, presentert 2. januar 2008
6. ↑  The Independent: A chilling tour of the Kenyan church that became the scene of mass murder Arkivert 6. januar 2008 hos Wayback Machine. presentert 3. januar 2008
7. ↑  VG: Kenyanske idrettshelter angrepet med machete, presentert 4. januar 2007
8. ↑  Nettavisen: Kenyansk politiker skutt og drept, presentert 31. januar 2008

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
**Johan Nikolai Severin Lieblein** (født 17. mai 1866 i Christiania, død 23. juni 1933 på Lilleås i Eidsvoll) var en norsk forfatter.

Liv
---

Han var sønn av professor i egyptologi Jens Lieblein og Johanna Alette Danielsen (1838–1866). Etter å ha vært elev ved Aars og Voss' skole ble han student i 1885 og var et ivrig medlem av Studentersamfundet. Han fulgte også med sin far på en reise til Egypt, Hellas, Italia, Sveits og Frankrike. Etter å ha begynt å studere medisin og orentalistikk forlot han universitetet og tilbragte flere år på reise i Afrika. I fem år oppholdt han seg i Marokko, hvor han skrev reisebrev til norske aviser, særlig *Morgenbladet*.

I 1901 ga Lieblein ut reiseskildringen *Fra fremmed Land*, og året etter kom erindringsboken *Bedre Mands Barn*. Romanen *Den sidste av sin slægt* (1910) bygget på minner fra 1880-årene. Ellers utga han en rekke bøker som bygget på opplevelser fra reisene i Afrika. Flere av bøkene hans ble oversatt til tysk.

De siste årene av sitt liv bodde han i Eidsvoll.

Litteratur
----------

* A. H. Winsnes: «Lieblein, Johan Nikolai Severin», i *Norsk biografisk leksikon*. Oslo: Aschehoug. 1938.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Eldrid Margrethe Straume** (født 1. mars 1929 i Sandane, Gloppen, død 29. desember 2014 i Oslo) var professor i arkeologi ved Universitetet i Oslo.

Straume tok magistergraden ved Universitetet i Bergen i 1956, med en avhandling om eldre jernalder i Nordfjord. Deretter var hun to år i Tyskland for å studere eldre jernalder på kontinentet. I 1964 ble hun ansatt ved Universitetet i Oslo som universitetslektor.

Hun tok doktorgraden i 1984 med avhandlingen *Fasettslipte glass i nordiske graver fra 4. og 5. århundre e.Kr.* En periode fra 1990 var hun ansatt som professor ved Universitetet i Bergen, men vendte tilbake til Oslo der hun ble værende resten av sitt yrkesaktive liv.

Professor Eldrid Straume var Norges fremste spesialist på arkeologisk materiale og de kulturelle forbindelsene til kontinentet i århundrene e.Kr. særlig tidsrommet 200-550 e.Kr.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Nekrolog: Eldrid Straume», *Aftenposten*, 13. januar 2015. Lest 24. oktober 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Severin Synnes** (død i november 2004 i Australia) var en norsk motstandsmann som gjorde tjeneste i Kompani Linge under andre verdenskrig. Han deltok i sabotasjeaksjoner og var med å bygge opp Bjørn West-basen. Synnes mottok St. Olavsmedaljen med to ekegrener for sin innsats.

Synnes kom over til Storbritannia, der han ble med i Norwegian Independent Company No. 1, senere kjent som Kompani Linge. Han deltok i flere aksjoner i det okkuperte Norge. I september 1943 deltok han i Vestige III, som ble sendt til Ålesund for å sabotere skip. I september 1944 deltok han i et mislykket oppdrag med miniubåter, der målet var å sprenge tyske skip i Måløy.

I oktober 1944 ble han sammen med Fredrik Kayser sendt over til Vestlandet for å etablere Bjørn West-basen i Matrefjellene og Stølsheimen. Synnes var telegrafist og hadde ansvar for å holde kontakten med Storbritannia. Synnes sørget også for internsamband. Han deltok i Bjørn West-operasjonen til krigens slutt.

Etter verdenskrigen bosatte Synnes seg i Australia, der han arbeidet som fisker.

Synnes ble tildelt St. Olavsmedaljen med to ekegrener for sin krigsinnsats. Etter hans død ble medaljene hans gitt til Bjørn West-museet i Matre.

Referanser
----------

1. ↑  Haga, Arnfinn: *Kystens partisaner. Den hemmelige militære nordsjøtrafikk 1943-45*, Oslo: Cappelen, 1980, s. 44ff.
2. ↑  «Sabotørane på Gangsøy», *Sogn og Fjordane fylkesleksikon*, NRK.
3. ↑  Haga, Arnfinn: *Jernring rundt Bjørn West*, Oslo: Cappelen, 1982, s. 15f.
4. ↑  *Bergens Tidende*, 5. november 2004, s. 25.
5. ↑  «Kongelig honnør til verdig veteranparade», *NTB tekst*, 8. mai 1995.
6. ↑  *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*. Oslo: Grøndahl Dreyer. 1995. s. 199. ISBN 8250421906.
7. ↑  *Bergens Tidende*, 4. desember 2004, s. 34.

Portal: Andre verdenskrig
**Vårvikler** (*Tortricodes alternella*) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae).

Utseende
--------

Arten ligner ikke på andre viklere, dette vises blant annet på at det latinske artsnavnet slutter på "-*ella*", som er vanlig for småsommerfugler bortsett fra viklere, ikke på "-*ana*" som vanlig for viklere.
Det er en ganske stor (vingspenne 19-23 millimeter) og slank vikler, forvingene er ganske smale, grå eller brune med et mørkere tverrbånd, av og til er hele den ytre delen mørkere. Bakvingen er blekbrun med mørkere årer. Den ligner på hannen av frostvikler (*Exapate congelatella*), men flyr om våren, ikke om høsten.

Levevis
-------

Larvene lever først og fremst på eik (*Quercus* spp.) men kan også spise andre løvtrær og busker. De voksne sommerfuglene flyr i løvskog fra februar (dette helst i sørligere strøk) til tidlig i mai.

Utbredelse
----------

I Norge ser det ut til at utbredelsen følger eikas utbredelse, med hovedtyngden på Sørlandet.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Tortricodes alternella* på UK Moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *vårvikler* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *vårvikler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *vårvikler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *vårvikler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *vårvikler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *vårvikler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Tortricodes alternella* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Steinar Halleland** (født 1. desember 1967) ble kjent da han i 2011 i lokalpressen i Rogaland fortalte at han var ensom og trengte venner. Stavanger Aftenblad laget en artikkel, og ikke lenge etter var det dannet en gruppe på Facebook som fikk navnet «Venneklubben». Siden har han startet elleve ikke-kommersielle venneklubber rundt om i Norge og dermed hjulpet mennesker med sosialisering.

Steinar Hallelands engasjement ble lagt merke til, og kong Harald nevnte ensomhet, Halleland og «Venneklubben» i sin nyttårstale. Steinar Halleland og Trine Johansen var deretter gjester i talkshowet *Lindmo* på NRK1 hvor de snakket om sine opplevelser.

I dag har Steinar Halleland et nettverk av venner, og ble våren 2013 nominert som finalist til Aftenbladets kåring av «Aller beste person».

Referanser
----------

1. ↑  «50 år». *Rogalands Avis 2017.12.01*. Stavanger.
2. ↑  nrk.no 31.10.2011: *Søkte etter venner i Stavanger Aftenblad – fikk 60 eposter*
3. ↑  VenneKlubben Stavanger på Facebook
4. ↑  nrk.no 26.1.2013: *Fekk livet snudd med veneklubb*
5. ↑  aftenbladet.no 28.12.2012: *Venneklubb-generalens nye jul*[*død lenke*]
6. ↑  «aftenbladet.no 26.02.2013: *Hvem vinner?*». Arkivert fra originalen 29. mars 2013. Besøkt 4. april 2013.
7. ↑  «Etter ni år helt uten venner tok Steinar grep. Metoden hans er nå blitt kopiert av mange.». *www.aftenposten.no*. 10. august 2020. Besøkt 11. september 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Steinar Halleland på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* Offisielt nettsted
**Hyarmendacil I** var en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han var den 15. kongen av Gondor fra 1015 i det tredje tidevervet, da han overtok tronen som Gondors konge etter sin far, Ciryandil, ble drept mens han forsvarte Umbar under en beleiring.

Hans originale navn var **Ciryaher**. Han var den fjerde og siste *Sjøkongen*.

Ciryaher begynte sin regjeringstid med å reorganisere Gondors arme, og i 1050 T.T. erklærte han åpenlys krig mot Haradrim og beseiret dem. Haradrim ble tvunget til å godta han som deres herre og konge. Etter denne seieren kalte han seg selv for *Hyarmendaci*, som betyr *Sør-seirer*.

Under hans styre nådde Gondor sin høyde av makt og utfoldelse. Passet til Mordor var vell bevoktet, så ondskapen hadde ingen sjanser i Hyarmendacils regjeringstid. Ingen våget å bestride hans makt, og Gondor var i fred i resten av hans lange regjeringstid, i hele 134 år.

Han ble etterfulgt av sin svært late sønn, Atanatar II, i 1149 T.T.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ciryandil** | **Konge av Gondor**(1015–1149 T.T.) | Etterfølger:**Atanatar II** |

Portal: Litteratur
Severin Svanenhielms våpenskjold. Tegnet av Peder Benzon Mylnius (1689-1745). Foto: Arne Kvitrud, 2009 
**Severin Seehusen Svanenhielm** (født 1664, død 1726) var stiftsamtsskriver i Bergen i 1711 og hadde dette embetet også i Stavanger og Nord-Norge. Han tilhørte en rik borgerfamilie i Stavanger. Han eide blant annet eiendommen Damsgaard på Laksevåg, der lystgården Damsgård hovedgård ligger og Arnegård i Stavanger. Han skal også ha bygget de eldste delene av Damsgaard. Han ble adlet i 1720 under navnet Svanenhielm, som han hadde antatt da han kjøpte Svanøy-godset i 1719.

Våpenskjold
-----------

Før adlingen brukte Severin Seehusen et segl med våpenskjold med et kranium lagt på to krysslagte knokler og under en arm fra en sky. Hjelmtegnet er en stående svane med løftede vinger.

I sitt adelsvåpen fikk han flere figurer med spesiell symbolikk. I våpenet er skjoldet firedelt: 1. felt blått med en sølv svane (såkalt «talende våpen» for navnet). Det viser trolig til Svanøy. 2. felt gull med et rødt hus. Det kan være et rødmalt hus eller det kan være et murhus. Det kan vise til Damsgård, men kan også være et "talende våpen" for navnet Seehusen. Om det er en avtegning av et virkelig hus vet vi ikke. 3. felt er likt 2. felt, men her er det et sølvhus. 4. felt er likt 1. felt. På hjelmen er hjelmtegnet en sølv svane. Om halsen på hjelmen henger et gull halssmykke festet i et blått bånd.

Referanser
----------

1. ↑  Rigsarkivet, København, Arkivskaber: Håndskriftsamlingen, I. Individuelle samlinger af blandet indhold. Mylius, Peder Benzon 1689-1745. Boks 3 - Theatrum Nobilitatis-Danica-Norvegicæ

Litteratur
----------

* A. Thiset og P.L. Wittrup: *Nyt dansk Adelslexikon*, København 1904
* H. Storck: *Dansk Vaabenbog*, København 1910
* Hans Krag: *Norsk heraldisk mønstring fra Frederik IV's regjeringstid 1699-1730*, Drøbak 1942 – Kristiansand S 1955, side 14
* Sven Tito Achen: *Danske adelsvåbener*, København 1973
* Herman L. Løvenskiold: *Heraldisk nøkkel*, Oslo 1978