recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lang Son** (vietnamesisk: Lạng Sơn) er en by i det nordlige Vietnam, nær grensen til Kina, og er hovedstad i Lang son. Hele kommunen har rundt 77 000 innbyggere (2004), og rundt 60 000 av dem bor i selve byen.

Siden byen ligger strategisk, har den en lang historie med invasjoner og okkupasjoner. Under den fransk-kinesiske krig ble byen okkupert av Qing-dynastiet, og gjennom en to-ukers kampanje erobret franskmennene byen i februar 1885. Seieren ble imidlertid kortsiktig, ettersom franskmennene måtte trekke seg raskt tilbake etter et feilslått angrep på Bang Bo i Kina. «Tilbaketrekningen fra Lang Son» ble et av de mest kontroversielle aspektene i krigen, og førte til at den franske ministeren Jules Ferry måtte gå av. 

Under andre verdenskrig angrep Japan fra nord, og franskmennene mistet igjen byen. Etter at Stillehavskrigen var over, plasserte franskmennene en permanent garnison der, og byen ble et forsyningssenter for de franske grensefortene litt lenger nord. I 1950 ble byen erobret av Viet Minh under Den første indokinesiske krig, i løpet av Vo Nguyen Giaps kampanje mot de franske grensefortene. Under den sino-vietnamesiske krig var byen åsted for de hardeste kampene, og ble nesten helt ødelagt.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
***Dictionnaire philosophique*** – egentlig *Dictionnaire philosophique portatif* (Bærbart filosofisk oppslagsverk) – er et leksikon skrevet av den franske filosofen Voltaire i 1764.

Voltaire fant Diderot og d'Alemberts *Encyclopédie* for omfangsrik, og skrev et leksikon i håndbokformat. Han utelot bidragsyterens navn, og unngikk dermed sensuren.

Leksikonet er i utgangspunktet et allsidig oppslagsverk om alt fra geografi og historie til jus og bibelske emner. Voltaire brukte denne forma til å lufte sine tanker om kirke og teologi, det franske samfunnet og sine personlige fiender. Mange av artiklene er identiske med Voltaires tidligere bidrag til *Encyclopédie*.

Boka vakte bestyrtelse og ble fordømt av makthaverne både i Frankrike og i andre land, men for å beskytte seg selv mot forfølgelse nektet Voltaire enhver befatning med verket.

Eksterne lenker
---------------

* Elektronisk utgave Arkivert 18. desember 2007 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Gaukmesse var også et navn som ble brukt i Salten om merkedagen 25. mai
Detalj av primstav; her ser man merkene for (fra venstre) markusmesse (25. april), gauksmesse (1. mai), korsmesse vår (3. mai), hallvardsmesse (15. mai) og eriksmesse (18. mai).
Ved gauksmesse kunne man forvente seg å høre gjøken.
**Gauksmesse**, også skrevet **gaukemesse** eller **gaukmesse** og i kirkekalenderen **Philippi Jacobi dag**, er en merkedag som faller 1. mai som var halvveis inn i den måneden som man i førkristen tid ofte kalte *gaukmánaðr*.

På primstaven er dagen merket med en fugl da det er dagen man kunne vente seg å høre gjøken. I Sør-Norge markerte dagen starten på sommeren. I deler av landet ble dagen kalt *den lille gangdagen* og hadde de samme seremoniene som den store gangdagen.

Det var ulike vers knyttet til dagen. En av variantene gikk slik:  

«*Nord nå-gauk, sør så-gauk*  

*vest vilja-gauk, aust gilja-gauk*»

I Alversund ble følgende sagt om gaukmessa: «*Han gjel ikkje før den første, og teie ikkje etter den tiande»* hvor «han» refererer til gjøken.

I kirkekalenderen markeres dagen til minne om
apostlene Filip og Jakob, sønn av Alfeus og er i den sammenhengen avmerket med et dobbelt kors på primstaven.

Kilder
------

* Brynjulf Alver, *Dag og merke: folkeleg tidsrekning og merketradisjon*. Universitetsforlaget, Bergen 1981. ISBN 8200054527. Sidene 135, 136.
* Ekrem, Randi (1992). *Primstaven: tradisjonar og merkedagar*. Ålesund: R. Ekrem. s. 78. ISBN 8299269105.
* Birgit Karlstad, *Primstaven: våren: mars-april-mai: en annerledes lesebok*. Solum Forlag, Oslo 1998. ISBN 8256011173. Side 114.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Jordskjelvet i Jiuzhaigou i 2017** fant sted kl 21,19,46 kinesisk tid den 7. august 2017 i Zhangzha i fylket Jiuzhaigou i prefekturet Ngawa i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina (33°12′N 103°49′Ø), med en overflatemagnitude på 7,0. Episenteret var 39 kilometer fra Jiuzhaigou, 66 kilometer fra Songpan, 83 kilometer fra Zhugqu i naboprovinsen Gansu, 90 kilometer fra Zoigê, 105 kilometer fra Longnan i Gansu, og 285 kilometer fra Chengdu. Kl 21,41 fulgte det et etterskjelv nær ved, med momentmagnitute 3,5.

Ifølge melding fra Folkets Dagblad kl 23,59 den 8. august hadde jordskjelvet krevd 63 skadede og 5 døde.

Referanser
----------

1. ↑  «一文读懂四川九寨沟县发生7.0级地震» **(kinesisk)**. 腾讯新闻. Besøkt 8. august 2017.
2. ↑  «四川九寨溝縣 發生規模7.0地震». *聯合報* **(kinesisk)**. 8. august 2017. Besøkt 8. august 2017.
3. ↑  «四川阿坝州九寨沟县3.3级地震» **(kinesisk)**. 中国地震台网. 8. august 2017.
4. ↑  «地震已造成5人死亡 均为游客|界面新闻 · 快讯». *www.jiemian.com* **(kinesisk)**. Besøkt 8. august 2017.
**Nordic Voices** er en norsk vokalsekstett startet i mai 1996. Ensemblet består av seks medlemmer med utdanning fra Norges musikkhøgskole og Statens operahøgskole. Repertoaret spenner fra gregoriansk sang til nyere og moderne klassisk musikk. I tillegg til konserter i Norge, har koret turnert og opptrådt i en rekke land, blant andre USA, Taiwan, Japan, Sør-Afrika og flere europeiske land. 

Nordic Voices fikk Fartein Valen-prisen i 2008 og Gammleng-prisen i 2010 i klassen kunstmusikk.

I 2007 ga de ut albumet *Reges Terrae* med musikk fra 1500-tallet innspilt i middelalderbasilikaen Ringsaker kirke i Hedmark. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2007 i klassen klassisk musikk. 
  
I 2008 kom *Djånki Dong* med musikk av norske komponister som Lasse Thoresen og Cecilie Ore. Uvanlige teknikker som overtonesang er sentrale element på platen. 
  
*Lamentations* kom året etter (2009), med musikk av blant annet Gesualdo, Palestrina og Victoria.
  
I 2012 kom *Himmelkvad* med Lasse Thoresens *Opus 42* som vant Nordisk råds Musikkpris i 2010 og som er skrevet spesielt for ensemblet.
  
I 2017 kom *The Bee Madrigals* med musikk av Bjørn Bolstad Skjelbred. På albumet medvirker Nils Petter Molvær. Albumet har et økologisk perspektiv der tema er bidøden.

Medlemmer
---------

* Tone E. Braaten, sopran
* Ingrid Hanken, sopran
* Ebba Rydh, mezzosopran
* Per Kristian Amundrød, tenor
* Frank Havrøy, baryton / tenor
* Rolf Magne Schmidt Asser, bass

Diskografi
----------

* *Sense & nonSense* (JDR, 2001)
* *Reges Terrae* (Chandos, 2007)
* *Djånki dong* (Aurora, 2008)
* *Lamentations* (Chandos, 2009)
* *Himmelkvad* (2L, 2012)
* *Fuge der Zeit* (Aurora, 2015)
* *The Bee Madrigals* (Aurora, 2017)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Nordic Voices hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata
* (en) Nordic Voices på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Nordic Voices på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Nordic Voices på Songkick Rediger på Wikidata
* (no) Nordic Voices hos Ballade
* (no) Kulturnett

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Lim Su-kyong** (hangul: 임수경 림수경, hanja:林秀卿) (født 6. november 1966 i Seoul) er en sørkoreansk forfatter, journalist og fredsforkjemper.

Hun er mest kjent for at hun som student ved Hankuk University of Foreign Studies i 1989 sendt av studentorganisasjonen Jeondaehyop til Pyongyang i Nord-Korea for å delta på den 13. verdensungdomsfestivalen. Hun dro til Pyongyang via Japan og Øst-Berlin og landet i Pyongyang uten at verken sør- eller nordkoreanske myndigheter visste noe om det. Hun fikk kallenavnet *Flower of Unification* og ble svært kjent under festivalen.

Hun returnerte til Sør-Korea via Panmunjom. Der ble hun arrestert for å ha brutt forbudet mot å reise inn i Nord-Korea, og dømt til 10 års fengsel. Senere ble dette redusert til fem år og hun ble løslatt etter tre år, den 24. desember 1992.

Senere ble hun journalist og lærer ved flere universitet.

Referanser
----------

1. ↑  «Be Careful of Your Words Whether You're in an Elevator or in Your Room» Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.Daily NK 26. april 2006

Eksterne lenker
---------------

* 남과 북을 잇는 평화의 징검다리 - 임수경 블로그 (koreansk)
* Youtube: Lim Su-kyung under innmarsjen 1. juli 1989
* 임수경 방북 사건 (koreansk)
* 임수경평양축전참가사건 (koreansk)
* 임수경 막말 논란… 백요셉 "탈북 대학생에 하태경 변절자XX 내손으로" 폭언 (koreansk)
Beliggenheten til Okres Žďár nad Sázavou
**Žďár nad Sázavou** (tsjekkisk: *Okres Žďár nad Sázavou* ) er et av fem distrikter (okres) i regionen Vysočina i Den tsjekkiske republikk. Distriktet ligger i den vestlige delen av det historiske landskapet Mähren, og grenser i vest mot det historiske landskapet Böhmen. Hovedstaden er Žďár nad Sázavou, som med sine 21,467 innbyggere (per 2016) er bygd omkring elven Sázava.

Distriktet består av 174 kommuner, herav 6 bykommuner og 10 småbyer.

Distriktet har et areal på 1,578,51 km². Innbyggertallet var 118 273 i 2016.

Bykommuner
----------

| Nr. |  | Kommune | Areal km² | Folketall |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Žďár nad Sázavou | 37.06 | 22 068 |
| 2 |  | Velké Meziříčí | 40.66 | 11 662 |
| 3 |  | Nové Město na Moravě | 61.13 | 10 200 |
| 4 |  | Bystřice nad Pernštejnem | 53.08 | 8 949 |
| 5 |  | Velká Bíteš | 47.31 | 5 064 |
| 6 |  | Svratka | 14.51 | 1 416 |

Referanser
----------

1. ↑  Žďár nad Sázavou, Geonames.org, 19. janauar 2012, besøkt 16. august 2016

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Ostrogski-palasset** (polsk *Pałac Ostrogskich*, også kjent som *Gniński-palasset* – *Pałac Gnińskich*) er et palass i sentrum av Warszawa ved Tamka-gaten 41. Det huser i dag Frédéric Chopin-selskapet (*Towarszystwo im. Fryderyka Chopina*).

Historie
--------

Palassområdet ble kjøpt av Kraków-kastelanen prins Janusz Ostrogski mot slutten av det 16. århundre, som planla å bygge et befestet slott der. Han bygget ferdig murene og kjellerne, men overga så området til Denhoff-familien, som i 1681 overga det igjen til Gniński-familien. Underkansleren Jan Gniński bestemte seg for å omdanne den påbegynte bygningen til et palass etter tegninger av Tylman van Gemeren. Palasset stod ferdig i andre halvdel av det 17. århundre. 

På begynnelsen av 1700-tallet gikk palasset over til Zamoyski-ordinatenes familie (palasset ble senere kalt for «ordinatpalasset»). I 1771 tilhørte palasset Czapski-familien og senere Chodkiewicz-familien. I 1820 ble palasset kjøpt av politisekretæren Michał Gajewski, som i senere tid ombygde det. Også palassindret fikk nye funksjoner, og huset henholdsvis et lasarett, en gummifabrikk, Helsehuset og Institutt for bortglemte barn. 

Fra 1858 huset palasset Warszawas musikkonservatorium. Her fikk blant annet Ignacy Paderewski og Stanisław Moniuszko sin utdanning. Konservatoriet ble likvidert i 1939 med krigens begynnelse, og palasset ble lagt i grus under Warszawaoppstanden i 1944. Det ble gjenoppbygd i årene 1949–1954 etter tegninger av Mieczysław Kuzma.
En gammel fotballdrakt fra Gaular IL. Dette draktsettet ble tatt ut av bruk på slutten av 1990-tallet, men fargene er Gaular ILs farger.
**Gaular Idrettslag** er et idrettslag som trekker medlemmer fra mesteparten av Gaular kommune i Sogn og Fjordane. Idrettslaget ble etablert i 1987, da Bygstad Idrettslag og Sande Idrettslag slo seg sammen.

### Tabell 2013

| # | Lag | K | S | U | T | Mål | ± | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Årdal 2 | 18 | 14 | 1 | 3 | 72–35 | 37 | **43**  |
| 2 | Bjørn | 18 | 13 | 2 | 3 | 77–29 | 48 | **41**  |
| 3 | Veitastrond | 18 | 13 | 0 | 5 | 82–45 | 37 | **39**  |
| 4 | Anga | 18 | 11 | 1 | 6 | 55–36 | 19 | **34**  |
| 5 | Lærdal | 18 | 8 | 1 | 9 | 57–56 | 1 | **25**  |
| 6 | Syril | 18 | 7 | 3 | 8 | 40–39 | 1 | **24**  |
| 7 | Askvoll/Holmedal | 18 | 6 | 2 | 10 | 35–57 | −22 | **20**  |
| 8 | Kaupanger 2 | 18 | 4 | 2 | 12 | 26–64 | −38 | **14**  |
| 9 | Hyllestad/Dale 2 Fjaler | 18 | 4 | 1 | 13 | 29–72 | −43 | **13**  |
| 10 | Gaular | 18 | 3 | 1 | 14 | 37–77 | −40 | **10**  |
| Kilde  **·**  Rediger |

Anlegg
------

Idrettslaget har et alpintanlegg i Årbergsdalen, en kunstgressbane på Sande, en gressbane og friidrettsbane i Osen. I tillegg har idrettslaget Langeland Skisenter sammen med Førde Idrettslag. Dette er et lysløypeanlegg der man har arrangert skirenn siden 1968. I 1990 bygde idrettslagene et serviceanlegg for langrenn og skiskyting i tilknytning til anlegget. De samme idrettslagene eier også hoppanlegget Kleivabakkene sammen. Dette er fire hoppbakker i størrelsen K-10, K-18, K-30 og K-54.

Aktivitet
---------

Idrettslaget har avdelinger for fotball, håndball, svømming, friidrett, volleyball, motorsport, ski. I tillegg har de idrettsskole og trimmgruppe. De arrangerer arrangementet Storehesten Opp, et motbakkeløp som går opp fjellet Storehesten/Kvamshesten. Dette løpet fungerte i 2008 som NM i motbakkeløp.

Idrettslaget arrangerer hvert år Gaularmarknaden på Sande.

Profiler
--------

* Audhild Hestad, friidrett. I landstoppen i halvmaraton og maraton. Tok NM-gull i maraton 2008.

Referanser
----------

1. ↑  Gaular IL Arkivert 12. desember 2008 hos Wayback Machine. NM Motbakkeløp
2. ↑  Sogn og Fjordane Friidrettskrins *Historisk gull til Gaular Arkivert 15. september 2008 hos Wayback Machine.*

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Om idretten i Gaular i NRK Sogn og Fjordanes fylkesleksikon

| * v
* d
* r
6. divisjon fotball for menn, Sogn og Fjordane Fotballkrets, avdeling 2, 2020 |
| --- |
|  | 
* Anga
* Askvoll/Holmedal
* Eikefjord
* Førde 3
* Gaular
* Hyllestad
* Høyang 2
* Tambarskjelvar
* Tempo FK

 | Norges flagg |
**Hollywood Rose** var et amerikansk hardrock band som ble stiftet på begynnelsen av 1980-tallet i Hollywood, California. Sammen med medlemmer fra L.A. Guns, dannet de grunnlaget for det fremgangsrike bandet Guns N' Roses. Deres eneste utgivelse som Hollywood Rose er *The Roots of Guns N' Roses* (2004), en samling av innspillinger fra 1984. Utgivelsen overlevde søksmål knyttet til varemerket fra Axl Rose, vokalisten i Guns N' Roses.

Bakgrunn
--------

Det hele begynte med at gitaristene Izzy Stradlin og Chris Weber jammet sammen, hvorpå Izzy foreslo å ta med barndomsvennen W. Axl Rose på vokal. Disse tre jammet sammen en stund og hadde til slutt fem sanger klare til innspilling. Det var faren til Chris som måtte betalte for innspillingen. De fikk med seg den lokale trommeslageren Johnny Kreis, og bassisten Andre Troxx. 

Etter innspillingen spilte de noen konserter på småklubber rundt om, før Axl en dag tok kontakt med promotør Vicky Hamilton. Hun sa at Axl kunne komme til kontoret hennes og la henne høre på noen demoer, så da dro Axl og Izzy for å vise hva de var gode for. Hamilton ble overrasket over hvor bra disse gutta var og begynte å booke dem på større klubber, som The Troubadour, med en gang.

Chris Weber og Johnny Kreis kunne ikke opptre på noen av de tidligere konsertene, så Axl ringte gitarist Slash, bassist Duff McKagan og trommeslager Steven Adler, for å ha dem som en nødløsning. Dette endte med at de tre ble faste medlemmer av bandet og startet senere Guns N' Roses.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  Biografi om Hollywood Rose av Eduardo Rivadavia på *AllMusic*
3. ↑  Omtale av *The Roots of Guns N' Roses* (2004) ved Stephen Thomas Erlewine på *AllMusic*
4. ↑  «GUNS N' ROSES Singer Loses Motion To Stop Release Of Early Recordings» i *Blabbermouth* 7. juli 2004

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hollywood Rose på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Hollywood Rose på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Hollywood Rose på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Hollywood Rose på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Hollywood Rose på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Replika av *«Batavia»* på verftet.
**Ostindiafarer** eller **Spiegelretourskip** (S-skip) gikk i trafikk mellom Europa og Østasia på 1700-tallet og begynnelsen av 1800-tallet, straks før dampskipene slo igjennom. De seite for de østindiske kompanier for flere land. Foruten Det nederlandske Ostindiske kompani (VOC) dreide det seg om det danske, det franske, det portugisiske, det britiske og det svenske ostindiakompani, og Genovas Ostindiakompani og Ostendekompaniet.

Spiegelretourskipet var det nederlandske ostindiske kompanis (VOC) viktigste type transportskip. 

Fartøyene beveget seg over Indiahavet, og var bygd som en slags blanding av handelsfartøy og krigsfartøy der det foruten romslige lasterom ombord også var dekk med kanoner slik at man kunne forsvare seg mot pirater.

De nederlandske skipene ble brukt for transport av handelsvarer og personer, men var også utstyrt med den samme type kanoner som republikkens krigsskip, bare færre av dem. En Ostindiafarer / Spiegelretourskip lignet sterkt på linjeskipene som ble satt inn i sjøslag.

VOCs S-skip ble delt inn i tre klasser, den største, med en lengde på 150 fot (42,25 m), middels 138 fot (36,8 m) og den minste på 130 fot (36,8 m). Senere, i 1625, ble en klasse til føyd til, der skipene var 160 fot (45,28 m) lange. Det er et unntak fra disse klassene som var det største av dem alle, 170 fot (48,11m) langt, etter at det zeeuwske kammer fikk tillatelse til å bygge enda større skip.

Det antas at ordet «Spiegel» (norsk: speil) stammer fra formen som akterenden på et skip bygd av s-spant fikk. Dets akterspeil minner om et håndspeil fra den tiden.[]

Nederlandske ostindiafarere
---------------------------

Noen nederlandske s-skip:

* «Batavia»
* «Geldermalsen»
* «Prins Willem»
* «Witte Olifant»

Billedgalleri
-------------

* Ostindiafareren Repulse (1820) i Londons OstindienhavnOstindiafareren Repulse (1820) i Londons Ostindienhavn
* Replika av De AmsterdamReplika av *De Amsterdam*
* Ostindiafareren Götheborg fortøyd i Sandviken i Helsingfors, med andre deltagere i Tall Ships' Race, 2013.*Ostindiafareren Götheborg* fortøyd i Sandviken i Helsingfors, med andre deltagere i Tall Ships' Race, 2013.
* :East Indiamen Madagascar:East Indiamen *Madagascar*
* Ostindiefareren GÖTA LEJONOstindiefareren GÖTA LEJON
* Ostindiafarer til ankers ved WhampoaOstindiafarer til ankers ved Whampoa
* Modell av OstindiafarerModell av Ostindiafarer
* Ostindiafareren FINLAND i stormOstindiafareren FINLAND i storm
* Britiske EuphratesBritiske *Euphrates*

Referanser
----------

1. ↑  «Vad var en ostindiefarare?» **(svensk)**. Världens historia. 25. mars 2015. Besøkt 7. mars 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**MS «Hamarøy»** var en lokalbåt som gikk for Saltens Dampskibsselskab.

MS «Hamarøy» ble satt på vannet den 26. oktober 1950, men det ble ingen heldig debut. Skroget kantret nemlig og sank umiddelbart.
En ordre om å fylle bunntankene var ikke blitt utført. Skroget ble hevet og reparert, men uhellet forsinket sterkt, og skipet kunne ikke leveres før i juli i 1951. Da hadde man allerede satt MS «Beiarn» og MS «Rørstad» i løpet av våren.

I 1961 ble skipet forlenget. Grunnen til denne forlengelsen var den økende godsmengden på Helgelandsruten og Nordruten. Vel 20 år senere var det ikke lenger bruk for skipet. Den ble solgt til et nystartet cruiseselskap i Oslo, og fikk navnet «Pipervigen». Den skulle være restaurantskip med tilholdssted nedenfor rådhuset, men ligger nå i Kristiansand, og er ikke seilingsdyktig.

Referanser
----------

1. ↑  «M/S Hamarøy». Sjøhistorie.

Eksterne lenker
---------------

* (en) IMO 5141122 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) MS «Hamarøy» (1951) – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen Rediger på Wikidata

Portal: Sjøfart
***Stevnemøte med glemte år*** er et norsk okkupasjonsdrama fra 1957, regissert av Jon Lennart Mjøen. Den var basert på Sigurd Hoels roman med samme navn fra 1954. *Stevnemøte med glemte år* var norsk bidrag til Cannesfestivalen i 1957.

Handling
--------

Etter en premiere, hvor skuespillerinnen *Vera Bang* feirer nye triumfer, samles dr. *Sander Paulsen* og advokat *Knut Valstad* hos *Vera* til en minnemiddag for *Vera*s mann, advokat *Sven Arneberg*, som falt i krigen i 1940. Dette møtet griper inn i de tre forsamledes psykiske balanse og liv en tid fremover, blant annet i *Knut*s forhold til sin kone *Anna*, som *Knut* oppdager i følge med den rike skipsreder *Stauholdt*. I et premiereselskap i 1940 fører *Knut* sin kollega og kompanjong *Sven* sammen med *Vera*. Under krigen i Norge blir *Sven*s kone *Gunvor* og datteren *Jannicke* drept av en tysk bombe. Kort etter oppsøker *Vera* *Sven*, som er kaptein, hos hans lille gruppe menn inne på skauen. Under dekningen av et tilbaketog blir *Sven* drept. I årsskiftet 1940/41 føder *Vera* en sønn som hun forteller er *Sven*s sønn. Ved minnemiddagene foregir alltid *Vera* at forholdet mellom henne og *Sven* er mer omfattende enn *Knut* og *Sander* tror. Sønnen *Kåre* reagerer mot den heltestatus moren gir *Sven Arneberg*. *Knut* og *Sander* besøker den forhugningen, hvor *Sven* holdt sin stilling i 1940. Dette besøket gir dem materiale til å avsløre *Vera*s livsløgn: at *Kåre* er *Sven*s sønn, og at forholdet mellom *Vera* og *Sven* var mer enn møtet på premierefesten og en natt i forhugningen i skogen. Og *Knut* kan vende tilbake til *Anna*. Han vet at *Vera* er sterkere enn ham, men hun er ikke sterkere enn dem begge, når de holder sammen.

Rollebesetning
--------------

* Mona Hofland
* Espen Skjønberg
* Henki Kolstad
* Inger Marie Andersen
* Jon Lennart Mjøen
* Rolf Christensen
* Pål Skjønberg
* Bab Christensen
* Arne Reitan
* Willy Kramer Johansen
* Eva Steen
* Inger Teien
* Haakon Arnold
* Erling Lindahl

Referanser
----------

1. ↑  «IMDB.com: Awards for Stevnemøte med glemte år». *imdb.com*. Besøkt 30. desember 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Stevnemøte med glemte år* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Stevnemøte med glemte år* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Stevnemøte med glemte år* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (da) *Stevnemøte med glemte år* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata
**Stewart Mackie Houston** (født 20. august 1949 i Dunoon) er en skotsk fotballspiller og trener/manager.

Houston spilte venstreback for Chelsea, Brentford, Manchester United, Sheffield United og Colchester United, og han fikk en kamp for det skotske landslaget.

Trenerkarriere
--------------

### Arsenal FC

Houston var assistent for George Graham i Arsenal fra 1986, og fungerte to ganger som midlertidig manager. Første gang var i tre måneder etter at Graham fikk sparken i februar 1995. Houston førte laget til finalen i Cupvinnercupen, der Arsenal tapte etter et spektakulært mål fra Nayim i kampens siste minutt. 
Houston fortsatte som assistent etter at Bruce Rioch ble manager sommeren 1995, og da Rioch forlot klubben ett år senere, så fikk Houston jobben midlertidig manager mens den påtroppende manageren Arsene Wenger fullførte sin kontrakt med det japanske laget Grampus Eight. 

### Queens Park Rangers FC

Houston ventet ikke til ankomsten til Wenger, men forlot klubben midt i september for å ta over som manager i Queens Park Rangers FC, med Rioch som sin assistent.

QPR hadde nettopp rykket ned til første divisjon, og prøvde å rykk opp igjen til «the Premiership». Men Houstons periode i klubben var ikke suksessfull, og han fikk sparken i desember 1997 da klubben var plassert blant de siste på tabellen. 

### Tottenham Hotspur FC

Houston kom sammen med George Graham igjen, da Graham ble manager i Tottenham Hotspur i 1998, men forlot klubben da Grahan fikk sparken i mars 2001. Houston var senere førstelagstrener i Walsall i en kort periode.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stewart Houston – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Stewart Houston – Transfermarkt (manager) Rediger på Wikidata

* (en) Stewart Houston – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Stewart Houston – Soccerbase.com (manager) Rediger på Wikidata

* (en) Stewart Houston – EU-Football.info Rediger på Wikidata
**Walther MP** ( *Walther Maschinenpistole*) er en serie med maskinpistoler fra Vest-Tyskland, produsert fra 1963 til 1987.

Våpenet har omstiller for hel- og halvautomatisk ild på venstre side bak avtrekkeren. De er kamret for ammunisjon i kaliber 9 x 19 mm Luger. Den har mekanisme med masseretardert sluttstykke og kommer med foldestokk. De har både 20 og 32 patroners Våpenmagasin. Effektiv rekkevidde er 200 meter (MPL) og 100 meter (MPK). Begge har flipsikter, og MPL har 100-200 meters innstillinger på baksiktet.

Varianter
---------

Walther MP kom i to varianter: **MPL** (*Maschinenpistole Lang*) og **MPK** (*Maschinenpistole Kurz*). Forskjellen på modellene er kun lengden på løpet. De var begge av meget høy kvalitet og ble både eksportert og brukt av tyske politistyrker. US Navy Seals brukte begge utgavene i Vietnamkrigen.

Brukere
-------

* Colombias flagg Colombia
* Tysklands flagg Tyskland
* Mexicos flagg Mexico
* Portugals flagg Portugal

Eksterne lenker
---------------

* (en) Walther MP – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Modern Firearms – Walther MP.
**Rødt høstfly** (*Agrochola helvola*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er vanlig i Sør-Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 36 – 40 mm), kraftig, brunrødt nattfly, vanligvis lett å kjenne igjen på fargen og på forvingens form. Kroppen og forvingen er brunrøde. **Forvingen** er tydelig tilspisset, ikke avrundet ytterst som hos de fleste lignende arter. Tegningene er gjerne utydelige, men vanligvis kan man i alle fall ane to tverrstriper (mellomlinjer), en nær roten og en nær vingespissen. Området utenfor den ytterste tverrstripen er noe mørkere enn resten av vingen. Nyre- og ringmerkene er vanligvis utydelige. **Bakvingen** er grå, lysere og litt rødlig langs ytter- og framkantene.

Levevis
-------

Rødt høstfly finnes i skog, skogkanter, hager og parker. Larvene lever på ulike busker og trær om våren, i de nordligste delene av utbredelsesområdet mest på røsslyng (*Calluna vulgaris*),. Den overvintrer som egg. De voksne sommerfuglene flyr om natten fra slutten av august til begynnelsen av oktober, og kommer gjerne til lys.

Utbredelse
----------

Arten forekommer over det meste av Europa, i Midtøsten og i de vestlige og sentrale delene av Sibir. I Norge er den vanlig nord til Trøndelag, det finnes funn nord til Rana i Nordland.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Rødt høstfly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Agrochola helvola* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *rødt høstfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *rødt høstfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *rødt høstfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *rødt høstfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *rødt høstfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *rødt høstfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Agrochola helvola* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
Som møtelokale og samlingssted for Riksforsamlingen på Eidsvoll og grunnlovsarbeidet der i 1814, har Eidsvollsbygningen fått stor symbolverdi i norsk historie og for den norske, nasjonale identiteten.
Etter terrorangrepet mot Regjeringskvartalet i 2011 har Riksantikvaren framholdt at Høyblokken har fått økt symbolsk betydning og verdi ved at den ble stående etter bombeangrepet.
**Symbolverdi** er den kulturminnverdien eller betydningen noe har som symbol for noe annet. Symbolverdi er nært forbundet med identitetsverdi og knyttes gjerne til en konkret gjenstand, bygning, handling og annet som representerer en abstrakt idé som er viktig for en sosial eller etnisk gruppe, en ideologi, religion eller et avgrenset geografisk område, som en by eller en nasjon. Eksempler på objekter i Norge med høy symbolverdi er Nidarosdomen, Håkonshallen, Kongebjørka, Gamlehaugen, Eidsvollbygningen, Sametinget, Stortinget og Det kongelige slott.

Se også
-------

* Nasjonalsymbol

Eksterne lenker
---------------

* Riksantikvarens ordforklaringer
* Regjeringskvartalet - Riksantikvarens utredning om verneverdi og ny bruk

| * v
* d
* r
Kulturminneverdier |
| --- |
| 
* Anekdoteverdi
* Antikvarisk verdi
* Arkitektonisk verdi
* Autentisitet
* Bruksverdi
* Forekomstverdi
* Historisk verdi
* Identitetsverdi
* Kunstnerisk verdi
* Miljøverdi
* Pedagogisk verdi
* Symbolverdi

 |

Portal: Kunst
Syndiotaktisk polypropylen 
**Polymer** er et stoff som består av molekyler med stor molekylmasse med repeterende strukturell enhet, eller monomerer, forbundet med kovalent kjemisk binding. Ordet kommer fra gresk, *πολυ',* polu *«mange»; og μέρος, meros «del». Kjente eksempler på polymerer er plast, DNA og proteiner.*

Ofte brukes polymer i betydninga «plast», men polymerer utgjør en stor klasse av naturlige og syntetiske materialer med ulike sammensetninger og bruksegenskaper. Naturlige polymermaterialer som skjellakk og rav er brukt i århundrer. Biopolymerer som proteiner (for eksempel hår, hud og deler av skjelettet) og nukleinsyrer spiller avgjørende roller i biologiske prosesser. Andre naturlige polymerer som cellulose er hovedbestanddelen i tre og papir.

Historikk
---------

Fra begynnelsen i 1811 gjorde Henri Braconnot et pionerarbeid i celluloseforbindelser, som kanskje var det første bidrag av betydning til polymerforskningen. Termen polymer ble introdusert i 1833 av Jöns Jakob Berzelius. Utviklingen av vulkanisering senere i det 19. århundre forbedret slitestyrken til det naturlige polymeret gummi og frembrakte det første populariserte halvsyntetiske polymer. Det første helsyntetiske polymer, bakelitt, ble introdusert i 1909. 

Selv etter betydelige fremskritt i syntese og karakterisering av polymerer, fikk man ikke en skikkelig forståelse av polymer molekylstruktur før på 1920-tallet. Før det trodde forskerne at polymerer var klynger av små molekyler (kalt kolloider) uten bestemt molekylvekt, holdt sammen av en ukjent kraft, et konsept som var kjent som assosiasjonsteorien. I 1922 foreslo Hermann Staudinger at polymerer besto av lange kjeder av atomer holdt sammen av kovalente bindinger, en idé som ikke ble akseptert på over ti år og som til slutt førte til at Staudinger ble tildelt nobelprisen i kjemi. Et viktig bidrag til syntetisk polymerforskning var gitt av de italienske kjemikerne Giulio Natta og Karl Ziegler som vant nobelprisen i kjemi i 1963 for utviklingen av Ziegler-Natta-katalysatoren. I påfølgende århundre har syntetiske polymermaterialer som nylon, polyetylen,  teflon og silikon dannet basis for en hurtigvoksende polymerindustri. 

Syntetiske polymerer i dag finner anvendelse i nær all industri og livsområde. Polymerer er utbredt som adhesiver og smøremidler, i tillegg til strukturkomponenter for ulike produkter fra barneleker til fly. Polymerer som poly (metylmetakrylat) finner anvendelse som fotoresistmaterialer brukt i halvlederfremstilling og low-k dielektrisk for bruk i høy-kvaltitet mikroprosessorer. Fremtidige anvendelser omfatter fleksible polymerbaserte substrater for elektroniske display og forbedrede nye og etterspurte medisiner.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Polymerfeber** eller **Polymergassfeber** kan ramme mennesker som har innåndet damp/gass fra dekomponert PTFE polytetrafluoreten (teflon) som er utsatt for en temperatur på over 280°C.

Teflon forekommer i diverse klesplagg (GoreTex etc.) samt i kjøkkenredskaper og særlig stekepanner som ved tørrkoking vil medføre en risiko for at teflonet vil dekomponere og frigjøre den giftige PFOA-gassen.

Teflon fra PTFE-tape (gjengetape) kan ved uforsiktig håndtering lett overføres fra fingre og videre til f.eks sigarettpapir som vil bli brent, omgjort til gass og innåndet. De nevnte gassene har vist seg å være svært mye farligere og ofte dødelige for husdyr.

Symptomer
---------

Symptomer på polymergassfeber er trykk i brystet, feber, tørrhoste og hurtig puls. Tilstanden varer stort sett ikke over 24 timer.

Referanser
----------



1. ↑  Store norske leksikon
2. ↑  Dagsavisen.no Arkivert 11. april 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
Faksimile (1885) av Schuberts autografe manuskript. Tredje sats, Scherzo; de første to satsene er ferdigstilt, mens bare de første tjue taktene av tredje sats er orkestrert.
**Symfoni i h-moll** (D 759) , med tilnavnet «Den ufullendte», er Franz Schuberts 7. symfoni, skrevet i 1822/23 og uroppført 17. desember 1865.

Verket var glemt inntil Johann von Herbeck i 1865 fant partituret hos Schuberts venn Anselm Hüttenbrenner. På dette tidspunktet var Schuberts store C-dur-symfoni (D 944) fra ca 1826 allerede blitt publisert som nummer 7, derfor har det vært atskillig forvirring omkring nummereringene av disse to symfoniene. *Neue Schubert-Ausgabe* (1978) av *Deutsch-Verzeichnis* oppførte *Den ufullendte* som nr. 7 og Symfoni i C-dur (D 944) som nr 8 .

Symfoni nr 7 har bare to fullstendige satser, én hurtig og én langsom. I tillegg finnes tjue orkestrerte takter av en tredje sats, en *scherzo*. På Schuberts tid var det vanlig at en symfoni besto av fire satser, derfor ble denne symfonien gitt tilnavnet «Den ufullendte.» Schubert skrev senere en symfoni til – i fire satser, så det er fremdeles en gåte hvorfor den åttende bare har disse to fullstendige satser og bare tjue fullt orkestrerte takter av en tredje sats. En mulighet er at Schubert fant at alle intensjonene hans var fullført i to satser, og følgelig ignorerte den formale grunnstrukturen som rådde grunnen på hans tid, men dette er en sterkt omstridt antakelse. En annen mulighet går ut på at han avbrøt fordi han syntes den lignet for mye på tredje sats av Beethovens 2. symfoni.

Den ufullendte regnes for å være den første fullblods romantiske symfonien – romantisk ved sin bruk av drømmende, mystiske temaer ikledd fargerik klangdrakt. Symfonien ble skrevet to år før Beethoven skrev sin 9. symfoni.

Litteratur
----------

* Peter Andraschke (red.): *Franz Schubert. Sinfonie Nr. 7 h-Moll «Unvollendete».* Taschenpartitur mit Erläuterung. Goldmann, München 1982, ISBN 3-442-33061-0.
* Martin Chusid (red.): *Franz Schubert. Symphony in B minor («Unfinished»). An Authoritative Score, Schubert's Sketches, Views and Comments, Essays in History and Analysis.* W.W. Norton & Cie. New York/London 1971, ISBN 0-393-09731-5.

Referanser
----------

1. ↑  Chusid side 103-105

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Polygnotos** (aktiv omtrentlig i tiden 450 f.Kr. – 420 f.Kr.) var en gresk vasemaler i Athen. Han er betraktet som en av de mest betydningsfulle vasemalere av rødfigurstilen i den høyklassiske perioden. Han fikk sin undervisning og trening i verkstedet til «Niobidmaleren» (hans navn er ikke kjent) og spesialiserte seg i monumentale vaser i samme stil som Polygnotos av Thasos.

Polygnotos malte spesielt store keramikkvaser som stamnoi, kratér, hydria og skulderamfora, de vasene som heter *Nolanamfora* og *Pelikan*.

I tillegg til den berømte vasemaleren er det to andre vasemalere som også heter Polygnotos. I forskningslitteraturen er de blitt kjent som «Lewismaleren» og «Nausikaamaleren».

* Athen, Det nasjonale museum 1441: Pelike av Polygnotos: En ung mann med en hetärAthen, Det nasjonale museum *1441*: *Pelike* av Polygnotos: En ung mann med en hetär
* Athen, Det nasjonale museum 18063: Stamnos av Polygnotos: Theseus forfører HelenaAthen, Det nasjonale museum *18063*: Stamnos av Polygnotos: Theseus forfører Helena
* Paris, Louvre G 375: Pelike av Polygnotos: Apollon og TityosParis, Louvre *G 375*: Pelike av Polygnotos: Apollon og Tityos

Litteratur
----------

* Matheson, Susan B.: *Polygnotos and Vase Painting in Classical Athens*, 1996.
* Beazley, John: *Attic red figure vase painters*, 1963.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Polygnotos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** ULAN
 |
**Lily & The Gigolos** er et norsk band som ble startet i Kristiansand i 1981 og oppløst i 1987. Bandet besto av Bente-Lill «Lily» Viste (vokal), Harald Hempel (gitar), Jarle Johansen (bass) og Kay Rune Rasmussen (trommer).

Lily & The Gigolos' første plateutgivelse var LP-en *Secrets* i 1984. De hadde en hit med A-siden fra 12-tommerssinglen *Listen To The Radio/Let It Be Now*. Før sin egen platedebut medvirket gruppen med sporet *The Worst Enemy* på samleplaten *Noe Godt Fra Sør*, som ble utgitt i 1981.

Bandets sound er beskrevet som «stemningsfylt» med «store arrangementer», med inspirasjon fra grupper som Japan, Simple Minds, Siouxsie and the Banshees og U2.

Lily & The Gigolos ble oppløst i 1987.

Diskografi
----------

### *Secrets* (LP, 1984)

#### Side 1

1. Listen To The Radio
2. Fooled Again
3. Russia
4. I'm Just A Child
5. Secrets

#### Side 2

1. Icehouse
2. Sheila
3. Screams
4. Tonight
5. Message

### *Listen To The Radio* (singel, 1984)

#### Side 1

1. Listen To The Radio

#### Side 2

1. Let It Be Now

Referanser
----------

1. ↑  «Various - Moron Café - Noe Godt Fra Sør». *Discogs* **(engelsk)**. Besøkt 27. januar 2021.
2. ↑  Fiskepudding (16. juni 2015). «Eine Keine Angst Musik: Lily & the Gigolos - Listen to the Radio (1984)». *Eine Keine Angst Musik*. Besøkt 27. januar 2021.
3. ↑  «Lily & The Gigolos». *Ballade.no*. Besøkt 27. januar 2021. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* «Lily & The Gigolos» Discogs
* «Lily & The Gigolos - Secrets» Rockpedia Arkivert 29. november 2020 hos Wayback Machine.
* «Zikk-Zakk 20. september 1983» NRK
**Hammarby sjö** er en innsjø i det østlige Stockholm, mellom bydelene Södermalm og Södra Hammarbyhamnen.

Opprinnelig var det en innsjø mellom Skanstull og Danviken, som hadde sitt utløp i en liten bekk til Saltsjön. Gustav Vasa besluttet å lage en demning ved Skanstull og hevet sjøens overflate til 4,8 meter over Saltsjön. Ved Danviken oppførte man Danvikens hospital, og der kunne man anlegge en mølle og en smie som dro nytte av det fossende vannet.

På 1920-tallet ble Hammarbyleden bygd, og vannivået ble igjen senket til samme nivå som Saltsjön, og man bygde sluser ved Skanstull og Sicklasjön. 

På begge sider av innsjøen ligger Hammarby Sjöstad, byggingen ble påbegynt tidlig på 1990-tallet, og vil være sluttført i 2012. 

* Hammarby sjö sett fra Skansbron.Foto: Tage OlsinHammarby sjö sett fra Skansbron.  
Foto: Tage Olsin
* Hammarby sjö sett fra Södra Hammarbyhamnen.Hammarby sjö sett fra Södra Hammarbyhamnen.

Se også
-------

* Danvikens hospital
* Hammarbyleden
* Hammarby Sjöstad
* Hammarby IF

Eksterne lenker
---------------

* Artportalen - Siste fugleobservasjoner

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Walther Hewel** (født 2. januar 1904 i Köln, død 2. mai 1945 i Berlin) var tysk diplomat og SS-general. Han var en av den tyske diktatoren Adolf Hitlers få personlige venner. 

Hewel begikk selvmord helt på slutten av andre verdenskrig.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var sønn av en kakao-fabrikkeier og studerte etter abitur i 1923 ved det tekniske universitetet i München. På denne tiden giftet han seg med sin kone Blanda.

### Mellomkrigstiden

Walter Hewel (bakerste rekke, tredje fra venstre) sammen med øvrige anklagede i Hitler-prosessen i april 1924.
Han ble medlem av *Sosstrupp Hitler* da han var 18 år og dette skal ha vært medvirkende til hans nære forbindelser med Hitler. Samme år han flyttet til München, deltok han i ølkjellerkuppet som fanebærer for Hitlers vaktstyrke og satt syv måneder i Landsberg fengsel for høyforræderi sammen med Hitler. Her tjenestegjorde han som Hitlers personlige tjener.

Etter løslatelsen, arbeidet han som kaffeforhandler, og bygget slik opp et stort internasjonalt kontaktnett. Han ble medlem av NSDAP (nazipartiet) i 1933 og utover i 1930-årene ble han knyttet til den tyske diplomatiske tjenesten, hvor han tjenestegjorde fram mot andre verdenskrig. Han ble også medlem av SS og nådde graden *Brigadeführer* (1942).

I 1938 ble han kalt tilbake til Tyskland og tjenestegjorde ved det tyske utenriksdepartementet, og refererte blant annet 15. mars 1939 konferansen mellom Hitler og den tsjekkiske presidenten Emil Hácha.

### Andre verdenskrig

Hewels rolle senere i krigen ble for mange noe uklar, selv om hans formelle rolle var som ambassadør og utenriksminister Joachim von Ribbentrops liaison og kontaktperson hos Hitler. Utover dette hadde han ingen offisiell portefølje, men han befant seg hele tiden innen Hitlers indre krets. Han skrev dagbok, men på språket Bahasa Indonesia (indonesisk).

Før Hitler begikk selvmord i Førerbunkeren 30. april 1945, hadde Hewel hele tiden vært hos Hitler og det antas at han både forsøkte å oppmuntre Hitler til å fortsette kampen. Etter Hitlers selvmord flyktet han fra bunkeren i en gruppe ledet av SS-Brigadeführer Wilhelm Mohnke. Traudl Junge beskriver i sine memoarer at Hewell på denne tiden virket fullstendig forvirret og ute av stand til å ta de enkleste beslutninger.

Da gruppen fant en tysk enhet 2. mai 1945 ved Wedding-bryggeriet, snakket Hewel om at han ville begå selvmord. De andre forsøkte å snakke ham fra det, men han drepte seg selv på samme måte som Hitler ved at han skjøt seg samtidig som han bet over en cyanid-kapsel.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   The Hitler Book[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w61g2vgb, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Munzinger Personen, oppført som Walter Hewel, Munzinger IBA 00000004726, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Walter Hewel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** Munzinger (iba)
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Hammar (Närke)** er et tettsted i Askersund kommune i Örebro län i landskapet Närke i Sverige. Hammar ligger på begge sider av Nordre Vätterns skjærgård, rundt ti kilometer sørøst for Askersund og var egen kommune til 1971. I 2010 hadde tettstedet 282 innbyggere.

Stedet er hva man i Sverige kalte *bruksort*, et tettsted bygget opp om en bedrift. I Hammar lå Hammars glasbruk, grunnlagt i 1854 og nedlagt i 1992. Her produserte man flasker for brus, øl og sprit. De som jobbet der, pendler nå til Askersund eller Motala. Hammars Bryggeri ligger midt i tettstedet. Hammars kyrka er fra 1827 og hadde opprinnelig plass til 1350 personer. Deler av inventaret i kirken er fra middelalderkirken som nåværende kirke erstattet.

Referanser
----------

1. ↑  «Tätorternas landareal, folkmängd och invånare per km2 2005 och 2010» **(svensk)**. Statistiska centralbyrån. 14. desember 2011. Arkivert fra originalen 10. januar 2012. Besøkt 10. januar 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Hammars glasbruk

Hammars kyrka

| * v
* d
* r
Askersund kommune i Örebro län i Sverige |
| --- |
|  | Askersund **·** Hammar **·** Olshammar **·** Rönneshytta **·** Zinkgruvan **·** Åmmeberg **·** Åsbro |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
Asbjørnsen og Moes *Norske folke og huldre-eventyr*: annet opplag fra 1896 (første opplag kom i 1879) er trukket med dekorativt praktbind med gulltrykk på sjirting (fint, tett bomullstøy), i tgitt av Gyldendalske Boghandels Forlag, Kjøbenhavn.
**Sjirting**, også skrevet **shirting** (engelsk for «skjortestoff»), er tynntrådet, lerretsvevd tekstil, oftest av bomull. Stoffet brukes blant annet til fôr i klær og som bokbindermateriale. Glatte bomullstøy i samme toskaftsbinding kan også kalles kaliko eller kattun. Slike tekstiler har ofte store mønstre og mange farger.

Sjiriting som bokbindermateriale
--------------------------------

Når ei bok blir bundet inn, får boksidene (bokblokka eller materien) et omslag (bind eller perm) av stiv papp. Pappkartongen har tradisjonelt blitt overtrukket med skinn, kunststoff eller tekstil (sjirting). Moderne bokomslag har ofte isteden billig, lakkert papir der tittel og motiv trykt på.

Innbinding med overtrekk av sjirting kan kalles sjirtingbind. Ei bok der bare ryggen og hjørnene er overtrukket med skinn eller sjirting, kalles halvbind. 

Sjirting og lerret er preparert med appretur i form av binde- og tettestoffer som skal hindre at limet slår igjennom.

Se også
-------

* Bokbinding
* Bokomslag
* Kaliko, opprinnelig indisk bomullsstoff i toskaftsbinding

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Hamlagrøvatnet** er en innsjø i kommunene Voss og Kvam i Vestland. Den har et areal på 10,34 km², og er en av de største i Hordaland fylke.

Innsjøen er reguleringsmagasin for Kaldestad kraftverk i Bergsdalen og det overføres også vann fra Torfinnsvatnet, som naturlig har avløp til Vosso, samt en del mindre elver som ellers ville ha rent til Hardangerfjorden. Vannstanden reguleres i hovedsak med nedtapping, men det er en mindre tredemning ved utløpet. Reguleringshøyden er mellom 588 og 560 meter.

Fylkesvei 314 mellom Bulken og Dale går langs nordsiden av vannet. 

I eldre dager gikk det rutebåt på vannet. Det var kafeteria og overnatting i begge ender av vannet. Telegraflinje gikk langs vannet på sydsiden.

Om øverste gården på Hamlagrø ble det sagt at så mange herreder grenset til området, at beboerne kunne stå i Bruvik herred og slå høy i Bulken herred, og om de siktet med haglen på viltet som sprang for livet i Samnanger herred, ramlet det ikke før det rakk inn i Voss herred.

Hamlagrøløpet, som strekker seg fra vannets nordside og vestover langs Fylkesvei 314, arrangeres årlig i oktober/november.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «NVE Atlas». *Vannkraft – Utbygd vannkraft – Magasin.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 1. juni 2015
2. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 1. juni 2015
3. ↑  Ragnvald Jørgensen: «Fjellgårder og fjellbønder vestpå», *Den norske turistforenings årbok* 1950 (s. 143)
4. ↑  Mangelrød, Nils Christian (26. september 2017). «Løper fra hytte til hytte». *www.dn.no*. Besøkt 25. september 2022.

Se også
-------

Hodnaberg kraftverk

Eksterne lenker
---------------

* Bilde Arkivert 9. oktober 2007 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |