**Michel Jules Joseph Marie Bernard** (født 16. november 1911 i Avranches i Frankrike, død 2. januar 1993 i Chevilly-Larue) var en fransk misjonær tilhørende spiritanerne som var apostolisk vikar i Conakry fra 1950 til 1954, erkebiskop av Brazzaville i Fransk Kongo  fra 1954 til 1964, og erkebiskop-biskop av Nouakchott fra 1965 til 1973.

Liv og virke
------------

### Bakgrunnn

Michel Bernard ble født inn i en dypt kristen familie. Han studerte ved *Institution Notre-Dame d'Avranches*, og gikk deretter inn i novisiatet til Den Hellige Ånds kongregasjon i september 1930. Han avla sine ordensløfter i 1931, i Orly, og fortsatte sin spiritanskeformasjon i Mortain and ved presteseminaret i Chevilly. Mellom 1934 og 1936 fullførte han en læreperiode i Kamerun, som lærer ved småseminaret i Akono. Michel Bernard avla sine evige løfter den 13. september 1935 i Yaoundé.

### Prest

Han ble ordinert til prest den 29. september 1938 i Chevilly. Han ble funnet rede til utsendelse i juli 1939, og ble tildelt Kamerun, men utbruddet av krigen i 1939 forsinket hans avreise, for han måtte utførte militærtjeneste, da ved militærsensurens kontor.

Etter våpenhvilen i juni 1940 ble Michel Bernard demobilisert ved slutten av året og først sendt til Edéa i Bassa i Kamerun, deretter til Eséka fra 1943 til 1948. I 1948 ble hans biskop, mgr. Pierre Marie Bonneau, utnevnt til leder av katolsk utdannelsesvesten i Douala, og med det ble han også gjort til generalvikar. i 1949

### Biskop, apostolisk vikar for Conakry

Michel Bernard, nå 39 år, ble i 1950 utnevnt til apostolisk vikar i Conakry i Guinea, hvor kristne, i motsetning til i Kamerun, bare var en liten minoritet blant et hav av muslimer.Han grunnla noen nye misjoner, blant annet i Katako, Saint-Michel de Koléa og Labé.

### Apostolisk vikar av Brazzaville

Fire år senere ble han utnevnt til apostolisk vikar av Brazzaville i Fransk Kongo, etter biskop Paul Biéchy, som hadde trukket seg av helsemessige årsaker.

Allerede med solid erfaring og utstyrt med talent for organisering, grunnla han flere menigheter i byen Brazzaville, som var i rask ekspansjon (som Saint-Kisito, Saint-Charles-Lwanga de Bacongo), samt i Moungali, Kingoma, Mouleke (Poto-Poto), omed flere. Han reformerte eller omorganiserte de omkringliggende prestemenighetere (Mbanza Ndounga, Vinza, Kinkala, Goma Tsé-Tsé). Utdanning var en av hans hovedprioriteringer, og han utviklet seminarer, katolske ungdomsskoler, yrkesopplæringsskoler og husholdningsskoler. Den dannet et effektivt lekfolk, tilkalte *Fidei donum*-prester, uten å glemme å konsolidere ordenssøstrene som særlig virket i sykepleie og som lærerinner.

### Erkebiskop

Da Brazzaville ble elevert til rang som erkebispedømme av pave Pius XII i 1955, ble han dets første erkebiskop. Han visste at avkoloniseringsbevegelsens fremvekst at han nå måtte berede veien for en afrikansk etterfølger. Landet fikk sin uavhengighet i 1960. Han valgte derfor Mgr Théophile Mbemba som hjelpebiskop i 1963. Landet var plaget av sterke spenninger, mens det på den andre siden av Kongoelven raste regelrett borgerkrig i det tidligere Belgisk Kongo. Han fratrådte i mai 1964 og gav med det plass for unevnelse av sin etterfølger.

### Mauritania

Etter ett års opphold i Frankrike ble han misjonær i Mauritania etter anmodning fra Paul VI. Dette enorme og helt muslimske landet måtte også avfødee en uavhengig lokal kirke (de få troende var avhengig av bispesetet i Saint-Louis i nabolandet Senegal). Denne oppgave falt på ham.

Han forble åtte år i Mauritania, og trakk seg etter dette, ettersom han var fysisk utslitt.

### Frankrike

Han returnerte til Frankrike hvor han stilte seg til disposisjon for Jean Badré, biskopen av Bayeux-Lisieux. Han sørget for skriftemål i sognet Saint-Pierre de Caen, påtok seg oppgaven som kapellan for ursulinerne, organiserte retretter, tok seg av møtene i Notre-Dame-hjemmene, med mere, i alt i 14 år. 

Han trakk seg tilbake i 1988 i ordenshuset i Chevilly, der han døde den 2. januar 1993.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) \* bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) \*1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) \*1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) \*1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) \*1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) \*1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) \*1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) \*1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) \*1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) \*1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) \*1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil, B. (1718-1802) \*1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) \*1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) \*1823
* Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) \*1832
* Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) \*1842
* Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) \*1872
* Biskop Marie-Prosper-Adolphe de Bonfils (1841-1912) \*1898
* Kardinal Louis-Ernest Dubois (1856-1929) \*1901
* Erkebiskop Jean-Arthuir Chollet (1862-1952) \*1910
* Biskop Héctor Raphaël Quilliet (1859-1928) \*1914
* Biskop Charles-Albert-Joseph Lecomte (1867-1934) \*1921
* Kardinal Achille Liénart (1884-1973) \*1928
* Erkebiskop *Michel Jules Joseph Marie Bernard*  (1911-1993) \*1950

Referanser
----------

1. ↑   katolsk hierarki ID bernardm, besøkt 15. september 2019[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5  «Biographie». Arkivert fra originalen 2. februar 2021. Besøkt 21. august 2022.
3. 1 2 3 4  Forum spiritain
4. ↑  «Bishop Pierre Marie Alphonse Bonneau [Catholic-Hierarchy]». *www.catholic-hierarchy.org*. Besøkt 28. januar 2019.
5. ↑  www.catholic-hierarchy.org bernardm, lest 21. august 2022

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |