recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mysutjernene naturreservat** er et naturreservat i Kongsberg kommune og dekker et areal på 95 dekar. Naturreservatet ble opprettet 24. april 1992. Reservatet består av Vesle Mysutjern, Midtre Mysutjern og Store Mysutjern. Reservatet ligger ca. 12,5 kilometer sør for Kongsberg sentrum, i retning fjelltoppen Styggemann.

Formålet med fredningen er å bevare en sjelden type vann som bare finnes på kalkrik grunn og karakteriseres av de rike forekomstene av kransalger.

Mysutjernene er sjøer med høyt innhold av kalk som gir høy pH (over 8.0). Det er den kalkrike berggrunnen som er grunnlaget for at slike vann utvikler seg. Kalkfjellet påvirker også vegetasjonen og gir grunnlag for kalkfuruskoger og en rik blomsterflora. Vegetasjonen i disse vannene domineres av kransalger av slekten chara, og de kalles derfor chara-sjøer. Fargen er spesiell, med blågrønne vannmasser i kontrast mot en gulgrå kalkbunn. Vannet er spesielt klart og det medfører at kransalgene i Store Mysutjern vokser helt ned til ni meters dyp.

Referanser
----------

1. ↑  ; *Naturbase*; besøksdato: 23. juli 2019.
2. 1 2 3  «ROSSTJERN OG MYSUTJERNENE» (PDF). Naturbase.no. Besøkt 18. februar 2021.
3. 1 2 3  «Naturbase | Mysutjernene». *faktaark.naturbase.no*. Besøkt 27. juni 2017.

Eksterne lenker
---------------

* 360 graders bilde og virtuell tur fra Midtre Mysutjern på Google Maps
* 360 graders bilde og virtuell tur fra Vesle Mysutjern på Google Maps
* «Mysutjernene (m/vernekart)» (PDF). Miljødirektoratet. Besøkt 26. juni 2017. [*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Nersornaat** er Grønlands hjemmestyres fortjenstmedalje. Navnet *Nersornaat* betyr «fortjent». Medaljen ble innstiftet 1. mai 1989 i forbindelse med tiårsjubileet for hjemmestyret. Nersornaat er Grønlands fremste utmerkelse. Den tildeles i to valører, gull og sølv, for fortjenstfull innsats for Grønland innenfor samfunnsgagnlig virke, næringsliv, kunst, vitenskap eller på andre områder. Både grønlendinger og utlendinger kan tildeles fortjenstmedaljen. Medaljen tildeles etter beslutning av formannskapet i Landstinget.

Utforming
---------

Medaljen består av en medaljong med motiv av en isbjørn, Grønlands riksvåpen. Under isbjørnen står innskriften «Kalaallit Nunaat», landets navn på grønlandsk. Baksiden er prydet av en arktisk valmue sammen med innskriften «Nersornaat» i en bue over. Medaljen er formgitt av Jens Rosing. Til de første medaljene ble det benyttet sølv fra gruven i Maarmorilik.

Medaljebåndet for Nersornaat er rødt og hvitt og har sirkelen delt i de motsatte farger, slik som i Grønlands flagg. Båndet er tegnet av Poul Ohm Hieronymussen.

Tildeling
---------

Nersornaat kan tildeles både grønlendinger og utlendinger. Det deles ut et variabelt antall fortjenstmedalje hvert år. Nersornaat i gull er tildelt en rekke ledende grønlandske politikere og også sentrale danske politikere.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Stevnsborg 2005, s. 724.
2. ↑  Lars Stevnsborg *Kongeriget Danmarks ordener, medaljer og hæderstegn. Kongeriget Islands ordener og medaljer*, Syddansk Universitetsforlag, 2005, s. 721.
3. ↑  «Nersornaat». Inatsisartut. Arkivert fra originalen 5. mars 2022. Besøkt 2. januar 2021.

Kilder
------

* Kirsten Berth: «Grønlands nyindstiftede fortjenstmedalje», *Nordisk Numismatisk Unions Medlemsblad*, nr. 7, 1989, s. 149.
* Lars Stevnsborg: *Kongeriget Danmarks ordener, medaljer og hederstegn. Kongeriget Islands ordener og medaljer*, Syddansk Universitetsforlag, 2005, s 721–724.

Eksterne lenker
---------------

* Nersornaat Arkivert 5. mars 2022 hos Wayback Machine. fra Inatsisartut, Grønlands landsting
**Stream of consciousness** eller **bevissthetsstrøm** betegner i psykologien den konstante strømmen av vekslende tanker og følelser som et menneske har i bevisst tilstand. Begrepet ble første gang brukt av den amerikanske psykologen William James i boka *Principles of Psychology* i 1890.

I litteraturteori betegner begrepet en litterær teknikk som i ekstrem grad inntar en indre synsvinkel ved å gjengi en persons bevissthetsstrøm. Begrepet ble introdusert i litteraturteorien av May Sinclair.

En slik framstillingsform innebærer nødvendigvis tankesprang som er vanskelige for leseren å følge. Noen forfattere avstår også fra store bokstaver og punktum for ikke å bryte illusjonen. Det mest kjente eksemplet på stream of consciousness er Molly Blooms 40 siders monolog i *Ulysses* av James Joyce: «*... ja og det neste ble vel at vi fikk en sykesøster og hadde ham liggende der til de kastet ham ut eller kanskje en nonne som på det ekle fotografiet han har hun er ikke mer nonne enn jeg er ja for de er så svake og klynkende når de er syke de kan ikke unnvære en kvinne for å bli bra igjen hvis han blør neseblod skulle man nesten tro at det var Å noe så skrekkelig tragisk du skulle nesten tro han var døden nær på South Circular den gangen han forstuet foten på korprøven på Sukkertoppen den dagen jeg hadde den kjolen på meg ...*»

Tidlige eksempler på stream of consciousness kan en finne i Thomas Brownes *The Garden of Cyrus* fra 1658, i *Tristram Shandy* av Laurence Sterne fra 1760 og *The Narrative of Arthur Gordon Pym of Nantucket* av Edgar Allan Poe fra 1837-38. Leo Tolstoj bruker en liknende teknikk mot slutten av *Anna Karenina* fra 1877. Noen vil hevde at Ovids *Metamorfoser* bærer preg av stream of consciousness.

De mest kjente verkene fra moderne litteratur med innslag av stream of consciousness er:

* Fjodor Dostojevskijs *Forbrytelse og straff*
* James Joyces *Ulysses*
* Christy Browns *På mine knær*
* Virginia Woolfs *Fru Dalloway* og *Til fyret*
* William Faulkners *Larmen og vreden*
* Jack Kerouacs *On the Road*
* Knut Hamsuns *Sult* og *Mysterier*

I norsk litteratur kan en finne innslag av stream of consciousness i nyromantikken, f.eks. hos Sigbjørn Obstfelder. Det er heller ikke uvanlig å knytte betegnelsen til Hamsuns *Sult*, selv om fremstillingen av personens indre liv her er sett i tilbakeblikk. Fra 1950-tallet er teknikken tatt i bruk av en lang rekke forfattere.

Eksterne lenker
---------------

* Stream of consciousness; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
Mike Arrington og Tariq Krim, grunnleggere av Netvibes.
**Netvibes** er en flerspråklig Ajax-basert personaliserbar startside eller personlig portal tilsvarende Pageflakes, My Yahoo!, Alot.com, iGoogle, og Microsoft Live. Det er organisert inn i faner, der hver fane inneholder brukerdefinerte moduler. 

Innebygde Netvibes-moduler omfatter en RSS/Atomfeed-leser, lokale værmeldinger, en kalender som støtter iCal, bokmerker, notater, gjøre-lister, forskjellige typer søk, støtte for e-post via POP3 og IMAP4, i tillegg til mange webmail-leverandører som Gmail, Yahoo Mail, Hotmail, og AOL Mail, Box.net weblagring, Delicious, Meebo, Flicks bilder, podcast-support med innebygd audio-avspiller og mye annet. 

En side kan personaliseres gjennom bruken av allerede eksisterende emner eller ved å lage egne emner. Tilpassede faner, feeds og moduler kan deles med andre individuelt eller via Netvibes Ecosystem. Av private grunner, kan bare moduler med offentlig innhold deles.
Netvibes støtter podcaster med innebygd audio-avspiller.

Netvibes Ecosystem er en samling av brukerforelagte moduler/widgets bygd ved bruk av Netvibes Universal Widget API (UWA), feeds, podcaster, hendelser, faner, og «universes». Et «universe» er en offentlig og synlig enhet som kan tilpasses.

Selskapet ble opprettet av Tariq Krim og Florent Frémont i 2005.

Se også
-------

* Pageflakes
* iGoogle
* Bing
* Yahoo.no
* Sthrt
* Wakooz
* Mysurfpad.com

Referanser
----------

1. ↑  «Wall Street Journal - Market Watch». Besøkt 18. juni 2008.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Netvibes Ecosystem
* Netvibes Universes
* Netvibes Utviklingsnettverk
* TechCrunch på fenomenet av Ajax/Flash hjemmesider, med ei foreløpig liste
* Ajax hjemmeside markedskritikk
* AJAX Homepages are Bubblicious
* Startsider
**Arbeidsinstituttet i Buskerud (AIB)** er et læringssted for ungdommer i alderen 16 til 24 år, som for en periode har behov for et annet tilbud enn den ordinære videregående skolen. Skolen tilbyr primært opplæring i trearbeid, mekaniske fag, kantine- og catering, media, salg, service og kunst og design. Tilbudet er fordelt på de fire avdelingene Drammen, Kongsberg, Ringerike, og Midtfylket.

I 2011 ble det opprettet et nytt studium i Appreciative Inquiry ved Høyskolen i Buskerud, med studiested AIB, avdeling Drammen. Appreciative Inquiry er et tankesett som bygger på positiv psykologi. AIB har utviklet en unik kompetanse på det å skape et godt gruppemiljø, og har selv tatt initiativ til å kurse andre videregående klasser som har hatt utfordringer med fravær og umotiverte elever.

I august 2011 ble det innlemmet som et av fire prosjekt (Pøbelprosjektet, GatekunstAkademiet, Kjør for livet) i Kronprinsparets humanitære fond, for støtte gjennom 3 år.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 22. desember 2012. Besøkt 16. desember 2012.
2. ↑
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Skolens hjemmeside Arkivert 20. juni 2019 hos Wayback Machine.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Gau Østpreussen** (tysk: *Gau Ostpreußen* ) var et gau som ble dannet i 1933 innenfor det tredje rike, først som et distrikt innenfor Fristaten Preussen. I 1935 ble de tyske delstatene *de facto* oppløst, og erstattet av gau.

I 1939 ble gau Østpreussen utvidet, etter annekteringen av Memelland fra Litauen og okkupasjonen av Polen, mens en liten del av territoriet i den vestlige delen ble overført til det nye Reichsgau Danzig-Westpreussen.

Etter Tysklands angrep på Sovjetunionen, ble også den hviterussiske byen Hrodna (tysk: *Garten*) innlemmet i gau Østpreussen.
Etter andre verdenskrig ble territoriet til gau Østpreussen fordelt på Polen, enklaven Kaliningrad i Sovjetunionen, den Litauiske SSR (Memelland) og den Hviterussiske SSR (Hrodna).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Russlands historie** |
| --- |
|  |
| **Epoker** |
| Forhistorie
Kyivriket
Republikken Novgorod
Mongolinvasjonen
   –  Den gylne horde
Storfyrstedømmet Moskva
Tsar-Russland
   –  Den store urotiden
Keiserdømmet
Revolusjonen
Borgerkrigen
Sovjetunionen
   –  1921–1953
   –  1953–1985
   –  1985–1991 |
| **Kronologier** |
| Tidslinje over historien
Liste over monarker |

**Novgorod-traktaten**, inngått 3. juni 1326 i Novgorod, markerte avslutningen på årtiers norsk-novgoriske tvister om deres innbyrdes grense i Finnmark. Vilkårene var en våpenhvile iti0 år. Få år tidligere hadde Republikken Novgorod sluttet en fredstraktat med Sverige; Nöteborg-traktaten.

Republikken Novgorod (grønn øverst) i året 1237
Traktaten fastla ikke grensen i egentlig forstand, men snarere hvilke samer som skulle betale skatt til Norge og hvilke til Novgorod, hvorhen det ble dannet en slags buffersone imellom landene. Traktaten forble i kraft helt frem til det 19. århundre, og ble aldri oppsagt av noen av partene. Den førte til slutt til at samene måtte betale skatt til alle omgivende stater samtidig, herunder til svensk-finske birkarler (handelsmenn).

Nederlandsk kart fra 1660

Litteratur
----------

* S. N. Valk (red.): *Gramoty Velikogo Novgoroda i Pskova* (Moscow og Leningrad: AN SSSR, 1949), s. 69-79: Traktaten på latin og russisk

Se også
-------

* Finneskatten

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Hallingdialekt** eller **hallingmål** beskriver talemål som snakkes i Hallingdal i Buskerud. Hallingmål er østlandsk og hører til dialektgruppa midlandsmål (også kalt *fjellbygdmål*), som tradisjonelt snakkes i dalstrøka på Østlandet. Til gruppen hører også valdresmål, gudbransdalsk, telemarksmål, numedalsk, sigdalsk, eggedalsk og kryllingmål.

Kjennetegn
----------

Dialekten har tradisjonelt kløyvd infinitiv, og kjennetegnes ved typisk nynorsk-nære vendinger. Eldre hallinger bruker stort sett oblik kasus og flertallsbøying av verb. Pronomen samsvarsbøyes tradisjonelt i kasus: *Åt garde sino*. 

Eksempel: *E va uppe hjå'o mor o såg ette sauidn henna*. Varianten *-idn* eller *-adn* er et typisk målmerke i dalen (felles for Hallingdal og Valdres). Sammentrekningen '*n* skriver seg fra dativspronomenet *hona* i hunkjønn. Tilsvarende for hankjønn er *hono*, slik at man får de noe uvanlige *hjå'o mor*, *hjå'n far*.

Lokale forskjeller
------------------

Ål og Hol skiller seg stort sett fra den øvrige dalen ved fravær av ø-omlyd på korte, mørke vokaler. Ålingene og Holingene sier for eksempel *folk* mens de fra Torpo og resten av Hallingdal sier *følk*. Et annet typisk trekk er at vokalene blir trangere jo lenger ned i dalen en kommer, slik at folk i Flå og Nesbyen gjerne trenger *y*-lyden sammen til i. Gulsvikingene kommer fra den sydlige delen av Flå, og sier også *je* i førsteperson, i stedet for *e*, som i det øvrige Hallingdal. Her finner vi en overgang til talemålet i Krødsherad og de andre omringende stedene.

Kulturpress
-----------

I dag er hallingen under sterkt press fra talemålet i Oslo, noe som merkes best på Geilo. Kulturbevisste hallinger holder etter måten bedre på målføret sitt. Kvinnene viser seg å være dårligst til å holde på dialekten sin.
**Borghild Eline Rud** (født 20. mars 1910, død 25. juni 1999) var en norsk tegner og illustratør. Hun ble utdanna ved Statens håndverks- og kunstindustriskole og Statens kunstakademi under Halfdan Strøm og Jean Heiberg. 

Borghild Rud var tilknytta *Arbeidermagasinet*/*Magasinet for Alle* fra 1929 til 1970. Hun illustrerte dessuten ei lang rekke bøker, blant annet Arne Garborgs *Haugtussa*, Knut Hamsuns *Markens Grøde* og Asbjørnsen og Moes folkeeventyr. Hun er særlig kjent for tegningene til Alf Prøysens bøker om Teskjekjerringa og til lørdagsstubbene hans i *Arbeiderbladet*. Illustrasjonsstilen hennes var myk og naturalistisk, ofte utført i blyant. 

Borghild Rud var søstera til forfatteren Nils Johan Rud. Hun fikk kulturdepartementets bildebokpris for illustrasjonene til hans *Ole Soppnisse* i 1974. Den samme prisen fikk hun for seks andre bøker i åra fra 1958 til 1972. I 2014 ble det utgitt to frimerker til Prøysens 100-årsjubileum: et portrett, og et frimerke med en av Borghild Ruds tegninger av Teskjekjerringa.

Borghild Rud bodde og arbeida i Nittedal nord for Oslo. Fra 1948 til 1951 bodde Alf Prøysen og kona som nygifte i et anneks på gården til Borghild Rud og mannen Wilhelm Prestø.

Referanser
----------

1. 1 2 3   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Borghild\_Rud, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 9ecd9fbe-2405-451a-90c7-eed751ebcf8c, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   BIBSYS, NORAF-ID 90088540, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  13. juni 2014 - Alf Prøysen 100 år; posten.no

Eksterne lenker
---------------

* (no) Borghild Rud i Store norske leksikon
* Kort biografi på Nittedalsporten

Portaler: Litteratur | Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** KulturNav
 |
**Elektromontørenes forening Oslo og Akershus** er en fagforening i Oslo og Akershus som er en del av LO-forbundet EL og IT Forbundet

Historikk
---------

Fagforeningens fane
Elektromontørene kalte seg opprinnelig elektriske montører, og organiserte seg i Elektriske montørers Fagforening i Kristiania 20.-23. februar 1899. 

Foreningens første formann het Otto Krogstad.

Medlemstall frem til 1980
-------------------------

| ÅR | Medlemstall | ÅR | Medlemstall | ÅR | Medlemstall |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1899 | Ca 60 | 1930 | 487 | 1960 | 1723 |
| 1910 | 110 | 1940 | 1216 | 1970 | 1867 |
| 1920 | 769 | 1950 | 1508 | 1980 | 2330 |

Norsk Elektriker- og Kraftstasjonsforbund
-----------------------------------------

18. juli 1918 ble Norsk Elektrikkerforening stiftet. Elektrikerne hadde tidligere vært organisert i Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund. I 1922 endret forbundet navn til NEKF. For medlemmene har alltid fagtilhørigheten vært viktigst. Dette førte NEKF ut og inn av LO flere ganger i løpet av 1920- og 1930-årene. Fagtilhørigheten og et ønske om å skape et fellesskap sterkt nok til å tukte teknologien så den tjener menneskene og ikke omvendt, har vært et viktig mål for forbundet.

EL og IT Forbundet
------------------

1. januar 1999 ble EL og IT Forbundet dannet etter en sammenslåing av de tidligere LO-forbundene Tele- og Dataforbundet (TD) og Norsk Elektriker- og Kraftstasjonsforbund (NEKF).

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisiell blogg Rediger på Wikidata
* (no) Elektromontørenes forening Oslo og Akershus på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Elektromontørenes forening Oslo og Akershus på YouTube Rediger på Wikidata
**Andre aliyah** var muligens den viktigste og mest innflytelsesrike aliyahen. Den varte fra 1904 til 1914, og i løpet av denne tiden immigrerte 40 000 jøder til det osmanske Palestina, for det meste fra Russland og Polen, samt noen fra Jemen.

Hovedårsaken til aliyahen var økende antisemittisme i Russland og pogromer i *Det jødiske bosetningsområdet i Tsar-Russland*, spesielt Kishinev-pogromen og pogromene som fulgte den russiske 1905-revolusjonen.

Selv om aliyahen bidro til jødiske bosetninger i Palestina på mange måter, ser mange på det som en fiasko, ettersom nesten halvparten av immigrantene forlot Palestina på tiden da første verdenskrig startet.

Bosetning
---------

Immigranter fra den andre aliyah var for det meste idealister, inspirert av de revolusjonære ideene som dukket opp i Det russiske imperiet, som forsøkte å opprette et felles landbrukssystem i Palestina. Slik formet de kibbutzbevegelsen. Den første kibbutzen, Degania, ble grunnlagt i 1909.

De blant immigrantene som foretrakk å bo i byer, grunnla Ahuzat Bayit nær Jaffa, som senere ble gitt navnet Tel Aviv.

Kultur
------

Fornyelsen av det hebraiske språket samt etableringen av det som standardspråk for jøder i Palestina, er i stor grad kreditert til andre aliyah. Eliezer Ben-Yehuda bidro til den første moderne hebraiske ordboka ble skrevet. Selv om han var immigrant fra første aliyah, førte arbeidet hans til mer under den andre.

Under andre aliyah ble også den første hebraiske videregående skolen i Palestina opprettet, Herzliya Hebrew High School, Tel Aviv.

Forsvar
-------

Den andre Aliyah opprettet sikkerhetsorganisasjonen HaShomer, som var den første store jødiske selv-forsvarsorganisasjonen siden Bar Kokhba-opprøret, og ble foregående for fremtidlige jødiske forsvarsorganisasjoner, slik som Haganah.

Referanser
----------

1. ↑  Israels regjerings side om den andre aliyah

Litteratur
----------

* Ben-Gurion, David, *From Class to Nation: Reflections on the Vocation and Mission of the Labor Movement* (Hebrew), Am Oved (1976)
Cheezy Keys i Arendal 2010  Foto: KEN 
***Skrimmel Skrammel*** er en norsk musikalsk eventyrserie for barn på åtte episoder som gikk på NRK1 i 2007.

Den er laget og funnet på av musikkgruppen Cheezy Keys i samarbeid med regissør Johan Osuldsen. Det handler om fem gutter (Kim Arne Hagen, Morten Bergheim, Hans Petter Moen, Anders Kjepperud og Kjærand Moe) som kommer til det hemmelige og fantastiske stedet som kalles for Skrimmel-Skrammel. Skrimmel-Skrammel er en magisk lekeverden, og her finnes blant annet det mystiske orakelet Mr. Mysterioso. Orakelet kan ofte hjelpe gutta, men da må de synge og det kan ikke være en hvilken som helst låt framført på hvilket som helst vis. I hvert program ser de nærmere på forskjellige musikktyper; rap, country, rock, folkemusikk, opera, reggae og korpsmusikk. Det ble produsert av Monster Media.

Serien gikk på NRK fra 2007.

Referanser
----------

1. ↑  «Skrimmel-Skrammel». *Monster AS*. Arkivert fra originalen 20. september 2016. Besøkt 7. september 2016.
Fuck you all!

Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
Bybilde i hovedstaden Asmara med den eritreisk-ortodokse kirka *Enda Mariam*, den etiopisk-katolske katedralen *St. Josef* og moskeen *Al-Khulafa Al-Rashiudin*.
**Eritrea** er et multi-religiøst land med to store **religioner**, kristendom og islam, som samler grovt halvparten av befolkningen hver. Bare fire trosretninger er offisielt tillatt i Eritrea: islam, den koptiske ortodokse kirke, katolisisme og protestantisme.

Eritrea er sammen med sin sørlige nabo Etiopia et av de første land som i det 4. århundret gjorde kristendommen til statsreligion. Samtidig var det også en av de første muslimske bosetninger i Afrika, hvor en gruppe muslimer flyktet fra forfølgelse i Mekka til kongeriket Aksum.

Trosretninger
-------------

Utdypende artikkel: den katolske kirke i Eritrea

De største trossamfunnene i Eritrea er sunni-islam, den koptiske ortodokse kirke og den romerske katolske kirke, som har tilhengere blant om lag 32 %, 55 % respektive 12 % av befolkningen. Grupper som til sammen utgjør mindre enn 2 % av befolkningen, inkluderer protestanter, syvendedagsadventister, Jehovas vitner, buddhister, hinduer og bahaier. Befolkningen i den østlige og vestlige lavlandet er overveiende muslimske, mens det hovedsakelig bor kristne i høylandet. Det er svært få ateister. Religiøs deltakelse er høy blant alle de ni etniske gruppene.

Sheikh Hanafi-moskeen, bygd i det 15. århundre.

| Religion i Eritrea |
| --- |
|  |  |  |  |  |
| Islam |    | 32% |
| Ortodoks |    | 55% |
| Romersk-katolsk |    | 5% |
| Protestant |    | 1% |
|  |
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.

**Michael «Mike» Dwayne Weaver** (født 7. juli 1952 i Gatesville i Texas i USA) er en amerikansk tidligere tungvektsbokser. Han var verdensmester 1980–82.

Han ble verdensmester 31. mars 1980 etter en tittelkamp i Knoxville, Tennessee mot WBAs mester John Tate. Tate ledet kampen klart, men i 15. og siste runden, da det gjensto 45 sekunder av kampen, fikk Weaver inn et kraftig slag på Tates hake, Tate gikk i gulvet og mistet bevisstheten i flere minutter og Weaver var ny verdensmester. Han forsvarte sin tittel to ganger. Han vant på knockout i åttende runden mot tidligere verdensmester Gerrie Coetzee i en kamp i Sør-Afrika, og 1. oktober 1981 vant han en femtenrunders kamp i Rosemont, Illinois mot James Quick Tillis på poeng. Han tapte sin tittel 10. desember 1982 i en kamp mot Michael Dokes.

Weaver la hanskene på hyllen 1998. Som profesjonell bokser gikk han 59 kamper. Han vant 41, hvorav 28 på knockout, tapte 17 og 1 endte uavgjort.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mike Weaver – BoxRec Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**John Tate** | **Verdensmester i Tungvekt (WBA)**(1980–1982) | Etterfølger:**Michael Dokes** |
Kjøttstykkene på grisen, nr.14 er Syltelabb.
**Syltelabb** er, sammen med svineknoke, en tradisjonell norsk rett, som regel spist fra en tid etter høstslakt og til rundt juletider. Begge er først marinert i saltlake og deretter kokt. Labb og knoke er som navnene sier, rett og slett de mest kjøttfylte leddene på grisens føtter.

Tidligere var det veldig vanlig å spise syltelabb, men nå er det mer kjent som en juledelikatesse for entusiaster. Syltelabb selges vanligvis ferdig kokt og saltet i blisterpakning, mens den før gjerne ble tatt opp av kokevannet hos slakteren og solgt i løs vekt.

Syltelabb blir ofte spist alene som snaks, eller servert med rødbeter, sennep og ferskt brød eller med lefse eller flatbrød. I selskaper og lag blir syltelabb gjerne servert med juleøl, eller annet øl og sprit (som akevitt). Dette er fordi syltelabb er veldig salt mat. Surmelk i forskjellige varianter er for barn og andre som ikke vil ha alkohol.

I 2006 ble det arrangert VM i syltelabbspising i Brokelandsheia hvor komikeren Kristopher Schau deltok.

Eksterne lenker
---------------

* De syv dødssyndene - Fråtsing av syltelabber (filmklipp)
Asker kirke
**Asker prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende gamle Asker prosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke, og dekket opprinnelig Askerbygda. Hovedkirken var Gamle Asker kirke, og etter at denne ble ødelagt i brann i 1878, Asker kirke.

Asker prestegjeld og dets sogn er nå en del av Asker kirkelige fellesråd, som er underlagt Asker prosti.

Historikk
---------

*Aska sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet, Gamle Asker kirke, *Aska Mariœ, Fabiani & Sebastiani kirkja*, var en steinkirke fra 1100-tallet, som avløste en eldre trekirke. Asker ble i høymiddelalderen omtalt som *Skógeimsherað*, og utgjorde en del av *Asker skipreiða* i Oslosýsla. Middelalderkirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som *Aska kirkja*.

I middelalderen omtales to kirker i Asker prestegjeld:

* Asker
* Blakstad

### Prestegjeldet

Senest rundt reformasjonen ble Asker hovedkirke, med Tanum og Haslum (Vestre og Østre Bærum sogn) tillagt som annekskirker, mens Blakstad antas nedlagt før reformasjonen.

I Povel Huitfeldts Stiftsbok fra 1574-77 omtales tre kirker i prestegjeldet:

* Aske Kiercke
* Thønum Annex
* Haslim Annex

Det er oppført i Skattematrikkelen 1647 som *Asche sougen* i Aggers fougderie.

### Nyere tid

Asker prestegjeld dannet grunnlaget for Asker formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Etter kgl.res. av 4. september 1893, ble det vidløftige Asker prestegjeld delt i tre ved at Vestre og Østre Bærum ble skilt ut som egne prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 1894.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Asker
* Vardåsen

Referanser
----------

1. 1 2  Rygh, O. (Oluf) (1898). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius. s. 150,165.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 20.
3. ↑  (no) «Blakstad kirkested». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
4. ↑  Christie, Sigrid (1969). *Norges kirker*. Land og kirke. s. 334.
5. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
6. ↑  Kgl.res. 4. september 1893, kunngjort i *Norsk Lovtidende* avdeling II ,1893, s. 452.
7. ↑  Prestegjeld og sogn i Akershus, arkivverket.no
8. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
9. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Asker prestegjeld på lokalhistoriewiki.no
* Prestegjeld og sogn i Akershus
**Trygdeavgift** er en skatt som blir beregnet på grunnlag av personinntekten for personlige skatteytere og skal være med å finansiere folketrygden.

Beregningsgrunnlag
------------------

Beregningsgrunnlaget for trygdeavgiften er personinntekt. Personinntekt omfatter først og fremst arbeidsinntekt og virksomhetsinntekt som skyldes aktiv innsats, men som utgangspunkt ikke kapitalinntekt, og det er ingen rett til kostnadsfradrag i arbeidsinntekter og begrenset rett til kostnadsfradrag i virksomhetsinntekter.

Satser
------

Trygdeavgiften er 5,1 % for pensjonsinntekter, 8,2 % for lønnsinntekter og næringsinntekter fra primærnæringer og 11,4 % for andre næringsinntekter. Den høyere satsen for selvstendig næringsdrivende utenom primærnæringene skyldes at det ikke ilegges arbeidsgiveravgift på næringsinntekt.

Nedre grense og opptrapping
---------------------------

Det er ingen egentlige skattefrie beløp ved beregning av trygdeavgiften. Det er imidlertid satt en nedre grense for betaling av trygdeavgift som i 2021 er 59 650 kroner. For inntekt over dette ilegges det trygdeavgift fra første krone, men likevel slik at trygdeavgiften ikke kan utgjøre mer enn 25 % (opptrappingssatsen) av personinntekten over 59 650 kroner. Fordi det ikke blir innkrevd skatt dersom samlet skatt er under 100 kroner, er nedre grense for å betale skatt i praksis 60 000 kroner. Dette omtales gjerne som «frikortgrensen».

Se også
-------

* Skatt
* Folketrygden (Norge)
* Personinntekt
* Skattekort

Referanser
----------

1. 1 2  «Lov om folketrygd (folketrygdloven) - Kapittel 23. Finansiering». *lovdata.no*. Lovdata. Besøkt 3. februar 2022.
2. ↑  «Lov om skatt av formue og inntekt (skatteloven) - Fellesregler for personinntekt». *lovdata.no*. Lovdata. Besøkt 3. februar 2022.
3. ↑  «Stortingsvedtak om fastsetting av avgifter mv. til folketrygden for 2010 - Trygdeavgift». *lovdata.no*. Lovdata. Besøkt 3. februar 2022.
4. ↑  «Forskrift til utfylling og gjennomføring mv. av skattebetalingsloven (skattebetalingsforskriften) - Beløpsgrenser». *lovdata.no*. Lovdata. Besøkt 3. februar 2022.
5. ↑  «Forskrift til utfylling og gjennomføring mv. av skattebetalingsloven (skattebetalingsforskriften) - § 5-3. Fritak for forskuddstrekk og tilbakebetaling av innbetalt forskuddstrekk». *lovdata.no*. Lovdata. Besøkt 3. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Skatteetaten: Trygdeavgiftsatser
* NAV: Trygdeavgift
**Harald Lindberg** er en norsk lege og thorax-kirurg, kjent for sitt arbeid innen barnehjertekirurgi. Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje den 1. november i 2018 under en seremoni på Rikshospitalet, for sin særlig fortjenestefulle innsats.

Utdannelse og karriere
----------------------

Harald Lindberg ble uteksaminert som lege i 1970. Hans medisinske karriere startet med en generell kirurgisk utdannelse ved Hedmark sentralsjukehus i Elverum fra 1973 til 1979. Etter dette ble han ansatt ved thoraxkirurgisk avdeling på Rikshospitalet i 1979, hvor han senere ledet seksjonen for kirurgisk behandling av medfødt hjertefeil fra 1991.

I 1988 tjente han som visiting professor ved Sahlgrenska sjukhuset i Göteborg i Sverige, hvor han bidro til oppstarten av hjertetransplantasjoner i landet. Videre utvidet Lindberg sin internasjonale erfaring som assisting professor ved University of South Floridas Pediatric Division fra 2005 til 2007.

Lindberg har vært professor ved Universitetet i Oslo siden 2008, og har gjennom sin karriere oppnådd flere anerkjennelser. I 1987 ble han tildelt HM Kong Olav Vs gullmedalje for sitt vitenskapelige arbeid. For sin humanitære innsats mottok han Lomonosov-prisen i Arkhangelsk i Russland i 1999.

Han har spesialisert seg på barnehjertekirurgi gjennom sin lange tjeneste ved Rikshospitalet, og hans bidrag har blitt anerkjent som av verdensklasse standard innen norsk barnehjertekirurgi.

Bidrag og anerkjennelser
------------------------

I sin tid på Rikshospitalet fungerte Lindberg som en forsker, mentor, og leder. Hans engasjement har også strukket seg til barnehjertemiljøene i Russland og på Jamaica, hvor han har delt sin kunnskap. I tillegg til sin kirurgiske karriere, har Lindberg også fungert som legevaktslege i Farsund etter å ha sluttet i kirurgien.

Under en markering på Rikshospitalet, overrakte assisterende fylkesmann i Oslo og Akershus, Ranveig Bjerkmo, Kongens fortjenestemedalje til Lindberg. Medaljen anerkjenner personer som har gjort en særlig fortjenestefull innsats.

Referanser
----------

1. ↑  «Harald Lindberg». *Foreningen for hjertesyke barn*. Besøkt 23. november 2023.
2. ↑  Universitetet i Oslo. «Profil for Harald Lindberg». *Universitetet i Oslo - Klinisk medisin*. Besøkt 23. november 2023.
*Se også: Borge prestegjeld (Nordland) og Borre prestegjeld*
Borge kirke
**Borge prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Fredrikstad domprosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Borge kommune i Østfold fylke, og hovedkirken var Borge kirke.

Borge prestegjeld og dets sogn er nå en del av Fredrikstad kirkelige fellesråd underlagt Fredrikstad domprosti.

Historikk
---------

*Borgar sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet, og den første Borge kirke, *Borgar Olafs kirkja*, antas å ha blitt oppført på 1100-tallet.

Borge ble i høymiddelalderen omtalt som *Ámorð*, og utgjorde sammen med Hvaler *Ábyggja skipreiða* i Borgarsysla.

Borge var før reformasjonen annekssogn til Tune prestegjeld, mens Torsnes anses å ha vært eget prestegjeld. I Biskop Eysteins jordebok fra omkring år 1390 er *Borgar kirkja* og *Holms kirkja* (Torsnes) oppført.

Antakelig i årene etter reformasjonen ble Borge overført som anneks fra Tune til Torsnes, og gjennom 15- og 1600-tallet ble Torsnes regnet som hovedsognet og Borge som annekssogn. De omtales i Skattematrikkelen 1647 som *Boerre sougen* og *Tousnæs sougen* i Thuene, Aabøyde och Hualløers fougderie. I 1733 var Borge kirke hovedkirken i prestegjeldet, men navnet var fremdeles *Torsnes prestegjeld*. I 1769 er Tosnæs anneks under Borge hovedsogn.

### Torsnes prestegjeld

I 1568 hadde Torsnes opphørt å være eget prestegjeld, ettersom sognene var lagt som anneks, Torsnes til Skjeberg prestegjeld og Borge til Tune prestegjeld. [..] Kort tid etter ble Torsnes med Borge igjen eget prestegjeld.

### Nyere tid

Borge prestegjeld dannet grunnlaget for Borge formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Borge
* Torsnes

Referanser
----------

1. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 8.
2. ↑  Borge kirke, norske-kirker.net
3. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1897). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius. s. 278.
4. ↑  Amundsen, Arne Bugge (1993). *Borge*. [Sellebakk]: Borge Kommune.
5. ↑  *norske kirkes geistlighed i reformations-aarhundredet (1536-1600)*. Alb. Cammermeyers forlag (Lars Swanstrøm). 1897. s. 23.
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
8. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Askim kirke
**Askim prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Askim kommune i Østfold fylke, og hovedkirken var Askim kirke.

Askim prestegjeld og dets sogn er nå en del av Indre Østfold kirkelige fellesråd underlagt Østre Borgesyssel prosti.

Historikk
---------

*Askheim sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet, og den eldste Askim kirke, *Askheims Mariakirkja*, var en middelalderkirke fra ca. år 1200, viet til Jomfru Maria.

I høymiddelalderen ble Askim, sammen med Trøgstad omtalt som *Frøylandir*, og utgjorde *Frøylandir skipreiða* i Borgarsysla. Kirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som *Askeims kirkja*, og prestegjeldet oppført i Skattematrikkelen 1647 som *Askimb sougen* i Hegen och Frølandtz fougderie.

Askim prestegjeld går antakelig tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

### Nyere tid

Askim prestegjeld dannet grunnlaget for Askim formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Askim

Referanser
----------

1. 1 2  Rygh, O. (Oluf) (1897). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius. s. 34.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 10.
3. ↑  Askim kirke, norske-kirker.net/
4. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
5. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
6. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**Trond Michael Andersen** (født 5. mai 1967 i Evanger) er en norsk sivilingeniør. Han er leder ved Vegteknologiseksjonen i Vegdirektoratet.. 

Andersen var rektor ved Høgskolen i Sør-Trøndelag fra 2007 til 2013. Fra 2013 til 14. oktober 2014 var han administrerende direktør i Helse Midt-Norge. 

Han er utdannet sivilingeniør fra Norges tekniske høgskole og innehar graden dr.ing. fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) med en avhandling om kortsiktig vedlikeholdsplanlegging. 

Andersen har tidligere arbeidet som forsker ved Marintek i Trondheim.

Referanser
----------

1. ↑  Fra Vegdirektoratets organisasjonskart[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Trond Michael Andersen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Trond Michael Andersen i BIBSYS


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Torunn Klemp** | **Rektor ved Høgskolen i Sør-Trøndelag**(2007–2013) | Etterfølger:**Helge Klungland** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CRIStin
 |
Skiptvet kirke
**Skiptvet prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Skiptvet kommune i Østfold fylke, og hovedkirken var Skiptvet kirke.

Skiptvet prestegjeld og dets sogn er nå en del av Skiptvet kirkelige fellesråd underlagt Østre Borgesyssel prosti.

Historikk
---------

*Skygþveita sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Den gamle Skiptvet kirke, *Skygþveita Maria kirkja*, har stått siden middelalderen og var opprinnelig viet til jomfru Maria med festdag 28. november.

I høymiddelalderen ble Skiptvet, sammen med Spydeberg omtalt som *Vimar*, og utgjorde *Vima skipreiða* i Borgarsysla. Kirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som *Skygþveita kirkja*, og sognet oppført i Skattematrikkelen 1647 som *Schibtued sougen* i Thuene, Aabøyde och Hualløers fougderie.

Skiptvet prestegjeld går antakelig tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

### Nyere tid

Skiptvet prestegjeld dannet grunnlaget for Skiptvet formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Skiptvet

Referanser
----------

1. 1 2  Rygh, O. (Oluf) (1897). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius. s. 75.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 14.
3. ↑   Skiptvet kirke, norske-kirker.net/]
4. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
5. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
6. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Martin Gunnar Knutsen** (født 29. september 1918 i Skien, død 23. februar 2001) var en norsk skolemann og kommunistisk politiker fra Ulefoss i Telemark. 

Knutsen var lærerskoleutdannet og avla grunnfag i engelsk, historie og pedagogikk ved Universitetet i Oslo. Han hadde studieopphold i Sovjetunionen 1972 til 1975.

Knutsen var fra 1962 til 1966 medlem av sentralstyret i Norges Kommunistiske Parti. Fra 1970 var han medlem av partiets sekretariat. Han var medlem av herredstyre og formannskapet i Skedsmo fra 1971 til 1975. Knutsen var formann i NKP i perioden 1975 til 1982. Han brøt senere med partiet.

Knutsen var også aktiv i motstandskampen under den tyske okkupasjonen av Norge. Han skrev flere selvbiografiske og historiske bøker, blant annet om forholdet til Sovjetunionen og den ulovlige overvåkningen av politisk aktivister i Norge.

Etter Berlinmurens fall tok Knutsen, med boken *Bittert oppgjør*, klart avstand fra både partiet NKP og den kommunismen han i alle år selv hadde arbeidet for. I boken dokumenteres en partikultur preget av uærlighet, systematisk politisk bedrag og total servilitet for regimet i Kreml. NKP fremstår på det nærmeste som en norsk underavdeling av det sovjetiske kommunistpartiet. Knutsen orket ikke lenger å være en del av dette, og ønsket å fortelle om den stygge virkeligheten han selv hadde opplevd fra partiets innside. 

Knutsen var innehaver av den sovjetiske *Ordenen folkenes vennskap*.

Bibliografi
-----------

* *Liv og mening – Erindringer 1918-1945*, Aschehoug, Oslo, 1981, ISBN 82-03-10650-1
* *Mot strømmen – Erindringer 1945-1980*, Aschehoug, Oslo, 1983, ISBN 82-03-10991-8
* *Bittert oppgjør*, Tiden, Oslo, 1990, ISBN 82-10-03341-7
* *Folkeeventyr fra de baltiske republikker* Oversatt fra russisk 1991 ISBN 82-7009-254-1

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Bjørn Steenstrup: *Hvem er hvem? 1979*, Oslo: Kunnskapsforlaget, 1979, s. 351.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Martin Gunnar Knutsen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Martin Gunnar Knutsen hos Virksomme ord Rediger på Wikidata

* (no) Martin Gunnar Knutsen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* (no) Politiske taler av Martin Gunnar Knutsen, virksommeord.uib.no

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** Stortinget **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** Fangeregisteret

 |
Eidsberg kirke
**Eidsberg prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Eidsberg kommune i Østfold fylke, og hovedkirken var Eidsberg kirke.

Eidsberg prestegjeld og dets sogn er nå en del av Indre Østfold kirkelige fellesråd underlagt Østre Borgesyssel prosti.

Historikk
---------

*Eiðsberg sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet, og den eldste Eidsberg kirke, *Eiðsbergs Olafskirkja*, var en middelalderkirke fra siste del av 1100-tallet.

Eidsberg ble i høymiddelalderen omtalt som *Hegginar*, og utgjorde *Hegginar skipreiða* i Borgarsysla. Kirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som *Eiðsbergs kirkja*, og prestegjeldet oppført i Skattematrikkelen 1647 som *Essberig sougen* i Hegen och Frølandtz fougderie.

Eidsberg prestegjeld går antakelig tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

### Nyere tid

Eidsberg prestegjeld dannet grunnlaget for Eidsberg formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Eidsberg
* Mysen
* Hærland
* Trømborg

Referanser
----------

1. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 10.
2. ↑  Eidsberg kirke, norske-kirker.net/
3. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1897). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius. s. 1645.
4. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
5. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
6. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Lloyd Cafe Cadena** (født 22. september 1993 i Parañaque i Metro-Manila på Filippinene, død 4. september 2020 i Muntinlupa) var en filippinsk youtuber, radiopersonlighet, skuespiller og forfatter.

Han studerte ved Colegio de San Juan de Letran-Manila og Olivarez College, og var en av de mest populære YouTubere i sitt hjemand, med over 5,29 millioner registerte følgere da han døde. Han startet å vlogge mens han fortsatt var student i 2011, og ble populær for sine mange komiske innslag. Han anses som en av landets pionerer som YouTube-vlogging.

Hans videoer kunne få millioner av seere, blant dem en 'last to leave the pool'-utfordring postet i juni 2020, og en rekke matlagingsideoer. Lloyds videoer fikk ofte milliover av seere, og den mest populære – *«Mga Ganap sa Jeepney (LAPTRIP to Bes!),»* som parodierte en tupisk jeepney<tur – talte over 10 fremvisninger. Også blant de mest sette er *«Mga Ganap sa Loob ng Classroom (Laptrip Ka Dito!)»*, en klasseromsparodi (6,3 millioner visninger), *«Maging YouTuber o Artista?»* der han prater med celebritetene Alex og Toni Gonzaga (5,32 millioner), «I'll Buy Everything You Can Carry,» der han tar med seg naboer på shopping (5,32 millioner), og «Epic Can't Say No Challenge» der han shopper vilt på et kjøpesenter (5,38 millioner).

Lloyd Cadena døde 4. september 2020 av hjertestans; familien bekjentgjorde senere at han hadde testet positivt for covid-19. Han døde to uker før sin 27. fødselsdag.

Referanser
----------

1. ↑  «Popular YouTube star Lloyd Cafe Cadena dies at 26». *TODAY.com* **(engelsk)**. Besøkt 5. september 2020.
2. ↑  Vivas, Jules (4. september 2020). «Vlogger Lloyd Cadena passes away at 26». *Manila Bulletin*.
3. ↑  Bailey-Millado, Rob. «Lloyd Cadena fans share emotional tributes after YouTube star's death». *New York Post*. Besøkt 5. september 2020.
4. 1 2  «YouTube's 'Kween LC': What to know about Lloyd Cadena's life and legacy». *Rappler*. Rappler. Besøkt 5. september 2020.
5. ↑  «Family reveals more details about Lloyd Cadena's death». ABS-CBN News. 6. september 2020. Besøkt 6. september 2020.