recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Pyroptesis*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende
--------

Middelsstore, avlange, blankt svarte smellere, pronotum kan være gult med svart midtflekk. Oversiden er utydelig til forholdsvis tett hårete. Fasettøynene er velutviklede. Antennene er omtrent så lange som hode + thorax og sagtakkede. Pronotum er noe lengre enn bredt, trapesformet med lysorganer ved bakhjørnene, bakhjørnene er tydelig uttrukne. Det finnes også lysorganer på bakkroppen.

**Larvene** er slanke, litt flate, glatte med en voksaktige overflate og nokså lange hår på sidene, gulaktige på farge bortsett fra hodet som er mørkt. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis
-------

Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Larvene i denne slekten er trolig rovdyr. Disse artene har lysorganer og kan lyse i mørket.

Utbredelse
----------

Artene er utbredt i det sørlige Brasil.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien smellere, Elateridae
				+ Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
					- Stammen Pyrophorini Candéze, 1859
						* Slekten ***Pyroptesis*** Costa, 1975
							+ *Pyroptesis cincticollis* (Germar, 1841)
							+ *Pyroptesis gilvus* Costa, 1975
							+ *Pyroptesis maculicollis* (Candèze, 1863)

Referanser
----------

1. ↑  Cleide Costa (1975) Systematics and evolution of the tribes Pyrophorini and Heligmini, with description of Campyloxeninae, new subfamily (Coleoptera, Elateridae). *Arquivos de Zoologia, São Paulo* 26(2): 49-190.

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av *Pyroptesis* sp.
* (en) *Pyroptesis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Pyroptesis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**QBZ-95** (kinesisk: 轻武器,步,自动（简称95式; pinyin: *Qīngwuqi Bùqiāng--Zìdòng, 1995*; oversatt: «Lett våpen, rifle, automatisk, 1995») er et kinesisk automatgevær som produseres av Arsenal 266, en del av Norinco og Arsenal 296, under Jianshe Corp, China South. Det brukes av som standardvåpen av Folkets frigjøringshær, Folkets bevæpnede politi (paramilitært politi) og kinesiske politistyrker. Dette våpenet benytter en nyutviklet ammunisjonstype av kinesisk opprinnelse, 5,8 × 42 mm DBP87. QBZ-95 består av et sett med våpen som har samme design. Denne familien inkluderer en karabinvariant, en vanlig rifle og et lett støttevåpen (LSW).

Overblikk
---------

QBZ-95 ble først observert utenfor Kina i 1997 da Storbritannia overførte suvereniteten over Hongkong til Folkerepublikken Kina. Det er et moderne våpensystem i bullpup-konfigurasjon, hvor våpenets lademekanisme og magasin ligger bak håndgrepet og avtrekkeren. Våpenet var utformet for å erstatte den regulære Type 81-riflen, som var ganske lik AK-47 når det gjaldt design. 

Riflen bruker syntetiske materialer i sin konstruksjon og avfyrer en 5,8 x 42 mm små-kaliber patron med stor hastighet (i klasse med det vanlige 5,56 x 45 mm SS109 NATO og det russiske 5,45 x 39 mm). Bullpup-konfigurasjonen til QBZ-95 ligner den som finnes på britiske SA80, franske FAMAS, østerrikske Steyr AUG og belgiske F2000.

Brukere
-------

* Kinas flagg: Folkets frigjøringshær.
* Kambodsjas flagg: 911 Parakommando Spesialstyrker og livvakter (QBZ-97, QBZ-97A, QBZ-97B og QBB-97 LSW).
* Myanmars flagg: QBZ-97 er i tjeneste med Myanmars forsvar.
* Sri Lankas flagg: Sri Lankas flyvåpen, Special Task Force.

Galleri
-------

* Amerikanske og kinesiske marinesoldater skyter med QBZ-95 under en felles øvelse.Amerikanske og kinesiske marinesoldater skyter med QBZ-95 under en felles øvelse.
* USAs forsvarsjef general Peter Pace (USMC) håndhilser på kinesiske pansersoldater med QBZ-95.USAs forsvarsjef general Peter Pace (USMC) håndhilser på kinesiske pansersoldater med QBZ-95.
* Lett maskingevær QBZ-95Lett maskingevær QBZ-95

Referanser
----------

1. ↑  Infantry Weapons: The Future Beckons for Asia Arkivert 7. juli 2011 hos Wayback Machine. (PDF)
2. ↑  «QBZ97自动步枪». Arkivert fra originalen 29. oktober 2007. Besøkt 16. januar 2008.
3. ↑  «China Exports Its Radical New Assault Rifle». Strategy Page. Besøkt 11. mars 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av QBZ-95 (kinesisk)
* QBZ-95 på World.Guns.ru
**Corvara** (italiensk *Corvara in Badia*) er den øverste kommunen i den ladinsktalende dalen Val Badia i Dolomittene (Syd-Tirol, Nord-Italia). 91 % av de ca. 1352 (2013) innbyggerne snakker ladinsk, resten tysk eller italiensk.

Corvara ligger i umiddelbar nærhet av to viktige fjellpass, Freapasset (2121 moh.) mot Gherdëina i vest og Campolongopasset (1875 moh.) mot Fodom i syd. Corvara grenser til Sellamassivet i sydvest (3152 moh. i *Piz Boe*) og Pözgruppa i nord (opptil 2665 moh. i *Sassongher*).

Corvara er den mest turistiske kommunen i Val Badia og kan bl.a. by på diverse hoteller og restauranter. Både ski-, vandre-, klatre- og sykkelturisme er av betydning. Syklister passerer Corvara på «Sellaronda», dvs. runden rundt Sellamassivet.

Kommunen består av de to landsbyene *Corvara og '**Calfosch*****. Kirken i Corvara stammer fra gotikken. Området ble befolket fra Gherdëina i løpet av det 10. århundre.**

Calfosch Foto: Wolfgang Moroder

Referanser
----------

1. ↑  «Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.
2. ↑  «Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Corvara, South Tyrol – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Cenél Conaill** var en irsk ætt eller klan som nedstammet fra Conall Gulban, sønn av Niall Noígiallach, som grunnla kongedømmet **Tír Conaill** (anglisert form *Tyrconnel*) på 400-tallet. «Cenél» og «Tír» Conaill brukes om hverandre, og begge kan forekomme både som henvisning til ætten og til det geografiske området.

Cenél Conaill tilhørte den sørlige greinen av dynastiet Uí Néill, kjent som sørlige Uí Néill. Fram til slutten av 700-tallet rivaliserte Cenél Conaill med den beslektede klanen Cenél nEógain om dominansen i den nordvestlige delen av Irland, men fra 789 var Cenél nEógain etablert som den mektigste. Det har vært flere konger av Tara eller overkonger av Irland fra Cenél Conaill, den mest kjente er nok Domhall mac Áedo (død 642 og den siste var Flaithbertach mac Loingsig (abdiserte i 734, død 765 i Armagh). Columba av Iona tilhørte også denne klanen.

Det historiske kongedømmet Tír Conaill dekket mesteparten av dagens grevskap Donegal, og på sitt største også deler av de tilgrendende grevskapene.

Litteratur
----------

* **Donnchadh Ó Corraín**, *The Vikings & Ireland* pdf
* *Ulster-annalene*, redigert og oversatt av Seán Mac Airt og Gearóid Mac Niocaill (Dublin 1983). Elektroniske utgaver hos CELT - Corpus of Electronic Texts: Redigert utgave (mellomirsk/latin), Engelsk oversettelse
Må ikke forveksles med Centrum Tigers Idrettsforening.

**Centrum Sportsklubb** (stiftet 8. juli 1925) var et idrettslag fra Oslo. Opprinnelig het klubben *Borgen Sportsklubb* og ble grunnlagt av en gruppe ungdommer på Hammersborg i Oslo. Første formann var Petter Olsen. 1. august 1925 ble Borgen tatt opp i Arbeidernes Idrettsforbund. Fra begynnelsen hadde klubben fotball på programmet og kort tid etter også ski. Våren 1926 ble friidrett tatt opp som gren, og i 1929 ble det opprettet damegruppe.

*Idun Ski- og Ballklubb* ble stiftet 27. mai 1927 av Georg Tangen, Erik Berg og Hans Sutterud og med Erling Kristoffersen som første formann. Klubbens nedslagsfelt var rundt Iduns gate, like nord for Hammersborg. I mai 1932 søkte Idun om opptak i AIF. Klubben ble tatt opp, men samtidig oppfordret til å samarbeide med Borgen SK. Samme høst sendte Borgen en henvendelse om sammenslutning mellom de to klubbene, og det ble nedsatt en samarbeidskomité med representanter fra hver klubb, samt Rolf Hofmo fra Oslo arbeideridrettskrets. 1. januar 1933 slo Borgen og Idun seg sammen og tok navnet Centrum Sportsklubb.

I 1947 slo Centrum seg sammen med Sportsklubben Hugin, under sistnevntes navn. Hugin slo seg i 1969 sammen med Grüner Idrettslag.

Referanser
----------

1. 1 2  Centrum Sportsklubb, s. 2.
2. ↑  Centrum Sportsklubb, s. 3.
3. ↑  Centrum Sportsklubb, s. 3-4.
4. ↑  Asbjørn Halvorsen, red. (1948). *Norges Fotball-leksikon*. 2. Oslo: Prent. s. 410.
5. ↑  Vegard Holm. «Grüner 90 år». Besøkt 2. oktober 2013.

Litteratur
----------

* Robert Blomkvist m. fl. (1935). *Centrum Sportsklubb. Jubileumsskrift 1925 – 1935*. Oslo.
**Hellen** (gresk: Ἕλλην) var den mytologiske patriarken eller stamfaren for hellenerne (Ἕλληνες). Hellens navn er således et annet navn på grekere.

I henhold til gresk mytologi var Hellen sønn av Devkalion og Pyrrha, de to eneste som overlevde den greske utgaven av myten om syndfloden. Han var bror av Amphiktyon og far til Aiolos, Xuthos, og Doros. I henhold til Hesiods *Kvinnekatalog* var hans sønner selv stamfedre til de fremste folkestammene i antikkens Hellas: Aiolos til aiolere; Doros for dorere; og Xuthos for arkaierne og jonerne gjennom sine sønner Akaios og Ion.

De erobret det greske området Fthia, eller Phthia (det sørligste området i regionen Thessalia), og spredte seg deretter ifølge mytene ut over hele Hellas. Folket ble kalt for hellenere (grekere) etter deres stamfar. Etnonymet hellenere er datert tilbake til minst Homers tid. I *Iliaden* er «Hellas» (Ἑλλάς) og hellenere navn gitt en stamme (også kalt for «myrmidonere») bosatt i Fthia, ledet av helten Akilles.

Referanser
----------

1. ↑  Opprinnelsen til betegnelsen «grekere» er latinsk, og ikke noe som grekerne selv kalte seg.
2. ↑  Hesiod: *Kvinnekatalog* frr. 9 og 10(a) OCT.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Resepsjonsestetikk** er primært en tysk og amerikansk litteraturteori som ble frambrakt som motvekt til ny-kritikk (*New Criticism*) fra 1940-tallet til 1960-tallet i den vestlige verden. Ny-kritikken hadde hovedvekten på at kun hva som var innenfor teksten angår tekstens mening. For de mest ortodokse ny-kritikerne var det ikke tillat å ta hensyn til forfatterens autoritet eller intensjoner, heller ikke leserens psykologi, i analysen av det litterære verk.

Tilhengere av resepsjonsestetikk var en gruppe som hadde til felles at de søkte å forstå litteratur med leserens rolle i skapelsen av en mening i et litterært verk. Begrepet omfatter teoretikere som deler lite utover å plassere oppmerksomheten på leseren. Siden teoretikere som har utviklet resepsjonsestetikk ikke bevisst har forsøkt å skape en skole av tanker eller teoretisk rammeverk, er det vanskelig å si når og med hvem bevegelsen begynte. Siden resepsjonsestetikk også er en reaksjon og nærmest en negasjon til ny-kritikken har den heller ikke nådd overflaten som en totalt system.

Teorien om resepsjonsestetikk anerkjenner leseren som en aktiv agent som formidler «ekte eksistens» til verket ved å lese det og utfylle dets mening ved å søke etter koder og strategier. Den er opptatt med leserens egne bidrag til en tekst. Den står i total opposisjon til tekstorienterte teorier om formalisme og ny-kritikk hvor leserens rolle i å tolke teksten ikke blir tatt med i betraktningen.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
Hellegrav i Transbajkals etnografiske museum
**Hellegravkulturen** var utbredt i Transbajkal og det nordlige Mongolia i det senere 2. og i det 1. årtusen f.Kr. 

De karakeristiske hellegravene har gitt kulturen dens navn. Det dreier seg om steinkister som var omhegnet av steinheller. De døde ble lagt i utstrakt ryggleie med hodet mot øst, noen ganger med dyreskaller (særlig hesteskaller). Dette var en utbredt skikk blant xiongnuene. 

Arkeologene har funnet keramikk forsiret med kamavtrykk. Keramikken oppviser også kinesiske impulser; likeledes ser man impulser fra Jenisejområdet. Det er så langt ikke utgravd noen bosteder fra kulturen. 

Økonomien var sannsynligvis dominert av kvegdrift. Det ble også bedrevet metallurgi. Kulturens etniske forankring har vist seg vanskelig å påvise med stor sikkerhet. Skjelettene kan peke i retning av mongolsk opphav. 

På 200-tallet før Kristus ble hellegravkulturen avsløst av xiongnuene.

Litteratur
----------

* Hermann Parzinger: *Die frühen Völker Eurasiens. Vom Neolithikum bis zum Mittelalter* (*Historische Bibliothek der Gerda-Henkel-Stiftung*). Beck, München 2006, ISBN 3-406-54961-6, s. 474 ff. 631 ff. Bilder 159, 206.
* Н. Л. Тсчленоща: «Культура плиточных могил», i: Марина Г. Мошкова (red.): *Степная полоса азиатской части СССР в скифо-сарматское время* (= *Археология СССР.*). Наука, Москва 1992, ISBN 5-02-009916-3.
* Александр Дондопович Цыбиктаров: *Заглавие Культура плиточных могил Монголии и Забайкалья.* госуниверситета, Улан-Удэ 1998, ISBN 5-85213-129-6.
Borgen *Taufers* ved Sand in Taufers med Zillertal-Alpene i bakgrunnen
**Tauferer Ahrntal** (italiensk *Valli di Tures e Aurina*) er en nordlig sidedal til Pustertal i Syd-Tirol og omfatter Italias nordligste kommuner. Som landskapsbetegnelse tilsvarer Tauferer Ahrntal dalen og tilsigsfeltet til elven *Ahr*. Ahr springer ut ved passet Birnlücke i Tauernmassivet, munner etter 50 km ved Bruneck i Pustertal ut i Rienz, og har et tilsigsfelt på 930 km².

*Tauferer Ahrntal* er strengt tatt en samlebetegnelse for flere dalavsnitt (samt sidedaler) som også har sine egne navn. Fra Pustertal og oppover er dette:

* **Tauferer Tal** strekker seg fra Bruneck nordover via Gais (841 moh.) til Sand in Taufers (865 moh.). Her slutter Tauferer Tal i et juv.
* **Ahrntal** strekker seg fra slutten av dette juvet og mot nordøst. Landsbyene i dette dalavsnittet (970–1345 moh.) hører til kommunen Ahrntal.
* **Prettau** ligger ovenfor et ytterlige juv. Kommunen Prettau består av Italias to nordligste landsbyer (1475–1582 moh.).
* **Weißenbachtal** er en vestlig sidedal til Ahrntal og sogner også til samme kommune.
* **Reinbachtal** er en østlig sidedal til Tauferer Tal som munner ved (og hører til) Sand in Taufers.
* **Mühlwalder Tal** er en vestlig sidedal til Tauferer Tal som munner ved Sand in Taufers, men som er en egen kommune (Mühlwald).

Dalens fem kommuner har til sammen 16 000 innbyggere. Befolkningen er tysktalende (98 %).

Tauferer Ahrntal utgjør grensen mellom Zillertal-Alpene i vest og nord og Hohe Tauern i øst. Dalens høyeste fjelltopp er Dreiherrenspitze (3499 moh.). Det fins tallrike fjelloverganger nordover til Østerrike, både til Zillertal (Nord-Tirol) og til Pinzgau (Salzburg). Disse kan bare passeres til fots, men bøndene i Ahrntal har tradisjonelt hatt setrene sine på nordsiden av passene.

Med borgen Taufers ved Sand in Taufers og gruvene i Prettau fins det en rekke severdigheter i dalen. I tillegg kommer både historiske og naturhistoriske museer og naturopplevelser, som naturparken Rieserferner-Ahrn og Reinbach-fossen.

Eksterne lenker
---------------

* Turistinformasjon om Tauferer Ahrntal


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
René Descartes’ illustrasjon av kroppslig/sjelelig dualisme. Inndata passerer gjennom sanseorganene til epifysen i hjernen og derfra til den immaterielle sjelen.
**Kropp–sinn-problemet** (også omtalt som *sjel–legemet-problemet* eller *det psykofysiske problem*) handler om å forklare forholdet mellom mentale og kroppslige tilstander, spesielt mellom bevissthet og hjerneaktivitet. Det har lenge vært sinnsfilosofiens sentrale mål å forklare hvordan en (påstått) ikke-materiell bevissthet kan påvirke en (påstått) materiell kropp og vice versa. En todeling i sjel og legeme har dessuten stor betydning i flere religioner. Fra 1900-tallet har også naturvitenskapelige (spesielt nevrovitenskapelige) resultater kunnet gi innspill til debatten, uten at det har blitt oppnådd enighet om hvordan kropp–sinn-problemet kan løses.

Oversikt over de ulike forklaringsmulighetene
---------------------------------------------

Mange ulike forklaringer på kropp–sinn-problemet har blitt foreslått gjennom tidene. De fleste av disse har sine tilhengere også i dag, selv om enkelte har blitt forlatt. De ulike forklaringsmønstrene kan grovt klassifiseres på følgende måte:

1. Monisme – kropp og sinn er ett
	1. Materialisme – bare kroppen er reell, sinnet er en rent kroppslig funksjon
		* herunder fysikalisme og identitetsteori
	2. Idealisme – bare sinnet er reelt, kroppen er en rent åndelig konstruksjon
		* herunder solipsisme – bare *mitt* sinn er reelt
	3. Nøytral monisme – kropp og sinn består av det samme, som verken er kropp eller sinn
2. Dualisme – både kropp og sinn er reelle og ikke identiske
	1. Parallellisme – kropp og sinn kan ikke påvirke hverandre
	2. Epifenomenalisme – bare kroppen kan påvirke sinnet, men ikke motsatt
	3. Interaksjonisme – kropp og sinn kan gjensidig påvirke hverandre
3. Panpsykisme – alt er både kropp og sinn (det fins monistiske og dualistiske varianter)

Litteratur
----------

* P. Mandik (2013). *This is Philosophy of Mind: An Introduction*. New York: Wiley.

Eksterne lenker
---------------

* *The mind-body problem* (essay ved Robert M. Young)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN
 |
***Reser*** er et norsk magasinprogram for barn og ungdom som gikk på NRK1 fra 2000 til 2003. Programmet ble ledet av Stian Barsnes-Simonsen og Stine Buer den første tiden, deretter av Barsnes-Simonsen og Mari Grydeland. Programmet baserte seg på aktuelle tema med tilknytning til ungdom. Programledernes målsetting var å møte barn og unge i deres lokalmiljø og dermed gjøre sitt til at seerne i større grad føler tilhørighet til programmet. Det inneholdt både alvor og humor, drama, musikk og parodier. Spesielt for programmet var at hver sending ble sendt fra en ny by eller tettsted i Norge. Målgruppen var barn og unge mellom 10 og 15 år, med hovedvekt på de som var i ungdomsskolealder. Programmet gikk på lørdagskvelder, like etter Barne-TV. 

Programmet tok over etter *Smørøyet*.

Serien vant klassen beste ungdomsprogram under Gullruten 2001 og Gullruten 2002.

Referanser
----------

1. ↑  «Reser (ttv)». *arkiv.nrk.no*. 28.10.2000. Besøkt 11. oktober 2016.
2. 1 2  «Nytt Reser-par». *arkiv.nrk.no*. 27.10.2001. Besøkt 11. oktober 2016.
3. 1 2  «Reser (ttv)». *arkiv.nrk.no*. 24.2.2001. Besøkt 11. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (no) *Reser* hos Filmfront Rediger på Wikidata
**Arnstein Hammershaug** (født 20. mai 1965 i Lillehammer) er en norsk fotballspiller, fotballtrener, sanger, gitarist og låtskriver. Han står bak flere cd-utgivelser og musikalske prosjekter, både som solo-artist og som frontfigur i bandet AdamCain. Hammershaug har også en lengre toppfotballkarriere bak seg, som spiller i klubbene Faaberg og Frigg Oslo, og som hovedtrener i Faaberg i 2. divisjon (1991 og 1997).

Biografi
--------

Hammershaug vokste opp på Fåberg ved Lillehammer. Fotballkarrieren utspilte seg i Faaberg og Frigg/Oslo, og han spilte en semifinale og to kvartfinaler i NM. Da Faaberg i 1985 spilte uavgjort (3-3) mot Vålerenga på Bislett i Norgesmesterskapets semifinale scoret Hammershaug et av målene, og ga dermed Faaberg ledelsen 2-0 midt i 1. omgang. Hammershaug scoret også for Faaberg i kvartfinalen i 1989, der laget tapte 2-3 hjemme for Viking. Han la opp i 1995, og gikk da over til å arbeide mer med musikk.

Arnstein Hammershaug skrev selv låter og opptrådte i små klubber. Han tok etter hvert artistnavnet Adam Cain, og musikken dreiet til mer eksperimentell rock med samfunnsorienterte tekster. I 2001 dannet han sammen med Sivertsen og Fuglset bandet AdamCain, som i 2007 tok en pause på ubestemt tid.

I 2007 regisserte og satte Hammershaug opp forestillingen «Four C'sons In One Night» i Kulturhuset Banken på Lillehammer. Forestillingen var en musikalsk, poetisk og multimedial hyllest til Johnny Cash, Leonard Cohen og Nick Cave i anledning førstnevntes 75-års fødselsdag og sistnevntes 50-årsdag. Ensemblet som fremførte forestillingen besto av musikere fra Innlandet, og den gikk for flere fulle hus. Til tross for flere tilbud om å ta forestillingen ut av byen, takket ensemblet nei og la ned prosjektet.

AdamCain
--------

I 2000 møtte Hammershaug gitarist og låtskriver Kim Sivertsen fra Oslo, og sammen med Sølve Fuglset ble bandet AdamCain opprettet i 2001. Besetningen vekslet de neste to årene på grunn av uenighet om hvilken retning bandet skulle ta musikalsk sett. Mot slutten av 2003 fikk AdamCain den endelige besetningen, som etter hvert utga to plater.

Besetningen bestod av Arnstein Hammershaug gitar/sang, Espen Nicolaysen gitar, Ole Wattne trommer, Sølve Fuglset keyboards og Lars P. Mathisrud bass. I 2005 ble bandet kåret til innlandets mest populære band og mottok Exact-prisen. Etter at bandet hadde opptrådt på flere festivaler og konserter og utgitt to plater, tok det i 2007 en pause på ubestemt tid. På radio ble blant annet låtene «Stay» og «A Place Called The Original Sin» betingede hit'er.

Musikalsk sett befant AdamCain seg et sted mellom tradisjonell amerikansk roots-rock, americana og blåserbasert australsk protestrock. Bandet opptrådte gjentatte ganger til veldedige formål, blant annet for Frelsesarmèen.

Diskografi
----------

* *No Stone Unturned* (med AdamCain) – 2004
* *The Monkey's Raincoat* (med AdamCain) – 2006
* *Langsomme dager* solo-EP) – 2008
* *Langsomme dager* (soloalbum) - 2009
* *Og livet lever* (soloalbum) - 2014

Eksterne lenker
---------------

* Arnstein Hammershaug hjemmeside
* Arnstein Hammershaug på Myspace
Bruk av fiskegarn i Bangladesh
**Fiskegarn** eller **fiskenett** er et nett som brukes ved fiske til å fange eller innesperre og samle fisk. De blir normalt laget ved å knyte en relativt tynn tråd om til et nett av masker som knytes til en flyteline i topp og synkeline i bunn slik at det står loddrett i vannet. Nyere fiskegarn lages normalt av nylon eller andre polyamider. Nett av organiske polyamider, slik som ull eller silke, ble brukt inntil nylig og er fortsatt vanlig i noen områder. Et garn har typisk søkker nederst og flytere øverst for å stå loddrett i vannet. Søkkene er nå oftest av bly og flyterne, kavlene, av plastskum eller hule plastsylindre. På eldre garn var flyterne ofte laget av kork eller glasskuler (kalt garnkuler).

Eksempler på garn er fjordgarn/torskegarn, trollgarn, krabbegarn.

Se også
-------

* Kavl

Litteratur
----------

* Karlsen, Kjeldsberg, Sandnes, Hay, Juul (red.): *Båten, bruket og fangsten* ISBN 978-82-8090-020-3

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** NDL
 |
**Krosshaug** er egentlig navnet på en stor gravhaug på toppen av høydedragene nord for Bryne på Jæren i Rogaland. Navnet brukes også som felles betegnelse for alle de gamle kulturminnene som ligger her på gårdene Hauge og Tu helt sør i Klepp kommune.

**Tinghaug** er en naturlig bakketopp som er det høyeste punktet på Låg-Jæren, 102 moh.. Her skal etter tradisjonen ha vært tingsted for Midt-Jæren. I skråningen på vestsiden av Tinghaug ble det i 1897 funnet 16 gullgubber fra slutten av 700-tallet, det eneste funnet av sitt slag i Rogaland.

Nord for Tinghaug ligger **Grønhaug**, en gravhaug på 20 m tverrmål og ca. 2,5 m høy. Den ble undersøkt av konservator Anders Lorange i 1879, og inneholdt en mannsbegravelse fra tidlig vikingtid. På toppen av haugen står en runestein. Den er imidlertid reist av Lorange etter at han hadde avsluttet utgravningen; innskriften er rett og slett: l o r a n g e

Selve **Krosshaug** ligger ca 250 m vest for Grønhaug, ute på stedet der terrenget brekker mot vest, og den har ligget synlig for store deler av Midt-Jæren og lange veier til havs. Den var opprinnelig over 30 m i tverrmål og seks meter høy. På begynnelsen av 1800-tallet begynte grunneieren å ta ut jord av den, og i 1868 var det bare en stor kjernerøys av rundkamp igjen. Steinen ble brukt i steingjerder, og i 1869 kom man ned på et stort, hellebygd gravkammer, 4,5 m langt, 1 m bredt og en snau meter dypt. I den lå en kiste av eiketre som inneholdt en rik kvinnegrav fra folkevandringstiden.

Krosshaug ligger nå som da den ble forlatt etter utgravningen, med gravkammeret blottlagt. Gjenstandene fra graven er utstilt ved Arkeologisk museum i Stavanger, dessverre preget av den noe hardhendte utgravningen i 1869. 

Det rike gravgodset peker utvilsomt mot det aller øverste sosiale skikt, kanskje har kvinnen vært hustru til en av de mektige jærhøvdingene, en forfar til dem vi hører om så mange ganger i sagalitteraturen.
På Krosshaug står et steinkors fra tidlig kristen tid, det sørligste av en lang rekke slike kors opp langs vestlandskysten. Det kan ha blitt reist her allerede så tidlig som begynnelsen av 1000-tallet. 

Omtrent 100 m nordøst for Krosshaug ligger **Dysjane**, ett av fem ringformede tunanlegg på Jæren. 16 hustufter ligger side ved side ordnet i to halvsirkler, og danner veggene rundt en åpen plass. Inngangene har vært i kortveggene inn mot plassen.

Kilder
------

* «Krosshaug». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Styltefiskere i Sri Lanka  Foto: Bernard Gagnon, 2006 
John George Brown: Waiting for a Bite, Central Park
**Fiske** betegner fangst av viltlevende fisk og krepsdyr i saltvann og ferskvann. Fangst av muslinger regnes også tradisjonelt til fiske, mens fangst av sjøpattedyr benevnes som fangst (hvalfangst, selfangst osv.). Akvakultur, dvs. oppdrett av fisk, krepsdyr og muslinger i tilrettelagte anlegg, regnes vanligvis ikke til fiske.

Kommersielt fiske kalles vanligvis fiskeri. Fiske som form for friluftsliv kalles sportsfiske.

Det finnes mange ulike fiskeredskaper. For fiske i liten skala brukes gjerne en fiskeinnretning (fiskestang, oterfjøl m.m.) med snøre og en eller flere fiskekroker i enden. Alternativt kan man bruke et stikkvåpen, som en lystregaffel, men dette er nå forbudt i Norge.

* Meitefiske
* Fluefiske
* Slukfiske
* Dorging og trolling
* Lystring
* Otring

For fiske i større skala brukes gjerne fiskegarn, not, line eller jukse.

Se også
-------

* Fiskemottak
* Sjødyr
* Sportsfiske
* Fiskeri

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fishing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Fishing – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Miljøstatus i Norge: Fritidsfiske i ferskvann
* Miljøstatus i Norge: Fritidsfiske i sjøen
* Miljøstatus i Norge: Advarsler mot fisk og sjømat

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** HDS **·** NKC **·** NKC
 |
Påkledd kroppsvisitering
"The Correct Procedure for a Visual Search" - A 1990 video produced by the for the Federal Bureau of Prisons (United States)
**Kroppsvisitasjon** betyr visitasjon på kroppen. Kroppsvisitasjon er en utvortes undersøkelse av kropp, klær, osv. Kroppsvisitasjon deles inn i identitetsvisitasjon, sikkerhetsvisitasjon og arrestantvisitasjon. Visitasjon av en person er en ytre besiktigelse eller undersøkelse for å avdekke gjenstander som er anbrakt utenpå en persons kropp, som er gjemt i klærne eller som befinner seg hos personen i dennes umiddelbare nærhet. Det skal foreligge saklig grunn for at politiet skal kunne visitere en person

Visitasjonsbegrepet dekker ikke undersøkelse ut over en utvortes iakttagelse av personens legeme. Mer inngående undersøkelse kalles **kroppsundersøkelse**. Kroppsundersøkelse omfatter bl. a. blodprøve og undersøkelse av endetarm og vagina. Kroppsundersøkelse kan som hovedregel bare skje etter samtykke fra den mistenkte eller etter kjennelse av en domstol.

Identitetsvisitasjon
--------------------

Etter politiloven § 10 første ledd kan politiet foreta visitasjon for å bringe en persons identitet på det rene hvis vedkommende nekter å oppgi navn, fødselsdato, fødselsår, stiling og bopel når politiet ber om det, eller ved grunn til mistanke om at den oppgitte identiteten er falsk. Det kan også foretas visitasjon for å fastslå identiteten til syke, tilskadekomne eller andre som er eller må antas å være ute av stand til å ta vare på seg selv.

Sikkerhetsvisitasjon
--------------------

Etter politiloven § 10 andre ledd kan politiet visitere personer som fjernes, anholdes eller innbringes for å søke etter våpen eller andre farlige gjenstander.

Arrestantvisitasjon
-------------------

Etter politiinstruksen § 9-3 har politiet plikt til å visitere alle personer som skal settes i arrest.

Referanser
----------

1. 1 2  Jon Gisle: Jusleksikon, 4. utgave, Kunnskapsforlaget 2010. ISBN 978-82-573-2104-8, side 227.
2. ↑  Ragnar Auglend, Henry John Mæland og Knut Røsandhaug: Politirett, 2. utgave. Gyldendal Akademisk 2004. ISBN 82-05-29892-0, side 496 ff.
3. ↑  Ragnar Auglend, Henry John Mæland og Knut Røsandhaug: Politirett, 2. utgave. Gyldendal Akademisk 2004. ISBN 82-05-29892-0, side 496.
4. 1 2 3  Ragnar Auglend, Henry John Mæland og Knut Røsandhaug: Politirett, 2. utgave. Gyldendal Akademisk 2004. ISBN 82-05-29892-0, side 525.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Resepsjonforskning** er forskning rundt tolkninger, dekodinger, lesninger, meningproduksjon, oppfatninger og forståelse publikum har av medietekster. Det er ulike typer kvantitative, empiriske publikumstudier som prøver å integrere samfunnsfag og humanistiske fag i perspektivet på resepsjon. 

Navnet resepsjonsforskning er henta fra resepsjonsteori eller resepsjonsestetikk, som er en tysk tradisjon innenfor litteraturstudier som har vært opptatt av hvilken rolle leseren spiller i leseprosessen. (Ingunn Hagen 1998) 

Det sentrale er at man finner ut meningen publikum får av å tolke medietekster. 

Resepsjonsanalyse er inspirert av og delvis overlappende med publikumsforskning som tar utgangspunkt i cultural studies tradisjonen. Ofte er teorigrunnlaget det samme, men ikke alltid. Resepsjonsanalyse har i hovedsak konsentrert seg om studier av fjernsynsvaner. 

Resepsjonforskning er en forskningstradisjon som har fått økt oppslutning i Europa og Skandinavia de siste årene.

Resepsjonsforskning har mye til felles med kulturelle studier og oppsto i den samme tidsperioden. Den har også hentet mye fra bruksstudiene som mange av de tidlige resepsjonsforskerne også drev med. Resepsjonsforskningen konsentrerte seg hovedsakelig om fjernsynet som massemedium og hvilke meninger og opplevelser publikum får ved å se på. Resepsjonsanalyse brukte en kvalitativ tilnærming for å studere publikumsmedlemmer empirisk. Innen resepsjonsforskningen oppstår mening i interaksjonen mellom spesifikke publikum og konkrete program.

Kjennetegn ved resepsjonsforskning
----------------------------------

Resepsjonstudier oppfatter publikum som aktive deltakere som velger ut hvilke medietekster de skal se. Fjernssnysprogram eller tekster blir oppfattet som mangetydige – de kan tolkes på flere måter. Hvor man ser programmet(kontekst) blir regnet for å være relevant for publikums tolkning.

Eksterne lenker
---------------

* Resepsjonsteori; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis
 |
**Arnos Grove** er et område i distriktet Enfield i nordlige London. Det er lokalisert 12 km nord for Charing Cross og ligger innenfor det tradisjonelle grevskapet Middlesex. 

Fram til 1930-årene ble stedet regnet som en del av Southgate, og var i svært liten grad utviklet. Det har siden blitt et typisk forstadsområde. Det moderne distriktet Arnos Grove er sentrert i den vestlige enden av Bowes Road, skjønt eiendommen som det har sitt navn etter var sentrert rundt hva som nå er Morton Crescent. Veien som går fra Morton Crescent og til Southgate kalles også for Arnos Grove.

Historie
--------

På 1300-tallet var dette området Armholt Wood, og senere Arnolds. Fram til oppløsningen av klostrene under Henrik VIII var det nonneklosteret i Clerkenwell som eide området. Etter at kronen overtok ble Arnos Grove Estate (eller Arnolds Grove) med en herregård opprettet. Herregården ble revet i 1719. New River rant gjennom området inntil 1800-tallet, da elvens løp ble endret. Da bankieren James Colebrook kjøpte eiendommen i 1719 bygde han et herrehus kalt Arnolds i Cannon Hill, Southgate. De lokale kalte eiendommen for Arno’s og den påfølgende eieren, William Mayne, senere lord Newhaven, tilpasset seg til dette ved å døpe om navnet på huset til Arnos Grove, som nå uttales som om det aldri hadde hatt en apostrof, i motsetningen til eksempelvis Arno’s Vale i Bristol.

Fra 1777 eide slekten Walker eiendommen, men i 1918 ble den overdratt til andre eiere. I 1928 hadde lokalforvaltningen i Southgate tatt over. De åpnet Arnos Park, og la ut deler av eiendommen for salg til utviklere.

19. september 1932 åpnet Arnos Grove undergrunnsstasjon i forbindelse med at Piccadilly-linjen ble utvidet til Cockfosters. I årene som fulgte var det en voldsom byggeaktivitet i Arnos Grove, som gikk fra å være et landsens område til å bli en forstad med boliger, butikker og offentlige tilbud. 

Under den andre verdenskrig ble deler av New Southgate hardt rammet av bombing, noe som førte til utvidelse av boligområdene i Arnos Grove. De to områdene er nært forbundet, med en nesten ubrutt linje av butikker over Bestyle Circus, og tre bussruter som forbinder de to stasjonene.

Referanser
----------

1. 1 2  «Arnos Grove, Enfield», *Hidden London*
**Chick-fil-A** er en amerikansk hurtigmatkjede grunnlagt som Dwarf Grill i 1946. Den byttet senere navn til Dwarf House, og fra 1967 til Chick-fil-A.

Kjeden begynte som kjøpesenterrestauranter i Georgia og hadde per januar 2012 vokst til 1606 restauranter i 39 stater, samt Washington, DC. Den første frittstående restauranten ble bygget i 1986 og siden er de fleste nyetableringer frittstående franchiser. 

I reklameøyemed gjør Chick-fil-A et poeng av at mattilbudet er basert på kylling, og slagordet «*Eat mor chikin*» [sic] presenteres av kuer med plakater. Det gjøres et poeng av at kuene ønsker at folk skal spise mindre biff og mer kylling, eller «*chikin*», som kuene kaller det.

Mat
---

* Chicken SandwichChicken Sandwich
* Ketchuppakker, waffle fries (pommes gaufrettes) og kyllingkjøttbiterKetchuppakker, waffle fries (*pommes gaufrettes*) og kyllingkjøttbiter
* Waffle fries (pommes gaufrettes)Waffle fries (*pommes gaufrettes*)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Chick-fil-A – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Chick-fil-A – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* chick-fil-a.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**«Fisking i Valdres»** er en sang fra 1988 av Viggo Sandvik, daværende medlem i Vazelina Bilopphøggers.

Musikkvideoen til sangen ble ofte sendt på NRK Fjernsynet i en periode rundt 1990. Mannen (Viggo Sandvik) vil dra på fisketur i Valdres, mens kona (Hege Schøyen) vil hindre ham i dette, ettersom hun er overbevist om at mannen ikke drar for å fiske, iallfall ikke etter fisk – derimot for å ha utenomekteskapelig moro. Hun fremholder bl.a. at naboene hadde sett ham elge seg inn på damene på gammeldansen på Fagernes. Det viser seg også at mannen – angivelig en villmarkens sønn – har kjøpt med seg fisk (seipanetter fra Dokka) for å ta med på fisketuren. Kona finner også lange, krøllete hår i bilen. Alt dette styrker hennes mistanke om utroskap. Mannen forklarer riktignok fiskestykkene med at han må ha mat i tilfelle han ikke får fisk i Valdres, mens hårene angivelig skyldes at ekspeditrisen på Dokka røyter – men han blir ikke trodd. Og sportsfiskeren får streng beskjed om å bli hjemme for å feire sin egen fødselsdag.

Låten er en coverversjon av den amerikanske hitlåten «Speedy Gonzales» fra 1961, spilt inn av Pat Boone.

B-siden på singelen, «Halvfull på øl», er en coverversjon av Louis Armstrongs «What a Wonderful World». Begge sangene finnes på albumet *Fisking i Valdres*.

Referanser
----------

1. ↑  Norwegiancharts.com Pat Boone

Eksterne lenker
---------------

* Viggo Sandvik - Fisking i Valdres (Musikkvideo)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:«Drums of War» med TinDrum | **Nummer 1 på VG-lista**(Uke 31–33 1988) | Neste mottaker:«Superstitious» med Europe |
***Chicken Casey*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Raymond B. West.

Handling
--------

En ung forfatter, Everett Dryden Hale, har skrevet en bok som snart blir en bestselger. Boken har tittelen «Waifs» og tar for seg den kriminelle underverdenen. Hovedpersonen er en jente med kallenavnet «Rags» av hennes medarbeidere. En anerkjent produsent er ivrig etter å få boken dramatisert, og hans ledende kvinne - Mavis Marberrv - insisterer på hennes rett til å få rollen som Rags.

Hale etterkommer managerens forespørsel, men avviser Mavis for hovedrollen. Men Mavis skaffer seg en forkledning, og fremfører rollen så bra at Hale, uvitende om at hun er en berømt skuespillerinne, gir henne rollen - og stykket blir umiddelbart en stor suksess. Men denne rollen gir også Mavis et større innblikk i mannens adel og ridderlighet, og de utvikler etter hvert romantiske følelser for hverandre.

Rolleliste
----------

* Dorothy Dalton som Chicken Casey / Mavis Marberry.
* Charles Gunn som Everett Hale.
* Howard Hickman som Dickey Cochran.
* Tom Guise som Israel Harris.

Referanser
----------

1. ↑  Chicken Casey
2. ↑  CHICKEN CASEY

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Chicken Casey* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Chicken Casey* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Cecil Skotnes** (født 1. juni 1926, død 4. april 2009) var en sørafrikansk kunstner. Han regnes som en foregangsmann for moderne kunst i Sør-Afrika og gjorde seg bemerket for sitt bidrag til kunstutdanning på tvers av raseskillepolitikken i Sør-Afrika.

Skotnes var sønn av nordmannen Edvin Andor Eilertsen Skotnes og hans canadiske kone. Foreldrene virket som misjonærer i Mosambik og Sør-Afrika, der sønnen Cecil ble født i byen East London. Under andre verdenskrig deltok Skotnes i kampene i Egypt og Italia, der han mot slutten av krigen fikk anledning til å studere kunst i Firenze. Han studerte senere videre ved Witwatersrand Technical Art School og University of the Witwatersrand i Sør-Afrika.

Som kunstner arbeidet Skotnes i en rekke teknikker. Han utførte oljemalerier og tresnitt, og arbeidet med fresker, trearbeider, skulptur og tegninger. Han fikk utsmykningsoppdrag, inkludert flere kirker. Videre formgav han tepper og utførte frimerker for det sørafrikanske postverket. 

Skotnes ledet kunstskoler, som under apartheid likevel var åpne for afrikanske elever. I 1961 var han med på å danne kunstgruppen Amadlozi. Fra 1979 av bodde og arbeidet han i Kappstaden. Skotnes stilte ut sine arbeider også i utlandet og var fire ganger representert ved biennalene i São Paulo og Venezia. 
I 2001 besøkte Skotnes Norge etter invitasjon fra NORAD og Norges ambassade i Sør-Afrika. Han stilte da ut arbeider i Bergen og Tromsø.

Skotnes ble i 2003 tildelt Ikhamanga-ordenen i gull for sin innsats for å fremme kunst, for å motarbeide raseskille i kunsten og for å fremme svarte kunstneres virke.

Utstillingskatalog
------------------

* Skotnes, Pippa: *«...Bearded Seals and Fifteen Geese»: Cecil Skotnes, a South African artist in Norway*, Cape Town: LLAREC, 2001

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6gr4pcg, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.mg.co.za[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Cecil Skotnes Arkivert 13. juni 2010 hos Wayback Machine. culturebase.
4. ↑  Sue Williamson: Cecil Skotnes, artthrob, juli 2006.
5. ↑  «En norsk afrikaner vender hjem», *Verdens Gang*, 22. august 2001, s. 47–48; «Afrikaner med norske røtter», *Bergens Tidende*, 23. august 2001, s. 42; «Spennvidde i Kunstforeningen», *Nordlys*, 21. september 2001, s. 30.
6. ↑  The Order of Ikhamanga in Gold[*død lenke*], innstilling for ordenstildeling fra Sør-Afrikas presidentembete.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN
 |
En ung chickasawkriger. Bildet er trolig fra omkring 1840.
**Chickasaw** er en nordamerikansk indianerstamme. Opprinnelig kom stammen fra det som i dag er det sørøstre USA, fra delstatene Mississippi, Alabama og Tennessee. men de bor i dag hovedsakelig i Oklahoma. 

Chickasawene er i slekt med choctawene, som snakker et språk som ligner mye på chickasaw-språket.[] «Chickasaw» er den engelske stavemåten av «chickasha», som betyr «opprører» eller «kommer fra Chicsa». Chickasawene er delt inn i to grupper: **impsaktea** og **intcutwalipa**. De var en av de «fem siviliserte stammene» som ble tvangsflyttet til indianerterritoriet på 1800-tallet. *Chickasaw Nation* er den trettende største føderalt anerkjente stammen i USA. I 2005 var det 38 000 chickasawer.[]

Referanser
----------

1. ↑  Gibson, Karen Bush (26. januar 2017). *The Chickasaw Nation* **(engelsk)**. Capstone. ISBN 9780736813655.

Litteratur
----------

* James F. Barnett, Jr. *Mississippi's American Indians.* Jackson, MS: University Press of Mississippi, 2012.
* Colin G. Calloway, *The American Revolution in Indian Country.* Cambridge University Press, 1995.
* Daniel F. Littlefield, Jr. *The Chickasaw Freedmen: A People Without a Country.* Westport, CT: Greenwood Press, 1980.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chickasaw – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NKC
 |
US Postal med Armstrong, Azevedo og Jekimov under Tour de France 2004
**Discovery Channel Pro Cycling Team** var et amerikansk sykkellag. Laget var en lang periode kjent som **US Postal Service Pro Cycling Team**, der Lance Armstrong var lagets store stjerne og kaptein, med sju sammenlagtseire og 23 etappeseire i Tour de France mellom 1999 og 2005. Siden 2005 var laget blant de 20 faste ProTour-lagene.

US Postal trakk seg ut av laget i 2004, etter at deler av det offentlige USA var misfornøyd med at skattebetalernes penger gikk til finansiering av et sykkellag. Discovery Channel signerte i 2004 en sponsoravtale med laget til og med 2007-sesongen.
Etter at Billy Campbell ble sparket fra jobben som president for Discovery Networks, trolig for å ha signert dopingbeskyldte Ivan Basso, bestemte Discovery Channel seg for å ikke forlenge sponsoravtalen utover 2007-sesongen.

Den 10. august 2007 ble det klart at laget ville bli lagt ned etter sesongen, etter at sportsdirektør Johan Bruyneel ikke klarte å finne en ny hovedsponsor. Dette til tross for at de fikk både første- og tredjeplass sammenlagt i Tour de France 2007.

De fleste rytterne klarte å få kontrakter med andre ProTour-lag før 2008-sesongen, og hele åtte av rytterne fulgte med Bruyneel til Astana Team.

Ryttere
-------

Noen av rytterne som har syklet for dette laget:

* USAs flagg Lance Armstrong
* Portugals flagg José Azevedo
* Belgias flagg Tom Boonen
* Australias flagg Allan Davis
* Spanias flagg Alberto Contador
* USAs flagg Tyler Hamilton
* USAs flagg George Hincapie
* Russlands flagg Vjatsjeslav Jekimov
* Norges flagg Steffen Kjærgaard
* Norges flagg Atle Kvålsvoll
* USAs flagg Floyd Landis
* USAs flagg Levi Leipheimer
* Ukrainas flagg Jaroslav Popovytsj
* Portugals flagg Sérgio Paulinho

Referanser
----------

1. ↑  «Tour-vinnerens lag oppløses». *NRK*. 10. august 2007. Besøkt 1. mai 2019.

Se også
-------

* Liste over Discovery Channel Pro Cycling Teams proffseire

Eksterne lenker
---------------

* (en) Discovery Channel cycling team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Kimstad** er et tettsted i Norrköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 510 innbyggere. Kimstad ligger cirka 20 kilometer sørvest for Norrköping, ved Motala ström mellom Norsholm ved Roxen i sør og Skärblacka ved Glan i nord. I øst, nær E4, ligger Löfstad slott.

Den største lokale bedriften er Lantmännen, som produserer dyrefôr. Arla Foods' tørrmelkproduksjon ble nedlagt i 2003, da virksomheten ble sentralisert til Norrköping, Skärblacka, Linköping og Finspång.

I første halvdel av 1900-tallet var Kimstad et jernbaneknutepunkt. Persontrafikken ble lagt ned på begynnelsen av 1970-årene.

Trafikkselskapet Östgötatrafiken og Norrköping kommune har i flere år ønsket at pendlertogene mellom Norrköping og Tranås skal stoppe i Kimstad. Stasjonen ble åpnet i 15. august 2009.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 4. mars 2016.

  


| * v
* d
* r
Norrköping kommune i Östergötlands län i Sverige |
| --- |
|  | Eksund **·** Ensjön **·** Graversfors **·** Herstadberg **·** Jursla **·** Kimstad **·** Krokek **·** Lindö **·** Ljunga **·** Norrköping **·** Norsholm **·** Simonstorp **·** Skriketorp **·** Skärblacka **·** Strandhugget **·** Strömsfors **·** Svärtinge **·** Vånga **·** Åby **·** Åselstad **·** Öbonäs **·** Östra Husby |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Gaeltachtaí
Et ***gaeltacht*** (flertall *gaeltachtaí*) er et område i Irland hvor irsk er offisielt anerkjent som majoritetens førstespråk. Konseptet ble først innført under Den irske fristaten som en del av myndighetenes plan om å gjøre irsk til Irlands offisielle språk.

Det bor omkring 85 000 mennesker i disse områdene, som spesielt er konsentrert i Donegal, Mayo, Galway, Kerry og Cork. Det finnes også mindre *gaeltachtaí* i Waterford og Meath.

I disse områdene er irsk administrasjonsspråk og det viktigste undervisningsspråket i skolene, skilt har normalt kun irsk tekst (ellers i landet er de engelskspråklige eller tospråklige) og det er gjort andre tiltak for å fremme språket.

På regjeringsnivå har *Department of Community, Rural & Gaeltacht Affairs* ansvar for områdene. Departementet fører blant annet tilsyn med *Údarás na Gaeltacht* og andre offentlige organer som virker i *gaeltachtaí*. 

Irsk trafikkskilt i Waterford
Den irskspråklige radiokanalen til Raidió Teilifís Éireann heter Raidió na Gaeltachta, og er spesielt rettet inn mot disse områdene i sitt utvalg av nyheter og andre programmer. Det er også en egen irsk fjernsynskanal, TG4, som sender fra Galway. 

I Skottland har man tilsvarende regioner, som på skotsk gælisk heter *Gaidhealtachd*, og i Wales heter de walisiskspråklige områdene Y Fro Gymraeg på walisisk.

Eksterne lenker
---------------

* Department of Community, Rural & Gaeltacht Affairs
* Údarás na Gaeltachta
	+ Kart over gaeltachtaí

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF
 |
**Ingegjerd Ebba Dagmar Løvenskiold Stuart** (født **Andvord** 27. september 1931) er en norsk kvinne som er gift i annet ekteskap med Robert D. Stuart, tidligere amerikansk ambassadør i Norge. Hun var tidligere gift med Harald Løvenskiold (1926–94), og ble utnevnt til overhoffmesterinne ved Det kongelige hoff i 1985. Hun flyttet siden til USA.

Ingegjerd Andvord studerte i Frankrike. Etter at hun giftet seg med Harald Løvenskiold arbeidet hun med restaurering og modernisering av boligmassen i Løvenskiold–Vækerø. Fra 1984 var hun ansvarshavende for Bærum Verks Senter.

Ingegjerd Løvenskiold har vært aktiv i Bærum Høyre, Asker og Bærum Forsvarsforening, Bærum kvinneråd og Vestre Bærum Sanitetsforening. Hun har også vært medlem av vedlikeholdsutvalget i Bærum kommune. 

Ingegjerd Løvenskiold er mor til Carl Otto Løvenskiold, som er nåværende eier av Nordmarka. Fra 1989 er hun kommandør av St. Olavs Orden for fortjenestfullt virke i H.M. Kongens tjeneste. Hun er også dekorert med Kong Harald Vs portrettnål og Kong Olav Vs portrettnål.

Referanser
----------

1. ↑