recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Allotarsus*** er en slekt av børstebiller som man gjerne finner på blomster. De er stort sett små til middels store, avlange biller, ofte metallisk fargede, med kroppen dekket av lange, utstående hår. De voksne billene er mer eller mindre altetende, larvene er rovdyr.

Utseende
--------

Små (2-4 mm), avlange biller, de ulike kroppsdelene (hode, bryst og bakkropp) tydelig avsnørt fra hverandre. De fleste har kroppen dekket av lange, utstående hår. Mørke, gjerne med metallglans, gjern med rødlige tegninger på dekkvingene. Hodet er forholdsvis stort og bredt, antennene er middels lange, av varierende form, 10- eller 11-leddete. Brystskjoldet (pronotum)er mer eller mindre firkantet sett ovenfra. Beina er forholdsvis lange, lårene er noe fortykkede, leggene og føttene slanke. Det ytterste fotleddet har forholdsvis store klør som ofte har en tann ved roten.

Levevis
-------

Larvene er rovdyr og kan finnes i jord, blant løvstrø og under barken på døde trær, også i andre habitater. De voksne billene, som spiser blant annet pollen og små insekter, treffer man ofte på åpne blomster, for eksempel skjermplanter.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Nordvest-Afrika og på den Iberiske halvøya.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
				+ Familien **børstebiller**, Dasytidae
					- Underfamilien **børstebiller (Dasytinae)**
						* Stammen Dasytini Laporte de Castelnau, 1840
							+ Slekten ***Allotarsus*** Graëlls, 1858
								- *Allotarsus baudii* (Bourgeois, 1888)
								- *Allotarsus cobosi* Pardo, 1956
								- *Allotarsus melaleucotrichos* Graells, 1858
								- *Allotarsus senescens* (Jacquelin Du Val, 1860)
								- *Allotarsus vidualis* Escalera, 1927

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 10. oktober 2020. Besøkt 10. oktober 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 10. oktober 2020. Besøkt 10. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Hans Pöhl** (1876–1930) var en estlandssvensk politiker, organisasjonsleder, misjonsvenn og lektor. Han har blitt beskrevet som «estlandssvenskenes høvding» i mellomkrigstiden.

Liv og virke
------------

Han ble født i svenskebygden Klottorp, nord for Hapsal i Estland. Han begynte som folkeskolelærer på hjemtraktene, men gikk videre til studier ved universitetene i Oxford og Cambridge og tok sin gymnaslærereksamen i St. Petersburg. I 1903 ble han sjømannsmisjonær og forstander ved sjømannshjemmet i Reval. I 1909 ble han lektor i engelsk ved handelsgymnaset i samme by.

Pöhl var svært virksom innenfor de estlandssvenske kulturorganisasjonene. Han klarte ved hjelp av bekjentskaper i Sverige å utbre biblioteker i Estlands svenskebygder. Dette skulle gjøre estlandssvenskene mer motstandsdyktige mot kulturpåvirkning fra estiske og russiske interesser. Han ledet også luthersk misjons- og menighetsrådsarbeid, noe som var vanskelig så lenge Estland var en del av Det russiske keiserdømmet. Han gjorde også forarbeidet til en svensk folkehøyskole, som kunne virkeliggjøres etter at Republikken Estland ble selvstendig i 1918.

Hans Pöhl sørget for at den estlandssvenske kulturbevegelsen også fikk en politisk forgrening. Han var estlandssvenskenes representant i Estlands provinsforsamling i keisertiden, og etter uavhengighetserklæringen i 1918 medlem av Estlands grunnlovsgivende forsamling. Fra 1918 til 1919 var han minister for den svensktalende minoriteten i Estlands provisoriske regjering. Han var medlem av Republikken Estlands riksdag (1920–1923, 1928–1929 og 1929–1930), den første og andre perioden valgt for Det kristelige folkepartiet, den tredje perioden for Svenska Folkförbundet i valgforbund med de baltiske tyskerne. Da Pöhl døde i valgperioden, tok Mathias Westerblom hans plass.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 7. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Salin, Sven (red.) (2010). *Hans Pöhl: estlandssvenskarnas hövding* **(svensk)**. Stockholm og Tallinn: Svenska odlingens vänners förlag. ISBN 978-9949-21-554-6.
3. 1 2 3 4  Blees, Nikolai (11. august 1926). «Lektor Hans Pöhl 50 år». *Kustbon: Svensk veckotidning* **(svensk)**. 9 (32): 131–132.
4. 1 2 3  Viljamaa, Piret (red.) (2019). «Elulood». *I Riigikogu liikmed* **(estisk)**. Tallinn: Estlands nasjonalbibliotek. s. 205–206.
5. ↑  «IV Riigikogu liikmed» **(estisk)**. Riigikogu. Besøkt 3. februar 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
Tahini
Tahini, glass 453g. (Naturlig utskilling av olje er synlig øverst i glasset)

**Tahini** (arabisk طحينة ), (芝麻醤, pinyin: *zhimajiang*), (japansk: ねりごま, *nerigoma*) eller **sesammasse** er en masse som består av malte sesamfrø. Massen brukes i matlagning. Tahinien lages i Midtøsten av avskallede, lettristede frø. Østasiatisk sesammasse lages av frø med skallet på.

Tahini er en av hovedingrediensene i hummus bi tahini og andre retter fra Midtøsten, og selges fersk eller tørket.

Sesammasse brukes også i en del kinesiske, koreanske og japanske retter, blant annet i enkelte varianter av retter fra Szechuan som Dan dan nudler.

Etymologi
---------

Tahini er opprinnelig et arabisk ord som har funnet innpass som lånord blant annet i engelsk. طحينة IPA: [tˁaħiːnah], mer nøyaktig *ṭaḥīnīa* طحينية, er avledet fra roten طحن tˁ-ħ-n som i verbform betyr «å male», den samme roten som for «mel», طحين IPA: [tˁaħiːn].

Historikk
---------

Tahini er nevnt som en av ingrediensene i *Hummus Kasa*, en oppskrift som finnes i en arabisk kokebok fra det 13. århundre kalt *Kitab Wasf al-Atima al-Mutada*.

Bruk
----

Tahinimasse brukes i mange ulike retter. Sauser basert på tahini er vanlige i arabiske og israelske restauranter som en birett. Vanligvis er da tahinimasse spedd ut med vann og tilføyd sitronsaft, salt og hvitløk. Tahinisaus er en populær smakstilsetning for kjøtt og grønnsaker i retter fra Midtøsten. Den kan også være en av hovedingrediensene i supper. Som pålegg kan den brukes på lignende vis som peanøttsmør, selv om smak og tekstur er nokså ulike.

I Tyrkia sees ofte tahini blandet pekmez på frokostbordet, spesielt om vinteren.

I Irak og noen av landene i gulfen blandes tahinimasse med daddelsirup (rub) i en søt dessert som vanligvis spises med brød til.

Tahini er dessuten hovedingrediensen i middelhavsvarianten av halva.

Referanser
----------

1. ↑  Ghillie Basan, Jonathan Basan (2006), *The Middle Eastern Kitchen: A Book of Essential Ingredients with Over 150 Authentic Recipes, p.146*, Hippocrene Books
2. ↑  Alice Fordham (10. oktober 2008). «Middle Eats: What are Lebanon’s chances of legally laying claim to hummus?». NOW Lebanon. Arkivert fra originalen 12. desember 2008. Besøkt 16.08.2009.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. desember 2008. Besøkt 16. august 2009.

Litteratur
----------

* Basan, Ghillie; Basan, Jonathan (2006), *The Middle Eastern Kitchen: A Book of Essential Ingrediants with Over 150 Authentic Recipes*, Hippocrene Books, ISBN 0781811902, 9780781811903

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tahini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas
 |
Bjørn Amundsen (født 1957) har siden  1995 vært  dekningsdirektør i Telenor Norge. Amundsen har i disse årene dekningsansvaret både 1G 2G 3G 4G og 5G mobilnettet til Telenor Norge. Amundsen har vært en sentral medspiller for mange norske utkantkommuner og fra årsskiftet 2007-2008 til lanseringen av en utbyggingsmodell med «spleiselag» mellom kommuner og mobiloperatører, også omtalt som Haga modellen etter statsråd Auslaug Haga.

  

  

Bjørn Amundsen har også spilt en sentral rolle når det skjer store hendelser i mobilnettene i Norge. Han har stor reiseaktivitet i norske kommuner, med opp mot 200 årlige reisedøgn regnes han for å være blant dem som kjenner Norges geografi best. Amundsen har også hatt ansvar for mobildekning på Svalbard, i både norske og russiske bosetninger og områdene rundt Longyearbyen. Han bruker også mye av sin tid for markedsovervåkning av andre operatørers dekning og kontakt med norske medier samt politikere i distrikts Norge. Gift og har 3 barn. Motorsykkel er en viktig del av fritiden og selv om han kjører rundt 80.000 km hvert år med bil er 4 hjul 2 hjul for mye,

  

Amundsen er styremedlem i Telenor Kystradio og har siden januar 2019 vært styreleder i MOVAR IKS.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Dekningsfantomet er ikke som direktører flest - *Dagbladet* 29. desember 2012.
* Teknisk Ukeblad: På polferd med Amundsen
* Mobilsjef lytter seg fram, november 2007
* Millardbeløp for å tette mobil-hull, september 2007
* Dekning på Edgeøya, august 2006
* Atles kamp ga Jomås mobilseier, juli 2006[*død lenke*]
* Telenor med EDGE-dekning, februar 2006[*død lenke*]
* Mobildekning på Røvær, juni 2005[*død lenke*]
* Telenor lanserer 3G på Svalbard, mars 2005[*død lenke*]
* Telenor svarer og 3G, desember 2004
* Bruk lang antenne, august 2004
* Økt mobilkapasitet på Quartfestivalen, juli 2003[*død lenke*]
* Smøla vil ha bedre mobilsamband, januar 2003
«Kano» har flere betydninger.
En tre- og kanvaskano Foto: Jeff Dean 
**Kano** (via sp. fra karibisk) er en liten, smal, åpen og nærmest flatbunnet båt, som regel med spisse stevner. Det er uklart hvor uttrykket opprinnelig stammer fra, men det ble trolig ført til Europa fra Karibia med conquistadorene.

Kanoen drives fram av et seil eller den padles av en eller flere personer som sitter framovervendt og bruker enkeltblada padleårer. De eldste kanoene var trolig stokkebåter, uthulte trestammer, en båttype som har vært i bruk over store deler av verden.

I Oseania og Karibia har utriggerkanoer vært utbredt. Indianerne i Nord-Amerika lagde kanoer av planker kledd med vanntett «hud» av bark. Bjørkenever skal ha gitt de beste kanoene. Moderne kanoer lages oftest i plast eller aluminium. Skrogformen samt lengden og bredden bestemmer hva kanoen er egnet til.

Se også
-------

* Stokkebåt
* Pessebåten (verdens eldste båt)
* Kajakk

Kilder
------

* (no) «Kano» i *Store norske leksikon*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Canoes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** KulturNav
 |
Amerikansk vaudeville-teater i Buffalo ca. 1900. Underholdningsformen var særlig populær i USA og Canada fra 1880-årene fram til 1930-årene.
Barrison-søstrene med kattunger i undertøyet.
**Vaudeville** er musikalsk variert teater, lystspill eller syngespill. Underholdningsformen er også beslektet og blir ofte forvekslet med varieté, farse og revy. Den kom opprinnelig fra Frankrike på 1700-tallet og betegnet da et avsluttende sangnummer i et skuespill.

Opprinnelsen til ordet «vaudeville» er uviss, men har vært forklart med de franske ordene *voix de ville* (= «byens stemme»). En annen mulig etymologi er stedsnavnet Vau de Vire, en dal i Normandie, som fra middelalderen var kjent for sine satiriske sanger om aktuelle emner.

Den store vaudeville-dikteren i Danmark var Johan Ludvig Heiberg (1791–1860). Hans vaudeviller ble jevnlig framført på Det Kongelige Teater og gjerne med Johanne Luise Heiberg i sentrale roller. Også i Norge ble det skrevet og fremført vaudeville, blant annet av Henrik Wergeland (1808–1845), som for øvrig kunne være kritisk mot de heibergske vaudeviller. Diktet «Paa en Kirkegaard» i hans lyriske debut, *Digte. Første Ring* (1829, åpner slik:

«Min Harpes Sprog / bliver kun en Monolog:
Ingen skatter, Ingen fatter / det for Vaudeville-latter.»
Vaudeville kunne være ganske dristig. De fem søstrene Lona, Sophia, Inger, Olga og Gertrude Barrison var alle født i København, men utvandret med sin mor til USA i 1886. De gjorde særlig suksess med et nummer der de spurte publikum «*Do you want to see my pussy?*», og når publikum svarte ja, løftet søstrene skjørtene og avslørte at alle hadde en kattunge gjemt i undertøyet. Også andre dyr gjorde suksess i vaudeville, som Houdinis elefant Jennie og hennes forsvinningsnummer.

Etter 1920 ble interessen for vaudeviller etter hvert erstattet av kino, radio og fjernsyn. En lang rekke senere filmstjerner - som Mae West og Al Jolson - ble hentet fra vaudeville-scenen. Vaudeville i USA på 1800- og tidlig 1900-tall inneholdt gjerne *minstrel show*, komiske musikkinnslag og annen underholdning der hvite eller svarte artister opptrådte med overdreven *blackface*-sminke, det vil si utkledd som karikerte «negre».

Se også
-------

* Kabaret
* Varieté
* Farse
* Revy
* Burlesk
* Sideshow
* Nattklubb

Referanser
----------

1. ↑  «Vaudeville». Merriam-Webster's Online Dictionary. Besøkt 15. februar 2008.
2. ↑  «Paa en kirkegaard»
3. ↑  Barrison-feberen
4. ↑  Houdini og elefanten Jennie
5. ↑  West og Jolson

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vaudeville – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Gyldendals Teaterleksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Österreichisches Musiklexikon **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
*For friidrettsøvelsen, se Lengdehopp.*
**Lengde** er et mål på avstand. I de fleste målesystemer velges en baseenhet for lengde, som alle andre enheter er avledet fra. I det internasjonale systemet for enheter (SI) er baseenheten for lengde én meter.

Lengde forstås ofte som den mest utvidede dimensjonen til et fast objekt. Dette er imidlertid ikke alltid tilfelle og kan avhenge av posisjonen objektet er i.

Forskjellige termer for lengden på et fast objekt brukes, og disse inkluderer *høyde*, som er vertikal lengde eller vertikal utstrekning, og *bredde* eller *dybde*. Høyde brukes når det er en base som vertikale målinger kan tas fra. Bredde refererer vanligvis til en kortere dimensjon når lengden er den lengste. Dybde brukes til den tredje dimensjonen til et tredimensjonalt objekt.

Lengde er mål på én romlig dimensjon, mens areal er et mål på to dimensjoner (lengde i kvadrat) og volum er et mål på tre dimensjoner (lengde i kubikk).

Historie
--------

Måling har vært viktig helt siden mennesker bosatte seg fra nomadisk livsstil og begynte å bruke byggematerialer, okkuperte land og handlet med naboer. Etter hvert som handelen mellom forskjellige steder økte, økte behovet for standard lengdeenheter. Og senere, ettersom samfunnet er blitt mer teknisk orientert, kreves det mye høyere nøyaktighet av måling i et stadig mer mangfoldig sett av felt, fra mikroelektronikk til interplanetarisk rekkevidde.

Under Einsteins spesielle relativitetsteori kan lengde ikke lenger betraktes som konstant mellom alle referansesystemer. Dermed vil en linjal som er én meter lang i én referanseramme ikke bli observert som én meter lang ifra en annen referanseramme som beveger seg i forhold til den. Dette betyr at den observerte lengden på et objekt varierer avhengig av hastigheten til observatøren.

Se også
-------

* Meter

Referanser
----------

1. ↑  «WordNet Search - 3.1». *wordnetweb.princeton.edu*. Besøkt 24. februar 2021.
2. ↑  «Measurement: Length, width, height, depth – Elementary Math» **(engelsk)**. Besøkt 24. februar 2021.
3. ↑  *History of Length Measurement* (PDF). National Physical Laboratory. Arkivert fra originalen (PDF) Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** MathWorld **·** GND
 |
**«Den blå stein»** er en steinskulptur i Bergen av Asbjørn Andresen, plassert så å si midt på det som i dag heter Kong Olav Vs plass (tidligere midtre del av Ole Bulls plass), området mellom Torgallmenningen og Torggaten.

Utforming
---------

Verket består av en ni meter lang, rektangulær betongblokk kledd i blå steinheller (brasiliansk sodalitt, med handelsnavnet «Azul Bahia»), som hviler på en tversliggende blokk som sørger for den karakteristiske helningen i nordøstlig retning. Den blå steinen er plassert på et større fundament sammen med en mindre, grå kvadratisk stenskulptur som fremstår som et deksel til en åpning i enden av fundamentet.

Reaksjoner og bruk
------------------

Under arbeidet med utsmykningen av området mellom Torggaten og Torgallmenningen var det debatter i lokale medier om denne steinen kunne regnes som en utsmykking eller ikke. Noen mente den blå steinen skjemte ut plassen; andre syntes hellingen var håpløs. Det tok imidlertid ikke lang tid før steinen var blitt en viktig møteplass for bergensere i alle aldre, selv om det kanskje er det ungdommelige publikum som bruker steinen mest aktivt. «Den blå steinen» har blitt et begrep som «alle» i Bergen kjenner til, og et typisk sted hvor en avtaler å treffes i Bergen sentrum. 

I 2007 havnet den blå steinen igjen i fokus for sterke følelser da en bedrift dekket stenen med rosa plast som en del av et markedsføringsstunt. Steinen er også brukt til å legge ned blomster på ved minnemarkeringer, særlig synlig dagene etter 22. juli 2011, da stenen og området rundt ble dekket av blomster.

Gave fra Kavlifondet
--------------------

Skulpturen ble gitt i gave fra «O. Kavli og Knut Kavlis Allmennyttige Fond» til Bergen kommune i forbindelse med Kavlis 100-årsjubileum. Den ble skjenket 27. mars 1993.

Referanser
----------

1. 1 2  «Kong Olav Vs plass med «Den blå steinen»». *Bergen kommune* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 21. september 2019. Besøkt 21. september 2019.
2. ↑  Torvund, Solfrid (16. mars 2007). «Den blå steinen vart rosa». *NRK*. Besøkt 15. april 2024.
3. ↑  Svendsen, Roy Hilmar (28. juli 2011). «Vil ikke røre blomsterhavet». *NRK*. Besøkt 15. april 2024.

Portal: Kunst
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Embedsboligen til Storbritannias statsminister
Embedsboligen til Norges statsminister
Embedsboligen til Sveriges statsminister
En **embedsbolig** er en bolig som følger et embede. Begrepet brukes om offisielle residenser for statssjefer, regjeringssjefer og andre høyere embedsmenn, og om pliktig bolig for ansatte i offentlige embeder. 

I tidligere tider har det i Norge fulgt embedsboliger med flere offentlige beskikkelser, bl.a som fogd, sorenskriver, prest, biskop, amtmann, offiserer og i noen grad lensmann. Med de fleste av boligene fulgte det en jordvei slik at stillingsinnehaveren samtidig ble gårdbruker. I dag er det i Norge bare statsministeren og prester i Den norske kirke som har obligatorisk embedsbolig.

Et utvalg embedsboliger for politiske ledere
--------------------------------------------

### Norden

* Bessastaðir – Islands president
* Talludden, tidligere Ekudden – Finlands president
* Statsministerboligen i Norge
* Sagerska huset – Sveriges statsminister
* Marienborg – Danmarks statsminister

### Storbritannia

* Downing Street 10 – statsministeren
* Downing Street 11 – finansministeren
* Chevening House – utenriksministeren
* Chequers Court – statsministerens feriebolig
* Carlton House Terrace – utenriksministeren
* Dorneywood – finansministerens feriebolig
* Admiralty House – finansministeren
* Bute House – førsteministeren av Skottland
* Lambeth Palace – erkebiskopen av Canterbury

### USA

* Det hvite hus – USAs president
* Camp David – den amerikanske presidentens feriebolig
* Number One Observatory Circle – USAs visepresident
* Drumthwacket – guvernøren i New Jersey
* Gracie Mansion – borgermesteren i New York
* Manoogian Mansion – borgermesteren i Detroit
**Hvit stokk** er et hjelpemiddel for mange mennesker som er sterkt svaksynte eller blinde. Den fungerer både som et rent teknisk mobilitetshjelpemiddel, og som et høflig signal til omverdenen om at personen som bærer den er synshemmet.

Stokken fungerer ved at den synshemmede holder den foran seg, og lar den advare om hindringer som fortauskanter, hull i bakken og lignende. De mest kjente teknikkene er pendelteknikk hvor man lar stokken pendle fra side til side, slik at den – når man går – alltid er ved siden av foten som er fremst, og foran den som er bakerst, og diagonalteknikk ved at stokken holdes diagonalt opp foran, og er dermed til beskyttelse for hindringer som står opp fra bakken.

Historie
--------

Blinde mennesker har brukt stokk som hjelpemiddel for å bevege seg i århundrer, men det var ikke før rett etter den første verdenskrig at den hvite stokken ble introdusert.

I 1921 følte James Biggs, en fotograf fra Bristol i England som var blitt blind etter en ulykke, seg ukomfortabel med mengden av trafikk rundt huset sitt slik han fikk stokken sin malt hvit for å bli mer synlig.

I 1931 lanserte Guilly d'Herbemont i Frankrike en nasjonal bevegelse med den hvit stokken som støtte for blinde mennesker.

I noen land brukes forskjellige fargekoder på den hvite stokken, slik at en seende person bare ved å iaktta stokken kan avgjøre om den som bærer den er svaksynt, blind, døvblind etc.

Den hvite stokken er brukt av synshemmede over hele verden, og symbolet med den hvite mannen med stokk er det internasjonale symbolet for synshemming.

Se også
-------

* Førerhund
* Krykke
* Stokkholder

Eksterne lenker
---------------

* (en) White canes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Norges Blindeforbund (NBF)
Denne artikkelen **trenger flere eller bedre referanser for verifikasjon**. Du kan forbedre denne artikkelen ved å legge inn referanser til gode kilder. Hvem som helst kan fjerne kildeløst materiale uten forvarsel, men den foretrukne tilnærmingen er i første omgang å markere de setningene/påstandene som trenger kildebelegg ved å tilføye *{{Trenger referanse|dato=2024-04}}* etter påstanden. *2015-11*

**Bring** er et norsk post- og logistikkselskap med virksomhet i Norden. Bring er i Norge den delen av Post-konsernet som betjener bedriftskundene og de deler av driften som retter seg mot bedriftskunder profileres derfor i grønne farger og ikke i den røde fargen som Posten benytter og som i all hovedsak skal profileres mot privatkunder. Selskapet eies av Posten Bring.

Bring ble etablert som merkevare i 2008, og er et resultat av Posten Bring sin vekststrategi og satsing mot det nordiske bedriftsmarkedet. Det ble i perioden 1998-2008 kjøpt opp en rekke selskap valgt strategisk for å kunne betjene det nordiske markedet. Etter 10 år med oppkjøp ble ideen bak Bring realisert og Bring er i sin helhet et selskap som er bygget opp av oppkjøp av flere små og store transportører. Blant kjente transportører som i dag er en del av Bring finner vi tidligere Nor-Cargo, Nettlast, Frigoscandia og slovakiske Blomquist Trucking. Alle oppkjøp ble finansiert gjennom morselskapet Posten og eies i sin helhet av Posten Bring AS, men fremstår med merkevaren Bring. Også den delen av Posten som omhandlet transport av post og gods langs vei er i dag profilert som Bring og ikke Posten.

I Norge er det mest vanlig å se lastebiler, containere og vogntog merket Bring, mens det eksempelvis i Sverige finnes mindre kjøretøy i grønne farger og som er en del av Bring Citymail. Dette er i Norge en del av de tjenester som Posten tilbyr.

Referanser
----------

1. ↑   w2.brreg.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   GRID-ID grid.457681.9[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Utgave 2017-05-22 av GRID[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Om Posten og Bring». bring.no. Besøkt 20. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bring – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Bring på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Bring på LinkedIn Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Helljesen er en aktiv pensjonist - her som debattleder ved NHOs årskonferanse 2011.
**Geir Helljesen** (født 1. juli 1939) er en tidligere norsk journalist i NRK. Helljesen jobbet i politisk avdeling i NRK, og er særlig kjent som programleder, reporter, ekspertkommentator og analytiker under kommunevalg og stortingsvalg mellom 1969 og 2009. Da han jobbet i NRK ble han omtalt som «mannen for de store anledningen». Han ledet NRKs dekning av flere store begivenheter, blant annet utdelingene av Nobels Fredspris, kong Olav Vs begravelse i 1991, signingen av kong Harald V og dronning Sonja i 1991, Einar Gerhardsens begravelse i 1987, EF-avstemningen i 1973 og EU-avstemningen i 1994, samt de ulike regjeringsskiftene fra 1970-tallet til 2005. I tillegg spilte han en sentral rolle i NRKs direktesending da kronprins Haakon giftet seg med Mette-Marit Tjessem Høiby i 2001. Han gikk av med pensjon etter stortingsvalget i september 2009.

Han begynte i Dagsrevyen i 1968 og har vært medlem av NRKs styre som representant for de ansatte fra 1990 til 2008.

Helljesen kommer opprinnelig fra Bergen, men har bodd i Oslo hele sitt voksne liv. Han har også vært sjef i Dræggens Buekorps.

Utmerkelser
-----------

* Geir Helljesen fikk hedersprisen under Gullruten 2008 for sitt mangeårige journalistiske arbeid. I 2005 fikk han NRKs pris som «årets journalist».
* Han ble 11. november 2009 utnevnt til ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden. Ridder-dekorasjonen ble overrakt ved en markering i NRK tirsdag 17. november.

Trivia
------

Helljesen er en ivrig og profilert Blackpool FC-tilhenger. Far til Ingvild Helljesen og Siril Helljesen.

Referanser
----------

1. ↑  NRK: Hederspris til Geir Helljesen besøkt 10.05.08
2. ↑
3. ↑  nrk.no Begge håper på opprykk
4. ↑  nrk.no – Undernes tid er ikke forbi

Eksterne lenker
---------------

* (en) Geir Helljesen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Geir Helljesen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Intervju med Helljesen

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
A.A. Milne, forfatteren av bøkene om Ole Brumm og Nasse Nøff
**Nasse Nøff** – på engelsk **Piglet** – er en oppdiktet figur fra A.A. Milnes bøker om teddybjørnen Ole Brumm. Nasse Nøff er en grisunge og bestevenn med Ole Brumm. Som de fleste av figurene i Ole Brumm er Nasse Nøff basert på et av kosedyrene til A.A Milnes sønn Christopher Robin.

I bøkene
--------

Nasse Nøff (Piglet) ble introdusert i kapittel III i *Ole Brumm*, men allerede i kapittel II figurerte han i en illustrasjon der han hjelper til å dra Brumm ut av Petter Spretts dør. Nasse Nøff bor i et hus i et bøketre i Hundremeterskogen. Han kan lese og skrive, ifølge ham selv i alle fall godt nok til å kunne lese korte notiser. Livretten hans er eikenøtter.

Film- og tegneserieversjonen
----------------------------

I Walt Disneys første Ole Brumm-film *Ole Brumm og honningtreet* (1966) var Nasse Nøff utelatt. Ifølge filmregissøren Wolfgang Reitherman ble han erstattet av Muldvarp (også kjent som Jordrotte og Reidar), som skulle ha en mer «folkelig, amerikansk grasrotappell». Etter massive protester fra tilhengere av Milnes klassiske Ole Brumm-bøker ble han imidlertid tatt med i den neste Disney-filmen, som fikk tittelen *Ole Brumm og blåsbortdagen* (1968). John Fiedler var Nasse Nøffs stemme i denne filmen og i alle filmene som ble laget fram til Fiedler døde 25. juni 2005. Etter Fiedler overtok Travis Oates jobben som Nasse Nøffs stemme. Den norske stemmen tilhører Johannes Joner. 

I Disneys filmer var Nasse Nøffs genser magentafarget, mens illustratøren Ernest H. Shepard hadde gitt ham en grønn genser i Ole Brumm-bøkene. 

I filmen *Nasse Nøff* (originaltitel: *Piglet's Big Movie*), som hadde premiere 16. mars 2003 og var produsert av Walt Disney Pictures, hadde Nasse Nøff hovedrollen. Den handler om at Nasse Nøff har forsvunnet, og at vennene hans finner ut at han har gått sin vei fordi de ikke har tatt ham på alvor. Moralen i filmen er at man godt kan utøve stordåder om man er liten av vekst.

I ettertid
----------

Benjamin Hoff skrev *The Te of Piglet* som en oppfølger til *The Tao of Pooh*, (norsk tittel: *Tao med Ole Brumm*). Begge bøkene har originalillustrasjoner av E. H. Shepard. *The Te of Piglet* inneholder sitater og betraktninger over Nøffs vesen som «et svært lite dyr», og setter det i sammenheng med taoismens begrep «betydningen av det lille».

Referanser
----------

1. ↑  The Page at Pooh Corner --- General Information Arkivert 12. juni 2008 hos Wayback Machine.
2. ↑  Blinkoff, Saul; Bour, Elliot M. (13. september 2005). «Pooh's Heffalump Halloween Movie». Disneytoon Studios. Besøkt 15. desember 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Christopher Robin's Toys – nettside om kosedyrene som var inspirasjonen til bøkene, deriblant om Nasse Nøff
* Piglet Town.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz
 |
**Valget i Hamburg 2020** var valget til den 22. delstatsforsamlingen Hamburgs borgerskap, og ble holdt 23. februar 2020.

SPD gikk tilbake under valget, men beholdt sin plass som parlamentets største parti. Bündnis 90/Die Grünen tilnærmet fordoblet sin representasjon, mens CDU gikk kraftig tilbake. AfD berget såvidt sine plasser ved å komme over sperregrensen på fem prosent. FDP kom ikke over sperregrensen, men fikk ett direktemandat som likevel går inn i parlamentet. Parlamentet fikk deretter 123 medlemmer.

Valgsystem
----------

Delstatsforsamlingen besto etter valget i 2015 av 121 medlemmer, hvorav 71 mandater ble valgt direkte fra 17 flermannskretser (3-5 mandater), og de resterende 50 fra delstatslister.

Velgerne får en stemmeseddel der alle partier og kandidater fremgår. Velgeren kan krysse av fem ganger. Kryssene kan gis til ett enkelt eller flere partier, eller en enkelt eller flere personer. Fordelingen av mandatene i parlamentet skjer etter summen av det samlede antall stemmer som har gått til et partis lister og til de personstemmer dette partiet har fått.

Stemmerettsalderen er 16 år, mens valgbarhetsalderen er 18 år. Valgperioden er fem år. Det fantes ca. 1,2 millioner stemmeberettigede.

Utgangspunkt
------------

Ved delstatsvalget i 2015 fikk SPD 58 medlemmer av parlamentet, CDU 20, Grüne 15, FDP 9, Die Linke 11 og AfD 8 medlemmer.

Temaer
------

En rundspørring arrangert av mediehuset NDR viste at for 39 prosent av velgerne var de viktigste sakene i Hamburg trafikkinfrastruktur og mobilitet. Situasjonen på boligmarkedet ble av 33 prosent ansett som viktig. deretter kom skole- og utdannelsespolitikk (19 prosent) og miljøspørsmål (18 prosent). Migrasjonsspørsmål ble ansett som viktig av 12 prosent av de spurte, mens sosial rettferdighet og indre sikkerhet ble prioritert av henholdsvis 10 og 6 prosent av de spurte.

Referanser
----------

1. ↑  «Bürgerschaftswahl 2020». *www.wahlen-hamburg.de*. Arkivert fra originalen 11. november 2020. Besøkt 10. mars 2020.
2. 1 2  «Wahlsystem der Bürgerschaftswahl 2015 in Hamburg (#HHWahl)». *Wahlrecht.de* **(tysk)**. Besøkt 14. februar 2020.
3. ↑  «Hamburgs Verfassung und politischer Alltag leicht gemacht» (PDF). Landeszentrale für politische Bildung, Hamburg. 2018. Besøkt 15. februar 2020.
4. ↑  GmbH, Frankfurter Allgemeine Zeitung. «Aktuelle Nachrichten online». *FAZ.NET* **(tysk)**. Besøkt 23. februar 2020.
5. ↑  NDR. «Umfrage in Hamburg: SPD und Grüne gleichauf». *www.ndr.de* **(tysk)**. Besøkt 16. februar 2020.

Portal: Tyskland
**Eddy Offord** (også stavet **Eddie Offord**) er en engelsk tidligere produsent og lydtekniker, som arbeidet sammen med en rekke kjente populære band innen sjangeren progressiv rock på 1970-tallet. Han er mest kjent for sitt samarbeide med Yes og Emerson, Lake & Palmer. Emerson, Lake and Palmers låt «Are You Ready, Eddy?» fra albumet *Tarkus*, er en hyllest til Eddy Offord. 

Han var også med Yes på turneer, og var lydtekniker for bandet under konserter. I 1999 trakk Eddy Offord seg tilbake fra musikkbransjen. Han bor nå i California i USA.

Utvalg av album Eddy Offord har bidratt til
-------------------------------------------

### Med Emerson, Lake and Palmer

(som lydtekniker)

* *Emerson, Lake & Palmer* (1970)
* *Tarkus* (1971)
* *Pictures at an Exhibition* (1971)
* *Trilogy* (1972)

### Med Yes

(som med-produsent og lydtekniker unntatt der annet er spesifisert)

* *Time and a Word* (1970) (kun som lydtekniker)
* *The Yes Album* (1971)
* *Fragile* (1971)
* *Close to the Edge* (1972)
* *Yessongs* (1973)
* *Tales from Topographic Oceans* (1973)
* *Relayer* (1974)
* *Drama* (1980) (kun som med-produsent)
* *Union* (1991) (kreditert, men Jonathan Ellis har sannsynligvis re-mixet)

### Med David Sancious & Tone

(som med-produsent og lydtekniker)

* *True Stories* (1978)

### Med The Dregs

(med-produsent sammen med Steve Morse)

* *Industry Standard* (1982)

### Med Pallas

* *The Sentinel* (1984)

### Med 311

* *Music* (1993)
* *Grassroots* (1994)

### Med National Head Band

* *Albert 1* (1971)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eddy Offord på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Eddy Offord på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Eddy Offord på AllMusic Rediger på Wikidata
* Tim Morse-intervju med Eddy Offord

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Bo Lennart Pettersen** (født 1939) er en norsk politiker, skole- og idrettsleder.

Liv og virke
------------

Han vokste opp i en arbeiderfamilie på Grønli ved Sulitjelma.

Han gikk Nesna lærerhøgskole og tok tilleggsfag ved Levanger lærerhøgskole og Universitetet i Trondheim. I 1963 ble Pettersen ansatt som lærer ved Harran skole. Han ble førstelærer (undervisningsinspektør) i 1971 og rektor i 1973.

Pettersen var, ved siden av rektorstillingen, varaordfører i Grong kommune 1976–1979 og 1984–1985, deretter Grongs ordfører 1986–1987, som representant for Venstre.

I 1990 ble Pettersen ansatt som prosjektleder i Midtre Namdal Avfallsselskap (MNA). Han var med på å ekspandere virksomheten, og han arbeidet i selskapet frem til han ble pensjonist.

Han har hatt lederverv i idretten og ble tildelt Miniatyrstatuetten av Norges Friidrettsforbund i 1990 og Skistatuetten i bronse av Norges Skiforbund i 1991.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Miljø-idealisten». *Namdalsavisa*: 19–20. 12. april 2006.
2. 1 2 3 4  Magnus-Andresen, Kim (red.) (1992). *Hvem er hvem? Trøndelag 1992*. Oslo: Arena bok. s. 178.
Tor og Hyme på fisketur etter Midgardsormen. Illustrasjon fra det Islandske manuskriptet SÁM 66, skrevet av Jakob Sigurðsson omkring 1765–1766
**Hymiskviða** eller **Hymeskvadet** er et gudedikt i Den eldre Edda og i Codex Regius, som er oppkalt etter jotnen Hyme. Diktet er blant annet kjent for sin fortelling om guden Tor, som under en fisketur får Midgardsormen på kroken.

Handling
--------

Diktet forteller om æsene som besøkte Æge. De oppdaget at han hadde mange gryter til å lage øl i, og at han derfor kunne være vertskap for dem. Æge gikk med på dette på den betingelse at æsene tok med seg en gryte som var stor nok til å lage øl i til dem alle.

En så stor gryte kunne ikke uten videre skaffes, men Týr, som var sønn av Odin, kom på at faren Hyme hadde en slik gryte. Deretter reiste æsene avgårde til Hymes hjem.

Vel fremme hos Hyme, spiste Tor så mye av Hymes mat, at de begge måtte ut på fisketur. Under fisketuren fikk Tor selveste Midgardsormen på kroken. Tor viste frem styrken sin, men Hyme erta han med at han umulig kunne være sterk hvis han ikke kunne knuse Hymes drikkebeger. Begeret var magisk, og kunne bare knuses ved å kastes mot Hymes hode. Til slutt fikk Tor vite om dette, og ønsket å prøve det. Hvoretter Hyme forteller til æsene at de kan ta med seg gryta og reise derifra.

Opprinnelse
-----------

Kvadet er overlevert i et håndskrift fra ca 1270 (gml. kgl. saml.2365, 4to i det kgl. bibliotek i København). Filologen Finnur Jónsson mener at kvadet er bevart ganske likt sin opprinnelige form og at det, på tross av at det er blant de yngste Edda-diktene, er diktet før 1000. Dette vurdert ut fra de mange omskrivingene. Diktet er utformet med en viss grovkornet humor og med et kraftig og godt språk.

Referanser
----------

1. ↑  Finnur Jónsson, Den norsk-islandske litteratur, København (1907), s 31
2. ↑  Finnur, s 54-55

Litteratur
----------

* Edda-kvede, til nynorsk av Ivar Mortenson-Egnund (Norrøne Bokverk 21), Det norske Samlaget (1974)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |

Eksterne lenker
---------------

* Hymeskvadet på Norrønt
* Hymeskvadet på Norsk
**Lavrans Kierulf** (født 21. oktober 1983 i Drammen) er en norsk politiker som representerer Fremskrittspartiet (FrP). Fra 2020 var han gruppeleder for Viken FrPs fylkestingsgruppe og kommunestyrerepresentant for Drammen FrP.. 

Han startet sin politiske karriere i Fremskrittspartiets Ungdom (FpU) hvor han blant annet var leder av Drammen FpU og Buskerud FpU. 

Han ble valgt inn i Fylkestinget første gang i 2007 som representant for Buskerud FrP. Fra 2015 var han gruppeleder i Buskerud FrP. Da Buskerud, Akershus og Østfold ble slått sammen til Viken, ble han gruppeleder i Viken FrP etter valget i 2019. 

Kierulf ble valgt inn i bystyret i Drammen første gang i 2003 og var nestleder i komiteen for kultur, idrett og kirke. Han fungerte som komiteens leder fra 2005 til 2007. I en påfølgende perioden satt han i komiteen for byutvikling og kultur, før han fra 2011 til 2015 var medlem av komiteen for helse, sosial og omsorg. Fra 2015 har han vært FrPs medlem i komiteen og hovedutvalget for oppvekst og utdanning.

Fra 2003 har Kierulf vært medlem av 17. mai-komiteen i Drammen. Fra 2007 til 2019 var han 17. mai-komiteens leder. I 2019 var han med på å arrangere det første borgertoget byen hadde hatt på 100 år.

Verv i Fylkestinget| Periode | Fylke | Verv |
| --- | --- | --- |
| 2007–2011 | Buskerud | Fylkestingsrepresentant
Medlem, Hovedutvalg for regionalutvikling |
| 2011–2015 | Buskerud | Fylkestingsrepresentant
Medlem, Hovedutvalg for samferdsel
Medlem, Hovedutvalg for utdanning (2014–2015) |
| 2015–2019 | Buskerud | Fylkestingsrepresentant
Gruppeleder
Medlem, Hovedutvalg for utdanning
Medlem, Hovedutvalg for miljø, innovasjon og næring
Medlem, Fylkesutvalget |
| 2019-2023 | Viken | Fylkestingsrepresentant
Gruppeleder
Medlem, Komité for utdanning og oppvekst
Medlem, Forretningsutvalget |

Referanser
----------

1. 1 2   www.stortinget.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Viken». *FrP*. Besøkt 17. april 2020.
3. ↑  «Drammen». *FrP*. Besøkt 17. april 2020.
4. ↑  «(+) Borgertog for første gang på 100 år». *www.dt.no* **(norsk)**. 26. mars 2019. Besøkt 17. april 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Lavrans Kierulf hos Stortinget Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**Jordforsk** – *Senter for jordfaglig miljøforskning* var et nasjonalt kompetansesenter for miljøspørsmål knyttet til både jord, vann, avfall og landskap, støttet av Miljøverndepartementet og Landbruksdepartementet. Senteret ble opprettet i 1989 ved sammenslåing av GEFO (Institutt for georessurs- og forurensningsforskning) og Det norske jord- og myrselskap. 1. januar 2006 ble Jordforsk slått sammen med Planteforsk og Norsk senter for økologisk landbruk (NORSØK) til Bioforsk.

Jordforsk var et av de nasjonale miljøinstituttene som utgjorde Miljøalliansen. De andre var Norsk institutt for vannforskning (NIVA), Norsk institutt for luftforskning (NILU), Norsk institutt for by- og regionforskning (NIBR), Norsk institutt for naturforskning (NINA), Norsk institutt for kulturminneforskning (NIKU) og CICERO Senter for klimaforskning.

Virksomhet
----------

På oppdrag fra næringsliv, offentlige styresmakter og virksomheter, konsulentfirmaer og enkeltpersoner drev Jordforsk forskning for å bidra til langsiktig og utviklende forvaltning av jord, vann, avfall og landskap.

Organisasjon
------------

Jordforsk var organisert som en privat stiftelse og hadde fire faggrupper:

* Vannkvalitet og arealbruk
* Jordkvalitet og jordressurser
* Avfall og miljøgifter
* Naturbaserte rensesystemer

Eksterne lenker
---------------

* Jordforsks hjemmeside
{{Infoboks lagspiller
| nvklubb =Fana Fotball [
| draktnummer =
| ungdomsår1 =–2008| ungdomsklubb1 = Løv-Ham
| år1 =2009–2010| klubb1 =Løv-Ham| kamper1 = 34| mål1 = 10
| år2 =2011–2020| klubb2 =Brann| kamper2 = 249| mål2 = 26
| år3 =2021| klubb3 =AEK Larnaka| kamper3 = 5| mål3 = 0
| år4 =2021| klubb4 =Stabæk| kamper4 = 13| mål4 = 3
| år5 =2022| klubb5 =Aalesund| kamper5 = 18| mål5 = 0
| år6 =2023| klubb6 =Stabæk| kamper6 = 13| mål6 = 0
| landslagår1 =2007| landslag1 =Norge U15| landslagkamper1 = 2| landslagmål1 = 0
| landslagår2 =2008| landslag2 =Norge U16| landslagkamper2 = 1| landslagmål2 = 0
| landslagår3 =2009| landslag3 =Norge U17| landslagkamper3 = 2| landslagmål3 = 0
| landslagår4 =2010| landslag4 =Norge U18| landslagkamper4 = 2| landslagmål4 = 0
| landslagår5 =2011| landslag5 =Norge U19| landslagkamper5 = 3| landslagmål5 = 0
| landslagår6 =2012| landslag6 =Norge U20| landslagkamper6 = 2| landslagmål6 = 0
| landslagår7 =2013| landslag7 =Norge U21| landslagkamper7 = 3| landslagmål7 = 0
| kloppdatert = 29. oktober 2023
| lloppdatert = 10. oktober 2013 
}}
**Fredrik Haugen** (født 1992) er en norsk tidligere fotballspiller.

Han har også flere kamper for Norge på aldersbestemte landslag. Før han gikk til Brann hadde han spilt hele karrieren i Løv-Ham. 

Haugen ble hentet opp i A-lagsstallen til Løv-Ham foran 2009-sesongen. Mot slutten av sesongen ble Haugen tildelt Kniksen-stipendet.

I august 2010 signerte han en kontrakt med Brann som løper ut 2013-sesongen, men han fullførte sesongen i Løv-Ham. Etter 2012-sesongen ble Brann og Haugen enige om å forlenge kontrakten til å gjelde ut juni 2016.

Referanser
----------

1. ↑  Fredrik Haugen fotball.no
2. ↑  Fredrik Haugen (31) legger opp på toppnivå
3. ↑  Hermod Hove (18. oktober 2009). «Haugen fikk Kniksen-stipend». ba.no. Besøkt 20. oktober 2009.
4. ↑  brann.no Haugen blir Brann-spiller Arkivert 7. september 2010 hos Wayback Machine.
5. ↑  brann.no Ny kontrakt til Fredrik Haugen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fredrik Haugen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Fredrik Haugen – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Fredrik Haugen – Soccerway Rediger på Wikidata

* (no) Fredrik Haugen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Fredrik Haugen – FBref Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. Angitt grunn: *Pianist og musikklærer er ikke grunnlag for oppføring i leksikon* *(12. april 2024)*
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.

**Ståle Hebæk Ødegården** (født 1981 i Oslo) er en norsk pianist, musikklærer og musikkprodusent. Han er utdannet ved Norges musikkhøgskole hos professor Einar Henning Smebye.

Han bor i Sandefjord og jobber på musikklinjen ved Sandefjord videregående skole.

### Musikkprodusent

Ståle har vært produsent for en rekke innspillinger, blant annet for Vokalensemblet Skrik. Han jobbet tidligere for Lindberg Lyd og 2L.

Referanser
----------

1. ↑  «Ståle Hebæk Ødegården - 4 roller i norsk næringsliv». *www.proff.no* **(norsk)**. Besøkt 13. april 2024.
2. ↑  «Innspillinger». *Vokalensemblet Skrik*. Besøkt 18. april 2024.
3. ↑  «Personale». *web.archive.org*. 5. april 2005. Besøkt 18. april 2024.
**Europalov** er Lovdatas nettsted om beslutningsprosessen fra EU til Norge for rettsakter som antas å være relevante for Det europeiske økonomiske samarbeidsområde (EØS) og Schengen-samarbeidet om grensekontroll (Schengen-traktaten). 

Nettstedet, som ble startet i 2007 under navnet EØS-saker, følger både EØS- og Schengen-relevante rettsakter fra forslagsstadiet i Europakommisjonen gjennom saksgangen i EU-institusjonene (Europaparlamentet og Rådet for Den europeiske union), EØS-organene og Norge, til de er gjennomført og trådt i kraft i norsk rett. Nettstedet følger også relevante fortolkninger av EØS-lovgivningen i EU-domstolen og EFTA-domstolen. I 2016 ble Europalov en del av stiftelsen Lovdata. 

Formålet med Europalov er å gjøre informasjon om relevante EU-rettsakter lettere tilgjengelig. Opplysninger om trinnene i behandlingen av disse sakene er ofte spredt på mange forskjellige internettsider, både i og utenfor Norge. 

Ved hjelp av forskjellige oversikter og søkemuligheter kan man på siden se hvor aktuelle saker befinner seg. Nettstedet inkluderer også informasjon om relevante politikkdokumenter (meddelelser, rapporter, grønnbøker m.m.). Nettstedet omtaler alle EØS- og Schengen-relevante saker straks de starter prosessen i EU-institusjonene. Et ukentlig nyhetsbrev oppsummerer nye og endrede saker på de forskjellige saksområdene.

Europalov publiserer også foreløpige utgaver av EØS-komiteens beslutninger, før de offentliggjøres i EØS-tillegget. Nettstedet viser dessuten hvor EU-rettsaktene til slutt ender opp (gjennomføres) i norsk rett og når de trer i kraft for norske borgere og foretak.

I 2024 har Europalov egne faktaark for mer enn 11 000 EU-rettsakter, 1600 EU-politikkdokumenter og 300 EU-komiteer.

Referanser
----------

1. ↑  «Europalov og Lovdata». *Nyhetsnotis, Lovdata, 25. mai 2016*.

Eksterne lenker
---------------

* Europalov
* Norges EU-delegasjon
**Soda** var en dansepop-gruppe fra Trondheim, dannet i 1997. Gruppen bestod av Frank Pedersen, som var bandets hovedlåtskriver, produsent Geir Wanvik, produsent og manager Glenn Lindmark og vokalistene Anne Judith Wik og Pap Kwesi. Wiik og Kwesi var med på de to første platene, mens Kine Westvik deltok på den siste. Gruppen spilte enkel og fengende dance/pop-musikk, og gav ut sin første single i 1998. De har utgitt ut flere CD-er og på den første, "Sodapop", fikk de blant annet produsenthjelp av Ulf Risnes fra Tre Små Kinesere. Album nr. 2 og 3 (Popcorn og Popaholic) solgte begge til gull. Soda ble også utgitt i flere andre land, bl.a. i Nederland og Japan. De to første albumene solgte over 100 000 eksemplarer hver. I 2003 deltok gruppen i den norske finalen i Melodi Grand Prix med låten «Fool In Love» med Kine Westvik som vokalist, men de vant ikke. Anne Judith Wiik har i ettertid også deltatt som vokalist i bandprosjektet til produksjonsteamet StarGate og synger bl.a. sammen med Bjarne Brøndbo og Stage Dolls på senere utgitte plater.

Soda er i dag oppløst og bandets produsenter har senere jobbet med produksjoner for andre artister og plater/show, blant annet Melodi Grand Prix Junior og flere.

Kine Westvik, nå gift Aune, jobber i dag som journalist i Namdalsavisa og kom vinteren 2010 frem i rampelyset igjen som medlem av korleder Bjarne Brøndbos kor i andre sesong av Det store korslaget på TV 2. Hun har i tillegg koret for Terje Tysland på hans plate Det gode liv. Hun er også og høre på sangen til kent Aune sangen gode onde daga. Der hun synger sammen med Kent Aune

Største hits / mest kjente låter
--------------------------------

* *2 cool 2 B Cool*
* *Summer Delight*

Album
-----

* *Sodapop* (Norske Gram, 1999)
* *Popcorn* (Norske Gram, 2000)
* *Popaholic* (Norske Gram, 200

Kilder
------

* *Norsk pop- og rockleksikon* fra Vega Forlag (2005). Redaktører for boken er Siren Steen, Bård Ose og Jan Eggum. Bidragsytere er Willy B, Arvid Skancke-Knutsen, Øyvind Holen, Svend Erik Løken Larsen, Vidar Vanberg, Marta Breen, Trond Blom, Eirik Kydland, og Frode Øien.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Soda på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Soda på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* (no) Relevante artikler i VG

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |