recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tibidabo i solnedgang
**Tibidabo** er med sine 512 meter over havet den høyeste toppen på fjellet Serra de Collserola. Tibidabo befinner seg i Barcelona, Catalonia, Spania. Den er et populært turistmål på grunn av sin utsikt over Barcelona og sine vakre naturområder.

På Tibidabo er det flere bygninger, blant annet dem som utgjør kirken Sagrat Cor. Denne kirken, både på grunn av utseendet, plasseringen og fremfor alt navnet, minner om Sacré-Coeur i Paris. Tibidabo har også en liten fornøyelsespark, som begynner å dra på årene, og det kjente teletårnet Torre de Collserola.

Boligområdene nedenfor fjelltoppen regnes som fasjonable, og flere kjente personer har adresse i dette strøket. En av gatene i dette området heter Avenida del Tibidabo. Her kjører den berømte Tramvia Blau, «Den blå trikken».

Bilder fra Tibidabo
-------------------

* Torre de CollserolaTorre de Collserola
* Kirken Sagrat CorKirken Sagrat Cor
* Tramvia Blau i Avinguda del TibidaboTramvia Blau i Avinguda del Tibidabo
* Utsikt fra Sagrat CorUtsikt fra Sagrat Cor

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**George William Hutson** (født 22. desember 1889, død 14. september 1914) var en britisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm. 

Hutson vant to bronsemedaljer i friidrett under OL 1912 i Stockholm. Han kom på tredjeplass på 5000 meter bak finske Hannes Kolehmainen og Jean Bouin fra Frankrike. Han deltok også på det britiske laget som kom på tredjeplass på 3000 meter lagløp, bak USA og Sverige, sammen med William Cottrill, Cyril Porter, Edward Owen og William Moore. 

Hutson ble drept i strid under første verdenskrig.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse i friidrett, 5 000 meter Storbritannias flagg Storbritannia
* Bronse 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse i friidrett, 3 000 meter lagløp Storbritannias flagg Storbritannia

Eksterne lenker
---------------

* (en) George Hutson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) George Hutson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) George Hutson – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Økoturisme** er turisme der både tilrettelegger (reiselivsbedriften) og gjesten (en natur- og miljøbevisst reisende) legger spesielt vekt på naturen og miljøet. Det er viktig at man ikke forbruker mer enn høyst nødvendig. Både for tilrettelegger og gjesten er resirkulering, gjenbruk og reduksjon av forbruket viktige sider av økoturismen. Begrepet økoturisme ble formulert av *The International Ecotourism Society* i 1990.

Økoturisme er en form for turisme der målet er at det ikke skal bli noen negativ påvirkning på naturen eller kulturen på stedet en reiser til. Økoturisme i dag brukes oftere på reiser i fjerne land og eksotiske fotosafarier i reservater der det også lever villdyr som løve og tiger. I Norge har økoturismen sine helt klar og tydelige prinsipper, dette her ført til at Norge i dag har en av de strengeste krav til utøvere av økoturisme enn noen andre land. Dette for å hindre at useriøse bedrifter og personer skal bruke godkjenning som "Green Gloss". 

Begrepet bærekraft og bærekraftig drift i den norske økoturismen betyr en balansert drift der bruk (ikke forbruk) av naturen rundt oss er det ultimate mål. I samme åndedrag skal det være bærekraft for det samfunnet bedriften opererer i gjennom å bedre områdets økologiske, kulturelle, sosiale og økonomiske forhold. 

Her er den norske definisjonen på økoturisme: 

**«Økoturisme er berikende natur- og kulturopplevelser, tilrettelagt av ansvarlige reiselivsbedrifter med omsorg for sine gjester, miljøet og det lokalsamfunnet de er en del av»**

Her er de 7 grunnleggende prinsipper for Godkjent Norsk Økoturisme:

En økoturismebedrift 

1. er natur- og kulturbasert og har økoturisme som grunnfilosofi for hele sin virksomhet. 

2. bidrar aktivt til natur- og kulturvern, har god kjennskap til egen miljøpåvirkning og utøver alltid en føre-var-holdning. 

3. etterstreber en mest mulig bærekraftig drift, som balanserer økologiske, kulturelle, sosiale og økonomiske hensyn. 

4. bidrar positivt i lokalsamfunnet, benytter lokal arbeidskraft, lokale tjenester og råvarer, jobber for økt samarbeid og utviser et generelt samfunnsansvar. 

5. bidrar til å ta vare på verneverdige bygg og har stedstilpasning, lokal byggeskikk og særpreg som et generelt mål i valg av materialer og løsninger. 

6. stiller spesielt høye krav til vertskap og guider. Formidling og læring er en sentral del av produktet.

7. tilbyr minneverdige opplevelser og skaper møteplasser som gir medarbeidere og gjester innsikt i lokalkultur, -samfunn og miljø.

Økoturisme i Norge
------------------

Økoturisme-bedriftene i Norge er samlet i nettverket Norsk Økoturisme som administreres av Innovasjon Norge.

Geder i Kenya
-------------

Eksterne lenker
---------------

* Ecotourism.org
* Norsk økoturisme
* Ansvarlig turisme/økoturisme (mitandi.com)
* Ansvarlig Turisme

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NDL **·** NKC
 |
**Araca Energy ASA** (tidligere **Aladdin Oil & Gas Company ASA**) er et norsk lete- og produksjonsselskap innen olje- og gassektoren med virksomhet i Russland og Samveldet av uavhengige stater. Selskapet ble grunnlagt i 2006. Paal Hveem og Idar Vollvik var opprinnelig blant de største aksjonærene i Aladdin med henholdsvis 15,58 prosent og 8,94 prosent av aksjene. Administrerende direktør var Hans-Axel Jahren. I 2006 ble Araca notert på OTC-listen under ticker AOGC. Tickeren ble i 2015 endret til ARACA.

(AOGC) har et 71,5% eierskap i OOO Geoteknologia, et russisk oljeselskap med to lisenser i Timan Pechora-regionen i nordvestlige Russland. I Bogdanovskaya-lisensen i Orenburg ble det påsken 2008 avdekket en revstuktur. Seismiske undersøkelser og brønndata indikerer at lisensene inneholder 83,5 millioner fat sannsynlige og 3,2 millioner fat påviste reserver. Boring som startet julaften 2008 har påvist flere gasslommer som har indikert et underliggende aktivt petroleumssystem. Toppen av revet ble nådd på ca. 650 meters dybde og brønnen er planlagt boret til 950 meter.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
Bildet viser elever ved samarbeidsskolene i Molde og Outjo (Namibia). Her holdt de på med et prosjekt om mediepåvirkning.
**Vennskap Nord/Sør** er en nettverksorganisasjon av mennesker og grupper som er engasjert i vennskapssamarbeid mellom Norge og land i sør, for eksempel kommuner, byer, skoler, menigheter, husflidlag, kunstnergrupper, eller en gruppe ildsjeler.

Målet til organisasjonen er å skape dialog mellom mennesker i lokalsamfunn i sør og i Norge gjennom likeverdig og gjensidig vennskapssamarbeid. Gjennom vennskapssamarbeid blir man kjent med mennesker og andre kulturer, og lærer mer om hverandre og seg selv, samtidig lærer man om forskjeller og likheter, og felles utfordringer.[] I kraft av dette mener Vennskap Nord/Sør at vennskapsamarbeid bidrar til utvikling i nord og sør. Organisasjonen ble opprettet 10. oktober 1990 av blant annet Framtiden i våre hender, Kirkens Nødhjelp, FN-sambandet og flere allerede etablerte vennskapsgrupper.

Programmer
----------

Vennskap Nord/Sør har tre programmer:

**Skoleutvekslingsprogrammet**  

Skoleutvekslingsprogrammet er et tematisk basert skoleutvekslingsprogram mellom videregående skoler i Norge og tilsvarende skoler i Sør. Elever og lærer i vennskapsskolene får muligheten til å besøke og lære av hverandre. Programmet foregår i samarbeid med Norad.

**Lokalsamfunnsprogrammet**  

Lokalsamfunnsstøtten i Vennskap Nord/Sør går til samarbeidsprosjekter mellom lokalsamfunn i Norge og i Sør som har vennskapsforbindelse.
Støtten er et verktøy for å fylle vennskapsutvekslingen med substans. Gjennom utveksling skal gruppene i
samarbeid arrangere tiltak som styrker eller skaper endringe i lokalsamfunnet i Sør så vel som i Norge. Programmet foregår i samarbeid med Norad.

**Ungdomsutveksling SPOR**  

SPOR er et utvekslingsprogram for ungdom mellom 18 og 25 år. Programmet er spesielt tilrettelagt for ungdom uten organisasjonserfaring og retter seg spesielt mot ungdom med yrkesfaglig eller praktisk bakgrunn/utdannelse. Programmet er i samarbeid med Fredskorpset. Spor har utveksling med Guatemala og Tanzania i perioder på 5 måneder.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

Offisiell hjemmeside

Utvekslingsprogrammet Spors nettside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Økonomuseum** er småskalaproduksjon av varer i et verkstedsmiljø som fokuserer på bevaring og videreføring av handlingsbåren kunnskap og kulturhåndverk. Økonomuseer skal skape lokale arbeidsplasser og fremme kulturhåndverkere og det immaterielle kulturminnevernet. På economuseer skal verkstedseierne gi besøkende informasjon om håndverksteknikker og produksjonsprosesser. I tillegg til produkter for salg skal alle økonomuseer drive med formidling: ha utstilling med historiske produkter, ha eksempler på produkter fra dagens produksjon og ha tilgjengelig arkivmaterial.

Konsept
-------

Konseptet *économusée* ble etablert i 1992 i Quebec, Canada og er registrert som varemerke av International Economuseum Network Society.

Economuseum i Nord-Europa
-------------------------

Hordaland fylkeskommune, Kultur- og idrettsavdelinga, leder det nye EU-Interreg prosjektet *Economusee in Northern Europe* som er et samarbeidsprosjekt med Irland, Nord-Irland, Færøyene, Island og Canada. Prosjektet planlegger å utvikle 18 nye øknomuseer/visingssenter i Nord-Europa. I Norge planlegges det å etablere fem økonomuseum på Vestlandet, et i Aurland (Aurland skofabrikk) og fire i Hordaland.

Eksterne lenker
---------------

* International Economuseum Network Society
* Økonomuseum i Nord-Europa[*død lenke*]
* Økonomuseum i Norge[*død lenke*]
* Kriterium for å bli et økonomuseum
**Fredrikstad skofabrikk** (**FRESKO**) ble grunnlagt i 1916 av S. Galtung Sætvedt. Navnet "FRESKO" er en forkortelse for Fredrikstad skofabrikk, der de tre første bokstavene i begge ordene er slått sammen til ett ord. 
På 1920- og 30-tallet ekspanderte fabrikken og hadde på det meste 500 ansatte og en produksjon på 370 000 damesko i året. Fresko var en stor og viktig kvinnearbeidsplass. Den var dessuten kjent av kvinner i det ganske land for sine finere damesko i god kvalitet. Freskos damepumps ble spøkefullt kalt for Norges svar på Englands "Bally". "Hele Norge vandret, løp, sparket og gled rundt på Fredrikstad-sko", har det vært sagt. 
Bedriften klarte seg fint gjennom de vanskelige 30-årene, og de første årene etter krigen var skoene fra Fresko så ettertraktet at de måtte fordeles etter hvor gode kunder de forskjellige butikkene hadde vært. Men i 1960-årene begynte det å bli vanskelig. Norsk skoproduksjon tapte i konkurransen med billigere, importerte motesko, og fabrikker ble nedlagt i tur og orden over hele landet. Fresko ble nedlagt i 1968.

Kilder
------

*
**Sørlandets travpark** er en travbane like utenfor Kristiansand. Banen ligger rett ved E18 og med Kristiansand Dyrepark som nærmeste nabo. Den ble åpnet 16. juli i 1988 med over 30 000 besøkende. I et av storløpene var det Sugarcane Hanover som viste seg frem for trav-Norge. Storelan med kusk Dagfinn Aarum vant det første totalisatorløpet på Sørlandets Travpark.

Banen har 34 løpsdager per år (2011) og sommertravet midt i juli er det årlige høydepunktet med blant annet Norgesmesterskapet for kaldblodshester i så vel åpen klasse som for hopper. I august har man en av fem V75-kjøringer hvor blant annet Arnt Paulsens minneløp og Kristen T.Gundersens æresløp kjøres samt Sørlandets treårscup for begge raser står på programmet.

Anlegget ligger med løpsbanen på 1 000 meter og administrasjonsbygget i Kristiansand i Vest-Agder, mens stallområdet og treningsløypene ligger i Lillesand i Aust-Agder.

Øystein Tjomsland (banechampion i 2021), Arild Berås, Geir Mikkelsen og Johan Kringeland Eriksen er de fire trenerne med stall på banen.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**SRF zwei** (norsk oversettelse: *SRF to*) er en tyskspråklig offentlig tv-kanal i Sveits. Kanalen eies av Schweizer Radio und Fernsehen (SRF), allmennkringkasteren for det tysktalende Sveits. I 2016 hadde kanalen en markedsandel på 10,7 prosent av det tysktalende tv-markedet i Sveits, og er en av de største kanalene i det tysktalende Sveits.

Bakgrunn
--------

Mens søsterkanalen SRF 1 startet regulære sendinger sommeren 1953, begynte SRF zwei regulære sendinger høsten 1997. Kanalen ble etablert etter at fellesorganisasjonen SRG SSR hadde gitt opp forsøket med å etablere en felleseuropeisk tv-kanal, kalt *Schweiz* *4*. Kanalen sendte på alle de fire offisielle språkene i Sveits, men slet med lave seertall. I stedet ble Schweiz 4 lagt ned 1. september 1997 og erstattet av tre nye kanaler: RTS Deux (fransk), SRF zwei (tysk) og RSI La 2 (italiensk).

Kanalen skiftet navn til SF zwei i 2005, og i 2012 fikk kanalen sitt nåværende navn etter at de to offentlige kringkasterne Schweizer Radio DRS (SR DRS) og fjernsynskringkasteren Schweizer Fernsehen (SF) hadde slått seg sammen til Schweizer Radio und Fernsehen (SRF).

SRF zwei sender hovedsakelig idrett og programmer rettet mot et yngre publikum. Tidligere hadde kanalen også sendt barneprogrammer, men disse ble flyttet over til SRF 1 i 2012, da de to kanalene ble omdøpt.

Referanser
----------

1. ↑  «SRF bleibt TV-Marktführer in der Deutschschweiz | epd». *www.epd.de* **(tysk)**. Arkivert fra originalen 24. april 2017. Besøkt 17. desember 2017.
2. ↑  «Année politique Suisse 1997». *anneepolitique.swiss*. Besøkt 16. desember 2017.
3. ↑  SRF, Kommunikation. «Porträt Schweizer Radio und Fernsehen». *Schweizer Radio und Fernsehen (SRF)* **(tysk)**. Besøkt 10. desember 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) SRF Zwei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Sørlandets tekniske fagskole** var en videregående skole som ble stiftet i Grimstad i 1918. Skole ble innstiftet av skipsreder O. T. Tønnevold med et legat på 400 000 kroner. 

Kommunen stilte byeiendommen *"Fredheim"* til disposisjon for virksomheten, men bl.a. dårlige konjunkturer i mellomkrigsårene gjorde at skolen ikke startet opp før i 1939. Aust-Agder fylkeskommune overtok driften i 1970. Skolen tilbød etter hvert også ordinære yrkesskoletilbud innen mekaniske fag, elektrofag og byggfag til.

Skolen ble i 2006 slått sammen med Dahlske videregående skole.

Kampen om Tønnevolds legat
--------------------------

Den 6. mai 1918 overleverte skipsreder O. T. Tønnevold og hans hustru Gunhild 400 000 kroner til Grimstad formannskap. Pengene ble gitt til et legat hvis formål var drift av en teknisk skole i Grimstad. Pengene skulle stå urørt inntil kapitalen hadde nådd en sum som kunne drifte en skole. På 1920-tallet forsøkte imidlertid sønnene til den da avdøde O. T. Tønnevold å få deler av legatkapitalen tilbake. Saken gikk etterhvert helt til høyesterett, der Tønnevolds arvinger tapte. Da skolen startet opp i 1939, hadde legatet vokst til noe over 1 000 000 kroner.

Arkivet
-------

Arkivet etter Sørlandets tekniske fagskole befinner seg på Kuben i Arendal. Arkivet inneholder bl.a. møtebøker, kopibøker, journaler, saksarkiv, elevdokumentasjon, regnskap, fotografier, skoleaviser og avisutklipp.

Referanser
----------

1. ↑  Agderposten 17. januar 1939
2. ↑  (no) Arkiv etter Sørlandets Tekniske Fagskole på Arkivportalen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Dipolog** er en by på Filippinene i provinsen Zamboanga del Norte på Mindanao.

Dipolog er kjent for sine ville orkideer og for sin sardinindustri, som kunne utvikle seg takket være de rike fiskebanker utenfor.[] Byen har tilnavnet *Orchid City of the Philippines*.[]

Historie
--------

Første gang Dipolog nevnes i skriftlige kilder var da den spanske provinsregjering av Misamis i 1834 innsatte en sivilregjering i området der byen nå ligger.[] I 1896 fikk den sin første katolske menighet, opprettet av fader Esteban Yepes. Stedet vokste ikke minst fra 1912 da den amerikanske kolonimakt styrt av general John J. Pershing, daværende guvernør av Mindanao og Sulu (*Moro Province* eleverte den til *Regular Town* og så den 1. juli 1913 gjorde Dipolog til en offisiell administrasjonenhet i provinsen Zamboanga.[]

I 1942, under andre verdenskrig, flyttet guvernør Felipe B. Azcuna regjeringssetet for provinsen fra Zamboanga til Dipolog. Det varte ikke i lang tid, men eleverte på nytt byens status.

Med *Republic Act Nr. 711*av 5. juni 1952 ble den tidligere provinsen som dekket hele Zamboangahalvøya delt i to. Dipolog ble da hovedstad for Zamboanga del Norte. Offisielt mottok Dipolog bystatusdokumentene den 1. januar 1970, undertegnet av president Ferdinand Marcos, med *Rep. Act Nr. 5520*.

Barangayer
----------

Dipolog City er inndelt i 21 barangayer.

|  |  |
| --- | --- |
| * Barra (Pob.)
* Biasong (Pob.)
* Central (Pob.)
* Cogon
* Dicayas
* Diwan
* Estaka (Pob.)
* Galas
* Gulayon
* Lugdungan
* Minaog
 | * Miputak (Pob.)
* Olingan
* Punta
* San Jose
* Sangkol
* Santa Filomena
* Santa Isabel
* Sicayab
* Sinaman
* Turno
 |

Referanser
----------

1. ↑  «2020 Census of Population and Housing (2020 CPH) Population Counts Declared Official by the President». *folketellingen 2020*. Filippinenes statistikkbyrå. 7. juli 2021.
2. ↑  Barangays in Dipolog 2018 Philippine Standard Geographic Code (PSGC)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Dipolog – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Gamle Økri skole, Bærum. Ny E-16 i forgrunnen
Gamle Økri skole, Bærum
Økri skole var en av de første faste skolene i Bærum. Innviet 1866. Nedlagt 1901 da Skui skole stod klar. Bildet er tatt i 2011
**Økri skole** på Økri i Bærum var tidligere en skole ved Økrigata. Skolen besto av en kombinert skolebygning og lærerbolig, bryggerhus og driftsbygning. Skolen ble innviet den 23. januar 1866 og lagt ned da Skui skole sto ferdig i 1901. Økri skole ble brukt til lærerbolig frem til 1957.

Adresse Økrigata 24 

**Lærere ved skolen:**

* Andrias Tanum, 1866—98.
* Laura Viborg, fra 12. mai 1892 til 10. februar 1893.
* Anna Mathilde Pettersen, fra 1. september 1893 til begynnelsen av 1900.
* Anna Holth, 1900—01.
* Nils Seim, fra 5. desember 1898 til midten av mars 1901.

Litteratur
----------

* Bærum : en bygds historie. Bind 2. 1924. Nils Baardseth. Skolevæsen. De faste skoler digital utgave

Eksterne lenker
---------------

* Bærum kommune - månedens kulturminne november 2005
* Bærum bibliotek - temaside Økri skole Arkivert 21. juni 2015 hos Wayback Machine.
**Dipterocarpaceae** er en plantefamilie i kattostordenen. Den har ikke fått noe norsk navn, og artene i familien vokser ikke naturlig i den nordiske floraen.

Artene er store trær som vanligvis blir 40–70 m høye. Enkelttrær kan bli nesten 100 m høye, noe som gjør dem til de høyeste av alle blomsterplanter. De fleste er eviggrønne eller halvt eviggrønne, men noen feller løvet i tørketiden. Veden har harpikskanaler med duftende harpiks. Bladene sitter spredt og er enkle og fjærnervede.

Blomsterstanden er en klase eller topp som sitter endestilt eller i bladhjørnene. Blomstene er femtallige, aktinomorfe, undersittende og tvekjønnede. De har som regel en søt duft, og pollineringen gjøres av ulike insekter. Begeret sitter igjen på frukten og hjelper den til å spre seg med vinden. Frukten kalles en *pseudosamara* til forskjell fra egentlige samaraer der vingen er en del av selve frukten. 

Utbredelsen omfatter Sør-Amerika, tropisk Afrika, øyene i Det indiske hav og Sør- og Sørøst-Asia. Avgrensingen mellom de ulike slektene i familien er uklar. *Hopea* kan for eksempel være en delgruppe av *Shorea*. Det søramerikanske treet *Pakaraimaea dipterocarpacea* ble tidligere regnet til familien, men har vist seg å være søsterarten til solrosefamilien i tradisjonelt omfang. I APG IV-systemet er *Pakaraimaea* inkludert i solrosefamilien.

Størst betydning har Dipterocarpaceae i den indomalayiske sonen der de ofte er dominerende både i tropisk regnskog og tropisk lauvfellende skog. Noen arter er økonomisk meget verdifulle som tømmertrær på grunn av den lange, rette stammen. Dammarharpiks fremstilles fra flere slekter i denne familien.

Kilder
------

* «Dipterocarpaceae». APWEbsite. Besøkt 9. juli 2019.
* «Dipterocarpaceae». *Flora of China*. Besøkt 9. juli 2019.
* «Dipterocarpaceae». L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) *The families of flowering plants*. Besøkt 11. juni 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dipterocarpaceae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Dipterocarpaceae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Dipterocarpaceae* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Dipterocarpaceae* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Dipterocarpaceae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Dipterocarpaceae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Dipterocarpaceae* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Dipterocarpaceae* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Dipterocarpaceae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Dipterocarpaceae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL **·** NKC
 |
**Sørlandske Korverksted** ble stiftet i februar 1983. Sørlandske Korverksted var et blandet kor og hadde som formål å arbeide med korsang på et høyt musikalsk og kunstnerisk nivå. Koret var et regionkor for Agder, og skulle primært rekruttere korsangere fra Agder fylkene.

Koret ble stiftet etter et korseminar med dirigent Per Oddvar Hildre. På seminaret deltok kor fra begge agderfylkene. Hildre var dirigent for koret frem til 1991. Korets organist og en av ildsjelene bak korsatsingen var Per Inge Almås. 

Koret utgav flere plater og holdt flere konserter. Koret ble oppløst i 2010.

Arkivet
-------

Arkivet etter Sørlandske Korverksted befinner seg på Kuben i Arendal. Arkivet inneholder styredokumenter, saksarkiv, utklippsbok og CD-plater.

Referanser
----------

1. ↑  Den største gleda på jord - Det er å stå i blanda kor, *Avtrykk.no*, 20.04.2016

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter Sørlandske Korverksted på Arkivportalen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Ellinge slott i 2006  Foto: jorchr 
**Ellinge slott** ligger ved Bråån, en biflod til Lødde Å, et par kilometer sydvest for Eslöv i Skåne.

Historie
--------

Ellinge ble bygd som en forsvarsborg med voldgraver, og er et av Skånes eldste gods med aner tilbake til 1100-tallet. Den opprinnelige skånsk-danske lukkede borgen ble i 1735 omgjort til en åpen herregård i svensk stil. Samtidig ble det anlagt en ny park. I 1854 ble den nordre fløyen revet ned, og erstattet med den nåværende tårnaktige stenbygningen. Hovedbygningen fikk gavler i en slags renessansestil. 

De to elvene dannet tidligere en strategisk forsvarslinje for det sydlige Skåne, og ved disse ligger også de gamle befestede borgene Skarhult, Flyinge, Hvidarp (Viderup), Ørtofta og Borgeby. Elvene hadde den gang mere vann enn i dag, og var derfor vanskelige å krysse. De spilte derfor en sentral rolle i Danmarks innenlandske stridigheter, samt senere i krigene mot Sverige. 

Ellinge har tilhørt flere av Danmarks mektigste slekter og personer, blant andre erkebiskop Jakob Erlandsen og senere Henrik Krummedike.

Kilder
------

* Om Ellinge slott, Sylve Åkesson Arkivert 23. mai 2010 hos Wayback Machine.
**Dean DeBlois** (født 7. juni 1970) er en kanadisk animatør, manusforfatter og filmregissør.

DeBlois utdannet seg ved Sheridan University, før han begynte å jobbe hos den kanadiske animasjonsstudioet Lacewood Productions som animatør.

Han har også jobbet for hos Sullivan Bluth Studios i Irland.

DeBlois begynte i Walt Disney Animation Studios som medforfatter på *Mulan* (1998). Sammen med Chris Sanders skrev og regisserte han *Lilo og Stitch* (2002).

Sammen med Sanders begynte han i Dreamworks, der de skrev og regisserte *Dragetreneren* (2010).

Han regisserte konsertfilmen *Hemia* (2007) for Sigur Rós, og *Go Quiet* for Jónsi.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dean DeBlois på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Dean DeBlois i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Dean DeBlois på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Dean DeBlois på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Dean DeBlois på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Dean DeBlois på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Dean DeBlois hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** CiNii **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |
Sørlandet Kunnskapshavn under utbygging november 2011  Foto: KEN 
**Sørlandet Kunnskapshavn Arendal** er et prosjekt startet i 2006 med utbygging av gamle Arendal havn på Tollbodkaia/Dauholla på Kystveien i Arendal, med et kompetansesenter som formål. Prosjektkoordinator er Kåre Andersen, og kunnskapshavnen skal bestå av en samling av bedrifter, et vitensenter og et kurssenter, med fokus mot kompetanseutbygging. Senteret er planlagt ferdigstilt i 2012.

Bakgrunn
--------

Tidligere lå tollboden i Arendal på kaia, og kaia fungerte også som byhavn. Tollvesenet flyttet til Kristiansand, og havnen ble flyttet til nye Arendal havn på Eydehavn. Tollboden ble etter hvert revet, og et større areal ble tilgjengelig for utbygging. Istedenfor å la arealet gå til private aktører for bedrift- eller boligformål, valgte kommunen å bruke området for kompetanseutbygging, i første omgang som campus for Universitetet i Agder, men dette ble lagt til Campus Grimstad. 

Selskapet «Sørlandet Kunnskapshavn Arendal» ble offisielt åpnet 22. mars 2010 i midlertidige lokaler i FN-huset på Tyholmen i Arendal med både fylkesmann Øystein Djupedal, ordfører Torill Rolstad Larsen og stortingsrepresentantene Freddy de Ruiter og Svein Harberg. Selve åpningen ble foretatt av Kronprins Håkon og Kronprinsesse Mette- Marit

Utbygging
---------

Utbyggingen finansieres i sin helhet av private utbyggere, og disse skal også dekke infrastrukturen i området økonomisk, med Arendal kommune som byggherre. Dette inkluderer strandpromenade, omlegging av vei, sikring av kaien og grøntarealer. Kommunen dekker vann og avløp gjennom vann- og avløpsbudsjettet. Varme og kjøling hentes på 30 meters dyp i Galtesund, og leveres til alle byggene gjennom avtale med Agder Energi Varme AS .

### Bygg

Kunnskapshavna vil bestå av minst seks bygg. Det første som bygges er «Havnegården» på 6 200 kvadratmeter i fem etasjer. Av leietakere er Asplan Viak (som også har tegnet bygget), Bunnpris (1200 kvm), Secode, Handelsbanken, og Apotek 1. Prisen på bygget er satt til 120 millioner norske kroner, og bygget regnes ferdig sommeren 2012. 

På omtrent samme tid vi «Eurekabygget» også være ferdig reist. Arendal kommune skal leie fire etasjer i bygget, som skal brukes til blant annet Vitensenteret Sørlandet, Eureka kompetanse, Arendal voksenopplæring og en egen etasje for mindre bedrifter, et vekstmiljøet a kunnskapsbedrifter. Andre leietakere er Husbanken og Rambøll.

### Utbyggere

* Skeie Real Estate/ Eureka Eiendomsselskap AS
* Kystveien Panorama (Realvekst Sør)
* Kystveien Utvikling as

Kilder
------

* Aust-Agder Arbeiderparti – Sørlandet Kunnskapshavn Arendal
* Arendal kommune – Åpning av Sørlandet kunnskapshavn
* TS-Avisen s.4 20. juli 2010
* Agderposten – Stygt eller fint?

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Arendal kommune - Presentasjon av Sørlandet Kunnskapshavn[*død lenke*]
* NRK - Bilder
Elling er navnet på hovedpersonen i Ingvar Ambjørnsens bokserie over syv bøker om Elling. Det er fra flere hold spekulert på om Elling også er hovedpersonen i Ambjørnsens roman Opp Oridongo. Dette har forfatteren verken bekreftet eller avkreftet.

Det finnes ingen holdepunkter fra forfatteren for at Elling har noen bestemt diagnose.[] Likevel oppviser han mange likhetstrekk med personer diagnostisert med autisme. Elling fremstår som en person med mangel på sosiale antenner, "hang-ups" og liten evne til å se en sak fra noen annen synsvinkel enn sin egen. Han er svært kunnskapsrik, men kan i liten grad utnytte sine evner til noe praktisk. Han er en tenkende, undrende, fantaserende og drømmende person og lever mer eller mindre i sin egen verden. Mor til Elling het Kari, og hennes mor het Erna. Eĺlings far het Trygve, dette oppgis i Brødre i blodet, og vi får vite at han mistet livet i en sprengningsulykke i forbindelse med jobb, kort tid før Elling kommer til verden. Elling blir spilt av Per Christian Ellefsen i filmserien.

Ambjørnsen varslet i 2017 flere nye bøker om Elling. I påvente av bøkene, har Ambjørnsen reist på turné for å lese opp utdrag fra nytt Elling-stoff. Ambjørnsen lar også Elling skrive sporadiske blogginlegg på Cappelen Damms nettsider.

| * v
* d
* r
Ingvar Ambjørnsens serie om Elling |
| --- |
| Bøker | *Utsikt til paradiset* (1993) **·** *Fugledansen* (1995) **·** *Brødre i blodet* (1996) **·** *Elsk meg i morgen* (1999)  **·** *Ekko av en venn* (2019)  **·** *Ingen kan hjelpe meg* (2020)  **·** *Yoko Ono er en sjarlatan* (2020) |
| Filmer | *Elling* (2001) **·** *Mors Elling* (2003) **·** *Elsk meg i morgen* (2005) |
Strågjenstander fra *Museo del Banco Central*.
**Montubio** eller **montuvio** er et mestisfolk i kystnære landsens områder i Ecuador. Montubioene utgjør 7,4% av landets befolkning, og ble anerkjent som en distinkt etnisk gruppe av regjeringen våren 2001 etter protester med blant annet bruk av langvarige sultestreker.

En *tostada*, tradisjonell montubiohatt
Montubioene karakteres ved sin ranchvirksomhet, rodeoer, egne distinkte macheter og særegne klær (som panamahatter som opprinnelig kom fra Montecristi-Manabí). I ecuadoriansk litteratur er de blitt omtalt av Alfredo Parez Diezcanceco og «Guayaquilgruppen»: Demetrio Aguilera Malta, Enrique Gil Gilberto og Joaquin Gallegos Lara. De er ogsaå blitt omtalt av Jenny Estrada i *El Montubio – un forjador de identidad* (1996), Teodoro Crespo i *El Montuvio: Centro de la*
Colonización *(1959, 2. utgave) og av Jose de la Cuadra i* El Montuvio Ecuatoriano *(1937).*

Se også
-------

* Cholo pescador

Referanser
----------

1. ↑  Ortiz, Gonzalo (23. november 2010). «Native People Stand Up to Be Counted in Census». *Inter Press Service*. Besøkt 9. august 2015.
2. ↑  Hybridity, Mestizaje, and Montubios in Ecuador by Karem Roitman
En **omvendt stjernemodell**, også kalt **omvendt stjerneskjema** eller **omvendt stjernediagram**, er en datamodell optimalisert for rask henting av store mengder beskrivende data. Designet ble avledet fra stjernemodell (kjent fra datavarehus), og tilpasningen for å arbeide med deskriptive data krevde at visse nøkkelegenskaper fra den klassiske stjernemodellen ble utformet på «omvendt måte».

Modell
------

Relasjonen mellom den sentrale faktatabellen og dimensjonstabellene rundt er en-til-mange, eller i noen tilfeller mange-til-mange i stedet for mange-til-en. De primære nøklene til den sentrale tabellen er fremmednøklene i dimensjonstabellene, og hovedtabellene er generelt mindre enn dimensjonstabellene.

Kolonnene i hovedtabellene er vanligvis det som legger begrensninger på spørringer, i motsetning til den klassiske stjernemodellen hvor det er dimensjonstabellene som legger denne begrensningen. Ved å starte spørringer med den mindre tabellen blir mange resultater filtrert ut tidlig i spørringen, hvilket effektiviserer hele søkestien.

For ytterligere fleksibilitet er det tillatt med mer enn en hovedtabell, hvor det er en *en-til-mange*-relasjon mellom hoved- og underhoved-tabeller. Hver hovedtabell kan ha sine egne dimensjonstabeller. For ytterligere optimalisering av spørringer kan et datasett partisjoneres i separate fysiske skjemaer på enten samme databaseserver eller forskjellige databaseservere.

Se også
-------

* Snøflakmodell

Referanser
----------

1. ↑  «The Data Warehouse LifecycleToolkit». Arkivert fra originalen 14. oktober 2011.

| * v
* d
* r
Datavarehus |
| --- |
| Opprettelse av datavarehus | 

|  |  |
| --- | --- |
| Konsepter | 
* Database
	+ Edgar F. Codd
	+ Relasjonsdatabase
* Dimensjon
* Dimensjonsmodellering
* Fakta
* OLAP
* Stjernemodell
* Snøflakmodell
* Omvendt stjernemodell
* Aggregering

 |
| Varianter | 
* Datamaske
* Datanav
* Ensemble-modelleringsmønstre
	+ Ankermodellering
	+ Datahvelvmodellering
	+ Brennpunktmodellering
* Kolonneorientert database
* HOLAP
* MOLAP
* ROLAP
* Operasjonelt datalager

 |
| Elementer | 
* Dataordbok/metadata
* Datatorg
* Sjette normalform
* Surrogatnøkkel

 |
| Fakta | 
* Faktatabell
* Tidlig ankommende fakta
* Måling

 |
| Dimensjon | 
* Dimensjonstabell
* Degenerert
* Endringstreg

 |
| Fylling | 
* Uttrekk, transformasjon, lasting (ETL)
* Uttrekk, lasting, transformasjon (ELT)
* Uttrekk
* Transformasjon
* Lasting

 |

 |
| Bruk av datavarehus | 

|  |  |
| --- | --- |
| Konsepter | 
* Forretningsinnsikt
* Instrumentpanel
* Datautvinning
* Beslutningsstøtte
* OLAP-kube
* Datavarehus-automasjon

 |
| Språk | 
* Data Mining Extensions (DMX)
* MultiDimensional eXpressions (MDX)
* XML for Analysis (XMLA)

 |
| Verktøy | 
* Forretningsinnsikt-programvare
* Rapporteringsprogramvare
* Regneark

 |

 |
| Relatert | 

|  |  |
| --- | --- |
| Folk | 
* Bill Inmon
* Ralph Kimball
* Dan Linstedt
* Lars Rönnnbäck

 |

 |
I **omvendt polsk notasjon, OPN** (eng: *reverse polish notation*, RPN) eller *postfiksnotasjon*, skriver man operatoren etter operandene i et matematisk uttrykk. Dette medfører blant annet at man unngår bruk av parenteser. Omvendt polsk notasjon kan betraktes som en variant av polsk notasjon, utformet av den polske matematikeren Jan Lukasiewicz som innførte notasjonen på 1920-tallet.

**Eksempel**: {\displaystyle (a+b)/(c-d)} blir i OPN til {\displaystyle ab+cd-/}

Man kan skrive et uttrykk fra den ordinære infiksnotasjonen til postfiksnotasjonen ved hjelp av Dijkstras sidesporsalgoritme.

Omvent polsk notasjon ble introdusert i 1954 av Burks, Warren og Wright og ble uavhengig av dette gjennoppfunnet av F. L. Bauer og E. W. Dijkstra tidlig i 1960-årene i den hensikt å redusere behovet for datamaskinminne og for å kunne bruke stack ved behandling av matematiske uttrykk. Notasjonen og algoritmene for dette ble senere videreutviklet av den australske filosofen og vitenskapsmannen Charles Hamblin.

Behandling av regnestykker med omvendt polsk notasjon
-----------------------------------------------------

Beregning av matematiske uttrykk skrevet med omvendt polsk notasjon er lett å utføre på en datamaskin ved hjelp av en stack. Beregningen skjer ved å lese uttrykket fra venstre mot høyre. Hver gang en operand inntreffer legges den på stacken. Når en operator inntreffer fjernes det aktuelle antall operander fra stacken, regnestykket utføres med disse operandene, og resultatet legges i stacken. Slik fortsetter beregningen til den er ferdig og det eneste som da ligger igjen i stacken er det endelige resultatet.

Omvendt polsk notasjon på regnemaskiner
---------------------------------------

Sett fra datamaskinens og regnemaskinenes «synspunkt», er omvendt polsk notasjon lettere å behandle en infiksnotasjonen, fordi regneroperatorene opptrer i den rekkefølge de skal utføres. De første matematiske bord-regnemaskiner ble markedsført og solgt før utviklingen av Integrerte kretser, og måtte derfor inneholde tusenvis av ulike elektronikkomponenter: Valget av omvendt polsk notasjon reduserte behovet for antall komponenter, og dermed også hele regnemaskinens fysiske størrelse.

I 1970-årene var teknikken bak de integrerte kretsene kommet så langt, at all elektronikk til en regnemaskin kunne samles på en av disse «chipene»: Fra nå av hadde regnemaskin-fabrikantene, fra et teknisk synspunkt, fritt valg mellom omvendt polsk notatsjon, og den mere vanlige formen – produksjonskostnaden ble uansett den samme. Enkelte fabrikanter, med Texas Instruments i spissen, valgte å benytte den mer vanlige infiksnotatsjonen, mens andre, spesielt Hewlett-Packard, fortsatt leverer lommeregnere hvor regneoppgavene skal tastes inn med omvendt polsk notatsjon.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 6. desember 2008. Besøkt 4. januar 2009.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 7. desember 2008. Besøkt 27. september 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** MathWorld
 |
**Omsorgsbygg Oslo KF** var et kommunalt foretak i Oslo kommune som bygget, vedlikeholdt og forvaltet kommunale formålsbygg. Dets oppgaver ble overtatt av Oslobygg i 2021.

Sognsveien barnehage, som ble bygget og eid av Omsorgsbygg, vant Oslos arkitekturpris i 2009 for beste bygg innen skole- og barnehagesektor. Margarinfabrikken barnehage på Sagene, som er Norges største barnehage, var et av signalbyggene. 

Omsorgsbygg Oslo KF hadde 155 ansatte, med hovedkontor i Sommerrogata 1 ved Solli Plass i Oslo, samt et kontor i Storgata.

Styret
------

Omsorgsbygg Oslo KF var underlagt et eget styre. Foretaket sorterte under Byrådsavdeling for næring og eierskap, og det var byrådet som utnevnte styret. Styret hadde sju medlemmer, hvorav to var ansattes representanter.

Mål og oppgaver
---------------

Omsorgsbygg skulle eie, forvalte og utvikle kommunale formålsbygg og bidra til høy kvalitet på kommunens pleie- og omsorgstjenester, tiltak for barn og unge og kulturtilbud. Foretaket skulle legge forretningsmessige prinsipper til grunn innenfor de rammer som gjaldt for kommunal virksomhet. Den totale bygningsmassen var ved utgangen av 2012 på ca. 900.000 m² fordelt på ca. 1.150 bygninger. 

Bygningsmassen besto i all hovedsak av bydelenes sykehjem, bo- og rehabiliteringssentre, barnehager og barneparker, kommunalt eide institusjonsbygg knyttet til rusmiddelomsorg, barnevern og psykiatri samt Legevakten. I 2006 overtok foretaket også kommunens formålsbygg som biblioteker, museer, brannstasjoner, eldresentre og ungdomsklubber i tillegg til noen næringseiendommer. Foretakets største utfordringer var å innhente vedlikeholdsetterslepet på de eiendommene som var tillagt foretaket, bidra til å oppfylle kommunens mål om full barnehagedekning ved å fremskaffe lokaler til nye barnehageplasser, å rehabilitere sykehjem og etablere flere omsorgsboliger, samt gjennomføre tiltak i eiendomsmassen som ivaretok bystyrets målsettinger innen miljø, klima og universell utforming.

Se også
-------

* Sykehusbygg

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Hylehuset** er en fiktiv bygning i *Harry Potter*-serien av J.K. Rowling som ligger i Galtvang, den eneste britiske bosetningen som kun beboes av magikere. Galtvang ligger like ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom, og i utkanten av Galtvang ligger Hylehuset, som folk i landsbyen sier er hjemsøkt.

  

Som man finner ut etter å ha lest *Harry Potter og Fangen fra Azkaban* er ikke huset hjemsøkt. Hylehuset ble bygd (sannsynligvis omtrent i 1970–1971) for at Remus Lupus, som er en varulv, kunne dra dit hver fullmåne for å forvandle seg uten fare for at han skadet sine medstudenter eller andre personer ved skolen. Huset kan nås via en tunnel som bunner ut under Prylepilen, og man kan bare komme seg til tunnelen ved å trykke på en knapp like ved en av røttene til treet slik at det ikke kan bevege seg og skade de som vil ha tilgang til huset. Remus ble smuglet dit hver fullmåne av Madam Pomfrit, og siden det ikke var noen personer i huset han kunne bite, måtte varulven Lupus skrape opp og bite seg selv. Landsbyboerne hørte bråket fra varulven og misforstod det som voldelige ånder som bodde i huset. Dette ryktet, som ble oppmuntret av Albus Humlesnurr, førte til at Hylehuset ble offisielt ansett som det mest hjemsøkte huset i Storbritannia.

I løpet av Remus' sjette år ved skolen, spilte Sirius Svaart sin erkefiende Severus Slur et puss, ved å fortelle ham at han skulle gå til Prylepilen, trykke på knappen ved trerøttene for å åpne tunnelen, og gå igjennom den. Slur, som var forferdelig nysgjerrig på hvorfor Remus forsvant en gang i måneden, følte instruksjonene, og ville blitt hardt skadet eller drept hadde det ikke vært for at Jakob Potter reddet ham i siste liten.

I *Harry Potter og Fangen fra Azkaban* er Hylehuset stedet der Sirius Svaart drar Ronny Wiltersen og rotten hans, slik at han skal kunne ta livet av rotten. Tunnelen blir åpnet av Skeivskank i dette tilfellet, men tidligere, da Remus Lupus brukte huset for å forvandle seg til varulv, var det Petter Pittelpytt, i form som rotte, som aktiverte den slik at han og vennene hans kunne bli med Remus i sine animag-former. Harry Potter og Hermine Grang jager etter Ronny, siden de er uvisse om at den sorte hunden som har fanget Ronny var Sirius Svaart i sin animag-form. De blir også fulgt av Remus Lupus, som forteller dem historien om Hylehuset og Petter Pittelpytt, som er den sanne forræderen av Jakob og Lilly Potter.

I *Harry Potter og Føniksordenen* blir Hylehuset diskutert som et mulig møtested for Humlesnurr-legionen.

I *Harry Potter og dødstalismanene* er det her Voldemort holder til under slaget ved Galtvort. Det er også her Severus Slur blir drept av Nagini.

Portal: Litteratur
«Santa Catarina» omdirigeres hit. For annen bruk, se Santa Catarina (andre betydninger).
**Santa Catarina** er en delstat i den sørlige regionen av Brasil. Nabodelstater er Rio Grande do Sul i sør og Paraná i nord, i vest grenser delstaten til Argentina. Hovedstaden heter Florianópolis og ligger på øya Santa Catarina. Delstaten hadde i 2015 et beregnet folketall på 6 819 190.

Geografi
--------

Delstaten har skjærgård mot Atlanterhavet, med øyer, sund, og bukter. De sentrale områdene har mye furuskog mens landskapet i sørvest består av pampas. 

Santa Catarina er regnet som den kaldeste delstaten i Brasil, dette på grunn av høyslettene i innlandet.[]

Historie
--------

De første bosettingene i delstaten kom med spanjoler som bosatte seg på øya Santa Catarina i 1542.[] Portugiserne fikk herredømme over området i 1675, og distriktet Santa Catarina ble etablert i 1738. Europeiske immigranter, spesielt fra Tyskland, begynte å flytte inn i på begynnelsen av det 19. århundre. I dag er delstaten et senter for tysk kultur i Brasil.[] Senere kom det også immigranter fra Italia, Polen, Russland og andre deler av Europa. Dette førte til en fremvekst av små, familieeide gårder i det indre av delstaten.[]

Økonomi
-------

Santa Catarina er blant de delstatene i Brasil med høyest levestandard, og er et viktig område for landbruk og industri.[] Kvegdrift, mineralutvinning, elektronikk-, metallbearbeiding- og tekstilindustri er noen viktige næringsveier.

Byer
----

Araranguá, Blumenau, Chapecó, Criciúma, Florianópolis, Fraiburgo, Imbituba, Itajaí, Joinville, Laguna, São José og Palhoça.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  *Estimativas da população residente no Brasil e Unidades da federação com data de referência em 1º de julho de 2015*, Instituto Brasileiro de Geografia e Estatística, 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (pt) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Santa Catarina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Santa Catarina – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Brasils ambassade i London, faktaside om Santa Catarina

| * v
* d
* r
Brasils delstater |
| --- |
| Nord | 
* Acre
* Amazonas
* Amapá
* Pará
* Rondônia
* Roraima
* Tocantins

 | Brasils flagg |
| Nordøst | 
* Alagoas
* Bahia
* Ceará
* Maranhão
* Paraíba
* Pernambuco
* Piauí
* Rio Grande do Norte
* Sergipe

 |
| Sentralt vest | 
* Goiás
* Mato Grosso
* Mato Grosso do Sul
* Distrito Federal

 |
| Sørøst | 
* Espírito Santo
* Minas Gerais
* Rio de Janeiro
* São Paulo

 |
| Sør | 
* Paraná
* Rio Grande do Sul
* Santa Catarina

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***La Blue Girl*** (淫獣学園 La☆Blue Girl, *Injū Gakuen La Blue Girl*) er en erotisk anime- og mangaserie skrevet og tegnet av Toshio Maeda. Som Maedas andre serier som *Urotsukidōji*, viser denne serien tentakkelvoldtekt. Den viker likevel noe fra noen av Maedas tidligere serier, ved å ha en lystigere atmosfære ved hjelp av humor or parodiering av tentakkelvoldtektsjangeren.

*La Blue Girl* ble en suksessfull serie, som siden fikk en OVA-serie med 14 episoder, en tegneserieversjon, tre filmer i tillegg til noe videospill.

Referanser
----------

1. ↑  Clements, Jonathan; McCarthy, Helen (9. februar 2015). *The Anime Encyclopedia, 3rd Revised Edition: A Century of Japanese Animation* **(engelsk)**. Stone Bridge Press. ISBN 9781611729092.
2. ↑  «Critical Mass Video Announces November 24 Release of Anime 18's La Blue Girl: Initiation DVD». *Anime News Network* **(engelsk)**. Besøkt 15. februar 2018.
3. ↑  «La Blue Girl -- Live Action Tentacle Sex». *WIRED* **(engelsk)**. Besøkt 15. februar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *La Blue Girl* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* *La Blue Girl* (OVA) på Anime News Networks encyklopedi
**Emma Irene Åström** (født 27. april 1847, død 3. juli 1934) var en finsk lærer og den første kvinne som ble uteksaminert fra Helsingfors universitet.

Biografi
--------

Emma Irene Åström ble født i Tövsala i Åbo og Björneborgs län i Storfyrstedømmet Finland. Hun var eldst av fem barn. Da hun var seks år gammel, flyttet familien til Åland, som er en svensktalende del av landet. Der gikk hun på skole i Finström. I 1865 ble hun sendt til seminaret i Jyväskylä hvor rektor Uno Cygnaeus ble hennes mentor.

Planen var å fortsette studier på Helsingfors universitet da hun var ferdig med lærerskolen i 1873, men hennes fars død i 1874 gjorde at hun måtte utsette universitetsstudiene. I stedet begynte hun som lærer på seminaret i Ekenäs for å støtte familiens økonomi. Men i 1876 begynte hun å studere filosofi og fullførte studiet i 1882, noe som gjorde henne til den første kvinne i Finland til å ta en universitetseksamen. Hun hadde planer om å studere videre, men hensynet til familiens økonomi gjorde at hun ikke fikk hun anledning til det 

I 1884 kom hun tilbake til seminaret i Ekenäs, hvor hun underviste i svensk, finsk og historie til 1912. Fra 1913 til 1924 underviste hun på en misjonsskole i Ekenäs. 80 år gammel ble hun i 1927 utnevnt til æresdoktor i filosofi av Helsingfors universitet, den første kvinnelige æresdoktor i landet.

Innflytelse
-----------

Liberale kretser og kvinnebevegelsen i Finland feiret Emma Irene Åström. Dikterne Zacharias Topelius og Adelaïde Ehrnrooth skrev hyllingsdikt til henne. Topelius forsterket Åströms legendstatus gjennom å bruke henne som forbilde for hovedpersonen i «Planeternas skyddslingar» (1889).

Bibliografi
-----------

* *Mitt liv och mina vänner* (1934).

Om Emma Irene Åström
* A. Takolander: Emma Irene Åström. Lagerns första kvinna (1922);
* M. Åström: Emma Irene Åström (1967).

Referanser
----------

1. ↑   Biografiskt lexikon för Finland, «Emma Irene Åström», Biografisk leksikon for Finland ID 4851-1416928957457[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 1031741755, besøkt 7. mars 2015[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   International Standard Name Identifier, ISNI 0000 0001 0775 1657, besøkt 15. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 26. mars 2018, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Great Women from the Teacher Seminary. University of Jyväskylä.  Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. Lest 5. mai 2015
6. ↑  Om Emma Irene Åström i Finsk Biografisk Lexikon Lest 5. mai 2015

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel i Finsk Biografisk Lexikon
* Artikkel hos Helsingfors universitetsmuseum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Uppslagsverket Finland **·** Biografiskt lexikon för Finland **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS
 |