**Ragnhild Kaarbø** (født 26. desember 1889 i Harstad, død 20. august 1949) var en norsk kunstner som i hovedsak malte kubiske komposisjoner, portretter og stilleben. Hun er i dag representert i Nasjonalgalleriet, i tillegg til at kunsten hennes er å finne i Harstad kirke og Harstad bibliotek, samt private samlinger både i Norge og utlandet. I 2011 fikk hun et eget rom i Galleri NordNorge, hvor man kan finne 18 av hennes verk samlet.

Bakgrunn og karriere
--------------------

### Utdannelse

Som datter av Rikard Kaarbø, Harstad bys grunnlegger, vokste Ragnhild Kaarbø opp i solide kår i barndomshjemmet Kaarbøgården. Hun gikk på internatskole i Celle i Tyskland, og det var her hun bestemte seg for å satse på en karriere innen kunsten. I 1909 fikk hun undervisning ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole. Samme år fikk hun også undervisning av Henrik Sørensen og av Harriet Backer fra 1909 til 1910. Senere fortsatte hun utdannelsen i Paris før hun fra 1912 til 1914 gikk i lære hos Kees van Dongen. Dette resulterte i sterke, eksotiske og ekspressive kvinneportretter.

### Kunstnerisk virke

Under første verdenskrig malte Kaarbø bymotiver, landskaper og kystlandskaper i relativt sterke farger. I 1918 holdt hun sin første separatutstilling i Kunstnerforbundet i Kristiania, en utstilling som vakte pressens interesse, og flere kritikere lovde henne gode muligheter.

Mellom 1920 og 1930 oppholdt hun seg hovedsakelig i Paris. I 1920-årene fulgte hun undervisningen til flere kjente kunstnere, blant annet André Lhote og Pedro Araujo. På midten av 1920-tallet tok hun et radikalt valg i forhold til tidligere skoler og lærere, og hun selv uttalte at hun «kom under mangeslags innflytelse» og at hun snart befant seg i «i avantgarden av de mest radikale». Fra 1925 til 1927 var hun elev av Fernand Léger og Amédée Ozenfant ved *Académie Moderne*. Det var her hun ble kjent med plankubisme og purisme, og disse kom til å få stor betydning for kunsten hennes, og det var i denne perioden hun malte sine hovedverker.

I Frankrike deltok hun på flere utstillinger, blant annet stilte hun ut to verk på *Salon d'automne* i 1922 og deltok på elevutstillingen *Exposition Académie Moderne i Galerie d'Art Contemporain* i 1926 og ved *Exposition de l'Académie Moderne Léger–Ozenfant i Galerie Aubier* i 1927. Sammen med sju andre skandinaviske kunstnere deltok hun i 1927 på utstillingen *Otte skandinaviske kubister* på Kunstnerforbundet. De radikale uttrykkene vakte enorm interesse og førte til presseboikott av Kunstnerforbundet. Tiden var ikke moden for slik kunst i Norge, og utstillerne ble hånt av hovedstadens kunstkritikere.

Den dårlige mottakelsen i Norge til tross, fikk hun god respons og mange utstillingsmuligheter i Paris. Likevel besluttet hun å dra hjem til Norge, hvor hun gjemte bort sine puristiske og plankubistiske verk og fokuserte på impresjonismen. Hun fokuserte nå på landskapsmalerier i røff stil med brede og djerve penselstrøk.

I 1927 var hun en av kunstnerne og arkitektene som etter invitasjon fra Arno Berg, daværende byantikvar i Oslo, utarbeidet forslag til hvordan hovedstadens bygningsmasse kunne bli mer fargerik og innbydende. Initiativet til dette byutviklingsprosjektet kom fra hennes tidligere lærer Henrik Sørensen.

Kaarbø deltok på en del kollektivutstillinger både i inn- og utland i 1920- og 1930-årene. Her kan nevnes *Exhibition of Norwegian Art* i London i 1928, *Nordisk Konstutställning* i Göteborg 1939 og *International Women Painters, Sculptors, Gravers* i New York i 1940. Da Harstad kunstforening ble startet i april 1935, var Kaarbø en av de første utstillerne.

Privatliv
---------

Ragnhild Kaarbø giftet seg aldri. Hun var ansett som bohem, og da hun i 1930-årene slet økonomisk og var nødt å bo på atelieret sitt i Oslo, nektet hun å motta økonomisk støtte fra sin velstående familie.

Hun var svært språkmektig; i tillegg til norsk talte hun tysk og engelsk og tok timer i fransk hos en katolsk prest i Harstad før hun dro til Paris.

Hun bodde store deler av livet i Oslo, men om somrene dro hun hjem til Nord-Norge, hvor hun gjerne stilte bilder ut for salg. I 1945 fikk hun hjerneslag, noe som førte til at hun ble lam i venstre hånd. Dette var fatalt for henne, da hun var keivhendt.

Utvalg av verk
--------------

* *Fra Siena* (1927) – i Nasjonalgalleriets samlinger
* *Komposisjon med hode* (1925) – i Nasjonalgalleriets samlinger
* *Komposisjon* – i Nasjonalgalleriets samlinger
* *Pinsefesten* – utstilt i Harstad kirkes menighetssal

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Ragnhild\_Kaarbø, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID ddefa505-4f1d-4559-8825-a4ea27b43f91, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Ragnhild\_Kaarbø[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Slik ville kunsteliten fargelegge Oslo i 1927». *www.aftenposten.no*. 22. september 2019. Besøkt 5. oktober 2020. ««Her er en vill plan, la oss omkolorere Oslo», skrev maleren Henrik Sørensen i 1927. 39 kunstnere og arkitekter tok utfordringen. (---) Det startet med en kronikk i tidsskriftet St. Hallvard i 1927, skrevet av den kjente maleren Henrik Sørensen. I det som nærmest var en frustrasjon over at Oslo by den gang fremsto som «hvitsmurt og «nedlerete», kom han med sitt ønske om «en vill plan». (---) Dette satte daværende byantikvar og leder av Oslo Byes Vel, Arno Berg, på ideen om å innby til en konkurranse blant de mest kjente kunstnere og arkitekter om å fargesette Oslo.»

Kilder
------

* lokalhistoriewiki.nos arikkel om Ragnhild Kaarbø
* Norsk biografisk leksikons artikkel om Ragnhild Kaarbø

Eksterne lenker
---------------

* Slektsinformasjon om Ragnhild Kaarbø

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** KulturNav
 |