recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
En Tag Heuer CV2010 Carrera fra 2008
**TAG Heuer S.A.** er et sveitsisk selskap som designer, produserer og markedsfører armbåndsur og motetilbehør, samt Tag Heuer-merkede briller og mobiltelefoner produsert på lisens av andre selskaper.

TAG Heuer begynte som *Uhrenmanufaktur Heuer AG*, grunnlagt i 1860 av Edouard Heuer i St-Imier, Sveits. I 1985 kjøpte TAG Group en majoritetsandel i selskapet, og dannet *TAG Heuer*. I 1999 ble TAG Heuer kjøpt opp av det franske luksusvarekonglomeratet LVMH.

Navnet *TAG Heuer* kombinerer initialene i «Techniques d'Avant Garde» og grunnleggerens etternavn.

Motorsport
----------

I 2016 gikk TAG Heuer inn i et partnerskap med Formel 1-teamet Red Bull Racing. Som følge av partnerskapet skal Red Bull kjøre med TAG Heuer-merkede motorenheter, produsert av Renault.

TAG-gruppen var også involvert i Formel 1 på 1980-tallet, men da bare som TAG, med motorer levert av Porsche.

Referanser
----------

1. ↑  «Company Profile, Information, Business Description, History, Background Information on TAG Heuer S.A.». *referenceforbusiness.com*. Advameg Inc. Besøkt 3. oktober 2016.
2. ↑  «TAG Heuer Signs the Red Bull Racing Formula 1 Team». *tagheuer.com*. TAG Heuer. 4. desember 2015. Arkivert fra originalen 23. mars 2016.
3. ↑  «Red Bull announces it will have TAG Heuer-branded F1 engine in 2016». *autosport.com*. Haymarket Publications. 4. desember 2015. Arkivert fra originalen 4. desember 2015. Besøkt 3. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) TAG Heuer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC
 |
Audemars Piguet-ur
**Audemars Piguet** er en sveitsisk klokkeprodusent grunnlagt i 1875 i Le Brassus, Sveits.

Audemars Piguet er blant de eldste produsenter av eksklusive ur. Sammen med Patek Phillippe og Vacheron Constantin, regnes merket som ett av «de 3 store».

Historie
--------

I 1875 etablerte urmaker Jules-Louis Audemars (1851-1918) et firma sammen med sin samarbeidspartner Edward-August Piguet. De grunnla selskapet som senere ble kjent som «Audemars Piguet et Cie».

Audemars hadde ansvaret for produksjon og teknikk, mens hans partner Piguet tok seg av salget. Deres partnerskap var ikke en umiddelbar suksess. Varemerket «Audemars Piguet» ble registrert i 1882, og firmaets «offisielle grunnleggelse» fant sted i 1889. Da var Audemars Piguet et Cie den tredje største arbeidsgiver innen urproduksjon i Vaud.

Mellom 1894 og 1899 ble det produsert 1 208, blant annet i Grande Complication-serien, som fortsatt produseres.

I 1914 begynte Audemars konstruksjonen av en meget komplisert klokke på bestilling fra Guignard & Golay i London. Han bygger et lommeur med en «minute Tourbillon»-mekanisme.

Dette prosjektet var det siste for partnere som grunnla AP. Audemars døde i 1918. Edward Piguet døde året etter, 1919. Sønnene deres overtok virksomheten.

Referanser
----------

1. ↑  Urmaker Bjerke hjemmeside: Urmaker Bjerke om AP Arkivert 10. september 2011 hos Wayback Machine.
2. ↑  Audemars Piguet offisiell hjemmeside[*død lenke*]
3. ↑   Audemars Piguet *The epic journey of a Manufacture de Haute Horlogerie* by Audemars Piguet
4. ↑   Audemars Piguet *Masterpiece of classical watchmaking* by Gisbert L. Brunner, Christian Pfeiffer-Belli, Martin K. Wehrli
5. ↑  Watch Klokkeprodusenter[*død lenke*]
6. ↑  Watchesview, Artikkel om AP[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (zh) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Audemars Piguet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Trondheim Militære Samfund - TMS** er en medlemsorganisasjon for forsvarsinteresserte i Trondheim og Trøndelag. Foreningens formål er å bidra til å opprettholde forsvarsviljen, ved å spre informasjon om tema relatert til Forsvaret, Totalforsvaret og samfunnssikkerhet, fremme faglige, kulturelle og sosiale interesser blant medlemmene, samt å være et kontakt- og samarbeidsorgan for alle foreninger med tilknytning til Totalforsvaret, primært i Midt-Norge. Medlemskap er åpent for alle med interesse for Forsvaret og Totalforsvaret. TMS er uavhengig og ikke tilsluttet noen annen organisasjon eller forening, og skal ikke ta standpunkt til politiske eller fagorganisatoriske spørsmål.

Referanser
----------

1. ↑  «Hjem». *www.trondheimmilsamfund.no*. Besøkt 13. januar 2022.
2. ↑  «Trondheim Militære Samfund - 983816371 - Trondheim - Se Regnskap, Roller og mer». *www.proff.no*. Besøkt 13. januar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Den 59. Golden Globe-utdelingen**  

20. januar 2002


---

Film – Drama:   

 ***Et vakkert sinn*** 

---

Film – Musikal eller komedie:   

 ***Moulin Rouge!*** 

---

TV-serie – Drama:   

 ***Six Feet Under*** 

---

TV-serie – Musikal eller komedie:   

 ***Sex og Singelliv*** 

Beste kvinnelige skuespiller i film - musikal eller komedie: Nicole Kidman (bildet er ikke fra Golden Globes)
**Den 59. Golden Globe-utdelingen** ble avholdt 20. januar 2002 for å tildele priser til de beste prestasjonene innen film og TV i 2001.

Vinnere
-------

**Cecil B. DeMille Award:** Harrison Ford

**Beste film – drama:** *Et vakkert sinn*

**Beste kvinnelige skuespiller i film – drama:** Sissy Spacek – *In the Bedroom*

**Beste mannlige skuespiller i film – drama:** Russell Crowe – *Et vakkert sinn*

**Beste film – musikal eller komedie:** *Moulin Rouge!*

**Beste kvinnelige skuespiller i film – musikal eller komedie:** Nicole Kidman – *Moulin Rouge!*

**Beste mannlige skuespiller i film – musikal eller komedie:** Gene Hackman – *The Royal Tenenbaums*

**Beste kvinnelige birolle i film:** Jennifer Connelly – *Et vakkert sinn*

**Beste mannlige birolle i film:** Jim Broadbent – *Iris*

**Beste fremmedspråklig film:** *No Man's Land* (Bosnia)

**Beste regi:** Robert Altman – *Gosford Park*

**Beste manus:** *Et vakkert sinn*

**Beste filmmusikk:** *Moulin Rouge!*

**Beste filmlåt:** «Until...» – *Kate & Leopold* (Sting)

**Beste TV-serie – drama:** Six Feet Under

**Beste kvinnelige skuespiller i TV-serie – drama:** Jennifer Garner – Alias

**Beste mannlige skuespiller i TV-serie – drama:** Kiefer Sutherland – 24

**Beste TV-serie – musikal eller komedie:** Sex og Singelliv

**Beste kvinnelige skuespiller i TV-serie – musikal eller komedie:** Sarah Jessica Parker – Sex og Singelliv

**Beste mannlige skuespiller i TV-serie – musikal eller komedie:** Charlie Sheen – Spin City

**Beste miniserie eller TV-film:** Krigens brorskap

**Beste kvinnelige skuespiller i miniserie eller TV-film:** Judy Davis – Life With Judy Garland: Me And My Shadows

**Beste mannlige skuespiller i mini-serie eller TV-film:** James Franco – James Dean

**Beste kvinnelige birolle i en TV-serie, miniserie eller TV-film:** Rachel Griffiths – Six Feet Under

**Beste mannlige birolle i en TV-serie, miniserie eller TV-film:** Stanley Tucci – Conspiracy

**Miss Golden Globe 2002:** Haley Giraldo
Denne artikkelen **trenger flere eller bedre referanser for verifikasjon**. Du kan forbedre denne artikkelen ved å legge inn referanser til gode kilder. Hvem som helst kan fjerne kildeløst materiale uten forvarsel, men den foretrukne tilnærmingen er i første omgang å markere de setningene/påstandene som trenger kildebelegg ved å tilføye *{{Trenger referanse|dato=2024-02}}* etter påstanden. *2015-12*

**Andakt** (fra tysk *Andacht*) brukes om en enkel form for gudstjeneste som kristne, enkeltvis eller i gruppe, oppfordres til å holde daglig.

Innhold
-------

En typisk andakt inneholder bønn, bibellesning og meditasjon. Ordet kommer fra tysk *andenken* (tenke på) via dansk til norsk. Den har ofte en mer emosjonell tilnærming til bibelteksten enn en preken. Ordet andakt kan brukes om hele stunden man samles, inkludert bønn, allsang og andre elementer, men ordet brukes også om den korte talen som predikanten framfører.

Andakt i media
--------------

«Andakten» er et radioprogram i NRK som har en svært stabil lytterskare. I 2001 hadde programmet daglig 430 000 lyttere.[] Norea Radio sender andaktsserien Over en åpen Bibel til en rekke lokalradioer, som sender daglige andakter fem dager i uka.

Litteratur
----------

For enkel andakt finnes en særskilt litterær genre av såkalte andaktsbøker. Disse brukes når man er alene, eller lest høyt i en liten gruppe.

### Norge

Noen kjente norske forfattere av andaktsbøker er Fredrik Wisløff, H.E.Wisløff, Ludvig Hope, Ole Hallesby og O. Dahl Goli

### Sverige

Noen kjente svenske forfattere av andaktslitteratur er Torgny Wirén, Carl Olof Rosenius, Magnus Malm og Wilfrid Stinissen og Aurore Tisell.

Eksterne lenker
---------------

* Andakten hos NRK

Kilder
------

* NRKs årsmelding for 2001

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Marcus Lamb** (født 7. oktober 1957 i Cordele i Georgia i USA, død 30. november 2021 i Bedford i Texas) var en amerikansk gründer, evangelikal TV-predikant og motiveringsforedragsholder. Han bodde i Dallas sammen med sin kone og tre barn. Lamb, som uttalte seg mot covid-vaksinasjoner, døde i en alder av 64 år som følge av covid-19.

Liv og virke
------------

Lamb, som voskte opp i Macon i Georgia, grunnla Word of God Fellowship på begynnelsen av 1980-tallet og senere Daystar Television Network på slutten av 1990-tallet. Sistnevnte var den nest største kristne TV-kringkasteren på verdensbasis på slutten av 2021, og anla samme år et søksmål sammen med *American Family Association* mot en obligatorisk vaksinasjon som var blitt forordnet av Biden-administrasjonen. I retten kalte de den obligatoriske vaksinasjon for en «synd mot Guds hellige ord».

Hver uke skal rundt 35.000 mennesker ha fulgt han direkte på stedet, samt ytterligere fem millioner mennesker over hele verden via hans TV-program, som kunne ses også i blant annet Tyskland. sendt av God TV og CNBC Europe.

I sine sendinger talte han om godt og ondt, mirakuløse helbredelser og religionsfrihet. Tidlig under covid-19-pandemien gav den også vaksinasjonsnektere, -skeptikere (som Robert F. Kennedy jr. og Del Bigtree) og konspirasjonstenkere en plattform; han ble også selv ansett som vaksinemotstander. Spesielt var Lamb sterk motstander av vaksinasjoner mot covid-19, og hevdet blant annet at folk kunne dø av dem eller få nevrologiske skader. Selv var han som diabetiker i risikogruppen for alvorlig sykdomsforløp. Han advarte også at covid-19-vaksinasjoner ville «drepe immunsystemet», og anbefalte bønn fremfor vaksine, og medikamenter som ivermectin, budesonid og hydroksyklorokin - som ikke er godkjent for bruk mot covid-19.[] Han sa at han selv tok ivermectin som et forebyggende tiltak.

I november 2021 døde han av COVID-19 etter en SARS-CoV-2-infeksjon.

Referanser
----------

1. ↑   www.nbcnews.com, besøkt 1. desember 2021[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  Jenni Fink: *Televangelist Marcus Lamb Who Called Vaccine Mandate ‘Sin’ Against God Dies Of COVID*, Newsweek, 2021-11-30, lest 2021-12-03
3. ↑  «Marcus Lamb, anti-COVID vaccine Christian broadcaster, dies at 64». *Religion News Service*. 30. november 2021. Besøkt 30. november 2021.
4. ↑  «Marcus Lamb, Founder of Daystar Television Network, Has Died». *CBN News*. 30. november 2021. Besøkt 30. november 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** WikiTree
 |
Parlamentsbygningen
**Canadas senat** (engelsk: *Senate of Canada*; fransk: *Sénat du Canada*) er en del av Canadas parlament og består av 105 senatorer utnevnt av generalguvernøren på bakgrunn av statsministerens nominasjoner. Senatorene sitter til de fyller 75 år.

Senatets fremste oppgave er å godkjenne de lover som Underhuset har vedtatt, før disse går til generalguvernøren for endelig sanksjon. Senatet kan også fremme egne lovforslag. Den årlige åpningen av parlamentssesjonen foregår også i senatet, ved at generalguvernør i dette leser regjeringserklæringen.

Kammeret er delvis modellert etter det britiske Overhuset. Institusjonen er på samme vis omdiskutert for å være udemokratisk og det er en løpende debatt om senatet skal reformeres eller avskaffes. Senatets popularitet har ikke blitt bedre det det høsten 2012 brøt ut en skandale knyttet til utgifter som involverte flere senater.

Senatorene er fordelt mellom Canadas provinser, slik at hver av de fire grupperingene Ontario, Quebec; de maritime provinsene New Brunswick, Nova Scotia og Prince Edward Island; samt de vestlige provinsene Britisk Columbia, Alberta, Saskatchewan og Manitoba har 24 seter.

Territoriene Newfoundland og Labrador, Nordvestterritoriene, Yukon og Nunavut fordeles utenom disse regionale inndelingene.

Dagens fordeling er som følger:

| Provins eller territorium | Antall senatorer | Befolkning pr senator (2006) |
| --- | --- | --- |
| Newfoundland og Labrador | 6 | 84 244 |
| Prince Edward Island | 4 | 33 962 |
| Nova Scotia | 10 | 91 346 |
| New Brunswick | 10 | 72 999 |
| Quebec | 24 | 314 422 |
| Ontario | 24 | 506 678 |
| Manitoba | 6 | 191 400 |
| Saskatchewan | 6 | 161 359 |
| Alberta | 6 | 548 391 |
| Britisk Columbia | 6 | 685 581 |
| Nunavut | 1 | 26 745 |
| Nordvestterritoriene | 1 | 41 464 |
| Yukon | 1 | 29 474 |
| Totalt | 105 | 301 075 |
|

Referanser
----------

1. ↑  «Timeline: Key dates in the evolution of the Senate expense-claim controversy», Politiken.dk. Publisert: 07.02.2014. Besøkt 28.02.2014. juni 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Jan Arild Snoen** (født 4. januar 1964) er en norsk skribent, debattant og forfatter.

Liv og virke
------------

Han flyttet fra hjemstedet Toten til Bjølsen i Oslo i 1985. I slutten av 1980-årene var han gruppesekretær for Fremskrittspartiet i Oslo bystyre, formann i Oslo Fremskrittspartis Ungdom og medlem av Sagene-Torshov bydelsutvalg, deretter leder av Fremskrittspartiets Utredningsinstitutt 1988–1992. Snoen var formann i St. Hanshaugen Fremskrittsparti da han meldte seg ut av partiet i etterkant av landsmøtet i 1994. I årene som fulgte, var han medlem av FRIdemokratene, før han meldte seg inn i Høyre i slutten av 1990-årene. Snoen meldte seg ut av Høyre i 2016.

Han har utgitt flere debattbøker, var redaktør i det liberalistiske tidsskriftet *Ideer om frihet* 1993–2000 og har skrevet i tidsskrifter som *Samtiden* og magasinet *MEMO*. Han har også vært tilknyttet analyseselskapet Econ Analyse AS og den liberale tankesmien Civita. Han er visepresident i den proamerikanske foreningen Monticello Society. Snoen var journalist i det konservative tidsskriftet *Minerva* og fokuserer spesielt på amerikansk politikk og mediekritikk, særlig av hvordan amerikansk politikk dekkes i norske medier.

I 2001 utgav Snoen boken *Kong Carl: En uautorisert biografi om Carl I. Hagen* sammen med Jan Ove Ekeberg på Kagge Forlag. Boken gir et kritisk blikk på Carl I. Hagen og Fremskrittspartiet. I 2004 utgav han boken *Åpen verden – et forsvar for globaliseringen* sammen med Paul Chaffey, Nils Petter Gleditsch, Håvard Hegre, Mikael F. Sandström og Henrik Syse på forlaget Civita AS. I 2022 flagget han et tydelig standpunkt i narkotikadebatten med boken Legaliser - nå!, utgitt på Dreyers forlag. 

Jan Arild Snoen er siden 1993 gift med tidligere stortingsrepresentant Ellen Chr. Christiansen.

Referanser
----------

1. 1 2  Nielsen, Rolf Erik (11. april 1988). «Gammelt, nytt og trivelig». *Aftenposten* (aften utg.): 2.
2. ↑  Magnus, Gunnar; Storvik, Olav Trygge (4. mai 1994). «Flere melder seg ut». *Aftenposten* (morgen utg.): 2. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
3. ↑  Ramnefjell, Erling (10. august 1997). «Slik skal Hagen vinne velgerne». *Dagbladet*: 12.
4. ↑  Aabø, Stein (14. desember 1999). «Nå lager de Høyre-politikk. Før var de Carl I. Hagens gutter». *Dagbladet*: 21.
5. ↑  «Snoen har meldt seg ut, men Høyre får fortsatt stemmen hans». aftenposten.no. 7. juni 2016. Besøkt 28. desember 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jan Arild Snoen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Jan Arild Snoen på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) Jan Arild Snoen på Facebook Rediger på Wikidata
* 

* (no) Publikasjoner av Jan Arild Snoen i BIBSYS
* (no) Jan Arild Snoens mediekritiske spalte i Minerva Arkivert 31. desember 2012 hos Wayback Machine.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Fiskarheimen i Sklinna, trolig mellom 1900 og 1910.  Foto: Anders Folkestadås/Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane 
**Sklinna** er en øygruppe i Leka kommune i Trøndelag. Sklinna var tidligere et fiskevær og ligger ca. 20 km vest for øyen Leka. På Heimøya, den største av øyene, ligger Sklinna fyr, som inntil april 2004 var en bemannet fyrstasjon. Sklinna eies i dag av staten og forvaltes av Direktoratet for Naturforvaltning, Fylkesmannen i Nord-Trøndelag og Kystverket.

Øygruppen hadde fast bosetting frem til 1890-tallet, og det fantes en omfattende bygningsmasse med naust, brygger, rorbuer og fiskarheim. Disse byggene er nå borte og kun bygningene til fyrvirksomhetene står igjen. Her er det fyrvokterbolig, uthus, aggregathus og kaianlegg med naust. Både fyret og de tilhørende bygningene ble fredet i 1999. Bygningsmassen vedlikeholdes av Kystverket og det er jevnlig tilsyn med anlegget. Fiskarheimen i Sklinna ble i 1939 oppkjøpt og i 1941 flyttet til Marøya i Nærøy, hvor den fremdeles er i bruk som forsamlingshus.

Fugleliv og naturreservat
-------------------------

Sklinna naturreservat ble opprettet i 2003 «for å bevare et egenartet øy- og skjærgårdsområde ytterst på Namdalskysten, der botaniske, zoologiske og geologiske elementer, så vel på land som i sjø, bidrar til å gi området dets særpreg. Området har stor naturfaglig verdi. Spesiell verdi knytter seg til området som hekkebiotop for en rekke sjøfuglarter, inklusiv alkefuglene». Stedet har internasjonal betydning for enkeltarter og som sjøfuglesamfunn, og fikk i 2011 status som ramsarområde.

Området har et rikt fugleliv og er meget attraktivt for fuglekikkere. Sklinna har Nord-Trøndelags eneste registrerte hekkeområde for lunde, alke, lomvi og havhest, og er et av de få stedene i Norge at lomvibestanden øker.
Bestanden av toppskarv økte betydelig mellom 2000 og 2009, og opptil 3300 hekkende par er telt. Sklinna har dermed sannsynligvis den største toppskarvkolonien i verden.

Referanser
----------

1. 1 2  «seapop.no». Arkivert fra originalen 25. november 2020. Besøkt 27. september 2010.
2. ↑  nrk.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
*For sangen av The Clash, se This Is England (sang)*

***This Is England*** er en britisk dramafilm fra 2006 skrevet og regissert av Shane Meadows. Filmens hovedrolle spilles av Thomas Turgoose. Filmen handler om unge skinheads og foregår i England i juli 1983.

Sammendrag
----------

12 år gamle Shaun havner i slåsskamp mot en gutt som heter Harvey, fordi Harvey kom med en krenkende vits om Shauns far - som døde i Falklandskrigen. På vei hjem, møter Shaun en gjeng unge skinheads ledet av Woody. De føler sympati for Shaun og lar ham til å bli med i vennegjengen deres. Alle sammen godtar Shaun som venn, og han utvikler en romanse med en litt eldre jente som heter Smell. Combo - en eldre skinhead - dukker opp etter å ha sonet en fengselsstraff. Combo er en karismatisk, men ustabil person med sosiopatiske tendenser, som kommer med nasjonalistiske og rasistiske synspunkter.

Combo vil ha kontroll over hele gjengen, og dette fører til at gruppen splittes. Shaun, Pukey og ett par andre går over til Combo i stedet for å henge med Woodys apolitiske gruppe. Shaun blir med Combo til et møte med flere andre skinheads. Når Pukey uttrykker tvil over de rasistiske og nasjonalistiske meningene i gruppen, kaster Combo ham ut og sender ham tilbake til Woody. Under en fest, havner Combo og Milky i slåsskamp, hvor Milky blir slått så hardt at han havner i koma. Samtidig som Banjo holder Shaun fast, og ser på slåssingen med redsel.

Etterpå tar de med seg Milky til sykehus. En stund senere sitter Shaun på rommet sitt, og moren Cynthia forsikrer ham om at Milky kommer til å klare seg helt fint. Senere går Shaun bortover en strand, og han kaster en gave - som han tidligere hadde fått fra Combo - ut i sjøen.

Rolleliste
----------

* Thomas Turgoose som Shaun Fields
* Stephen Graham som Combo
* Jo Hartley som Cynthia Fields
* Joseph Gilgun som Woody
* Andrew Shim som Milky
* Rosamund Hanson som Smell
* George Newton som Banjo
* Jack O'Connell som Pukey

Eksterne lenker
---------------

* (en) *This is England* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *This is England* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (no) *This is England* på NRK TV Rediger på Wikidata

* (sv) *This is England* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *This is England* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *This is England* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *This is England* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *This is England* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *This is England* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *This is England* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |

Portal: Film
Sorsele kommune, med tettstedet Sorsele markert.
**Sorsele** (umesamisk: *Suorssá*) er et tettsted i Västerbottens län i svensk Lappland. Det er Sorsele kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 1 277 innbyggere.

Navnet kommer sannsynligvis fra det samiske ordet for «forgrening», som på lulesamisk heter *suorgge*, og som på sørsamisk heter *suerkie*. Siste del av navnet er det svenske *sel*, som er en stilleflytende del av en elv, på norsk ofte betegnet som «lon».

Byen ligger ved Vindelälven, en av de nordsvenske elvene som ennå ikke er utbygd til produksjon av vannkraft. 

Gjennom tettstedet går Europavei 45 og den svenske *länsväg 363*, samt Inlandsbanan, som fortsetter nordover til Gällivare.

To mil fra tettstedet ligger skianlegget Nalovardo med en lengste heis på 1740 m, en maks fallhøyde 314m og 14 nedfarter.
Den store tilgangen på fritt rennende vann gjør Sorsele populært blant sportfiskere om sommeren, og om vinteren drives det isfiske på områdets mange innsjøer.

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 19. april 2016.
2. ↑  Anders Kintel: Norsk-lulesamisk ordbok, Sametinget, 2012
3. ↑  Samisk ordbok, Sametinget i Sverige

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Statens teaterdirektorat** var et direktorat underlagt Kultur- og folkeopplysningsdepartementet under andre verdenskrig i Norge. Direktoratet ble opprettet 1. juli 1941 og lagt ned sammen med departementet etter frigjøringsdagen 8. mai 1945. All offentlig framføring av tekst og musikk var underlagt streng sensur under okkupasjonen, og teaterdirektoratet skulle ha «overoppsynet med hele teaterlivet i Norge», det vil si godkjenne alle teater- og revyforestillinger og ansettelser i virksomheten.

Dramatikeren, oversetteren og kritikeren Finn Halvorsen (1893–1960) var leder for direktoratet. Han fikk kallenavnet «teaterdiktator».

Kultur- og folkeopplysningsdepartementet
----------------------------------------

Utdypende artikkel: Kultur- og folkeopplysningsdepartementet

Kultur- og folkeopplysningsdepartementet ble opprettet ved rikskommissær Josef Terbovens forordning 25. september 1940. Det var kontrollert av Nasjonal Samling (NS), nazipartiet som hadde regjeringsmakten under krigen, og skulle være et redskap for nazifiseringen av landet. Departementet bestod til å begynne med av tre avdelinger (den alminnelige avdeling, kulturavdelingen og propagandaavdelingen) og fire direktorater. Det kontrollerte landets kulturliv, ikke minst gjennom Pressedirektoratet. Kontorer og avdelinger ble imidlertid stadig omorganisert, blant annet ved at Statens teaterdirektorat og Statens filmdirektorat ble innlemmet i kulturavdelingen i 1943.

Teater i Norge under andre verdenskrig
--------------------------------------

Det var store konflikter mellom norske teaterfolk og myndigheter under krigen, og i mai 1941 oppstod en fem ukers teaterstreik. NS-byråkrater overtok ledelsen av Nationaltheatret, Det norske teatret og Trøndelag Teater, og alle som drev teater, måtte søke om tillatelse for ett år av gangen. Parallelt drev de tyske okkupantene sitt eget *Deutsches Theater* i Oslo. Et kjent eksempel på hvordan teaterdirektoratet overvåket tekster og innhold, gjelder den populære sangen «Norge i rødt, hvitt og blått». Teksten, som ble skrevet til en revy i 1941, ble først godkjent av det statlige sensurorganet, men siden forbudt etter at nummeret hadde vakt voldsom begeistring under generalprøven.

Riksteatret tok form under Statens teaterdirektorat.

Referanser
----------

1. ↑  *Aftenposten* 1. juli 1941 side 6
2. 1 2 3 4  Arkivverket om teater under andre verdenskrig i Norge Arkivert 13. juni 2015 hos Wayback Machine.
3. 1 2  *Norsk biografisk leksikon* om Finn Halvorsen
4. 1 2 3  «Riksarkivet om Kultur- og folkeopplysningsdepartementet». Arkivert fra originalen 13. juni 2015. Besøkt 11. juni 2015.
5. ↑  *Aftenposten* 22. desember 1941 side 7

Eksterne lenker
---------------

* Sörmlands museum, Hentet 2. september 2015 fra
* Riksarkivets arkivmateriale for Statens teaterdirektorat
* *Klassekampen* 5. april 2015 om musikk og underholdning under andre verdenskrig i Norge
* Odd Melsom: *Fra kirke- og kulturkampen under okkupasjonen* side 160–167: *Teatret under okkupasjonen* (søkbar digitalbok, utgitt 1980)
* Finn Halvorsens hyllest av det nasjonalsosialistiske Tyskland (fra *Norske røster* 1942)

Portal: Andre verdenskrig
**Statsrådssekretariatet** kom i stand ved at et embete som sekretær for Christian Frederiks regentskap ble opprettet ved instruks av 2. mars 1814. Tittelen ble 18. mai samme år endret til statssekretær. Statssekretariatet ble ekspedisjonskontor og sekretariat for regjeringen i Christiania. Ved kgl.res. av 16. oktober 1825 ble navnet endret til statsrådssekretariatet.

Under NS-administrasjonen, i perioden 1943–1945, het det *Regjeringssekretariatet*. Det var da underlagt Førerens og Ministerpresidentens kanselli.

Statsrådssekretariatet ble opphevet ved kgl.res. av 17. juni 1969 og arbeidsoppgavene overført til Statsministerens kontor.

Arkivet
-------

Det viktigste materialet er serien med kongelige resolusjoner fra og med 1814. Arkivet inneholder også de fullmaktene representantene til riksforsamlingen på Eidsvoll brakte med seg fra sine valgkretser.

Referanser
----------

1. ↑  Johannessen, Knut (1992). «Regjeringskontorene 1814-». *Håndbok for Riksarkivet*. Oslo: Ad Notam Gyldendal. s. 81–82. ISBN 82-417-0137-3.

Eksterne lenker
---------------

* Eidsvollsmennenes fullmakter på Digitalarkivet, første del
* Eidsvollsmennenes fullmakter på Digitalarkivet, andre del
* Lover, anordninger, fullmakter og plakater 1814-1815 på Digitalarkivet
* Statsrådssekretariatet på Arkivportalen Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine.

Portal: Norge i 1814
**Johnny Espen** (født Johannes Bergesen Espetvedt 6. februar 1894 i Meland, død 18. september 1966) var en norsk bokser også kjent som *Jack Espin* i USA. 

Espen utvandret til USA sammen med sin bror. Han begynte der sin profesjonelle karriere i 1916 og bokset 9 kamper frem til 1918 i tungvekt. Han hadde 2 seire, en uavgjort og 6 tap på disse kampene. Tilbake i Norge fortsatte han med boksing og tapte NM-finalen i middelvekt mot Georg Brustad i 1919. I 1921 tapte han en kamp for den skandinaviske tittelen mot danske Chic Nelson, etter at han fikk et stygt kutt. Han fortsatte å bokse frem til 1930 og endte med 31 profesjonelle kamper.

Johannes Espetvedt var sønn av Berge Daniel Monsen Espetvedt (f. 1865) og Inga Johannesdatter Mjaatvedt (f. 4. juli 1862). Han var han farfar til friidrettsutøveren Anne-Beth Hoven, født Espetvedt. Han ble etter hvert en kjent karakter i Bergen. Han gikk ofte morgenturer i byen kledd i sort dress, hatt og spaserstokk, og ble omtalt som «Kongen av Ole Bulls plass».

Statistikk som bokser
---------------------

| Statistikk | Boksing |
| --- | --- |
| **Høyde** |  |
| **Vekt** |  |
| **Antall kamper** | 31 |
| **Seire** | 10 |
| **Tap** | 17 |
| **Uavgjort** | 2 |
| **KO** | 7 |
| **Vektklasse** | Tungvekt |

Kilder
------

* Roger Kvarsvik i årsskrift for Meland Mållag 2009. 25. årgang. Johnny Espen – boksehelt på to kontinent", s. 4-7.

* boxrec.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Epoxy anvendt på elektroniske komponenter på et kretskort.
**Epoksy** eller **kunstharpiks** er en flytende plastmasse der molekylene vil polymerisere når de utsettes for varme, eller blandes med en såkalt herder. Molekylene danner da forbindelser på kryss og tvers, og massen stivner. 

Litt avhengig av hvilke stoffer som polymeriserer, dannes forbindelser til underlaget slik at massen blir sittende fast og fungerer som lim. De fleste epoksyer dannes ved en reaksjon mellom to stoffer. Araldit var den første industrielle epoksy som kom i handelen, fra 1946, med epoksyens motstandsdyktighet mot kjemikalier og varme.

Den eldste epoksyen som er funnet, stammer fra 2.000 år gamle bruddflater på potteskår fra Ringe på Fyn i Danmark. Her var tjære fra bjørk blandet med linolje som herder. Normalt ville herdingen tatt flere måneder; men reparatøren hadde tilsatt manganholdig jord. Dermed var blandingen herdet i løpet av få timer, og den sprukne beholderen kunne igjen settes på varmen til koking av mat.

Epoksy brukes også til overflatebehandling (lakk), og til å lage komposittmaterialer armert med f.eks. glassfiber eller karbonfiber. Dens egenskaper som et dielektrikum kan endres ved tilsetninger.

Referanser
----------

1. ↑  *Store norske leksikon* (2005-07): «Araldit» i *Store norske leksikon* på snl.no. Hentet 12. februar 2024 fra
2. ↑  Jesper Hansen og Jens Glastrup: «Limede lerkar», *Skalk* 2/2019
3. ↑  Jesper Hansen og Jens Glastrup: «Limede lerkar», *Skalk* 2/2019
4. ↑  [*død lenke*]
[

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
**Beartooth** er et amerikansk band etablert i 2012 i Ohio. Bandet består av Caleb Shomo, Taylor Lumley, Brandon Mullins, Kamron Bradbury, og Oshie Bichar. I 2013 ga de ut EP-en, *Sick*, og i 2014 kom deres første album *Disgusting*. Bandet ble dannet av Caleb Shomo i 2012, etter at han forlot sitt tidligere band Attack Attack!. Beartooth's første sanger "I Have a Problem", "Set Me On Fire" og "Pick Your Poison" ble utgitt online i januar 2013. Den 26. juli samme år ble deres første EP kalt *Sick* utgitt.

Historie
--------

### Oppstart og *Sick*(2012–2014)

Caleb Shomo begynte å skrive Beartooth sanger mens han var i Attack Attack!, og i 2012 startet han et band med medlemmer fra My Ticket Home. Shomo har sagt at Beartooth startet som et "Joke Band" for å lage bra musikk og spille "Crazy" konserter, uten press fra noen. Bandet het først *Noise*, men de byttet til *Beartooth* da de oppdaget at navnet *Noise* var opptatt.

I januar 2013 slapp de ut sangene *Set Me on Fire*, *I Have a Problem* og *Pick Your Poison*. 
Den 7. juni 2013 kunngjorde Beartooth at de hadde signert en platekontrakt med Red Bull Records, o den 26. juni ga Beartooth ut sin første EP, Sick.

### *Disgusting*(2014-)

Den 6. januar 2014 ble gitaristen Kamron Bradbury et offisielt medlem av bandet.. Tidlig i 2014 ble det under turneen *The Unconditional Tour* offentliggjort at bassist Nick Reed forlot bandet. Han ble erstattet av City of Lights tidligere bassist Oshie Bichar.
Den 10. juni 2014 ga de ut sitt første album, *Disgusting*.

Sommeren 2014 var de med på turneen Warped Tour 2014, for å promotere sitt nye album.

Diskografi
----------

Studioalbum
* *Disgusting* (2014)
* *Aggressive* (2016)
* *Disease* (2018)
* *Below* (2021)

EP
* *Sick* (2013)
* *B-Sides* (2019)

Singler
* *Beaten In Lips* (2014)
* *Devastation* (2021)
* *The Past Is Dead* (2021)
* *Hell of It* (2021)
* *Fed Up* (2021)

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Beartooth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Beartooth på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Beartooth på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Beartooth på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Beartooth på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Beartooth på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Beartooth på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Beartooth på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Original forskning**: Denne artikkelen har en fremstilling av emnet som ikke tidligere har vært publisert i en troverdig kilde. Kan du hjelpe med å finne bedre kilder?
***Olsenbanden jr.*** er et svensk idé-konsept (Lilla Jönssonligan) og en videreføring av de gamle *Olsenbanden*-filmene. Tilretteleggelsen var ved Sverre Holm og Arne Lindtner Næss. Alle film- og TV-seriene om Olsenbanden jr. ble produsert av Nordisk Film.

I Norge startet det med en julekalender på TV 2, og utviklet seg siden til spillefilmproduksjoner. *Olsenbanden jr.* er historien om Egon Olsen, Benny Fransen og Kjell Jensen som barn. Første gang Egon møtte Kjell og Benny var da Egon begynte på ny skole. Han kom fra barnehjemmet Lykkebo, hvor han hadde bodd nærmest hele livet. Kjell og Benny ble ofte mobbet på skoleveien av Biffen, Johnny og Knut. Da Egon slo Biffen i håndbak med hjelp av en prompepute, sluttet de med det. Men fortsatt misliker de to bandene hverandre sterkt. Det er også her Valborg og Kjell innleder sitt forhold. Forskjellen mellom seniorfilmene og juniorfilmene er at Olsenbanden er på en slags måte helter. De driver med rampestreker og kupp, men de bekjemper skurkene og samarbeider med politiet.

Det oppstod et kontinuitetsproblem mellom juniorfilmene og den originale serien. Barneseriene er lagt til slutten av 1950-årene, og stanset på starten av 1960-tallet. Den første «originale» filmen ble utgitt i 1969, da Kjell og Valborg allerede hadde tre barn, hvorav den eldste allerede en tenåring. Den siste juniorfilmen foregår imidlertid i 1962. 

PC-spillet *Olsenbanden Jr. - I Vikingenes fotspor* er basert på Olsenbanden jr.

Filmer
------

* 2001: *Olsenbanden jr. – Første kupp* (24 delers TV-serie, sendt som julekalender på TV 2)
* 2003: *Olsenbanden jr. går under vann*
* 2004: *Olsenbanden jr. på rocker'n*
* 2006: *Olsenbanden jr. på Cirkus*
* 2007: *Olsenbanden jr. Sølvgruvens hemmelighet*
* 2009: *Olsenbanden jr. Det sorte gullet*
* 2010: *Olsenbanden jr. Mestertyvens skatt*

Roller
------

* Egon Olsen – Aksel Støren Aschjem, Ola Isaac Høgåsen Mæhlen, Oskar Øiestad, Thomas Stene-Johansen og Daniel Joachim Pettersen (tilbakeblikk som baby).
* Benny Fransen – Lars Berteig Andersen, Ole Martin Wølner og Fridtjof Tangen.
* Kjell Jensen – Thomas Engeset, Robert Opsahl og Jonas Hoff Oftebro.
* Dynamitt-Harry – Jakob Schøyen Andersen, Jacob Beranek Hvattum og Petter Westlund
* Valborg - Julia Charlotte Geitvik, Maren Eikli Hiorth og Lina Sørlie Strand
* Biffen – Tor Gunnar Maagø Hunstad, Daniel Damvall (1992) og Bastian Hafr (født 1987)
* Herman Hermansen – Halvor Borgen Lindstad (født 1988; medvirket 2001, 2003 og 2004), Ole Martin Synnes og Thomas Fjeldberg
* Kriminalbetjent Hermansen – Anders Hatlo
* Kriminalassistent Holm – Johannes Joner
* Ingrid - Karoline Gamlund, Ane Weie Nilsen, Tora Hagen Frogner og Regine Leenborg Anthonessen (1995)

Referanser
----------

1. ↑  «Slutt for «Olsenbanden jr.»-filmene». *Dagbladet.no*. 25.9.2009. Besøkt 9. oktober 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
Denne artikkelen omhandler landskapstypen.  For filmen, se Villmark (film).
Uberørt natur i Alaska
Villmark
**Villmark** og **ødemark** er begreper som brukes om villmarkspregete områder som ikke er berørt av nyere tids teknologi og fysiske inngrep (for eksempel veier, kraftutbygging), også kalt inngrepsfrie naturområder og «uberørt natur». Villmark er derfor ikke «uberørt» i snever forstand, da både kulturspor fra tidligere bruk, fangst og jakt og lignende samt tradisjonell høsting i form av beite og slått, kan være en viktig dimensjon her, og det kan være lokaliteter her som det knytter seg historiske hendelser, tro eller tradisjon til (som ellers i landskapet). For eksempel vil et høstingslandskap, det vil si et kulturlandskap, også kunne være villmarkspreget og «uberørt», fordi det ikke er berørt av nyere tekniske inngrep.

Norge
-----

Naturrisikoutvalget la i januar 2024 frem en rapport som anslår at det er 12 prosent villmark i Norge.

Se også
-------

* Mark
* Naturlandskap
* Landskap
* Rewilding

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Miljødirektoratet: Inngrepfrie naturområder i Norge Arkivert 25. august 2019 hos Wayback Machine.
* Miljostatus: Inngrepsfri natur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** BBC Things
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Gumtäkt** (finsk: *Kumpula*) er en bydel i Helsingfors, i den administrative bydelen Gammelstaden, ca. 4 km nord for bysentrum. Gumtäkt ble innlemma i Helsingfors i 1906.

Den eldre trehusbebyggelsen i Gumtäkt består av villaer og toetasjes trehus, bygd på 1920- og 1930-tallet. På 1980-tallet ble området videre utbygd med høyhus. Innbyggertallet ligger i dag på ca. 3 500. I Gumtäktsdalen ligger også Gumtäkts friluftsbad, som ble bygd som svømmearena til sommer-OL i 1952.

Gumtäkt domineres i dag av Helsingfors universitets nye kampus, som er bygd ut gradvis siden 1990-tallet omkring Gumtäkt gård. Det er først og fremst det matematisk-naturvitenskapelige fakultetet som har tilhold i Gumtäkt. Her ligger også det finske havforskningsinstituttet og det finske meteorologiske instituttet.

* UniversitetetUniversitetet
* Eldre trehus i Limingovägen (fi. Limingantie)Eldre trehus i Limingovägen (fi. *Limingantie*)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Oreorrhynchaenus*** er en slekt av små, runde, mer eller mindre skjellkledte snutebiller.

Utseende
--------

Små (ofte 2 – 3 mm), sterkt hvelvede, ofte nærmest kulerunde biller. Kroppen, særlig undersiden, er høyt hvelvet. Grunnfargen er mørkebrun eller svart, men denne er ofte nesten helt dekket av lyse skjell, særlig på undersiden. De mangler påfallende, oppstående hår. Hodet er temmelig lite, fasettøynene er store, men flate, snuten er lang, slank og krum. Normalt peker denne nedover eller bakover, og den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle, og sitter festet på snuten i den ytre halvdelen. Brystskjoldet (pronotum) er mye smalere enn dekkvingene, fremst med en markert "krage", sidene er rundede. Det har ofte et par lave knøler på sidene og er sterkt punktert, men punkteringen er ofte mer eller mindre dekket av lyse skjell. Dekkvingene har markerte skuldre og tydelige punktrekker. Overflaten er gjerne ujevn med lave knøler eller grunne fordypninger. På sidene er dekkvingene bøyd ned slik at de dekker deler av dyrets sider. Beina er forholdsvis korte, og kan foldes tett inntil kroppen.

Levevis
-------

Artene finnes på alpine gressenger.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Alpene.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **småsnutebiller, Ceutorhynchinae** Gistel, 1856
						* Stammen **Hypurini** Schultze, 1902 – ikke i Norge
							+ Slekten ***Oreorrhynchaeus*** Otto, 1894 - 2 arter
								- *Oreorrhynchaenus alpicola* Otto, 1894
								- *Oreorrhynchaenus baldensis* Osella, Bello & Pogliano, 1986
								- *Oreorrhynchaenus focarilei* Solari, 1951
								- *Oreorrhynchaenus hispanicus* Wagner, 1941
								- *Oreorrhynchaenus pacei* Osella & Cornacchia, 1974
								- *Oreorrhynchaenus spectator* (Holdhaus, 1936)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*


[[Kategori:Dyr for{{melt beskrevet av Otto]]
}}Kursiv tittel
Kryolitt fra forekomsten i Ivigtut, Grønland
**Kryolitt** (Na3 Al F6, natriumaluminiumfluorid) er et mineral med forholdsvis begrenset tilgjengelighet i naturen. Det mest kjente utvinningsstedet er en stor forekomst i Ivigtût på Grønlands vestkyst, men denne gruven gikk tom i 1987.

Historisk har stoffet vært brukt som en kilde for aluminium, og senere i elektrolytisk produksjon av aluminium fra aluminiumrike malmsorter som bauxitt, som er en blanding av mineraler rike på aluminiumoksid (for eksempel gibbsitt, diaspor og boehmitt). Problemet med å skille aluminium fra oksygen i oksidmalmen ble løst ved å bruke kryolitt som fluksmiddel for å skille ut metallet. Da naturlig kryolitt er for sjelden til denne bruken, brukes kunstig natriumaluminiumfluorid framstilt fra fluoritt i denne prosessen.

Kryolittgruven ved Ivigtut, Grønland, sommeren 1940Kryolitt opptrer som glassaktige, hvite, rødaktige eller gråsvarte monokline prismatiske krystaller med en hardhet på 2,5-3,0, og en spesifikk tetthet på 2,95-3,0. Det er gjennomskinnelig eller transparent med en brytningsindeks på a=1,3385-1,339, b=1,3389-1,339, g=1,3396-1,34. Disse verdiene er så like verdiene for vann at mineralet blir nesten usynlig under vann. Bergverksarbeiderne som kom til Grønland, brukte iblant kryolitt som anker for skipene, og vennet seg aldri til hvordan disse ankrene forsvant (ble usynlige) straks de sank ned i vannet.

I tillegg til Grønland, er mineralet også påvist i Pikes Peak i Colorado, USA, Mont Saint-Hilaire, Quebec, Canada, og i Miask, Russland. Det er også kjent fra Brasil, Tsjekkia, Namibia, Norge, Ukraina, og flere amerikanske delstater.

Kryolitt ble først beskrevet i 1799 i forbindelse med påvisning i Ivigtut og Arksukfjord på Vest-Grønland. Navnet kommer av gresk *kryos* = frost og *lithos* = stein.

Et viktig kjemisk stoff som er bundet til kryolitt er natriumheksafluoroaluminat.

Referanser
----------

1. ↑  Oliver Sacks: *Onkel Wolfram*, forlaget Cappelen, Oslo 2006, ISBN 82-02-23853-6

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
Kart over Manvik fra 1811
**Manvik** var en tidligere storgård i Larvik kommune i Vestfold, vest for Stavern. Gården nevnes første gang i 1184, da eieren som heter Lodin av Manvik, falt i slaget ved Fimreite. Gården gikk sannsynligvis i arv innen hans etterslekt. Stormannsslekten *Manvikætten* har sitt opphav på denne gården, som antas å omfatte Lodin Lepp (død 1288).

På begynnelsen av 1300-tallet tilhørte gården sysselmannen i Skien, som het Stig Håkonsson som døde i 1335. Hans fars søster Elin var gift med Erling Vidkunsson, og de kan ha arvet gården. I 1408 tilhørte gården deres datterdatter Margareta Eilivsdatter. Hun ga bort gården i gave til to av sine slektninger.

Gården gikk deretter i arv til Alv Knutsson og til hans sønn Knut Alvsson. Muligens ble den beslaglagt ved hans død, men gården tilhørte senere hans datter Bodil Alvsdatter som var gift med Fader Sparre. Hun ga i 1599 Manvikgodset til kongen. Gården forble krongods til 1658, da den ble pantet bort til borgermester Anders Madssøn.

Hans arvinger solgte i 1692 gården til Ulrik Frederik Gyldenløve. Gården fulgte deretter grevskapet Larvik, og den ble oppstykket i en rekke leiiendingsbruk. Disse ble solgt til selveie i første halvdel av 1800-tallet, etter at familien Treschow hadde overtatt godset.

Referanser
----------

1. ↑  Belsvik, Cato (1997). *Tønsberg - kongens by*. [C. Belsvik]. ISBN 8299452708.

Eksterne lenker
---------------

* Om Berg gamle kirke og Manvik på nettsidene til Kulturarv i Vestfold fylkeskommune

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Adnan Hajj** er en libanesisk freelancefotograf som jobber i Midtøsten. Han jobbet for Reuters i over ti år, frem til 2006.

Han er kjent for et antall dramatiske fotografier fra Midtøsten-konflikten, og et antall av disse har det blitt satt spørsmålstegn ved, etter at minst to har vist seg å være manipulert før de ble utgitt. Det andre av disse bildene hadde også feil bildetekst, da den beskrev israelske bluss for missiler.

Den 6. august 2006, etter det første fotografiet ble avslørt i flere blogger, erklærte Reuters at de ville stoppe alt samarbeid med Hajj. Reuters hevdet at Hajj hadde forsøkt å fjerne støv fra bildet, og at de dårlige lysforholdene hadde gjort at han gjorde feil. Kritikere av denne forklaringen påpeker at dette er usannsynlig, da det resulterende bilde hadde en helt ny røyksøyle, kopier av bygninger og viste et gjentagende mønster som avslørt at minst 18 kopi-operasjoner hadde blitt foretatt på bildet.

Etter å ha fått påvist minst ett manipulert bilde til fra Hajj, bestemte Reuters seg den 7. august 2006 for å fjerne alle 920 fotografier av ham fra byråets database.

Andre spørsmål som stilles ved Hajjs fotografier inkluderer bilder av samme sted publisert på forskjellige datoer, en kvinne som tilsynelatende har mistet sitt hjem to ganger på to forskjellige steder og til forskjellige tidspunkter og to broer som gis samme navn.

Se også
-------

* Fotomanipulasjon

Referanser
----------

1. ↑  Smoke and Mirrors: Reuters Dismisses Photog Over Doctored Beirut Picture Arkivert 8. september 2006 hos Wayback Machine. (lest 7. august 2006)
2. ↑  Reuters Doctoring Photos from Beirut? (lest 7. august 2006)
3. ↑  Another Fake Reuters Photo from Lebanon Arkivert 9. august 2006 hos Wayback Machine. (lest 7. august 2006)
4. ↑  Reuters drops freelance Lebanese photographer over images (lest 7. august 2006)
5. ↑  Reuters withdraws all photos by Lebanese freelance (lest 7. august 2006)
6. ↑  Reuters Calls the Doctor, Take 2 Arkivert 22. august 2006 hos Wayback Machine. (lest 7. august 2006)
7. ↑  «Extreme Makeover - Beirut Edition» **(engelsk)**. Drinking From Home (blogg). 6. august 2006. Besøkt 24. april 2023. «Either this woman is the unluckiest multiple home owner in Beirut, or something isn't quite right. (---) Same clothes, same scar on her left cheek, same mark under her right eye. Two pictures of the same woman, maybe even taken on the same day.»
8. ↑  A Bridge Too Weird Arkivert 22. august 2006 hos Wayback Machine. (lest 7. august 2006)

Portal: Kunst