recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***The Illustrious Prince*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av William Worthington.

Handling
--------

Den japanske prinsen Maiyo befinner seg i London for å hevne dødsfallet til faren sin som flere år tidligere haadde begått Hara-Kiri fordi han var blitt økonomisk ødelagt på grunn av en engelsk svindler. Prinsen advarer sin venn, hertugen av Devenham, om at greven de la Mar planlegger å forføre hertugens kjedelige amerikanske kone. Han blir deretter fortalt av tjeneren Soto at greven faktisk var den samme mannen som hadde ødelagt så mye for faren hans.

I løpet av en tåkete natt blir greven, som planlegger å stikke av sammen med hertuginnen, drept i en taxi med det samme sverdet som prinsens far hadde brukt til å drepe seg selv. Selv om den amerikanske søsteren til hertugen, Penelope Morse - som er forelsket i prinsen - trygler ham om å reise før han blir arrestert, ønsker han ikke utføre en så feig handling. Etter at Soto tilstår at han myrdet greven, fordi han forurettet datteren sin for mange år siden, blir prinsen endelig løslatt.

Skuespillere
------------

* Sessue Hayakawa som Prins Maiyo
* Mabel Ballin som Penelope Morse
* Harry Lonsdale som greven av Devenham
* Beverly Travers som grevinnen
* Robert Lawler som Sir Charles Somerfield
* Bertram Grassby som grev de la Mar
* Toyo Fujita som Soto
* Edward Peil Sr. som Inspektør Jacks

Referanser
----------

1. ↑  THE ILLUSTRIOUS PRINCE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Illustrious Prince* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Illustrious Prince* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Totalentreprise** (juridisk) er et bygge- eller anleggsarbeid der entreprenøren i sin avtale med byggherren påtar seg både prosjektering og utførelse. Totalentreprise kan være kombinert med generalentreprise: I så fall påtar entreprenøren seg også å ha alle andre entreprenører i prosjektet som sine underentreprenører, det vil si at byggherren bare har kontrakt med den ene entreprenøren.

Det kan i samme prosjekt være sidetotalentreprenører, særlig når det er entreprenører for flere tekniske fag og disse påtar seg både prosjektering og utførelse av sine leveranser til byggherren.

For avtaler om totalentreprise og totalunderentreprise finnes utarbeidet egne Norsk Standard (NS). Nye standarder kom i juli 2011 med mange oppdateringer og endringer i forhold til de to tidligere standardene (NS 3431 og NS 3406):

* NS 8407:2011 Alminnelige kontraktsbestemmelser for totalentrepriser
* NS 8417:2011 Alminnelige kontraktsbestemmelser for totalunderentrepriser

Referanser
----------

1. ↑  Hagstrøm 1997) side 18.
2. ↑  Hagstrøm 1997) side 18 og 32-33.

Litteratur
----------

* Viggo Hagstrøm: Entrepriserett. Utvalgte emner, Oslo 1997
* Heikki Giverholt, Hans-Jørgen Arvesen og Karl Marthinussen: NS 8407 med kommentarer, Oslo 2012
* Hans Cappelen: «Byggherren og kontraktene», Oslo 2001 (1. opplag 1994), og i HolteProsjekts program «Bygglex», Oslo 2005

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
***Total War: Shogun 2*** er et rundebasert strategispill for Windows utviklet av The Creative Assembly og utgitt av Sega. Spillet er det foreløpig siste spillet i *Total War-serien* og returnerer til 1500-tallets Japan i Sengoku-perioden. Spillet ble lansert over hele verden 15. mars 2011.

Setting
-------

*Shogun 2* foregår i 1500-tallets føydale Japan, i tiden etter Ōnin-krigen. Landet er splittet mellom rivaliserende klaner ledet av såkalte Daimyo. Spilleren tar kontroll over en av flere klaner og målet er å bli kåret Shogun, hersker over Japan.

Spill
-----

Spillet er en kombinasjon av rundebasert strategi og sanntidstaktikk som er et kjennemerke av Total War-serien. Spilleren spiller rollen som både klanleder og general. Den rundebaserte delen av spillet foregår på et kart av Japan der hver runde representerer en sesong, slik at det blir fire runder per år i spillet. Spilleren overser her utviklingen av byene og festningene sine, militær og økonomisk vekst, teknologisk fremgang og diplomati. I sanntidsdelen av spillet tar spilleren direkte kontroll over styrkene sine i episke slag som kan inneholde tusenvis av animerte soldater på skjermen om gangen.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Total War: Shogun 2* på Steam Rediger på Wikidata

* (en) *Total War: Shogun 2* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Total War: Shogun 2* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Total War: Shogun 2* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Total War: Shogun 2* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Total War: Shogun 2* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Total War: Shogun 2* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Total War: Shogun 2* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata
* Offisielt forum
* Shogun 2-fanside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BNF **·** BNF (data)
 |

Portal: Videospill
**Vanuatus kvinnelandslag i fotball** representerer Ny-Caledonia i internasjonal fotball.

Vanuatu meldte seg på til Oseaniamesterskapet 2003, men trakk seg. I stedet debuterte Vanuatu i Sørstillehavslekene samme år, der de fikk en del akseptable resultater, inkludert knepne tap mot Tonga, Fiji og Guam, et 0-3 tap fot Tahiti, uavgjort mot (et sannsynligvis sterkt redusert Papua Ny-Guinea og en kalasseier mot det ikke FIFA-godkjente Kiribati.

Vanuatu trakk seg igjen fra Oseaniamesterskapet i 2007, og også fra Sørstillehavslekene i samme år. Først i Oseaniamesterskapet i 2010 dukket Vanuatu opp igjen. Det endte med tre tap for New Zealand (0-14), Tahiti (1-5) og Cookøyene (0-2).

Se også
-------

* Oceania Football Confederation
* Oseaniamesterskapet i fotball for kvinner
* Liste over kvinnelandslag i fotball

Referanser
----------

1. ↑  Football at the 2003 South Pacific Games[*død lenke*] - Sporting Pulse

| * v
* d
* r
Nasjonale fotballandslag for kvinner i Oseania (OFC) |
| --- |
|  | Amerikansk Samoa **·** Cookøyene **·** Fiji **·** New Zealand **·** Ny-Caledonia **·** Niue **·** Papua Ny-Guinea **·** Salomonøyene **·** Samoa **·** Tahiti **·** Tonga **·** Tuvalu **·** Vanuatu |  |
***Identifikasjon av en kvinne*** (originaltittel: *Identificazione di una donna*) er en italiensk dramafilm fra 1982 regissert av Michelangelo Antonioni. De ledende rollene spilles av Tomás Milián, Daniela Silverio og Christine Boisson.

Handling
--------

Niccolò, en film-regissør bosatt i Roma, har ingen ny film å produsere, det finnes ingen kvinne i livet hans - og hans eneste familie er søsteren hans - en gynekolog og hennes lille sønn. Niccolò henvender seg til en av søsterens pasienter, en vakker ung aristokrat kalt Mavi, og de to begynner snart en lidenskapelig affære. Men Niccolò har ingen interesse for familien eller vennene hennes - en følelse de gjengjelder. I tillegg oppdager Niccolò at han er under overvåking. For å unnslippe de som forfølger ham reiser han sammen med Mavi til et gammelt gårdshus han har leid i Roma, men kjøreturen dit gjennom tåken blir traumatisk og de krangler voldsomt. 

Neste morgen har Mavi forsvunnet. Fra en av hennes venner får Niccolò vite at Mavi er bifil, og antyder en misunnelig tidligere elsker. Niccolò ønsker selskap og hengivenhet, og møter en ung skuespillerinne kalt Ida, like slank og atletisk som Mavi, en søt arbeiderklasse-jente. Men Niccolò lengter fremdeles etter Mavi. Han aksepterer til slutt at Mavi aldri kommer tilbake til ham, og tar med Ida på en romantisk ferie i Venezia. Der får hun en telefon fra doktoren, som bekrefter at hun er gravid. Hun forteller at hun elsker Niccolò, men lojaliteten hennes må ligge hos faren til hennes baby.

Medvirkende
-----------

* Tomás Milián - Niccolò
* Daniela Silverio - Mavi
* Christine Boisson - Ida
* Lara Wendel - pike i svømmebasseng
* Veronica Lazar - Carla
* Enrica Antonioni - Nadia

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Identifikasjon av en kvinne* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Identifikasjon av en kvinne* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Identifikasjon av en kvinne* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Identifikasjon av en kvinne* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Identifikasjon av en kvinne* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Identifikasjon av en kvinne* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Identifikasjon av en kvinne* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Identifikasjon av en kvinne* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
***Laricobius*** er en slekt av biller som hører til den lille familien Derodontidae.

Utseende
--------

Små, ovale biller, 2–6 mm lange, brune eller blankt svarte. De kan særlig kjennes på at de har to punktøyne (eller punktøye-lignende knøler) i pannen. Oversiden er hvelvet, sterkt punktert og med oppstående hår, undersiden er flat. **Hodet** er kort og bredt med utstående fasettøyne. I pannen sitter det to knøler som ser ut som punktøyne (*ocelli*), men det synes litt uklart om de faktisk er dette. Antennene er 11-leddete, tynne, med en svak, tre-leddet kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er litt bredere enn langt. Sidene har tydelige tenner bortsett fra hos slekten *Laricobius*. **Dekkvingene** er noe bredere enn pronotum, med tydelige skuldre, bredest bak midten. De har tydelige rekker av punktgroper. **Beina** er forholdsvis korte, føttene fem-leddete, de tre innerste fotleddene to-lappede.

Levevis
-------

Forholdsvis lite er kjent om biologien til disse billene. Larver og voksne finnes gjerne sammen, av og til i store mengder. Artene i slekten *Laricobius* er rovdyr som har spesialisert seg på bladlus av familien bartrelus (Adelgidae). De er regnet som nyttedyr da de kan redusere bestandene av disse lusene, som kan gjøre stor skade på bartrær. Arten *Laricobius erichsoni* har blitt innført til Canada for å bekjempe bartrelus (biologisk kontroll).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien Derodontoidea – bare én familie
			* Familien Derodontidae, ca. 26 kjente arter fordelt på fire slekter
				+ Slekten ***Laricobius*** Rosenhauer, 1846
					- *Laricobius caucasicus* Rost, 1893
					- *Laricobius erichsonii* Rosenhauer, 1846 – funnet i Sverige og Danmark
					- *Laricobius laticollis* Fall
					- *Laricobius loebli* Jelinek & Háva, 2001
					- *Laricobius nigrinus* Fender, 1945
					- *Laricobius rubidus* LeConte
					- *Laricobius schawalleri* Háva & Jelinek, 2000

Kilder
------

Derodontidae på Tree of Life:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Laricobius* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Laricobius* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Laricobius* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Laricobius* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Laricobius* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Laricobius* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Laricobius* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Laricobius* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Laricobius* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Laricobius* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Ideelt aksjeselskap** er et begrep som benyttes om aksjeselskap hvor man gjennom vedtektene har satt det vanlige målet om avkastning til side for å ivareta et bestemt formål uten at dette skal gå på bekostning av aksjelovens krav til sunn forretningsdrift. Et slikt bestemt formål kan for eksempel være av sosial eller miljømessig art, men kan også handle om forskning eller andre ikke-økonomiske interesser eierne måtte ha.

Ideelle aksjeselskap er juridisk sett ikke en egen organisasjonsform og er i likhet med vanlige aksjeselskap underlagt aksjeloven. Innenfor sosialt entreprenørskap er ideelt aksjeselskap en organisasjonsform som ofte blir brukt. Selskapsformen nevnes som et alternativ til stiftelse i forslag til ny stiftelseslov. Aksjelovens minstekrav til vedtektene forutsetter indirekte i § 2-2 at et aksjeselskap i vedtektene kan bestemme at selskapets overskudd skal gå til andre enn aksjeeierne. Et aksjeselskap behøver derfor ikke å ha til formål å skaffe aksjeeierne økonomisk utbytte. Det er også praksis for at overskuddet i slike aksjeselskaper unntas beskatning, på samme måte som tilsvarende stiftelser.

Referanser
----------

1. ↑  «NOU 2016: 21 Stiftelsesloven kap.12, s.47» (PDF).
2. ↑  «Lov om aksjeselskaper (aksjeloven), kapittel 2. Stiftelse av aksjeselskap». «Dersom selskapet ved sin virksomhet ikke skal ha til formål å skaffe aksjeeierne økonomisk utbytte, skal vedtektene inneholde bestemmelser om anvendelse av overskudd og av formuen ved oppløsning.»
Diagram av hvordan et brikkesett virker
Et **brikkesett** er en gruppe integrerte kretser som er designet for å fungere sammen, og er vanligvis merket som et eget produkt. Datatermen brikkesett er vanligvis brukt for å vise til de spesialiserte hovedkortchips på en datamaskin.Når man diskuterer personlige datamaskiner (PC-er) henviser «brikkesett» til de to viktige hovedkort-chipene: northbridge og southbridge.

Produsenten av et brikkesett er ofte uavhengig fra produsenten av hovedkortet. Eksempler på produsenter av hovedkortbrikkesett er NVIDIA, ATI, VIA Technologies og Intel. Noen kjente hovedkortprodusenter er Asus, MSI, FOXCON. Derfor kan et hovedkort i butikken hete f. eks. "Asus nForce 780GX", der Asus er hovedkortprodusent, nVidia er brikkesettprodusent, og 780GX er modellen.

I hjemmedatamaskiner, spillkonsoller og videospill-maskinvare på 1980- og 1990-tallet, ble termen brukt for de tilpassede lyd- og grafikkbrikkene.

Datasystemer produsert sent på 1980-tallet delte ofte brukte brikkesett, selv i svært spredte dataspesialiteter.
**Finn Sigurdsen** (født 1567, død 1627) var en norsk prest.

Finn Sigurdsen var sønn av sogneprest Sigurd Pedersen i Trøgstad og Margrethe Nielsdatter. Han var søstersønn av biskop i Oslo Jens Nielsen, som under hans skolegang og senere tok seg meget av ham, og hvis ledsager han jevnlig var på visitasreisene.

Allerede 1594 var Finn Sigurdsen ordinert prest, men synes i en lang tid ikke å ha hatt noen fast prestestilling. 1594-1597 studerte han utenlands, og i slutten av 1599 begav han seg igjen ut på reise. I Rostock, hvor han 1600 tok magistergraden, traff han den unge Jens Bjelke til Austrått, som antok ham som sin hovmester. I dennes følge besøkte han flere tyske universiteter, men de skiltes i Leipzig, hvorfra Finn Sigurdsen begav seg til Praha, hvor han gjennom en derboende slektning ventet å oppnå understøttelse hos jesuittene; han var visst allerede under sin første reise påvirket av dem. I Praha har han antagelig oppholdt seg inntil han 1602 kom tilbake til Danmark og ble rektor ved Herlufsholms skole. 

Sine katolske sympatier må han ha fått bukt med, men tillot seg som rektor et annet kjetteri, i det han ved sin skole innførte den reformerte kirkes (såkalte heidelbergske) katekisme. 

Etter knapt to års skoletjeneste oppnådde han en anselig stilling i Norge, i det han 1604 ble utnevnt til sogneprest i Tønsberg og av kongen ble forlenet med det tønsbergske prosti, en forlening som gav gode inntekter, men riktignok også forpliktet innehaveren til å dekke den lille latinskolens utgifter og forsørge de fattige i hospitalet. Finn Sigurdsen døde 1627, og da hans gravsten finnes i Lund domkirke, må han antas å være død under et besøk i denne byen. Hans hustru, Karen Hjort, var datter av hans formann som prost i Tønsberg, Rasmus Hjort. Hun ble etter hans død gift med Christen Andersen, sogneprest i Hurum.

Referanser
----------

1. ↑  Se immatrikulering av Finn Sigurdsen i Rostocker Matrikelportal
2. ↑  Se promotion til magister av Finn Sigurdsen i Rostocker Matrikelportal

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** VIAF **·** GND
 |
**Finn Øen** (født 12. april 1902 i Vik i Sogn, død 6. april 1979 i Bergen) var en norsk rederidirektør og politiker (V).

Han var sønn av lensmann og stortingsmann Anfin Øen og hustru Kari Røysum. Han hadde studentereksamen fra 1920 og juridisk embedseksamen fra 1925. Han var konstituert lensmann i Vik mens faren satt på Stortinget 1925–1926, dommerfullmektig ved Hardanger sorenskriverembede 1926–1928, sekretær i Justisdepartementet 1928–1934 samt administrerende direktør i Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap 1934–1972.

Øen var medlem av Bergen bystyre og formannskap 1946–1951, deretter innvalgt på Stortinget fra Bergen 1950–1953, og satt i Stortingets samferdselskomité. Han ble i 1949 nominert til Stortinget mot sin vilje, og ble fritatt etter valgloven for en ny periode i 1953.

Ellers var Øen medlem av sentralstyret i Norsk Arbeidsgiverforening 1937–1951, styreformann i Bergens Sparebank 1963–1972 og ordfører i representantskapene i Forenede Liv, Vesta, Investa og DPC og viseordfører i Norcem.

Øen var kommandør av St. Olavs Orden fra 1975.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Øen, Finn (1902–1979)». Stortinget. Besøkt 10. oktober 2016.
2. ↑  Garbo, Gunnar (1997). *Til venstre for Venstre. Erindringer og tanker fra politiske kampår*. Oslo: Cultura. s. 13. ISBN 8270680214.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Finn Øen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Finn Øen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Stortinget
 |
**Aitkenheadbreen** er en 19 km lang isbre i Antarktis som flyter øst-sørøstover fra Detroit Plateau i Graham Land, sør for Mancho Buttress og Baley Nunatak og nord for Simpson Nunatak og Hitar Petar Nunatak, og ut i Prince Gustav-kanalen (like nord for Alectora Island). Den ble kartlagt gjennom landmålinger utført av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) i 1960−61, og fikk sitt navn av UK Antarctic Place-Names Committee etter Neil Aitkenhead, en geolog som jobbet for FIDS ved Hope Bay i 1959−1960.

Kart
----

* Topografisk kart over Trinityhalvøya i skala 1:250 000 (kart nr. 5697). Institut für Angewandte Geodäsie and British Antarctic Survey, 1996.

Se også
-------

* Liste over isbreer i Antarktis

Kilder
------

* SCAR Composite Antarctic Gazetteer (en)

 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Aitkenhead Glacier» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Digitalt fortalt** er et landsdekkende formidlingsnettsted for fortellinger knyttet opp mot kulturarv og kulturminner. 
Digitalt fortalt ble lansert 3. februar 2009 og var ABM-utviklings (nåværende Norsk kulturråd) satsing i Kulturminneåret 2009. Etter avslutningen av kulturminneåret 2009 har Digitalt fortalt blitt videreført og inneholder nå nærmere 3000 fortellinger. 
En fortelling kan i denne sammenheng være en tekst med illustrasjoner, en video, en lydfil, animasjoner, fotografier, en nettutstilling, eller en blanding av disse elementene. Fortellingene kan ta utgangspunkt i ulike typer kilder, både skriftlige og muntlige, i gjenstander og i personlige opplevelser.

Målet med satsingen er: 

* å lage en omfattende base av fortellinger som viser bredden og variasjonen i begrepene kulturminner og kulturarv
* å legge til rette for at mange (og ulike) stemmer kan komme til orde
* økt fokus på og interesse for kulturminner
* økt bruk av digitale verktøy og nettformidling i arkiv, bibliotek og museer

Eksterne lenker
---------------

*
***Fryktens spill*** (orig.: *The Crying Game*) er en britisk psykologisk og romantisk dramafilm fra 1992. Neil Jordan er regissør og manusforfatter. Filmen er egentlig en kunstfilm med et lavt budsjett, men ble kjent for et større publikum etter at den vant Oscar for beste originalmanus og flere Oscar-nominasjoner. Det er en av de mest ikoniske filmene med kjønnsinkongruens som tematikk, og tematiserer også spørsmål som rase og nasjonalisme med Nord-Irland-konflikten som bakgrunn. Den første delen av filmen foregår i Nord-Irland, den andre delen i London.

Handling
--------

*Fryktens spill* handler om opplevelsene til figuren Fergus (Stephen Rea), et medlem av IRA, hans korte, men betydningsfulle møte med den svarte britiske soldaten Jody (Forest Whitaker), som har blitt tatt til fange av IRA og dør tidlig i filmen, og hans overraskende, romantiske forhold til Jodys kjæreste, Dil (Jaye Davidson), som Jody bad Fergus om å ta vare på. Han oppdager etterhvert at Dil er transkvinne. Til tross for sin overraskelse og ambivalente holdning fortsetter han å elske Dil. Sangen *The Crying Game* (både Boy Georges og Dave Berrys versjoner) spiller en sentral rolle i filmen.

Filmen var Jaye Davidsons (Dil) første filmrolle. Davidson ble ironisk nok nominert til Oscar for beste mannlige birolle (om rollen egentlig er en birolle er diskutabelt ettersom hun er filmens sentrale objekt), til tross for at han spiller en person som presenterer seg som kvinne.

Medvirkende
-----------

* Forest Whitaker som Jody
* Stephen Rea som Fergus
* Jaye Davidson som Dil
* Miranda Richardson som Jude
* Jim Broadbent som Col

Referanser
----------

1. ↑  McCarthy, Todd (11. september 1992). «Review: ‘The Crying Game’». *Variety* **(engelsk)**.
2. ↑  «*THE CRYING GAME* (18)» **(engelsk)**. British Board of Film Classification. 28. august 1992.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *The Crying Game* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *The Crying Game* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *The Crying Game* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *The Crying Game* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *The Crying Game* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *The Crying Game* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *The Crying Game* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *The Crying Game* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *The Crying Game* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *The Crying Game* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BBC Things
 |
***Frygt og Bæven*** er et filosofisk verk av Søren Kierkegaard, utgitt i 1843 under pseudonymet *Johannes de Silentio*. Tittelen er tilsynelatende en henvisning til Paulus' brev til filipperne 2,12: «Mine kjære, dere har jo alltid vært lydige mens jeg var hos dere. Så vær det enda mer nå når jeg er borte, og arbeid på deres frelse med frykt og beven!». Kierkegaard mente selv at boken alene var god nok grunn til at han ville få et udødelig forfatternavn.

Verket begynner med en grubling over Abrahams troskap da han av Gud ble beordret til å ofre sin sønn Isak, som det fortelles i første Mosebok kapittel 22.
Deretter følger «Problemata», som tar fatt på tre spesifikke filosofiske spørsmål, som er fremhevet fra historien om Abrahams offer:

1. Er det en teleologisk opphevelse av det etiske? (Kan det at Abrahams hensikt var å ofre Isak betraktes som «godt», selv om menneskeofringer er etisk uakseptable?)
2. Er det en absolutt plikt overfor Gud?
3. Var det etisk forsvarlig for Abraham å ha skjult sin hensikt for Sara, Eleazar og Isak?

I *Frygt og Bæven* introduserer Kierkegaard «troens ridder», og stiller ham i kontrast til «ridderen av den uendelige resignasjon». Den sistnevnte oppgir alt for en større sak, og lever med smerten av sine tap.

Troens ridder slipper ikke bare alle ting, men stoler også på at han vil få dem tilbake. Troen hans er basert på «det absurdes styrke». For Kierkegaard (eller i det minste Johannes de Silentio), er uendelig resignasjon lett, men troen bunner i troen på det absurde. For Abraham ble denne troen på det absurde funnet i troen på at Gud ikke ville la ofringen av Isak skje, eller at Isak ville bli brakt tilbake fra de døde. Kierkegaards mening er at det som adskiller Abraham fra å være en morder er hans tro. (I slutten av 1. Moseboks kap. 22s beretning stanser Gud Abraham i siste øyeblikk. Et lam dukker opp, hvilket Abraham tar som et tegn fra Gud, og han ofrer lammet i stedet for Isak.)

Sitater
-------

* «Abrahams historie indeholder da en teleologiske suspension af det ethiske. Han er som den Enkelte bleven høiere end det Almene. Dette er Paradoxet, som ikke lader seg mediere. Det er ligesaa uforklarligt, hvorledes han kom ind i det, som det er uforklarligt, hvorledes han bliver i det. Forholder det sig ikke saaledes med Abraham, da er han end ikke en tragisk Helt, men en Morder. At ville vedblive at kalde ham Troens Fader, at tale dersom til Mennesker, som ikke bekymre sig om Andet end om Ord, er tankeløst? En tragisk Helt kan et Menneske blive ved egne Kræfter, men Troens Ridder ikke. Naar et Menneske tiltræder den tragiske Helts i en vis Forstand tunge Vei, da skal Mange kunne raade ham; den, der gaaer Troens trange Vei, ham kan Ingen raade, Ingen forstaae. Troen er et Vidunder, og dog er intet Menneske udelukket derfra; thi det, hvori alt Menneskeliv enes, er i Lidenskab, og Troen er en lidenskap». (Problema I.)

Eksterne lenker
---------------

* Dansk utgave fra 1895 i fulltekst på Archive.org

Portaler: Danmark | Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
***Over There*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av James Kirkwood.

Handling
--------

Montgomery Jackson, en mann som er livredd for blodsutgytelse, nekter å verve seg til den amerikanske hæren under første verdenskrig. Han ignorerer også samtlige appeller og fornærmelser fra vennene og kollegaene sine. Selv når hans forlovede, Bettie Adams, truer med å forlate ham nekter Montgomery å slåss.

Men etter at hun melder seg frivillig til å arbeide som sykepleier for Røde Kors i Frankrike, gir han etter og slutter seg til de amerikanske styrkene. Ved fronten beviser Montgomery snart sitt mot ved å kjempe tappert, og han redder livet til Betties far - oberst Adams.

Skuespillere
------------

* Charles Richman som Montgomery Jackson
* Anna Q. Nilsson som Bettie Adams
* Walter McGrail.
* Gertrude Berkeley
* Walter Hiers
* Veta Searl
* James A. Furey
* Frederick T. Scott

Referanser
----------

1. ↑  OVER THERE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Over There* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Størrelsene på sensorene brukt i de fleste av dagens digitalekameraer, relativt til en 35mm filmramme.
Et **digitalt speilreflekskamera med fullstørrelsesensor** er et digitalt speilreflekskamera (DSLR) som har bildesensor med den samme størrelsen som en 35 mm (36x24 mm) filmramme. Dette er i motsetning til kameraer med mindre sensorer, typisk en størrelse tilsvarende APS-C-størrelse film, mye mindre enn en full 35 mm ramme. Per. 2010 har de fleste, profesjonelle, digitale speilreflekskamera fullstørrelse sensorer, mens mellomskiktet og begynnerkameraene fortsatt benytter en redusert sensorstørrelse da disse er billigere og enklere å produsere.

Referanser
----------

1. ↑  Nigel Atherton, Steve Crabb, Tim Shelbourne (2006). *An Illustrated A to Z of Digital Photography: People And Portraits*. Sterling Publishing Co. Inc. ISBN 288479087X. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  Ross Hoddinott (2006). *Digital Macro Photography*. Sterling Publishing Co. Inc. ISBN 1861084528.
***The Image Maker*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Eugene Moore.

Handling
--------

I det gamle Egypt lengter den unge prinsen av Tsa, lei av endeløse fest-måltider, etter eventyr. Han møter og blir snart betatt av sjarmen til Ashubetis, en vakker billedskaper. Men faren hans, en farao, planlegger et kongelig ekteskap for sønnen sin.

Faraoen blir derfor rasende og beordrer Ashubetis drept, og at sønnen skal fengslet. Men prinsen stikker av, og forsøker å redde sin kjære. Dette mislykkes, og blir tatt hjem dødelig såret. Ashubetis lykkes med å få ett glimt av prinsen i hennes døende øyeblikk, og sverger evig trofasthet til henne.

Skuespillere
------------

* Valda Valkyrien som Ashubetis / Marian Bell.
* Harris Gordon som Prins Tsa / John Arden.
* Inda Palmer som Mrs. Bell
* Morgan Jones som en farao.
* Arthur Bauer som Maxon.
* Boyd Marshall.

Referanser
----------

1. ↑  THE IMAGE MAKER

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Image Maker* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Image Maker* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Image Maker* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Digitaltrykk** eller **digitalprint** er en reproduksjonsteknikk der digitale bilder gjengis på forskjellige materialer som vanlig papir, fotopapir, plastfolie eller tøystykker. I motsetning til offsettrykk bruker de digitale skriverne en type film som kan brukes flere ganger til ulike bilder, i stedet for kjemisk behandlede aluminiumsplater. Toneren som fargen består av, legges som et tynt lag på utsiden av papiret, i stedet for å trekke inn som flytende blekk. Det gir mulighet for høy oppløsning i rastergrafikken. I trykkeribransjen brukes ofte digitaltrykk for å lage trykksaker i små eller mellomstore opplag. 

*Digitalprint* eller bare *print* (engelsk for «grafisk trykk») brukes også om digitale utskrifter framstilt ved hjelp av blekkskrivere, laserskrivere og kopimaskiner, teknologi som representerer et annet reproduksjonsprinsipp enn tradisjonell trykking som likner bruk av stempler og trykksverte.

Fordeler
--------

* Oppsett av trykkmaskinene er enklere og krever mindre svinn i form av kjemikalier og papir.
* Utskriftene kan inneholde variable data, som ved adressering eller nummerering.
* Ved bruk av digitaltrykk krever ikke trykksakene tørketid og kan som oftest leveres til sluttbruker umiddelbart.

Digitaltrykk kalles også *lumigraphie*, *digigraphie* eller *giclee*. Metodene benyttes av en rekke fremtredende kunstnere verden over, til fremstilling av fotografiske forstørrelser eller reproduksjon av grafisk arbeider. Metodene er i ferd med å bli anerkjent som en fullverdig kunstnerisk gjengivelsesmetode. Noen anser at et digitaltrykk med opplag på høyst fem «kopier» kan kalles et originalt kunstverk.

Ulemper
-------

* Papiret bøyes rundt valser i trykkmaskinen, og kan derfor ikke være svært tykt.
* Papirformatet kan ikke bli like stort som i en offsetmaskin.

Se også
-------

* Giclee, digitale utskrifter av høy kvalitet
* Skriver, elektronisk utskrivningsmaskin
* Digitalfoto,
**Microsoft Azure**, ofte bare kalt **Azure**, er en skyplattform skapt av Microsoft for blant annet infrastruktur, beregninger og databehandling i skyen. Azure kom på markedet 1. februar 2010, og var kjent som **Windows Azure** inntil 25. mars 2014. Azure er designet for levering av programvare, tjenester og tjenesteytelser via internett. Brukerne kan motta for eksempel programvare som tjeneste (*software as a service*, SaaS), plattform som tjeneste (*platform as a service*, PaaS) og infrastruktur som tjeneste (*infrastructure as a service*, IaaS).

Azure er en vesentlig del av Microsofts strategi for skybaserte tjenester fra Microsoft Online Services. Plattformen består av forskjellige «tjenester på forspørsel» (*on-demand services*) som har Microsofts datasenter som vert. Microsoft har offentliggjort[*når?*] planer om at en Azure-plattform betegnet *Appliance* skal kunne anvendes i datasentre som anvender andre leverandører enn Microsoft, som for eksempel HP, Dell, Fujitsu og eBay.

Se også
-------

* Microsoft Azure Active Directory

Eksterne lenker
---------------

* Microsoft Azure

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** NKC
 |
Logoen til United States Geological Survey
**Geographic Names Information System** (**GNIS**) er et stedsnavnregister som inneholder navn og beliggenhet til over to millioner fysiske og kulturelle steder over hele USA og dets territorier. GNIS ble utviklet av United States Geological Survey i samarbeid med United States Board on Geographic Names (BGN) for å fremme standardisering av stedsnavn.

Registeret er en del av et system som omfatter topografiske kartnavn og bibliografiske referanser. Navn på bøker og historiske kart som stadfester et kjennemerke eller sted er nevnt. Varianter av navnene og alternativ til offisielle navn er også nevnt. Registeret fjerner aldri en oppføring, med mindre det er snakk om en åpenbar duplisering.

Referanser
----------

1. ↑  «Cartographic Users Advisory Council (CUAC) 2007 Agency Presentation Minutes» **(engelsk)**. United States Geological Survey. 26.–27. april 2007. Besøkt 26. november 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
***The Iced Bullet*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Reginald Barker.

Handling
--------

Den velstående Richard Deering fra New York, tilbringer ferien ved en praktfull hytte i hjertet av Adirondacks. Datteren hans, Evelyn, Donald Greene, og Robert Ross, hans fortrolige sekretær, er Richards følgesvenner. Men på tampen av Thanksgiving blir Greene kalt hjem til New York, på grunn av en forretningsavtale. Han reiser motvillig sin vei, fordi han allerede har blitt dypt forelsket i Evelyn - og han er misunnelig på Robert Ross.

Men neste morgen, samtidig som han spiser frokost, mottar Donald et telegram fra Evelyn om at faren hennes har blitt skutt. Hun ber ham komme til hytta deresmed en gang, og ta med seg en detektiv for å undersøke situasjonen. Greene tar kontakt med Horace Lee, en spesialist på kriminalitet, og vender tilbake til Deer Lodge akkompagnert av detektiven og hans assistent: Joe. De oppdager Deering bevisstløs under tilsyn av landsby-legen og Dr. Adamson, en spesialist fra New York. Detektiven og assistenten hans setter i gang med å løse mysteriet.

Mistanken retter seg aller først mot familiens hovmester, som var den siste som så arbeidsgiveren sin i live, og som nylig hadde opptrådt merkelig. Gjennom en rekke eventyr og deduksjon avslører detektiven etter hvert mysteriet deres. Hovedmesteren blir etter hvert frikjent, fordi hans bekymrede oppførsel viser seg å være et resultat av et forsøk på å skjerme sønnen hans - en tidligere straffedømt som hadde stukket av, og som hadde søkt tilflukt i hytta deres like før skytingen fant sted.

Skuespillere
------------

* William Desmond som en forfatter / Horace Lee.
* Robert McKim som Donald Greene.
* J. Barney Sherry som Richard Deering.
* Margaret Thompson som Evelyn Deering.
* Joseph J. Dowling som en hovmester.
* Jerome Storm som hovmesterens sønn.
* Louis Durham som Joe.

Referanser
----------

1. ↑  The Iced Bullet
2. ↑  THE ICED BULLET

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Iced Bullet* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Iced Bullet* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Iced Bullet* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Geometrisk fordeling** beskriver sannsynligheten for antall forsøk som må til før et gitt utfall skal inntreffe.
Dette gjelder bare for bernoulli-forsøk. Dersom du utfører en rekke like bernoulli-forsøk og ønsker å finne sannsynligheten for at første suksess kommer etter n forsøk, kan du bruke geometrisk fordeling. Geometrisk fordeling er et spesialtilfelle av negativ binomisk fordeling, med r lik 1.

Vi har formelen, {\displaystyle g(x)=P(X=x)=p(1-p)^{X-1}}, der p er sannsynligheten for suksess og x er antall forsøk.   

Vi gjør først {\displaystyle x-1} forsøk som ikke er suksess. Sannsynligheten for hver av disse er {\displaystyle (1-p)}. Sannsynligheten for at vi skal ha {\displaystyle x-1} forsøk som dette blir da {\displaystyle (1-p)^{x-1}}. Til slutt skal vi ha et forsøk som gir suksess. Sannsynligheten for dette er {\displaystyle p}. Vi ender da opp med formelen {\displaystyle g(x)=P(X=x)=p(1-p)^{X-1}}, som beskrevet over.

Eksempel
--------

På en fødeavdeling ønsker de å beregne sannsynligheten for at det første guttebarnet etter nyttår 
kommer først etter 5 fødsler. De antar at sannsynligheten for å få jente og gutt er like store. Vi bruker da formelen for geometrisk fordeling og får følgende:   

{\displaystyle P(X=5)=0.5(1-0.5)^{5-1}=0.5\*0,5^{4}=0.03125}

Sammenheng med geometrisk rekke
-------------------------------

Summen av en geometrisk rekke er gitt ved:

{\displaystyle \Sigma \_{i=0}^{\infty }ak^{i}=\Sigma \_{i=1}^{\infty }ak^{i-1}={\frac {a}{1-k}}}, når{\displaystyle |k|<1}

For geometrisk fordeling utgir det følgende:

{\displaystyle \Sigma \_{x=0}^{\infty }g(x)=\Sigma \_{x=1}^{\infty }p(1-p)^{x-1}={\frac {p}{1-(1-p)}}=1}

Dette gir oss summen av sannsynlighetene for alle mulige utfall. Det skal alltid bli lik 1, og vi ser at det stemmer med summen av den gemometriske rekken.

Forventning og varians
----------------------

Forventet antall forsøk før suksess er gitt ved {\displaystyle E(X)={\frac {1}{p}}} og varians er gitt ved {\displaystyle Var(X)={\frac {1-p}{p^{2}}}}
Høydeforskjeller i EGM96 geoiden i forhold til WGS84 ellipsoiden.
En **geoide** (av gresk: *geo*, jord og *eides*, lignende) er en flate som omtrent sammenfaller med havoverflatens gjennomsnittlige nivå. Alle punkter på geoiden har samme potensielle energi på grunn av tyngdekraften. En loddsnor vil være vinkelrett på geoiden, og et vaterpass er parallelt. Den sies ofte å være en nær gjengivning eller fysisk modell av jordens ekte form, og ifølge Carl Friedrich Gauss er geoiden et "matematisk bilde av jorden" eller, egentlig, av dens tyngdefelt.

Geoidens overflate er mer uregelmessig enn den rotasjonsellipsoiden som ofte anvendes for omtrentlig å beskrive jordens fysiske form, men betydelig jevnere enn jordens fysiske overflate. Mens den sistnevnte har topper på over 8 000 meter (Mount Everest) og daler på under 11 000 meter (Marianergropen), varierer geoiden kun med omkring ±100 m fra en nøyaktig fastlagt rotasjonsellipsoide.

1. Hav  

2. Ellipsoide  

3. Lokal loddlinje (overflatenormalen)  

4. Land  

5. Geoiden
En konsekvens av at geoiden er en ekvipotensiell flate er at tyngdekraften er vinkelrett mot geoiden i ethvert punkt. Dette gjør at havoverflaten skulle anta en form som sammenfaller med geoiden om havvannet fikk virke fritt, uavhengig av andre krefter og kontinentenes landmasser. Geodeter kan beregne høyden hos punkter på kontinentene ovenfor denne tenkte, men fysisk definerte overflaten gjennom en teknikk som kalles avveining.

Kilder
------

* (no) Geoide i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Albert Preston Brewer** (født 26. oktober 1928 i Bethel Springs i Tennessee i USA, død 2. januar 2017 i Birmingham i Alabama) var en amerikansk demokratisk politiker som var en støtte til George Wallace men etterhvert tok avstand fra hans politiske visjoner. Han var guvernør i Alabama fra 1968 til 1971.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Brewer var født i Tennessee, og studerte ved University of Alabama.

### Politiker

Han var representant i *Alabama House of Representatives*, underhuset i delstaten Alabamas lovstiftende forsamling i perioden 1954 til 1966. Han var opprinnelig en alliert med George Wallace,[] og tiltrådte som viseguvernør i Alabama i 1967 samtidig som Wallaces hustru Lurleen Wallace tiltrådte som guvernør.

Guvernør Lurleen Wallace døde i 1968 i embedet, og Brewer etterfulgte henne som guvernør. George Wallace var på denne tid presidentkandidat for American Independent Party. Brewer valgte å styre Alabama uten å ta instruksjoner fra Wallace, og tok kraftig avstand fra ham i demokratenes primærvalg forut guvernørvalget i 1970.[]

Mens George Wallace førte en kampanje som appellerte særlig til de i den hvite befolkning som hadde negative holdninger til afroamerikanere, nektet Brewer å bruke noe som kunne oppfattes som rasistisk retorikk i sin kampanje.[] Han forsøkte å bygge en koalisjon av velutdannede hvite av middelklassen, den venstreorienterte arbeiderklassen i delstatens nordre del og svarte velgere som bare en kort tid hadde hatt reell mulighet til å registrere seg som velgere i Alabama.[] Etter primærvalgets første omgang var Brewer i ledelsen. George Wallace, som ble båret frem av en nesten uforblommet rasistisk kampanje,[] vant så knapt i primærvalgets andre omgang. 

Etter at Wallace hadde vunnet i selve guvernørvalget ettertrådte han i 1971 Brewer som guvernør.

I primærvalgkampen ble Brewers kandidatur motarbeidet ved offentliggjøringen av forfalskede fotografier som viste Brewer med en anfører for radikale svarte, Elijah Muhammad.[] Det ble også satt ut rykter om at guvernør Brewer skulle være homoseksuell og at hans hustru var en mentalt ustabil alkoholiker. Én statsviter har betraktet denne demokratiske primærvalgkampanjen til guvernør i Alabama i 1970 som «den mest skitne valgkamp noensinne».[]

Brewer gikk etterpå tilbake til sin praksis som advokat i Montgomery og arbeidet der til 1979. Deretter praktiserte han i Decatur til sent på 1980-tallet. Han var i 1978 atter kandidat til guvernør, men tapte igjen.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, oppført som Albert Preston Brewer, Find a Grave 174787033, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Albert Brewer, Alabama's 47th governor, dies at age 88». Arkivert fra originalen 3. januar 2017. Besøkt 6. januar 2017.
3. ↑  Kerwin D. Swint: *Mudslingers: The twenty-five dirtiest political campaigns of all time.* New York, 2006, s. 223ff.

Eksterne lenker
---------------

* Biografi på Cumberland School of Laws nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Totalförsvarets forskningsinstitut** (**FOI**) er et svensk statlig oppdragsfinansiert forskningsinstitutt som sorterer under Försvarsdepartementet. Det har 930 ansatte, herunder fysikere, kjemikere, sivilingeniører, samfunnsvitere, matematikere, filosofer, jurister, økonomer og IT-teknikere.

Mandatet til FOI er å utføre forskning, utvikling samt utredninger til støtte for totalforsvaret samt for nedrustning, ikke-spredning og internasjonal sikkerhet. Videre skal FOI utføre oppdrag for Försvarsexportmyndigheten og kan også ha andre oppdragsgivere, selv utenlandske. FOI skal dessuten fremme samarbeid mellom militær og sivil forskning samt mellom nasjonal og internasjonal forskning.

FOI ble opprettet 1. januar 2001 gjennom en sammenslåing av Flygtekniska försöksanstalten og Försvarets forskningsanstalt. Instituttet har hovedkvarter i Kista og anlegg i Grindsjön, Linköping og Umeå.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 10. august 2021.
2. ↑  «Om FOI». *www.foi.se*. Arkivert fra originalen 21. september 2016. Besøkt 22. oktober 2016.
3. ↑  «Kontakta oss». *www.foi.se*. Arkivert fra originalen 18. oktober 2016. Besøkt 22. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Nettside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Totalrentabilitet** er et nøkkeltall innenfor bedriftsøkonomi som ser på en bedrifts lønnsomhet. Totalrentabiliteten brukes for å beregne avkastningen en bedrift har hatt på kapitalen den har anskaffet (gjeld og egenkapital) i året som har vært.

Formel
------

Formelen for å beregne totalrentabiliteten er

{\displaystyle {\text{totalrentabilitet}}={\frac {{\mbox{ordinært resultat før skattekost}}+{\text{rentekostnader}}}{\text{gjennomsnittlig totalkapital}}}\cdot 100}
hvor

{\displaystyle {\text{gjennomsnittlig totalkapital}}={\frac {{\text{totalkapital 1.1}}+{\text{totalkapital 31.12}}}{2}}}

DuPont-modellen
---------------

DuPont-modellen viser en alternativ måte for å beregne totalrentabiliteten ved hjelp av resultatgrad og kapitalens omløpshastighet:

{\displaystyle {\text{totalrentabilitet}}={\text{resultatgrad}}\cdot {\mbox{kapitalens omløpshastighet}}}

Vurdering
---------

Når man regner ut totalrentabiliteten får man et prosenttall. Kravet til tallet kommer an på bedriften. Det er normalt å sammenligne med andre bedrifter i samme bransje og resultater fra tidligere år. Kravet kan også betraktes i forhold til tiden (nedgangskonjunktur/høykonjunktur).

Siden totalrentabiliteten sier noe om hvordan avkastningen på pengene bedriften har, er det normalt å se tallet i forhold til andre investeringsalternativer. Dette kan være investeringer i andre prosjekter eller en sammenligning med renten man får i bank.

Totalrentabiliteten for børsnoterte selskaper i Norge var 7,4 % i 2001.

Referanser
----------

1. ↑  ssb.no: *Regnskapsstatistikk for 2001 fra Statistisk sentralbyrå*
**Albert Benjamin Simpson** (født 15. desember 1843 i Bayview nær Cavendish på Prince Edward Island i Canada, død 29. oktober 1919) regnes blant de mest betydningsfulle «pinsevennforkynnere» i perioden like før vekkelsen i Azusa street. Simpson holdt til i New York og var grunnleggeren av misjonsorganisasjonen *Christian & Missionary Alliance*. 

Tidlig på 1900-tallet hadde Simpsons et gjestehus på Manhattan i New York, som var oppholdssted for misjonærer som ventet på utreise. Utreise den gang var med skip og misjonsfeltene befant seg som regel i Afrika eller Asia. 

Det var her norske Thomas Ball Barratt leide rom under sitt New York opphold i 1906. Like ved gjesthuset (eller i samme bygning) lå *Glad Tidnings Tabernacle*. Det var her Barratt søkte å få åndsdåp (dåpen i Den hellige ånd), noe han fikk den 15. november 1906.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6669848, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Johansen, Oddvar. 2006. *Gud hadde større planer.* Korsets Seier, 23. juni 2006. side 24-25.

Eksterne lenker
---------------

* www.alliancelife.org – Alliance Life (aLife) Magazine website
* www.cyberhymnal.org – Albert Benjamin Simpson biography
* www.simpsonuniversity.edu – Simpson University, Redding California

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** ICCU **·** MusicBrainz **·** Hymnary
 |
**Berta Helene Drews** (født 19. november 1901 i Berlin-Tempelhof, død 10. april 1987 i Berlin) var en tysk skuespillerinne.

Berta Drews ville opprinnelig bli operasangerinne, men fordi hun hadde problemer med stemmen studerte hun isteden ved Max Reinhardts skuespillerskole. I 1925 ble hun engasjert ved teateret i Stuttgart, og spilte 1926–1930 ved Münchner Kammerspiele. I 1930 reiste hun tilbake til Berlin, hvor hun spilte ved Volksbühne og fra 1933 ved Staatstheater. Fra 1938 til 1945 tilhørte hun ensemblet ved Berliner Schillertheater. Hun ble i 1932 gift med Heinrich George, som var sjef for Schillertheater. De spilte sammen i filmen *Hitlergutten Quex* fra 1933. Fra ekteskapet med George hadde hun sønnene Jan og Götz George, som også ble skuespillere.

Etter krigsslutt var hun fra 1949 virksom ved Hebbel-Theater og fra 1951 igjen ved Schillertheater. Hun spilte bl.a. «Eliza» i George Bernard Shaws *Pygmalion*, og var senere en kjent film- og fjernsynsskuespillerinne. I 1956 spilte hun i *Anastasia, die letzte Zarentochter* og i 1978 spilte hun bestemoren i *Blikktrommen*.

Hun skrev en biografi over sin mann, og offentliggjorde i 1986 dessuten selvbiografien *Wohin des Wegs?*.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000014212, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   FemBio-Datenbank, FemBio-ID 8051, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   filmportal.de, Filmportal-ID 0e44356affcd4330b2bb347527f66f65, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   www.imdb.com, besøkt 11. april 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Berta Drews på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Berta Drews i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Berta Drews på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Berta Drews på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Berta Drews hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** Munzinger (iba) **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |

Portal: Tyskland