Fra en utgave av Bencao gangmu fra 1593.
Fra en utgave fra ca 1800
***Bencao gangmu*** (forenklet kinesisk: 本草纲目; tradisjonell kinesisk: 本草綱目; pinyin: *Běncǎo Gāngmù*; Wade-Giles: *Pen-ts'ao Kang-mu*) er en stor kinesisk farmakopé, utgitt år 1578 i 52 bind av den kinesiske legen og farmakologen Li Shizhen. Farmakopeen anses å være det mest komplette og inngående medisinske verk som er blitt skrevet om tradisjonell kinesisk medisin. Bøkene går gjennom alle planter, dyr, mineraler og alt annet som ble ansett å ha medisinske egenskaper. Den første versjonen av verket ferdigstilte Li Shizhen i 1578, etter å ha lest 800 andre medisinske referanseverker og ha praktisert medisin i 30 år. Verket beskriver tusentalls urter og inneholder over 10 000 resepter. I verket beskrives også bruk og framstilling av opium og cannabis samt destillering av vin.

Arbeidet med verket
-------------------

Li Shizhen begynte på skrivearbeidet rundt 1552. Det skulle ta ham 27 år og tre større revisjoner å få ferdigstilt første utkast. Li Shizhen konsulterte totalt 993 referanser, blant dem 41 eldre kompendier og 361 andre medisinske verker. Hans kompendier beskrev i detalj totalt 1.892 kinisiske medisiner (1.094 planter, pluss dyr, mineraler og annet) og 11.096 resepter. 

Hundrevis av disse medisiner ble her dokumentert for første gang. Li Shizhen utviklet en godt strukturert taksonomi for å klassifisere medisinene i forskjellige kategorier og underkategorier. Kompendiet fikk 1.1019 illustrasjoner og bestod av nesten én millioner kinesiske skrifttegn. 

Enda viktigere enn hans kompilasjon av eldre kilder var det at det store flertall av hans oppføringer baserte seg på hans egen medisinske forskning og praksis. Han hadde strøvet rundt i fjell og skoger og innhentet potensielle helbredende planter og annet, og oppsøkt folk i felten og samlet inn alskens folkemedisinsk innsikt. Slike data fra feltarbeidet satte Li Shizhen i stand til å utfordre og korrigere mange inngrodde forestillinger og misforståelser. 

Selv om moderne medisinere nok vil finne mange dårlig funderte teorier i hans verk, klarte Li Shizhen å tilbakevise en rekke overtroiske og overnaturlige synsmåter fra eldre tider.

I mange år etter at Li Shizhen med hjelp av sine sønner, barnebarn og studenter, hadde kompilert sitt magnum opus, var det umulig å finne en utgiver. Men etter at en embedsmann skrev et entusiastisk forord i 1590, ble manuskriptet endelig antatt av en forlegger i Nanjing. 

Dessverre døde Li Shizhen i 1593, før han fikk se sitt store verk *Bencao gangmu* i trykket utgave.

Litteratur
----------

* Li Shizhen; Smith F. Porter, Stuart G. A.: *Chinese medicinal herbs: a modern edition of a classic sixteenth-century manual*, Dover Publications, Mineola, N.Y. 2003 (eng). ISBN 0-486-42801-X
* Luo Xiwen, tr. *Bencao Gangmu: Compendium of Materia Medica*. 6 vols. Foreign Languages Press. 2003. ISBN 7-119-03260-7. (Review, Edward B. Jelks)
* Unschuld, Paul U. *Medicine in China: A History of Pharmaceutics*. University of California Press. 1986. ISBN 0-520-05025-8
* Schneebeli-Graf R (1992): *Nutz- und Heilpflanzen Chinas – Botanische Berichte und Bilder aus China*, Thomae, Frankfurt am Main.
* Li Shi-Zhen (16. Jahrhundert): *Pen ts'ao kang mu* (Chinese Herbal and Materia Medica)
* Smith & Stuart: *Chinese Materia Medica. Vegetable Kingdom*, 1911. Neuauflage von Georgetown Press, SF, 1973, ein Reprint eines Teilauszugs aus dem "Ben cao gang mu".
* Albert Y. Leung: *Chinesische Heilkräuter*. Diederichs, München. 5. Auflage, 1998. ISBN 342400796X


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |