recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Elja** (også skrevet *Elgå*, svensk: *Lillälven*) er ei elv i Halden kommune i Viken. Den er ei sideelv til Enningdalselva og er 20,9 km lang (17,0 km fra utløpet av Elgsjøen). Den har et nedbørfelt på 59,64 km², og middelvannføringen ved munningen er 0,82 m³/s.

Elva starter som flere små bekker i skogsområdene øst for Ørsjøen. De samles i Elgsjøen (168 moh), som er Eljas kilde. Fra østsida av Elgsjøen renner elva først mot sørøst, senere sør-sørvest, og passerer gjennom Lysevannet. Like sør for Lysevannet krysses elva av Østfoldbanen og fylkesvei 101. Elja fortsetter videre i samme retning, gjennom et tynt befolket skogsterreng, med enkelte spredte gårder. Ca. 400 meter før samløpet med Enningdalselva ligger den 46 meter høye Elgåfossen, Østfolds høyeste fossefall.

Grenseelv mot Sverige
---------------------

I sin nedre del, fra samløpet med en mindre bekk like sør for gården Holmene, utgjør Elja riksgrensen mot Sverige. Lengden som grenseelv er 2,5 km.

Se også
-------

* Liste over elver i Østfold

Referanser
----------

1. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Sidenedbørfelt.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 13. juni 2017
2. ↑  «Elja». *Fakta om stedsnavn*. Kartverket. Besøkt 13. juni 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Holvann** eller *Holvatn* er en innsjø sør for Femsjøen i Halden kommune, Østfold fylke. Innsjøen ligger 164 meter over havet, litt under den marine grense (som på dette stedet er 174 moh). Nedbørfeltet er lite, ca det tredobbelte av innsjøens areal. Tilsiget kommer fra sørvest og nordvest (Lille Erte), og utløpet er mot nordøst til Store Erte. En undersøkelse av krepsdyr og bunndyr i sure vann i Østfold viste at vannets pH var 4,7 både i 1992 og 1993.

Innsjøen er ett av referansevannene i Statlig program for forurensingsovervåking (SFT 2007). Innsjøen er kalket, men analyseresultater fra høsten 2004 viste at innsjøen fortsatt er kronisk sur, med pH 4,97.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 4. april 2015
2. ↑  Oppdragsmelding 335, Norsk institutt for naturforskning, 1995
3. ↑  Oppdragsmelding 169, Norsk institutt for naturforskning, 2008

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
***Penicillophorus*** er en slekt av biller som bare finnes i den Nye Verden (Nord-, Mellom- og Sør-Amerika). Hunnene er larviforme, det vil si de ser ut som larver hele livet. Hunnene og larvene, av og til også hannene, har lysorganer og lyser i mørket, men dette lyset er permanent på og kan ikke reguleres. De kalles "glow-worms" eller "railroad worms" på engelsk, det siste fordi de ledd-delte hunnene med et lysorgan på hvert ledd kan minne om en nattog-vogn med opplyste vinduer. Larvene og hunnene er rovdyr som særlig angriper tusenbein, hannene tar trolig ikke mat til seg som voksne.

Utseende
--------

Phengodidae er små til store (2 – 60 mm) biller, de larvelignende hunnene størst. Hannene er slanke biller med kam- eller buskformede antenner og korte, myke dekkvinger. **Hodet** er stort, noe flatt, med små, men utstående, runde fasettøyne. Antennene et 12-leddete (ganske uvanlig, det normale hos biller er 11), hvert ledd har to lange utvekster slik at antennen blir fjær- eller buskformet. Overkjevene (mandibel|mandiblene) er lange og tynne, sigdformede. **Brystskjoldet** (pronotum) er lite og omtrent firkantet. **Dekkvingene** er myke, forkortede, og dekker ikke de velutviklede flygevingene eller bakkroppen. **Bakkroppen** er sylindrisk og myk, beina forholdsvis korte. **Larvene** og de voksne hunnene er sylindriske, lange og slanke, med korte bein. De er tydelig ledd-delte med innsnevringer mellom hvert ledd. På siden av hvert ledd sitter det et lysorgan som sender ut gult eller grønt lys, i tillegg har noen et organ som sender ut rødt lys på hodet. Hos noen undergrupper har også hannene lysorganer.

Levevis
-------

Larvene og de voksne hunnene kryper rundt på bakken, mellom løvstrø og under bark, og fanger ulike slags leddyr. De synes ha en spesiell forkjærlighet for tusenbein. Hannene tar sannsynligvis ikke næring til seg som voksne. Hunnene sender ut feromoner, som de flyvende hannene med sine store antenner lett fanger opp. Det er etter alt å dømme feromonene, og ikke lyset hunnene sender ut, som leder hannene til dem. Man antar at lysets funksjon er som en advarsel overfor rovdyr om at disse dyrene er uspiselige. Phengodidene inneholder forskjellige slags giftstoffer. Dette er et eksempel på aposematisme, der et påfallende utseende (i dette tilfellet lys) advarer om gift.

Systematisk inndeling
---------------------

Det er sannsynlig at familien Telegeusidae også bør regnes til Phengodidae. Familien Rhagophthalmidae ble nylig skilt ut fra Phengodidae.

* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
			* Familien **Phengodidae** LeConte, 1861
				+ Underfamilien Penicillophorinae
					- Slekten ***Penicillophorus*** Paulus, 1974, 1 art
						* *Penicillophorus ctenotarsus* Paulus, 1974

Kilder
------

* Branham, M. Glow-worms, Railroad-worms (Insecta: Coleoptera: Phengodidae). University of Florida, IFAS Extension nettside.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Vinstra vgs sett fra Vinstra park
**Vinstra vidaregåande skule** er en offentlig videregående skole i Nord-Fron kommune i Innlandet. Skoleåret 2021/2022 har skolen 397 elever.

Skolen er en av tre videregående skoler i Innlandet med nynorsk som administrasjonsspråk.

Historikk
---------

Fra starten i 1946 hadde **Gudbrandsdal offentlege landsgymnas** elever fra hele Gudbrandsdalen. Agval Gjelsvik var rektor. Skolen var tidligere hotell eller sanatorium, *Furuheim*, som var bygget av laftet tømmer i sveitserstil. Skolen hadde reallinje og engelsklinje, fra høsten 1961 også Norrønlinje.

I 1964 ble skolen slått sammen med Fron yrkesskule og Ringebu vidaregåande skule og fikk undervisningstilbud i håndverk, service og industrifag. Skolen skiftet da navn til *Gudbrandsdal gymnas*.

I 1990-årene og i det nye tusenåret kom det til estetiske studietilbud i musikk, formgiving og media. Skolen skiftet navn til det nåværende *Vinstra vidaregåande skule*.

Hans Engum er idag daglig leder av musikk linjen på vinstra.

Referanser
----------

1. ↑  «Elevtall i videregående skole – fylker og skoler». *www.udir.no*. Besøkt 5. oktober 2021.

Litteratur
----------

* Arne Finborud: *På heimleg grunn*. I: Gudleiv Forr og Helge Vold (red.): *Landsgymnaset*. Samlaget 2007. ISBN 978 82 521 7138 9

Eksterne lenker
---------------

* Skolens hjemmeside

| * v
* d
* r
Offentlige videregående skoler i Innlandet |
| --- |
| 
* Dokka
* Elverum
* Gausdal
* Gjøvik
* Hadeland
* Hamar katedralskole
* Jønsberg
* Lena-Valle
* Lillehammer
* Nord-Gudbrandsdal
* Nord-Østerdal
* Raufoss
* Ringsaker
* Sentrum
* Skarnes
* Solør
* Stange
* Storhamar
* Storsteigen
* Trysil
* Valdres
* Vinstra
* Øvrebyen

 |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Hans Nilsen Kiær** (1731–1817) var en skipper på Strømsø og stamfar for familien Kiær i Norge. Han ble født på Borre i Horten, der familien hadde gården «Kiær», som slekten er oppkalt etter. Hans ble i 1757 gift med Ingeborg Hansdatter Brinck (1736–1810), de fikk sønnen Anders Hansen Kiær (1769–1838), som ble gift med Olene Gundersdatter (født. 1768), og sammen fikk de sønnene, skipsreder Hans Andersen Kiær (1795–1867) og skipsreder Niels Andersen Kiær (1802–1887), som er Kiær slektens to hovedlinjer.

Gravsted
--------

På Kiærs familiegravsted ved Strømsø kirke ble Hans Nilsen Kiær og Ingeborg Hansdatter begravet, han i 1817 og hun i 1810. På en jernplate som er 163 cm. lang og 95 cm. bred er innskriften: «*Hans Nielsen Kiær 86 Aar gammel og Ingeborg Hansdatter 74 Aar gammel, nedlagdes i denne grav efter 52 Aars Ægteskab sine jordiske Levninger, Han udi 1817, hun udi 1810. Hædrende deres minde lagde Agtelse og Taknemlighed denne Plade paa Graven*».

Referanser
----------

1. ↑  «Kiær, Hans Nielsen (1731 – 18I 7) | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 18. desember 2023.
2. ↑  Steffens, Haagen Krog (1911). *Norske Slægter 1912*. no: Gyldendalske Boghandel. s. 163.
3. ↑  *Aschehoug og Gyldendals store norske leksikon*. Kunnskapsforl. 1997. s. 549. ISBN 8257304921.
4. ↑  Olsen, Kr. Anker (1959). *Skipsfarts- og trelastbyen Drammen*. [Foreningen]. s. 43.
5. ↑  Bratberg, Terje (23. august 2023). «Kiær». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 18. desember 2023.
6. ↑  Christie, Sigrid (1986). *Norges kirker*. Land og kirke. s. 254. ISBN 8205163154.
**Nicolai Kiær** (kinesisk: 夏義可, pinyin: *Xià Yìkě*; født 2. april 1888 i Christiania, død 29. mai 1934 i Yiyang i Hunan i Kina) var norsk luthersk kinamisjonær og sportsutøver. Han var tilknyttet Young Men's Christian Association of China og Det norske misjonsselskap.

Nicolai var sønn av Anders Nicolai Kiær og Edle Johanne Bordø. Han ble etter endt teknisk utdannelse i 1911 sendt til Kina i 1912 av Norges Kristelige Ungdomsforbunds Ungdomsmisjon, og begynte å arbeide for *Young Men's Christian Association of China* i Changsha i provinsen Hunan. I 1930 sluttet han seg til Det norske misjonsselskap og underviste ved misjonens middelskole i Taohuashan (Taohualun, 桃花倫) i Yiyang. Hans norske YMCA-arbeid ble overtatt av Anders Tangeraas i 1935.

Kiær var også en aktiv turner og mangekjemper, og deltok i de olympiske leker 1908 i London. Han vant en olympisk sølvmedalje i turn, og var med på det norske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Sverige. Det var åtte lag med 16 til 40 turnere på hvert lag. Konkurransen ble arrangert 14. til 16. juli 1908. 

Nicolai Kiær giftet seg i 1916 med Mabel Ruth Hoy, datter av misjonæren William Edwin Hou (American Reformed Church in the United States).

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London - Sølv Sølv i turn, mangekamp lagkonkurranse (Norge)

Referanser
----------

1. 1 2 3   Misjonsarkivet, «Nicolai Kiær», besøkt 27. mai 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Norsk Misjonsleksikon, bd. 2, s. 603.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nicolai Kiær – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Nicolai Kiær – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
Delegater og gjester, kort tid før grunnleggelsen av ADAV i 1863.
**Allgemeiner Deutsche Arbeiterverein (ADAV)** var det første tyske sosialdemokratiske partiet. Det ble grunnlagt 23. mai 1863 i Leipzig i kongeriket Sachsen. Arbeiderforeningens første leder var Ferdinand Lassalle. I tillegg til Leipzig ble det stiftet foreninger i Hamburg, Düsseldorf, Solingen, Köln, Barmen og Elberfeld.

Andre sentrale personer ved stiftelsen var Johann Baptist von Schweitzer (1833–1875) og Wilhelm Hasenclever (1837–1889). Etter Lassalles død i 1864 kom det til stridigheter for å bli hans etterfølger. Først da Johann Baptist von Schweitzer overtok formannskapet i 1867 var denne krisen overstått. Etter 1869 stod ADAV i konkurranse med Sozialdemokratische Arbeiterpartei, inntil begge i 1875 ble forent i Sozialistische Arbeiterpartei Deutschlands, som var forløperen til Sozialdemokratische Partei Deutschlands.

Referanser
----------

1. 1 2  Museum, Stiftung Deutsches Historisches. «Gerade auf LeMO gesehen: LeMO Kapitel: Kaiserreich». *www.dhm.de* **(tysk)**. Besøkt 9. februar 2019.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |

Portal: Tyskland
**Hans Theodor Kiær** (født 9. desember 1891 i Fredrikstad, død 22. oktober 1973 i Rendalen) var en norsk ingeniør og forretningsmann innen trelastindustrien. Han var president i Norges Industriforbund på 1950-tallet.

Liv og virke
------------

Kiær ble diplomingeniør i papirfaget i Dresden i 1914. Fra 1916 og i førti år var han direktør for Fredrikstad-firmaet And. H. Kiær & Co Ltd, og fra 1933 også i Torp Brugs Aktieselskab. And. H. Kiær var morfirma for en rekke andre bedrifter innen trelast (blant annet Van Severen & co), og Kiær var styreformann i flere av disse bedriftene. Han hadde også sentrale verv i foreningene knytta til tømmervirksomheten på Glomma.

Han var den første presidenten i Norges Trelastforbund (fra 1933), hvor han senere ble æresmedlem. Han var med å stifte Norges Treforedlingsråd og tidsskriftet *Norsk Skogindustri*. Han var formann i De Norske Papirfabrikanters Forening og styremedlem i Papirindustriens Forskningsinstitutt.

I 1946 var han den eneste overlevende i flyulykken som ble kjent som Snarø-ulykken. Besetningen på tre personer og de ti øvrige passasjerene i flyet mistet livet.

Kiær var president i Norges Industriforbund 1953–1956, og formann i styret for Sentralinstitutt for industriell forskning 1956–1962. 

Som pensjonist var han sentral i å etablere Norsk Skogbruksmuseum i Elverum (styremedlem 1954–1961, formann 1962–1971). Han var også en periode styremedlem i Norsk Teknisk Museum.

Kiær satt i Fredrikstad bystyre fra 1926 til 1934. Han var en ivrig seiler, og vant Coupe de France i 1921, 1922 og 1923.

Ordener og æresbevisninger
--------------------------

Han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1953 og til kommandør 1971. Han var også innehaver av Finlands hvite roses orden, den svenske Vasaorden og den nederlandske Oranje-Nassau-ordenen. Han var i mange år nederlandsk visekonsul.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Hans\_Th\_Kiær, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «13 ble drept da Stockholm-flyet styrtet ned ved Fornebu i går.». *Aftenposten*. Nasjonalbiblioteket (www.nb.no). 23. mai 1946. Besøkt 24. oktober 2021. «Sykehuset opplyser at ingeniør Kiær har pådradd seg flere benbrudd, men han anses å være utenfor fare.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Geni
 |
**Evika Siliņa** (født 3. august 1975 i Riga i Latviske SSR i Sovjetunionen) er en latvisk politiker. Hun ble i september 2023 utnevnt til Latvias statsminister. Hun har tidligere vært sosialminister i Krišjānis Kariņš regjering.

Siliņa studerte jus ved Universitetet i Latvia fra 1993 til 1997. Deretter tok hun mastergrad i samfunnsvitenskap, internasjonal rett og EU-rett. Hun har latvisk som morsmål, og behersker dessuten engelsk og russisk. Siliņa arbeidet som forretningsadvokat fra 2003 til 2012 og deretter fra 2013 til 2019 i utenriksdepartementet.[]

I 2022 stilte hun til parlamentsvalg for Enhetspartiet (Vienotība) og ble innvalgt i det 14. Saeima. I desember 2022 ble hun utnevnt til sosialminister. Etter Kariņš’ avgang ble hun forespurt av president Edgars Rinkēvičs om å danne ny regjering i september 2023.

Referanser
----------

1. 1 2   www.diepresse.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Evika Siliņa | Ministru kabinets». *www.mk.gov.lv* **(engelsk)**. Besøkt 15. september 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Evika Siliņa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND
 |
**Die PARTEI** (tysk: **Partei für Arbeit, Rechtsstaat, Tierschutz, Elitenförderung und basisdemokratische Initiative**) er et parodisk-satirisk parti i Tyskland, stiftet i 2004 av redaktøren for satiremagasinet *Titanic*.

Partiet har deltatt i valg til Forbundsdagen, flere landdags- og kommunalvalg i Tyskland og ved valg til Europaparlamentet. Ved delstatsvalget i Berlin i 2011 oppnådde det 0,9 prosent av andrestemmer (partivalgstemmer). Partiet har også hatt oppslutning både av førstestemmer (personvalgstemmer) og andrestemmer i deler av Hamburg og Berlin, men har hittil ikke lykkes med å få noen mandater. Partiet fikk ikke tillatelse til å delta i valget til Forbundsdagen i 2009. Imidlertid deltok det under landdagsvalgene i Nordrhein-Westfalen (2010), Hamburg, Baden-Württemberg, Mecklenburg-Vorpommern og Berlin (2011).

Navn
----

Navnet PARTEI (partiet) dannes av den første bokstaven i hvert ord av partiets lange betegnelse: **P**artei für **A**rbeit, **R**echtsstaat, **T**ierschutz, **E**litenförderung und basisdemokratische **I**nitiative (*Partiet for arbeid, rettsstat, dyrebeskyttelse, elitens understøttelse og grunnleggende demokratisk initiativ*) og er således både et akronym og et apronym (akronym som innebærer et allerede eksisterende ord).

Program
-------

Partiets leder Martin Sonneborn.
Partiprogrammet gjelder uendret siden stiftelsen i august 2004. Det er ifølge stifteren Sonneborn utledet av programmet til Bündnis 90/Die Grünen. I tillegg finnes fremfor alt regionale ideer og krav som utveksles mellom medlemmene og brukes i valgkamp, men som ikke nødvendigvis er i samsvar med programmet. Ifølge Sonneborn dreier det seg om en bevisst populisme for å vinne velgere.

Hintnerjugend
-------------

Under mottoet «Vi trenger en barne- og ungdomsbevegelse, fordi en barne- og ungdomsbevegelse er noe vi behøver» ble det 5. juni 2005 grunnlagt ungdomspartiet Hintner-Jugend, oppkalt etter generalsekretær Thomas Hintner. Den offisielle hilsen til Hintnerjugend er «Hi Hintner».

Ungdomspartiets hilsen henspiller således på ungdomsbevegelsen til NSDAP, Hitlerjugend, såvel som på partiets hilsen, den såkalte Hitlerhilsen. Bekledningen til Hintner-Jugend er blå skjorte, grå bukser og rødt halstørkle, slik som den til Freie Deutsche Jugend, ungdomsorganisasjonen i DDR.

Representanter
--------------

Manuel Lindlar, som opprinnelig var valgt inn til kommunestyret i Leverkusen for die Linke, kunngjorde 17. mai 2011 sin overgang til PARTIET. I 2013 fikk partiet valgt én representant ved lokalvalget i Lübeck. Ved europaparlamentsvalget i 2014 fikk partiet sitt første mandat på europeisk plan.

Referanser
----------

1. ↑  «Kommunalwahl 2013». *wahlen.luebeck.de*. Besøkt 26. mai 2019.
2. ↑  «„Die Partei": Spaßguerilla im Europaparlament». *FAZ* **(tysk)**. 26. mai 2014. ISSN 0174-4909. Besøkt 26. mai 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Die PARTEI – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Internettside til Hintner-Jugend

Portal: Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Bjorvann** (også skrevet **Bjorvatnet** eller **Bjårvatnet**) er en innsjø i Tørdal i Drangedal kommune i Telemark.

I nordenden av vannet ligger tettstedet Bø som trolig har gitt vannet navnet *Bjårvatn*. *Bjár* (bjår) er genitiv av *bœr*, nå Bø. Navnet har derfor ikke sitt opphav i *bjórr* (bever), som de fleste andre vann med liknende navn i Norge.[]

Systemet er en del av Kragerøvassdraget, og drenerer hele den nordvestlige og nordligste delen av Drangedal, inkl. noen vann i Nissedal. Hovedtilløpene er Gautefallelva fra vest og fra nord Bøelva, som dannes av Suvdøla, Graveelva og Loneelva.

Bjorvann renner via Tørneselva og Storelva ut i Hoseidvatnet, og videre ut i øvre Toke ved Prestestranda.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 2. mai 2015
2. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 2. mai 2015
3. ↑  «Bjorvann». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 3. november 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Martin Landrø** (født 19. desember 1958) er professor i geofysikk og seismikk ved Institutt for elektroniske systemer ved NTNU. 

Landrø er utdannet sivilingeniør fra NTH i 1983 og dr.scient. i fysikk i 1986. Landrø jobbet som forsker i SERES fra 1986 til 1989. Deretter var han forsker i SINTEF petroleum 1993 til 1996 og som geofysiker i Statoil fra 1996 til 1998. Landrø var prosjektkoordinator for EU-forskningsprosjektet ATLASS (*Analysis of Time LapSe Seismic data*). Fra 2005 til 2009 var han prosjektleder for et Forskningsrådsprosjekt for analyse av 4-dimensjonale seismikkdata (PETROMAKS). Siden 2009 og fram til 2013 leder han et nytt forskningsprosjekt om forbedret kartlegging og overvåkning av oljereservoarer.

Hans mest siterte artikkel er *Discrimination between pressure and fluid saturation changes from time‐lapse seismic data* publisert i Geophysics i 2001

I perioden 2020–2028 er han leder for et senter for forskningsdrevet innovasjon (SFI) ved NTNU: Senter for geofysisk prognosering.

Priser og utmerkelser
---------------------

* 2007 StatoilHydros forskningspris
* 2011 Eni Award

Referanser
----------

1. ↑  Quantitative interpretation of 4D seismic data for improved reservoir management Arkivert 21. september 2013 hos Wayback Machine.
2. ↑  Improved imaging, mapping and monitoring of hydrocarbon reservoirs Arkivert 3. april 2016 hos Wayback Machine.
3. ↑  Discrimination between pressure and fluid saturation changes from time-lapse seismic data Geophysics 66, 836 (2001); doi:10.1190/1.1444973
4. ↑  «Contact – CGF - NTNU». *www.ntnu.edu*. Besøkt 15. september 2021.
5. ↑  Eni Award: the 2011 Edition winners

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Publikasjoner av Martin Landrø i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Martin Landrø i BIBSYS

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
**David Romero Ellner** (død 18. juli 2020 i Honduras) var en honduransk journalist, advokat og politiker. Han var leder av *Movimiento de Izquierda Revolucionaria* (MRI, Den revolusjonære venstrebevegelse), og tidligere kongressmann, da for Det liberale parti. Han var også sjef for *Radio Globo* og *Globo TV*.

I 2002 ble Romero Ellner siktet for å ha voldtatt sin datter. De 30. juli 2002 ble han fratatt sin parlamentariske immunitet og sine politiske verv. I 2004 erklærte han seg skyldig i å ha voldtatt sin datter og dømt til ti års fengsel.

Han ble løslatt før tiden. Anklageren som hadde ført saken mot ham beskyldte ham for å ha lagt ut på en kampanje mot henne og hennes familie. Så ble han stilt for retten for dette, og funnet skyldig i seksten tilfeller av bakvaskelse og æreskrenkelser i 2016. I januar 2019 fastholdt høyesterretten i Honduras en tidligere dom mot journalisten; han hadde beskyldt en person i påtalemyndigheten for korrupsjon i 2016. Den 28. mars 2019, etter at han hadde uttømt alle ankemuligheter, også til landets høyesterett og til Inter-American Commission on Human Rights, ble han arrestert av De nasjonale honduranske politi i et raid mot Radio Globo mens han var på luften.

Han døde den 18. juli 2020 av COVID-19 som han hadde fått under fengselsopphold under koronavirusepidemien i Honduras. Tidligere i 2020 hadde CPJ og 190 andre organisasjoner oppfordret verdensledere til å løslate alle journalister som satt i fengsel på grunn av sitt virke, grunnet koronavirussituasjonen i mange fengsler.

Referanser
----------

1. ↑  «Muere el controvertido periodista hondureño, David Romero Ellner por COVID-19». *Vanguardia* **(spansk)**. Besøkt 19. juni 2020.
2. ↑  Los hechos hablan por sí mismos: informe preliminar sobre los desaparecidos. Honduras. Comisionado Nacional de los Derechos Humanos. p. 39
3. 1 2 3 4  «Hondurese journalist overleden na oplopen coronavirus in gevangenis / Villamedia». *www.villamedia.nl*.
4. ↑  «2003 dejó tres diputados presos y otro prófugo». La Prensa. Arkivert fra originalen 9. desember 2009.  Arkivert 20091209084711 hos WebCite
5. ↑  «SEMANA DEL 30 AL 1 DE AGOSTO DEL 2002». El Centro de Investigación y Promoción de los Derechos Humanos. Arkivert fra originalen 19. desember 2009.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 24. oktober 2009. Besøkt 27. oktober 2020.
6. ↑  «Honduras: Sentencian periodista a 10 años de prisión». *Chicago Tribune*. Besøkt 21. juli 2020.
7. ↑  Centro de Derecho de Mujeres (2006). «Fuerzas para seguir: Testimonio de un abuso sexual». Centro de Derechos de Mujeres. Besøkt 30. mars 2019.
8. 1 2 3  «Capturan al periodista hondureño David Romero». La Prensa (Honduras). 22. mars 2019. Besøkt 30. mars 2019.
9. ↑  «Honduran journalist David Romero dies after contracting COVID-19 in jail». 19. juli 2020.
***Phosphaenopterus*** er en slekt av lysbiller.

Utseende
--------

Middelsstore, avlange, noe flate, svarte lysbiller. Hannene har reduserte dekkvinger som ikke dekker det meste av bakkroppen, også flygevingene er reduserte og de kan ikke fly. Antennene er trådformede, nokså kraftige. Hunnene mangler helt vinger, men har noralt utviklede, «voksne» antenner.

Levevis
-------

Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (*habitat*), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. Larvene eter gjerne meitemark.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Europa nord til det sørligste Sverige og Finland, innført til Nord-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

 *Phosphaenus hemipterus*, larve
I tillegg til den beskrevne arten er to former til identifisert ved hjelp av DNA-strekkoding, men disse har foreløpig ikke fått formelle navn.

**Treliste**
* Orden **biller** (Coleoptera)
	+ Underorden  **Polyphaga**
		- Overfamilie  **Cantharoidea**
			* Familien **lysbiller** (Lampyridae Fleming, 1821)
				+ underfamilie **lysbiller** (Lampyrinae) Latreille, 1817
					- stamme **Lucidotini** Lacordaire, 1857
						* understammen Photinina LeConte, 1881
							+ slekten ***Phosphaenopterus*** Schaufuss, 1870
								- *Phosphaenopterus metzneri* Schaufuss, 1870
								- *Phosphaenopterus montandoni* Bourgois, 1900

Referanser
----------

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

  

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Kart som viser hvor Bostrak er.
**Bostrak** (**Bustrak**) er en grunnkrets i delområdet Tørdal i Drangedal kommune i Vestfold og Telemark. Stedet har navn etter sin tidligere hovedgård, og kan være sammensatt av *bost/bust* (myrbust) og *rák* (kveggang) .

Stedet ligger på vestsiden av Bjorvann, 12 km. nordvest for kommunesenteret Prestestranda og 7 km. sør for bygdesenteret Bø. Her finnes egen idrettsforening samt diverse velforeninger og lag. Bostrak skole ble nedlagt i 2012, og elever derfa må til Drangedal 10-årige skole i sentrum .

Vegen gjennom Bostrak er Fv38 (Tørdalsveien). Herfra går også Fv358 (Fjellgårdsveien) over Gautefall til Treungen.

Bostrak er i dag kanskje mest kjent for musikeren og lastebilsjåføren Sputnik (Knut T. Storbukås), som har privat museum på stedet.

Referanser
----------

1. ↑  «O. Rygh, Norske Gaardnavne: Bostrak».
2. ↑  «Skoler i Drangedal». Arkivert fra originalen 15. september 2019. Besøkt 31. juli 2020.

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Bryn kirke** er en langkirke fra 1861 på Rykkinn i Bærum kommune i Viken fylke.

Byggverket er i tegl og har 400 plasser. Arkitekt P.H. Holtermann ble bedt om å planlegge en enkel og billig kirke. Ved kirken ligger Bryn kirkegård. Kirken er veikirke og sognekirke for Bryn menighet.

Historikk
---------

Kirken var ferdigbygget i 1861 og ble åpnet med stor seremoni 28. juni 1861. Gunder Kristensen Krydsby fra Lommedalen fraktet de to kirkeklokkene fra Kristiania med hest og vogn.

P.H. Holtermanns snitt-tegning
*Ringeriges Ugeblad* (nå Ringerikes Blad) skrev: «Alledere tidlig paa Morgenen saaes store Skarer ad alle Veie at begive sig til Kirken. Omtrent 800 Adgangstegn vare uddelte. Kl 9½ aapnedes Kirken, hvorved de, som havde Adgangstegn kom ind og indtog sine Pladse. Kl 10 avgik Processionen fra Gaarden Bryn. Den bestod af Provstiest Præster, 10 i Tallet. Bygdens nye og særdeles vakre Kirke blev indviet.»

Noe av inventaret ble kjøpt nytt, noe ble mottatt som gaver og noe ble overført fra den mye eldre kirken Tanum kirke. Utsmykkingen av koret i kirken ble utført av Emanuel Vigeland, som var bror til den mer berømte Gustav Vigeland.

Kirken ble restaurert i 1959-60 ved arkitekt Finn Bryn. I 2007-2008 ble kirkespiret reparert, og det ble da funnet en gammel skriftrull i bjelkelaget, som fortalte hvor kirkens grunnstein var lagt, hvem som hadde deltatt i byggingen av kirken og hvem som hadde bekostet arbeidet.

Den 70 mål store kirkegården er planlagt utvidet med 60 mål og gravearbeidene er igang. Gravingen avdekket en rekke arkeologiske funn fra eldre jernalder fra 500 år f. Kr. og frem til middelalderen, bl. a. to automatisk fredede kulturminner bestående av graver og bosettingsspor fra jernalderen.

150-årsjubileet
---------------

Koret i Bryn kirke Foto: Øyvind Sæther 
I jubileumsåret 2011 vil det bli arrangert konserter, utstillinger og jubileumsgudstjeneste i kirken. Jubileumsskrift redigeres av Bjørn Sandvik.

Referanser
----------

1. ↑  Bakken, T. J. (1961). *Bryn kirke 1861-1961*. V. Bærum Menighetsråd.

Litteratur
----------

* T. J. Bakken: *Bryn kirke 1861 – 1961*. Forlaget Land og Kirke 1961.
* Alf Henry Rasmussen (1993). «Bryn kirke». *Våre kirker. Norsk kirkeleksikon*. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 697. ISBN 82-7527-022-7.

Eksterne lenker
---------------

* Bryn menighets hjemmeside
* (no) «Bryn kirke». *Kirkesøk*. Den norske kirke.
* Bryn kirke i «Norges kirker»
* (no) «Bryn kirke». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

| * v
* d
* r
Oslo bispedømme – Bærum prosti |
| --- |
| 
* Bryn (Bryn kirke)
* Østerås (Østerås kirke)
* Haslum (Haslum kirke)
* Helgerud Helgerud kirke)
* Høvik (Høvik kirke)
* Fornebulandet (Snarøya kirke
* Fornebu kirke)
* Jar (Jar kirke)
* Eiksmarka (Eiksmarka kirke)
* Lommedalen (Lommedalen kirke)
* Tanum (Tanum kirke)

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Riksantikvaren kulturminne **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Fjelltun Ungdomssenter og Leirskole ligger på Lia ved Gautefall.
**Lia** er ei grend og en grunnkrets nord-vest i Tørdal i Drangedal kommune i Telemark fylke. Grenda ligger nesten øverst i det området som kalles «Fjellgardane», 3 km. nedenfor Gautefall og 20 km. vest for kommunesenteret Prestestranda.

På Lia finnes et større hyttefelt, samt Fjelltun leirskole. Gjennom grenda renner Gautefallelva (også kalt Fjellgardselva), med gode muligheter for diverse vannaktiviteter om sommeren. Her er det også en sandvollyballbane, og flere turstier. Om vinteren kjøres det opp flere kilometer med skiløyper, som også knyttes til løypenettet på Gautefall.

Veien som går gjennom området, fra Bostrak, over Gautefall til Treungen, er Fv 358.

### Skole

Tidligere var det på Lia, på tomta der leirskolen ligger i dag, folkeskole for Gautefall, Lia og flere gårder nedover mot Bostrak. Da denne ble nedlagt måtte barna til skolen på Bostrak. I 2012 ble også denne nedlagt, og elever fra Fjellgardane må nå til Drangedal 10-årige skole i Prestestranda.

### Gårdene

Liagrendas areal dekkes i hovedsak av gårdene Nordre-, Midtre- og Søndre Lia, samt gården Solli.

Referanser
----------

1. ↑  «Skoler i Drangedal». Arkivert fra originalen 15. september 2019. Besøkt 2. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Fjelltun leirsted.
Julebygda kapell  Foto: Jarle Vines 
**Malmheim** eller **Julebygda** er en bydel og et tettsted i Sandnes kommune. Malmheim har i utgangspunktet spredt befolkning og gårdsbebyggelse da hovednæringen er jordbruk. De siste årene[*når?*] har derimot tettstedssentrumet opplevd en liten vekst. Det ligger ca. fem kilometer sørvest for Sandnes sentrum og her ligger Malmheim skole, Julebygda barnehage og Julebygda kapell som er Malmheims eneste kirke. Like ved kirken ligger også bygdas nærbutikk. Grensene til Malmheim bydel er ikke identisk med grensene til området som regnes som Julebygda. Julebygda består av flere gårdsnavn, der Malmheim er bygdas sentrum med skole, butikker, kirke, grendehus, bedehus, samt et byggefelt av nyere dato. Gårdsnavnene som utgjør Julebygda er: Lea, Heigre, Jutland, Killingland, Malmheim, Raugstad, Folkvord, Todnheim, Asheim, Årsvoll.

Fv. 241 Heigreveien og fv. 320 møtes i bygda og leder til henholdsvis Sandnes sentrum og Ganddal.

Referanser
----------

1. ↑  «Derfor heter det Julebygda». *Rogalands Avis* **(norsk)**. 17. desember 2013. Besøkt 30. januar 2021.

| * v
* d
* r
Bydeler i Sandnes |
| --- |
|  | Austrått **·** Bogafjell  **·** Figgjo **·** Ganddal **·** Hana **·** Høle **·** Lura **·** Malmheim **·** Riska **·** Sandved **·** Soma **·** Stangeland **·** Sviland **·** Trones og Sentrum | Norges flagg |
**Marxistisch-Leninistische Partei Deutschlands** (MLPD, norsk: Tysklands Marxist-Leninistiske Parti) er et tysk maoistisk politisk parti som ble grunnlagt i Bochum i Vest-Tyskland den 20. juli 1982. Partiet er i dag den største av smågruppene til venstre for Die Linke, og hadde sitt opphav i *Kommunistischer Arbeiterbund Deutschlands* (Tysklands Kommunistiske Arbeiderforbund) som var grunnlagt i 1972.

Politisk står MLPD på en anti-revisjonistisk plattform og anser mesteparten av reformene som fant sted i Øst-Europa etter 1956 som brudd med sosialistiske prinsipper. Partiet tilhører også den retningen innenfor maoismen som mener at Kina i dag har blitt et kapitalistisk land. MLPD har også lagt stor vekt på samarbeid med andre partier internasjonalt, og hadde blant annet god kontakt med Arbeidernes Kommunistparti i Norge. Sammenlignet med tilsvarende partier i andre land har MLPD bare i liten grad endret sitt politiske grunnlag i løpet av de siste 10-15 årene.

De senere årene har MLPD enkelte steder i Tyskland vært en pådriver for protestene mot velferdsreformene kjent som Hartz-konseptet, noe som har gitt dem en viss økt oppslutning. Ved valget i 2005 fikk partiet kun 0,1% oppslutning, noe som imidlertid representerte en tidobling av oppslutningen. Valgsamarbeidet *Alternativ Unabhängig Fortschrittlich*, der MLPD er den viktigste organiserte kraften, har de siste årene oppnådd representasjon i kommunestyrene i Gelsenkirchen, Eisenach, Esslingen, Albstadt, Mülheim an der Ruhr, Solingen, Essen, Leverkusen og Kassel.

MLPD er blant partiene som åpent overvåkes av etterretningstjenesten Bundesamt für Verfassungsschutz, som i 2012 anslo medlemstallet til å ligge rundt 2300. Partiet gir ut ukeavisa *Rote Fahne* i omkring 7 500 eksemplarer. Ungdomsorganisasjonen til MLDP heter *Rebell*. Partiformann er Stefan Engel.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Marxist–Leninist Party of Germany – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |

1. ↑  ; besøksdato: 5. mai 2020; avsnitt, vers eller paragraf: 6.3.
2. ↑  ; besøksdato: 27. januar 2021; side(r): 163.
**U.S. Southern Command** (**SOUTHCOM**) er en av de ni felles hovedkommandoene i det amerikanske forsvarsdepartementet. Kommandoen har et geografisk ansvarsområde som omfatter Sentral-Amerika, Sør-Amerika og Karibia. Hovedkvarteret ligger i Miami, Florida.

Et av SOUTHCOMs viktigste oppdrag er å bidra i USAs langvarige kamp mot narkotikasmugling fra Sør-Amerika til USA. SOUTHCOM gir logistikkstøtte til amerikanske etater som DEA, Justisdepartementet og ICE, og overvåker luftrommet og havområdet som narkotikasmuglere benytter for å transportere narkotika til USA. For dette arbeidet mottar SOUTHCOM rundt én prosent av USAs totale føderale antinarkotikabudsjett (17,8 milliarder dollar i 2000).

I tillegg er det SOUTHCOM som driver forvaringssenteret for terrorister på marinebasen Guantanamo Bay.

I likhet med de andre felles hovedkommandoene ledes SOUTHCOM av en firestjerners general som rapporterer direkte til USAs president gjennom forsvarsministeren.

Underliggende avdelinger
------------------------

SOUTHCOM er et rent stabselement og ingen operative styrker er permanent underlagt kommandoen. I stedet har SOUTHCOM et antall underliggende kommandoer, som bringer kampstyrker under SOUTHCOMs kontroll.

* U.S. Army South
* U.S. Southern Air Force/12th Air Force
* U.S. Marine Forces South
* U.S. Naval Forces Southern Command
* U.S. Special Operations Command, South
* Joint Task Force–Bravo
* Joint Inter-Agency Task Force–East
* Joint Task Force–Guantánamo

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) United States Southern Command – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
USAs forsvar |
| --- |
| Forsvarsdepartementet  **·** Den militære sjefsnemndArmédept. **·** Marinedept. **·** Flyvåpendept. |
| Grener | Hæren  **·** Flyvåpenet  **·** Romvåpenet  **·** Marinen  **·** Marinekorpset  **·** Kystvakten | USAs flagg |
| Hovedkommandoer | 

|  |  |
| --- | --- |
| Geografiske | NORTHCOM  **·** SOUTHCOM  **·** CENTCOM  **·** EURCOM  **·** AFRICOM  **·** INDOPACOM  **·** SPACECOM |
| Funksjonelle | CYBERCOM **·** STRATCOM  **·** SOCOM  **·** TRANSCOM |

 |
| Etater | DARPA  **·** DeCA  **·** DCAA  **·** DCMA  **·** DFAS  **·** DHA  **·** DISA  **·** DIA  **·** DLSA  **·** DLA  **·** DSCA  **·** DCSA  **·** DTRA  **·** MDA  **·** NGA  **·** NSA  **·** PFPA |
| Portal:USA  **·** Kategori |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Jømna** er ei elv i Elverum kommune i Innlandet. Den er ei sideelv til Glåma og dannes ved samløpet av tilløpselvene Horna og Vesl-Jømna like øst for Starmoen. Elva renner derfra sørover til den munner ut i Glåma ved bygda Jømna, rundt 10 km sørøst for Elverum. Elva er 34,1 km lang (medregnet Horna), og har et nedbørfelt på 229,47 km². Middelvannføringen ved munningen er 2,42 m³/s.

Like før munningen i Glåma danner elva et fossefall hvor det allerede i middelalderen ble anlagt møller, og hvor den nærmeste garden hadde kongelige privilegier. Fossefallet ga senere også grobunn for utvikling av industri ved elva, hvor Kverndalen Brug (senere Jømna Brug) ble opprettet i 1877.

Sideelver
---------

Dette er ei liste over sideelver og tilløpselver til Jømna, med angivelse av hvor elvene munner ut i hovedelva. Lista er regnet fra Jømnas munning i Glåma og nordover.

* Dottungen – 2 km nord for Jømna
* Agåa – 1 km øst for Starmoen
* Vesl-Jømna – 1 km nordøst for Starmoen
* Horna – 1 km nordøst for Starmoen
	+ Nistilen – 1 km nord for Starmoen

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Sidenedbørfelt.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 12. juli 2017
2. ↑  «Velkommen til Østmo-arkivet». 6. mai 2015. Arkivert fra originalen 17. januar 2019. Besøkt 16. januar 2019.
**Damtjern** er et tjern i Lier kommune i Viken. Det ligger mellom Fosskollen og Liertoppen kjøpesenter. Damtjern er 0,13 km² stort og ligger 194 meter over havet. Tjernet har sitt utløp i Lierelva og har blant annet abbor.

Badeplass
---------

Damtjern var på 1990-tallet preget av at det ble brukt som tilholdssted for utenlandske sesongarbeidere som bodde i bilene sine på parkeringsplassen i sørenden av tjernet. Kommunene tok tak i problemet, ved å blant annet stenge parkeringsplassen, og i de seinere årene har Damtjern blitt en populær badeplass for befolkningen på Tranby, Reistad og Lierskogen. Det er to utetoaletter utplassert på østsiden, samt en rullestolrampe på sørsiden.

Badesesongen ble sterkt redusert sommeren 2006 da nedbør tok med seg store mengder leire og gjørme. Dette var grunnet store anleggsarbeider, blant annet i forbindelse med en vannledning, bygging av byggevarehuset Bauhaus og en motorcross-bane i nærheten.

I dag er vannkvaliteten igjen god.

Klatrefelt
----------

Granittklippene langs tjernets vestside egner seg godt for klatring, og Damtjern har i mange år vært et populært sportsklatrefelt. Feltet ble utviklet på siste halvdel av 1980-tallet, hovedsakelig av klatrere fra Oslo, og Damtjern ble på denne tiden den viktigste arenaen for utviklingen av ruter i den øvre delen av graderingsskalaen i Norge. I 1986 gikk Marius Morstad «Stive dempere», landets første rute gradert 8+ (fransk grad 7c+), og i 1988 sto Per Hustad for et nytt gjennombrudd da han fullførte sitt langtidsprosjekt, ruta «Marathon», grad 9 (fransk grad 8b).[]

Sommeren 2006 ble det gjennomført en større reboltingsaksjon, blant annet med støtte fra Drammen Klatreklubb, hvor de gamle boltene fra 1980-tallet ble skiftet ut.

Annet bruk
----------

Damtjern brukes blant annet også til fisking, sommer og vinter. Tjernet blir relativt hurtig isdekt vinterstid, grunnet lite tilstrømning av vann og liten sirkulasjon. Om vinteren brukes isen til speedcross, billøp og flyplass for modellfly.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 9. april 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Kana** er ei grend og en grunnkrets helt sør på Hurumlandet i Asker kommune i Viken, tidligere i Hurum kommune i Buskerud. Kana ligger ved fylkesvei 281, nær Holmsbu og Rødtangen.

«Kana» er navnet på et bruk (gnr./bnr. 335/9) og en tidligere husmannsplass under gården Graver, som ble utskilt i 1884. Husmannsplassen er først nevnt på 1830-tallet. Navnets opprinnelse og betydning er ukjent. Etter at det ble oppretta et poståpneri i et hus på eiendommen i 1936, kom navnet «Kana» etter hvert til å bli brukt om hele grenda som fikk postadresse «Kana».

Grunnkretsen Kana omfatter gårdene Torstvet, Liltvet, Berg, Knatvoll, Folkestad, Haga og Ranvik lille. Det finnes ingen egentlig tettbebyggelse her. Hurum kommune kjøpte en del av gården Folkestad i 1863. Her ble det bygd skolestue i 1867. Vis-à-vis skolestua ble forsamlingslokalet «Varden» bygd i 1907, med midler innsamla av Trondstadfjerdingen Kvindeforening og Ungdomsforeningen Vaar. På kommunens eiendom ble det siden utskilt en del hustomter.

I et hus ved hovedveien, øst for skolen, ble det fra 1930-tallet drevet en liten kolonialforretning. Her kom det også et poståpneri i 1936, som ble nedlagt tidlig på 1990-tallet. Nye Folkestad barneskole åpnet i 1963 som en moderne barneskole for vestre Hurum.

Skolen og Kana barnehage er i dag viktige arbeidsplasser på Kana. Stedet har en byggvareforretning, og ved fjorden ligger Knatvollstranda camping og badestranda Ersvika.

Referanser
----------

1. ↑  «Nasjonalbiblioteket». *www.nb.no*. Besøkt 28. januar 2020.
2. ↑  «3483 KANA (Poståpneri) - KulturNav». *kulturnav.org*. Besøkt 28. januar 2020.
3. ↑  *Fra omgangsskole til grunnskole – Utviklingen av skolestellet i Hurum gjennom 250 år*. Hurum kommune. 1989. s. 126–133.

Eksterne lenker
---------------

* hurumhistorielag.org *Historielaget stiftet på Kana i 1948*
* Nettstedet til Folkestad barneskole
Det tyske partiet deltok i regjeringen Adenauer II, med Jakob Kaiser, minister for indretyske spørsmål (andre rekke, nr. 2 fra venstre) 
**Deutsche Partei** («det tyske parti»), *DP*, var et nasjonalkonservativt parti i Tyskland, grunnlagt i 1947. Partiet deltok i regjeringen fra 1949 til 1960.

Historie
--------

Partiet utgikk fra Weimarrepublikkens Deutsch-Hannoversche Partei, og som etter den andre verdenskrigen hadde konstituert seg på nytt som Niedersächsische Landespartei.

Ved valget i 1949, det første etter krigen, fikk partiet 4 % av stemmene og 17 seter i Forbundsdagen. Partiet var representert i Forbundsdagen fram til 1961 og inngikk i CDU-lederen Konrad Adenauers koalisjonsregjeringer fra 1949 til 1960. Siden dette gikk flere av partiets fremtredende politikere over til CDU, og partiet mistet mye av sin innflytelse og oppslutning blant velgerne. 

I 1961 gikk Deutsche Partei sammen med GB/BHE til Gesamtdeutsche Partei ved forbundsdagsvalget samme år, men det sammenslåtte partiet lyktes ikke med å komme inn i Forbundsdagen.

Partiet fortsatte på lokalt nivå etter 1961. Partiavdelingen i Bremen og lokalforeningene i enkelte kretser i Niedersachsen motsatte seg sammenslåingen med GB/BHE og startet partiet igjen i 1962. Det opphørte å eksistere som parti i 1980.

Referanser
----------

1. ↑  Bildung, Bundeszentrale für politische. «Die Entwicklung des Parteiensystems seit 1945 | Infografiken | Parteien in Deutschland | bpb». *www.bpb.de*. Besøkt 19. juli 2016.
2. ↑  Bildung, Bundeszentrale für politische. «Deutsche Partei (DP) | bpb». *www.bpb.de*. Besøkt 19. juli 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**6. divisjonskommando** var en mobil divisjonskommando i den norske Hæren. Hovedoppgaven til kommandoen i fredstid var å koordinere all styrkeproduksjon ved Hærens utdanningssentre i Troms og Vest-Finnmark. Kommandoen ble operativ 1. juni 2002 og bestod av 12 bataljoner:

* Stridstrenbataljonen (CSS, tidl. Logistikkbataljonen)
* Sambandsbataljonen
* Artilleribataljonen
* Panserbataljonen
* Etterretningsbataljonen
* Sanitetsbataljonen
* 2. bataljon («Infanteribataljonen»)
* Ingeniørbataljonen
* Luftvernbataljonen
* Kavaleribataljonen (nedlagt)
* Militærpolitibataljonen (gjenopprettet)
* Jegerbataljonen (nedlagt, omdannet til kompaninivå)
* Teknisk kompani

Mange av avdelingene i 6. divisjonskommando ble nye enheter i ISTAR-konseptet.

6. divisjonskommando ble lagt ned 1. august 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Deutsche Reichspartei** (**DRP**) var et høyreorientert politisk parti i Tyskland. Det ble grunnlagt i 1950 ved en sammenslåing av Deutsche Konservative Partei - Deutsche Rechtspartei (DKP-DRP) med National-Demokratische Partei (NDP), som kun var aktivt i Hessen.

Sentrale personer ved grunnleggelsen inkluderte Alexander Andrae, Dr. Oskar Lutz, Prof. Hans Bernd von Grünberg, Wilhelm Meinberg, Wilhelm Gutmann, Otto Heß, Hans Schikora, Prof. Heinrich Kunstmann og Adolf von Thadden.

Andre kjente medlemmer inkluderte juristen Friedrich Grimm, forfatteren Hans Grimm, den kjente krigshelten og flyveresset Hans-Ulrich Rudel og forleggeren Waldemar Schütz. DRPs viktigste mål var en gjenopprettelse av det tyske rike i sine historiske grenser (fra 1914). Det forsto seg særlig som en samlingsbevegelse for tidligere offiserer og soldater.

Partiet hadde fem medlemmer i det tyske parlamentet. Det gikk inn i NPD i 1965.

Valg
----

* Føderale valg

Forbundsdagsvalg 1953: 295 739 stemmer, 1,1%
Partiet stilte bare i 6 av 9 delstater
Forbundsdagsvalg 1957: 308 564 stemmer, 1,0% (-0,1)
Forbundsdagsvalg 1961: 262 977 stemmer, 0,8% (-0,2)
* Landdagsvalg

Bayern
1958: 56.864 stemmer, 0,6%
Bremen
1959: 14.689 stemmer, 3,8%
Hamburg
1953: 7.466 stemmer, 0,7%
1957: 4.109 stemmer, 0,4% (-0,3)
1961: 9.045 stemmer, 0,9% (+0,5)
Hessen
1958: 16.178 stemmer, 0,6%
Niedersachsen
1951: 74.017 stemmer, 2,2%
1955: 126.692 stemmer, 2,8% (+0,6)
1959: 122.062 stemmer, 3,6% (+0,8)
1963: 52.785 stemmer, 1,5% (-2,1)
Nordrhein-Westfalen
1950: 107.104 stemmer, 1,7%
1958: 43.299 stemmer, 0,5%
Rheinland-Pfalz
1951: 7.185 stemmer, 0,5%
1959: 87.349 stemmer, 5,1%
1963: 56.155 stemmer, 3,2% (-1,9)
Saarland
1960: 3.325 stemmer, 0,6%
Schleswig-Holstein
1950: 37.115 stemmer, 2,8%
1954: 17.318 stemmer, 1,5% (-1,3)
1958: 12.950 stemmer, 1,1% (-0,4)

Litteratur
----------

* Hirsch, Kurt (1989): *Rechts von der Union*, ISBN 3-926901-22-5

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |