recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Robert Brian Ftorek** (født 2. januar 1952 i Needham, Massachusetts), amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo.

Ftorek vant en olympisk sølvmedalje under Vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var med på det amerikanske laget som kom på andreplass i ishockeyturneringen bak Sovjetunionen. Det var seks lag som spilte i A-gruppen, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med ti poeng foran USA og Tsjekkoslovakia som begge fikk seks poeng. USA kom foran Tsjekkoslovakia til tross for svakere målforskjell fordi de vant kampen mot Tjekkoslaovakia med 5-1. Ftorek spilte alle seks kampene, inklusive kvalifiseringskampen til A-gruppen, i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1972 Japans flagg Sapporo - Sølv Sølv i ishockey USAs flagg USA

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Robert Ftorek – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Robert Ftorek – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Robert Ftorek – National Hockey League (NHL) Rediger på Wikidata

* (en) Robert Ftorek – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Robert Ftorek – Hockey-Reference.com Rediger på Wikidata

* (en) Robert Ftorek – Legends of Hockey Rediger på Wikidata

* (en) Robert Ftorek – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
Kimæren fra Arezzo.
Kimæren, detalj fra hodet.
**Kimæren fra Arezzo** er en bronsestatue av en kimære, et fabeldyr fra gresk mytologi, som er en av de best kjente eksempler på etruskisk kunst. Den rundt 80 cm høye figuren stammer fra rundt 400-tallet f.Kr.

Den ble funnet i 1553 i Arezzo, en gammel etruskisk og romersk by i Toscana i Italia, og den ble deretter innlemmet i samlingen til medicieren, storhertug av Toscana, Cosimo I de' Medici. Den ble gjort offentlig tilgjengelig i Palazzo Vecchio og han plasserte de mindre bronsefigurene fra utgravningen i sitt eget *studiolo* i Palazzo Pitti hvor «storhertugen fant stort behag i å selv rense dem med gullsmedverktøy», slik Benvenuto Cellini beskrev det i sin selvbiografi. Kimæren kan fortsatt bli sett i Firenze, men står nå utskilt på det arkeologiske museumet.

I gresk mytologi fortelles det at den monstrøse kimæren, et ildsprutende uhyre bestående av en tredjedel løve, en tredjedel drage og en tredjedel geit, herjet sitt hjemland Lykia inntil den ble felt av den korintiske helten Bellerofon. Denne bronsefiguren ble første oppfattet som en løve av utgraverne i Arezzo på grunn av dens manglende hale, som ellers ville ha hatt form som slange. Det ble snart gjenkjent som en representasjon av kimæren fra mytene og ble sammen med mindre bronsedeler og fragmenter fraktet til Firenze. En del av den nåværende halen ble oppdaget og restaurert, i henhold til Giorgio Vasari. Resten av halen er en restaurering fra 1700-tallet.

Kimæren var en av en rekke bronsefigurer som hadde omsorgsfullt blitt gravlagt for trygg bevaring en gang i antikken. De ble oppdaget ved et tilfelle da en grøft ble gravd rett utenfor bymurene i Porta San Laurentino. En bronsereplika står nå på funnstedet.

En inskripsjon på dens høyre forlabb er en tekst som har blitt tolket på ulikt vis, men hovedsakelig er det enighet om å stå for *TINSCVIL* (*En gave til Tinia*), noe som viser at bronsen var en votivt objekt (gitt ifølge et løfte) dedikert til den øverste etruskiske gud, Tin eller Tinia.

Eksterne lenker
---------------

* Ugo Bardi, 1997: «The Chimaera of Arezzo»

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Hans Eicke** (født 1. desember 1884 i Berlin, død 22. august 1947 i Berlin) var en tysk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Eicke vant en olympisk sølvmedalje under OL 1908 i London, han var med på det tyske laget som kom på andreplass i den olympiske stafetten. De to første etappene var på 200 meter siden en etappe på 400 meter og siste etappen var 800 meter. Arthur Hoffmann løp første etappe og siden Eicke, Otto Trieloff og Hanns Braun på fjerde og siste etappe. De fikk tiden 3.32,4, tre sekunder svakere tid enn gullvinnerne fra USA. 

Eicke løp også 100 meter individuelt men klarte ikke å kvalifisere seg for finalen.

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London - Sølv Sølv i friidrett, olympisk stafett Tysklands flagg Tyskland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hans Eicke – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Hans Eicke – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Hans Eicke – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Hans Eicke – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Hans Eicke – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Archives of Sexual Behavior*** er et fagfellevurdert tidsskrift på fagområdet sexologi. Det er det offisielle organet til International Academy of Sex Research.

Historie
--------

Tidsskriftet blei etablert i 1971 av Richard Green, som var sjefredaktør fram til 2001. Etter ham overtok Kenneth J. Zucker. Tidsskriftet blir publisert av Springer Science+Business Media og er et ledende tidsskrift på sitt område.

Artikkelkategorier
------------------

Tidsskriftet publiserer artikler blant annet innafor følgende kategorier:

* empiriske undersøkelser (både kvantitative og kvalitative)
* teoretiske oversiktsartikler og essay
* kliniske kasusstudier
* leserbrev
* bokanmeldelser

Sammendrag og katalogisering
----------------------------

*Archives of Sexual Behavior* katalogiseres og føres opp med sammendrag i Biological Abstracts, Current Contents/Social & Behavioral Sciences, EMBASE, Family & Society Studies Worldwide, Health and Safety Science Abstracts, Index Medicus/MEDLINE, Psychological Abstracts, PsycINFO, Referativnyj Zjurnal, Risk Abstracts, Sage Family Studies Abstracts, Scopus, Sexual and Relations Theraphy, Social Sciences Citation Index, Social Science Index,Sociological Abstracts, Studies on Women & Gender Abstracts, and Violence and Abuse Abstracts. Ifølge *Journal Citation Reports*, var impact factor 3.66 i 2010, og tidsskriftet var dermed rangert som nummer 9 av 104 i kategorien «Klinisk psykologi» og som nummer 1 av 84 i kategorien «Tverrfaglig samfunnsvitenskap».

Referanser
----------

1. ↑  «Editorial Board». *Archives of Sexual Behavior*. 2008. Besøkt 3. juni 2013.
2. 1 2  «Home page». *Archives of Sexual Behavior*. 2008. Besøkt 3. juni 2013.
3. ↑  Daniel Bergner (22. januar 2009). «What Do Women Want?». *New York Times Magazine* **(engelsk)**. The New York Times. s. 26ff. Besøkt 3. juni 2013.
4. ↑  «Journal Citation Reports». *Web of Science* **(engelsk)**. 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC **·** ISSN **·** ISSN
 |
**Sanfrid Neander-Nilsson** (født 19. januar 1898 i Mjällby, Blekinge län, død 16. mai 1950 i Göteborg), var en svensk arkeolog, forfatter og redaktør. Han var gift med den norske journalisten og forfatteren Lise Lindbæk mellom 1927 og 1933.

Neander-Nilsson avla studenteksamen i Uppsala 1919, studerte deretter klassisk filologi og arkeologi vid Uppsala universitet, hvor han ble filosofie licentiat 1927. Han deltok i de svenske utgravningene i Hellas 1924–1926 og var sekretær ved den svenske arkeologiske institusjonen i Roma 1927–1928.

Neander-Nilsson gjennomførte studiereiser til Hellas 1924, 1925 og 1926, Italia 1927–1930 samt mellomeuropa 1930–1931.

Han jobbet samtidig selv som journalist og var korrespondent for Nya Dagligt Allehanda 1927–1937 og utenriksredaktør der 1931. Årene 1937–1949 var han sjefredaktør for Göteborgs Morgonpost og deretter kulturredaktør i samme avis.

Han var sterkt påvirket av den italienske fascismen og redigerte Göteborgs Morgenpost i høyreradikal ånd med tilknytning til Sveriges Nasjonale Forbund. Han skrev reisebeskrivelser, politiske skrifter og skjønnlitteratur samt oversatte et verk av den franske forfatteren Emmanuel Rodocanachis om Vatikanet under renessansen (1929).

Litteratur
----------

* *Svenska män och kvinnor*, band 5 (1949)
* *Svensk Uppslagsbok*, 1947-1955 års upplaga, band 20, spalt 1027, artikeln *Neander-Nilsson, Sanfrid*
* *1898 års män i ord och bild 1898-1948: en bokfilm 1898-1948 och ett biografiskt lexikon*, red. fil dr H Granvik, museiintendent Nils Olsson, Carl Wahlstedt, K G Lindeström, Svenska Kulturförlaget, Stenström & Bartelson, Malmö 1948 s. 632
* *Sveriges dödbok 1947-2003*, (CD-ROM version 3.0), utgiven av Sveriges Släktforskarförbund 2005
* *Sveriges befolkning 1900*, (CD-ROM, version 1.02, databasdatum 2006-08-25) Sveriges Släktforskarförbund 2006

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LIBRIS
 |
***Corynephorus*** er en gruppe av snutebiller (Curculionidae) som lever på busker og trær. De er små, korte og høyr hvelvede, og kroppen er dekket av skjell i ulike farger, noen av disse er som oftest oppstående og hårlignende og gir billene et "bustete" utseende. Snuten er lang, men den holdes vanligvis bakoverbøyd slik at den ikke er synlig ovenfra. Navnet *Cryptorhynchus* betyr "skjult snute".

Utseende
--------

Små (gjerne 2 – 6 mm), korte, høyt hvelvede biller, gjerne brunlige og matte med mønster dannet av lyse skjell. De mangler fasettøyne og er blinde. Kroppen er vanligvis helt dekket av skjell, noen av dem gjerne oppstående og hårlignende. **Hodet** er temmelig lite, fasettøynene er forholdsvis store og flate. Snuten er middels lang og tynn og holdes vanligvis bakoverbøyd slik at den ikke er synlig ovenfra. Den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene som ender i en kopplignende grop på mellombrystet (*mesosternum*). Antennene er festet rundt midten av snuten. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, men tydelig smalere enn dekkvingene. Sidene er avrundede. Det har ofte markerte knøler på sidene. **Dekkvingene** er ovale hos de fleste, men parallellsidige hos noen av de større artene. De har mer eller mindre markerte skuldre og ofte rekker av oppstående skjell. **Beina** er kraftige og forholdsvis lange, lårene er vanligvis utannede, men kan ha en tann på undersiden. Leggene (*tibiae*) ender i en krok (*uncus*). Føttene er nokså korte og kan foldes tilbake mot leggen.

Levevis
-------

Utbredelse
----------

Systematisk inndeling
---------------------

Navnet *Corynephorus* blir også brukt på en slekt av gress, men begge navnene er gyldige siden nomenklatur-kodene for botanikk og zoologi er uavhengige av hverandre.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **tresnutebiller, Cryptorhynchinae** Schönherr, 1825
						* Stammen **Sophrorhinini** Lacordaire, 1866
							+ Slekten ***Corynephorus*** Schönherr, 1837 - 2 arter
								- *Corynephorus joculatorius* Boheman, 1837
								- *Corynephorus v-nigrum* Boheman, 1837

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Kilder
------

* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Corynephorus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Corynephorus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Staffora** er en elv i Lombardia i Italia og en av sideelvene til Po fra høyre. Den er trolig samme elv som romerne kalte *Iria*. 

Elven har sitt utspring i De liguriske Appenninene ved Fontana di S. Giacomo (1 343 moh) nær Passo del Giovà, som ligger like øst for fjelltoppen Monte Chiappo i kommunen Santa Margherita di Staffora. Den renner først gjennom en dyp og smal dal og tar imot småelvene Montagnola og Aronchio fra høyre før den når Varzi der dalen blir bredere. Videre mottar Staffora Nizza ved Ponte Nizza og Ardivestra ved Godiasco, begge fra høyre. Elven renner gjennom Salice Terme (administrativt en del av Godiasco) før den renner ut på Posletta ved Rivanazzano. Staffora passerer så utkanten av Voghera, den største byen langs elven, før den munner ut i Po nær Cervesina. I alt er Staffora 58 km lang. 

Elven har svært varierende vannføring gjennom året som følge av varierende nedbørsmengder og smeltevann, og vannføringen har vært registrert til alt fra 0,7 m²/s og 675 m²/s.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Gemini Residence** er en boligbygning på Islands Brygge, København. Bygningen ligger ved vannet ved Bryggebroen overfor Fisketorvet. Bygningen er en 42 meter høy ombygd frøsilo som tidligere tilhørte Dansk Sojakagefabrik. 

Frøsiloene ble opprinnelig bygd i 1963, men ble i tiden 2002 – 2005 bygd om til 84 leiligheter ved at leilighetene ble montert på utsiden av siloene, og på den måten ble den ferdige bygningen seende ut som et åttetall ovenfra. Interiøret er beholdt som et nesten tomt rom, og benyttes til lobby, trapper og heiser. På toppen er det lagt et gjennomsiktig tak av texlon.

Bygningen ble tegnet av arkitektene MVRDV, (Nederland) og JJW Arkitekter, mens NCC stod for selve byggingen.

Nær bygningen ligger Wennbergsiloen og Pressesiloen, som også er ombygde siloer som tidligere tilhørte soyakakefabrikken.

Referanser
----------

1. ↑  www.emporis.com
2. ↑  www.archi-tours.dk Arkivert 2. juli 2008 hos Wayback Machine.
3. ↑  www.cphx.dk om Gemini Residence Arkivert 6. november 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Om bygningen fra JJW Arkitekter[*død lenke*]
* Om bygningen fra MVRDV Arkivert 14. mai 2008 hos Wayback Machine.

  

Portal: Danmark
**Stafford** er administrasjonssenteret (*county town*) i grevskapet Staffordshire i regionen Vest-Midlands i England. Den er også for distriktet Stafford. Byen ligger mellom Wolverhampton og Stoke-on-Trent, og er også administrasjonssenter for distriktet Stafford. Den er lokalisert omtrentlig 26 km nord for Wolverhampton, 29 km sør for Stoke-on-Trent og 39 km nordvest om Birmingham. I henhold til folketellingen i 2011 har Stafford en befolkning på 68 472 innbyggere.

Etymologi
---------

Stedsnavnet Stafford har to ledd; den siste leddet, *ford*, har betydnings «krysningspunkt over en elv», «vadested», mens første ledd, *Staf*, er avledet fra angelsaksiske *stæð*, i betydning «elvebredd», «kyst». Stæfford er dokumentert fra midten av 1000-tallet.

Historie
--------

Stafford Castle.
Stedet var det eneste hvor en større hærstyrke kunne krysse elven Trent, og var derfor strategisk viktig for regionen. Den første bosetningen lå på en øy midt i elven Sow, som er en bielv til Trent. Elven dannet der et myrlandskap, og det er fortsatt et større myrområde der.

I 913 ble Stafford befestet av Ethelfleda, som var datter av Alfred den store. Byen ble dermed Mercias nye hovedstad. Ethelfleda styrte riket fra Stafford i fem år som dronning av Mercia etter hennes fars og ektemanns død. Det var omtrent på denne tiden at grevskapet Staffordshire ble opprettet.

Stafford Castle ble bygget av normannerne i 1070, på en høyde rett utenfor byen. Det ble først reist i tømmer, og deretter ombygget i stein. Det har også blitt bygget om to ganger senere. Det eneste som er bevart er ruiner fra 1800-tallet som står på jordvollene. Vollene er store, og vitner om en imponerende festning da den var på sitt høydepunkt. Ruinene er flombelyst, og kan sees fra M6 og West Coast Main Line.

Den eldste bevarte bygningen er St. Chads kirke.

Vennskapsbyer
-------------

Stafford har følgende vennskapsbyer:

* Frankrikes flagg Belfort, Frankrike

Referanser
----------

1. ↑  «Stafford (Staffordshire)», *City Population*
2. ↑  «ford (n.)» og «ford (v.)», *Online Etymology Dictionary*
3. ↑  «Stafford», *Online Etymology Dictionary*
4. ↑  «Belfort - Les Relations Internationales», *Belfort Mairie*. Arkivert fra originalen den 20. juli 2011

Eksterne lenker
---------------

* (en-GB) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Stafford – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Stafford – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

 Stafford (England) hos Wikivoyage

* City of Stafford
* Stafford Borough Council
* Ancient High House
* Stafford Gatehouse Theatre

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |
GKD på en mikrofiche
GKD på en mikrofiche
**Gemeinsame Körperschaftsdatei** (**GKD**) er en tyskspråklig *Normdatei* (kontrollert deskriptorsystem) som framfor alt brukes av biblioteker til å indeksere organisasjonsnavn fra kataloger. På samme måte som SWD og PND blir GKD drevet og oppdatert av Deutsche Nationalbibliothek (DNB), Bayerische Staatsbibliothek, Staatsbibliothek zu Berlin og fra 1997 Österreichische Nationalbibliothek i fellesskap, i tillegg til at en rekke bibliotekforbund er involvert. Redaksjonsansvaret er lokalisert i Staatsbibliothek zu Berlin. GKD ble dannet i 1970-årene av katalogdata fra *Zeitschriftendatenbank* (ZDB). I april 2004 inneholdt GKD mer enn 915.000 datasett.

Struktur
--------

På samme måte som for SWD og PND brukes *Regeln für die alphabetische Katalogisierung* (RAK-WB) som regelverk. I dette er det fastlagt hva som gjelder som en organisasjon, for eksempel forvaltningsenheter (dvs tilsvarende kommuner, fylker etc), firmaer, foreninger, kongresser, utstillinger og lignende.

I tillegg til individuelle organisasjoners navn (indeksnøkler og synonymer) inneholder GKD-datasett lenger til eventuelle forgjengerorganisasjoner og tidligere/etterfølgende navn.

GKD-datasett identifiseres entydig ved hjelp av et ID-nummer, GKD-nummeret som består av sifre med et kontrollsiffer til slutt (X står da for 10).

GKD-søk etter enkeltorganisasjoner er en del av mange kataloger.

Det finnes en lenke til mellom mellom GKD og *Library of Congress*, og en lenke til Wikipedia er under planlegging.

Eksempler på GKD-datasett
-------------------------

ID-Nummer2144828-0
AnsetzungInstitut für Bibliothekswissenschaft <Berlin>
BemerkungQuelle: telM an DBL
AbkürzungIfB
Daten zur Körperschaft1. Oktober 1994 –
1. VerweisungUniversität <Berlin, Humboldt-Universität> / Institut für Bibliothekswissenschaft
2. VerweisungUniversität <Berlin, Humboldt-Universität> / Philosophische Fakultät <1> / Institut für Bibliothekswissenschaft
Früherer Name (Verweis auf einen eigenen Datensatz)Institut für Bibliothekswissenschaft und Wissenschaftliche Information <Berlin>
LändercodeXA-DE
Eksempelet er ikke oppgitt i et internt PICA+ eller MAB-format.

Referanser mellom GKD-Datasett
------------------------------

Datasettene i GKD kan vise til «tidligere/senere navn» og «tilhører. Følgende eksempel viser et utdrag:

GKD's struktur

Eksterne lenker
---------------

* Informasjonsside i *Staatsbibliothek zu Berlin*
* Informasjonsside i ZDB
* Søk etter GKD-datasett (DNB)
* Søk etter GKD-Datasett (HBZ)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
***Stage Struck*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Edward Morrissey.

Handling
--------

Ved et glorete pensjonat i New York, henvender foreldreløse Ruth Colby (spilt av Dorothy Gish) seg til Jack Martin, sønnen til den velstående filantropen Mrs. Martin. De to unge menneskene forelsker seg snart, og blir gift kort tid senere. Kort tid senere reiser Ruth på teater-turné. Men når hun kommer tilbake finner hun pensjonatet stengt, og Jack har forsvunnet.

Ruth blir deretter venn med fru Martin, som er indignert over at Ruth har blitt forlatt av ektemannen sin. Men når Jack og Ruth blir gjenforent, og fru Martin får vite at jentas savnede ektemann er ingen ringere enn hennes egen sønn, blir enkemannen fortvilet over hvem sønnen har giftet seg med. Hun forsøker deretter å få ekteskapet deres annullert.

Skuespillere
------------

* Dorothy Gish som Ruth Colby
* Frank Bennett som Jack Martin
* Kate Toncray som Mrs. Martin
* Jennie Lee som Mrs. Teedles
* Spottiswoode Aitken som en dommer
* Fred Warren som Jack Schneider

Referanser
----------

1. ↑   www.imdb.com, besøkt 14. april 2016[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Stage Struck
3. ↑  Stage Struck

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Stage Struck* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Stage Struck* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Stage Struck* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Stage Struck* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Coryellbreen** er en 2 km lang og 2 km² stor isbre langt sør på Spitsbergen, Svalbard, i fjellområdet i nordøstlige Sørkapp Land, i grenseområdet mot Torell Land i nord.

Foto sett fra vest, med fjellrekken Kamtoppane i bakgrunnen mot Storfjorden. Hedgehogfonna er den store breen som går nord-sør (venstre-høyre) i forgrunnen av denne fjellrekka. Til venstre Hambergbukta mot nord.  Foto: Erlend Bjørtvedt 
Breen har gravd ut, og renner fra fjellkjeden Kamtoppane i øst, med start like over Storfjorden, og renner rett vestover og ned i den store overgansbreen Hedgehogfonna i vest. De viktigste fjellene ved breen er Tvillingtoppen (532 m) og Geologtoppen (584 m). Breen har ingen morene i vest, men en mindre morene i øst hvor den også renner over Kamtoppane-ryggen og nesten ned i Storfjorden. Breen grenser mot Kanebreen i sør.

Breen er oppkalt etter Horace Noble Coryell, en amerikansk geolog som undersøkte området her for kull i 1920 på oppdrag fra Cornell University og The Northern Exploration Company Ltd.

Referanser
----------

1. ↑  Coryellbreen *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt. Besøkt 14. april 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
For pionéren innen dykking, hanggliding, paragliding og mikroflyging, se Odd Henrik Johnsen

**Odd Johnsen** (født 19. mars 1963) er en tidligere norsk fotballspiller. Han spilte for klubbene Åssiden, Mjøndalen, Brann, Strømsgodset, Vestfossen og Solberg. Totalt spilte han 180 kamper i Eliteserien og han scoret 57 mål.

Odd Johnsen scoret to mål i cupfinalen på Ullevaal da Strømsgodset meget overraskende slo Rosenborg 3-2 i 1991.

Han er av mange regnet som å være en av tidenes beste SIF-spillere, og vant mange fotball-supporteres hjerter med sin eminente teknikk, overblikk og spilleforståelse. For å hedre den lokale legenden har det blant annet blitt skrevet en sang til ære for Johnsen, og han har fått en VIP-losje på Marienlyst stadion oppkalt etter seg.

Johnsen var også en meget god bandyspiller og representerte klubbene Solberg og Mjøndalen. Han debuterte for Norges landslag i 1982 og fikk 31 landskamper. 

Han er nå sentral i rekruttering og bemanning selskapet Promiso.

Karriere som spiller
--------------------

(*Sist oppdatert 18. juli 2006*)

|
|  |
| Klubb | Kamper\* | Mål\* | Periode |
| Norges flagg Åssiden |  |  | 1979-1982 |
| Norges flagg Mjøndalen | 79 | 31 | 1982-1986 |
| Norges flagg Brann | 39 | 9 | 1987-1988 |
| Norges flagg Strømsgodset | 158 | 49 | 1988-1995 |

\* Kun seriekamper.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Odd Johnsen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Odd Johnsen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon
 |
**Idrettslaget Frea** (stiftet 12. mai 1916 som *Idrettslaget Fremmad*) er et idrettslag fra Alta, som dekker området Øvre Alta, Eiby og Storelvdalen. Hovedaktivitetene er langrenn, fotball og håndball. Klubben het først *Idrettslaget Fremmad*, men måtte skifte navn da det allerede eksisterte en klubb med det navnet i Norge.

Fotball
-------

Klubben har ballbinge og kunstgressbane i Øvre Alta, ved Øvre Alta skole.

Håndball
--------

Klubben bruker å trene i gymsalen til Øvre Alta skole.

Ski
---

Klubben har sitt skiområde ved Øytun. Lysløypa går opp til Eiby og ned til Bossekop, som er en del av Byløypa til Alta.

Kjente utøvere
--------------

Kjente og litt mindre kjente personer som har startet i IL Frea, og som har spilt i elite- eller 1. divisjon fotball, eller vunnet norsk- eller nordnorsk mesterskap på ski.

* Trond Fredrik Ludvigsen, fotball U21-Landslaget, norsk Tippeliga, tysk Bundesliga.
* Andreas Granerud, fotball 1. divisjon
* Gunhild Melid, ski-NNM
* Brit M. Svendsen, ski-NNM

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Norges Fotballforbund: Frea IL

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Denne fugleformede spennen var funnet av Arnt Kristoffersen i Græsli i Tydal i 1878. Foto: Åge Hojem, NTNU Vitenskapsmuseet I samarbeid med Halldis Nergaard, Adresseavisa 
**Græslifunnet** var et myntfunn som ble gjort i 1878 i Græsli i Tydal kommune i Trøndelag. Funnet ble gravd frem i potetåkeren til bonde Arnt Kristoffersen på Utstuggu eller Jo-Nils-gården. 2 253 sølvmynter, noen sølvbiter og en fuglefigur i forgylt sølv, ble funnet. Årsaken til at gjenstandene ble gravd ned er ukjent, men det kan være at en reisende har gravd ned skatten. I 1080-åra var byggingen av Domkirken påbegynt, og kanskje sølvmyntene var tiltenkt kirka eller skulle smeltes om til sølvkisten som ble laget for Helgenkongen. Funnet var, da det ble funnet, det største enkeltfunn av mynter som er gjort i Norge fra middelalderen, og det er reist en minnestein på funnstedet.

Bakgrunn
--------

På begynnelsen av 1800-tallet observerte Gerhard Schøning, eller fikk høre om, flere gravhauger i Tydal. Dette tok han som tegn på gammel og tett bosetting. Jens Edvard Kraft førte disse forestillingene videre i sine topografiske beskrivelser fra 1831, og de ble gjentatt av Stuevold Hansen i hans Bygdefortellinger i 1873. I 1878 ble det så funnet et stort myntfunn i Græsli som forsterket troen på at det bodde stormenn i Tydal i middelalderen.

Funnet
------

Før funnet ble gjort hadde det ligget ei steinrøys på funnstedet. Myntene som ble funnet er vesentlig norske (2201 stk), fra tida til kong Harald Hardråde. Funnet inneholder også 8 utenlandske mynter, disse var tyske, engelske og danske. Myntkabinettet ved Universitetets Oldsakssamling i Oslo overtok alle myntene fra funnet, mens finner og grunneier mottok finnerlønn. Noen mynter havnet etterhvert på private hender eller i andre lands offisielle samlinger siden myntkabinettet byttet bort enkelte dubletter mot andre mynter de manglet. Hoveddelen av myntene fra funnet befinner seg imidlertid fortsatt i kabinettetes samling. Funnet inneholder så mange mynter at ingen andre funn fra tidsperioden inneholder mynttyper som ikke var i dette funnet, det utgjør også mesteparten av myntene fra tidsperioden vi i dag har bevart. Ca 20 andre funn har gitt ca. 800 andre norske mynter fra perioden. Den yngste dateringen av myntene er 1070-årene. Det er derfor sannsynlig at skatten ble lagt i steinrøysa i Græsli i 1080-årene. Etter datidens priser var myntene trolig verdt 30–40 kyr.

Bilder
------

Noen bilder av gjenstander fra Græslifunnet. Alle bilder av Åge Hojem, NTNU Vitenskapsmuseet 

* 
* 
* 
*

Kilder
------

* Tydal kommune (som har gitt tillatelse til å bruke stoff fra nettsiden).

Svein H. Gullbekk *Pengevesenets fremvekst og fall i Norge i middelalderen*(doktorgradavhandling) unipub AS, Oslo 2003
**Idrettslag** er en organisasjon som tilrettelegger for idrettsaktivitet. **Idrettsklubb**, **idrettsforening** og **sportsklubb** er andre begrep som nyttes for denne typen idrettsorganisasjoner. Et idrettslag er oftest knyttet til et mindre geografisk område, gjerne sentrert rundt en skole med idrettshall eller et idrettsanlegg.

Idrettslag kan spesialisere seg på en idrett, gjerne kalt **særidrettslag**. Denne typen idrettslag vil ofte ha navn etter idretten den organiserer. Eksempler er Trondheim ishockeyklubb og Drammens Skøiteklub. De fleste idrettslag administrerer flere idretter og kalles gjerne **fleridrettslag**, som for eksempel Fossum Idrettsforening

Til ulike tider har krav om effektivisering i mange idrettskommuner medført sammenslåinger av, eller samarbeid mellom flere klubber i såkalte **overbygningsklubber**, *allianseklubber* eller *paraplyklubber*. Klubbene bak en slik sammenslåing blir gjerne kalt **moderklubb**. Et eksempel er friidrettsklubben Gloppen Friidrettslag.

Vanlige forkortelser
--------------------

Vanlige forkortelser for ulike idrettslag:

* BBK = Basketballklubb
* BK = Ballklubb, basketballklubb
* CK = Cykleklubb
* FIK = Friidrettsklubb
* FIL = Friidrettslag
* FK = Fotballklubb
* HK = Håndballklubb
* HSK = Hestesportsklubb
* IBK = Innebandyklubb
* IF = Idrettsforening
* IHK = Ishockeyklubb
* IK = Idrettsklubb
* IL = Idrettslag
* KK = Kunstløpklubb
* OK = Orienteringsklubb
* OL = Orienteringslag
* RK = Rugby Klubb
* RLK = Rugby League Klubb
* SF = Sportsforening, ski- og fotballklubb
* SBK = Ski- og ballklubb
* SFK = Ski- og fotballklubb
* SK = Sportsklubb, skiklubb, skøyteklubb, sykkelklubb eller svømmeklubb
* TF = Turnforening
* TIF = Turn- og idrettsforening
* TIL = Turn- og idrettslag
* UIL = Ungdoms- og idrettslag
* VBK = Volleyballklubb

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sports clubs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Dawn News** er Pakistans første 24-timers nyhetskanal på engelsk. Kanalen er basert i Karachi og finansieres av Pakistan herald Publications Limited (PHPL), Pakistans største engelskspråklige mediegruppe. De første testsendingene tok til i mai 2007 og kanalen ble offisielt åpnet 23. juli 2007. 

Dawn News' testsendinger ble åpnet av tidligere president Pervez Musharraf. Den endelige lanseringen fant sted samtidig som sjef for Pakistans høyesterett, Muhammad Chaudry, som hadde blitt suspendert av Musharraf, ble frikjent i retten. Kanalen holdt tidligere til i Haroon House, PHPLs hovedkvarter, men flyttet senere til sin nåværende plassering i Vest-Wharf i Karachi.

Dawn News har en online streamingtjeneste tilgjengelig på sin nettside som tillater visning av kanalen i utlandet.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Dawn News' lanseringsseremoni
* Online TV
* Urdu Mark Arkivert 2. november 2020 hos Wayback Machine.
* Duniyawi News Arkivert 10. november 2020 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Mexicos flagg Mexico |
| Friidrett |
|  Paralympiske leker |
| Bronse | London 2012 | 400 m - T12 |
| Friidrett Parapanamerikanske leker |
| Gull | Lima 2019 | 400 m - T13 |
| Sølv | Lima 2019 | Lengdehopp - T13 |
| Sølv | Guadalajara 2011 | 200 m - T12 |
| Sølv | Guadalajara 2011 | 400 m - T12 |
| Sølv | Guadalajara 2011 | 100 m - T12 |

**Jorge Benjamin González Sauceda** (født 30. desember 1993) er en meksikansk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen T12, som er for synshemmede utøver innen parafriidrett. Han konkurrerer hovedsakelig på sprintdistanser.

Bakgrunn
--------

González lider av Marfans syndrom, som gir lange og tynne lemmer. Han er også blind på et øye, og har redusert syn på det andre øyet. Han begynte med parafriidrett i 2009.

Idrettskarriere
---------------

Han vant tre medaljer under Parapanamerikanske leker 2011; han fikk sølv på 200 og 400 meter, bak Thierb Siqueira fra Brasil, og fikk bronse på 100 meter i klassen T12. González deltok ved Paralympiske sommerleker 2012 i London, der kom han på tredjeplass på 400 meter i klassen T12, bak Mahmoud Khaldi og Hilton Langenhoven. På 100 meter og 200 meter nådde han ikke finalen. Han deltok i Para-VM i friidrett 2013, og fikk der sjuendeplass på 400 meter som beste plassering.

Under Parapanamerikanske leker 2015 nådde han finalen på 100 meter, og kom der på fjerdeplass. Han skadet seg imidlertid, og stilte ikke til start i finalen på 400 meter, der han satte personlig rekord i forsøksheatet med 49,62 sekunder. Han stilte heller ikke i VM senere på året, på grunn av denne muskelavrivingen. 

Han deltok i Paralympiske sommerleker 2016, og på 400 meter vant han sitt forsøksheat, men stilte ikke til start i finalen. Han stilte ikke til start (DNS) på 200 meter. Under Parapanamerikanske leker 2019 deltok han i klassen T13, og vant der 400 meter og fikk sølv i lengdehopp, bak Luis Felipe Gutiérrez Rivero.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. 1 2  IPC - *Jorge Benjamin Gonzalez Sauceda*, besøkt 27. september 2019.
3. 1 2  Toronto 2015 - *Bejnamin Gonzalez*, besøkt 28. september 2019.
4. ↑  Toronto 2015 - *Athletics - Results - Men's 100m T12 Final*, besøkt 28. september 2019.

Kilder
------

* (en) Profil hos IPC
* (en) Rio 2016 - Jorge Benjamin Gonzalez Sauceda
* (en) Lima 2019 - Jorge Benjamin Gonzalez Arkivert 28. september 2019 hos Wayback Machine.
* (en) Toronto 2015 - Bejnamin Gonzalez
**Wilfred White** (født 30. mars 1904, død 1995) var en britisk rytter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Stockholm.

White ble olympisk mester i hestesport under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Med hesten «Nizefela» var han med på det britiske laget som vant lagkonkurransen i sparangridning foran Chile og USA. De andre på laget var Douglas Stewart på «Aherlow» og Harry Llewellyn på «Foxhunter».

Fire år senere, under OL 1956 i Stockholm vant han en bronsemedalje i sprangridning for lag. Laget besto av White på hesten «Nizefella», Patricia Smythe på «Flanagan» og Peter Robeson på «Scorchin».

OL-medaljer
-----------

* 1952 Finlands flagg Helsingfors - Gull **Gull** i hestesport, sprangridning lag Storbritannias flagg Storbritannia
* 1956 Sveriges flagg Stockholm - Bronse Bronse i hestesport, sprangridning lag Storbritannias flagg Storbritannia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wilfred White – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Wilfred White – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Wilfred White – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata
Kopi av Lantingji Xu utstilt i Den forbudte by i Beijing.
Kopi av Lanting Xu utført av Kangxi-keiseren under Qing-dynastiet.
**Lantingji Xu** eller **Orkidepaviljongens forord** (forenklet kinesisk: 兰亭集序; pinyin: **Lántíngjí Xù**) er et kinesisk kalligrafiverk malt i år 353 av Wang Xizhi. Det er ikke kjent om eller hvor originalen nå finnes, men det er tenkelig at verket er begravd i Qianling utenfor Xi'an. *Lantingji Xu* er utført i semikursiv skrift og består av 324 skrifttegn i 28 kolonner. *Lantingji Xu* er sannsynligvis verdens mest kjente klassiske kalligrafiverk.

Ifølge gamle historiekrøniker beordret Tangdynastiets keiser Taizong (regjeringstid 627–649) i sitt testamente at *Lantingji Xu* skulle begraves sammen med ham i Zhaoling. *Lantingji Xu* skulle plasseres under keiseres hode som pute. Den militære kommisjonær Wen Tao plyndret Zhaoling etter at Tangdynastiet var falt under Senere Liangdynasti, men i listen over tyvegods nevnes ikke *Lantingji Xu*. Eventuelt gikk *Lantingji Xu* i arv til keiser Taizongs sønn keiser Gaozong (regjering 649–683). I så fall ble *Lantingji Xu* sanndynligvis lagt i graven Qianling utenfor Xi'an der keiser Gaozong er begravd sammen med keiserinne Wu Zetian. Qianling antas å aldri ha blitt plyndret, og er ennå (2016) ikke åpnet.

Se også
-------

* Oversettelse av *Lanting Xu*

Referanser
----------

1. 1 2  «Lanting Xu (Preface of the Orchid Pavilion)《蘭亭序》by Wang Xizhi (王羲之) (running script)» **(engelska)**. Patrick Siu. Besøkt 15. mai 2016.
2. ↑  *The Road to the East Slope: Development of Su Shi's Poetic Voice* **(engelska)**. Stanford University Press. 1990. s. 185. ISBN 0804715874.
3. ↑  «Archaeologists in Qianling Excavation Dilemma» **(engelska)**. Chinese Archaeology. Arkivert fra originalen 5. juni 2016. Besøkt 15. mai 2016.

Litteratur
----------

* *The Road to the East Slope: Development of Su Shi's Poetic Voice* **(engelska)**. Stanford University Press. 1990. ISBN 0804715874.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** NLA
 |
**Grégory Vignal** (født 19. juli 1981 i Montpellier i Frankrike) er en fransk fotballspiller som for tiden er klubbløs etter at hans kontrakt med Birmingham City FC gikk ut sommeren 2010.

Klubbkarriere
-------------

Vignal startet sin karriere i hjembyens klubb Montpellier HSC. Han etablerte seg som et stort talent og i 2000 ble han hentet til Liverpool FC for 500 000 britiske pund.

Han imponerte med en gang for reservelaget deres og han fikk sin debut for A-laget mot Rotherham United i FA-cupen. Han spilte ytterligere seks kamper 2000/01 sesongen.

Han imponerte for Frankrikes U-18 landslag i fotball og spilte noe bra kamper for Liverpool i starten av 2001/02 sesongen. Men han klarte ikke å slå litt mer rutinerte John Arne Riise i kampen om plassen som venstreback på Liverpool og han fikk bare 9 kamper den sesongen.

2002/03 sesongen fikk han bare 4 kamper, og han ble etter hvert lånt ut til SC Bastia. I 2003/04 sesongen ble han lånt ut den første halvdelen av sesongen til Stade Rennais FC og den andre halvdelen til RCD Espanyol.

I 2004/05 sesongen var han lånt ut til Rangers FC der han imponerte stort og var med på å vinne Skotsk Premier League og Skotsk Ligacup.

I slutten av sesongen gikk kontrakten hans med Liverpool ut og Rangers ville gjerne signere ham permanent, men forhandlingene strandet og han gikk i stedet til Portsmouth FC. Men han ble frigitt fra klubben etter å ikke ha imponert Harry Redknapp i løpet av 2005/06 sesongen. Han gikk dermed gratis til RC Lens. Lens lånte ham ut i siste halvdel av 2006/07 sesongen til den tyske klubben 1. FC Kaiserslautern. I juli 2007 ble han utlånt til Southampton.

Meritter
--------

### Liverpool FC

* FA-cupen 2001
* UEFA-cupen 2001

### Rangers FC

* Skotsk Premier League 2005
* Skotsk Ligacup 2005

Eksterne lenker
---------------

* (en) Grégory Vignal – FIFA Rediger på Wikidata

* (fr) Grégory Vignal – Ligue de Football Professionnel Rediger på Wikidata

* (en) Grégory Vignal – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Grégory Vignal – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Grégory Vignal – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Grégory Vignal – Soccerway Rediger på Wikidata
* Profil på Liverpoolfc.tv
* Profil på Lfchistory.net
**Trifon Trifonov** (født 1952) er en bulgarsk jazzmusiker (saksofon og klarinett), mest kjent for sin medvirkning i den norske kvintetten Farmers Market, der han erstattet Håvard Lund i 1995. Bandleder Stian Carstensen engasjerte Trifonov på basis av et mye omtalt 1-timers telefonintervju arrangert av kollega Borislav Zgourowski. Han har også samarbeidet med Kaizers Orchestra (*Maestro*, 2005) sammen med bulgarsk trompetist Filip Ankov Simeonov og nevnte Carstensen.

Trifonovs musikkuttrykk er mye inspirert av den bulgarske fiolinist Ianko Petrov, og han trakterer ulike tradisjonelle instrument, også sekkepipen gaida (*Musical Instruments In Bulgaria: Gaida CD*, Gega, 2004). Han har medvirket på flere utgivelser i hjemlandet, bl.a. med Ivo Papasov i *The Best...* (Balkanton, 2000). Trifonov er også med på ulike samleutgivelser som *The Folk Music Of Bulgaria* (Proper, 1994) og nå senest *Bulgarian Wedding Music from the Last Century* (Winter&Winter, 2005) med gruppen «Stanimaka», som innbefatter Dimitar Dimitrov klarinett, Stoyan Nedelchev trompet, Stoyan Grigorov trekkspill, Iliya Krastev tapan og Velichka Trendafilova vokal.

Trifonov er bosatt i byen Katonitze, utenfor Plovdiv, der han dyrker peppermynte.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Trifon Trifonov på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Trifon Trifonov på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Trifon Trifonov på AllMusic Rediger på Wikidata

Portal: Jazz

| * v
* d
* r
Farmers Market |
| --- |
| Medlemmer | 
* Stian Carstensen
* Finn Guttormsen
* Nils Olav Johansen
* Trifon Trifonov
* Jarle Vespestad

 |
| Tidligere medlemmer | 
* Håvard Lund

 |
| Album | 
* *Speed/Balkan/Boogie*
* *Musikk fra Hybridene*
* *Farmers Market*
* *Surfin’ USSR*
* *Slav to the Rhythm*

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
*For det språklige begrepet, se **Som metafor** nedenfor.*
**Minste felles multiplum** (forkortet *mfm* på norsk, på engelsk **lcm**, *lowest common multiple* eller *least common multiple*) er et matematisk begrep som beskriver det minste felles tall flere hele tall er faktor i, eller går opp i. Minste felles multiplum til eksempelvis tallene 3, 5, 6 og 8 er dermed 120 (3 × 5 × 2 × 2 × 2).

En effektiv måte matematisk å regne ut minste felles multiplum, er å bruke en formel, også kjent som 'Ekingers formel': {\displaystyle {\mbox{mfm}}(a,b)={\frac {ab}{{\mbox{sff}}(a,b)}}}, der *mfm* betyr minste felles multiplum og *sff* betyr største felles faktor.

Minste felles multiplum er nyttig å kjenne når brøker eller rasjonelle tall skal legges sammen (summeres). For eksempel er {\displaystyle {\frac {2}{21}}+{\frac {1}{6}}={\frac {4}{42}}+{\frac {7}{42}}={\frac {11}{42}}}, der nevneren er 42 fordi mfm (21,6) = 42.

Som metafor
-----------

I dagligtale brukes minste felles multiplum for å beskrive et lite, felles område for enighet eller likhet mellom to eller flere parter.

Eksterne lenker
---------------

lcm-kalkulator

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** MathWorld
 |
**Karl Josef Silberbauer** (født 21. juni 1911 i Wien, død 2. september 1972 i Wien) var en østerriksk politimann og SS-offiser som var tilknyttet Gestapo under andre verdenskrig. Han var stasjonert i Nederland og ble etter krigen kjent for arrestasjonen av Anne Frank og hennes familie.

Liv og virke
------------

### Militær og politi, SD- og SS-mann

Han tjenestegjorde først i den østerrikske hæren, og ble ansatt i politiet i 1935. I 1939 ble han tilknyttet Gestapo og flyttet til Nederland. I 1943 ble han overført til sikkerhetspolitiet (SD) i Haag. Den 4. august 1944 arresterte han, sammen med to nederlandske politimenn, Anne Frank og hennes familie.

Han nådde graden Hauptscharführer i SS.

I april 1945 vendte Silberbauer tilbake til Wien, der han satt i fengsel i 14 måneder. 

I 1954 ble han igjen opptatt i politiet i Wien, og arbeidet der frem til han gikk av med pensjon.

### Arrestasjonen av Anne Frank

I 1958 ble Simon Wiesenthal oppfordret til å bevise at Anne Frank hadde eksistert ved å finne mannen som arresterte henne. Wiesenthal fant frem til Silberbauer i 1963, og Silberbauer lot seg intervjue av pressen. Hans uttalelser bekreftet det Otto Frank hadde fortalt. 

Han hadde en svært levende erindring av arrestasjonen. Spesielt husket han Otto og Anne Frank. Da han spurte Otto Frank hvor lenge de hadde gjemt seg svarte Frank «to år og en måned». Silberbauer var skeptisk inntil Otto stilte Anne Frank inntil merkene på veggen som viste hennes høyde siden de hadde flyttet inn i annekset. Silberbauer sa at hun «så ut som på bildene i bøkene, men litt eldre, og vakrere». «'De har en skjønn datter' sa jeg til hr. Frank». 

Silberbauer hadde ikke fått vite av sin overordnede hvem som hadde angitt familien Frank, bare at tipset om en jødisk familie kom fra en «pålitelig» nederlandsk kilde. Hans tidligere overordnede, SS-løytnant Julius Dettmann, var i 1963 forlengst død, og dermed er det uavklart hvor tipset kom fra. Dettmann hadde begått selvmord i fangenskap kort etter krigsslutt. 

Myndighetene igangsatte undersøkelser i 1964 for eventuelt å straffe Silberbauer. Men det ble klargjort at han hadde handlet etter ordre, og fant ikke bevis for at Silberbauer selv hadde gjort noe galt. Otto Frank la ingen skyld på ham, men understreket at han hadde bare handlet etter ordrer og opptrådt korrekt og uten grusomhet under arrestasjonen.

Silberbauer døde i 1972 og ble gravlagt på *Friedhof Mauer* i Wien den 7. september 1972.

Litteratur
----------

* Peter-Ferdinand Koch: *Enttarnt. Doppelagenten: Namen, Fakten, Beweise.* Ecowin, Salzburg 2011, ISBN 978-3-7110-0008-8.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Lanternen i Sandnes** er et spesielt flerbruksbygg som ligger i Langgaten. Bygget er en takkonstruksjon som hviler på 4 eikestolper. Gateplanet som ligger under bygningen skal brukes til torghandel om dagen, om kvelden skal det brukes til kulturell aktivitet med 100 sitteplasser og en scene. Taket skal fange lyset i flere farger om dagen og det skal lyssettes om kvelden, og vil da fremstå som en gigantisk lanterne. Lanternen ble åpnet den 25. september 2008 av ordfører Norunn Koksvik.

Bygget
------

Bakgrunnen for bygget var en arkitektkonkurranse i 2006 med fem bidrag der Lanternen vant, som ble tegnet av Atelier Oslo og AWP Paris. Det er Timber as som har bygget det unike bygget som består av eikestolper, limtre og glass. 
Taket har en lengde 14,5 meter og bredde 9,5 meter og dekker et areal på ca. 140m². Det rager 10 meter over bakken og er et eksplisitt landemerke i Sandnes.  

Det er Sandnes kommune som skal drive Lanternen og har fullfinansiert det svevende hustaket med en kostnad på 6,5 millioner kroner. I tillegg kommer 1,9 millioner kroner til nytt gategulv.

Galleri
-------

* Lanternen fra baksiden en uke før åpningen Lanternen fra baksiden en uke før åpningen
* Lanternen åpningsdagenLanternen åpningsdagen
* Norunn Østråt Koksvik åpnet Lanternen i SandnesNorunn Østråt Koksvik åpnet Lanternen i Sandnes
* Lanteren i kveldslys sett utenfra åpningsdagenLanteren i kveldslys sett utenfra åpningsdagen
* Lanteren i kveldslys sett innenfra åpningsdagenLanteren i kveldslys sett innenfra åpningsdagen

Kilder
------

* www.stavanger2008 om Lanternen i Sandnes[*død lenke*]
* www.arkitektur.no
Graven til Bernt Lie på Tromsø gravlund
**Bernt Bessesen Lie** (født 13. juli 1868 i Mandal, død 14. juli 1916) var en norsk forfatter, idag mest husket for guttebøkene *Sorte Ørn*, *Svend Bidevind*, *Peter Napoleon* og *Guttedage*.

Lie var brorsønn av Jonas Lie og fetter av Erik Lie. Han var sønn av byfogden i Mandal, og tok selv juridisk embetseksamen i 1891. Året etter debuterte han med folkelivsskildringen *Matje Kajsa*, en realistisk novelle om en gammel kvenkone og hennes skuffede kjærlighet, hat og hevnlyst. Samme år kom *I Eventyrland. Fortælling fra det nordligste Norge*, tilegnet onkelen, om en kunstmaler drevet av lengten etter et landskap som kunne gi svar på det kan «kjendte sig inderst inde at være og vilde».

Bernt Lies bøker foregår i borgerlige miljø. Handlingen er like gjerne lagt til Italia, der Lie bodde i en årrekke, som i Nordland, ofte med en grunntone av motsetning mellom nord og sør. I de berømte guttebøkene hans ligger imidlertid handlingen i nord. 

Bernt Lie har også skrevet teksten til «Bodøkantaten», et orkesterstykke satt til toner av Fridthjov Anderssen som ble urfremført i Bodø i 1916. Del 5 av Bodøkantaten er «Bodøsangen». På grunn av tidsnød ble femte del originalt fremført med melodien til "Ja, vi elsker dette landet". Senere har Signe Bergljot Meyer komponert en egen melodi til denne. 

Billedhuggeren Emil Lie var sønn av Bernt Lie.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Bernt Bessesen Lie, Norsk biografisk leksikon ID Bernt\_Lie, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   imslp.org, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* *Peter Napoleon* Arkivert 9. oktober 2007 hos Wayback Machine. ved Trondheim Folkebiblioteks digitale boksamlinger
* Digitaliserte bøker av Bernt Lie hos Nasjonalbiblioteket
* Bernt Lie på Fjordgaten
* Bodøkantaten[*død lenke*] ved Arkiv i Nordlands samling

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |