recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
|  i landeveissykling: |
| Landeveissykling Norgesmesterskap |
| Sølv | 2015 Brumunddal | Tempo |
| Bronse | 2014 Eidsvoll | Tempo |

**Andreas Vangstad** (født 24. mars 1992) er en norsk landeveissyklist og tidligere orienteringsløper som sykler for det norske kontinentallaget Team Sparebanken Sør.

Karriere
--------

Vangstad startet sin karriere i KSI Sykkel (Studentidrettslaget), gikk senere over til Kristiansands CK, men etter å ha endt på en 6.-plass under temporittet i nm 2013 i Grimstad signerte han for det norske kontinentallaget Team Plussbank.

### 2014

I juni 2014 tok Vangstad bronse under temporittet i NM på Eidsvoll. Han fullførte de 40 kilometerne på tiden 48.55, 1.13 bak Norgesmester Reidar Borgersen fra Team Joker, men kun ett sekund bak sølvvinner og lagkamerat Bjørn Tore Hoem.

Tre måneder senere, viste Vangstad seg frem på den internasjonale scenen for første gang under U23-VM i landeveissykling. Han syklet 36,15 km på tiden 44.34,82, i og rundt den spanske byen Ponferrada. Tiden resulterte i en 7.-plass, kun 44,88 sekunder bak gullvinner Campbell Flakemore fra Australia.

### 2015

Hans største seier i karrieren kom 24. mai 2015 under den siste etappen av Tour of Norway. Vangstad satt inn ett rykk drøyt to kilometer fra mål og vant den 174 kilometer lange etappen 11 sekunder foran landsmannen Fredrik Strand Galta fra Coop-Øster Hus.

Én måned senere, tok Vangstad sølv under temporittet i NM i Brumunddal. Han fullførte de 49,6 kilometerne på tiden 1,03.46, 2.16 bak Norgesmester Edvald Boasson Hagen fra MTN-Qhubeka og ni sekunder foran bronsevinner Truls Engen Korsæth fra Team Joker.

Meritter
--------

2014
Bronse, NM i landeveissykling, tempo
7.-plass, U23-VM i landeveissykling 2014, tempo
2015
5.-plass sammenlagt og 5. etappe, Tour of Norway
Fyen Rundt
2016
Gull, Sundvolden Grand Prix
Bronse, NM temporitt

Referanser
----------

1. ↑  «Ny rytter til Team Plussbank». Grimstad Adressetidende. 15. juli 2013. Arkivert fra originalen 24. mai 2015. Besøkt 22. mai 2015.
2. ↑  «Sølv og bronse på NM-tempoen». Team Sparebanken Sør. 26. juni 2014. Arkivert fra originalen 23. september 2016. Besøkt 22. mai 2015.
3. ↑  «Sykkel-VM: Vangstad med sterk 7.-plass på tempo». NRK. 22. september 2014. Besøkt 22. mai 2015.
4. ↑  Hjellen, Bjørnar (24. mai 2015). «Vangstad tok sensasjonsseier i Tour of Norway». NRK. Besøkt 23. september 2015.
5. ↑  Olsen, Nicolai (25. juni 2015). «Vangstad tok sølv NM-tempoen». Aftenposten. Besøkt 23. september 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Andreas Vangstad – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Andreas Vangstad – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Andreas Vangstad – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Andreas Vangstad – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Andreas Vangstad – CycleBase Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Luftforsvarets musikkorps** (**LFMK**) er Trøndelags eneste profesjonelle musikkorps og er en del av Forsvarets musikk.

Korpset ble opprettet i 1818 som 5. Brigades Musikkorps og tilhørte frem til 2006 Hæren. I forbindelse med at Hæren i 1918 gikk over fra å bli organisert som brigader til å bli organisert som divisjoner skiftet korpset navn til 5. Divisjons Musikkorps. Herfra stammer kallenavnet Divisjonsmusikken som har blitt brukt om korpset helt frem til nyere tid. Dette på tross av at korpset allerede i 1953 skiftet navn til Forsvarets Distriktsmusikkorps Trøndelag.

I 2010 tok korpset i bruk Byscenen i Prinsens gate som sitt nye hjem. Der spiller de mesteparten av sine konserter i Trondheim og har i tillegg øvingsrom, notearkiv og kontorer for administrasjonen.

1. januar 2006 ble Forsvarets distriktsmusikkorps Trøndelag, overført til Luftforsvaret og gitt navnet Luftforsvarets musikkorps.

Korpset består av 28 profesjonelle musikere. Leif Arne Pedersen ble høsten 2011 ansatt som korpsets kunstneriske leder og sjefsdirigent. Han overtok etter Ole Edvard Antonsen som hadde denne rollen fra 2006 til 2010. Administrativ sjef og daglig leder er major Camilla Aicher.

LFMK mottok i 2015 Trondheim kommunes kulturpris innen det profesjonelle kunst- og kulturområdet.

Referanser
----------

1. ↑  «Forsvarets musikkorps Trøndelag blir Luftforsvarets musikkorps». Ballade.no. 3. april 2006. Arkivert fra originalen 13. mars 2007. Besøkt 1. august 2010.
2. ↑  Kommunens informasjon om tildelingen

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Luftforsvarets musikkorps på Facebook Rediger på Wikidata

* Luftforsvarets musikkorps på Instagram Rediger på Wikidata
* (en) Luftforsvarets musikkorps på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Luftforsvarets musikkorps på Spotify Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**Andreas Strand** (født 10. juni 1978 i Trømborg i Eidsberg kommune i Østfold.) er en norsk fotballspiller. Han startet sin karriere i Rakkestad, men gikk til 3.-divisjonslaget Drøbak/Frogn, hvor han spilte i fire sesonger før han i 2006 gikk til Follo FK. Follo hadde det året rykket opp til andre divisjon, og Strand ble klubbens toppscorer i sin første sesong. Han spilte to sesonger for Follo før han ble hentet til eliteserielaget Stabæk i 2007-sesongen. Han fikk lite spilletid i Stabæk og ble utlånt til Moss FK. Før sesongen 2008 ble han hentet tilbake til Follo FK. I 2009 dro Strand tilbake til gamleklubben Drøbak Frogn, men laget rykket ned 3. divisjon. Før sesongen 2010 signerte han for Mysen IF, og blir dermed en av 3.divisjon Østfolds store profiler, sammen med blant andre Raymond Kvisvik. Han tilbrakte sin tid som guttespiller og juniorspiller i Skeid og Lyn.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 41347, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Andreas Strand til Stabæk». Siste.no. 3. mars 2006. Besøkt 4. oktober 2008. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Andreas Strand – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Andreas Strand – FBref Rediger på Wikidata
***Time Freak*** er en amerikansk science-fiction film fra 2018, regissert av Andrew Bowler. Filmen ble publisert den 9. november 2018.

Handlingsreferat
----------------

Stillman, en fysikk-student og et geni, blir dumpet av kjæresten sin. Han forsøker å finne det som forårsaket bruddet. Stillman og hans beste venn Evan ser over forholdet deres og sorterer forskjellige dager i lykkelige minner eller dårlige minner som kanskje, eller kanskje ikke, fikk Debbie til å slå opp med Stillman. Stillman finner endelig ut hvordan man kan lage en tidsmaskin. Stillman og Evan reiser tilbake i tid, til dagen Stillman og Debbie først møtte hverandre. Stillman planlegger å gjøre ting annerledes, og vil vite om planen fungerte hvis den siste meldingen Debbie sendte til ham forsvinner. 

De går til et møte med Evan, Debbie, Stillman, Carly og Ryan. Stillman viser dem favorittfilmen sin, men de liker den ikke. Stillman blir opprørt, og fornærmer Carly. Han går flere ganger tilbake i tid, ettersom situasjonen slår feil. Til slutt klarer Stillman å fikse forskjellige situasjoner slik han ønsker. Senere sitter de hjemme hos Evan, og Evan forsøker å legge igjen en beskjed til hans fremtidige jeg, slik at han ikke mislykkes med skolearbeidet. Stillman gjenopplever flere øyeblikk gjentatte ganger, for å hindre at kjæresten slår opp med ham. Men tidsmaskinen fryser, og de blir sittende fast i tiden. De klarer å fikse maskinen, men den tillater bare en reise fremover. Så Stillman får bare ett forsøk på å gjøre alt riktig.

Medvirkende
-----------

Asa Butterfield
* Asa Butterfield som Stillman.
* Sophie Turner som Debbie.
* Skyler Gisondo som Evan
* Will Peltz som Ryan

Referanser
----------

1. 1 2   nmhh.hu[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Time Freak* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Time Freak* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Time Freak* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Time Freak* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata
**Grunnførfjorden** er en fjord på nordsiden av Austvågøya i Nordland. Den vestlige halvdelen av fjorden tilhører lofotkommunen Vågan mens den østlige delen ligger i vesterålskommunen Hadsel.

Fjorden strekker seg over 4 kilometer sør-sørøstover fra innløpet mellom Basaneset i Hadsel og Delpneset i Vågan. Den er omgitt av fjell som Delpen (374 moh. Gjervollheia (424 moh.) og Tverrfjellet (577 moh.) i vest og Fjordmannen (810 moh.) i øst. På Vågansiden går den om lag 600 m lange vika Hopen videre sørover.

En del av myrområdet ved munningen i øst, inngår i fuglefredningsområdet Grunnfør.

Fv888 krysser midt i fjorden over en fylling fra Bulineset til Storholmen, og videre til Langneset. En 35 meter lang åpning er laget i fyllingen for at vannet skal kunne passere. Spredt bebyggelse på hadselsiden mellom grendene Grunnfør og Grunnførfjorden. I Vågan ligger grenden Delp.

Se også
-------

* Lågen naturreservat

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  Fra Delpneset. Inkl. den 600 meter lange Hopen. Mål gjort ved hjelp av Statens kartverks Norgeskart.no.

Referanser
----------

1. 1 2  Grunnførfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Strömsund kommune på kart over Sverige
Hammerdal landkommunes våpen
**Hammerdal** er et tettsted i Strömsund kommune i Jämtlands län i landskapet Jämtland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 974 innbyggere. Hammerdal ligger ved E45 cirka 30 kilometer sør for Strömsund. Stedet var administrasjonssentrum for Hammerdal kommune fra 1944 til 1973, da den ble en del av Strömsund kommune. 

Stedet er kjent for treindustri og for et større sementstøperi. Hammerdal var lenge et kirkelig sentrum for nordre Jämtland og man kjenner til at det var kirke der på 1300-tallet.[] Nåværende kirke er fra 1782. Stedet var også et juridisk sentrum for nordre Jämtland gjennom Hammerdals tingslag, som grenset til Lappland i nord og til Nord-Trøndelag i vest. I 1928 hadde tinglaget 18007 innbyggere på et areal som var 9220 kvadratkilometer stort.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Folkmängd i tätort och småort per kommun 2010». Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen 3. mars 2016. Besøkt 26. desember 2015.

  


| * v
* d
* r
Strömsund kommune i Jämtlands län i Sverige |
| --- |
|  | Backe **·** Gäddede **·** Hammerdal **·** Hoting **·** Näsviken **·** Rossön **·** Strömsund |  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Randi Øverland** (født 22. april 1952) er en norsk politiker (Ap).

Øverland var i perioden fra 17. oktober 2005 til 30. november 2007 statssekretær i Kultur- og kirkedepartementet.

Hun var statssekretær i Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet for Gudmund Hernes i perioden 1990 til 1995 og for Trond Giske i samme departement fra 2000 til 2001.

Øverland er utdannet lærer og har i en årrekke jobbet i undervisningssektoren, først som lærer ved Kvadraturen videregående skole i Kristiansand, som rektor ved Tangen videregående skole og som seniorrådgiver ved Universitetet i Agder. Hun sa opp sin rektorstilling i januar 2008.

Hun har lang erfaring fra politisk arbeid og fagforeningsarbeid i Skolenes Landsforbund og er nå styremedlem i Norsk filminstitutt.

Referanser
----------

1. ↑  «Har sagt opp jobben». *NRK* **(norsk)**. 30. januar 2008. Besøkt 18. februar 2017.

Kilder
------

* Regjeringen.no om Randi Øverland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Randi Øverland på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Randi Øverland hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Inger Nordal** (født 11. august 1944 i Oslo) er en norsk professor i botanikk ved Universitetet i Oslo. Hun er i Norge kjent for å være en sterk kritiker[] av sosiobiologi og evolusjonspsykologi, spesielt med tanke på forskjeller mellom kjønn.

Akademisk karriere
------------------

Nordals hovedfag (cand.real.) handlet om embryologi innen grupper i den daværende liljefamilien. Nordal ble amanuensis i botanikk i 1974. Hun avla doktorgraden ved Universitetet i Uppsala i 1977 for graden Fil.dr. Doktorgradsarbeidet handlet om det som skulle bli Nordals viktigste forskningsområde, taksonomi innenfor liljefamilien s.l. i Afrika. I 1987 fikk hun den nåværende stillingen som professor i botanikk ved Biologisk Institutt på Universitetet i Oslo. Inger Nordal har bidratt til å skrive florabøker for flere østafrikanske land, bla. Etiopia og Zimbabwe. Hun har veiledet mange studenter, både norske og afrikanske, til hovedfag/mastergrad og doktorgrader innenfor afrikansk taksonomi, men også innenfor økologiske tema i nordiske områder med hovedfokus på arktisk-alpine problemstillinger.

Kritikk av sosiobiologi
-----------------------

I et intervju med forskningsmagasinet Apollo i 2003 uttalte Nordal at det er «en kjempestor forskjell på mennesker og alle andre dyr. Alle andre dyr fødes med mye mer modne hjerner, mer instinkter. Mennesket fødes med en tilnærmet "tom" hjerne. Vi vet ikke om hjernen til guttebabyer og jentebabyer er forskjellige eller har ulikt potensial.»Zoologen Iver Mysterud imøtegikk påstanden. Hun har også vært kritisk til TV-programmet *Hjernevask.* I 2010 uttalte hun at «'Hjernevask' misbruker biologien ved at Eia benytter seg av biologiske argumenter som ikke er holdbare når man kun utfører eksperimenter på dyr og ikke mennesker.»

Bibliografi
-----------

* 

* (no) Publikasjoner av Inger Nordal i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* 

* (no) Publikasjoner av Inger Nordal i BIBSYS

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Inger\_Nordal[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Bjørnstad, Inger Nordal (1969). *Et bidrag til den komparative embryologi innen Asparagoideae-Polygonateae, Liliaceae* (Hovedfagsoppgave i biologi). Universitetet i Oslo.  – 129 s. ill.
3. ↑  Nordal, Inger (1977). *Taxonomic studies on African Amaryllidaceae* (Avhandling (Fil.dr.)). Uppsala universitet.  – I serien "University dissertation from Uppsala : Acta Universitatis Upsaliensis"
4. ↑  Store norske leksikon på nett
5. ↑  Kristin Straumsheim Grønli (25.06.2002). «Portrett: En lilje bak øret og ti fingre i plantekartoteket». forskning.no. Arkivert fra originalen 3. oktober 2006. Besøkt 16. november 2010.
6. ↑  Sosiobiologi: Hvordan forstå menneskedyret? Arkivert 26. februar 2010 hos Wayback Machine.
7. ↑  Norsk psykiatri og Lombroso
8. ↑  – Overpolarisert Hjernevask-debatt

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside ved biologisk institutt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** Botanist **·** Botanist **·** CRIStin
 |
**Plussreiser** er et norsk reiseselskap. Selskapet ble etablert under navnet Si-Reiser i 1979 som turoperatør for gruppereiser. Selskapet har hovedkontor i Ålesund, avdelingskontorer i Kristiansand og Stavanger, og salgsrepresentanter flere steder i landet.

Plussreiser er Norges største arrangør av reiser i kristen regi. Selskapet sender årlig 8000 gjester på tur verden over. I 2019 omsatte selskapet for 83 millioner kroner. Halvparten av selskapets omsetning kommer gjennom produksjon av skoleturer og studiereiser. Om lag 95 % av reisene gikk i 2019 til utlandet.

Plussreiser er medlem i Reisegarantifondet.

Historie
--------

Plussreiser er fra oktober 2016 en sammenslutning av de tidligere reiseselskapene Si-Reiser, Sabra Fokusreiser og Ravinala Reiser. Si-Reiser fusjonerte med Ravinala Reiser i 2015 og kjøpte Sabra Fokusreiser året etter. Som følge av dette fikk selskapet nytt navn.

Reisetyper
----------

Plussreiser har utviklet egne unike turkonsept. «Bibelferie i Syden» er laget etter mønster fra tradisjonell bibelcamping i Norge og flyttet til leilighetshotell i varme strøk i utlandet. Siden oppstarten på Kypros i 1984 har reisemålene blitt utvidet med blant annet Gran Canaria, Kreta, Kroatia og steder på fastlands-Spania.

«Bussreiser i kristen regi» tar gjestene på temareiser i Norge og utlandet.

Plussreiser tilbyr egenproduserte gruppereiser som opplevelser i Europa og verden ellers. Aktiv ferie og pilegrimsturer, cruise med skoleskipet MS «Gann» (det tidligere hurtigruteskipet MS «Narvik»), sykkelturer, misjonsreiser er andre turkonsept. Største reisemål er landet Israel.

Plussreiser arrangerer leserturer med avisen Vårt Land gjennom avisens reiseklubb.

Eierskap
--------

Gjennom holdingselskapet Plussreiser Holding AS er selskapet i hovedsak eid av kristne misjonsorganisasjoner. Sunnmøre Indremisjon (38,71 %), Indremisjonsforbundet (19,355 %), Normisjon (19,355 %), Det Norske Misjonsselskap (9,677%) og Manova Invest AS (9,677%) er største eiere. Øvrige aksjer eies av Indremisjonssamskipnaden og Nordmøre og Romsdal Indremisjon. Overskudd fra driften går til misjons- og bistandsarbeid.

Referanser
----------

1. ↑  «Plussreiser AS Avd Ålesund - Ålesund - Regnskap». *proff.no*. Besøkt 3. desember 2020.
2. ↑  smp.no (18. oktober 2016). «Si-Reiser skifter navn til Plussreiser». *smp.no* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 3. desember 2020.
3. ↑  «Plusser på med nytt navn». *Sambåndet*. Besøkt 3. desember 2020.
4. ↑  «Plussreiser gir utbytte til misjonen». *Sambåndet*. Besøkt 3. desember 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
*Denne artikkelen omhandler den oppdiktede radiokanalen. For den ekte som ble åpnet i 20006, se 99.9 Radio Norwich.*
**Radio Norwich** er en oppdiktet radiostasjon plassert i Norwich i England, i TV-seriene *I'm Alan Partridge*. Radio Norwich inneholder deler fra både *BBC Local Radio* og *Independent Local Radio*, så det er meget uklart hva den faktisk skal være, men BBC blir aldri speilet til hverken i stasjonens logo, jingler eller identitet. 

Hovedrollen, spilt av Steve Coogan, kan bli hørt på luften på begynnelsen av flere episoder der han tar imot innringninger om innholdsløse emner (for eksempel: «Hvilken er den beste 'lorden': *Lord of the Rings*, *Lord of the Dance* eller *Lord of the flies*?») Partridge kan også ofte bli sett kranglende med D.J Dave Clifton (spilt av Phil Cornwell).

At en radiostasjon i det hele tatt ville ansette Alan Partridge som radiovert vil bety at radiostasjonen må være ganske betydningsløs, noe som styrker den generelle satiriske oppfatningen om Norwich som en kjedelig og betydningsløs plass. 

I virkeligheten er den en radiostasjon i området Norwich og omegn som kalles BBC Radio Norfolk, og disse to navnene blir ofte forvekslet. Ironisk nok, den 29. juni 2006, begynte en ny radiokanal, eid av Tindle Radio Group, sendingene under navnet 99.9 Radio Norwich.

Radioshow
---------

Radioshowene på Radio Norwich er følgende:

* *Up With the Partridge* (Serie 1)
* *Norfolk Nights with Alan Partridge* (10pm–1am)
* *Dave Clifton* (1–4am)
* *The Dave Clifton Breakfast Show* (Serie 1)
* *The Nesbitt Sisters*
* *Danny Franchetti's Jazz Box*
**Inger Marie Gulbrandsen** (født 26. januar 1923, død 20. mars 2016) var en norsk motstandskvinne fra andre verdenskrig.

Gulbrandsen vokste opp på Grønland i Oslo, og var som ung aktiv i Framfylkingen. I årene før krigen hjalp hun og familien tyskere som hadde flyktet fra Nazi-Tyskland, og da krigen kom drev hun illegalt arbeid der hun var med å hjelpe jødiske barn med å flykte fra jødeforfølgelsene. Gulbrandsen ble arrestert av tyskerne, og satt først på Grini og senere i Ravensbrück. Hun slapp fri i april 1945, og ble med de hvite bussene hjem.

Gulbrandsen reiste en rekke ganger som tidsvitne med Stiftelsen Hvite busser til Auschwitz. Hun bearbeidet også minnene fra konsentrasjonsleirene ved å lage modeller av dem, disse står fast utstilt ved Gamle Hvam Museum i Nes kommune, i Århus i Danmark og i Ravensbrück.

Opplevelsene hennes under krigen er beskrevet i Maria Konow Lunds barne- og ungdomsbiografi *Biografien om Inger Gulbrandsen : Ungdomstid i fangeleir*, som var en av vinnerne i en konkurranse Gyldendal arrangerte om beste biografi for ungdom i 1997.

Gulbrandsen mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 2002, og i 2015 mottok hun også Regjeringens minnemedalje for innsats under andre verdenskrig og Deltagermedaljen.

Referanser
----------

1. 1 2  «Inger Marie Gulbrandsen». *Dagsavisen*, 25. april 2016.
2. ↑  «Inger Gulbrandsen». Stiftelsen Hvite busser til Auschwitz. Arkivert fra originalen 18. februar 2018. Besøkt 18. februar 2018.
3. ↑  «Maria Konow Lund». Gyldendal. Arkivert fra originalen 25. desember 2010. Besøkt 18. februar 2018.
4. ↑  Maria Konow Lund (1998). *Biografien om Inger Gulbrandsen : Ungdomstid i fangeleir*. [Oslo]: Gyldendal Tiden.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Fangeregisteret

 |
**Tyskland** deltok med tjue deltakere i de **paralympiske vinterlekene 2006** i Torino.

Medaljer
--------

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Gull | Sølv | Bronse | **Totalt** |
| **Tyskland** | 8 | 5 | 5 | 18 |

### Gull

Alpin skiidrett
11. mars: Gerd Schönfelder, utfor for menn, stående
12. mars: Gerd Gradwohl, utfor for menn, synshemmede
14. mars: Martin Braxenthaler, super-G for menn, sittende
16. mars: Gerd Schönfelder, storslalåm for menn, stående
17. mars: Martin Braxenthaler, storslalåm for menn, sittende
19. mars: Martin Braxenthaler, slalåm for menn, sittende
Nordiske grener
12. mars: Verena Bentele, langrenn 5 km for kvinner, synshemmede
14. mars: Verena Bentele, skiskyting 7,5 km for kvinner, synshemmede
### Sølv

Alpin skiidrett
11. mars: Reinhild Möller, utfor for kvinner, stående
13. mars: Gerd Schönfelder, super-G for menn, stående
19. mars: Andrea Rothfuss, storslalåm for kvinner, stående
Nordiske grener
12. mars: Frank Höfle, langrenn 5 km for menn, synshemmede
14. mars: Josef Giesen, skiskyting 7,5 km for menn, stående
### Bronse

Nordiske grener
11. mars: Wilhelm Brem, skiksyting 12,5 km for menn, synshemmede
11. mars: Verena Bentele, skiskyting 12,5 km for kvinner, synshemmede
12. mars: Thomas Ölsner, langrenn 5 km for menn, stående
Alpin skiidrett
18. mars: Gerd Schönfelder, slalåm for menn, stående
19. mars: Gerd Gradwohl, slalåm for menn, synshemmede

Deltakere
---------

Nordiske grener
Jörg Baldauf, Michael Bentele, Verena Bentele, Wilhelm Brem, Frank Höfle, Thomas Ölsner, Harald Thauer, Michael Weymann
Kjelkehockey
Gerd Bleidorn, Sebastiaan Disveld, Marius Hattendorf, Sebastian Kessler, Alexander Klein, Matthias Koch, Marco Lahrs, Robert Pabst, Raymund Patzelt, Rolf Rabe, Frank Rennhack, Udo Segreff, Sven Stumpe, Jorg Wedde
Alpin skiidrett
Martin Braxenthaler, Gerd Gradwohl, Christian Junghanns, Theresa Kempfle, Kevin Lindner, Reinhild Möller, Thomas Nolte, Frank Pfortmüller, Andrea Rothfuss, Gerd Schönfelder, Christiane Singhammer, Simon Voit

Kilder
------

* Athletes and teams list by NPC

Se også
-------

* Tyskland ved de paralympiske leker

| * v
* d
* r
Nasjoner som deltar under de Paralympiske vinterleker 2006 |
| --- |
| 
* Andorra
* Armenia
* Australia
* Belarus
* Belgia
* Bulgaria
* Canada
* Chile
* Danmark
* Finland
* Frankrike
* Iran
* Italia
* Japan
* Kasakhstan
* Kina
* Kroatia
* Latvia
* Mexico
* Mongolia
* New Zealand
* Norge
* Polen
* Russland
* Slovakia
* Slovenia
* Spania
* Storbritannia
* Sveits
* Sverige
* Sør-Afrika
* Sør-Korea
* Tsjekkia
* Tyskland
* Ukraina
* Ungarn
* USA
* Østerrike

 |

| * v
* d
* r
De paralympiske leker |
| --- |
| Sommerleker | 1960 **·** 1964 **·** 1968 **·** 1972 **·** 1976 **·** 1980 **·** 1984 **·** 1988 **·** 1992 **·** 1996 **·** 2000 **·** 2004 **·** 2008 **·** 2012 **·** 2016  **·** *2020*  **·** *2024*  **·** *2028* |  |
| Vinterleker | 1976 **·** 1980 **·** 1984 **·** 1988 **·** 1992 **·** 1994 **·** 1998 **·** 2002 **·** 2006 **·** 2010 **·** 2014 **·** 2018 **·** 2022 **·** *2026* |
**Inger Marit Eira-Åhrén** (født 11. januar 1974) er en samisk sykepleier og politiker fra Norge (Ap). Hun ble ansatt som direktør i Sametinget i Norge i 2020.

Hun kommer opprinnelig fra Kautokeino i Finnmark, men har bodd i Røyrvik i Nord-Trøndelag siden tidlig på 2000-tallet. Eira-Åhrén var politisk rådgiver i Sosial- og helsedepartementet 2000–2001 og medlem av Røyrvik kommunestyre 2007–2011. Fra 2011 er hun medlem av Nord-Trøndelag fylkesting. Hun er leder i fylkestingets komité for utdannelse, kultur og helse, leder i områdestyret for Nord-Trøndelag reinbeiteområde og nestleder i styret i Helse Nord-Trøndelag HF. Hun gikk ut av politikken i 2018. I september 2020 ble hun ansatt som direktør for Sametinget i .

Referanser
----------

1. ↑  Aslaksen, Eilif (27. august 2012). «Svarte nei til sameministeren». NRK Sápmi. Besøkt 27. februar 2013.
2. ↑  Ballovara, Mette (13. september 2011). «Nå blir hun fylkespolitiker». NRK Sápmi. Besøkt 27. februar 2013.
3. ↑  «Inger Marit Eira-Åhrén». Nord-Trøndelag fylkeskommune. Arkivert fra originalen 18. mai 2012. Besøkt 27. februar 2013.
4. ↑  Aslaksen, Eilif (27. juni 2012). «De mest aktuelle kandidatene». NRK Sápmi. Besøkt 27. februar 2013. [*død lenke*]
**Nicolai George Robertson** (1842–1901) var en norsk kjøpmann i Hammerfest. 

Han var sønn av Charles Robertson(den eldre)(død i 1876) som kom fra Skottland til Hammerfest i 1827 og begynte som handelsbetjent ved det engelske handelsetablissementet Crowe & Woodfall på Fuglenes. (I Skottland tilhørte familien «Clan Donnaschaid»). Charles Robertson (den eldre) ble utnevnt til Britisk konsul i 1844 – et verv som gikk i arv til sønn og sønnesønn. Familie firmaet G.Robertson fra Hammerfest ble stiftet av Charles Robertson på 1830-tallet, de drev bla med saltfiskhandel, tørrfiskhandel, håkjerringfiske og ishavsfangst. De hadde en rekke filialer og fiskevær langs hele Finnmarkskysten, 13 ishavsskuter, eksportforretninger med utlandet, tranbrenneri, pelsberederi og import av kull og salt.

Nicolai George Robertson var far til kjøpmann og Høyre-politiker Charles Robertson.

Litteratur
----------

* *Havet ved din stuedør -: jubileumsskrift i anledning Hammerfest handelsstandsforenings 150 års jubileum : 1844-1994*. [Hammerfest]: Foreningen. 1994. ISBN 8299324904.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Georg Nicolai Robertson, (07.november 1842 - 05.august 1901).»[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Petter Nikolai Helseth** (født 16. august 1898 i Moss, død 23. januar 1982 i Ålesund) var en norsk advokat og dommer i den NS-oppnevnte kommissariske høyesterett under krigen. 

Han representerte Høyre i Ålesunds bystyre fra 1919 til oktober 1940. I en forordning fra det NS-ledede Indredepartementet av 4. oktober 1940 ble Helseth oppnevnt som ordfører med virkning fra 19. oktober samtidig som den lovlig valgte ordfører, Theodor Berg (Venstre), ble avsatt. Helseth meldte seg inn i NS dagen etter at han tiltrådte som ordfører. I februar 1941 ble han utnevnt til dommer i NS-styrets kommissariske høyesterett og var blant annet med på å legitimere Statsakten på Akershus i 1942. Gustav Sveen etterfulgte Helseth som NS-innsatt ordfører i Ålesund.

Helseth ble cand.jur. i 1922 og var dommerfullmektig ved Drammen byfogdembete fra 1923 til 1924. Deretter var han dommerfullmektig ved Nordre Sunnmøre sorenskriverembete til utgangen av 1925. Han ble høyesterettsadvokat i 1935.

Dommerne i NS-styrets kommissariske høyesterett ble i landssvikoppgjøret etter krigen dømt til lange fengselsstraffer. Deltakelse i domstolen ble ansett som bistand til fienden og som et alvorlig straffbart forhold. Helseth ble domfelt av Høyesterett 14. november 1946 til ni års tvangsarbeid med fradrag av 555 dager for utholdt varetekt. Han sonet fra 20. mars 1947 og ble løslatt fra Ilebu fengsel 19. desember 1949.

Referanser
----------

1. ↑  Sunnmørsposten 4.11.1940
2. ↑  *Fra ide til dom* redigert av Rolf Danielsen og Stein Ugelvik Larsen (1976), artikkel *Maktovertagelsen i Ålesund*, note 18 og 26, side 190 og 191
3. ↑  Sunnmørsposten 20.2.1941
4. ↑  *1. februar 1942*. Oslo: Blix. 1942. s. 65.
5. ↑  Sunnmørsposten 20.2.1941
6. ↑  Sunnmørsposten 20.2.1941
7. ↑  Eirik Veum: Nådeløse nordmenn - Statspolitiet s. 950 (Kagge Forlag 2012) ISBN 978-82-489-1174-6
8. ↑  Stortingsmelding nr. 17 - 1962/63 - Om landssvikoppgjøret, side 126-127

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Burislav** (*Burisleif*, *Byrislaw*, død 1008) ifølge sagalitteraturen navn på mytisk konge i Vendland. Han er sagt å være far til Gunhild (*Świętosława av Polen*), Astrid og Geira. Gunhild var, ifølge sagaen, gift med danekongen Svein Tjugeskjegg. Astrid ble gift med den mytiske lederen for Jomsvikingene, Sigvalde jarl, og Snorre Sturlason hevder at Olav Tryggvason giftet seg med Geira sist på 980-tallet. Burislav selv ble senere gift med Tyra Haraldsdatter, søster av Svein Tjugeskjegg og datter av kong Harald Blåtann av Danmark som et ledd i fredsavtalen mellom jomsvikingene og danskekongen etter slaget ved Hjørungavåg i 986.

Burislavs identitet er usikker. Det er lansert flere teorier om hvem han var: Han kan ha vært en slavisk prins som ikke er beskrevet andre steder, det kan ha vært sagaforfatternes mer generelle betegnelse på slaviske prinser eller herskere, eller det kan ha vært kong Mieszko I av Polen eller hans sønn kong Boleslaw I av Polen.

Referanser
----------

1. ↑  Ifølge den tyske kronikøren Adam av Bremen var hun også senere gift med den svenske kongen Erik Seiersæl
2. ↑  Sagaen om Jomsvikingene, s 69 i Det norske samlagets utgave fra 1931
3. ↑  Olav Tryggvasons saga, kap. 22. Snorre omtaler her Geira som «dronning» av Vendland
***Huns Within Our Gates*** er en amerikansk stumfilm fra 1918.

Handling
--------

Under første verdenskrig trenger Arthur Morgan, en oppfinner som har perfeksjonert en revolusjonerende ny fly-motor, penger for å fullføre restenn av arbeidet sitt fordi familie-formuen hans gikk tapt under den amerikanske borgerkrigen. En tysk spion tilbyr å kjøpe oppfinnelsen hans, men Arthur nekter - hvoretter spionen forsøker å kidnappe Arthurs kjæreste.

Når spionen bestemmer seg for å ødelegge Arthurs verksted, bærer Rover, familie-hunden, bomben vekk og slipper den ved det samme treet som agenten har gjemt seg bak. Spionen blir drept i eksplosjonen, som også skader bakken i nærheten av treet. Dette avslører også Arthurs for lengst tapte familie-formue.

Skuespillere
------------

* Derwent Hall Caine som Arthur Morgan
* Valda Valkyrien som Dorothy Waring
* Harry Robinson som dommer Morgan
* Robin H. Townley som Eli Brown
* Bessie Wharton som grevinne Von Shoenburg

Referanser
----------

1. ↑  HUNS WITHIN OUR GATES

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Huns Within Our Gates* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Huns Within Our Gates* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Bannockburn** skotsk-gælisk: *Allt a' Bhonnaich*) er en landsby (*village*) i regionen Stirling i Skottland. Den er lokalisert rett sør for sentrum av byen Stirling, som den er en del av. Den er oppkalt etter Bannock Burn, en bekk som renner gjennom byen før den strømmer ut i elven Forth. Befolkningstallet er for 2020 beregnet til 6720 innbyggere.

Stedsnavnet er utvilsomt knyttet til et stort slag i 1314 mellom Skottland og England, mellom Robert Bruce på skotsk side og Edvard II av England på den motsatte siden. Skottene var tallmessig underlegne, men vant likevel slaget og sørget for at Skottland fikk sin selvstendighet. Som Aryeh Nusbacher slår fast i sin analyse i *The Battle of Bannockburn, 1314* (2000) at årsaken for den skotske seieren var ikke så mye grunnet engelsk tåpelighet som dyktigheten og dristigheten til Robert Bruce. Sluttresultat var at den engelske hæren ble fullstendig slått, og mange engelske riddere og adelsmenn ble drept. Skottland vant sin frihet og uavhengighet.

Referanser
----------

1. ↑   «Mid-2020 Population Estimates for Settlements and Localities in Scotland». *National Records of Scotland*. 31. mars 2022
2. ↑  Bell, Graham (2005): *Robert Bruce’s Forgotten Victory*, Tempus, s. 99

Eksterne lenker
---------------

(en) Bannockburn, Stirling – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Bannockburn Community

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Novasol** er en feriehusformidler. Novasol Norge er et datterselskap av Novasol, som sammen med dansommer, Cuendet og Ardennes-Etape, utgjør Novasol A/S. Bedriften har hovedkontor i Virum, Danmark. 

Novasol A/S har datterselskaper i 18 europeiske land og over 60 kontorer rundt om i Europa. Novasol A/S har over 50 000 ferieboliger i 28 land.

Novasol formidler feriehus via internett, telefon og samarbeidende reisebyråer i Norge. I 2018 formidlet Novasol A/S ferieboliger til mer enn to millioner gjester.

Historie
--------

Selskapet ble stiftet 28. desember 1968 som «Nordisk Ferie». Selskapets grunnlegger var danske Frederik Heegaard. Nordisk Ferie spesialiserte seg på hytteformidling fra en kjellerleilighet i Frederiksberg. I 1976 etablerte Novasol kontorer i Tyskland, og fokuserte i hovedsak på formidling av feriehus i Skandinavia. 

Novasol ble kjøpt opp av Cendant Corporation i 2002. Cendant Real Estate og Cendant Hospitality ble i 2006 delt opp i separate selskaper under navnene «Realogy» og «Wyndham Exchange & Rentals group of companies». Novasol ble en del av det sistnevnte selskapet.

I mai 2018 solgte Wyndham Worldwide sin europeiske utleievirksomhet, deriblant Novasol A/S, til Platinum Equity for 1,3 milliarder dollar. I mars 2019 kunngjorde gruppen sitt nye navn, «Awaze». Under Awaze ligger merkevarene Novasol, cottages.com, Hoseasons, James Villa Holidays og Landal GreenParks. Gruppen er Europas ledende virksomhet innen organisert ferieboligutleie og ferieparker.

### Novasol i Norge

Det første Novasol-kontoret i Norge ble etablert i 1982. I dagens virksomhet inngår merkenavnene «dansommer», «Fjord Hytter», «Den Norske Hytteformidlingen», «Elch Reisen» og «Sjusjøen Booking».

I Norge har Novasol en portefølje på rundt 1 700 hytter, ferieleiligheter og feriehus som årlig blir besøkt av rundt 50 000 turister.

Referanser
----------

1. ↑  «Novasol overtar belgisk feriehus-formidler». *TravelNews* **(engelsk)**. 11. oktober 2016. Besøkt 1. mars 2019.
2. ↑  «Wyndham Worldwide: Novasol is bought by financial investor». *Fvw.de* **(engelsk)**. Besøkt 1. mars 2019.
3. ↑  «Awaze – det nye navnet for organisert ferieboligutleie og ferieparker!». Besøkt 8. mars 2019. [*død lenke*]
4. ↑  «Wyndham Worldwide: Novasol is bought by financial investor».  **(engelsk)**. Besøkt 12. mars 2019.  Ekstern lenke i `|verk=` (hjelp)
5. ↑  «Skal leie ut 30 hytter på Sjusjøen». *Mynewsdesk* **(norsk)**. Besøkt 1. mars 2019.
6. ↑  «Ber flere åpne hyttedøra». *TravelNews* **(engelsk)**. 19. februar 2019. Arkivert fra originalen 1. mars 2019. Besøkt 1. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Det vestsibirske lavland, sett fra den transsibirske jernbanen utenfor Tatarskaja
Det vestsibirske lavland = *Westsibirisches Tiefland*
**Det vestsibirske lavland** (russisk: За́падно-Сиби́рская равни́на) er en enormt sletteland som ligger i det vestlige Sibir i Russland.

Geografi
--------

Det vestsibirske lavland strekker seg 1900 km fra Uralfjellene i vest til elva Jenisej i øst, og 2400 km fra Nordishavet til begynnelsen av Altaifjellene i sør. Den er beskrevet som verdens største ubrutte lavland — over halvparten ligger mindre enn 100 moh—og det dekker et område på 2,6–2,7 millioner km², noe som utgjør rundt en tredjedel av Sibir,.

Det vestsibirske lavlandet har åtte forskjellige vegetasjonsregioner: tundra, skogtundra, nordre taiga, midtre taiga, sørlig taiga, sub-taiga skog, skogssteppe og steppe. Antallet dyrearter på slettelandet varierer fa 107 på tundraen til 278 eller mer i skogssteppe-regionen. 

Vintrene på det vestsibirske lavlandet er lange og strenge. Klimaet på mesteparten av sletta er enten subarktisk eller kontinentalt. Blant de største byene på lavlandet er Surgut og Nizjnevartovsk.

Geologi
-------

Det vestsibirske lavlandet består for det meste av kenozoiske alluviale avleiringer, og det er usedvanlig flatt. En stigning i havnivået på femti meter ville oversvømme alt land mellom Nordishavet og Novosibirsk. Mange av avleiringene på slettene er resultatet av isdemninger på slutten av istiden, som reverserte elvene Ob og Jenisej slik at de rant sørover mot Det kaspiske hav og muligens også Aralsjøen. Lavlandet er svært sumpete med tallrike innsjøer, og jordsmonnet er stort sett myraktige histosoler og i den treløse nordre delen, histeler. Mot sør ligger verdens sannsynligvis største myr, Vasiuganje, som dekker rundt 51 600 km².

På lavlandets sørlige områder, hvor permafrost stort sett er fraværende, besto den opprinnelige vegetasjonen (som nå stort sett er borte) av rike gressland, som en forlengelse av Den kasakhiske steppe.

Store områder av slettelandet blir oversvømt i vårløsningen, og myrområdene gjør store deler av området uegnet for jordbruk. 

De største elvene på Det vestsibirske lavlandet er Ob, Irtysj og Jenisej. Området inneholder enorme reserver av petroleum og naturgass, og mesteparten av Russlands olje- og gassproduksjon kommer fra denne regionen.

Se også
-------

* Den østeuropeiske slette – Russlands andre store sletteland
* Den eurasiske steppe

Referanser
----------

1. ↑  «Russia». Encyclopædia Britannica. Besøkt 24. oktober 2006.
2. 1 2  «Western Siberian Plain». Columbia Encyclopedia. Arkivert fra originalen 28. mai 2008. Besøkt 24. oktober 2006.

Eksterne lenker
---------------

* NASA:Det vestsibirske lavland Arkivert 11. oktober 2006 hos Wayback Machine.
* Topografi og drenering i Russia
* Verdens myrer: Russland — Sibir Arkivert 27. september 2006 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Novapoint** er en programvare for infrastruktur- og samferdselsprosjektering, anlegg og drift. Som et programvarekonsept har Novapoint vokst fra å bestå av NovaCAD Trafikkskilt som den første Novapoint-modulen til å bestå av 27 moduler rettet mot samferdselsinfrastruktur, landskapsforming og kommunalteknikk. Novapoint er eid og utviklet av Vianova Systems. Novapoint benytter AutoCAD som DAK-plattform.

Novapoint har vært delfinansiert av Statens vegvesen for å støtte teknologiutviklingen for tilpasning av programvare til prosjektering av veg. En av hovedfilosofiene bak utviklingen av Novapoint har vært at man hele tiden bygger videre på det eksisterende istedenfor å begynne helt på nytt, dette gjør at Novapoint er i konstant utvikling.

I oktober 2012 ble Novapoint 19DCM lansert. Dette har blitt uttalt som den nye produktgenerasjonen innen modelleringsteknologi innen samferdsel og legger til rette for BIM for infrastruktur. BIM for infrastruktur har i denne sammenheng blitt sett på som samferdselsbransjens svar på Building Information Modeling i bygningsbransjen .

Forkortelsen DCM står for Design, Construction, Maintenance. Dette innebærer en tverrfaglig, 3D-basert arbeidsmetodikk som er tilstede under hele prosjektets livssyklus, fra plan- og prosjekteringsfase, til bygge- og driftsfase.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Johnny M. Johansen og Lasse Vike (2010) «ViaNova – slik det startet». Side 55-57, ViaNova Plan og Trafikk AS, Vianova Systems AS, Sandvika. ISBN 978-82-998309-0-4
5. ↑  Johnny M. Johansen og Lasse Vike (2010) «ViaNova – slik det startet». Side 55-57, ViaNova Plan og Trafikk AS, Vianova Systems AS, Sandvika. ISBN 978-82-998309-0-4
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Novapoint offisielle hjemmeside
* Vianova Nettverket
Det østlige partnerskap. EU i blått, samarbeidslandene i grønn
Den fjerde samlingen av det østlige parnerskap i Riga i mai 2015
**Det østlige partnerskap** (engelsk *Eastern Partnership*; **EaP**) er EUs formaliserte samarbeid med seks land i øst; Armenia, Aserbajdsjan, Georgia, Moldova, Ukraina og Belarus, etablert 7. mai 2009.

Historie
--------

Det østlige partnerskap ble først presentert av Polen med hjelp fra Sverige den 26. mai 2008 i Brussel. Lanseringen var i Praha den 7. mai 2009. I motsetning til Middelhavsunionen vil ikke Det østlige partnerskapet ha sitt eget sekretariat, men kontrolleres direkte av Kommisjonen.

Formål
------

Det østlige partnerskap hører inn under EUs naboskapspolitikk (ENP), men er en helt ny form for samarbeid mellom EU og de nevnte landene i det den tillater en mer differensiert tilnærming enn ENP. Gjennom Det østlige partnerskap ønsker EU å uttrykke solidaritet med den østlige regionen av Europa ved å sikre stabilitet og støtte samfunnsutviklingen gjennom konkrete prosjekter og tiltak. 

Det østlige partnerskapet skal gjennomføres ved et tettere samarbeid mellom EU og landene, blant annet ved inngåelsen av dypere handelsforbindelser og visumsamarbeid. På sikt skal partnerskapet kunne integrere økonomiene sammen, styrke energisikkerheten, bidra til sosial utvikling, styrke rettsstaten og gjøre det lettere å reise mellom landene, samtidig som man setter i gang tiltak mot ulovlig innvandring.

Partnerskapet ikke er å betrakte som en foranledning til medlemskap for disse landene. Partnerskapet benyttes til å forhandle om assosieringsavtaler, til dels med frihandelsavtaler, og om mobilitet (visumlettelser eller fremtidig visumfrihet), sektorsamarbeid og deltagelse i EUs programmer og byråer.

På sikt skal det østlige partnerskap føre til integrering av økonomiene, styrking av energisikkerheten, sosial utvikling, styrking av rettsstaten og lette reising mellom landene, samtidig som man setter i gang tiltak mot ulovlig innvandring.

Referanser
----------

1. 1 2  Eus partnerskap[*død lenke*], hentet 24. september 2012
2. 1 2  EUs østlige partnerskap er igangsatt[*død lenke*]
3. ↑  Med argusøyne på EUs utenrikspolitikk, Europaportalen, 2. juli 2012
4. ↑  Territorielle konflikter og hensynet til Russland skaper utfordringer for EUs østlige partnerskap.[*død lenke*], Karianne Kojen Andersen ved Trøndelags Europakontor, 6. mai 2010

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
Det Østasiatiske Kompagni; aksjebrev fra 1918 pålydende 500 kroner
Det Østasiatiske Kompagnis tidligere domicil på Midtermolen i København
**Det Østasiatiske Kompagni**, **ØK** eller **EAC, East Asiatic Company**, ble stiftet i 1897 av H. N. Andersen.

I løpet av de neste 80 årene etablerte de sjøtransport over hele verden. I 1965 kjøpte de Plumrose, som i dag er fundamentet for ØKs søramerikanske aktiviteter. På 1970-tallet var ØK Skandinavias største selskap målt i omsetning, men stor gjeld førte til store tap på 1980-tallet, og mange forretningsområder måtte selges unna.

I 2005 ble den største forretningsenheten, EAC Nutrition, solgt til hollandske Royal Numico NV.

I dag fokuserer ØK på 3 hovedområder, primært i Asia og Sør-Amerika: EAC Foods, EAC Industrial Ingredients og EAC Moving and Relocation Services.

Selskapet er notert på Københavns Fondsbørs.

Blant skipene i rederiets eie var det danske hospitalskipet M/S Jutlandia.

Administrerende direktører
--------------------------

* 1956-1980 Mogens Pagh
* 1980-1992 Henning H. Sparsø
* 1992-1992 Carsten Dencker Nielsen
* 1992-1999 Michael Fiorini
* 1999-2005 Mark A. Wilson
* 2005- Niels Henrik Jensen

Eksterne lenker
---------------

* Det Østasiatiske Kompagnis hjemmeside

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Bankkrisen i Northern Rock under finanskrisen 2007–2010
Bankkrise under Den store depresjonen
**Bankkrise** er en situasjon som oppstår når banker ikke makter å oppfylle sine forpliktelser overfor kundenes innskudd eller lånebehov, eller på andre måter blir insolvente eller oppnår generelt svekket tillit. Situasjonen preges av konkurser i en eller flere viktige banker i det aktuelle markedet, og ofte en ringvirkning av insolvens eller konkurser hos andre banker, investorer eller bedrifter som hadde interesser i bankene i form av innskudd, verdipapirer eller uforsikret gjeld.

Eksempler på bankkriser
-----------------------

* 1857 – USA: Panikken i 1857
* 1922 – Norge
* 1929 – USA
* 1987 – Norge: Bankkrisen i Norge 1987–1992
* 1999 – Estland
* 2008 – USA, Island, Danmark

Børskrakket i 1929 startet med en krise i amerikanske spare- og forretningsbanker, som blant annet hadde ført en ekspansiv låne- og investeringspolitikk i den gryende bilbransjen og andre forbruksvareindustrier, som utviklet seg til en «børsboble». I henhold til Ben Bernanke, tidligere USAs sentralbanksjef (fram til 2014), var Federal Reserve (sentralbanken i USA) årsaken til den store depresjonen og mye av den økonomiske skaden skjedde direkte grunnet det som på amerikansk kalles «bank runs», det vil si at bankkrisen oppstår ved at kundene løper til bankene for å tømme sine kontoer. Kostnadene for å rydde opp en systematisk bankkrise kan bli enorme, med skattemessige kostnader på gjennomsnittlig 13 prosent av bruttonasjonalproduktet (BNP; verdien av alt som produseres i et land) og økonomiske utgangstap på gjennomsnittlig 20 prosent av BNP for de betydningsfulle krisene fra 1970 til 2007.

Finanskrisen fra 2008 startet også som en utpreget bankkrise i USA, som raskt spredte seg til utenlandske banker og finansinstitusjoner som hadde involvert seg dypt og risikofylt i det amerikanske bank- og finansmarkedet. Bankkrisen i USA ble utløst av en kombinasjon av faktorer: Manglende regulering og tilsyn med såkalte investeringsbanker (som ikke hadde privatkunder), adgang til å omsette såkalte «råtne» boliglån uten forbindelse med reell pant og sikring, og offensiv utvikling av såkalte «kreative» spareprodukter som medførte at enkeltpersoner og institusjoner tok høyere risiko enn tidligere.

Referanser
----------

1. ↑  «Remarks by Governor Ben S. Bernanke At the Conference to Honor Milton Friedman, University of Chicago, Chicago, Illinois». Federalreserve.gov. 8. november 2002.
2. ↑  Bernanke, Ben S. (1983): «Nonmonetary effects of the financial crisis in the propagation of the Great Depression» i: *American Economic Review* **73** (3), s. 257–76.
3. ↑  Laeven, L.; Valencia, F. (2008): «Systemic banking crises: a new database» (PDF). IMF WP/08/224. *International Monetary Fund*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Dienekes** (gresk: Διηνέκης; død 480 f.Kr. i Thermopylene) var en spartansk offiser som deltok i slaget ved Thermopylene. Han ble anerkjent som den modigste av de 300 spartanerne som ble utvalgt til å kjempe i slaget. Den greske historikeren Herodotos forteller følgende anekdote om Dienekes:

> Selv om det ble utvist ekstraordinært mot av hele korpset av spartanere og thespiaiere, ble likevel den spartanske Dienekes utropt til den modigste. Det er sagt at kvelden før slaget ble han fortalt av en av mennene fra Trakhis at persiske bueskyttere var så tallrike at når de skjøt sine salver, blokkerte pilene for solen. Dienekes ble ikke preget av dette, men bemerket med latter: «Godt. Da vil vi ha vårt slag i skyggen»
> 
> 
> Herodotos: *Historier*, 7.226
> 
> 

Plutark nevner også denne kommentarer, men han tilskriver den til Leonidas I, Dienekes' general i slaget. I henhold til Plutark skal en av soldatene ha klaget til Leonidas at «barbarernes piler er umulig å se i solen», og Leonidas skal da ha svart, «Ville det ikke bli bra da, at vi skal ha skygge hvor vi kan bekjempe dem?»

Dienekes er en av hovedpersonene i Steven Pressfields roman *Gates of Fire* (1998).

Referanser
----------

1. ↑  Herodotos; Book 7: Polymnia, 226 (engelsk tekst)
2. ↑  Plutark: *Apophthegmata Laconica*, seksjon «Leonidas, son of Anaxandridas», replikker 6, bind III i utgaven til *Loeb Classical Library*, 1931