recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Skobrodder for helen med stroppefeste.
**Skobrodder** er et hjelpemiddel som festes under skoen, for å unngå å skli på glatte underlag som is og snø.
Noen brodder tres på, mens andre brodder festes med stropp. Dagens brodder er laget av gummi og stål. 

Det finnes brodder til forskjellige bruksområder blant annet til hverdagsbruk, til turgåing, barnebrodder, for høye heler og for joggesko. Det er også kommet brodder på markedet som man slipper å ta av, der piggene kommer ut kun når det er glatt.

I løpet av de siste årene er det også kommet moderne piggsko som er laget spesielt for glatte veier. De egner seg best til turgåing, men er enkle å ta av og på. Disse må tas av inne, både fordi de kan ødelegge gulv og fordi de blir glatte innendørs.

Historie
--------

Det er funnet brodder datert tilbake til vikingtiden, fra tidsrommet 800 e.Kr til 1100 e.Kr. To brodder ble funnet i Öde by, Medelpad i Sverige. Disse ble funnet i 1939, og finnes nå i Statens historiska museum i Sverige.

I april 1873 ble «ice creeper» laget. Det var en ny type brodd med en ny hælplate, med en bæreramme som holder hælen på plass med skruer. Denne brodden var laget av jern. Brodden måtte festes til skoen, og dette måtte gjøres av en skomaker. Dermed var brodden permanent festet til skoen. Vanlige folk på denne tiden hadde bare råd til et par sko, så denne brodden var forbeholdt de rike.

Se også
-------

* Brodd
* Stegjern

Referanser
----------

1. ↑  «Broddene du slipper å ta av». *DinSide*. Besøkt 29. oktober 2015.
2. ↑  «Kringla - isbrodd (skobrodd) av järn». *Kringla*. Besøkt 29. oktober 2015.
3. ↑  «History of ice grips, ice cleats and shoe chains». *www.icegripper.co.uk*. Arkivert fra originalen 5. januar 2016. Besøkt 29. oktober 2015.
**Vincent Fenton** (født 26. mars 1990), kjent under artistnavnet **French Kiwi Juice (FKJ)**, er en fransk multiinstrumentalist, vokalist og musiker fra Tours. Betegnelsen «Kiwi Juice» henspiller på Fentons nyzealandske røtter.

Han er kjent for sine solo-liveopptredener, hvor han gjør live-looper ved hjelp av programvaren Ableton og viser frem sine multi-instrumentalistiske ferdigheter. Hans selvtitulerte debutalbum, *French Kiwi Juice*, ble utgitt 3. mars 2017. FKJ oppnådde betydelig offentlig oppmerksomhet etter utgivelsen av den improviserte innspillingen «Tadow» i 2017; 261 millioner visninger på YouTube (2020). Han improviserte låten sammen med musikeren Masego, i løpet av en dags innspilling som fant sted like etter at musikerne møtte hverandre.

FKJ har opptrådt på musikkfestivaler, blant andre Coachella, Euphoria, CRSSD, Lollapalooza og Lightning in a Bottle. I februar 2019 holdt han en konsert i regi av Cercle Music fra saltsletten Salar de Uyuni i Bolivia; denne oppnådde 13 millioner visninger på YouTube (2020).

Fenton ble opprinnelig utdannet som lydtekniker for film ved en filmskole.

I mars 2019 giftet FKJ seg med musikeren June Marieezy (artistnavn: **((( O )))**), som han tidligere hadde samarbeidet med.

Diskografi
----------

### EP'er

* *The Twins* (2012)
* *Time For A Change* (2013)
* *Take Off* (2014)
* *Ylang Ylang* (2019)

### Studioalbum

* *French Kiwi Juice* (2017)

### Singler

* *Lying Together* (2012)
* *So Much To Me* (2013)
* *Instant Need* (2013)
* *Skyline* (2017)

Referanser
----------

1. ↑   *Montreux Jazz Festival Database*, Wikidata Q99181182
2. ↑  Editors, France Today (4. juni 2020). «On Écoute: French Kiwi Juice | French Music and Musicians». *France Today* **(engelsk)**. Besøkt 31. desember 2020.
3. ↑  Desk, BWW News. «FKJ's Highly Anticipated Debut LP 'French Kiwi Juice' Out Now». *BroadwayWorld.com* **(engelsk)**. Besøkt 31. desember 2020.
4. ↑  «RA: FKJ». *Resident Advisor*. Arkivert fra originalen 12. juni 2020. Besøkt 31. desember 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) French Kiwi Juice – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) French Kiwi Juice på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) French Kiwi Juice på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) French Kiwi Juice på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) French Kiwi Juice på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) French Kiwi Juice på Last.fm Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Tor Erik Jensen** (født 6. desember 1949 i Steinkjer) er en norsk politiker (H).

Han er pensjonert major fra Hæren, hvor han hadde hele sitt yrkesliv, unntatt ett år som fylkessekretær i Nord-Trøndelag Høyre tidlig på 1990-tallet.

Han var medlem av Steinkjer kommunestyre og formannskap 1995–2007 og Steinkjers varaordfører 1995–2003. På fylkesnivå har han vært varamedlem av Nord-Trøndelag fylkesting (senere Trøndelag fylkesting) i flere perioder, Nord-Trøndelags fylkesråd for samferdsel, økonomi og regional planlegging 2007–2011 og fylkesråd for samferdsel og miljø 2011–2015. Han har også vært leder i Steinkjer Høyre og 1. nestleder i Nord-Trøndelag Høyre.

Han var en habil fotballspiller i sin ungdom, som målvakt for Steinkjer Fotballklubb.

Referanser
----------

1. ↑  «Tor Erik Jensen». Stortinget.no.
2. ↑  Gotvasli, Arnulf (21. mars 1995). «Foreslås som Høyre-topp». *Trønder-Avisa*: 4.
3. ↑  Aamodt, Torill (16. oktober 2007). «Disse skal styre Nord-Trøndelag». NRK. Besøkt 21. april 2012.
4. ↑  «Tor Erik Jensen». Nord-Trøndelag fylkeskommune. Arkivert fra originalen 12. juni 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tor Erik Jensen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Tor Erik Jensen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Tor Erik Jensen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  

Portaler: Konservatisme | Trøndelag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**Vegar Moen** (født 22. mars 1967), sønn av Viktor og Brit, vokste opp på Orvos i Røros kommune og er nå bosatt i Lomma, Sverige. Han er en norsk gitarist, fotograf og billedkunstner utdannet programingeniør i NRK-TV (1989–1991), og billedkunstner ved Kunstakademiet i Trondheim 1993–1998. Deretter reiste han mye i Kina, India og Sør-Amerika og fotograferte arkitektur og landskap. Han har mottatt flere stipender og priser for sitt arbeid; Statens arbeidsstipend i seks år, Royal Caribbean Arts Grant og Rederiforbundets pris. Siden 2010 er han tildelt Statens Garantiinntekt for kunstnere.

Moen har hatt separatutstillinger i blant annet i Trondheim Kunstmuseum, Bergen Kunstmuseum, Galleri F15, Tromsø Kunstforening, Haugesund Billedgalleri, Sogn og Fjordane Kunstmuseum og Galleri MGM. Han har deltatt på mange kollektivutstillinger, deriblant Høstutstillingen i 1998, 99, 00, 01, 02, 08 og 09.

Moen har produsert fotografiske serier fra Brasília i Brasil, Chandigarh i India, Prora i Tyskland, og Three Gorges Dam i Kina. Lhasa Expresser bilder fra jernbanen mellom Kina og Tibet. Denne serien består også av portretter av tibetanske gitarister og pilegrimer. Vegar Moen arbeider med analoge storformatkameraer i formatene 4x5", 8x10" og 11x14".

Siden 2008 har Vegar Moen samarbeidet med Beret Aksnes fra Trondheim og levert kunstverk til offentlige bygg; Bjørnsletta skole i Oslo, Smidsrød helsehus, Sogndal Fosshaugane Campus, Marienlyst ungdomsskole, Vågen videregående skole. De to vant også den internasjonale konkurransen om kunst til Kilden teater- og konserthus i Kristiansand, men dette ble aldri fullført på grunn av budsjettproblemer hos oppdragsgiveren. Pågående prosjekter er kunst til det nye MH2-bygget ved Universitetet i Tromsø, kunst til Voksen skole i Oslo og fasede i aluminium til Jarleveien 10 i Trondheim.

Moen er representert i Museet for samtidskunst, Trondheim Kunstmuseum, Bergen Kunstmuseum, Rogaland Kunstmuseum, Haugar Vestfold Kunstmuseum, Nordnorsk Kunstmuseum, Haugesund Billedgalleri, St. Olavs hospital, Trondheim kommune, Nord-Trøndelag fylkesgalleri, Pilotgalleriet, Norsk kulturråd, Syscom Norway, Statens Konstråd, Göteborgs Kulturnämd, Sveriges Radios Konstsamling, Cambridge University Museum of Archeology & Anthropology, Storebrands kunstsamling, Statoils kunstsamling, Telenors kunstsamling og Norsk Hydros kunstsamling.

Siden 1991 har Vegar Moen samarbeidet med AK Dolven og filmet og fotografert mange av hennes kunstverk.

Bøker
-----

Noen av fotografiene fra serien Lhasa Express er også gitt ut i bokform. Denne ble finansiert med støtte fra Fritt Ord og Norsk kulturråd. ISBN 9788299794305

Vegar Moen var fotograf på boken om Skulpturlandskap Nordland, redaktør Maaretta Jaukkuri. ISBN13 9788275470834

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID ec56c1b5-3da1-42c0-9f7d-b4ec7d9be088[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** KulturNav
 |
**Brian L. Baker** (født 9. august 1973 i Missouri i USA, død 24. juni 2021) var en amerikansk politiker og pastor i baptistkirken.

Biografi
--------

Baker fikk slik høyere utdannelse: Bachelor i *Religious Studies* ved Midwestern Baptist Theological Seminary i Kansas City i Missouri (2002) og bachelor i *English Literature* ved Central Missouri State University) i Warrensburg i Missouri (1998).

Baker tilhørte det republikanske parti. Han representerte en del av Cass County (delstaten Missouris valgdistrikt 123) i Missouri House of Representatives. Han ble folkevalgt til dette den november 2002, og tjenestegjorte der fra 2002 til 2008. 

Senere var han *Northern Commissioner* for Cass County fra 2008 til 2016.

Baker virket også som *associate pastor* og ungdomspastor i hjemstedet Beltons First Baptist Church, og han underviste også ved Heartland Academy.

Baker døde av covid-19 den 24. juni 2021. Tidligere hadde også hans far dødd av koronaviruset.

Referanser
----------

1. ↑  «Commissioner Brian L. Baker's Biography». Project Vote Smart. Besøkt 1. desember 2012.
2. ↑  «Mo. House: Aquila Can Keep Cass County Plant». *KMBC-TV*. 23. april 2008. Arkivert fra originalen 22. mars 2012. Besøkt 1. mai 2011.
3. ↑  «Brian Baker, versatile servant, takes aim at bright future». *mbcpathway.com*. 6. januar 2011. Besøkt 6. januar 2018.
4. ↑
5. ↑  Edmonds, Allen. «FORMER STATE REP, COUNTY COMMISSIONER BRIAN BAKER PASSES». The North Cass Herald. Besøkt 8. august 2021.
**Tor Even Svanes** (født 15. september 1978 i Tjøme) er en norsk forfatter.

Han debuterte i 2006 med *Den andre sønnen,* en bredt anlagt historisk roman med handlingen lagt til Sardinia i årene før andre verdenskrig. I 2011 kom *Hotel Eldorado*, en roman hvor ulike elementer av etterkrigstidens Norge flettes inn i hverandre. Svanes tredje roman *Til Vestisen* kom ut 2016 på Cappelen Damm. 

Svanes er utdannet cand. philol fra Universitetet i Oslo og var tidligere tilknyttet Senter for studier av Holocaust og livssynsminoriteter (HL-senteret). Han kombinerer i dag arbeid med medisinsk forskningsetikk ved UiO, med skriving.

Bibliografi
-----------

* *Den andre sønnen*, roman, Cappelen (2006)
* *Hotel Eldorado*, roman, Schibsted (2011)
* *Til Vestisen*, roman, Cappelen Damm (2016)

Kilder
------

* Presentasjon av Tor Even Svanes i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker
---------------

* Om Tor Even Svanes fra CappelenDamm[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Fareskilt som varsler om vegarbeid.
Veiarbeidere som driver med veimerking
**Vegarbeider** er en betegnelse som er brukt om de som driver med vegarbeid, hvilket innebærer bygging, drift eller vedlikehold av vegnettet. Mer presise betegnelser kan være asfaltør eller anleggsmaskinførere, alt etter hvilke oppgaver man har i yrket.

Norge
-----

Tidligere var alle vegarbeidere i Norge ansatt i Statens vegvesen, men etter privatiseringen av Vegvesenets produksjonsenhet i 2003 (Mesta), og innføringen av fri konkurranse på markedet, finner vi vegarbeiderne ute blant entreprenørene. Privatiseringen har gitt flere utfordringer, og i 2007 startet Statens vegvesen et eget fireårig forsknings- og utviklingsprogram kalt Kompetanseutvikling Drift og Vedlikehold (KDV). Målet er å løse noen av utfordringene ved å utvikle kompetansen innenfor drift og vedlikehold av det norske vegnettet.

Se også
-------

* Anleggsarbeider

Eksterne lenker
---------------

* (en) Road workers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Khari Stephenson** (født 18. januar 1981 i Kingston, Jamaica) er en jamaicansk fotballspiller som spiller for San Jose Earthquakes. Han har tidligere spilt for Aalesund.

Klubbkarriere
-------------

### Amerika

Ungdomskarrieren til Stephenson ble tilbragt i den jamaicanske klubben Real Mona, etterfulgt av college-fotball for Williams College fra 2000 til 2003. Etter fullført skolegang ble han draftet av Chicago Fire i Major League Soccer som nummer 27 totalt. Han klarte seg ikke i laget og fikk dra til Kansas City Wizards. Heller ikke her ble det mye spilletid, etter den første sesongen var endt stod han bokført med 3 kamper og totalt 44 minutter. Overraskende nok var han å finne i startoppstillingen i sluttspillkampene. Av disse spilte han samtlige, og scoret også et mål på «Wizards'» vei til finalen.

### Skandinavia

I 2006 gikk Stephenson til svenske GAIS. Året etter gikk turen videre til AIK som betalte nesten sju millioner svenske kroner for ham. Da han ble solgt til Aalesund sommeren 2008 var dette for en betydelig mindre sum, og AIK hadde dermed tapt millioner på spilleren.

Landslagskarriere
-----------------

Stephenson spilte for Jamaica under U20-VM 2001 i Argentina og debuterte for A-landslaget i 2004 mot Guatemala. Han har spilt 24 kamper for A-landslaget og scoret 3 mål (per 31. januar 2009).

Referanser
----------

1. ↑  Stephenson lämnar AIK – aftonbladet.se
2. ↑  Statistikk over Jamaicas landskamper fra 1996 til i dag Arkivert 19. juli 2008 hos Wayback Machine. – reggaeboyzsc.com

Eksterne lenker
---------------

* (en) Khari Stephenson – Major League Soccer Rediger på Wikidata

* (en) Khari Stephenson – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Khari Stephenson – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Khari Stephenson – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Khari Stephenson – FBref Rediger på Wikidata

* (es) Khari Stephenson – as.com Rediger på Wikidata
**Brian Boucher** (Boo-shay) (født 2. januar 1977 i Woonsocket, Rhode Island ) er en amerikansk profesjonell ishockey-målvakt for San Jose Sharks i National Hockey League (NHL). Han er backupen for San Joses startende målvakt Evgeni Nabokov.

Spillende karriere
------------------

Boucher ble draftet av Philadelphia Flyers i første runde i NHL Entry Draft 1995, og da 22 over alle. Han begynte å spille med *Flyers* i 1999-2000-sesongen da han tok førstemålvaktsplassen fra veteranen John Vanbiesbrouck. I sluttspillet førte han sitt lag til Conference-finalen som de tapte i den syvende kampen til den fremtidige Stanley Cup-vinneren New Jersey Devils. I 2000-2001 tapte han sin førstemålvaktsplass til Roman Čechmánek.

Han ble tradet sammen med draftvalg til Phoenix Coyotes den 12. juni 2002, for Michal Handzuš og Robert Esche. Sammen med Phoenix, brøt han den dagens NHL-rekord for lengste antall minutter uten baklengsmål av en målvakt da han ikke slapp inn mål på 332 minutter, eller 5 og en halv kamp. Den 1. februar 2006, byttet Phoenix ham til Calgary Flames sammen med Mike Leclerc i bytte for Steven Reinprecht og Philippe Sauvé.

Boucher startet 2006/07 sammen med Chicago Blackhawks. Den 27. februar 2007 ble Boucher plukket opp fra *waiverlisten* av Columbus Blue Jackets. Boucher ankom bare timer før kampen mellom Blue Jackets-Colorado Avalanche. I den kampen brukte han Ty Conklins #35 trøye. Den 3. mars 2007 fikk Boucher sin Blue Jackets-debut mot sitt tidligere lag Phoenix Coyotes. Hans første kamp ble en vellykket 4–3 seier.

Referanser
----------

1. ↑   NHL.com, «Boucher among 2021 NHL Draft picks whose fathers played in League», verkets språk engelsk, utgitt 24. juli 2021, besøkt 6. juli 2023[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Brian Boucher – National Hockey League (NHL) Rediger på Wikidata

* (en) Brian Boucher – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Brian Boucher – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Brian Boucher – Hockey-Reference.com Rediger på Wikidata

* (en) Brian Boucher – Legends of Hockey Rediger på Wikidata

* (en) Brian Boucher – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
***Lord John in New York*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Edward J. Le Saint.

Handling
--------

Lord John, bror til markien av Haslemere, får beskjed fra sin venn, Carr Price i New York, om at sistnevntes dramatisering av detektiv-historien skrevet av Lord John ikke vil bli kjøpt i det hele tatt. Denne avgjørelsen ble satt av Roger Odell, millionær-vennen til Julius Felborn. Odell ankommer London, men ønsker å vende tilbake når han får vite at Grace Callender er på vei til New York. Han bestiller passasje på samme dampskip som henne. Lord John får vite om Odells forhastede avgang, og bestemmer seg for å følge etter.

Grace hadde tidligere blitt forlovet med både Perry og Ned Callender-Graham, hennes søskenbarn, men i begge tilfelle - bare en uke før bryllupene - ble hver mann ble funnet død på nøyaktig samme sted, og begge mennene hadde et knippe nøkler i hånden når de døde. Ingen kunne forklare årsaken til disse dødsfallene, og Grace sverget å aldri bli forlove seg igjen - fordi hun ikke ønsket å utsette sin nye forlovede for den mystiske forbannelsen.

Skuespillere
------------

* William Garwood som Lord John.
* Stella Razeto som Maida Odell.
* Ogden Crane som Roger Odell.
* Walter Belasco som Paola Tostini.
* Jay Belasco som Antonio Tostini.
* T.D. Crittenden som Carr Price.
* Doc Crane som L.J. Calit.
* Grace Benham som Grace Callender.
* Albert MacQuarrie som doktor Ramese.

Referanser
----------

1. 1 2  ; besøksdato: 11. april 2016.
2. ↑  LORD JOHN IN NEW YORK

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lord John in New York* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Vegar Leirvik Nesset** (født 14. november 1974) er en norsk sanger og låtskriver fra Trondheim. Han er grunnlegger av bandet Following Bob som er Nessets pseudonym som artist.

Nesset er utdannet ved Trondheim katedralskole, Toneheim Folkehøgskole
og The Liverpool Institute for Performing Arts (LIPA).

Historie
--------

I 1997 flyttet Nesset til England for å fullføre treårig musikkstudie ved LIPA. Det var her han fant ut at «musikk ikke bare er en levemåte, men selve livet».

I løpet av sin karriere har han deltatt i flere musikalske prosjekter som; rollen som Charlie i musikalen «Tonight» ved West End (London) og rollen som "Parson Nathaniel" i sceneversjonen av musikalen «The War of The Worlds» (Klodenes kamp) i Liverpool.
Han har turnert i Skottland, Tyskland og Norge med band som "Shadows and Lights" (en Joni Mitchell tribute), B.F.B (et The Beatles tributeband) m.f. Han har opptrådt på tysk tv med B.F.B. og har hatt radiofremføringer på NRK med egne sanger.
Nesset var med i første sesong av The Voice på TV 2, som en del av Sondre Lerches team. Han har sittet i Spellemannprisens jury i ulike kategorier.

Våren/forsommeren 2011 var Following Bob i The Chapel Studios i London og spilte inn en CD med egenkomponerte sanger. Nesset sang og spilte akustisk gita og leide inn britiske studiomusikere. Utgivelse i løpet av 2012.

Diskografi
----------

| År | Tittel | Format | Artist | Rolle |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | «Kroppvik» | DVD & musikal | Oddenskogen barnehage *(Bærum)* | Forfatter, låtskriver, artist & produsent |
| 2007 | «Norwegian Wood – music for China, vol. 2» *(utgitt i Kina)* | CD | Div. artister | Tekstforfatter, låtskriver & artist |
| 2008 | «Acoustika, vol. 9» *(utgitt i USA)*
«Catskill county line»
«Kaptein Vannskrækk» | CD
CD
CD | Div. artister
Street Pilot 
Turid Ersvik | Tekstforfatter, låtskriver & artist

Tekstforfatter
Produsent |
| 2009 | «Midnight train» | CD | The Smoky Mountain Moonlighters | Låtskriver og tekstforfatter |
| 2010 | «Nothing Seems Right» «Come Clean, vol. 5»*(utgitt i USA)*
«Better days»
«Sol over livet» | EP

CD
CD
Singel | Following Bob
Div. artister 
Nashville
Nashville | Tekstforfatter, låtskriver & artist

Tekstforfatter, låtskriver & artist
Tekstforfatter, låtskriver & kor
Tekstforfatter & låtskriver |
| 2011 | «Sense of Time» | CD | The Jan Holberg Project feat. Joe Lynn Turner | Tekstforfatter & kor |
| 2012 | «Bente Smaavik samle-CD 1979-2011» | CD | Bente Smaavik | Tekstforfatter |

Nesset har også gitt ut sanger på norsk som en del av prosjektene «Dialyse» og «Dögnvill» og instrumentalmusikk som «ZIP».

Eksterne lenker
---------------

* Following Bob (hjemmeside)
* Following Bob (MySpace)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Jean-Gaspard Chanseaume** (født 12. september 1711 i Auvergne i Frankrike, død 21. april 1755 i Jiangxi i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.

Han kom til Macao i 1746, der han måtte være i noen år grunnet kristenforfølglser inne i Kina.[] Han virket fra 1751 som misjonær i provinsen Jiangxi.[]

Nokså mange av de europeiske misjonærer slet med å tilpasse seg Kina helsemessig. Særlig på landet og i utkantstrøkene var de sanitære forhold dårlige; utilstrekkelige midler og dermed mangel på medisiner og feilernæring skapte problemer. Mange vestlige misjonærer ble syke; hele 51 døde før de var fylt femti år, som pater Chanseaume som bare ble 45 år.

Se også
-------

* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

Referanser
----------

1. ↑  Kaijan Tang (som viser til *Pfister: Notices biographiques*). Kaijan Tang: *Setting Off from Macau: Essays on Jesuit History during the Ming and Qing dynasties*, Jesuit Studies, Leiden, Boston: Brill (2016), s 5, ISBN 9789004305519

Litteratur
----------

* Louis Pfister: *Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773*, vol. 2 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971), 633-5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Det greske skytterforbundet** (engelsk: *Hellenic Shooting Federation* (HSF), gresk: *Σκοπευτική Ομοσπονδία Ελλάδος*) er en paraplyorganisasjon for sportsskyting i Hellas.

Forbundet er Hellas sin representant for de internasjonale skytterorganisasjonene International Shooting Sport Federation (ISSF), International Practical Shooting Confederation (IPSC), International Precision Rifle Federation (IPRF), Fédération Internationale de Tir aux Armes Sportives de Chasse (FITASC), Muzzleloaders International Committee (MLAIC), International Metallic Silhouette Shooting Union (IMSSU), World Field Target Federation (WFTF) og European Shooting Confederation (ESC).

Se også
-------

* Liste over skytterorganisasjoner

### Andre paraplyorganisasjoner for skyting

* Frankrikes skytterforbund
* Finlands skytterforbund
* Norges Skytterforbund

Referanser
----------

1. ↑  ISSF - International Shooting Sport Federation - issf-sports.org
2. ↑  «Regions - International Practical Shooting Confederation - IPSC».
3. ↑  «About – International Precision Rifle Federation» **(engelsk)**. Besøkt 13. august 2022.
**Jean-François Duclerc** (født i Guadeloupe (ukjent år), død 18. mars 1711 i Rio de Janeiro) var en fransk sjørøver og ridder i Saint-Louis-ordenen.

Han ble født i Guadeloupe som sønn av Jean Duclerc. Han startet en karriere i den franske marinen, først som kaptein på et brannskip og så på en fregatt. Den 10. mai 1710 seilte han fra Leene Rochelle som kommandant på en liten flåte som skulle angripe Rio de Janeiro. Han hadde bare seks skip og 1 200 mann til disposisjon. Mot slutten av august 1710 nådde de Rio og prøvde å erobre byen. Raidet ble mislykket. Portugiserne visste at de var på vei og hadde ingen vansker med å knuse den lille styrken. 400 franskmenn mistet livet og 700 ble tatt til fange, inkludert Duclerc. Tross i dette ble han slått til ridder av Saint-Louis-ordenen. Den 18. mars 1711 ble Duclerc myrdet i fengsel under mystiske omstendigheter av en gruppe maskerte menn. I september 1711 klarte en langt større fransk styrke under Duguay-Trouin å erobre Rio de Janeiro og frigjøre de gjenværende fangene fra raidet til Duclerc.

Kilder
------

* Biografiske data

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Flagg for den nåværende Lord Warden of the Cinque Ports, admiral Lord Boyce
**Lord Warden of the Cinque Ports** er en tidligere embetstittel og nå en seremoniell tittel i Storbritannia. Embetet ble opprettet senest i 1100-tallet, og innehaveren var ansvarlig for *Cinque Ports* (uttales «Sink Ports»; *cinque* = fem på normannisk-fransk), fem viktige havner på sørkysten av England. Posten er i dag en sinekyre, det vil si at den praktisk talt har kun seremonielle funksjoner. Den er en av de høyeste ærestitler som deles ut av den britiske monarken, og har ofte blitt gitt til medlemmer av kongefamilien eller statsministre.

I middelalderen holdt Lord Warden hoff i St. James' kirke nær Dover Castle. Han hadde innenfor havnebyene omtrent samme fullmakter som kanselliet. I tillegg hadde han rett til å innkalle styrker til forsvar av havnene og han var *constable* av Dover Castle og hadde dermed rett til å holde en garnison og en administrativ stab.

Referanser
----------

1. ↑  «cinque (n.)», *Online Etymology Dictionary*
2. 1 2  «The Cinque Ports: a Brief History», *Sandwich in Kent*

Litteratur
----------

* Body, Edward (1992): *The Cinque Ports and Lords Warden : a history in verse and prose*, Larkfield : Kent Messenger, ISBN 0-900893-13-3
* Brentnall, Margaret (1972): *The Cinque Ports and Romney Marsh*, London : Gifford, ISBN 0-7071-0223-5

Eksterne lenker
---------------

* Official Confederation of the Cinque Ports
* Cinque Ports 1155-1500
P.F. Wergmann: Stortorvet og domkirken, 1830.
***Det gamle Christiania*** er en bok om det gamle Christianias (dagens Oslos) historie fra grunnleggelsen i 1624 til 1814, utgitt av historikeren Ludvig Daae i 1871. Boken kom i nye opplag i 1891 og i 1924.

Ludvig Daae hadde opprinnelig skrevet en rekke artikler om det gamle Christiania under tittelen «Bidrag til Christiania Bys Historie» i *Morgenbladet* i årene 1868–1871. Disse artiklene ble i 1871 utgitt samlet i boken *Det gamle Christiania*. Boken ble i 1878 oversatt til nederlandsk og utgitt som en del av H. W. van der Meijs *Wandlingen door Norwegen*. I 1891 kom en ny utgave av *Det gamle Christiania*, denne gangen med illustrasjoner, og i 1924 utga Roar Tank en tredje utgave i forbindelse med byens 300-årsjubileum. Denne utgaven inneholdt også en bibliografi over Ludvig Daaes livsverk. Tank omtaler boken som «en straalende Række med Billeder, øst ud med en Haand, som var varm i Venskab og refsende mot dem, som efter hans Opfatning sveg det, som var Videnskabens hellige Love».

Utgaver
-------

* *Det gamle Christiania*. Christiania: Cappelen, 1871. NBdigital
* *Det gamle Christiania*. Christiania: Cappelen, 1891. 2. omarb. og forøg. Udg. NBdigital
* *Det gamle Christiania*. Christiania: Cappelen, 1924. 3. omarb. og udvid. Udg.

Kilder
------

* Christophersen, H. O.: «Det gamle Christiania på ny», i VG 29. september 1965.

Eksterne lenker
---------------

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | Det gamle Christiania, 2. utgave – originaltekst fra Wikikilden |

Portal: Oslo
**Domenico Montagnana** (født 1686, død 1750) var en italiensk instrumentmaker som er anerkjent som en av de beste fiolin- og cello-byggere i sin tid.

Montagnana-instrumenter, spesielt hans celli, er svært ettertraktete instrumenter både blant orkestre og solister, og prisene kan nå flere millioner dollar på auksjoner.

Biografi
--------

Montagnana ble født i Lendinara i Italia i 1685, og startet med bygging av strykeinstrumenter i Venezia i 1701. Alt i 1711 drev han her sitt eget instrumentverksted i Calle degli Stagneri i byen. I 1730 utviklet han sitt særegne fiolindesign, men det er først og fremst hans celli som har sikret hans ettermæle som instrumentmaker.

Instrumenter
------------

Mange av Montagnanas instrumenter er fortsatt i bruk, og blant musikerne som spiller eller har spilt instrumenter bygd av ham er Lionel Tertis, Lynn Harrell, Mischa Maisky, Truls Mørk, Alfred Wallenstein, Josef Roismann, Yo-Yo Ma, Maurice Eisenberg, Emanuel Feuermann, Daniel Saidenberg, Orlando Cole, Nathaniel Rosen, Ralph Kirshbaum og Eldbjørg Hemsing.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Bente Angell-Hansen** (født 15. desember 1951) er en norsk diplomat, fra 2018 leder av EFTAs overvåkningsorgan (ESA)

Bakgrunn
--------

Angell-Hansen er utdannet cand. polit. med hovedfag i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo. I 1979 ble hun opptatt ved Utenriksdepartementets aspirantkurs. I 1998 ble hun utnevnt til ekspedisjonssjef og protokollsjef i Utenriksdepartementet. Fra februar 2000 var hun først ekspedisjonssjef ved Statsministerens kontor, der hun hadde ansvar for utenrikspolitiske saker. I 2005 ble Angell-Hansen utnevnt til ambassadør i Ungarn. I 2007 fulgte utnevnelse til ambassadør ved Norges delegasjon til FN i Genève, der hun blant annet har representert Norge i FNs menneskerettighetsråd. Utnevnelsen til utenriksråd i statsråd 8. april 2011 var første gang en kvinne fikk den øverste administrative stilling i Utenriksdepartementet. Den 8. april 2011 ble hun utnevnt til utenriksråd i Utenriksdepartementet, en stilling hun overtok i august 2011 og hadde til juli 2014 da hun ble utnevnt til Norges ambassadør i Wien. Hun var før dette ambassadør ved Norges delegasjon til FN og andre internasjonale organisasjoner i Genève. Fra 1. januar 2018 er Angell-Hansen leder av EFTAs overvåkningsorgan (ESA).

Angell-Hansen er storkommandør av Storfyrst Gediminas av Litauens orden, innehaver av 2. klasse av den estiske Den hvite stjernes orden, samt storoffiser av den argentinske Frigjøreren San Martins orden.

Referanser
----------

1. ↑  «I kort dvale etter Clinton», *Aftenposten*, 13. november 1999, s. 17.
2. ↑  Offisielt fra statsråd, 3. april 1998.
3. ↑  Offisielt fra statsråd, 12. november 1999.
4. ↑  Offisielt fra statsråd, 13. mai 2005.
5. ↑  Offisielt frå statsrådet 26. oktober 2007.
6. ↑  Offisielt fra statsråd 8. april 2011.
7. ↑  Ambassadør Bente Angell-Hansen utnevnt til ny utenriksråd, pressemelding, Utenriksdepartementet, 8. april 2011.
8. ↑  «Bente Angell-Hansen blir ny president i ESA», ESA, 25. oktober 2917fra
9. ↑  Database over ordenstildelinger, Litauens presidentembete.
10. ↑  Bearers of decorations, Estlands presidentembete.
11. ↑  *Aftenposten*, 5. oktober 2001, s. 10.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Bent Tomtum** (født 6. februar 1949 i Vardal, død 15. oktober 2001 i Gjøvik) var en norsk skihopper fra Vardal, Gjøvik, som konkurrerte som senior fra 1967 til 1973. Han endte på femteplass i hopp storbakke under Vinter-OL 1968 i Grenoble. Tomtum ble nr.4 sammenlagt i den tysk/østerrikske hoppuka 1967/68. Bent Tomtums beste plassering i et internasjonalt renn var 2.-plass i hopp, normalbakke i Oberstdorf i 1970. 
Bent Tomtum tok en sensasjonell 2.plass som junior i seniorklassen i Holmenkollrennet 1967, bak Bjørn Wirkola.
Han vant norgesmesterskapet i hopp to ganger, i Fageråsbakken i Mo i Rana i 1967 og i Lønnbergbakken på Raufoss i 1969.

Viktige resultater
------------------

* 1.-plass i NM 1967
* 5.-plass i OL i Grenoble 1968
* 1.-plass i NM 1969
* 2.-plass i Oberstdorf 1970
* Beste plassering i hoppuka var nr. 4 i 1967/68

Litteratur
----------

* Rakeng, Oddvar (1968). «Bent Tomtum (sidene 43–61)». *Ung kvartett*. Trondheim: Rune forlag. s. 77 sider.  [Tilgang for norske IP-adresser]

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bent Tomtum – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Bent Tomtum – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Bent Tomtum – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (en) Bent Tomtum – TheSports.org Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
En gullsmed som lager en ny ring
En **gullsmed** er en smed som spesialiserer seg i arbeid med edelmetaller, vanligvis for å lage og reparere smykker. Yrket består vanligvis av tre hoveddeler, filing, lodding og pussing av metallet. Støping ble senere introdusert som et middel for masseproduksjon.

Utdanning
---------

I Norge i dag utdanner man seg til gullsmed på videregående skole gjennom utdanningsprogrammet Design og håndverk. Første skoleår er Vg1 Design og håndverk eller Vg1 Teknikk og industriell produksjon. Andre skoleåret er Vg2 Design og gullsmedhåndverk som tilbys som landsdekkende tilbud for ungdom fra hele landet, siden de fleste fylker ikke har utdanningstilbudet selv. Etter Vg2 går man videre enten til Vg3 Gullsmedhåndverk som fagopplæring i skole, som erstatter lærlingtiden, eller som lærling, enten som gullsmed, sølvsmed eller filigranssølvsmed.

  

Det er tre skoler i Norge som tilbyr utdanning til gullsmed:

* Edvard Munch vgs i Oslo: Vg2 Design og gullsmedhåndverk
* Avdeling Valle ved Setesdal vidaregåande skule i Setesdalen: landsdekkende tilbud i Vg2 Design og gullsmedhåndverk og toårig Vg3 Gullsmedfag i skole.
* Privatskolen Plus-skolen i Fredrikstad: Vg2 Design og gullsmedhåndverk og ettårig Vg3 Gullsmedfag i skole.

Referanser
----------

1. 1 2  (no) Gullsmed i Store norske leksikon
2. ↑  Vil bli 1
3. ↑  Vil bli 2

Eksterne lenker
---------------

* Avdeling Valle sine hjemmesider Arkivert 3. februar 2016 hos Wayback Machine..
* Vilbli.no sin yrkesbeskrivelse av gullsmed.
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av gullsmed
* Læreverket Format sin video om gullsmedyrket.
* Design og håndverk – Gullsmed

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** NKC
 |
**Jørgen Bent Larsen** (født 4. mars 1935 Thisted, Danmark, død 9. september 2010 Buenos Aires, Argentina), var en dansk sjakkspiller. Han bodde de siste årene av sitt liv i Buenos Aires.
Han ble internasjonal mester (IM) 19 år gammel i 1954, samme år som han vant det danske mesterskapet for første gang. To år senere ble han Danmarks første stormester. Det skjedde ved avslutningen av Sjakkolympiaden i Moskva i 1956, der Bent Larsen blant annet imponerte ved å spille remis mot verdensmesteren Mikhail Botvinnik.

Larsen anses for å være Danmarks sterkeste spiller noensinne. Om han ikke er den høyest ratede, så er han den som har nådd lengst i internasjonal sjakk. Han har vunnet intersoneturneringen tre ganger: I 1964 i Amsterdam, 1967 i Sousse i Tunisia, og i 1976 i Biel/Bienne i Sveits. 

I kandidatmatchene i 1965 tapte han i semifinalen for tidligere verdensmester Mikhail Tal. I 1968 tapte han i semifinalen mot Boris Spasskij, og i 1971 tapte han semifinalen 0-6 for Bobby Fischer, som endte med å bli verdensmester.

I 1988 tapte han et parti for Deep Thought i Software Toolworks Championship, og ble dermed den høyest rangerte FIDE-spiller (2560) og den første stormester som ble slått av en datamaskin i en turnering.
I 1999 endte han som nummer sju av ti i det danske mesterskapet, og ble nummer fire i 2002 i *Najdorf Memorial knock-out* i Buenos Aires. Larsens Elo-rating i FIDEs liste fra oktober 2008 er 2461.

Larsen var kjent for at han av og til brukte temmelig uvanlige åpninger. Han er en av få moderne stormestre som iblant har brukt Birds åpning (1.f4), og åpningstrekket 1.b3 blir kalt Larsens åpning mens 1.Sf3 sammen med 2.b3 noen ganger kalles Nimzo-Larsen-angrepet til ære for ham (og Aaron Nimzowitsch).

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 12113667g[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.nytimes.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.theguardian.com[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.telegraph.co.uk[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  EkstraBladet.dk om Larsens død

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bent Larsen – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Bent Larsen – OlimpBase Rediger på Wikidata

* (en) Bent Larsen – 365Chess.com Rediger på Wikidata
* Samling med Larsens partier[*død lenke*]
* 25 kritiske stillinger fra Larsens partier

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Narvareservoaret** (estisk *Narva veehoidla*, russisk На́рвское водохрани́лище, *Narvskoje vodokhranilisjtsje*) er et vannreservoar i Narvaelva, delt mellom Russland og Estland. Det ligger umiddelbart sør for byene Narva og Ivangorod, og strekker seg inntil 15 km nord-sør og 40 km øst-vest. Vann fra Peipussjøen i sør når reservoaret via Narvaelva.

Reservoaret ble oppdemmet i 1950–1956 i sovjettida. Det gir vann til Narva vannkraftverk (effekt 125 MW, eid av Russland) og avkjølingsvann til det estiske Narva kraftverk. Ved normal vannstand 25 moh. har reservoaret et areal på 191 km², der 40 km² hører til Estland. Dybden er 1,8 - 15 meter. Nedslagsfeltet er 55 848 km².

Utvekslinga av vann i reservoaret er stor, om lag 30 ganger i året, men enkelte områder har nesten stillestående vann. Den økologiske statusen regnes som «god» (2007).

Referanser
----------

1. ↑  «Assessment of the chemical og ecological state of the Narva reservoir» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 10. juni 2007. Besøkt 6. april 2009.  Arkivert 10. juni 2007 hos Wayback Machine.
2. 1 2  *Our Waters: Joining Hands Across Borders : First Assessment of Transboundary Rivers, Lakes og Groundwaters*, av United Nations Economic Commission for Europe, Rainer Eiderlein, utgitt av *United Nations Publications*, 2007, ISBN 9211169720, p. 237

Eksterne lenker
---------------

* (en) Narva Reservoir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Diego Ramírez-øyene** (spansk: *Islas Diego Ramírez*) er en liten gruppe mindre øyer som ligger sør for sørspissen av Chile, om lag 100 kilometer sørvest for Kapp Horn. De strekker seg over et område på åtte kilometer i nord-sør-retning, og øyenes samelde areal er bare litt over én kvadratkilometer. Øyene tilhører den chilenske kommunen Cabo de Hornos i provinsen Antártica Chilena i regionen Magallanes y de la Antártica Chilena. De er inndelt i en mindre, nordlig gruppe med seks små holmer og en større sørlig gruppe, adskilt av en tre kilometer bred passasje. De to største øyene, Isla Bartolomé og Isla Gonzalo, ligger begge i den sørlige gruppa. Islote Águila, den sørligste av øyene, utgjør det sørligste punktet på det søramerikanske kontinentet.

Øyene ble oppdaget 12. februar 1619 av García de Nodal-ekspedisjonen og ble navngitt etter ekspedisjonens kosmograf, Diego Ramírez de Arellano. På det tidspunktet var Diego Ramírez-øyene det sørligste landområde som var oppdaget, noe de forble helt fram til 1775 da James Cook oppdaget Sør-Sandwichøyene.

Den chilenske marinen etablerte en meteorologisk stasjon på Isla Gonzalo i 1957 og etterforsyner den flere ganger årlig.

Øyene er en viktig hekkeplass for en rekke sjøfugler, blant annet svartbrynalbatross, svartflekkalbatross, gråhodealbatross, klippehopperpingvin og sørkjempepetrell.

* Diego Ramírez-øyene.Diego Ramírez-øyene.
* Den chilenske stasjonen på Isla Gonzalo.Den chilenske stasjonen på Isla Gonzalo.

Referanser
----------

1. ↑  Dingwall, P.R. ed. (1995). *Progress in Conservation of the Subantarctic Islands*, s. 107. The World Conservation Union. ISBN 2831702577.
2. ↑  Dingwall (1995), s. 109.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Diego Ramirez Islands – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Islas Diego Ramírez – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Eleonore Løvenskiold** (1866-1949) var en norsk kammerherreinne. *Eleonoretoppen* på Svalbard er oppkalt etter henne.

Hun var datter av offiser, senere statsminister, Carl Otto Løvenskiold og overhoffmesterinne Elise Løvenskiold. Den 20. september 1886 giftet hun seg med senere kammerherre, Diderik Cappelen til Holden Jernverk.

Da Cappelen overtok verket året før, levet hans mor i og disponerte over hovedbygningen på Holden. Det nygifte par bygget derfor villaen Koh-I-Noor, oppført etter forbilde av hennes foreldres hjem på Vækerø. Senere flyttet de inn på Holden, men brukte også Koh-I-Noor om vinteren. De fikk også en vinterbolig i Oslo.

Hun arbeidet meget for den lokale sanitetsforening, og det var hennes fortjeneste at Holla gamle kirke ble tatt vare på. De senere år bodde hun i Oslo, og døde i 1949.

Eleonoretoppen
--------------

Eleonores far Carl Otto hadde i 1808-09 støttet Gunnar Isachsens ekspedisjoner til Svalbard, hvorfor en av fjelltoppene i Oscar II Land ble oppkalt etter Eleonore.

Referanser
----------

1. ↑   Danmarks Adels Aarbog, bind 1949[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   data.eidsvollsmenn.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Wedel Jarlsberg, Peder Anker (1950). *Lensgreve Herman Wedel Jarlsberg's etterslekt*. Oslo: Cammermeyers boghandel. s. 14.
4. ↑  *Ulefos jernværk*. Oslo: Aschehoug. 1957. s. 154-55.
5. ↑  Coldevin, Axel (1950). *Norske storgårder*. Aschehoug. s. 226.
6. ↑  «Place names in Norwegian polar areas». *placenames.npolar.no* **(engelsk)**. Besøkt 14. november 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Diego Nicolás Guastavino Bentancor** (født 26. juli 1984 i Montevideo), også kalt **Diego Guastavino**, er en uruguayansk fotballspiller. Guastavino er midtbanespiller/spiss, og spilte senest for den norske klubben Brann.

Han fikk sin debut for Brann i kvartfinalen i NM-cup mot Odd Grenland 8. august 2009, i en kamp Odd Grenland vant 5–1. Hans første tippeligakamp kom hjemme på Brann Stadion åtte dager senere, da han spilte 85 minutter og scoret Branns siste mål i 4–2-seieren mot Strømsgodset.

Tidligere har han spilt for Sud America, Deportivo Maldonado, Lugano og River Plate. Guastavino gikk deretter til Lyn i mars 2008 på anbefaling av Lyn-vennene Matias Almeyda og Terje Liverød, og sistnevnte er nå hans agent. Den 4. august 2009 ble det klart at Guastavino blir Brann-spiller, et halvt år før kontrakten hans med Lyn gikk ut. 

Han er regnet som en spiller med et meget godt teknisk repertoar, samt at han har særdeles gode avslutninger. Etter lenge å ha slitt med småskader og manglende tillit, etablerte Guastavino seg i Lyns startellever i vårsesongen 2009. Enkelte medier har sammenlignet ham med tidligere Stabæk-spiller Alanzinho.

Etter 2011-sesongen valgte Gustavino å avbryte kontrakten med Brann som løp ut 2012-sesongen på grunn av at han ønsket å spille i Uruguay av familiegrunner.

Referanser
----------

1. ↑  bt.no Guastavino er ferdig i Brann Arkivert 8. januar 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Diego Guastavino – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Diego Guastavino – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Diego Guastavino – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Diego Guastavino – FBref Rediger på Wikidata

* (es) Diego Guastavino – as.com Rediger på Wikidata
* Spillerprofil på lyn.no
* Spillerprofil på lynfotball.net Arkivert 4. mai 2012 hos Wayback Machine.
* Spillerprofil på brann.no
**Jørgen Langdalen** (født 19. februar 1994 i Hamar) er en norsk ishockeyspiller som per 2021 spiller for Storhamar Yngres. Han har tidligere spilt for moderklubben Storhamar Hockey, Stjernen Hockey, Gjøvik Hockey og Ringerike IHK. Hans posisjon på banen er center. Han er storebror til Even Langdalen.

Tiden i Storhamar
-----------------

Han fikk et lite gjennombrudd da han spilte seg inn i ei urutinert, men hardtarbeidende fjerderekke i jubelsesongen 14-15. Sesongen etter ble han lånt ut til Ringerike i 1. divisjon for å få matching. I den påfølgende sesongen nøt han stor tillit under Sjur Robert Nilsen og fikk også i gang litt offensiv produksjon. Med hard satsing i klubben i 17-18 fikk han begrenset med spilletid og tok etter sesongen permanent overgang til Ringerike IHK hvor han var blant de beste i deres Get-liga-debut.[]

Referanser
----------

1. 1 2   Elite Prospects, Eliteprospects.com spiller-ID 73469, besøkt 19. oktober 2019[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jørgen Langdalen – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Jørgen Lottrup Schydtz** (født 12. november 1756 på Oksviggaard ved Vejle, død 19. september 1832 i Bergen) var en dansk-norsk dommer.

Liv
---

Han var sønn av skogfogd Jens Jørgensen Schydtz og Christence Mette Johannes Leegardt. I 1776 ble han student fra Odense katedralskole, hvor han gikk sammen med vennen Rasmus Nyerup. I 1779 ble han huslærer hos konferensråd Nils Ryberg, og sammen med dennes sønn foretok han i 1784 en reise til Norge. I 1787 tok han juridisk embetseksamen, og ble 1790 ansatt i hoff- og stadsretten i København.

I 1797 ble han utnevnt til første assessor i Bergen stiftsoverrett, hvor han var justitiarius fra 1813.

Han var gift med Anne Margrete Ursin, enke etter Jens Ostenfeldt. Sønnen Jens Schydtz ble stiftamtmann i Bergen, mens sønnen Christian Lottrup Schydtz var prest.

Noen av Schydtz' brev til Rasmus Nyerup ble utgitt av Ludvig Daae i samlingen *Udvalg af Breve til Prof. R. Nyerup*.

Referanser
----------

1. 1 2   Eneveldets menn i Norge, side(r) 286[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 775-776[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Halvorsen, J.B. (1901). *Norsk Forfatter-Lexikon 1814-1880*. Kristiania: Den Norske Forlagsforening. s. 215.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |