recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kirken sett fra *Piazza di Santa Maria Consolatrice*
**Santa Maria Consolatrice**, også kalt **Santa Maria Consolatrice al Tiburtino**, er en sogneirke og tittelkirke i Roma, dedisert til Jomfru Maria og særskilt til hennes rolle som De bedrøvedes trøst. Kirken er ved Piazza di Santa Maria Consolatrice i quartiere Tiburtino.

Historie
--------

Kirkenble ble bygd årene 1942–1945 etter tegninger av Tullio Rossi. Den ble konsekrert i 1945. Fasadens nedre etasje har fem rundbuenisjer. I midtportalens lunett er en mosaikk som forestiller Jesus Kristus som *Den gode hyrde*, utført av Ugolino da Belluno. Dedikasjonsinskripsjonen lyder: DEO UNI ET TRINO IN HON. B. MARIAE V. DE CONSOLATIONE A. D. MCMXLIV. Den øvre etasjen har tre rundbuenisjer og krones av et kors.

Kirken er treskips basilika. Absiden er helt dekket av en monumental mosaikk av Sergio Selva. Den avbilder Jomfru Maria med engler og helgener; helgenene er Maria Goretti, Domenico Savio, Peter, Paulus, Frans av Assisi, Katarina av Siena, Johannes Døperen, Laurentius, Franciska av Rom og Filippo Neri. Mosaikken har også fremstillinger av *Bebudelsen* og *Nedtakelsen fra korset*.

Høykoret flankeres av to sidekapell; det høyre er dedisert til Jesu hellige hjerte, mens det andre er innviet til den hellige Josef. I høyre sideskip er kirkens baptisterium og et kapell dedisert til den hellige Rita av Cascia.

Tittelkirke
-----------

Kirken ble stiftet som tittelkirke med navnet *Santa Maria Consolatrice al Tiburtino* av pave Paul VI i 1969.

Kardinalprester
* Jérôme Louis Rakotomalala: 1969–1975
* Joseph Ratzinger, senere pave Benedikt XVI: 1977–1993
* Ricardo María Carles Gordó: 1994–2013
* Philippe Nakellentuba Ouédraogo: 2014–

Referanser
----------

1. ↑  «Parrocchia Santa Maria Consolatrice» **(italiensk)**. Diocesi di Roma. Arkivert fra originalen 26. november 2019. Besøkt 26. november 2019.
2. ↑  Monzo 2017, s. 1002
3. ↑  «S. Maria Consolatrice al Tiburtino (Casal Bertone)». *The Cardinals of the Holy Roman Church* **(engelsk)**. Salvador Miranda. Arkivert fra originalen 26. november 2019. Besøkt 26. november 2019.

Nettkilder
----------

* .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Litteratur
----------

* Massimo Alemanno: *Le chiese di Roma moderna. 3* **(italiensk)**. Roma: Armando. 2007. ISBN 978-88-6081-147-9.
* Luigi Monzo: *Croci e fasci: Der italienische Kirchenbau in der Zeit des Faschismus, 1919–1945* **(tysk)**. Karlsruhe: KIT-Bibliothek. 2017. s. 582–583. ISBN 88-365-2541-5.
* Claudio Rendina: *Guida insolita ai misteri, ai segreti, alle leggende e alle curiosità delle Chiese di Roma* **(italiensk)**. Roma: Newton & Compton. 2000. s. 201. ISBN 88-8289-419-3.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Santa Maria Consolatrice al Tiburtino – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bremens flagg
Bremens statsflagg med det lille delstatsvåpenet
Bremens statsflagg med det store delstatsvåpenet
**Bremens flagg** består av åtte røde og hvite striper, som ved stangen er ombyttet slik at det framstår to smale striper i sjakkrutemønster.

Rødt og hvitt er farger som har vært og er i bruk av hansastadene. Den røde fargen har lengst tradisjon og går i Bremens tilfelle helt tilbake til 1303 da byen bestemte at alle skip skulle føre røde fløyer, slik også Hamburg tidligere hadde bestemt. Flagget med stripene er kjent fra 1691.

Bremens flaggsystem består siden 21. november 1891 av fire flagg: Det enkle flagget med stripene og sjakkrutemønsteret ved stangen. Dette er til allmenn bruk. Ut over dette finnes det tre statsflagg. Det første av dette har Bremens lille våpen i hvitt felt i det ordinære flagget. Det andre statsflagget har tolv striper og bærer Bremens store våpen i et hvitt felt midt i duken. Det tredje, statsflagget for skipsfarten, er basert på flagget med det store våpenet, men har i tillegg et blått anker på hvitt felt i kantonen. Bremens våpen viser en sølv nøkkel i rødt skjold. Nøkkelen er et symbol for byens skytshelgen,St. Peter. Trolig har våpenet fått sine farger fra flagget.

Våpen og flagg er nedfelt i artikkel 68 i forfatningen for delstaten Bremen, innført 21. oktober 1947. Her heter det at Bremen fører de samme våpen og flagg som tidligere.

Litteratur
----------

* Jörg-M. Hormann og Dominik Plaschke: *Deutsche Flaggen. Geschichte – Tradition – Verwendung*, 2006
* Harry D. Schurdel: *Flaggen und Wappen Deutschland*, 1995

Portal: Tyskland
**Sporcle** er en internettside med quizer som ble lansert i juli 2007, hvor man innenfor en satt tidsfrist må fylle inn alle boksene i et gitt tema, f.eks. Verdens land eller amerikanske presidenter. Ifølge grunnleggeren av Sporcle, Matt Ramme, er ordet Sporcle inspirert av ordet "oracle" (orakel).

Siden ble laget fordi Matt Ramme var veldig interessert i å lære mer, men fant ingen side som møtte interessen hans.

Til tross for Rammes ønske om at siden ville møte eldre brukeres behov, har siden blitt særlig populær blant studenter, og mange av dem har innrømmet at de sjekker siden ofte for å se om det har kommet nye quizer.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Aucoin, Don (16. juni 2009). «On top of the world». *The Boston Globe*. Besøkt 22. juni 2009.
2. ↑  Trumbauer, Briehn (14. mai 2009). «Click this: Sporcle.com». *Vox Magazine*. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 22. juni 2009.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 24. august 2010. Besøkt 8. august 2009.
3. ↑  Loza, Josefina (15. juni 2009). «What We Are Playing: Sporcle.com». *Omaha World-Herald*. Arkivert fra originalen 27. mai 2012. Besøkt 22. juni 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisiell blogg Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Sør-Koreas flagg Sør-Korea |
| Boccia |
|  Paralympiske leker |
| Gull | London 2012 | BC3, individuelt |

**Choi Ye-jin** (født 24. juni 1991) er en sørkoreansk handikappet bocciaspiller, som konkurrerer i klassen BC3, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese eller andre funksjonshemminger, som ikke greier å holde og kaste ballen selv, men må bruke bocciarenne.

Karriere
--------

I 2011 kom hun på 2.-plass i klassen BC3 ved CPISRA Boccia World Cup 2011, der Ho-Won Jeong vant denne klassen. Ved utgangen av 2011 var hun rangert som nummer 12 i verden i sin klasse.

Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London fikk hun én gullmedalje; hun vant gull individuelt i klassen BC3. Hun vant 8-0 over Han-Soo Kim i semifinalen, og 4-3 over Ho-Won Jeong i finalen. Hun deltok også i parkonkurransen, der Sør-Korea ble slått av Belgia i bronsefinalen, og endte på 4.-plass.

Referanser
----------

1. ↑  CPISRA - *Boccia World Rank List 2011* Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 24. oktober 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos IPC Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
* London 2012 - Ye-Jin Choi
* London 2012 - Athletics - Boccia (resultater PL 2012)
**Innbo** er gjenstander du eier og som naturlig hører til inne i et hus. Dette er ting man vanligvis tar med seg om man flytter. Både veggfaste og løse gjenstander kommer inn under begrepet innbo, men noen fastmonterte ting kan også falle inn under boligen. Hvitevarer forsikres som en del av innboet, men det er en del av boligen når man flytter. Klær, møbler, elektrisk utstyr, bøker, smykker, verktøy, sykkel, sportsutstyr, gressklipper og hagemøbler er innbo, selv om det i kjelleren, loftet eller i garasjen.

Løse gjenstander som sykler, plenklippere, snøfresere og hagemøbler kalles ofte også for løsøre.

Forsikring
----------

Utdypende artikkel: Forsikring

Det må tegnes egen forsikring for innbo og løsøre i et hus. Man har boligforsikring som dekker selve boligen men i tillegg må man ha innboforsikring som dekker alt utenom selve bygningen. Man må ha innboforsikring selv om man leier et hus, en leilighet eller hybel. Man bestemmer selv hvor mye man vil forsikre innboet sitt for (det bør minst dekke innkjøp av alle klær og gjenstander som man trenger) og man bestemmer selv hvor mye egenandelen skal være. I tillegg til forsikringsselskap tilbyr også svært mange fagorganisasjoner innboforsikring til sine medlemmer.

Skatt
-----

Utdypende artikkel: Skatt i Norge

Innboet regnes skattemessig til formuen. Man vil ha et fribeløp som trekkes fra ved ligningen, men det overskytende vil legges til formuen. For tiden er fribeløpet 100.000 kroner.

Referanser
----------

1. ↑  «Hva er forskjellen på husforsikring og innboforsikring?». *Forsikre.no - Få den beste prisen på dine forsikringer*. 11. januar 2018. Besøkt 8. september 2023.
**Lomonosov** (russisk: Ломоно́сов) er en by i den føderale byen St. Petersburg i Russland. Den ligger ved sørkysten av Finskebukta, rundt 30 km vest for sentrum av St. Petersburg. Innbyggertall: 37 776 (folketelling 2002).

Byen het *Oranienbaum* (russisk: Ораниенба́ум) til 1948. I byen ligger et park- og palass-kompleks fra 1700-tallet. Palasset er det eneste av de berømte palassene rundt St. Petersburg som ikke ble inntatt av tyskerne under andre verdenskrig.

Byens opprinnelige navn er *Oranienbaum*, som betyr «appelsintre» på tysk (på dagens tysk er ordet *Orangenbaum*). Navnet gjaldt først palasskomplekset, som hadde drivhus for eksotiske planter. Det nåværende navnet er for å ære vitenskapsmannen, dikteren og glassblåseren Mikhail Lomonosov. I 1754 grunnla Lomonosov et fabrikk for farget glass ved Oranienbaum, i landsbyen Ust-Ruditsa.

Det store palasset med den nedre parken er et utsøkt eksempel på et kunstnerisk kompleks fra første fjerdedel av 1700-tallet. Det ble bygget i perioden 1710-25 vis-à-vis Kronstadt, nær keiserresidensen Peterhof.

Kammenoje-paviljongen ved palasskomplekset Oranienbaum

Kjente personer fra Lomonosov
-----------------------------

* Igor Stravinskij – komponist

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lomonosov town – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Historier og bilder fra Lomonosov-palasset

| * v
* d
* r
Byer underlagt den føderale byen St. Petersburg |
| --- |
| St. Petersburgs flagg | Kolpino **·** Krasnoje Selo **·** Kronsjtadt **·** Lomonosov **·** Pavlovsk **·** Peterhof **·** Pusjkin **·** Sestroretsk **·** Zelenogorsk | Russlands flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Mac Studio** er en stasjonær datamaskin av typen Macintosh som er produsert av Apple. Mac Studio er større enn Mac Mini, og mindre enn Mac Pro. Mac Studio ble lansert 8. mars 2022, under Apples digitale pressekonferanse «Peak Performance». Den ble lansert sammen med Studio Display.

Maskinvare
----------

Mac Studio blir levert med prosessor fra Apples egen M1-serie. M1-serien ble lansert i 2020, og varianten M1 Ultra – som er to M1 Max satt sammen i samme brikke – ble også lansert på pressekonferansen 8. mars 2022. Mac Studio er første datamaskin som blir levert med M1 Ultra, men maskinen kan også leveres med M1 Max. 

M1 Max har 10 kjerner, og M1 Ultra har 20 kjerner. Grafikkprosessoren i M1 Max har 24 kjerner, men kan konfigureres til 32 kjerner. Grafikkprosessoren i M1 Ultra har 48 kjerner, men kan konfigureres til 64 kjerner.

Arbeidsminnet er av typen delt (unified) minne. Minnet er delt mellom prosessor og grafikkprosessor. Det er 32 GB eller 64 GB på M1 Max, og 64 GB eller 128 GB på M1 Ultra.

Tilkoblingsmuligheter
---------------------

### Fremside

I motsetning til Mac Mini har Mac Studio tilkoblingsmuligheter på fremsiden i tillegg. M1 Max-varianten har to USB C-porter på fremsiden, og M1 Ultra har to Thunderbolt 4-porter. Begge to variantene har SDXC-minnekortsleser. 

### Bakside

Mac Studio har fire Thunderbolt 4-porter, én HDMI-utgang, én RJ45-kontakt for internett, 3,5 mm hodetelefonutgang og to USB A-porter. Mac Studio har intern strømforsyning som tilkobles på baksiden.

Referanser
----------

1. ↑  «Apple lanserer splitter nye Mac Studio og Studio Display». *Apple Newsroom (Norge)* **(norsk)**. 8. mars 2022. Besøkt 23. mars 2022.
2. 1 2  «Mac Studio - Technical Specifications». *Apple* **(engelsk)**. Besøkt 25. mars 2022.
**Erlend Bruvik** (født 30. april 1968 i Bergen) er en norsk gründer og investor. Han er utdannet sivilingeniør, siviløkonom, Master of business administration. Mest kjent er han for suksess med internettselskapet Stocknet som ble etablert i 1999, og hvor han var eier og styreleder. I 2004 ble det klart at Stocknet hadde brutt Lov om verdipapirhandel og benyttet midler tilhørende klienter på en uriktig måte. Som en konsekvens av dette tvang Kredittilsynet Erlend Bruvik til å selge selskapet sitt til konkurrenten Nordnet. 

Etter perioden med Stocknet har Erlend Bruvik fortsatt med sine mange virksomheter innenfor finans og IT, blant annet gjennom StockLink. I mange år var det konkurransen med store selskaper som Expert og Elkjøp igjennom Elprice som var den viktigste investeringen. Elprice ble i 2008 solgt og Bruvik trakk seg ut av forbrukerelektronikk.

I årene etter har Bruvik jobbet med selskapene Marketmind og Netpower. Marketmind leverer IT-løsninger til finansmarkedet, mens Netpower leverer skreddersøm-prosjekter, nettbutikker, avvikssystemer og CRM til norske kunder.

I tillegg til egne investeringer har Bruvik roller og styreverv i flere selskaper, hovedsakelig innenfor IT.

Bladet *Kapital* vurderte formuen hans i 2007 til 540 millioner kroner, opp fra 420 millioner kroner i 2006.

Referanser
----------

1. ↑
**Sigurd Sverdrup Sandmo** (født 1971) er en norsk museums- og kulturleder. Han har siden 2021 vært direktør for KORO - kunst i offentlige rom.

Fra 2019 til 2021 var Sandmo sjef for De kongelige samlinger ved Det kongelige hoff. Sandmo var fra 2013 til 2019 direktør for Komponisthjemmene ved KODE Kunstmuseer og komponisthjem. I samme periode var han direktør for The International Edvard Grieg Piano Competition. 

Fra 1998 til 2005 var han direktør for Lepramuseet St. Jørgens Hospital i Bergen, og i perioden 2006-2013 utstillingsleder og formidlingsleder ved Bymuseet i Bergen. 

Sandmo har hatt flere styreverv ved norske kulturinstitusjoner, blant annet i Preus Museum og Universitetsmuseet i Bergen. Han var medlem av Norsk kulturråd for perioden 2018-2021, der han ledet Fagutvalg for kulturvern. 

Sandmo er Cand. philol. fra Universitetet i Bergen. Sigurd Sverdrup Sandmo er sønn av økonom Agnar Sandmo og bror til historikeren Erling Sandmo.

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Sandmo, Sigurd 1971-, besøkt 24. mars 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Sjef for De kongelige samlinger». *www.kongehuset.no* **(norsk)**. Besøkt 7. mai 2019.
3. ↑  «Fagleg utval for kulturvern». *www.kulturradet.no*. Arkivert fra originalen 7. mai 2019. Besøkt 7. mai 2019.

Eksterne lenker
---------------

* De kongelige samlinger
* Fagutvalg for kulturvern Arkivert 7. mai 2019 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
***Piker i uniform***, (originaltittel: *Mädchen in Uniform*) er en tysk dramafilm fra 1931 regissert av Leontine Sagan med bistand av Carl Froelich, som også finansierte filmen.

Filmen er basert på teaterstykket «Gestern und heute» av Christa Winsloe, og er et tidlig eksempel på en positiv framstilling av lesbisk kjærlighet på film.

Handling
--------

Manuela von Meinhardis (hvis mor hadde dødd da hun var ung, og hvis far er ansatt i militæret) havner ved en internatskole for jenter ledet av den tradisjonelle og veldig strenge Fräulein von Nordeck zur Nidden. Manuela blir umiddelbart utsatt for skolens strenghet når hun mottar skole-uniformen, og mange av eiendelene hennes blir tatt fra henne. De andre studentene ved skolen tar imot Manuela med åpne armer, men hun føler seg fremdeles veldig malplassert - frem til hun møter Fräulein von Bernburg, en lærer ved skolen.

Etter å ha vært vitne til Fräulein von Bernburgs medfølelse ovenfor de andre jentene, utvikler Manuela en lidenskapelig kjærlighet ovenfor læreren sin. Den første gnisten av kjærlighet begynner med et godnattkyss. Læreren gir alle jentene et godnattkyss på pannen, men Manuela får ett på leppene. Fräulein von Bernburg går inn for å bruke medfølelse og kjærlighet når de arbeider med studentene. Men dette blir møtt med uenighet fra rektor og andre lærere. Fräulein von Bernburg blir overrasket over å se at Manuela er blant de flinkeste studentene i klassene til alle andre lærere. Men samtidig sliter Manuela med å prestere i Bernburgs egen klasse.

Medvirkende
-----------

* Hertha Thiele: Manuela von Meinhardis
* Dorothea Wieck: Fräulein von Bernburg
* Gertrud de Lalsky: Exzellenz von Ehrenhardt, Manuelas Tante
* Emilia Unda: Oberin
* Marte Hein: Anstaltsprotektorin
* Hedwig Schlichter: Fräulein von Kesten
* Lene Berdolt: Fräulein von Gärschner
* Lisi Scheerbach: Mademoiselle Oeuillet
* Margory Bodker: Miss Evans
* Erika Mann: Fräulein von Attems
* Ellen Schwanneke: Ilse von Westhagen
* Annemarie von Rochhausen: Edelgard Comtesse Mensberg
* Ilse Winter: Marga von Rasso
* Charlotte Witthauer: Ilse von Treischke
* Erika Biebrach: Lilli von Kattner
* Else Ehser: Garderobiere Elise
* Ethel Reschke: Oda von Oldersleben
* Doris Thalmer: Mariechen von Ecke

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 1. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Piker i uniform* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Piker i uniform* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Piker i uniform* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Piker i uniform* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Piker i uniform* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Piker i uniform* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Piker i uniform* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Piker i uniform* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Piker i uniform* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNE
 |
**Canning Town** er et område innenfor distriktet West Ham i bydelen Newham i det østlige London. Det ligger i et tidligere havneområde på nordsiden av Themsen. Det er lokalisert i området til de tidligere bryggene Royal Docks på nordsiden av elven Themsen.

Mens andre områder i nærheten har vært gjennom byfornyelse, er Canning Town fortsatt blant de fattigste områder i Storbritannia, hvor mange av de som bor her er preget av lav utdannelse, fattig dom og dårlig helse. På begynnelsen av 2000-tallet har det kommet i gang et omfattende arbeid for å forbedre forholdene i området, som tilhører den vestlige delen av sonen Thames Gateway. Prosjektet omfatter blant annet riving av eldre hus og bygging av 10 000 ny hjem, opprettelse av nye arbeidsplasser og to forbedrede bysenter. Åpning av offentlige tilbud som bibliotek og helsesenter og forbedring av grunnskoletilbudet. Prosjektet, beregnet til 3,7 milliarder pund, har som mål å endre området fysisk, sosialt og økonomisk.

Historie
--------

Før 1800-tallet var området kun myrer og våtområder, og kun tilgjengelig via båt eller tollbru. I 18809 vedtok parlamentet bygging av vei og i 1810 ble det bygget en jernbro over elven Lee. Åpningen av Royal Victoria Dock, den største av bryggene innenfor Royal Docks i 1855, økte utviklingen av området, skapte arbeidsplasser og behov for boliger for arbeiderne og deres familier. De nye boligområdene manglet tilgang på vann og hadde ikke kloakk, noe som førte til spredning av dødelige sykdommer kolera og kopper. De dårlige sysselsettingsforholdene ved bryggene førte til fattigdom og usle boforhold for mange av innbyggerne. Charles Dickens skrev om detaljert om forholdene i 1857.

Navnet for området er av ny dato. Bosetningen ble opprinnelig kalt for Hallsville og tok antagelig sitt moderne navn fra George Canning, kortvarig statsminister i 1827 eller fra hans sønn, Charles Canning, den første visekonge av India fra 1858 og til hans død i 1862.

Transport
---------

Canning Town stasjon betjener både Jubilee-linjen og Docklands Light Railway, samt at det er en stor bussterminal der.

Referanser
----------

1. ↑  QU, London Borough of Newham, Newham Dockside, 1000 Dockside Road, London, E16. «Canning Town and Custom House regeneration»
2. 1 2  *West Ham: Rivers, bridges, wharfs and docks, A History of the County of Essex: Volume 6* (1973), s. 57-61
3. ↑  «The Royal Docks – a short history» Arkivert 11. august 2017 hos Wayback Machine. *Royal Docks Trust*.
4. ↑  Dickens, Charles (1857): *Londoners over the Border, Household Words* Arkivert 21. september 2008 hos Wayback Machine. Volume XVI
5. ↑  «Canning Town, Newham», *Hidden London*

Eksterne lenker
---------------

(en) Canning Town – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Canning Town: A deprived residential area with plans for regeneration
* Canning Town regeneration

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Coxoplectoptera** er en utdødd insektgruppe. De var primitive, flygende insekter som nærmest så ut som en mellomting mellom døgnfluer og øyenstikkere, men de kjente fossilene er for unge til at de kan være en stamform for disse ordenene.

Utseende
--------

Nokså store (voksne 15-40 millimeter lange), slanke insekter med store vinger. De voksne insektene lignet overflatisk på døgnfluer. Hodet hadde store fasettøyne. Beina var korte og kraftige, frambeina tilsynelatende tilpasset å gripe byttedyr. Hoftene (coxae) var frie, hengende ned fra thorax. De hadde to par store vinger som kunne ligne på dem hos øyenstikkere, med et tett, fint årenett. Nymfene var reke-lignende, med sterkt sklerotisert hode, lange, trådformede antenner, gjeller langs bakkroppen og tre halefilamenter.

Levevis
-------

Nymfestadiet levde i (trolig rennende) vann, der de mest sannsynlig var rovdyr som lå på lur nedgravd i bunnsedimentene. Leveviset kan ha lignet på dagens døgnfluer, men de voksne insektenes frambein kan tyde på at de var rovdyr som voksne, og derfor må ha levd mye lenger som voksne enn døgnfluene gjør.

Fossiler
--------

Gruppen er kjent fra bare to fossil-lokaliteter, en fra jura-tiden i Sibir og en fra Crato-formasjonen fra kritt i Brasil. Fossile nymfer er forholdsvis vanlige blant fossiler fra Crato-formasjonen, men det er bare kjent to voksne eksemplarer.

Systematisk inndeling
---------------------

 *Mickoleitia* sp. nymfe
**Treliste**
* Insekter, Hexapoda
	+ Egentlige insekter, Insecta
		- Gruppe Dicondylia
			* Vingede insekter (Pterygota)
				+ Ordenen **Coxoplectoptera** Staniczek, Bechly & Godunko, 2011
					- Slekten *Mickoleitia* (nedre kritt, Crato-formasjonen, Brasil
						* *Mickoleitia longimanus*
						* *Mickoleitia sp.* - en mindre, ikke navnsatt art, bare kjent fra ett eksemplar i en privatsamling i Japan
					- Slekten *Mesogenesia* (midtre eller øvre jura, Sibir
						* *Mesogenesia petersae* ( synonym *Archaeobehnigia edmundsi*)

Litteratur
----------

* Penney, D. og Jepson, J.E. (2014) Fossil Insects. An introduction to palaeoentomology. Siri Scientific Press, Manchester, 223 sider. ISBN 978-0-9574530-6-7.
* Staniczek, A.H. Bechly, G. & Godunko, R.J. (2011) Coxoplectoptera, a new fossil order of Palaeoptera (Arthropoda: Insecta), with comments on the phylogeny of the stem group of mayflies (Ephemeroptera). *Insect Systematics & Evolution*, **42**(2): 101-138, Brill, Leiden. ISSN 1399-560X (hjemmeside med lenke til PDF.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Coxoplectoptera* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Coxoplectoptera* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* *Coxoplectoptera* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Lapislasuli
**Lasurstein** eller **lapislasuli** (latin: *lapis lazuli*, «himmelblå stein») er en dypblå stein. Dens kjemiske formel er Na3Ca(Al3Si3O12)S.

Lasurstein er blitt verdsatt siden antikken for sin dypblå farge, og fordi den lett lar seg polere, er den mye brukt som smykkestein. Den er også blitt brukt i mosaikk og temperafarger og av og til i oljemaling. Men den bruken opphørte da man fant en metode for å lage syntetisk blåfarge, prøyssisk blå (berlinerblå, pariserblå) eller såkalt fransk ultramarin.

De eldste gruvene finnes i Afghanistan, i provinsen Badakhshan i elvedalen hvor elven Kokcha, som er en sideelv til Amu-Darja, renner. Disse gruvene har blitt drevet i mer enn 6000 år, og var en viktig handelsvare i blant annet oldtidsbyen Ur.

Referanser
----------

1. ↑  «lapis lazuli (n.)», *Online Etymology Dictionary*
2. ↑  Westenholz, Joan Goodnick (1996): «Ur – Capital of Sumer» i: Westenholz, Joan Goodnick, red.: *Royal Cities of the Biblical World*, Bible Lands Museum Jerusalem, ISBN 965-7027-01-2

Eksterne lenker
---------------

* «Lazurite Mineral Data», *Webmineral.com*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND
 |
***Mario Party 2*** er et selskapsspill, utviklet av Hudson Soft og utgitt av Nintendo til Nintendo 64. Det er det andre spillet i *Mario Party*-serien og ble utgitt i Japan desember 1999, i Nord-Amerika januar 2000 og i Europa oktober 2000. Spillet er oppfølgeren til *Mario Party* fra 1998.

*Mario Party 2* har seks spillbare figurer man kan spille som på et utvalg tematiserte spillebrett. Målsettingen i spillet er å samle flest stjerner av deltakerne på brettet. Stjernene kan kjøpes med mynter på ett forhåndsdefinert punkt på brettet. Forflytningen til hver figur bestemmes av et terningkast, der ett kast av hver figur utgjør én tur. Hver tur avsluttes med et minispill, der deltakerne konkurrerer om å vinne mynter, som kan brukes til å kjøpe hjelpemidler og stjerner.

*Mario Party 2* ble etterfulgt av *Mario Party 3* i 2000 og ble senere gjenutgitt gjennom Virtual Console, for Wii i 2010 og for Wii U i 2016.

Referanser
----------

1. ↑  «10 Games Still Trapped Exclusively On Nintendo 64». TheGamer. 21. august 2019. Besøkt 5. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

(en) *Mario Party 2* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Mario Party 2* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) *Mario Party 2* på Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata
* (en) *Mario Party 2* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata
* (en) *Mario Party 2* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata
* (en) *Mario Party 2* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
*Mario Party*-spill |
| --- |
| Konsoll | *Mario Party* • *2* • *3* • *4* • *5* • *6* • *7* • *8* • *9* • *10* • *Super* • *Superstars* |
| Håndholdt | *Advance* • *DS* • *Island Tour* • *Star Rush* • *The Top 100* |

Portal: Videospill
Orgelet i Roskilde domkirke, bygget i 1554 og ombygget i 1654. Foto: FaceMePLS 
**Hermann Raphaëlis Rottensten-Pock** (født ca. 1515, død 1583) var en orgelbygger av nederlandsk avstamning som blant annet virket i Danmark.

Biografi
--------

Orgelbyggeren Hermann var av nederlandsk avstamning, og menes å være født omkring 1510-20 som sønn av orgelbygger Gabriel Raphael Rottensteen. Omkring 1550 ble Raphaëlis innkalt til Danmark for å bygge orgelet i Roskilde domkirke. Utover dette bygget han også et to manuals orgel til Københavns slottskirke, samt minst et positiv.

Senere slo Raphaëlis seg ned i Sachsen, hvor han blant annet bygget slottskapellorgler til kurfyrst August av Sachsen, som var svigersønn til den dansk-norske dronning Dorothea. Mye tyder på at orglet i dronning Dorotheas kapell på Sønderborg slott kan være et Raphaëlisarbeide.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 2. mai 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 130614343, besøkt 14. august 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Ole Olesen. «Hermann Raphaëlis». Den Store Danske. Besøkt 21. juli 2017.
4. ↑  Anthony Svane (23. august 2009). «Orglets historie i Danmark». archive.is. Arkivert fra originalen 17. desember 2012. Besøkt 21. juli 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
**The Global Fund to Fight AIDS, Tuberculosis and Malaria**, ofte kalt *The Global Fund*, ble etablert i januar 2002 for å dramatisk øke finansieringen av bekjempelse av de tre epidemiske sykdommene aids, tuberkulose og malaria. 

The Global Fund er den største internasjonale bidragsyter til helseprogram mot malaria og tuberkulose og bidrar med 20 % av alle midler for å bekjempe hiv/aids. Fondet anser at takket være dets innsats i 136 land så har 1,9 millioner menneskeliv blitt reddet pr. juni 2007, fondets totale bidrag siden starten er 11,3 milliarder US dollar. Bidragsytere til The Global Fund er for størstedelen vestlige land, men noen større stiftelser, som Bill & Melinda Gates Foundation har også gitt betydelige bidrag.

Korrupsjonsmistanke
-------------------

I januar 2011 kom det frem opplysninger om at fondet var blitt utsatt for korrupsjon og svindel. I prosjekter som ble ettergått hadde det blitt avdekket at to tredjedeler av bistandsmidlene forsvant i korrupsjon. Flere giverland frøs derfor sine overføringer til fondet.

Referanser
----------

1. ↑   Research Organization Registry Data (ROR release v1.19)[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Kjendisfondet skulle redde de fattige - rammet av grov korrupsjon VG

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* «Cleaning up», artikkel i *The Economist* om korrupsjonssakene i fondet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Jane Johnston Schoolcraft** (født 31. januar 1800 i Sault Ste. Marie i Michigan i USA, død 22. mai 1842 i Dundas i Ontario i Canada) var en anerkjent litterær skribent som tilhørte ojibwa-stammen. Hennes indianske navn var **Bamewawagezhikaquay**. 

Hennes mor var *Ozhaguscodaywayquay*, datter av den fremstående krigshøvding *Waubojeeg* av ojibwasyammen i det som nå er det nordlige Wisconsin; hennes far, John Johnston (1762–1828), var en pelshandler som forlot Belfast i Irland i 1790. 

Hun ble interessert i litteratur av hennes far og hans store bibliotek. Hun skrev for det meste på engelsk, men skrev også flere dikt på ojibwe-språket. I 1823 giftet hun seg med Henry Rowe Schoolcraft, en amerikansk-indisk agent som var en av grunnleggerne av amerikansk kulturantropologi og som fikk mye berømmelse for sine publikasjoner om amerikanske indianere. 

Paret flyttet til Mackinac Island i 1833 og fikk fire barn sammen. I 1841, da Henry mistet sin stilling som føderal agent, flyttet de til New York City. Jane Schoolcraft led ofte av forskjellige sykdommer og brukte det narkotiske stoffet laudanum. 

Hun døde i mai 1842 mens hun besøkte en søster i Canada. Hun ble gravlagt i Ontario.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w69888z8, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   *poets.org*, poets.org poet-ID jane-johnston-schoolcraft, Wikidata Q24635963,
3. ↑   www.michiganwomen.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* "Jane Johnston Schoolcraft". Michigan Women's Hall of Fame (search by name).
* Margaret Noori, "Bicultural Before There Was a Word for It." Women's Review of Books, 2008, Wellesley Centers for Women, accessed 12 Dec 2008.
* Musical setting of poem by Jane Johnston Schoolcraft. University of Michigan.
* Dave Stanaway and Susan Askwith. CD: *John Johnston: His Life and Times in the Fur Trade Era.* Borderland Records. Included is the song "Sweet Willy, My Boy", with lyrics taken from a poem written by Jane Johnston Schoolcraft.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Kart over Genfersjøen.
Chillon slott ved Montreux.
**Genèvesjøen** eller **Genfersjøen** (fransk *Lac Léman*, *le Léman*, eller *Lac de Genève*, tysk *Genfersee*) er med et areal på 582,4 km² den nest største ferskvannssjøen i Sentral-Europa etter Balatonsjøen. Denne halvmåneformede sjøen er delt, så å si på langs, slik at 234 km² (40 %) tilhører Frankrike (den søndre delen) og 348 km² (60 %) tilhører Sveits (den nordre delen). Vannføringen er dominert av elva Rhône, som alene drenerer 18 % av nedbøren i Sveits. Rhône renner inn i østenden av innsjøen, og ut i vestenden der byen Genève ligger.
Vannstanden styres av Seujet-dammen i Genève.

Innsjøen er delt inn i 3 soner:

* *Petit Lac*, den smaleste delen vest for linjen Nyon-Yvoive.
* *Grand Lac*, den videste delen mellom Lausanne og Evian.
* *Haut Lac*, delen øst for linjen Rivaz-Meillerie.

Etymologi
---------

Det franske navnet for Genfersjøen, *Lac Léman*, stammer fra kelterne. Navnet betydde «vannet mellom fjellene». Senere ga romerne innsjøen navnet *Lacus Lemanus*.

En annen teori om navnet er at den greske geografen Strabon i år 63 f.kr. noterte at sjøen hadde blitt kalt *limnê* i flere århundrer; et navn som bare betyr «sjø» på gresk. Gallerne i romerriket oversatte dette siden til *Lemanus*. Navn som «Lausannesjøen» dukket opp i det andre århundre; «Genfersjøen» dukket opp på et langt senere tidspunkt i tiden rundt reformasjonen. Innbyggerne i Vaud og Savoie har imidlertid alltid brukt navnet *Léman* om innsjøen.

Referanser
----------

1. ↑  CGNA Lausanne Arkivert 13. november 2016 hos Wayback Machine.
2. ↑  CGNA Lausanne Arkivert 13. november 2016 hos Wayback Machine.
3. ↑  CGNA Lausanne Arkivert 13. november 2016 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lake Geneva – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Lake Geneva – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Webkameraer og vindvarsel for Genfersjøen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** HDS **·** NKC **·** GeoNames
 |
Væpnede arbeidere og soldater eskorterer fangede politimenn under Februarrevolusjonen.  Foto: J. Steinberg 
**Februarrevolusjonen** (russisk: Февральская революция, Fevralskaja revoljutsija) i Russland i 1917 var begynnelsen på den russiske revolusjon. Den brøt ut 23. februarjul./ 8. mars 1917greg. og resulterte i at tsar Nikolaj II abdiserte.

Bakgrunn
--------

Dumaen, den russiske nasjonalforsamlingen i Petrograd, bestod av mange rike personer og fyrster. Folket demonstrerte med krav om tsarens avgang og om at det skulle dannes en ny regjering. Februarrevolusjonen skjedde nesten med en gang, da folk i Petrograd protesterte mot tsarens regime på grunn av matmangel i byen. Det var også stor misnøye med Russlands engasjement i første verdenskrig. Da protestene steg startet forskjellige politiske reformister, både liberale og radikale venstreorienterte, å koordinere aktiviteter. Soldater ble satt inn mot folket.

Utvikling
---------

Tidlig i februar ble protestene voldelige da et stort antall innbyggere gjorde opprør og gikk i konfrontasjon med politi og soldater. Da soldater som var satt inn i den russiske hovedstaden Petrograd sluttet seg til protestantene, utviklet det hele seg til revolusjon. Nye soldater fra frontene i første verdenskrig ble satt inn, men også disse gikk over til demonstrantene. De støttet ikke lenger landets styre. Det endte med at tsar Nikolai II trakk seg, og makten ble overført nesten uten blodutgytelse. En ny regjering ble utnevnt av Dumaen fram til det neste valget i Russland. Da skulle det innføres ny grunnlov og demokrati. Mellom februar og oktober prøvde tallrike anarkistiske og kommunistiske revolusjonære å utløse videre revolusjon. Det ble tillatt med politiske møter og diskusjoner og det ble større talefrihet, så folket kunne si det de mente.

Arbeiderne streiket og samlet seg i «sovjeter» det vil si rådsforsamlinger, der de samtalte, diskuterte og mente det de selv ville mene. Soldater og bønder dannet også «sovjeter». Sovjetene fikk mer og mer makt og fikk mer å si for folket enn styresmaktene gjorde. Færre hørte på Dumaen.

Likevel eide store godseiere og fabrikkeiere stort sett det meste av rikdommen i Russland og folket var fremdeles i nød og fattigdom.

I denne situasjonen ble Vladimir Iljitsj Uljanov, eller *Lenin*, smuglet inn i Russland fra Sveits, hvor han hadde oppholdt seg. Han kom seg inn i Russland ved hjelp av tyskerne, og han hadde avtaler med dem. De håpet at Lenin skulle skape en revolusjon i Russland, slik at Russland trakk seg ut av krigen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) February Revolution (Russia) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
Omslaget til det amerikanske tegneserieheftet *Whiz Comics* nummer 2 med superhelten Captain Marvel.
**Captain Marvel** er en amerikansk tegneseriefigur skapt av C. C. Beck og Bill Parker. Den første historien med Captain Marvel stod på trykk i *Whiz Comics* nr. 2 i 1939 utgitt av Fawcett Comics. Han ble der framstilt som en voksen, kappekledt, god superhelt hvis alter ego, den unge radioreporteren Billy Batson, forvandles når han sier navnet på trollmannen *Shazam*. Serien ble imidlertid lagt ned etter at en rettssak bestemte at fiuren var et plagiat av DC Comics' Superman. Figuren ble seinere kjøpt av nettopp DC Comics. Han har fått egne seriehefter i flere perioder og opptrer jevnlig i DC Comics' tegneserieutgivelser. DC Comics har siden 1973 presentert Captain Marvels eventyr under tittelen *Shazam!.*

Krefter
-------

Captain Marvel får kreftene sine fra oldtidens guder: Salomos visdom, Herkules' styrke, Atlas' utholdenhet, Zevs' kraft, Akilles' mot og Merkurs raskhet. Figuren har gitt opphav til blant annet Captain Marvel Jr. og Mary Marvel.

Fiktiv Biografi
---------------

### Tidlig Opprinnelseshistorie

*Whiz Comics* #2 (Feb. 1940) introduserer William Joseph "Billy" Batson en unge avisgutt som sover i en gamel T-banestasjon. Byen han bor i var, i Fawcett serien, New York City, men i DC serier kalles Fawcett City.

Andre Figurer
-------------

### Familje

* **Mary Marvel**: Billys återfunna tvillingsysters, Mary Batsons, alterego.
* **Captain Marvel Jr.**: Alterego till Billys vän och klasskamrat, Freddy Freeman.

### Fiender

* **Doktor Sivana. En galen vetenskapsman.**
* **Black Adam**:(Captain marvels ärkefiende) Hjältens onda företrädare som utvald till Shazam.
* **Ibac**. En man som, når han sier «Ibac» får overmenneskelig styrke, fart, smidighet og utholdenhet.

Gruppetilhørighet
-----------------

* Justice League of America
* Justice Society of America
* Shazam's Squadron of Justice

Referanser
----------

1. ↑  "Whiz Comics #2". Grand Comics Database.
2. ↑  Shazam! The New Beginning #1 (1987)
3. ↑  Shazam! #33 (1978)
4. ↑  Ordway, Jerry (1994). The Power of Shazam!. New York: DC Comics. ISBN 1-56389-153-0
5. ↑  Dallas, Keith (2008). The Flash Companion. TwoMorrows Publishing. p. 61. ISBN 9781893905986.

Se også
-------

* Shazam! (film), superheltfilm 2019

Eksterne lenker
---------------

* Fanside
* Presentasjon på amerikansk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** NLA
 |
**Øren hageby** er et helhetlig boliganlegg rundt felles hagerom som ligger mellom Rosenkrantzgata og Hotvetveien. Det ble opprettet av Drammen kommune som et sosialt boligprosjekt. Området blir populært kalt Jerusalem, dette navnets opphav kommer av at de som kom inn porten til hagebyen på 1920-tallet ble møtt av et overveldende syn, omtrent som å komme til Jerusalem. Det ble tegnet av arkitektene Alf Bugge og Harald Wildhagen og oppført i mur i en enkel nyklassisistisk stil i tidsrommet 1921–23. Det består av totalt 40 hus med 77 leiligheter og hadde som formål å gi arbeiderklassen egne hjem. Først i 2004 fikk stikkveien som fører frem til hagebyen navnet Øren Hageby.

Referanser
----------

1. 1 2  «Øren hageby | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 9. september 2023.
2. ↑  «Eventyrgods og Jerusalems port». *Dagsavisen* **(norsk)**. 13. november 2017. Besøkt 9. september 2023.
3. ↑  «Jerusalem | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 9. september 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Luftpostforsendelse i Tyskland i 1912.
Aerogrammer utgitt av PostverketDen norske Postverket solgte i mange år ferdigfrankerte aerogrammer. Disse var produsert av spesielt tynt og lett papir og slik at man kunne skrive, brette og klebe igjen.
**Luftpost** (engelsk *Air Mail*, fransk *Par Avion*) er post som blir transportert med fly, og mer spesifikt, posttjeneste med fly som er merket og solgt på grunnlag av å være luftbårne. Det kommer vanligvis raskere enn overflatepost, det koster også litt mer. Luftpost kan være det eneste alternativet for å sende post til noen destinasjoner, slik som til utlandet. Et brev sendt via luftpost kan kalles et aerogram, luftbrev eller rett og slett luftpostbrev.

Luftpost begynte som ballongpost (fransk *ballon monté*, «bemannet ballong») sendt med luftballonger som ikke lot seg styre. Sendemåten ble først tatt i bruk under den fransk-prøyssiske krigen 1870–71 da tyske soldater omringet og isolerte Paris i fire måneder og kuttet telegraflinjene ut av byen. En av postballongene som skulle krysse den tyske beleiringen, «La Ville d'Orléans», kom ut av kurs og havnet med to mann i Telemark. Ballongen landet i full vinter 25. november 1870, men alle brev som hadde klart seg, kom fram før jul. Ballongpost har også blitt brukt til å spre propaganda. []

Referanser
----------

1. ↑  Einar Østvedt: *Den første luftferd over Norge* (1968)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Erwin König** er navnet på en oppdiktet dyktig skarpskytter som var medlem av tyske Wehrmacht og angivelig skal ha blitt drept av den legendariske sovjetiske skarpskytteren Vasilij Zajtsev under slaget om Stalingrad under den andre verdenskrig. Forfatteren Antony Beevor har påvist at hele historien er fiktiv, et propagandautspill fra sovjetiske myndigheter.

Bakgrunn
--------

König er nevnt både i Zajtsevs egne memoarer som kom ut like etter krigen og i William Craigs *Enemy at the Gates: The Battle for Stalingrad* som ble publisert i 1973. Zajtsev hevder at duellen mellom dem fant sted over en periode på tre dager i ruinene av det utbombede Stalingrad. I hans egne memoarer, refererer Zajtsev til ham som en tysk skarpskytter som heter Heinz Koning og han skal ha vært trener ved en snikskytterskole i Berlin, ifølge dokumenter som ble hentet fra jakken hans etter at han skal ha blitt skutt.

På det nasjonale forsvarsmuseet i Moskva henger det et gevær som angivelig skal ha tilhørt en skarpskytter fra Wehrmacht ved navn Erwin König. Under et besøk i Berlin skal Zajtsev ha blitt konfrontert av en kvinne som fortalte ham at hun var Königs datter, men sovjetiske myndigheter geleidet raskt Zajtsev ut av lokalet for å unngå noen form for konfrontasjon mellom dem.

Forfatteren Antony Beevor har påvist at hele historien er fiktiv, et propagandautspill fra sovjetiske myndigheter.

I populærkultur
---------------

En fiktiv fortelling av duellen i filmen *Enemy at the Gates* skildrer Erwin König som leder for Wehrmachts snikskytterskole, som lå i Berlin under krigen. Han blir i denne filmen spilt av Ed Harris og han blir sendt til Stalingrad for å drepe sovjetiske snikskyttere. Opprinnelige skal han ha lykkes med å drepe minst fire av Vasilijs partnere, men til slutt ble han narret av den sovjetiske skarpskytteren. König ble avbildet som en hensynsløs bayersk aristokrat som tapte kampen mot gjeteren Vasilij Zajtsev. I filmen blir han drept ved Stalingrad togstasjon av Zajtsev.

Referanser
----------

1. ↑  Beevor, Antony (29. mai 2018). «Antony Beevor: the greatest war movie ever – and the ones I can't bear». *The Guardian*. «The director was trying to woo me and persuade me not to be too severe on the question of truth, because we had found in the Russian ministry of defence archives that the whole story of the sniper duel – portrayed by Jude Law and Ed Harris – had been a clever figment of Soviet propaganda.»

Portal: Andre verdenskrig
Café cortado
**Café cortado** er en spansk kaffedrikk. «Cortado» kommer av spansk og portugisisk «cortar» (å skjære), og tillages av espresso (som lages med ca. 7,5 g kaffe) men med circa halve mengden med vann og varm melk. En cortado er en mellomting mellom italienernes caffè macchiato og franskmennenes café crème. Espressoen lages først i koppen, så steames melken til en fyldig konsistens (men det skal være lite eller ingen melkeskum), før den helles forsiktig i espressoen.

Sammenlignet med en cappuccino er en café cortado mindre, mørkere – og uten cappuccinoens melkeskum-lag.

Spanske forhold
---------------

Den spanske standarden for espresso avviker ikke fra italiensk i volum. En standard espresso er på rundt 2,5 til 3,0 centiliter, det serveres i Spania, som i de fleste middelhavsland. Det serveres også dobbel espresso og denne lages da med ca. 15 g kaffe.

I Spania serveres også *Cafe Bombom* og ***her*** brukes det kondensert melk.

Referanser
----------

1. ↑  Bersten, Ian. (1993). *Coffee floats, tea sinks : through history and technology to a complete understanding*. Roseville, Australia: Helian Books. ISBN 0-646-09180-8. OCLC 34773414.

| * v
* d
* r
Kaffe- og espressobaserte drikker |
| --- |
| 
* Espresso (lungo
* ristretto
* corretto
* con panna)
* Americano
* Cappuccino
* Cortado
* Caffè latte
* Caffè macchiato
* Caffè mocca
* Irish coffee

 | Kaffe |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
Ishango-benet, utstilt på Naturhistorisk museum i Brussel
**Ishango-benet** eller **Ishango-beinet** var ben som antagelig ble brukt som et matematisk verktøy. Benet dateres tilbake til eldre stenalder, og er antatt å være rundt 20 000 år gammelt.

Ishango-benet ble funnet i Ishango i det som i det som i dag er Den demokratiske republikken Kongo av den belgiske utforskeren Jean de Heinzelin de Braucourt i 1960. Benet viste seg å være leggbenet til en bavian.

Risninger
---------

Benet er 10 cm langt, og ser ut til å ha blitt brukt som et skriveredskap. Langs benet er det hugget inn en rekke tegn, tydelig gruppert sammen i tre kolonner, og er antatt å representere tall.

Forskere har gjettet på at tallene representerer månesykluser over seks måneder. Noen har foreslått at siden tallene forekommer i multipler av 12, er dette opptelt i et tolvtallsystemet. Forskere har også merket seg at de fleste tallene som forekommer er primtall, men antar det likevel som usannsynlig at mennesker på denne tiden forsto dette konseptet.

* Første kolonneFørste kolonne
* Andre kolonneAndre kolonne
* Tredje kolonneTredje kolonne

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Adam Hard-Davis. *Fibonacci's rabbits and 49 other discoveries that revolutionised mathematics*. modern books. s. 12-13. ISBN 9781912827039.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eric W. Weisstein, *Ishango Bone* i MathWorld.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld
 |