| Medaljeoversikt |
| --- |
| Friidrett |
| Konkurrerte for Frankrikes flagg Frankrike |
| EM i friidrett |
| Gull | Zürich 2014 | 4x400 meter |
| Sølv | Helsingfors 2012 | 4x400 meter |
| EM i friidrett innendørs |
| Gull | Praha 2015 | 4x400 meter |
| Bronse | Paris 2011 | 4x400 meter |
| Lag-EM i friidrett (super league) |
| Bronse | Gateshead 2013 | 400 meter |
| Bronse | Gateshead 2013 | 4x400 meter |
| Jeux de la Francophonie |
| Sølv | Nice 2013 | 400 meter |
| DécaNation |
| Sølv | Angers 2014 | 400 meter |
| U23-EM i friidrett |
| Bronse | Ostrava 2011 | 4x400 meter |

**Marie Gayot** (født 18. desember 1989 i Reims) er en fransk friidrettsutøver som spesialiserer seg på 400 meter. Hun har gull på 4 x 400 meter fra både EM i friidrett 2014 og EM i friidrett innendørs 2015 med det franske stafettlaget.

Idrettskarriere
---------------

I 2006 ble hun fransk ungdomsmester på 300 meter, og den 1. januar 2006 satte hun personlig rekord i lengde, med 5,75, som fortsatt står pr 2015. 

Hun ble fransk ungdomsmester både utendørs og innendørs på 400 meter i 2007. I juli 2007 deltok hun ved junior-EM i friidrett 2007 i Hengelo, der hun kvalifiserte seg til finalen på 400 meter. Der løp hun på 53,98, og endte på 5.-plass. Frankrike kom på 4.-plass på 4 x 400 meter, et halvt sekund bak Tyskland som tok bronsen. Også i 2008 ble hun fransk ungdomsmester på 400 meter. 

Ved EM i friidrett innendørs 2011 deltok hun på det franske laget som kom på 3.-plass på 4 x 400 meter. De satte fransk rekord med tiden 3:32,16. Frankrike deltok i Super League ved Lag-EM i friidrett 2011, og Gayot deltok der på Frankrikes stafettlag på 4 x 400 meter, som løp inn til 8.-plass. Hun deltok også ved U23-EM i friidrett 2011, der hun kom på 6.-plass på 400 meter og 3.-plass på 4 x 400 meter sammen med det franske stafettlaget. Hun ble også tatt ut til VM i friidrett 2011, der Frankrike kom på femteplass i sitt innledningsheat, og nådde ikke finalen. 

I 2012 vant hun sitt første franske mesterskap som senior, da hun vant 400 meter ved det franske mesterskapet innendørs. Hun ble tatt ut til EM i friidrett 2012, der Frankrike kom på 2.-plass på 4 x 400 meter satafett, kun slått av Ukraina. Hun deltok også på 400 meter individuelt, men ble slått ut i semifinalen, der hun løp på 52,17 og fikk niende beste tid, to hundredeler bak Darina Prystupa som hadde den dårligste tiden av de som ble kvalifisert til finalen. Ved sommer-OL 2012 i London deltok hun kun på 4 x 400 meter, der Frankrike kom på 6.-plass. 

Ved fransk mesterskap i friidrett innendørs 2013 vant hun igjen 400 meter, med tiden 51,98. Agnès Raharolahy og Estelle Perrossier fulgte på de neste plassene. I mars deltok hun ved EM i friidrett innendørs 2013, og på 400 meter ble hun igjen slått ut i semifinalen, der hun løp på 53,38. På 4 x 400 meter stafett løp det franske stafettlaget inn til ny fransk rekord, med tiden 3:28,71, men dette holdt bare til 4.-plass, 22 hundredeler bak Tsjekkia som tok 3.-plassen. Hun representerte Frankrike ved Lag-EM i friidrett 2013 (Super League), der hun fikk bronse både på 400 meter individuelt og på 4 x 400 meter stafett. På 400 meter satte hun her ny personlig rekord, med tiden 51,54 sekunder. Ved VM i friidrett 2013 i Moskva kom Frankrike på 4.-plass på 4 x 400 meter stafett. Gayot løp her sammen med Muriel Hurtis-Houairi, Phara Anacharsis, Floria Guei og Lénora Guion-Firmin (som kun løp finalen). Individuelt kom hun på femteplass i sin semifinale, der hun tangerte sin personlige rekord på 51,54 sekunder, og nådde ikke finalen. Hun hadde 14. beste tid av alle i semifinalene. I september løp hun 400 meter ved Jeux de la Francophonie i Nice, der hun kom på 2.-plass bak Floria Guei. 

Hun deltok ikke ved det franske mesterskapet innendørs i 2014, men vant 400 meter ved det franske mesterskapet utendørs. Hun deltok ved IAAF World Relays 2014, der Frankrike kom på 4.-plass på 4 x 400 meter, og hun deltok også ved EM i friidrett 2014 i Züriich, der Frankrike vant 4 x 400 meter. Individuelt kom hun på 7.-plass på 400 meter. Ved DécaNation kom hun på 2.-plass på 400 meter, kun slått av amerikanske Francena McCorory, og bidro dermed til at Frankrike kom på 2.-plass i denne tikampturneringen for landslag. 

Hun vant 400 meter ved det franske innendørsmesterskapet innendørs i 2015, for tredje gang. Frankrike vant igjen 4 x 400 meter stafett ved EM i friidrett innendørs 2015, foran Storbritannia og Polen. Hun deltok der også på 400 meter, der hun kom på 5.-plass. Ved IAAF World Relays 2015 kom Frankrike på 4.-plass på 4 x 400 meter stafett, som året før. I juli kom hun på 2.-plass på 400 meter ved det franske mesterskapet, bak Floria Gueï.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 237977[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  European Athletics - *19th European Athletics Junior Championships, Fanny Blankers-Koen Stadion Hengelo NED 19 - 22 July* Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. besøkt 19. august 2015.
3. ↑  European Athletics - *31st European Athletics Indoor Championships, Palais Omnisport Paris-Bercy Paris FRA 4 - 6 March Indoor* Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. besøkt 19. august 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marie Gayot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Marie Gayot – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Marie Gayot – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Marie Gayot – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Marie Gayot – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (fr) Marie Gayot – Frankrikes olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Marie Gayot – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Marie Gayot – Diamond League Rediger på Wikidata

* (en) Marie Gayot – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata
* (fr) Profil hos FFA

| * v
* d
* r
Europamestere på 4 × 400 meter stafett kvinner |
| --- |
| 
* 1969: Storbritannia (Stirling, Lowe, Simpson, Board)
* 1971: Øst-Tyskland (Kühne, Lohse, Seidler, Zehrt)
* 1974: Øst-Tyskland (Rohde, Dietsch, Handt, Streidt)
* 1978: Øst-Tyskland (Marquardt, Krug, Brehmer, Koch)
* 1982: Øst-Tyskland (Siemon, Busch, Rübsam, Koch)
* 1986: Øst-Tyskland (Siemon, Busch, Müller, Koch)
* 1990: Øst-Tyskland (Derr, Hesselbarth, Müller, Breuer)
* 1994: Frankrike (Landre, Elien, Dorsile, Pérec)
* 1998: Tyskland (Feller, Rohländer, Rieger, Breuer)
* 2002: Tyskland (Ekpo-Umoh, Rockmeier, Marx, Breuer)
* 2006: Russland (Pospelova, Ivanova, Zaytseva, Veshkurova)
* 2010: Tyskland (Lindenberg, Cremer, Kohlmann, Hoffmann)
* 2012: Ukraina (Olisjevska, Zemljak, Pyhyda, Lohvynenko)
* 2014: Frankrike (Gayot, Hurtis, Raharolahy, Gueï)
* 2016: Storbritannia (Diamond, Onuora, Doyle, Bundy-Davies)
* 2018: Polen (Hołub-Kowalik, Baumgart-Witan, Wyciszkiewicz, Święty-Ersetic)
* **2022**: Nederland (Saalberg, Klaver, Bol, Lisanne de Witte, Bouma\*, Laura de Witte\*)

 |
| Menn: EM, VM, OL  • Kvinner: EM, VM, OL |