recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ola Neegaard** (født 1. august 1938, død 3. oktober 2003) var en norsk musiker og programsekretær i NRK. Han var blant annet kjent som et av medlemmene i vokalgruppen Three Hits som utga en rekke sanger på 1960-tallet og begynnelsen av 1970-tallet.

Neegaard fattet tidlig interesse for sang og hadde sin første offentlige opptreden på Berg skole sammen med reklamemannen Leif Strøm og Ola B. Johannessen. På midten av 1960-tallet slo han gjennom med vokalgruppen Three Hits sammen med Leif Strøm og sin daværende kone, Kari Neegaard (Diesen d.y.). Sangtekstene ble skrevet av Tore Ryen og Andreas Diesen, mens Kjell Karlsen og hans orkester arrangerte sangene til gruppa. Gruppa ga ut en rekke singler fra 1964, blant annet låter som «Militærmanøver'n» og «En god røyk (Tilegnet Helsedirektoratet)». Gruppa ga ut én LP, *Det beste som finns* fra 1968.

Neegaard ga også ut LP-en *Ola* i 1970, og han deltok i Melodi Grand Prix 1973 med «Å, for et spill».

Han deltok som gjesteartist på platene Treff 3, På Treff med 2 og På Treff med 3 i Treff-serien. 

Han var opprinnelig utdannet kokk og studerte blant annet hotellfag i Sveits. Etter å ha blitt overtalt av Bjørn Haavind og Harald Heide-Steen jr. søkte han jobb i NRK på begynnelsen av 1960-tallet. Der fikk han en lang karriere bak kamera, blant annet som produsent, regiansvarlig, prosjektleder og senere programsekretær. Fra 1983 til 1985 studerte han også journalistikk ved Journalisthøyskolen i Oslo og vendte tilbake til NRK etter studiene. Neegaard ble i 1970- og 1980-årene omtalt som «Norges eldste tenåring» i pressen, og var en kjent motstander av røykeloven.

Referanser
----------

1. 1 2   Historisk befolkningsregister, Historisk befolkningsregister ID pc00000003257312, besøkt 24. oktober 2021[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Three Hits (2)». *Discogs* **(engelsk)**. Besøkt 25. mai 2017.
3. 1 2 3 4  Nilssen, May Britt (1. august 1988). «Norges eldste tenåring». *Aftenposten*. s. 18.
4. ↑  Rockheim. «Three Hits « Norsk pop- og rockleksikon (2013) « Rockipedia». *Rockipedia*. Besøkt 25. mai 2017. [*død lenke*]
5. ↑  «Ola Neegaard». *Discogs* **(engelsk)**. Besøkt 25. mai 2017.
6. 1 2 3  Walstad, Stein (1. august 1983). «Ola skolemoden». *Verdens Gang*. s. 35.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ola Neegaard på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

| Utmerkelser og prestasjoner |
| --- |
| Forgjenger:**Hanne Krogh/Grethe Kausland og Benny Borgmed «Småting»** | **Vinner av Melodi Grand Prix**(1973, sammen med Inger Lise Rypdal, Stein Ingebrigtsen og Gro Anita Schønn) | Etterfølger:**Jahn Teigen/Anne-Karine Strømmed «Hvor er du?»** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Aspelund** er ei bygd og tidligere poststed (9320) i Senja kommune i Troms og Finnmark. Bygda ligger på fastlandet, ca. åtte km øst for Finnsnes. Det tidligere poststedet innbefattet blant annet grendene Fagernes, Finnfjordeidet og Blomli rundt Finnfjordvatnet, samt bebyggelsen frem til sørenden av Rossfjordvatnet. Samlet folketall ligger på rundt 600 innbyggere. Den tungt trafikkerte hovedveien mellom Finnsnes og Målselv, fylkesvei 855, går gjennom Aspelund. Fra Finnfjordeidet går fylkesvei 856 mot Rossfjord. Grunnet sin sentrale beliggenhet kan man se på Aspelund som en del av Finnsnes by, men stedet inngår ikke i tettstedbebyggelsen.

Fagernes skole, som ble lagt ned etter skoleåret 2011–2012, lå på Aspelund.

Grunnkrets
----------

Området som tilhørte Aspelund poststed er identisk med Fagernes grunnkrets.
**Ten Sing** (engelsk: *Teenage Singing*) er et konsept for kristent ungdomsarbeid hvor ungdommer blir engasjert gjennom utøvelse av musikk (kor, solister, band), dans og drama. I Norge ble dette startet av KFUK-KFUM Norge i 1967.

Historie
--------

Det første Ten Sing-koret i Norge ble startet i Bergen av presten Kjell Grønner, høsten 1967, etter inspirasjon fra det amerikanske konseptet Sing Out America. Bandet i Ten Sing bestod i begynnelsen av el-orgel, bassgitar, rytmegitar, sologitar og slagverk. Dette bandet ble senere utvidet med tangentinstrument og blåsere. Det var omkring 120 medlemmer i Ten-Sing i begynnelsen, omtrent like mange gutter som jenter. Ten Sings første opptreden var i februar-mars 1968 med showet «Med mål og mening». Ten Sings gjennombrudd kom på TenåringsTreff (TT) i Sandefjord, sommeren 1968. Flere tidligere deltakere i Ten Sing har senere blitt etablerte artister, blant dem Morten Harket, Bjørn Eidsvåg, Dagfinn Lyngbø, Sissel Kyrkjebø og Sigvart Dagsland.

Ideologi
--------

Ten Sing og KFUK-KFUM er opptatt av Det hele mennesket, ung deltakelse, åpent medlemskap – kristent lederskap, likestilling og solidaritet. En viktig faktor er Ung ansvar – voksent nærvær. Med dette menes det at det er de unge som skal styre og lede gruppen, men med veiledning og hjelp fra en voksen leder. Gjennom en slik prosess får de unge møte utfordringer innenfor trygge rammer og de får muligheten til å vokse som ledere og personer. Denne tanken gjenspeiles også i KFUK-KFUMs visjon som lyder: Vi skal få utrolige ting til å skje ved å være en åpen kristen organisasjon som jobber for å utvikle kristne, modige og kreative mennesker. De tre k'ene «Kultur», «Kreativitet» og «Kristus» kjennetegner også KFUK-KFUM's ungdomsarbeid.

I dag[*når?*] finnes det over 120 Ten Sing-grupper spredt rundt i hele Norge.

Ten Sing-grupper i utlandet
---------------------------

Fra omkring 1985 ble Ten Sing eksportert til utlandet, først ved at en lokal Ten Sing-gruppe fra Kongsberg ledet av Svein Harsten reiste på turne til daværende Øst-Tyskland for og starte opp et kor der. Fra og med 1986 begynte Norges KFUK-KFUM å sende ut ettåringer gjennom konseptet Ten Sing Norway (TSN). Dette har ført til at konseptet Ten Sing har spredd seg til større deler av Europa, i tillegg til enkelte grupper i Asia (Bangladesh 2 stk.) og Afrika (Sør-Afrika og Tanzania). 

Det er arrangert tre TenSing-festivaler, som samlet ungdommer tilknyttet Ten Sing fra hele verden. Den første ble holdt i august 2006 i Århus, Danmark og den andre ble holdt i Ziegenhain, Tyskland i juli 2011 og den tredje på Kalvøya, Norge i 2018. 

European Ten Sing group (ETS) møtes årlig til en internasjonal Ten Sing konferanse for å koordinere samarbeid og felles internasjonale festivaler og arrangementer.

Referanser
----------

1. ↑  Om oppstarten i Tyskland hos tensingland.de[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* tensing.no
* om Ten Sing på kfuk-kfum.no
* Ten Sing grupper i Norge Arkivert 21. april 2021 hos Wayback Machine.
* Ofte stilte spørsmål om Ten Sing (FAQ)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Bergen byleksikon
 |
*Se også: Ctrl+Alt+Del*
Tastene plassert på et QWERTY-tastatur
**Control+Alt+Delete** (ofte kortet ned til **Ctrl+Alt+Del**) er en tastekombinasjon på PC som brukes for å starte maskinen på nytt. På nyere Windows operativsystem starter man oppgavevelgeren, eller Windows Security som gir brukeren valget om å avslutte ett eller flere program. Operasjonen vil settes igang ved å trykke ned Delete (Del)-tasten på tastaturet samtidig som Control (Ctrl)-tasten og Alt-tasten holdes nede.

Denne tastekombinasjonen ble innført av David Bradley som jobbet som designer for det opprinnelige PC-konseptet hos IBM. David Bradley designet først Control+Alt+Escape som kombinasjonen som skulle iverksette en slik myk omstart av systemet. Han fant etter hvert ut at Control+Alt+Delete, var en mer egnet kombinasjon. Han mente det var tryggere at en måtte bruke begge hender for å utføre kombinasjonen. Dette reduserte muligheten for å trykke på taste-kombinasjonen ved et uhell, som resulterer i en uønsket omstart.

Selv om Bradley var programmereren som lagde tastatur-snareveien, er det Microsoft (Bill Gates) som har gjort den «kjent».

I populærkultur
---------------

Ctrl+Alt+Del (CAD) er også en spillrelatert online tegneserie, skrevet av Tim Buckley

*Ctrl+Alt+Del* er også Norges eldste radioprogram om videospill som sendes på Studentradion fra Studentersamfundet i Trondhjem.

Eksterne lenker
---------------

* CAD Comic
* *Ctrl+Alt+Del* (radioprogram)[*død lenke*]
***FarmVille*** er et sanntidsspill hvor man driver med gårdsimulasjon, utvikla av Zynga, tilgjengelig som applikasjon på det sosiale nettstedet Facebook og som en applikasjon for Apples iPhone og for Android. I spillet styrer Facebook-medlemmer en virtuell gård ved å plante, dyrke og høste avlinger, samt holde buskap.

FarmVille startet opprinnelig som en klone av Facebook-spillet Farm Town i juni 2009, og har siden det blitt Facebooks mest brukte applikasjon, med 59,7 millioner aktive brukere og 24,6 millioner «tilhengere» per oktober 2010. Det totale antallet FarmVille-brukere er over 10 % av alle Facebooks brukere. Til tross for dette anser likevel Zynga FarmVille for å være i betastadiet, og at alle spillerne anses som spilltestere. Under Apple Worldwide Developers Conference 7. juni 2010 kunngjorde Zyngas direktør at de var i ferd med å lage en versjon av FarmVille for iOS-plattformen som ikke har Flash. Applikasjonen ble utgitt 23. juni 2010 for iPhone, iPod Touch og iPad.

Handling
--------

Spilleren begynner med en tom gård og noen Farm Coins, spillets viktigste valuta. Spilleren har også mulighet til å tjene opp "erfaringspoeng" for å gjennomføre visse handlinger i spillet. Etter hvert som spilleren kan oppnå flere gjenstander, og utvikler seg gjennom en rekke nivåer, blir avlinger og forskjellige dyr tilgjengelige via et "marked" hvor produkter kan kjøpes ved hjelp av enten Farm Coins eller Farm Cash.

Farm Cash kan også tjenes opp ved å løse en rekke forskjellige tilbud, eller kan kjøpes for ekte penger. Den viktigste måten en spiller kan tjene Farm Coins på, en annen valuta fra spillet, er blant annet ved å høste inn avlinger ved gården. En spiller kan også kjøpe eller få tak i trær eller busker, for eksempel kirsebærtrær eller kyllinger.

Referanser
----------

1. ↑  «Zynga's FarmVille Becomes Largest and Fastest Growing Social Game Ever» **(engelsk)**. Market Watch. 27. august 2009. Besøkt 16. oktober 2010.
2. ↑  «Facebook farmers want India flag» **(engelsk)**. BBC. 9. oktober 2009. Besøkt 16. oktober 2010.
3. ↑  Jasmine Gardner (29. september 2009). «Futurology: FarmVille on Facebook» **(engelsk)**. London Today. Arkivert fra originalen 1. oktober 2009. Besøkt 16. oktober 2010.
4. ↑  «Zynga Launches "FarmVille". Does It Look Familiar?» **(engelsk)**. All Facebook. 22. juni 2009. Besøkt 16. oktober 2010.
5. ↑  «FarmVille | FarmVille». Facebook. Besøkt 16. oktober 2010.
6. ↑  Tim Walker (22. februar 2010). «Welcome to FarmVille: Population 80 million» **(engelsk)**. The Independent. Besøkt 16. oktober 2010.
7. ↑  Jacques Peretti (6. mars 2010). «Modern Warfare 2 is all very well, but give me indie gaming» **(engelsk)**. The Guardian. Besøkt 16. oktober 2010.
8. ↑  «FarmVille Coming To The iPhone In June» **(engelsk)**. TechCrunch. 7. juni 2010. Besøkt 16. oktober 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *FarmVille* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *FarmVille* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |

Portal: Videospill
**Heinenoordtunnelen** ligger sør for Rotterdam i den nederlandske provinsen Zuid-Holland. Den ble bygget for å overta den rollen Barendrechtsebroen hadde som forbindelse mellom Hoeksche Waard og øyen IJsselmonde og går under elven Oude Maas. Riksvei *A29* er lagt gjennom tunnelen, som er oppkalt etter landsbyen Heinenoord like ved. 

Joop Bakker, som da var minister for det nederlandske departementet for offentlige arbeider og vannforvaltning åpnet tunnelen 22. juli 1969. 

Den første Heinenoordtunnelen har to rør, opprinnelig var det to motorveifiler og en fil for langsom trafikk og syklister. I 1991 ble tunnelens kapasitet midlertidig økt ved at det østlige røret mistet filen for langsom trafikk, som ble omgjort til motorveifil. 

I 1990-årene ble Heinenoordtunnel nummer to bygget, og nå blir all langsom trafikk ført gjennom denne. Den var den første boretunnelen i Nederland. Da den ble åpnet, ble den første Heinenoordtunnelen utvidet til 2 x 3 motorveifiler. 

Landbruksmaskiner hadde akkurat nok plass til at de for egen maskin kunne kjøre gjennom tunnelen, som hadde en hellingsgrad på 1:15. Det var ikke mulig for syklistene å bruke en så bratt tunnel, for dem var maksimal hellingsgrad på 1:30. For disse trafikantene ble da også et «tårn» i hver ende av tunnelen bygget. I hvert tårn er det en rulletrapp og en stor heis. Tunnelene er åpne 24 timer i døgnet.

16. september 1999 åpnet prins Willem-Alexander den andre Heinenoordtunnelen.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside for den andre Heinenoordtunellen (nederlandsk)
* Arkitektens side om den andre Heinenoordtunellen Arkivert 6. januar 2007 hos Wayback Machine. (nederlandsk, bilder)
**Marián Chovanec** (født 16. september 1957 i Trencin i Tsjekkoslovakia) er slovakisk katolsk biskop av Banská Bystrica.

Liv ovg virke
-------------

===Bakgrunn==)
Han gikk på videregående skole i hjembyen Trencin og gikk deretter inn på presteseminaret i Bratislava. Fordi han deltok i en sultestreik **av?** presteorganisasjonen *Pacem in Terris*, ble han ekskludert fra studiene i 1981 etter inngripen fra statsmakten på den tiden. Han fullførte militærtjeneste og tjente til livets opphold ved å gjøre ufaglært arbeid. 

### Prest

I 1986 gjenopptok han teologiske studier og ble ordinert til prest den 17. juni 1989. Han fortsatte studiene mens han var kapellan i en menighet i Nitra (fra 1990 ved Det katolske universitet i Lublin/Polen). 

Han ble utnevnt til menighetsadministrator for Nitra-Drážovce og arkivar ved bispekontoret i Nitra. I 1994 tok han doktorgraden innen dogmatisk teologi og var foreleser ved *Cyril og Methodius teologiske fakultet* ved Comeniusuniversitetet i Nitra.

### Hjelpebiskop i Nitra

Den 22. juli 1999 ble han utnevnt til titulærbiskop av *Maxita* og hjelpebiskop i Nitra av pave Johannes Paul II. Han ble ordinert til biskop av kardinal Ján Chryzostom Korec den 18. september samme år; medkonsekratorer var den apostoliske nuntius til Slovakia, erkebiskop Luigi Dossena, og erkebiskopen av Trnava, Ján Sokol.

Fra august 2000 var biskop Chovanec generalsekretær for Den slovakiske bispekonferansen og fra 1. mars 2003 generalvikar i Nitra.

### Biskop av Banská Bystrica

Pave Benedikt XVI utnevnte ham til biskop av Banská Bystrica den 20. november 2012.[1] Innsettelsen i embedet fant sted den 15. desember samme år.
«Thor kører sine bukke», skulpturgruppe av Carl Bonnesen reist på Carlsberg Bryghus i København 1906, viser den norrøne tordenguden Tors vogn med geitebukkene Tanngrisner og Tanngnjost foran.
**Tanngrisner**, eller Tanngrisne, (norrønt *Tanngrisnir*, «den som har glisne tenner») og **Tanngnjost** (*Tanngnjóstr*, *Tanngiost*, «den som skjærer tenner») er i nordisk mytologi de to bukkene som trekker vogna til tordenguden Tor med hammeren over himmelen. Torden ble forklart som lyden av kjerra når Tor, i Gylvaginning kalt «Ake-Tor» (*Öku-Þórr*), var ute og kjørte med geitene, mens lyn var gnister når han slo med Mjølner (Mjollne), den veldige hammeren sin.

Beskrivelser og fortellinger
----------------------------

Ifølge mytene har geitene den egenskapen at de kan gjenoppstå etter at de er slaktet dersom beinrestene blir lagt tilbake i dyreskinnet etter at kjøttet er spist. I historien om Tors reise til Utgårdsloke slaktes begge bukkene på kvelden, men blir levende igjen da Tor svinger Mjølner over kjøttbeina neste morgen. I en annen fortelling besøker Tor en gård der han slakter bukkene for å by vertsfolket på et måltid. Tjalve, sønnen på gården, brekker i hemmelighet løs et kjøttbein for å suge ut margen, selv om det er forbudt. Da Tor bringer bukkene tilbake til livet og oppdager at den ene halter, straffer han Tjalve ved å ta ham og søstera Roskva med seg til Åsgård som tjenere. 

* Tor og geitebukkene skildret på et av Dagfin Werenskiolds trerelieffer på Oslo rådhus.Tor og geitebukkene skildret på et av Dagfin Werenskiolds trerelieffer på Oslo rådhus.
* «Tors kamp mot jotnene», maleri av Mårten Eskil Winge fra 1872.«Tors kamp mot jotnene», maleri av Mårten Eskil Winge fra 1872.
* Carl Bonnesens skulpturgruppe «Thors kamp med jætterne» i Odense,Carl Bonnesens skulpturgruppe «Thors kamp med jætterne» i Odense,

Se også
-------

* «Thor kører sine bukke», skulptur av den danske billedhoggeren Carl Bonnesen
* Liste over dyr i norrøn mytologi

Referanser
----------

1. ↑  *Store norske leksikon* om Tanngnjost og Tanngrisne (artikkel oppdatert 20. februar 2018)
2. ↑  *Store norske leksikon* om Tor i nørrøn mytologi (artikkel oppdatert 15. januar 2019)
3. ↑  Hultkrantz, Åke (1992). *Hvem er hvem i norrøn mytologi*. [Oslo]: Arnkrone. s. 89. ISBN 8290007019.

Kilder
------

* Snorre Sturlason: *Den eldre Edda*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tanngrisnir and Tanngnjóstr – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Cristino Seriche Malabo Bioko** (født om lag 1940) var statsminister i Ekvatorial-Guinea fra 1982 til 1992.

Politisk karrière
-----------------

Han tilhører den etniske minoriteten bubi, som hovedsakelig lever på øya Bioko. I likhet med senere president Teodoro Obiang Nguema Mbasogo studerte han ved militærakademiet i Zaragoza fra 1964. Under regimet til Francisco Macías Nguema var han guvernør for Bioko, men i 1975 falt han i unåde og ble først satt i karanten i egen landsby og senere fengslet. 

I 1979 deltok han i Obiangs kupp mot onkelen Francisco Macías Nguema.

Embedet som statsminister hadde blitt avskaffet da landet ble uavhengig i 1968, men ble gjeninnført med den nye forfatningen av 1982. 14. april det året ble han utnevnt til statsminister under president Obiang.

Han hadde tidligere vært minister for offentlige arbeider. Ettersom den utøvende makten lå hos presidenten hadde han begrenset innflytelse.

Da Obiang grunnla enhetspartiet *Partido Democrático de Guinea Ecuatorial* (PDGE) i 1987 ble han, i likhet med alle andre politikere i landet, medlem av dette partiet. Han gikk av som statsminister den 4. mars 1992, og reiste i eksil til Spania.

I slutten av 2004 grunnla han opposisjonspartiet VDDC.

Referanser
----------

1. ↑  «Comments on new leadership in Equatorial Guinea». WikiLeaks. 29. september 1979.
2. ↑  «Cristino Seriche presenta en Madrid el partido Vanguardia por la Defensa de los Derechos de los Ciudadanos» **(spansk)**. guinea-ecuatorial.net. 28. november 2005.

| * v
* d
* r
Våpen Statsministre i Ekvatorial-Guinea |
| --- |
| 
* Bonifacio Ondó Edu
* Cristino Seriche Bioko
* Silvestre Siale Bileka
* Ángel Serafín Seriche Dougan
* Cándido Muatetema Rivas
* Miguel Abia Biteo Boricó
* Ignacio Milam Tang
* Vicente Ehate Tomi
* Francisco Pascual Obama Asue

 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Bonifacio Ondó Edú-Aguong** (født 1922, død 1969) var regjeringssjef i Ekvatorial-Guinea fra 1963 til 1968.

Politisk karrière
-----------------

Bonifacio Ondó Edu tilhørte flertallsbefolkningen fang. Han grunnla partiet *Movimento Nacional de Unidas de Guinea Ecuatorial* (MUNGE). 15. desember 1963 ble han utnevnt til regjeringssjef i den da spanske kolonien Ekvatorial-Guinea. I 1964 fikk Ekvatorial-Guinea selvstyre, men fortsatte å være underlagt Spania.

Han stilte til valg som president mot sin stedfortredende regjeringssjef Francisco Macías Nguema i september 1968, men ble slått av Macías i andre valgomgang. Da Ekvatorial-Guinea ble uavhengig 12. oktober samme år, ble Macías president. Ved parlamentsvalget som fant sted samtidig med presidentvalget fikk Ondó Edus parti MUNGE 10 av 35 mandater.

Som følge av at Macías utvidet sin makt reiste Ondó Edu i eksil i Gabon. Etter å ha kommet tilbake til Ekvatorial-Guinea ble han fengslet for «politiske forbrytelser». Fra offisielt hold ble det opplyst at han begikk selvmord i fengselet; det blir imidlertid antatt at han ble myrdet. Også andre som stod i opposisjon til den nye presidenten led denne skjebnen.

Referanser
----------

1. ↑   BOE ID BOE-A-1968-49209[Hentet fra Wikidata]

| * v
* d
* r
Våpen Statsministre i Ekvatorial-Guinea |
| --- |
| 
* Bonifacio Ondó Edu
* Cristino Seriche Bioko
* Silvestre Siale Bileka
* Ángel Serafín Seriche Dougan
* Cándido Muatetema Rivas
* Miguel Abia Biteo Boricó
* Ignacio Milam Tang
* Vicente Ehate Tomi
* Francisco Pascual Obama Asue

 |
*Andre betydninger. Ersfjord finnes flere steder i Norge.*

**Ersfjord** er ei bygd og en grunnkrets i Senja kommune i Troms og Finnmark. Den ligger innerst i Ersfjorden, og ved fjorden ligger de karakteristiske fjellene Okshornan, og den fryktinngytende Snykollen ruver over bygda. 

Ersfjorden er har en strand med hvit, finkornet sand. Området er tilpasset raste- og bålplasser.

### Befolkning

Bygda var inntil for få år siden en av de mest avsidesliggende på Senja, men etter at Geitskartunnelen åpnet i 2004, ligger bygda midt på veistrekningen mellom de to befolkningssentrene i kommunen, og det er bare 3 km å kjøre til Senjahopen (tidligere var det 11,5 mil). Det er idag fylkesvei 862 som går gjennom Ersfjord.

Alle de rundt 40 innbyggerne i Ersfjord grunnkrets bor i bygda. Grunnkretsen grenser i nordøst til Mefjordvær og Senjahopen, i sør til Bergsbotn, i sørvest til Steinfjord og i nordvest til Norskehavet. Areal: 14,52 km².

| 2000 | 2005 | 2010 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- |
| 45 | 37 | 38 | 40 |

«Gulldassen»
------------

«Gulldassen» med utsikt over Okshornan.  Foto: Harald Groven 
Stedet ble kjent for å ha en av landets mest påkostede veitoalett med dusj, den såkalte «*Gulldassen*» som kostet 3,75 millioner å bygge (kvadratmeterpris på 300 000 kr).

Avisa Nordlys karakteriserte bygget som «en futuristisk obelisk kledd i gylne skjell stiger bygget opp av sanden og strekker seg mot himmelen i pakt med de mektige fjellene»

Referanser
----------

1. ↑  «Maken til veitoalett har du aldri sett. Prislapp: 3,75 mill.». *www.nordlys.no* **(norsk)**. 21. november 2014. Besøkt 19. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* ut.no Ersfjordstranda

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Søndeled kirke
**Søndeled prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Aust-Nedenes prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet sogn i Risør kommune i Aust-Agder fylke, og hovedkirken var Søndeled kirke.

Historikk
---------

Gjerrestad ble ved kgl. res. 2. mars 1742 delt i to, Gjerrestad med annekskirken Vegaardsheien, og Øster Riisøer med annekskirken Søndeled. Delingen trådte i kraft ved sogneprest Peder Horsters død 30. mars. 1745.

Ved kgl. res. 5. april 1877 ble Søndeled skilt ut fra Risør og dannet eget et sognekall, gjeldende fra 1. juli 1877. Samtidig ble Søndeled delt i Ytre Søndeled hovedsogn og Indre Søndeled annekssogn. De to prestegjeldene ble gjenforent under navnet *Risør prestegjeld* ved kgl. res. 29.01.1971.

Referanser
----------

1. ↑  Aas, John (1922). *Gjerestads Præstegjeld og Præster : til Læsning for Almuen*. s. 180.
2. ↑  https://www.arkivverket.no/slektsgranskning/historikk-for-prestegjeld-og-sogn/prestegjeld-og-sogn-i-aust-agder, arkivverket.no
3. ↑  «Aust-Agder Blad 1971.05.12». 1971. s. 2.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
*Denne artikkelen omhandler den geometriske figuren pyramide. For byggverk, se pyramide (byggverk).* 
Pyramide med kvadratisk grunnflate.
En **pyramide** er et legeme som består av en grunnflate (base), med et gitt antall sider (n-sider, hvor n≥3). Ved hver av disse sidene er en trekantformet side. Det tredje hjørnet til disse trekantene møtes i et felles punkt, som ikke behøver å være plassert direkte over grunnflaten. Sammen danner alle disse sidene et konisk objekt med en polygonal grunnflate.

Er grunnflaten også en trekant, består pyramiden av fire trekanter, og er da et tetraeder. Når man ikke kjenner grunnflaten, går man ut fra at den er et rektangel, som i de kjente egyptiske pyramidene.

Volum
-----

Pyramidene i Giza
Kheopspyramiden
Volumet av en pyramide er 

{\displaystyle V={\frac {1}{3}}Ah}
hvor *A* er arealet av grunnflaten, og *h* er høyden, avstanden fra spissen og rett ned til planet grunnflaten er plassert i.fra grunnflaten til spissen. Denne formelen passer for alle pyramider, og for alle kjegler med andre fasonger på grunnflatene.

Pyramidene i Egypt og Mexico har form som pyramider med fire trekanter på siden. Se pyramide (byggverk).

Et tetraeder

| * v
* d
* r
Polyedre |
| --- |
| Platonske legemer | Tetraeder **·** Heksaeder/Kube **·** Oktaeder **·** Dodekaeder **·** Ikosaeder |  |
| Arkimediske legemer | Avstumpet tetraeder **·** Kuboktaeder **·** Avstumpet kube **·** Avstumpet oktaeder **·** Rombkuboktaeder **·** Sløv kube **·** Ikosidodekaeder **·** Avstumpet dodekaeder **·** Avstumpet ikosaeder **·** Rombikosidodekaeder **·** Avstumpet ikosidodekaeder **·** Sløvt dodekaeder **·** (Pseudorombkuboktaeder) |
| Catalanske legemer | Triakistetraeder **·** Rombedodekaeder **·** Triakisoktaeder **·** Tetrakisheksaeder **·** Deltoidalikositetraeder **·** Disdyakisdodekaeder **·** Pentagonal ikositetraeder **·** Rombetriakontaeder **·** Triakisikosaeder **·** Pentakisdodekaeder **·** Deltoidalheksaeder **·** Disdyakistriakontaeder **·** Pentagonal heksekontaeder |
| Andre | Parallellepiped **·** Prisme **·** Antiprisme **·** Pyramide **·** Trapesoeder **·** Johnson-legeme **·** Kepler-Poinsot-polyeder |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** MathWorld **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Thorvald «Thorry» Meyer Kiær** (født 6. januar 1888 i Aker, død 29. juni 1968 i Oslo) var en norsk industrimann. Han var administrerende direktør i Orkla i perioden 1938–1958.

Thorry Kiær var sønn av høyesterettsadvokat Frits Kiær, og gikk etter diplomingeniørgraden fra Dresden Technische Hochschule i 1911 inn i familieselskapene. I 1913 ble han direktør i selskapet Dubrowka utenfor St. Petersburg, og ledet dette frem til det ble nasjonalisert etter oktoberrevolusjonen.

I perioden 1918–1938 ledet Kiær ulike deler av familievirksomheten innenfor skog og treforedling. Han gikk ut av nettverket av familiebedrifter da han i 1938 flyttet til Løkken Verk for å ta over Orkla. Orkla var på denne tiden Norge største produsent av svovel- og kobberkis, og Kiærs år i direktørstolen var preget av store overskudd og påfølgende reinvesteringer i annen norsk industri.

Under andre verdenskrig var Løkken-gruvene viktige for den tyske okkupasjonsmakten, og Kiær søkte samarbeid med tyskerne for å holde hjulene i gang. Etter frigjøringen ble Kiær etterforsket for landssvik, men det ble ikke reist tiltale fordi han ble oppfattet å ha vært i en tvangssituasjon.

Dag Tangen hevder i boken *Orkla og krigen* (2015) at Thorry Kiær etter krigen fremsto som en slags motstandsmann som hadde drevet stille sabotasje. Samtidig var det ifølge Tangen Kiær som presset motstandsmannen Peter Deinbolls far ut av gruveselskapet.

Thorry Kiær var far til Fredrik Kiær.

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, oppført som Thorry Meyer Kiær, Store norske leksikon-ID Thorry\_Meyer\_Kiær[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Thorry eg. Thorvald Meyer Kiær, Norsk biografisk leksikon ID Thorry\_Kiær, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *Morgenbladet* 30. april 2015 s. 46.

Kilder
------

* Sandvik, Pål Thonstad og Solheim, Kaare. «Thorry Kiær». Norsk biografisk leksikon. Besøkt 27. juni 2010. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
* «- Hydro og Orkla i nazi-samarbeid». VG Nett. 18. desember 2004. Besøkt 27. juni 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Wikistrinda **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Rasmus Breistein** (født 16. november 1890 i Åsane, død 16. oktober 1976 i Hollywood, USA) var en norsk filmregissør.

Breistein var bondesønn og lærte seg å spille fele i ungdommen. Han spilte til dans ved brylluper på Vestlandet. Da Det Norske Teateret ble opprettet i 1913 startet han som skuespiller ved teateret. Han ble opptatt av det nye mediumet film, etter å ha sett Peter Lykke-Seest-filmene ville han lage film på en helt annen måte. Det startet med *Fante-Anne*. I et intervju uttalte han «at filmen var jo begynnelsen på noe, til en norsk produksjon av mer nasjonal karakter.» Og det ble begynnelsen på den norske storhetstiden i stumfilmens alder.

Rasmus Breistein regnes som stumfilmepokens betydeligste filmskaper. I perioden omtalt som *det nasjonale gjennombruddet for norsk film* (1920–1930), regisserte han hele fem spillefilmer; *Fante-Anne* (1920), *Felix* (1921), *Jomfru Trofast* (1921), *Brudeferden i Hardanger* (1926) og *Kristine Valdresdatter* (1930). Med disse filmene utfordret han svensk films daværende maktposisjon og begeistret både kritikere og publikum. 

Etter lydfilmens oppfinnelse, befestet han sitt ry som en folkekjær regissør med publikumssuksessene *Ungen* (1938) og *Trysil-Knut* (1942). Dokumentarfilmene *Jorden rundt på to timer* (1949) og *Tirich Mir til topps* (1952) er klassikere i norsk dokumentarfilmhistorie.

Filmografi Regi
---------------

* 

* 1952 – *Tirich Mir til topps*
* 

* 1949 – *Jorden rundt på to timer*
* 

* 1943 – *Den nye lægen*
* 

* 1942 – *Trysil-Knut*
* 

* 1941 – *Gullfjellet*
* 

* 1939 – *Hu Dagmar*
* 1938 – *Ungen*
* 

* 1934 – *Liv*
* 

* 1932 – *Skjærgårdsflirt*
* 

* 1930 – *Kristine Valdresdatter*
* 

* 1926 – *Brudeferden i Hardanger*
* 

* 1921 – *Felix*
* 

* 1921 – *Jomfru Trofast*
* 

* 1920 – *Fante-Anne*

Priser (utvalg)
---------------

* 1961 – Aamot-statuetten

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Rasmus\_Breistein[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Rasmus Dorthin Breistein, Norsk biografisk leksikon ID Rasmus\_Breistein, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Historisk befolkningsregister, histreg.no[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Norsk filmhistorie 1920 - 1930 Bonde- og nasjonalromantikken». stumfilm.no. Besøkt 8. mai 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rasmus Breistein på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Rasmus Breistein hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (sv) Rasmus Breistein i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Rasmus Breistein på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Rasmus Breistein på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Rasmus Breistein hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Léon Baksts kostymer til Firebird **Ildfuglen** (egentlig russisk *Zhar-ptitsa* eller fransk *L'Oiseau du feu*) er en ballett i én akt og to scener. Libretto og koreografi av Michel Fokine til musikk av Igor Stravinskij, dekorasjoner av Golovine (med kostymer for Ildfuglen og Tsarevne av Bakst) dirigert av Gabriel Pierné produsert 25. juni 1910 Djaghilevs kompani, operaen i Paris med Karsavina, Fokine, Fokina og Bulgakov.

Handling
--------

Basert på forskjellige russiske folkeeventyr forteller balletten om prins Ivan som fanger en merkelig ildfugl. For å få tilbake friheten gir den Ivan en fjær med hvilken han kan påkalle ildfuglen i farens stund. 
Dette skjer når Ivan forelsker seg i den skjønne Tsarevna, som er fanget av uhyret Kaschei. Med hjelp av ildfuglen dreper Ivan Kastchei og feirer deretter bryllup med Tsarevna med stor pomp og prakt.

Oppsetninger
------------

Ildfuglen er en av de mer suksessfylte moderne ballettene i det 20. århundre. Det er ofte blitt gjenoppført f.eks av Djaghilev i 1926, med nye kostymer av Goncharova, og for Saddler Wells Ballet i 1954. Denne versjonen er en del av The Royal Ballet (film 1959 – også en BBC TV-produksjon 1965). Individuelle versjoner ved Bolm for Ballet Theatre, dekorasjoner av Chagall 1945), Balanchine, New York City Ballet med Chagall-dekorasjonene 1949, og senere versjon av Robbins, Lifar (operaen i Paris 1954), Cranko (Stuttgart 1964), Skibine (Harkness Ballet, New York 1965), Brian MacDonald (Harkness Ballet, New York. 1967), Béjart (bare en suite, Paris og Brüssll 1970, tysk tv2 produksjon 1973), Holm (København 1972, Dansk TV-produksjon 1974).

Kilder
------

*The Concise Oxford Dictionary of Ballet*, Horst Koegler 14. okt. 1982) (Oxford Paperback Reference).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** BBC Things
 |
**Gunvor Semb** (født 26. september 1946) er en norsk odontolog og professor ved Universitetet i Oslo. Hun er særlig kjent for sitt arbeid med barn som har leppe-, kjeve- og ganespalte.

Semb ble i 1969 utdannet tannlege ved Universitetet i Oslo. I 1992 avla hun odontologisk doktorgrad ved Universitetet i Oslo. Hun har arbeidet som klinikksjef ved odontologisk seksjon ved plastisk kirurgisk avdeling på Rikshospitalet. Internasjonalt har hun i Verdens helseorganisasjon vært medlem av komiteen for medfødte misdannelser i hode og halsregion. Hun ble i 1995 tilknyttet Universitetet i Oslo og er professor i kjeveortopedi ved Det odontologiske fakultet der. Hun er også dosent ved University of Manchester i Storbritannia.

Kongen utnevnte i 2012 Semb til kommandør av St. Olavs Orden for hennes «banebrytende innsats for behandling av barn med leppe-, kjeve-, og ganespalte.» Semb ble i 2002 gjort til *Honorary Fellow* i Royal College of Surgeons of England.

Referanser
----------

1. ↑  «Doktorgrader», *Aftenposten*, morgenutgaven, 1. april 1992, s. 10.
2. ↑  «I kjeveortopediens frontlinje», *Aftenposten*, morgenutgaven, 24. september 1996, s. 14.
3. ↑  «Dr Gunvor Semb (DDS, PhD, FDSRCS (Eng)) – personal details», University of Manchester.
4. ↑  «Utnevnelse til St. Olavs Orden», kongehuset.no. Besøkt 11. april 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Gunvor Semb i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Gunvor Semb i BIBSYS
* Presentasjon, Universitetet i Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CRIStin
 |
**Cloud9** er en amerikansk e-sportsorganisasjon med base i Los Angeles i USA. Den er ofte regnet som en av de mest suksessrike og kjente navnene innenfor e-sport på internasjonalt nivå. Organisasjonen rommer lag i spillene *League of Legends*, *Counter Strike: Global Offensive*, *Hearthstone*, *Overwatch*, *PUBG*, *Rocket League*, *Super Smash Bros. Melee* og *Super Smash Bros. for Wii U*.

Cloud9 sin suksess startet med at grunnlegger Jack Etienne kjøpte opp Quantic Gaming sitt League of Legends lag som var nyopprykket til proffligaen League of Legends Championship Series (LCS). Det nyoppkjøpte laget gikk rett til topps første året de deltok, og tok første plass i Season 3 Summer Playoffs 2013. Dette ga grunnlag for organisasjonens ekspansjon til andre spill der de også har gjort seg bemerket. Nylig er de første amerikanske laget til å vinne en turnering regnet som en «Major» I *Counter Strike: Global Offensive* under Boston ELEAGUE Major.

Overwatch
---------

Cloud9 er blitt kjent innenfor Overwatch-miljøet da laget i 2017 spilte en kamp mot AF Blue under Overwatch Apex-turneringen. Denne kampen spilte Cloud9 i en spillestil som senere skulle føre til tap. Spillestilen går ut på at man ikke skal ta over et «mål» eller flytte en «last», selv om man har muligheten. Stilen er blitt kjent som «C9», det samme som kallenavnet på klubben. Klubben kjøpte i 2017 opp e-sportlaget London Spitfire for $20m og har siden spilt under navnet London Spitfire.

Referanser
----------

1. ↑  Cloud9. «"Teams"». Arkivert fra originalen 24. oktober 2017. Besøkt 9. mars 2018.
2. ↑  Leaguepedia. «"Cloud9"». Besøkt 9. mars 2018.
3. ↑  «What is C9 in Overwatch?». *Blizzard Watch* **(engelsk)**. 26. september 2019. Besøkt 14. desember 2023.
4. ↑  «Game Jargon - Overwatch 2 - British Esports Federation». *britishesports.org* **(engelsk)**. 31. mars 2022. Besøkt 14. desember 2023.
5. ↑  «Overwatch League strikes London deal» **(engelsk)**. 10. august 2017. Besøkt 14. desember 2023.

Portal: Videospill
**Gausvikelva** er ei elv i Harstad kommune i Troms. Den renner østover fra Storvatnet (136 moh.) til den munner ut i Tjeldsundet ved Gausvik. Elva er 5,03 km lang (17,76 km medregnet Dalelva), og har et nedbørfelt på 60,64 km². Middelvannføringen ved munningen er 2,11 m³/s. Den nederste delen av elva blir også kalt *Storelva*, mens strekningen oppstrøms fra Haukebøvatnet også kalles *Straumselva*.

Vassdraget ble i 1980 vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag. Før vassdraget ble vernet var det imidlertid allerede bygget ut med 3 kraftverk, Gausvik I, II (senere nedlagt) og III, og vernet gjaldt derfor mot ytterligere utbygging. Det ble sett i sammenheng med vernet av nabovassdragene Melåa, Botnelva og Storelva som en del av et større og attraktivt natur- og friluftsområde med nærhet til større tettsteder.

Storvatnet er den største innsjøen på Hinnøya, og har Dalelva som sitt største og viktigste tilløp. Dalelva har utspring nord for Kongsviktinden (977 moh.) og renner nordøstover gjennom Kongsvikdalen til Storvatnet. Dalen har rike viltforekomster, og benyttes også av reindriften til flytting av rein. Øst for Storvatnet og over mot Svartevatnet ligger flere myrer med et rikt fugleliv og området er også mye brukt til småviltjakt.

Europavei 10 krysser elva ved munningen, mens Fv14 passerer langs nordenden av Storvatnet. Det ligger bebyggelse i tilknytning til disse veiene, og rundt Storvatnet ligger en rekke hytter.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 9. august 2014
2. 1 2 3  «177/3 Gausvikelva». *nve.no -> Vann, vassdrag og miljø -> Verneplan for vassdrag*. Norges vassdrags- og energidirektorat. 15. juni 2021. Besøkt 14. oktober 2021.
3. ↑  Norges offentlige utredninger 1976:15, Verneplan for vassdrag, s.59-60.
4. ↑  Stortingsproposisjon nr.77 (1979-80), Verneplan II for vassdrag.
5. ↑  «Norgeskart». Statens kartverk. Besøkt 9. august 2014.
**Silvano Maria Tomasi** CS (født 12. oktober 1940 i Casoni i Veneto i Italia) er en italiensk katolsk geistlig, emeritert erkebiskop og diplomat for Den hellige stol.

Liv of virke
------------

### Prest

Silvano Tomasi sluttet seg til scalabrinianerne og ble presteviet av New York-hjelpebiskopen Joseph Maria Pernicone den 31. mai 1965.

Den 27. juni 1989 ble han utnevnt til sekretær for Det pavelige råd for sjelesorg for migranter og reisende.

### Erkebiskop, Nuntius til Eritrea og Eritrea

Pave Johannes Paul II utnevnte ham til titulærerkebiskop av *Cercina* og apostolisk nuntius til Etiopia og Eritrea den 27. juni 1996. Den 17. august 1996 ble han bispeviet av kardinal statssekretær Angelo Sodano; medkonsekratorer var presidenten for Det pavelige råd for pastoral omsorg for migranter og omreisende, erkebiskop Giovanni Cheli, og biskopen av Treviso, Paolo Magnani.

Den 24. april 1999 ble han utnevnt til titulærerkebiskop av*Acelum*, som en gang bestod i hans egen hjemregion. Den 23. desember 2000 utnevnte pave Johannes Paul II ham også til apostolisk nuntius til Djibouti.[1]

### Pavestolens observatør til FN i Genève og Verdens handelsorganisasjon

Paven utnevnte ham til permanent observatør av Den hellige stol ved FN-kontorene i Genève og til Verdens handelsorganisasjon den 10. juni 2003.[2] Dette med utnevnelsen av hans etterfølger Ivan Jurkovič den 13. februar 2016.[3]

Den 9. april 2016 ble han utnevnt til medlem av Det pavelige råd for rettferdighet og fred.[4] Pave Frans utnevnte ham, med virkning fra 1. januar 2017, til delegert sekretær for det nyopprettede Dicastery for the Integral Development of Man, som også tok opp i seg Det pavelige råd for rettferdighet og fred.[5]

### Representant til Malteserordenen

Den 1. november 2020 utnevnte pave Frans ham til sin spesielle representant til Malteserordenen.[6] 

### Kardinal

I konsistoriet den 28. november 2020 aksepterte pave Frans ham i kardinalkollegiet som kardinaldiakon og gitt som *titteldiakonia* kirken *San Nicola in Carcere;[7] På grunn av sin alder hadde han som kardnal ikke rett til å delta i et pavevalg.[8][9]*
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.

**Al-Nassr FC** er en fotballklubb fra Riyadh i Saudi-Arabia som spiller i toppserien Saudi Professional League. De har vunnet serien 9 ganger og cupen 6 ganger, samt kommet på andreplass i AFC Champions League en gang.

Fotballspilleren Cristiano Ronaldo valgte i 2023 å signere for Al-Nassr FC.[]

Meritter
--------

* **Saudi Professional League**: **(9)** 1974–75, 1979–80, 1980–81, 1988–89, 1993–94, 1994–95, 2013–14, 2014–15, 2018–19
* **Kings Cup**: **(6)** 1974, 1976, 1981, 1986, 1987, 1990

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Al-Nasr – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Saudi Professional League 2023/24 |
| --- |
|  | 
* Abha
* Al-Ahli
* Al-Ettifaq
* Al-Fateh
* Al-Fayha
* Al-Hazem
* Al-Hilal
* Al-Ittihad
* Al-Nassr
* Al-Okhdood
* Al-Raed
* Al-Riyadh
* Al-Shabab
* Al-Taawoun
* Al-Tai
* Al-Wehda
* Damac

 | Saudi-Arabias flagg |
**Fletting:** Det er foreslått at denne siden blir flettet med *Foie gras*. (Diskusjon)
En hel *foie gras*
**Gåselever**, eller **foie gras** (fransk: *fet lever*) er en delikatesse som lages av lever fra gjess. Siden tvangsforing blir brukt for å fete opp leveren til gåsen, er det ulovlig å produsere dette i de fleste land, men det er en populær delikatesse i blant annet Frankrike. Andelever er tilsvarende, men smaker av and. Begge disse blir stort sett importert fra Frankrike, men også noe fra Ungarn.

Produksjon
----------

Det er vanlig å tvangsfôre gjess for å få ekstra stor og fet lever. Metoden brukes også for å fremstille gåseleverpostei *(Paté de Foie Gras)* som gjerne blir smakstilsatt med trøffel. Fôringsmåten har vakt stor motstand. Fuglene tvangsfôres med en metode som på fransk heter «gavage». Det betyr at et langt rør blir presset ned i fuglenes spiserør og deretter pumpes magen full av en fett- og karbohydratrik matblanding. Dette gjentas to til tre ganger daglig i ca. en måned før fuglene slaktes. De unaturlige store mengdene med mat fuglene daglig tvinges i gjør at store mengder fett lagres i leveren. Dette er egentlig en naturlig mekanisme som kalles leversteatose og som gjør at trekkfugler kan lagre store mengder fett før de trekker til sitt sommer- eller vinterhabitat. I naturen kan leveren øke til over dobbelt av normal størrelse, men ved tvansfôring kan leveren bli økt til 10 ganger sin opprinnelige størrelse. «Gavage» er forbudt i flere land, blant annet Norge. Til tross for et forbud mot produksjon er det tillatt å importere og selge gåselever her i landet. Flere norske butikkjeder har valgt å ta produktet ut av sitt varesortiment av hensyn til dyrevelferd.

Tilberedelse
------------

Tilberedt *foie gras*
Den enkleste måten å tilberede gåselever på er å skjære den i ca. 1 cm tykke skiver. Man varmer en stekepanne, og uten fett i pannen legger man skivene i. (Fett brukes ikke, da leveren er fet i utgangspunktet). Man lar den steke i ca. 1 min, har på salt og grovkvernet pepper, og snur den. Man krydrer så med salt og pepper. Legges opp på tallerkenen, og man kan ha eplesyltetøy og portvin ved siden av. Hjemmebakt brød smaker også godt til.

Referanser
----------

1. ↑  Norsk butikkjede stopper salg av foie gras VG

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Kårvikhamn** (eller bare **Kårvik**) er ei bygd i Senja kommune i Troms, beliggede på fastlandssiden av Gisundet, ca. 27 km nord for Finnsnes. Tidligere var Kårvikhamn eget poststed (postnr. 9333), men i dag har bygda postadresse 9300 Finnsnes. Det er både barne- og ungdomsskole, barnehage, dagligvarebutikk og rekefabrikk i bygda, som har i underkant av 200 innbyggere. Mer en 25% av innbyggerne er barn under 16 år – bygda er kjent for sitt høye barnetall. Kårvik skole (1.-10.årstrinn) betjener den nordvestlige del av Lenvikhalvøya, fra Bjorelvnes til Aglapsvik.

Fylkesvei 263 går gjennom bygda. Det meste av bebyggelsen ligger langs den langstrakte Kårvika, men det bor også folk innover den 1,5 km lange Øverdalen.

Kårvik grunnkrets
-----------------

Stort sett alle innbyggerne i **Kårvik grunnkrets** bor i Kårvikhamn og Øverdalen. Grunnkretsen er den midterste av de tre som tilhører Bjorelvnesområdet. Areal: 24,79 km².

Innbyggere:

| 2000 | 2005 | 2010 | 2014 |
| --- | --- | --- | --- |
| 197 | 170 | 195 | 201 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
***Metriopus*** er en slekt av biller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

Utseende
--------

Middelsstore, svarte, ofte ganske langbeinte skyggebiller. De har en rundet, hvelvet kropp pg lange bein og kan minne overflatisk om edderkopper.

Levevis
-------

Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener. De er gjerne nattaktive altetere, men det finne sogså mange dagaktive arter, selv i ganske varme områder. Noen arter som lever i ørkenområder, særlig Namibørkenen, skaffer seg vann ved å stille seg opp med hodet ned i sanndynene ved daggry, slik at tåke kan kondensere på dem og renne ned til munnen. Disse billene kan kommunisere ved å banke bakkroppen mot underlaget, dette gir en karakteristisk lyd og noen arter fra det sørlige Afrika blir derfor kalt "toktokkies". På grunn av den svært tunge "rustningen" er disse artene gjerne ganske trege, men det er få rovdyr som klarer å bryte skallet.

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i tørre områder i Afrika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
				+ Familien **skyggebiller**, Tenebrionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **Pimeliinae** 
						* Stammen Adesmiini Lacordaire, 1859
							+ Slekten ***Metriopus*** Solier, 1835
								- *Metriopus depressus* (Haag-Rutenberg, 1875)
								- *Metriopus hoffmannseggi* Solier
								- *Metriopus hottentotus* Dohrn
								- *Metriopus kunenensis* Koch, 1952
								- *Metriopus platynotus* Gerstäcker, 1854
								- *Metriopus perforatus* Fairmaire, 1888

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*