recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ewart Douglas Horsfall** (født 24. mai 1892, død 1. februar 1974) var en britisk roer som deltok i de olympiske leker både i 1912 i Stockholm og i 1920 i Antwerpen.

Horsfall ble olympisk mester i roing i OL 1912 i Stockholm. Han vant åtter sammen med Edgar Burgess, Leslie Wormwald, Sidney Swann, James Angus Gillan, Arthur Garton, Alister Kirby, Philip Fleming og Henry Wells (styrmann). Mannskapet på den seirende åtteren representerte *Leander Club*. I finalen møtte de en annen britisk båt med mannskap fra roklubben *New College*. Totalt deltok elleve båter fra åtte nasjoner og konkurransen ble avholdt i perioden 17 til 19. juli 1912.

Åtte år senere, i OL 1920 i Antwerpen, vant Horsfall sin andre olympiske medalje. Han var med som roer på den britiske åtteren som kom på andreplass bak USA. Mannskapet på båten var; Ewart Horsfall, Guy Oliver Nickalls, Richard Lucas, Walter James, John Campbell, Sebastian Earl, Ralph Shove, Sidney Swann og Robin Johnstone som var styrmann. Totalt deltok åtte båter fra åtte nasjoner og konkurransen, som ble avviklet 28. og 29. august 1920, ble gjennomført i cupform. To og to båter møttes i kvart- og semifinaler. Storbritannia møtte og beseiret Sveits i kvartfinale og Norge i semifinale. Finalen tapte de til USA.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1912 Sveriges flagg Stockholm - **Gull** i roing, åtter Storbritannias flagg Storbritannia
* Sølv 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv i roing, åtter Storbritannias flagg Storbritannia

Referanser
----------

1. 1 2   sports-reference.com, «Ewart Horsfall», Sports-Reference.com olympisk utøver-ID ho/ewart-horsfall-1, besøkt 31. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   World Rowing athlete database, «Ewart Horsfall», World Rowing-ID 91a9aaf2-444d-44db-a4f9-b9f9b16b6655, besøkt 8. mars 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The London Gazette 29486, side(r) 2068[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   The London Gazette 29438, side(r) 588[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ewart Horsfall – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Ewart Horsfall – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Ewart Horsfall – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ewart Horsfall – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Ewart Horsfall – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Ewart Horsfall – FISA Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Federico Canuti** (født 30. august 1985 i Pesaro) er en italiensk landeveissyklist. Han startet sin profesjonelle karriere i CSF Group-Navigare i 2008. Allerede i den første sesongen hans i Liquigas-Cannondale, ble han en del av rytterne som skulle sykle Tour de France og han fikk sin debut i rittet.

Meritter
--------

2006
1.-plass, Giro Valli Aretine
2007
1.-plass, GP Due Paesi in Festa
1.-plass, Trofeo Pedalata Elettrica
Etappeseier, Giro della Toscana
2.-plass, GP Pretola
2.-plass, Trofeo Società Ciclistica Corsanico
2.-plass, Trofeo Velo Club Seano
2.-plass, La Ciociarissima
2.-plass, Trofeo Alta Valle del Tevere
3.-plass, Sammenlagt, Giro delle Valli Cuneesi nelle Alpi del Mare
2009
2.-plass, Hel van het Mergelland
2010
4.-plass, Sammenlagt, Giro della Provincia di Reggio Calabria
2011
2.-plass, Hel van het Mergelland
6.-plass, GP Industria & Artigianato di Larciano
7.-plass, Tre Valli Varesine

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Federico Canuti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Federico Canuti – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Federico Canuti – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Federico Canuti – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Federico Canuti – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Federico Canuti – CycleBase Rediger på Wikidata

* (en) Federico Canuti – TheSports.org Rediger på Wikidata
* Cycling News profil
**Oter** er en mytisk dverg i norrøn mytologi. Han er sønn av Reidmar og bror til Fåvne og Regin. Han omtales i eddadiktet Reginsmål og i Volsungesagaen.

Sagnene forteller at gudene Odin, Høne og Loke en gang var ved Andvarefossen. Der fikk de øye på en oter som de drepte. Skinnet av oteren tok de med til Reidmar som fortalte at det var hans sønn Oter de hadde drept. Han tok gudene til fange og forlangte som mannebot at de skulle fylle oterhammen med gull og dekke den helt med gull utenpå. Reidmar holdt Odin og Høne som gisler mens Loke dro ut for å skaffe gullet.

Loke dro tilbake til Andvarefossen og fanget dvergen Andvare. Dvergen hadde en stor gullskatt som han måtte gi fra seg for å berge livet. Med gullskatten fulgte også ringen Andvarenaut. Loke dro tilbake til Reidmar med gullet og fylte og dekket oterhammen med det. Gudene holdt først unna Andvarenaut, men Reidmar pekte på et værhår som ennå ikke var dekket av gull, og dermed måtte Odin legge på ringen også. Men da gudene ble sluppet fri sa Loke at det lå en forbannelse over ringen, og at den som eide ringen ville bli drept.

Siden krevde Fåvne og Regin frendebot for Oter, men Reidmar ville ikke gi sønnene sine noe. Da drepte Fåvne far sin og tok alt gullet. Han ble omskapt til en orm og tok med gullet til Gnitahei og voktet det der.

I diktet Fåvnesmål, som etterfølger Reginsmål i Den eldre Edda, fortelles det om Regins fostersønn Sigurd Fåvnesbane som drepte Fåvne og vant gullskatten.

Referanser
----------

1. ↑  Den eldre Edda, Reginsmål, vers 1-5
2. ↑  Volsungesagaen, kap 14
***Cantharis fusca*** (Linnaeus, 1758)) er en av storbløtvingene (Cantharinae), en bille som tilhører bløtvingene (Cantharidae). På norsk er denne bløtvingen blitt kalt svartbrun bløtvinge.

Utbredelse
----------

*Cantharis fusca* finnes vanlig sør i Norge.

Utseende
--------

*Cantharis fusca* er mellom 11 og 15 mm lang og er en langstrakt bille, bakkroppen er jevnt smal bakover. Bakhodet er mørkt (svart). De har svarte lange antenner, med de innerste leddene er rødlige. Pannen har en forhøyning mellom antennefestene. Palpenes (munnføtter) endeledd er økseformet og ikke smalt, ovalt. Antennenes tredje ledd vanligvis lengre enn det andre leddet. Brystskjoldet (pronotum) er rødt med en svart midtflekk som når fremkanten av brystskjoldet. Flekken kan en sjelden gang mangle. Brystskjoldet har bare en svak innbuktning i bakkanten og har en overflaten som ikke er grovt rynket eller punktert. Brystskjoldets bakhjørner er tydelig avrundet avsatt, men ikke utstående. Beina er svarte. Leggene på bakbeina er vanligvis krummet inn mot kroppen. Buksiden er rød. Dekkvingenes grunnfarge er svarte eller brunsvart, med spredt nedliggende hårbekledning. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen. 

Den ligner *Cantharis rustica*, men er litt større.

Levevis
-------

*Cantharis fusca* finnes som voksne (imago) på blomster, trær og busker, i mai og juni, men ellers er de å se nær overalt, langs skogsbryn, i busker og gressenger. De er rovdyr og lever både som larver og voksne av andre mindre dyr.

Larvene lever på jorden. Overvintringen skjer i larvestadiet og larvene har stor toleranse ovenfor kulde, det hender de tidlig om våren kryper på snø.

Litteratur
----------

* Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). *Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera)* Danmarks Fauna 44. (344 sider) Side 27-28. ISBN 8712166936
* Sandhall, Åke. (norsk oversettelse: Olsvik, Hans) *Cappelens naturhåndbøker: Småkryp.* Cappelen. Side 29. ISBN 82-02-13551-6

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cantharis fusca* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cantharis fusca* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Cantharis fusca* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Cantharis fusca* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Cantharis fusca* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Cantharis fusca* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cantharis fusca* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Cantharis fusca* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cantharis fusca* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***The Other Man*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, med Roscoe Arbuckle i en av hovedrollene.

Handling
--------

Roscoe ønsker å gifte seg med Irene, som han elsker. Han ber foreldrene hennes om å samtykke til ekteskapet deres, og de sier seg enige. Kort tid senere skal Roscoe delta på et maskerade-ball, hvor forlovelsen deres skal kunngjøres. Men Roscoe kjører over en klippe, blir hardt skadet og fraktet til sykehus. Der husker han ikke hvem han er, samtidig som alle de andre gjestene begynner å samles ved kostyme-ballet.

Omtrent på dette tidspunktet blir en ny ansatt satt i arbeid på kjøkkenet av kokken, som mangler hjelp og har et stort selskap å ta hånd om. Irene vandrer inn på kjøkkenet, og tror umiddelbart at denne personen er Roscoe i kostyme. Den fremmede lar seg føre til buffeten, og danser senere for gjestene. Senere kommer den ekte Roscoe, kledd i en nattskjorte fra sykehuset.

Skuespillere
------------

* Roscoe 'Fatty' Arbuckle
* Charles Avery
* Joe Bordeaux
* Minta Durfee
* Horace Haine

Referanser
----------

1. ↑  The Other Man

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Other Man* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Other Man* på Silent Era Rediger på Wikidata
***Cantharis flavilabris*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) storbløtvinger i familiegruppen bløtvinger. Den er fargevariabel, noe som har medført at det er beskrevet en underart.

Utbredelse
----------

*Cantharis flavilabris* finnes i Europa, østover i Asia. Finnes i Norge, men ikke vanlig.

Utseende
--------

*Cantharis flavilabris* er 5-7 mm lang. Hodet er rødgult, men med svart bakhode. Pannen har en forhøyning mellom antennefestene. Palpenes (munnføtter) endeledd er økseformet og ikke smalt, ovalt. Antennenes tredje ledd vanligvis lengre enn det andre leddet. Brystskjoldet (pronotum) er rødgult med en svak og utydelig midtflekk. Det har bare en svak innbuktning i bakkanten og har en overflaten som ikke er grovt rynket eller punktert. Brystskjoldets bakhjørner er tydelig avsatt, men ikke tydelig utstående. Leggene på bakbeina er vanligvis krummet inn mot kroppen. Den ene kloen på alle beina har en liten, men tydelig rottann. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen og har en mørk, svart grunnfarge. Hos underarten *flavilabris* er brystskjoldet svart.

Levevis
-------

*Cantharis flavilabris* finnes på blomster, trær og busker i juni og juli. Larvene lever som predatore (rovdyr).

*Cantharis flavilabris* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Litteratur
----------

* Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). *Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera)* Danmarks Fauna 44. (344 sider) Side 36-37. ISBN 8712166936
* Lindroth, C.H. 1993. *Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem* (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cantharis flavilabris* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Cantharis flavilabris* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Cantharis flavilabris* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Cantharis flavilabris* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Cantharis flavilabris* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cantharis flavilabris* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Cantharis flavilabris* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* *Cantharis flavilabris* - Fauna Europaea - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Federation of European Biochemical Societies** (**FEBS**) er et internasjonalt vitenskapelig selskap som tar seg av faglige arrangementer, publikasjoner og lignende innenfor biokjemi, molekylærbiologi og molekylær biofysikk i Europa. Selskapet er en ikke-statlig organisasjon (NGO), som baserer seg på medlemskap gjennom nasjonale NGO-underorganisasjoner. Siden grunnleggelsen i 1964 har det hatt en sterk vekst og har 40,000 medlemmer fordelt på 43 land, 36 nasjonale biokjemiske selskap som medlem, samt 7 assosierte selskap. Norge er representert ved  *Norsk biokjemisk selskap* .

Aktiviteter
-----------

FEBS sponser avanserte kurs for doktorgrads-studenter og postdoktorale studier, arrangerer vitenskapelige konferanser og deler ut stipender, priser og medaljer. FEBS distribuerer videre ledig vitenskapelig utstyr blant de fattigere medlemslandene som en del avet fordelingsprogram kalt *Scientific Apparatus Recycling Scheme (SARS)*. FEBS gir dessuten unge vitenskapsmenn og –kvinner fra Øst- og Sentral-Europa mulighet til å besøke land i Vest-Europa og arbeide på laboratorier der. FEBS samarbeider med beslektede europeiske vitenskapelige selskaper som  *European Molecular Biology Organization (EMBO), European Life Scientist Organisation (ELSO)* , og  *European Molecular Biology Laboratory (EMBL)* .

Tidsskrifter
------------

FEBS utgir tre vitenskapelige tidsskrifter *FEBS Journal, FEBS Letters* og *Molecular Oncology*. *FEBS Journal* hette tidligere *European Journal of Biochemistry*. *FEBS Journal* publiserer fullstendige forskningsrapporter, mens *FEBS Letters* satser på korte artikler og rask publisering med forenklet godkjenningsprosedyre.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* FEBS official website

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** CiNii
 |
***Cantharis pallida*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) storbløtvinger i familiegruppen bløtvinger.

Utbredelse
----------

*Cantharis pallida* finnes i Europa, østover i Asia. Finnes ikke i Norge.

Utseende
--------

*Cantharis pallida* er 6,5-8 mm lang. Hodet er normalt rødgult, men kan være mørkt i bakhodet. Pannen har en forhøyning mellom antennefestene. Palpenes (munnføtter) endeledd er økseformet og ikke smalt, ovalt. Antennen er mørkere mot spissen. Antennenes tredje ledd vanligvis lengre enn det andre leddet. Brystskjoldet (pronotum) er rødgult og har bare en svak innbuktning i bakkanten og har en overflaten som ikke er grovt rynket eller punktert. Brystskjoldets bakhjørner er tydelig avsatt, men ikke tydelig utstående. Beina er lyse, men kan ha mørkere parti, særlig knærne og føtteneLeggene på bakbeina er vanligvis krummet inn mot kroppen. Den ene kloen på alle beina har en liten, men tydelig rottann. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen og har en okergul eller rødgul grunnfarge. Buken er svart, bortsett fra sidekantene som er lysere. Behåringen på dekkvingeneer ganske tett og av samme lengde. Ligner mye på *Cantharis cryptica*, og er skilt ut fra denne på grunn av ulikheter i hannenes kjønnsorgan (aedeagus). Den ligner også *Cantharis rufa*, men er generelt mindre.

Levevis
-------

*Cantharis pallida* finnes på blomster, trær og busker i juni og juli. Larvene lever som predatore (rovdyr).

*Cantharis pallida* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Litteratur
----------

* Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). *Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera)* Danmarks Fauna 44. (344 sider) Side 33-34. ISBN 8712166936
* Lindroth, C.H. 1993. *Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem* (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cantharis pallida* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Cantharis pallida* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Cantharis pallida* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Cantharis pallida* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Cantharis pallida* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cantharis pallida* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* *Cantharis pallida* - Fauna Europaea - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Radiojørn** er et norsk rockeband med opprinnelse fra Flekkefjord. Bandet har vert gjennom flere sjangre, men spiller idag en blanding av stoner-rock og hard-rock, i form av en power-trio. Bandet ble grunnlagt i slutten av 2012 og var en aktive i Flekkefjord rockeklubb og byens festival miljø (Fjellparkfestivalen). Både som band, men også som medlemer og frivillig arbeidere. Det var i 2016 at bandet endret sjanger fra pønk til en tyngre og metal basert stoner. Siden 2018 har Radiojørn holdt til i Oslo, og vært en aktiv del av byens musikkliv.

  

Radiojørn har til nå (2022) gitt ut to plater og en EP. Debuten var pønk EPen *Radiojörn* som ble gitt ut i 2015. Tre år senere i juni 2018 kom deres første album *4400,* hvor bandet hadde lagt om den musiske stilen til Stoner-metal. I 2020 kom deres andre album *Mazdanaut, hvor* musikken hadde beveget seg mer mot en blanding av 70-talls hard-rock og stoner rock. Albumet er spillet inn i Caliban studios i Oslo. Inge Svege eller "Ingus Doom" kjent fra Radiofantomene, Thulsa Doom m.m gjester på Hammondorgel.

Medlemmer
---------

* Martin Skage Møhlen Bakken – vokal, gitar
* Asgeir Aunli – bass
* Joakim Pettersen Mangersnes – trommer

### Tidligere medlemmer

* Rasmus Skage Jensen – bass
* Tobias Lie Paulsen – trommer

* Axel Skår Sunde – gitar
* Albert Aasland Ringard – bass
* Ørjan Jerstad Jakobsen – trommer

### Medvirkende

Inge Svege - Orgel (Mazdanaut)

Referanser
----------

1. ↑  «biografi». *Radiojörn* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 10. august 2018. Besøkt 10. august 2018.
2. ↑  «Radiojørn - 4400: Eit skikkeleg groovy stykke arbeid». *Evig Lyttar* **(engelsk)**. Besøkt 14. mars 2022.
3. ↑  «Inge Svege». *Duplex Records*. Besøkt 14. mars 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Radiojørn Arkivert 10. august 2018 hos Wayback Machine.
**Thomas I Komnenos Dukas** (gresk: Θωμάς Α΄ Κομνηνός Δούκας), født ca. 1285, død 1318, var hersker i Despotatet Epirus fra ca. 1297 til sin død i 1318.

Thomas var sønn av den tidligere herskeren Nikeforos I Komnenos Dukas og Anna Palaiologina Kantakouzene, niesen til den østromerske keiser Mikael VIII Palaiologos. I 1290 fikk han tittelen «despot» av Mikael VIIIs sønn, Andronikos II Palaiologos. Thomas var ikke selvskreven til herskertittelen. Hans søster Thamar Angelina Komnene hadde giftet seg med Filip I av Taranto, en sønn av kong Karl II av Napoli og Maria av Ungarn i 1294. Filip hadde da av Nikeforos fått løfte om herskertittelen i Epirus i kraft av sitt ekteskap med Thamar. Da Nikeforos døde engang mellom september 1296 og juli 1298, klarte likevel hans enke Anna å sikre sin sønn tittelen og hun sikret samtidig sin egen rolle som regent for den mindreårige Thomas.

Dette førte til at Epirus mistet all støtte fra sin nærmest eneste allierte, kongeriket Napoli. Napoli krevde at Filip og Thamar var de rettmessige herskere, men Anna nektet fordi hun mente avtalen var brutt ved at Thamar var blitt tvunget til å oppgi sin ortodokse tro. Anna sørget i stedet for en allianse med det bysantinske riket i Konstantinopel som innebar giftermål mellom Thomas I og Anna Palaiologina, datter til keiser Mikael IX Palaiologos. Dette ekteskapet ble inngått i 1307 eller 1313. I mellomtiden prøvde Karl II å erobre Epirus militært, men ble slått tilbake. Det kom etter hvert til et kompromiss (i 1307) der Filip overtok noen av de angevinske befestningene i det vestlige Balkan som var blitt erobret av styrker fra Epirus.

Epirus trengte seg stadig inn i bysantinskdominerte områder inntil det kom til en åpen konflikt i 1315. Bysantinske styrker invaderte da Epiruskontrollerte områder inn til Árta i dagens Hellas. Thomas prøvde fortvilt å få i stand en allianse med Filip av Taranto, men før det kom til avtale med angevinerne ble Thomas drept av sin nevø, grev Nikolas Orsini av Cephalonia i 1318.

Litteratur
----------

* Fine, John Van Antwerp (1994). *The Late Medieval Balkans: A Critical Survey from the Late Twelfth Century to the Ottoman Conquest*. Ann Arbor: University of Michigan Press. ISBN 978-0-472-08260-5.
* Kazhdan, Alexander, red. (1991). *The Oxford Dictionary of Byzantium*. Oxford and New York: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-504652-6.
* Nicol, Donald MacGillivray (2010). *The Despotate of Epiros 1267–1479: A Contribution to the History of Greece in the Middle Ages*. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-13089-9.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ForgjengerNikeforos I Komnenos Dukas | **Despot av Epirus**1297–1318 | EtterfølgerNikolas Orsini |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Offentlighedsloven**, formelt **Lov om offentlighed i forvaltningen**, er en dansk lov som regulerer adgangen til innsyn for personer som ikke er part i saken, herunder journalister. Loven trådte i kraft i sin nåværende form i januar 1987.

Loven omfatter dokumenter som alle deler av den offentlige forvaltning har utarbeidet. Man har dog ikke rett til innsyn i opplysninger om enkeltpersoners private og økonomiske forhold, med mindre man selv er omtalt i saken. Det kan også jf. lovens § 4 tredje ledd kreves at den som søker om innsyn er i stand til å identifisere den sak eller det dokument det ønskes innsyn i. Det betyr at journalister skal ha en viss forhåndskjennskap for å kunne søke om innsyn. Forvaltningens interne arbeidsdokumenter er heller ikke omfattet av loven.

Retten til innsyn omfatter ikke saker innenfor strafferettspleien, jvnfr. § 2 første ledd. Dessuten bør man være oppmerksom på unntakelsene i lovens §§ 12 og 13, som blant annet beskytter private virksomheters tekniske og økonomiske forhold (med henblikk på å forhindre at innsyn brukes til konkurransevridning), herutover beskyttes også rikets sikkerhet, økonomiske forhold og forholdet til andre land.

Eksterne lenker
---------------

* Offentlighedsloven på Retsinformation
* Forslaget til den nye offentlighetsloven kan leses på Folketingets hjemmeside
* Hvidbogen *Ministerbetjening – En hvidbog* av Lars Rugaard og Erik Valeur.
**Thomas Joseph Kiernan** (født 1897, død 1967 i Dublin) var en irsk diplomat. I sin diplomatiske karriere var han blant annet minister ved Den hellige stol fra 1941 til 1946. Han ble så postert til Australia og Vest-Tyskland. Fra 1956 til 1960 var Kiernan ambassadør i Canada. Deretter var han fra 1961 til 1964 ambassadør til De forente nasjoner. Kiernan ble i 1924 gift med den irske sangerinne Delia Murphy (1902–1971). De fikk fire barn, ett av dem den irske historiker og forfatter Colm Kiernan (1931–2010).

Diplomatisk karriere
--------------------

Kiernan gikk i 1920-årene inn i det irske diplomati. Hans første utenlandspost var i London.

Den irske legasjon var den eneste engelskspråklige legasjon som fortsatt var åpen og tilgjengelig i Italia etter at USA var blitt med i annen verdenskrig. (Den britiske legasjon til Pavestolen hadde flyttet inn i Vatikanstaten da Italia gikk med i krigen i 1940, amerikanerne fulgte samme vei i desember 1941). 

Han og særlig direkte hans hustru Delia Murphy ble snart blant dem som assisterte Hugh O'Flaherty («the Vatican pimpernel») som skjulte allierte soldater som var rømt fra krigsfangeleirer og (fra høsten 1943) jøder som stod i fare for å bli deportert av nazistene. Under den korte periode i 1943 mellom Badogliokuppet og den tyske okkupasjon, hjalp legasjonen mange rømte krigsfanger til å komme seg ut av Italia.

Kiernan ble senere irsk High Commissioner og senere første ambassadør i Australia, og senere i Vest-Tyskland, Canada og USA.

Litteratur
----------

* O'Hara, Aidan (1997).  I'll live till I die *: Drumlin Publications*. Leitrim. ISBN 1-873437-17-X.

Referanser
----------

1. 1 2   Trove, oppført som T. J. Kiernan, Trove person-ID 1110280, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Munzinger Personen, oppført som Thomas Joseph Kiernan, Munzinger IBA 00000006586, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Dictionary of Irish Biography, oppført som Thomas Joseph (‘Tommy’; ‘T. J.’) Kiernan, Dictionary of Irish Biography-ID 004539[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 25. januar 2016. Besøkt 29. januar 2016.
5. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 31. januar 2016. Besøkt 29. januar 2016.
6. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 13. april 2016. Besøkt 29. januar 2016.
7. ↑  O'Hara, s. 113-132

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dictionary of Irish Biography **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** Munzinger (iba)
 |
***Gorhamia*** er en slekt av lysbiller. Disse insektene har fått sitt navn ettersom de er istand til å frambringe lys.

Utseende
--------

Hannene er middelsstore, avlange, røde og svarte lysbiller med kamformede antenner.

Levevis
-------

Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (*habitat*), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. De finnes i lavlandet, men kan også finnes oppover i fjellet, men ikke over skog-grensen. Larvene til sankthansormen, som lever i Norge, spiser skallbærende snegler, som de dreper med et giftig bitt. De sprøyter så inn fordøyelsesenzymer som langsomt løser opp sneglen, og slurper i seg innholdet. De kan leve ganske lenge på en snegle.

De spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen. Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier. Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.

Hunnene kryper opp i vegetasjonen like før det blir mørkt. De velger gjerne en åpen plass slik at lyset kan ses på lang avstand. Hannene som flyr lavt over vegetasjonen, straks de oppfatter hunnes lyssignal, flyr de til henne. I tropiske strøk er det mange ulike arter og de har utviklet egne lyssignaler (blinking) for å kunne kjenne igjen individer fra samme art.

Utbredelse
----------

Artene lever i Sørøst-Asia (Malaysia).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Orden **biller** (Coleoptera)
	+ Underorden  **Polyphaga**
		- Overfamilie  **Cantharoidea**
			* Familien **lysbiller** (Lampyridae Fleming, 1821)
				+ underfamilie **Ototretinae** McDermott, 1964
					- * slekten ***Gorhamia*** Pic, 1911
							+ *Gorhamia atricollis* Pic, 1932
							+ *Gorhamia compressicornis* Pic, 1911
							+ *Gorhamia depressithorax* Pic, 1923
							+ *Gorhamia krombeini* Wittmer, 1979
							+ *Gorhamia parallela* Pic, 1926

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av *Gorhamia* sp.
* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
**Stig Rennestraum** (født 28. mars 1973) er en norsk jazzmusiker (trommer, vibrafon) og komponist.

Han er utdannet ved Jazzlinja (NTNU), som har gitt deltakelse i flere av Trondheims jazz-orkestre.
Han spiller og skriver musikk i Orange (Stig Rennestraum Trio) med Vigleik Storaas piano og Sondre Meisfjord bass (*Implicity*, 2006). I elektro-akustisk duo med medstudent og elektroniker Bjørn Thevik kaller de seg Piim, i trio med Thevik og Klaus Holm heter de Baum, i trio med Thevik og Lena Nymark heter det Dinosau.
Gruppa Kilombo er han også med i (*Bordello Music*, 2004).
Han har blitt med i Urban Tunélls Klezmerband (2006), samt i trio med Marianne Halmrast og Espen Reinertsen.
Rennestraum har også spilt med Anne Grete Preus, Jacob Young, Noora Noor, Frode Gjerstad, Ståle Storløkken, Jon Balke, Trondheim Jazzorkester, 
Sosialistisk Kor i Trondheim,
Beaivváš Sámi Teahter, samt Pål Jackman og Per Zanussi's bestillingsverk til Nysirkusfestivalen.

Eksterne lenker
---------------

* stigrennestraum.com

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** Discogs
 |
**Office for National Statistics** (**ONS**) er en britisk offentlig etat med ansvar for innsamling og publisering av statistisk materiale som berører landets økonomi, befolkning og samfunn. Den eldre etaten General Register Office har blitt innlemmet i ONS, som dermed også er ansvarlig for å registrere fødsler, dødsfall og inngåtte ekteskap i England og Wales. 

ONS ble opprettet 1. april 1996 ved at Central Statistical Office (CSO), Office of Population Censuses and Surveys (OPCS) og statistikkavdelingen i Department of Employment (som senere er avskaffet) ble slått sammen. 

Hovedkontoret ligger i Pimlico i London. Det er også kontorer i Newport, Titchfield og Southport. Eldre registre oppbevares i et arkiv i Islington, hvor publikum kan lese og kjøpe kopier av dokumenter.

Eksterne lenker
---------------

* (en-GB) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (cy) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Office for National Statistics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC
 |
**Parlamentsvalget i Nederland** ble holdt den 22. november 2006. 

Statsminister Jan Peter Balkenendes kristeligdemokratiske CDA, ble det største partiet med 41 plasser i parlamentet, noe som likevel var tre mandater mindre enn i det utgående parlamentet. Regjeringspartneren, det høyreliberale VVD, mistet 6 mandater og endte dermed opp med 22 plasser i parlamentet. Den største økningen sto Socialistische Partij for. Dette partiet økte sin oppslutning med hele 17 mandater og endte dermed opp med hele 26 plasser i parlamentet. Sosialdemokratiske PvdA mistet 10 mandater, men er fortsatt det nest største partiet, med 32 mandater. 

Det nydannede høyrepartiet PvV vant 9 mandater. Det sosialliberale partiet Democraten 66 fikk 3 mandat. PvdD. Partij voor de Dieren (partiet for dyrene) kom inn med to representanter og ble dermeddet første rendyrkede dyrerettspartiet som har kommet inn i et europeisk parlament.

Valgresultat
------------

Resultatet i valget til de 150 plassene i Tweede Kamer

| Parti | Partileder | Stemmer | Mandater | Stemmer i % | Mandater i % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Christen-Democratisch Appèl (CDA) | Jan Peter Balkenende | 2.608.573 | 41 | 26,5 | 27,3 |
| Partij van de Arbeid | Wouter Bos | 2.085.077 | 33 | 21,2 | 21,3 |
| Socialistische Partij (SP) | Jan Marijnissen | 1.630.803 | 25 | 16,6 | 17,3 |
| Volkspartij voor Vrijheid en Democratie (VVD) | Mark Rutte | 1.443.312 | 22 | 14,6 | 14,7 |
| Partij voor de Vrijheid (PvV) | Geert Wilders | 579.490 | 9 | 5,9 | 6,0 |
| GroenLinks (GL) | Femke Halsema | 453.054 | 7 | 4,6 | 4,7 |
| ChristenUnie (CU) | André Rouvoet | 390.969 | 6 | 4,0 | 4,0 |
| Democraten 66 (D66) | Alexander Pechtold | 193.232 | 3 | 2,0 | 2,0 |
| Partij voor de Dieren (PvdD) | Marianne Thieme | 179.988 | 2 | 1,8 | 1,3 |
| Staatkundig Gereformeerde Partij (SGP) | Bas van der Vlies | 153.266 | 2 | 1,6 | 1,3 |
| **Totalt** |  | **150** |  | 100,0 |

Referanser
----------

1. ↑  «Kiesraad - verkiezingsuitslagen». *www.verkiezingsuitslagen.nl*. Besøkt 21. mars 2021.

| * v
* d
* r
Valg i Nederland |
| --- |
| Parlamentsvalg | 
* …
* 1981
* 1982
* 1986
* 1989
* 1994
* 1998
* 2002
* 2003
* 2006
* 2010
* 2012
* 2017
* 2021

 | Nederlands flagg |
| Europaparlamentsvalg | 
* 1979
* 1984
* 1989
* 1994
* 1999
* 2004
* 2009
* 2014
* 2019

 |
**Norges arktiske universitetsmuseum og akademi for kunstfag** er en enhet ved UiT - Norges arktiske universitet.
Enheten ble til da Tromsø Museum, etter et omstridt vedtak fra universitetsstyret i 2018 fusjonerte med det kunstfaglige fakultetet.

1.januar 2019 ble sammenslåingen satt i drift og Lena Aarekol, tidligere direktør ved Tromsø museum ble nå direktør for den nye enheten.

Enheten består av 2 museer, en botanisk hage, Kunstakademiet og Musikkonservatoriet.

Referanser
----------

1. ↑  "Skal lede kunstfag og museum ved UiT" *iTromsø* 30. november 2018

Eksterne lenker
---------------

* UMAK

| * v
* d
* r
UiT – Norges arktiske universitet |
| --- |
| Det helsevitenskapelige fakultet **·** Fakultet for naturvitenskap og teknologi **·** Fakultet for humaniora, samfunnsvitenskap og lærerutdanning **·** Fakultet for biovitenskap, fiskeri og økonomi **·** Det juridiske fakultet **·** Norges arktiske universitetsmuseum og akademi for kunstfag **·** Universitetsbiblioteket | UiT |
**Norges dansehøyskole** (**NDH**) er en skole med høyskoletilbud i dans med pedagogikk. Skolen ble stiftet under navnet **Ballettinstituttet** av Jorunn Kirkenær i 1966. Ballettinstituttet skiftet navn til **Den norske balletthøyskole** i 1981 og til Norges dansehøyskole i 2011. Skolen holder til i en nedlagt margarinfabrikk på Tøyen i Oslo sentrum, og har om lag 85 elever. 

Skolen tilbyr en treårig bachelor i dans med pedagogikk, med fordypning i jazzdans eller moderne- og samtidsdans. Skolen ble akkreditert av NOKUT i januar 2009 og tilbyr utvekslinger i utlandet via ERASMUS-programmet.

Av tidligere studenter er blant annet Kjersti Alveberg, Lise Nordal, Kristin Danielsen, Nina Lill Svensen, Sølvi Edvardsen, Kjersti Engebrigtsen, Inger Buresund, Inger Lise Eid, Siri Dybwik, Lars Jacob Holm og Aase With.

Se også
-------

* Statens balletthøgskole, statlig høyskole opprettet i 1979, fra 1996 del av Kunsthøgskolen i Oslo.

Referanser
----------

1. ↑  Totalt antall registrerte studenter ifølge Database for statistikk om høgre utdanning DBH
2. ↑  Antall ansatte i forskjellige kategorier ifølge Database for statistikk om høgre utdanning DBH

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Oslo
**Emilie Christensen** (født 13. juni 1987) er norsk skjønnlitterær forfatter bosatt på Sandsøya i Møre og Romsdal. Hun debuterte høsten 2007 med boken Andungen og jeg (jul) på Gyldendal Norsk Forlag.

Bøkene
------

Christensen ble tildelt Kulturdepartementets debutantpris for 2007, og ble i tildelingen beskrevet som «sjangermessig grensesprengende». Christensen fikk også av Grafill utmerkelsen Sølv for debutboken, i det årlige kulturarrangementet Årets vakreste Bøker. Illustrasjonene i bøkene er Christensens egne, og omslag er laget av grafisk designer/illustratør Benn Bolt.

Våren 2008 utkom bok to, Andungen og jeg (torsdag). Bøkene var opprinnelig plassert i kategorien Barne- og ungdomslitteratur, men er siden flyttet over til kategorien "annet". Kritikere har omtalt Andungen og jeg som "barnebøker for voksne", og det har i den forbindelse vært trukket paralleller til bøker som *Gjett hvor glad jeg er i deg* av Sam McBratney, og Den lille prinsen av Antoine de Saint-Exupéry.

Andungen og jeg (jul) og Andungen og jeg (torsdag) ble i løpet av 2008 oversatt til fransk av den prisbelønte oversetteren Jean-Baptiste Coursaud, og utkom på det franske forlaget Éditions Être i november. I november 2009 ble Andungen og jeg (jul) og Andungen og jeg (torsdag) utgitt i Storbritannia, oversatt av Nadia Christensen på forlaget Winged Chariot Press.

Utgivelser
----------

* 2007: *Andungen og jeg (jul)*
* 2008: *Andungen og jeg (torsdag)*

Priser og utmerkelser
---------------------

* 2007: Kultur- og kirkedepartementets pris for barne- og ungdomslitteratur
* 2008: Sølv fra Grafills kulturarrangement Årets vakreste Bøker

Referanser
----------

1. ↑   Babelio, Babelio forfatter-ID 88263[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  ; *IdRef*; besøksdato: 17. mai 2020.

Eksterne lenker
---------------

* barnebokkritikk.no
* Gyldendal Norsk Forlag[*død lenke*]
* Éditions Être

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Øystein Noreng** (født 1. oktober 1942 i Oslo) er professor emeritus i petroleumsøkonomi ved Handelshøyskolen BI. 

Han har magistergraden (mag.art.) i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo (1967) og doktorgrad i statsvitenskap fra Université Panthéon-Sorbonne i Paris i Frankrike. Han var professor ved BI fra 1977 til 2012 og deretter professor emeritus. Noreng har utgitt flere bøker om internasjonal oljepolitikk, særlig i tilknytning til Midtøsten. Boken *«Oil and Islam»* er oversatt til en rekke språk. 

Noreng har tidligere arbeidet i De norske Bokklubbene, Statoil, Finansdepartementet og ved Rockefeller-senteret i New York. Han var styremedlem i det tyske olje- og gasselskapet RWE-Dea 2002-2007.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 13520971v, catalogue.bnf.fr, besøkt 31. desember 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  80 års omtale i Aftenposten 1. oktober 2022

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Øystein Noreng i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Øystein Noreng i BIBSYS
* Øystein Noreng - Curriculum vitae

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** CRIStin
 |
**Richard of Conisburgh, 3. jarl av Cambridge** (født ca. 1375, død 5. august 1415) var sønn av Edmund of Langley, 1. hertug av York, og dermed barnebarn av kong Edvard III av England. Han ble født på Conisburgh Castle i Yorkshire, og ble den tredje jarl av Cambridge da hans bror frasa seg tittelen i 1414. 

I 1406 giftet han seg med Anne Mortimer, som etterkommer av Edvard III gjennom kongens sønn Lionel av Antwerpen. Det var gjennom henne av yorkistene krevde tronen under rosekrigene. De fikk en datter, Isabella, og sønnen Richard Plantagenet, 3. hertug av York.

Etter Annes død giftet Cambridge seg med Matilda Clifford. Ekteskapet ble antagelig inngått kort tid før det ble avslørt at han var involvert i et komplott mot kong Henrik V like før kongens felttog i Frankrike. Han mistet alle titler og eiendommer, og ble henrettet i Southampton før kongens flåte la ut. Hans bror Edward of Norwich, 2. hertug av York falt i slaget ved Agincourt.

Referanser
----------

1. ↑   Library of Congress Authorities, besøkt 11. mai 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   The Peerage person ID p10167.htm#i101667, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Edward of Norwich** | **Jarl av Cambridge**(1414–1415) | Etterfølger:***Inndratt*** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** LCCN
 |
*For en annen Richard, hertug av York, se Richard Plantagenet, 3. hertug av York*.

**Richard av Shrewsbury** (født 17. august 1473, antagelig myrdet 1483) var andre sønn av kong Edvard IV av England og Elizabeth Woodville, og yngre bror av Edvard V. 

I 1474 ble han utnevnt til hertug av York i en ny opprettelse av tittelen. I januar 1478, da han var drøyt fire år gammel, ble han giftet bort med den fem år gamle Anne de Mowbray, 8. grevinne av Norfolk, som hadde arvet Mowbrayslektens enorme eiendommer i 1476. Ettersom Anne ikke kunne arve farens tittel, ble Richard utnevnt til hertug av Norfolk i 1481. 

Hans far døde 9. april 1483, og broren ble konge med Richard som tronarving. Samme år begynte prosessen med å erklære ekteskapet mellom deres foreldre ugyldig, og barne ble dermed regnet for uektefødte. Dette ble bekreftet året etter i loven *Titulus Regius*. 25. juni 1483 ble Edvard kastet fra tronen, og hans onkel ble kronet som Rikard III. Begge brødre ble sendt til Tower of London sommeren 1483. Hva som siden skjedde med prinsene i Tower er et av de største mysteriene i Englands historie. Det antas at de ble myrdet. I 1490-årene hevdet Perkin Warbeck at han var Richard, men han ble avslørt som en svindler. 

I 1674 fant arbeidere i Tower en kiste med to små skjeletter. De kastet dem på en søppelhaug, men etter noen dager fant noen ut at det kunne være prinsenes levninger, og det ble plassert i en urne som Karl II fikk satt ned i Westminster Abbey. I 1933 ble bena tatt ut og undersøkt, og så lagt i en urne i krypten i Westminster Abbey. Ekspertene var ikke sikre på hvilken alder og kjønn barna hadde. Skjelettene var mangelfulle, og den eneste skikkelige konklusjon man kunne trekke var at de ene var større enn det andre, hvilket ikke er i strid med teorien om at det var prinsene.

I moderne kultur
----------------

I komiserien *Sorte Orm* ble det laget en alternativ versjon av historien, hvor Richard etterfulgte sin onkel som Rikard IV av England, som så ble forgiftet og etterfulgt av Henrik VII.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage person ID p10166.htm#i101659[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   IdRef, www.idref.fr, besøkt 5. mars 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Richard of Shrewsbury, 1st Duke of York – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**John Mowbray** | **Earl Marshal**(1476–1483) | Etterfølger:**John Howard** |
| Forgjenger:**Ny opprettelse** | **Hertug av York**(1474–1483) | Etterfølger:**Linjen utdødd** |
| **Hertug av Norfolk**(1481–1483) |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Nøkkelost** er en fast løypeost som er krydret med spisskummen og kryddernellik. Nøkkelost lages primært på skummet melk, men i mindre målestokk hender det også at den lages av surmelk.

Opprinnelsen til norsk nøkkelost er nederlandsk leidenost (*Leidse kaas*), som lages i byen Leiden. Byen har nøkler i byvåpenet, derav det norske navnet. Nøkkelost har siden midten av 1800-tallet blitt utviklet og foredlet til en egen ostesort, unik for Norge. Moderne nøkkelost skiller seg fra leidenost på flere måter, blant annet gjennom at leidenost ikke tilsettes kryddernellik, men spisskummen og karve. Kunnskapen om opprinnelsen til denne osten er gått tapt.[] I Nederland kan nøkkelost med spisskummen og nellik kjøpes i enkelte butikker under navnet *nagelkaas* eller *kanterkaas*. I Norge nevnes nøkkelost av Hanna Winsnes (1789–1872), i *Lærebog i de forskjellige Grene af Huusholdningen*, i 1845.

Referanser
----------

1. ↑  Hagenes, Kirsti (1961-) (1999). *Produksjon av meieriprodukter*. Oslo: Yrkesopplæring. s. 183. ISBN 8258513109.
2. ↑  «Kanterkaas» **(engelsk)**. Cheese.com. Besøkt 25. juni 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** TasteAtlas
 |
***Inspektør Hawk*** (orig: *Hawk*) er en amerikansk krim- og politiserie som gikk på ABC i 1966. Serien handlet om John Hawk, en fullblods-indianer som var ansatt som spesialetterforsker i New York. Sammen med sin afroamerikanske partner ble han satt på en rekke alvorlige kriminalsaker. Hans indianske utseende gjorde at han ofte måtte hanskes med rasisme, både ute på gaten og innenfor sin egen arbeidsplass. Hovedrollen som politiinspektør John Hawk ble spilt av Burt Reynolds, mens andre sentrale roller ble spilt av Wayne Grice, Bruce Glover og Leon Janney. Serien ble skapt av Allan Sloane.

Serien ble sendt som Detektime på NRK i 1968.

Notable gjesteroller: Gene Hackman, Martin Sheen, Robert Duvall, Diana Muldaur, Scott Glenn, Diane Baker, James Best, Bert Convy, Elizabeth Ashley, Kim Hunter og Lou Antonio.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Inspektør Hawk* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Inspektør Hawk* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
* Åpningsvignett
En **programvarerobot** (engelsk: *robotic process automation* eller *software robotics*, dansk: *kontorrobot*, svensk: *digital medarbetare*) er en mykvarerobot for å automatisere handlinger via grafiske brukergrensesnitt.

Virkemåte
---------

Metaforisk fungerer en programvarerobot som om et menneske satt på en datamaskin og løste oppgaver med skjerm, mus og tastatur. I praksis har hver robotforekomst som sin egen virtuelle arbeidsstasjon som ikke trenger fysisk skjerm, mus og tastatur, men tolker og interagerer med skjermbildet elektronisk inne i et program. Grunnet virtualiseringteknologi er programvareroboter svært skalerbare.

Sammenlignet med programmeringsgrensesnitt
------------------------------------------

I tradisjonell automatisering av arbeidsoppgaver vil en utvikler programmere en rekke handlinger og koble disse mot baksystemet (engelsk: *backend system*) via interne programmeringsgrensesnitt eller dedikerte skriptspråk.

I motsetning til dette vil en programvarerobot sine handliger konfigureres ved å observere hvordan brukeren utfører en oppgave i programmets grafiske brukergrensesnitt, og deretter vil automasjon fungere ved at disse oppgavene gjentas av roboten direkte i brukergrensesnittet.

Motivasjon
----------

Programvareroboter kan senke barrieren for å ta i bruk automasjon ettersom man kan bruke eksisterende systemer selv om disse ikke har ferdig utviklede programmeringsgrensesnitt for formålet.

En programvarerobot kan for eksempel bruke skjermskraping og ha koblinger videre til programmeringsgrensesnitt for integrering med andre forretningsapplikasjoner, terminaltjenester, og noen typer kunstig intelligens som maskinlæring og tjenester som bildegjenkjenning.

Ulemper
-------

Programvareroboter kan gi et mer komplekst vedlikeholdsmiljø, og kan være utfordrende ved at grafiske brukergrensesnitt blir brukt på en måte de ikke var ment å brukes.

Eksempler på bruk
-----------------

* Chatboter brukt av nettbutikker og tjenesteleverandører for å betjene kundeforespørsler om ofte etterspurt informasjon. Brukes også av selskaper til å betjene ansattes forespørsler om informasjon i interne databaser.
* Datauttrekk
* Kundeservice
* Optisk tegngjenkjenning
* Systemer for banktjenester, boliglån og andre lån
* Talegjenkjenning og digital diktering for å rute telefonsamtaler fra et sentralbord

Se også
-------

* Automatisering
* Kunstig intelligens
* Maskinlæring
* Skjermskraping
* Tjenestekonto

Referanser
----------

1. ↑  DeBrusk, Chris. «Five Robotic Process Automation Risks to Avoid». MIT Sloan Management Review. Besøkt 28. juni 2018.
**Gerardo Juraci Campelo Leite** (født 24. september 1931 i Pedro II i delstaten Piauí i Brasil, død 13. juli 2020 i Teresina), bedre kjent som **Juraci Leite**, var en brasiliansk politiker, tannlege og professor fra delstaten Piauí.

Liv og virke
------------

Før han gikk inn i politikken fullførte Leite tannlegeutdannelse ved Universidade Federal do Ceará (UFC). Han virket som professor ved både Universidade Federal do Piauí (UFPI) og Instituto Federal do Piauí.

I 1982 ble Leite folkevalgt til Piauís lovgivende forsamling, for perioden 1983 til 1987. Han ble gjenvalgt en rekke ganger, og satt i periodene 1987 til 1991, og 1995 til 1999. Mellom 1995 og 1999 var Leite også forsamlingens president. Videre satt han som medlem i valgperiodene 1999 til 2003, 2003 til 2007, 2007 til 2011, og til sist fra 2010 til 2015. Det ble i alt syv valgperioder.

I 2014 hadde han tenkt å stille en åttende gang, men omgestemte seg av helsegrunner.

Den 13. juli 2020 døde Leite i Teresina i en alder av 88 år på grunn av covid-19.

Referanser
----------

1. 1 2  «Juraci Leite 2014». *Poder360*.
2. 1 2 3 4  «Assembleia decreta luto oficial pela morte do ex-presidente Juraci Leite». *Legislative Assembly of Piauí*. Arkivert fra originalen 14. juli 2020. Besøkt 9. april 2021.
3. ↑  «Juraci Leite 1998». *Poder360*.
4. ↑  «Juraci Leite 2002». *Poder360*.
5. ↑  «Juraci Leite 2006». *Poder360*.
6. ↑  «Juraci Leite 2010». *Poder360*.
7. ↑  Barbosa, Elivaldo; Nunes, Leilane. «Juraci Leite confirma deistência; Tem dinheiro solto aí, disse». *Portal Cidade Verde*.