recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ametrin** er et sammensatt ord fra navnet på de to kvartstypene ametyst og citrin. Betegnelsen for en to-farge blanding av ametyst (lilla kvarts) og citrin (gul kvarts). Stenen kan også kalles Amecitrin.
Fargeskillet skyldes temperaturforskjeller over tid mens kvartsen størknet og krystalliserte seg i magmalaget. Det mest populære kuttet er en rektangulær, fasettslipt stein som er nær 50 prosent ametyst og 50 prosent citrin. Fargene på naturlig ametrin urenhetet i jernet i kvartsen. Noen lilla-gyldne ametrinsteiner er produsert i laboratorium ved å varmebehandle naturlig ametyst. Det finnes også syntetisk ametrin i markedet.

Et russisk laboratorium har etterlignet prosessen ved å bruke både varme og bestråling.

Forekomster
-----------

Paraguay, Bolivia, Brasil og Andesfjellene

Farge
-----

Fargene er vanligvis intense og sterke. Kunstig framstilte ametriner kan vise andre fargekombinasjoner.

Myter
-----

De to verdener av ametyst og citrin i denne steinen er samlet, og den har derfor en spesiell innvirkning på vår svake sjel. Ametrin gir oss en høy grad av indre harmoni og balanse. Effekten av helbredelse er ikke dokumentert.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ametrine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* International Mineralogical Association
* Liste over godkjente mineraler IMA. pdf.format Arkivert 19. juli 2008 hos Wayback Machine.
**Severija Janušauskaitė** (født 22. oktober 1981 i Šiauliai i sovjetrepublikken Litauen i Sovjetunionen) er en litauisk teater- og filmskuespiller, regissør og komponist.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Severija Janušauskaitės mor var lærerinne, faren elektroingeniør. I skolealderen fikk hun med seg kunstkurs og gikk på musikkskole, og begynte å komponere, blant annet skrev hun musikk til dukketater. I 2005 tok hun avslutningseksamen ved Det litauiske musikk- og teaterakademi.

### Karriere

I 2014 ble hun kjent i Russland med rollen som *Margarita* i Anna Melikjans film *Zvezda* (russisk: Звезда – stjernen). Hun medvirket i mange flere russiske filmer og serier, som i *Krëstnyj* (Крёстный; 2014), som Brynhild i komedien *Norveg* (Норвег; 2015), *Ryba-metsjta* (Рыба-мечта – drømmefisk, 2016) og *Optimisty* (Оптимисты – optimister; 2017). Mellom 2004 og 2018 hadde hun roller i mer enn et dusin filmer og serier. Hun spilte også i den norske *Honningfellen* (2007) som Vaida Balandytė, og den svenske *Kronjuvelerna* som en fangevokter (2011). 

I Tyskland og internasjonalt ble kjent i rollen som *Svetlana Sorokina* i fjernsynsserien *Babylon Berlin*, der hun også sang tittelsangen «Zu Asche, zu Staub».

Hun er gift med regissøren for dukketeateret i Vilnius og har en sønn fra sitt første ekteskap.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Severija Janušauskajtě, ČSFD person-ID 157616, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
3. 1 2   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
4. 1 2   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
5. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
6. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Severija Janusauskaite – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Severija Janušauskaitė på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Severija Janušauskaitė på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Severija Janušauskaitė hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Severija Janušauskaitė på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC **·** MusicBrainz
 |
Et landsbykapell i Franken
Frankens våpenskjold er delt i rødt og sølv av tre spisser.
Dagens Franken: Det meste tilhører Bayern, mens mindre områder tilhører Baden-Württemberg, Thüringen og Hessen
**Franken** er en region som nå ligger i de to tyske delstatene Bayern og Baden-Württemberg. Området var sete for de saliske tysk-romerske keisere, og anses som et av de fem opprinnelige kjernehertugdømmene som utgjorde det gamle tyske rike. Området strakte seg langt nordover i Tyskland, østover inn i Østerrike og inn i Frankrike i en periode. I løpet av middelalderen og den tidlige moderne perioden kom mye av det øvre Franken under erkebispedømmet Bamberg, Würzburg og Fulda, særlig de delene som hadde vært del av Thüringen.

De tre største byene i Franken er Nürnberg, Würzburg (begge i delstaten Bayern) og Heilbronn (Baden-Württemberg).

I 1803 annekterte Napoleon den sydøstlige del av Franken til Bayern, som ble opphøyet til et kongerike, og området tilhører Bayern den dag i dag. Kulturelt skiller det seg imidlertid i noen grad fra det egentlige Bayern; f.eks. er Franken overveiende protestantisk, mens Bayern ellers er katolsk. Mange frankere liker ikke å bli kalt bayrere.

Den bayerske del av Franken er inndelt i tre administrative områder:

* Unterfranken
* Mittelfranken
* Oberfranken.

Frankens flagg er rødt og hvitt.

Se også
-------

* Østfranken
* Frankisk språk
* Francke

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
*«Or» omdirigeres hit; se også OR for andre betydninger.*

**Or**, også kalt **older**, er en slekt av trær i bjørkefamilien.

I Norge finnes to arter: gråor (*Alnus incana*) og svartor (*Alnus glutinosa*).
Gråor har lysegrå og relativt jevn bark. Den kan bli opptil 23 m høy. Or finnes over hele landet og vokser gjerne på fuktig grunn, men krever ikke det. Den trives også på skrinn og steinet grunn. Den er lyskrevende og hurtigvoksende.

Svartor har mørk furet bark. Den kan bli opptil 22 m høy, og vokser på næringsrik og fuktig grunn på Østlandet opp til Rendal, og langs kysten opp til Nord-Trøndelag.

I røttene til begge oreartene vokser noen knoller som inneholder aktinobakterien *Frankia alni* som tar opp nitrogen direkte fra lufta. Denne bakterien lever i en symbiose (samliv til gjensidig nytte) med oretreet som på denne måten får dekket sitt nitrogenbehov. Andre lauvtrær trekker ut nitrogenet fra bladene om høsten før de felles. Ora derimot, har råd til å la nitrogenet følge bladene når de felles. Dette vises på høsten ved at bladene på marka i en oreskog er grønne. Det nitrogenrike oreløvet tilfører jorda viktige næringsstoffer, og derfor er plantelivet rikt der det vokser or.

Bruk
----

Or er et materiale brukt i produksjon av møbler og lignende. Det er også, på grunn av sine gode egenskaper, et mye brukt materiale i produksjon av elektriske gitarer, og amerikanske Fender har blant annet laget gitarkropper av or siden 1950-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  Stenberg (red), Moen (norsk red), *Gyldendals Store Nordiske Flora*, 2003, (2007), side 85.
2. ↑  A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). *Trær i skog og hage*. Tiden. s. 207–212. ISBN 82-10-01282-7.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *oreslekten* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *oreslekten* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *oreslekten* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *oreslekten* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *oreslekten* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *oreslekten* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *oreslekten* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *oreslekten* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *oreslekten* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Alnus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Alnus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

Svartor i Ås

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**Nidaros Sparebank** (OSE: NISB-ME; stiftet 1. januar 1857 som *Klæbu Sparebank*) er en selvstendig sparebank tilknyttet Lokalbank, med hovedkontor i Klæbu og avdelingskontor på Heimdal i Trondheim.

Historie
--------

Sparebanken ble stiftet 1. januar 1857 og opprettet 23. oktober 1858. Da som *Klæbo Prestegjæld Sparebank* og det var Klæbo Fattigkommisjon som tok initiativ til å etablere banken. Prestegjeldene var administrativ enhet, noe som første til at mange sparebanker hadde «prestegjeld» i sitt navn.

I 1899 endret banken navn til *Klæbu Sparebank*, som et resultat av en endring i offentlig struktur, da Klæbu og Tiller herred ble delt i to.

1. april 2019 endret sparebanken navn til *Nidaros Sparebank*, og ved kommunesammenslåingen i 2020 ble Klæbu en del av Trondheim kommune.

Drift
-----

Nidaros Sparebank er en sparebank som henvender seg mot næringsliv og privatkunder. Hoveddelen av bankens kunder er i Trondheim kommune. Klæbu kommune utgjør bankens nest største marked. Banken har innskytere og privatkunder fra store deler av landet. 

Nidaros Sparebank har utstedt egenkapitalbevis, og er underlagt lov og forskrift om egenkapitalbevis i sparebanker. Egenkapitalbevis ble utstedt første gang i 2015.

Referanser
----------

1. ↑  «Nøkkelopplysninger fra Enhetsregisteret». Brønnøysundregistrene.
2. ↑  «Vedtekter – Nidaros Sparebank» (PDF). Nidaros Sparebank. Arkivert fra originalen (PDF) 5. september 2019. Besøkt 5. september 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Selskaper notert på Merkur Market |
| --- |
| 
* Aasen Sparebank
* ADS Crude Carriers
* Baltic Sea Properties
* Black Sea Property
* BRAbank
* Cloudberry Clean Energy
* Epic Gas
* Gentian Diagnostics
* Golden Energy Offshore Services
* Grong Sparebank
* Ice Fish Farm
* Induct
* J.P. Kenny Petroleum
* Kahoot!
* Lavo.tv
* Lifecare
* Lillestrøm Sparebank
* Nidaros Sparebank
* Quantafuel
* River iGaming
* Romsdal Sparebank
* SoftOx Solutions
* SpectrumOne
* Sunndal Sparebank
* Surnadal Sparebank
* Tysnes Sparebank
* Zenith Energy
* Zwipe

 |
| *Se også:* NOTC • Oslo Axess • Oslo Børs |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
***Doubledaya*** er en slekt av biller. Languriidenes larver utvikler seg gjerne inne i stenglene på ulike slags urter, og den lange og smale kroppsformen kan være en tilpasning til dette miljøet.

Utseende
--------

Middelsstore, smale, langbeinte, blanke (1,5 – 10 mm) biller, mer eller mindre røde og/eller svarte. Antennene er svakt kølleformede. Føttene, særlig på forbeina, er sterkt utvidete. Hunnene har oftest asymmetriske kjever.

Levevis
-------

Languriidene kan finnes i skogkanter, på blomsterenger, i veikanter og lignende åpne områder. Larvene utvikler seg i stenglene på forskjellige slags urter. De voksne billene kan man finne på blomster, der de spiser pollen, eller på bladene av ulike urter. I alle fall noen av artene lever inne i bambus-stengler.

Utbredelse
----------

Systematisk inndeling
---------------------

Underfamiliene som her er plassert i Languriidae blir ofte plassert i Erotylidae.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
				+ Familien **Languriidae**
					- Underfamilien Languriinae
						* Stammen Languriini
							+ Slekten ***Doubledaya*** White, 1850
								- *Doubledaya bucculenta* Lewis
								- *Doubledaya ruficollis*
								- *Doubledaya sinuata* Zia, 1934
								- *Doubledaya tonkinensis*
								- *Doubledaya viator* White, 1850

Eksterne lenker
---------------
**Crowsoniellidae** er en familie av primitive biller som tilhører underordenen Archostemata. Det er bare kjent én, meget sjelden art, *Crowsoniella relicta* Pace, 1976, som bare er funnet i Italia. Tre hanner ble funnet på kastanjetrær i 1973, det ser ikke ut til at arten har blitt gjenfunnet etterpå. *Crowsoniella relicta* er den eneste europeiske representanten for den primitive gruppen Archostemata. Det er usikkert om arten bør regnes til familien Ommatidae eller til en egen familie som her, en nyere fylogenetisk undersøkelse ga noe tvetydige resultater i så måte.
*Crowsoniella relicta* er en liten bille som overflatisk kan ligne på familien muggbiller (**Cryptophagidae**). Antennene er korte, med en en-leddet kølle ytterst. Hodet er trukket ut til en kort snute mellom antennefestene. Brystskjoldet (*pronotum*) er bredt med bredt avsatte sidekanter. Brystskjoldet og dekkvingene er lite hårete og fint punkterte.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Crowsoniellidae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Crowsoniellidae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Crowsoniellidae* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Crowsoniellidae* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Crowsoniellidae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Crowsoniellidae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Crowsoniellidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

Tegning av *Crowsoniella relicta*: 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Fafo** er en norsk privat samfunnsvitenskapelig forskningsorganisasjon. Fafo er i dag (per 2016) organisert i to aksjeselskaper eid av en stiftelse. Fafo driver hovedsakelig samfunnsvitenskapelig oppdragsforskning innen arbeidsliv, velferdspolitikk og levekår. Fafo har hovedkontor i Oslo og i tillegg et mindre kontor i Beijing.

Opprettelse
-----------

Fafo ble grunnlagt av Landsorganisasjonen i Norge (LO) i 1982 som «Fagbevegelsens senter for forskning, utredning og dokumentasjon» (forkortet Fafo), og var frem til 1993 en avdeling i LO. Sentrale i grunnleggelsen var Terje Rød-Larsen som organisator og sosiologiprofessor ved UiB og nylig avgått statssekretær Gudmund Hernes som faglig garant.

I 1993 ble Fafo skilt ut av LO som en selvstendig stiftelse under navnet Forskningsstiftelsen Fafo, med økonomiske bidrag fra LO, Orkla ASA, Umoe As, Elkem ASA, Coop Norge SA, Sparebank 1 Gruppen, Norsk Kommuneforbund og Televerket. I dag skjer det meste av virksomheten i regi av Fafo Institutt for arbeidslivs- og velferdsforskning AS, mens stiftelsen kun forvalter eierskapet i datterselskapet. Stiftelsen eier også datterselskapet Fafo Technology Consulting (Beijing) Co. Ltd. med kontor i Beijing. Frem til 2015 omfattet Fafo også datterselskapet Fafo Institutt for anvendte internasjonale studier AS, men virksomheten i dette selskapet ble overført til Fafo Institutt for arbeidslivs- og velferdsforskning AS.

Institusjonen ble ledet i mange år av sosiologen Terje Rød-Larsen, som var direktør fra 1982 til 1993. Han var også en av de som var med på å grunnlegge Fafo. Fra slutten av 1980-tallet har Fafo hatt et stort internasjonalt engasjement, særlig i Midtøsten. Fafo gjennomførte en stor levekårsundersøkelse blant palestinerne, som dannet noe av bakgrunnen for den senere Osloavtalen, hvor Fafo og Terje Rød-Larsen var sentrale. Fafo var vertskap for de hemmelige forhandlingene som ledet til avtalen. Terje Rød-Larsen ble samme år som Osloavtalen ble undertegnet ansatt i Utenriksdepartementet med rang som ambassadør, og ble senere statsråd og visegeneralsekretær for Midtøsten i FN.

Fra 2015 har Tone Fløtten vært daglig leder i Fafo.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  .
3. ↑   GRID-ID grid.425072.6[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  (no) Gudmund Hernes i Norsk biografisk leksikon
5. ↑  Årsberetning for 2015, Fafo
6. ↑  Tone Fløtten Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine. *Fafo.no*

Eksterne lenker
---------------

* Fafo, offisielt nettsted

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** Brønnøysundregistrene
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Den 66. Golden Globe-utdelingen**  

11. januar 2009


---

Film – Drama:   

 ***Slumdog Millionaire*** 

---

Film – Musikal eller komedie:   

 ***Vicky Cristina Barcelona*** 

---

TV-serie – Drama:   

 ***Mad Men*** 

---

TV-serie – Musikal eller komedie:   

 ***30 Rock*** 

---

Miniserie eller TV-film:   

 ***John Adams*** 

Beste kvinnelige skuespiller i en dramafilm: Kate Winslet (bildet er ikke fra *Golden Globe*)
**Den 66. Golden Globe-utdelingen** ble avholdt søndag 11. januar 2009 for å tildele priser til de beste prestasjonene innen film og TV i 2008.

Vinnere
-------

**Beste film – drama:** *Slumdog Millionaire*

**Beste kvinnelige skuespiller i film – drama:** Kate Winslet – *Revolutionary Road*

**Beste mannlige skuespiller i film – drama:** Mickey Rourke – *The Wrestler*

**Beste film – musikal eller komedie:** *Vicky Cristina Barcelona*

**Beste kvinnelige skuespiller i film – musikal eller komedie:** Sally Hawkins – *Happy-Go-Lucky*

**Beste mannlige skuespiller i film – musikal eller komedie:** Colin Farrell – *In Bruges*

**Beste kvinnelige birolle i film:** Kate Winslet – *The Reader*

**Beste mannlige birolle i film:** Heath Ledger – *The Dark Knight*

**Beste animasjonsfilm:** *WALL·E*

**Beste fremmedspråklig film:** *Waltz with Bashir* (Israel)

**Beste regi:** Danny Boyle – *Slumdog Millionaire*

**Beste manus:** *Slumdog Millionaire* – Simon Beaufoy

**Beste originalmusikk:** *Slumdog Millionaire* – A.R. Rahman

**Beste TV-serie – drama:** *Mad Men*

**Beste kvinnelige skuespiller i TV-serie – drama:** Anna Paquin – *True Blood*

**Beste mannlige skuespiller i TV-serie – drama:** Gabriel Byrne – *In Treatment*

**Beste TV-serie – musikal eller komedie:** *30 Rock*

**Beste kvinnelige skuespiller i TV-serie – musikal eller komedie:** Tina Fey – *30 Rock*

**Beste mannlige skuespiller i TV-serie – musikal eller komedie:** Alec Baldwin – *30 Rock*

**Beste miniserie eller TV-film:** *John Adams*

**Beste kvinnelige skuespiller i miniserie eller TV-film:** Laura Linney – *John Adams*

**Beste mannlige skuespiller i miniserie eller TV-film:** Paul Giamatti – *John Adams*

**Beste kvinnelige birolle i en TV-serie, miniserie eller TV-film:** Laura Dern – *Recount*

**Beste mannlige birolle i en TV-serie, miniserie eller TV-film:** Tom Wilkinson – *John Adams*
Den **animalske-** eller **somatiske pol** er et uttrykk som brukes i embryologi og utviklingsbiologi for å beskrive den delen av en zygote (befruktet egg) eller tidlig foster som ender opp som ryggsiden i den ferdige organismen. Den første cellekløyvingen i et foster skjer nettopp mellom den framtidige øvre og nedre delen av organismen, og gir opphav til to datterceller som utgjør henholdsvis en animalsk- (den øvre) og en vegetativ- (nedre) pol. Begrepet «animalsk» viser til at cellene i denne delen av fosteret utgjør de bevegelige delene av det voksne dyret. Det alternative utrykket «somatisk» kommer fra gresk *σῶμα* (sôma) som betyr kropp (i motsetning til de vegetative innvollene).

Allerede før befruktningen er egget inndelt i en øvre og en nedre hemisfære. I egg med mye plomme ligger cellekjernen i den øvre animalske delen. Sædcellen kan bare befrukte egget gjennom denne delen av egget. Den nedre vegetative delen av egget inneholder i hovedsak eggeplommen. I denne delen av egget vil celledelingen ofte være ufullstendig, mens hoveddelen av fosterutviklingen skjer rundt den animalske polen. Ved gastrulasjon vil den plommefattige animalske polen ende med å omslutte de vegetative delene og bli ectoderm som utgjør huden og nervesystemet i det ferdige dyret.

Studiet av mekanismene som styrer hvordan det tidlige fosteret er bestemt til å bli forskjellige deler av den ferdige organismen er et viktig tema i utviklingsbiologien.

Referanser
----------

1. ↑  Angerer, Lynne M.; Angerer, Robert C. (februar 2000). «Animal–Vegetal Axis Patterning Mechanisms in the Early Sea Urchin Embryo». *Developmental Biology*. 218 (1): 1–12. doi:10.1006/dbio.1999.9553. Besøkt 12. oktober 2015.
2. ↑  Hildebrand, Milton Hildebrand ; G.E. Goslow, Jr. Pprincipal ill. Viola (2001). *Analysis of vertebrate structure* (5. ed. utg.). New York [u.a.]: Wiley. s. 72-74. ISBN 0471295051. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)
3. ↑  Sastry, K.V.; Shukal, V. (2004). *Developmental biology for university students* (1. utg.). Meerut, India: Rastogi Publications. s. 131-132. ISBN 8171337341. Besøkt 16. oktober 2015.
4. ↑  Bellairs, R.; Sanders, E.J.; Lash, J.W. red. (2012). *Formation and differentiation of early embryonic mesoderm*. Springer-Verlag New York. s. 119-121. ISBN 978-1-4613-6531-0. Besøkt 9. januar 2017.
Blyglans
**Blyglans**, også kalt **galenitt** (fra latin *galena*, «blymalm» og endelsen «-itt»),er et mineral med kjemisk formel PbS (blysulfid), karakterisert av blyfarget, blyaktig glans. Det er den viktigste malmsorten for å fremstille bly. I begynnelsen av radioteknikken ble blyglans også brukt til likeretting av radiosignaler. I tillegg til bly inneholder det ofte noe sølv. Sølvinnholdet er ofte så høyt at det kan danne sølvmalm.

* Tetthet: 7,6
* Hardhet: 2,6 (Mohs skala)
* Krystallform: Kubisk
* Farge: Blygrå
* Strekfarge: Gråsvart

Blyglans dannes helst ved hydrotermale prosesser, men kan også finnes som sekundært mineral i malmer der svovelkis er viktigste ertsmineral. Blyglans forekommer også som spredte mineralkorn i enkelte sandsteiner. Ofte inneholder mineralet små mengder sølv, som leilighetsvis har vært utvunnet.

Ved flere av de tidligere norske kisgruvene var blyglans et viktig biprodukt; i Bleikvasslia og Mofjellet i Nordland var det et av hovedmineralene.

Referanser
----------

1. 1 2  «blyglans», *NAOB*
2. ↑  «galenitt», *NAOB*
3. ↑   Oppslagsord «Blyglans» i: *Nationalencyklopedin multimedia plus*, 2000

Eksterne lenker
---------------

(en) Category:Galena – galleri av bilder, video eller lyd på Commons


* Case Studies in Environmental Medicine (CSEM): Lead Toxicity.
* ToxFAQs: Lead.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Den 62. Golden Globe-utdelingen**  

16. januar 2005


---

Film – Drama:   

 **The Aviator** 

---

Film – Musikal eller komedie:   

 **Sideways** 

---

TV-serie – Drama:   

 **Nip/Tuck** 

---

TV-serie – Musikal eller komedie:   

 **Desperate Housewives** 

Beste mannlige skuespiller i film - drama: Leonardo DiCaprio (bildet er ikke fra Golden Globe
**Den 62. Golden Globe-utdelingen** ble avholdt 16. januar 2005 for å tildele priser til de beste prestasjonene innen film og TV i 2004.

Vinnere
-------

**Cecil B. DeMille Award:** Robin Williams

**Beste film – drama:** *The Aviator*

**Beste kvinnelige skuespiller i film – drama:** Hilary Swank – *Million Dollar Baby*

**Beste mannlige skuespiller i film – drama:** Leonardo DiCaprio – *The Avioator*

**Beste film – musikal eller komedie:** *Sideways*

**Beste kvinnelige skuespiller i film – musikal eller komedie:** Annette Bening – *Being Julia*

**Beste mannlige skuespiller i film – musikal eller komedie:** Jamie Foxx – *Ray*

**Beste kvinnelige birolle i film:** Natalie Portman – *Closer*

**Beste mannlige birolle i film:** Clive Owen – *Closer*

**Beste fremmedspråklig film:** The Sea Inside (Spania)

**Beste regi:** Clint Eastwood – *Million Dollar Baby*

**Beste manus:** *Sideways*

**Beste filmmusikk:** *The Aviator*

**Beste filmlåt:** "Old Habits Die Hard" – Alfie (2004) (Mick Jagger og David A. Stewart)

**Beste TV-serie – drama:** Nip/Tuck

**Beste kvinnelige skuespiller i TV-serie – drama:** Mariska Hargitay – Law & Order: Special Victims Unit

**Beste mannlige skuespiller i TV-serie – drama:** Ian McShane – Deadwood

**Beste TV-serie – musikal eller komedie:** Desperate Housewives

**Beste kvinnelige skuespiller i TV-serie – musikal eller komedie:** Teri Hatcher – Desperate Housewives

**Beste mannlige skuespiller i TV-serie – musikal eller komedie:** Jason Bateman – Arrested Development 

**Beste miniserie eller TV-film:** The Life And Death Of Peter Sellers

**Beste kvinnelige skuespiller i miniserie eller TV-film:** Glenn Close – The Lion in Winter (2004)

**Beste mannlige skuespiller i miniserie eller TV-film:** Geoffrey Rush – The Life and Death of Peter Sellers

**Beste kvinnelige birolle i en TV-serie, miniserie eller TV-film:** Anjelica Huston – Iron Jawed Angles

**Beste mannlige birolle i en TV-serie, miniserie eller TV-film:** William Shatner – Boston Legal

**Miss Golden Globe 2005:** Kathryn Eastwood

Se også
-------

* Den 77. Oscar-utdelingen
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**63rd Golden Globe Awards**  

16. januar 2006


---

Film – Drama:  

 **Brokeback Mountain** 

---

Film – Musikal eller komedie:  

 **Walk the Line** 

---

TV-serie – Drama:  

 **Lost** 

---

TV-serie – Musikal eller komedie:  

 **Desperate Housewives** 

---

Miniserie eller TV-film:  

 **Empire Falls** 

**Den 63. Golden Globe-utdelingen**, for å hedre de beste oppnåelsene innen film og TV for 2005, ble avholdt 16. januar 2006 på Beverly Hilton, i Los Angeles, California.

Vinnere
-------

**Cecil B. DeMille Award:** Anthony Hopkins

**Beste film – drama:** Brokeback Mountain

**Beste kvinnelige skuespiller i film – drama:** Felicity Huffman – Transamerica

**Beste mannlige skuespiller i film – drama:** Philip Seymour Hoffman – Capote

**Beste film – musikal eller komedie:** Walk The Line

**Beste kvinnelige skuespiller i film – musikal eller komedie:** Reese Witherspoon – Walk The Line

**Beste mannlige skuespiller i film – musikal eller komedie:** Joaquin Phoenix – Walk The Line

**Beste kvinnelige birolle i film:** Rachel Weisz – The Constant Gardener

**Beste mannlige birolle i film:** George Clooney – Syriana

**Beste fremmedspråklig film:** Paradise Now (Palestina)

**Beste regi:** Ang Lee – Brokeback Mountain

**Beste manus:** Brokeback Mountain

**Beste filmmusikk:** Memoirs Of A Geisha

**Beste filmlåt:** "A Love That Will Never Grow Old" – Brokeback Mountain (Gustavo Santaolalla og Bernie Taupin)

**Beste TV-serie – drama:** Lost

**Beste kvinnelige skuespiller i TV-serie – drama:** Geena Davis – Commander In Cheef

**Beste mannlige skuespiller i TV-serie – drama:** Hugh Laurie – House M.D.

**Beste TV-serie – musikal eller komedie:** Desperate Housewives

**Beste kvinnelige skuespiller i TV-serie – musikal eller komedie:** Mary-Louise Parker  – Weeds

**Beste mannlige skuespiller i TV-serie – musikal eller komedie:** Steve Carell – The Office

**Beste miniserie eller TV-film:** Empire Falls

**Beste kvinnelige skuespiller i miniserie eller TV-film:** S. Epatha Merkerson  – Lackawanna Blues

**Beste mannlige skuespiller i miniserie eller TV-film:** Jonathan Rhys-Meyers  – Elvis

**Beste kvinnelige birolle i en TV-serie, miniserie eller TV-film:** Sandra Oh – Grey's Anatomy

**Beste mannlige birolle i en TV-serie, mini-serie eller TV-film:** Paul Newman – Empire Falls

**Miss Golden Globe 2006:** Dakota Johnson

Se også
-------

* Den 78. Oscar-utdelingen
* Filmåret 2005
Forfatter G.D. Falksen i steampunkkostyme. Foto: Tyrus Flynn 
**Steampunk** («damppunk», ordet er utviklet fra cyberpunk) er en type science fiction som baserer seg på dampmaskiner, luftballonger, mekaniske regnemaskiner og annen teknikk fra 1800-tallet. 

Sjangeren kan også omhandle moderne gjenstander som bl.a. datamaskiner, basert på victoriatidens teknologi, f.eks. *The Difference Engine* av William Gibson og Bruce Sterling. Mikroelektronikk i moderne betydning finnes ikke og forbrenningsmotorer er sjeldne.
Steampunk utspiller seg vanligvis i et viktoriansk miljø, men sjangeren har forgrenet seg og inkluderer nå alle tenkelige tidsaldre og historiske miljøer, for eksempel middelalderen, bronsealderen og antikken.

Illustrasjon fra *En verdensomseiling under havet*, 1870
Steampunk ble skapt som en samtidslitterær genre av forfattere som Jules Verne, H. G. Wells og Mark Twain.[]

Genren som vi kjenner den i dag kom til i 1980-årene som en alternativhistorisk genre av forfattere som Tim Powers, K. W. Jeter, William Gibson og Ronald Clark. Termen ble myntet av Jeter da han lette etter et samlebegrep for den type romaner som han og hans kolleger skrev. Disse forfatterne skrev i samme ånd som Verne og Wells, og lagde en fiktiv fortid. Både Jeters *Morlock Night* og Stephen Baxters *The Time Ships* er f.eks. oppfølgere til H. G. Wells klassiker *Tidsmaskinen*. 

Eksempler på steampunk i film er *Den blå sandens hemmelighet*, *Wild Wild West* og *The League of Extraordinary Gentlemen*. NRK har i 3 sesonger (2017) kjørt konkurransprogrammet for barn "Labyrint" der lagene konkurrerer i en steampunkinspirert verden. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BBC Things
 |
Sykehuset sett fra nord-øst.
**Det tyrkisk-palestinske vennskaps sykehus** er et stort sykehus i Gaza by. 

Sykehuset ble bygd og utstyrt av *Det tyrkiske presidium for samarbeid og samordning* (TİKA). Dette tok til fra 2010 under Recep Tayyip Erdoğans presidentskap da styret for Det islamske universitet i Gaza anmodet om at et undervisnings- og forskningssykehus ble bygget for universitetet på Gazastripen. TİKA fikk da i oppdrag å bygge Det tyrkisk-palestinske vennskaps sykehus. 

Byggearbeidene begynte i 2011, og ble avsluttet i 2017. Samlet kostnad var på 70 millioner amerikanske dollar.

Sykehuset ligger i Gaza bys sørlige utkant. Det er Gazastripens eneste krefthospital. 

Under Hamas-Gaza-krigen i 2023 slapp sykehuset den 1. november opp for drivstoff, og innstilte da sin drift.

Referanser
----------

1. 1 2  «The Hospital Built by TİKA in Gaza Will Give Hope to Palestinians in the Fight against the Coronavirus - TİKA». *www.tika.gov.tr*. Besøkt 2. oktober 2022.
2. ↑  «Achievements and Milestones – كلية الطب» **(engelsk)**. Besøkt 2. oktober 2022.
3. ↑  «Gaza's Only Cancer Hospital Goes Out of Service - Health Officials =1. november 2023». *Reuters*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Torlaug Løkensgard Hoel** (født 1939) er en norsk professor emerita i skriving, pedagogikk og norskdidaktikk ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet NTNU.

Hun ble cand.mag. ved Universitetet i Oslo i 1966 og cand.philol. samme sted i 1973 med hovedfagsoppgaven "Draumen om frigjering: eit hovudtema i Hans Børlis lyrikk" i nordisk. I 1995 ble Hoel dr. art. ved Universitetet i Trondheim på avhandlingen "Elevsamtalar om skriving i vidaregåande skole. Responsgrupper i teori og praksis".

Hoel arbeidet som adjunkt ved Gerhard Schønings videregående skole fra 1967, og senere som lektor. Hun var amanuensis/førsteamanuensis ved Pedagogisk seminar, Universitetet i Trondheim (i dag Institutt for lærerutdanning, NTNU) fra 1980 og professor fra 1999. Fra 2002 til 2005 var hun prodekan ved Fakultet for samfunnsvitenskap og teknologiledelse. Torlaug Løkensgard Hoel er medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab.

I 2012 fikk Torlaug Løkensgard Hoel og Sissel Lie NTNUs likestillingspris for sin innsats gjennom flere år, hvor de har holdt flere opprykkurs for kvinnelige forskere i førsteamanuensisstillinger, vært mentorer i NTNUs mentorprogrammer og holdt skrivekurs for kvinnelige stipendiater.

Bibliografi (utvalg)
--------------------

* (no) Publikasjoner av Torlaug Løkensgard Hoel i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Torlaug Løkensgard Hoel i BIBSYS

### Utvalgte bøker

* 1990 "Skrivepedagogikk på norsk. Prosessorientert skriving i teori og praksis". Cappelen ISBN 978-82-021-2391-8
* 2000 "Skrive for å lære", med Olga Dysthe og Frøydis Hertzberg. Abstrakt forlag. ISBN 978-82-7935-293-8
* 2008 "Skriving ved universitet og høgskolar". Universitetsforlaget ISBN 978-82-150-1339-8
* 2008 "Det store spranget: ny som lærer i skole og barnehage", med Brit Hanssen, Rachel Jakhelln og Sissel Østrem. Tapir akademisk forlag. ISBN 978-82-519-2282-1

Referanser
----------

1. ↑  «Torlaug Løkensgard Hoel - ein lærar som lyttar». *Universitetsavisa*. 24. november 2006. Arkivert fra originalen 23. april 2016.
2. ↑  «Likestillingsprisen 2012» (pressemelding).

Eksterne lenker
---------------

* Miniportrettet: Torlaug Løkensgard Hoel
* Hoels profilside, NTNU

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Jesper Siegfried Enerstvedt** (født 6. juni 1967 i Tromsø) er en norsk forfatter. Han er utdannet ved journalisthøyskolen i Oslo.

Liv og virke
------------

Enerstvedt skriver kriminalromaner med mye faktainformasjon. 

Enerstvedts første roman, *Anton*, utkom i 2013. Boken ble sammenlignet med Jack Kerouacks *On the road*.[*av hvem?*] Hans andre roman, *Norsk suppe*, viser hvordan penger fra Kongo i Afrika strømmet til Norge og la grunnlaget for det norske industrieventyret Orkla. *Norsk suppe* er et oppgjør med inngrodde norske holdninger og skrevet med humor og sleivspark. 

*Kodenavn ROC*, hans tredje roman, utgitt i 2018, har søkelyset på norsk etterretningstjenestes rolle i CIAs kanskje dristigste operasjon noensinne, - operasjon paper. 

I 2019 utkom Enerstvedts fjerde roman, *Kaos i kosmos*, en sort komedie om en gutt og bestefaren hans, som hamler opp med farlige terrorister. 

Enerstvedts femte roman, *Slett ingen kunst,* handler om falsk kunst. 

Romanene *Norsk Suppe* og *Kodenavn ROC* er begge innkjøpt av Norsk Kulturråd og finnes til utlån på de fleste norske bibliotek. Bøkene utgjør en trilogi frittstående bøker der Enerstvedt tar for seg nyere norsk historie. *Norsk Suppe* (1850-1900), *Slett ingen kunst* (1900-1950) og *Kodenavn ROC* (1950-2000).

Bibliografi
-----------

* *Anton* – roman (2013)
* *Norsk suppe* – roman (2016)
* *Kodenavn ROC* – roman (2018)
* *Kaos i kosmos* – roman (2019)
* *Slett ingen kunst* – roman (2020)

Referanser
----------

1. ↑  Biblioteksentralens oversikt over kulturrådets innkjøpte bøker

Eksterne lenker
---------------

* Forfatterens nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** SUDOC
 |
Veerse MeerVeerse Meer
Veerse Meer sett fra riksvei *N57*
**Veerse Meer** (nor. Veeres sjø) er en kunstig innsjø i den nederlandske provinsen Zeeland, som ble skapt da Veerse Gat ble stengt med Veerse Gatdemningen i 1961. Demningen er en del av Deltaprosjektet (ned.: *Deltawerken*). Veerse Meer ligger på nordsiden av Walcheren og Zuid-Beveland, og sør for Noord-Beveland. I vestenden av sjøen skiller Veerse Gatdemningen den fra Nordsjøen, mens dens østgrense med Oosterschelde er Zandkreekdemningen som ble stengt 3. mai 1960.

Sjøen er 22 km lang og den dekker 2030 hektar når nivået er på høyde med NAP. Bredden varierer fra 150 meter på det smaleste til 1500 meter, mens dybden er gjennomsnittlig 5 meter og kan nå en maksimal dybde på 25 meter. Om sommeren blir vannstanden regulert slik at den er høyere enn om vinteren. I sjøen ligger 13 ubebodde øyer.

Vannet i Veerse Meer er brakt, saltinnholdet varierer. Fra mai 2004 slippes saltvann inn fra Nordsjøen, dette forårsaker tidevann med en nivåforskjell på omtrent 14 centimeter og en økning i saltinnholdet. Dette er for øvrig et av de få stedene i Nederland der Zuiderzee-krabben (*Rhithropanopeus harrisii*), Trompetkalkkokerworm (nederlandsk navn) (*Ficopomatus enigmaticus*) og Palingbrood (nederlandsk navn) (*Electra crustulenta*) finnes. 

Innsjøen er et populært mål for seilere, sportsfiskere og dykkere. Den har 3500 bryggeplasser for lystbåter og et antall plasser der dykking foregår, blant annet nord for Wolphaartsdijk og vest for Veere. Rundt 12 000 ørreter settes årlig ut her, halvparten er bekkeørret (*Salmo trutta fario*) mens resten er regnbueørret (*Salmo gairdneri*).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Veerse Meer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Minnesmerket etter flyttingen til Karl Liebknecht-broen (2011)
**Marx Engels-forum** (tysk: *Marx-Engels-Forum*) er en minnepark i Mitte i Berlin, opprettet i 1980-årene. Parken ligger mellom Spandauer Straße og Spree, like ved Berlin rådhus.

Parkområdet var før den andre verdenskrigen bebygget med boliger, som i krigens sluttfase ble sterkt skadet av allierte bombeangrep. Det var allerede på 1950-tallet planer om å lage et minnesmerke over Marx og Engels, sentralt i byen. På 1970-tallet bestemte DDR-myndighetene seg for å opprette parken ved Berlin rådhus; de gjenværende ruinene av bolighusene i området ved rådhuset ble revet og parken anlagt der.

Statuene av Karl Marx og Friedrich Engels, utført av Ludwig Engelhardt og reist i 1986 sto opprinnelig sentralt i parken. Skulpturen er nå flyttet til nærmere Karl Liebknecht-broen, dette som følge av byggearbeider i forbindelse med en ny undergrunnsstasjon, Rotes Rathaus for linje U5. Figurene vender nå blikke vestover og ikke mot øst, slik de gjorde da anlegget ble etablert.

I parken finnes også relieffverket *Alte Welt* (*Den gamle verden*) av Werner Stötzer, et sinnbilde for den vitenskapelige kommunismens betydning for overvinnelsen av undertrykkelse og utnyttelse.

* Berlin i 1891, mens området for Marx Engels-forum fremdeles var boligkvarter. Bildet et tatt fra rådhustårnet. Byslottet ses på motsatt side av Spree.Berlin i 1891, mens området for Marx Engels-forum fremdeles var boligkvarter. Bildet et tatt fra rådhustårnet. Byslottet ses på motsatt side av Spree.
* 1987: Det gamle boligkvarteret er revet og parken anlagt. Palast der Republik er oppført på motsatt side av Spree.  Foto: Hubert Link1987: Det gamle boligkvarteret er revet og parken anlagt. Palast der Republik er oppført på motsatt side av Spree.  Foto: Hubert Link
* Marx og Engels-minnesmerket i 2005, mens de ennå var vendt østover.  Foto: Manfred BrückelsMarx og Engels-minnesmerket i 2005, mens de ennå var vendt østover.  Foto: Manfred Brückels
* Oversikt over det fremtidige bysentrumOversikt over det fremtidige bysentrum

Referanser
----------

1. ↑  Berlins avdeling for byutvikling på Berlins internettside: Marx-Engels-Forum besøkt 15. desember 2014
Jordbruksland i Huladalen.
Kart fra 1800-tallet over Huladalen og Hulasjøen.
**Huladalen** (hebraisk: עמק החולה – *Emeq Ha'Hula*) er et område lengst nord i Israel ved Jordanelven. Dalen er et viktig landbruksområde og omfatter også et naturreservat.

Hulasjøen
---------

Traner flyr over Agmonsjøen.
**Hulasjøen** var en grunn innsjø i Huladalen som Jordanelven rant igjennom. Sjøen hadde et areal på 13 km², var omkring 4,4 km bred og 5,3 km lang, og hadde en gjennomsnittlig dybde på 1,5 meter. Siden 1950-tallet var denne sjøen nesten helt tørrlagt fordi den ble drenert til jordbruksformål. I 1994 ble en liten, uproduktiv del av sjøens område gjennopprettet som innsjø og våtmarksområde. Denne innsjøen kalles **Agmonsjøen**, og har en overflate på 1,1 km² og en gjennomsnittsdybde på 0,6 meter. I 1996 ble sjøen og våtmarksområdet vernet under Ramsarkonvensjonen.

I bibelsk tid var Hulasjøen kjent som Meromsjøen eller Meromvannet.

Referanser
----------

1. ↑  Hula Valley Wetlands Arkivert 20. mai 2017 hos Wayback Machine. *International Institute for Sustainable Development* (PDF)
2. ↑  «Israel | Ramsar». *www.ramsar.org* **(engelsk)**. Besøkt 21. mai 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hula Valley – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Rino Passigato** (født 29. mars 1944 i Bovolone i provinsen Verona i Italia) er en italiensk katolsk prelat, emeritert titulærerkebiskop og diplomat for Den hellige stol.

Liv og virke
------------

### Prest

Rino Passigato ble presteviet for bispedømmet Verona den 29. juni 1968.

### Yiyilærerkebiskop, nuntius til Burundi

Den 16. desember 1991 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærerkebiskop av *Nova Caesaris* og til apostolisk nuntius til Burundi. Paven selv bispeviet ham den 6. januar 1992; medkonsekratorer var sustituto ved statssekretariatet, erkebiskop Giovanni Battista Re, og sekretæren for Kongregasjonen for folkenes evangelisering, erkebiskop Josip Uhač. 

### Nuntius til Bolivia

Den 18. mars 1996 ble Rino Passigato apostolisk nuntius til Bolivia. 

### Nuntius til Peru

Johannes Paul II utnevnte ham til apostolisk nuntius til Peru den 17. juli 1999. 

### Nuntius til Portugal

Den 8. november 2008 utnevnte pave Benedikt XVI ham til apostolisk nuntius til Portugal.

Den 4. juli 2019 innvilget pave Frans hans aldersrelaterte avskjedssøknad.[1]
**Broddtelg** (latin: *Dryopteris carthusiana*) er en art av store bregner innenfor stortelgslekten i stortelgfamilien. Den er én av i alt seks arter som vokser i Norge, og den kan danne hybrider med både geittelg, sauetelg og vasstelg (sjelden). På engelsk kalles den «Narrow Buckler Fern».

Broddtelg, *Dryopteris carthusiana*, fotografert i Østerrike.
Arten er en 30–80 cm høy bregne, med en del bladstilker stående opp fra bakken i delvis rosettform. Som tuer er de litt utydelige, men stilkene står ganske rett opp og henger lite. Bladskaftet er også så langt som hele bladplaten, og stilken er rødaktig helt nederst. Skjellene er butte og ikke spisse som hos så mange andre stortelg-arter. Skjellene er spredte og lysebrune eller brungule, og mangler mørk midtnerve.

Broddtelg likner i bladform mye på sauetelg, men bladene kan ofte være litt mørkere. Bladplaten er matt grønn, bare sjelden gulgrønn. Formen på bladplaten er bredt lansettformet, og bladplaten er brederst nederst og skråner ganske jevnt innover oppover mot spissen. Primærflikene kan være sterile nederst og fertile lengre oppover.

De parvise sekundærflikene på de dobbelt flikete bladene har spissetenner, og ikke mer avrundede tenner slik andre stortelg-artrer i Norge har. Nederste (indre) sekundærfliker er lengst, men ikke ekstremt eller tydelig mye lengre, slik de er det hos bl.a sauetelg. Derimot er de oftest litt mer tydelig lengre enn hos geittelg.

Sporehushopene (sori) er ganske klart mellombrune, eller tildels mørkebrune innerst. De sitter parvis, eller i alle fall i to rekker, utover bladfliken midt mellom midtnerven og bladkanten ,akkurat som på de andre artene av stortelgslekten som vokser i Norden.

I Norge finner vi broddtelg i lavlandet opp til skoggrensen i hele Sør-Norge opp til Nordmøre, og deretter spredt i indre Trøndelag og i nord svært spredt fra Lofoten og oppover til midtre Troms. Den vokser også i alle østlige deler av Sverige opp til fjellet i vest, og i nesten hele Finland unntatt på Nordkalotten. I Danmark vokser den i hele landet, og ellers sørover i Europa.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Broddtelg* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Broddtelg* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Broddtelg* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Broddtelg* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Broddtelg* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Broddtelg* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Broddtelg* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Broddtelg* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Dryopteris carthusiana* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Dryopteris carthusiana* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Dryopteris carthusiana* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Svatsum** (uttales «Svastom» på folkemunne) er ei bygd som ligger i Gausdal kommune i Innlandet. Bygda tilhører dalføret Vestre Gausdal og er delt i to grender: Øvre Svatsum og Nedre Svatsum. Den er spesielt kjent for de årlige Svatsumdågån. Svatsum har barnehage, to grendehus, butikk med døgnåpent bensinutsalg, kiosk, elektrisitetsverk og kirke. Hovednæringene er jordbruk og skogbruk.

Frem til 2010 var det også barneskole i Svatsum, men på tross av sterke protester fra bygdefolket la politikerne ned Svatsum skule. Skolebygget som blant annet inneholder svømmebasseng, gymsal, bibliotek og barnehage drives nå av foreningen Svatsum Arena. Det leies ut til ulike trimgrupper, selskaper, privatpersoner, lag og foreninger.

Den eldste kjente skrivemåten av stedsnavnet *Svatsum* stammer helt i fra 1344, da det het *Svartsheimr*.

Svatsumdågån
------------

Siden 1998 har det årlig blitt arrangert Svatsumdågån («Svastomsdågån») i Svatsum. Det foregår som regel den siste helga i august. Svatsumdågån innledes med konsert i jettegrytene i Helvete fredag, med vanlig martnaauksjoner og fest lørdag. Dagene avsluttes søndag med ulike aktiviteter.

Det har vært flere kjente artister som har opptrådt i Helvete i forbindelse med Svatsumdågån: Øystein Sunde, Halvdan Sivertsen, Bukkene Bruse, Lomsk, Jonas Fjeld, Ole Paus, Odd Nordstoga, Rita Eriksen, Triumvir, Ronni Le Tekrø, Kristin Sevaldsen.

Ansvarlig for arrangementet er Svatsum Vel.

Kjente folk fra Svatsum
-----------------------

* Brynhild Marie Foss, lokalpolitiker (SP).
* Knut Rasmussen Nordgaarden, bedre kjent som «Vis-Knut».
* Ingemund Peterson (Pettersen), utvandret til USA og døde 110 år gammel.

Bilder
------

* Svatsum skule (2009)Svatsum skule (2009)

Se også
-------

* Svatsum kirke
* Liste over gårder i Svatsum
* Helvete
* Gausdal kommune
* Gausdal vestfjell

Referanser
----------

1. 1 2  «Hvorfor "Svasstom"?». *gd.no*. Gudbrandsdølen Dagningen. 13. mai 2009. Besøkt 5. april 2019.
2. ↑  «Svatsum skule blir nedlagt». *gd.no*. Gudbrandsdølen Dagningen. 14. november 2008. Besøkt 5. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Svatsum Arena
* Barnehagen i Svatsum
* Joker Svatsum
* Jettegrytene Helvete Arkivert 20. april 2018 hos Wayback Machine.
***Loberolus*** er en slekt av kjukebiller.

Utseende
--------

Små til middelsstore, avlange kjukebiller. I motsetning til mange andre medlemmer i denne gruppen, som er glatte og fargerike, er de fint hårete og gråbrune-svarte på farge.

Levevis
-------

De aller fleste er soppetere, men det finnes noen få arter som lever på planter og muligens spiser pollen. Mesteparten av artene er knyttet til sopper som vokser på død ved, og denne gruppen kan derfor være truet av skogbruk som reduserer mengden av død ved i skogen. Både voksne og larver kan finnes på fruktlegemer av ulike slags sopper, under barken på døde, soppbefengte trær og i råtten ved. En del av artene er ikke flygedyktige, og har derfor svært dårlig spredningsevne. Dette gjør dem sårbare for lokale endringer.
I alle fall noen av artene har yngelpleie, der en av foreldrene passer på larvene.

Utbredelse
----------

Systematisk inndeling
---------------------

I nyere systematikk blir gruppen ofte plassert som en stamme i underfamilien Xenoscelinae.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
				+ Familien **kjukebiller**, Erotylidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **Loberinae**
						* Slekten ***Loberolus*** Grouvelle, 1919
							+ *Loberolus agilis* Grouvelle, 1919

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. oktober 2020. Besøkt 15. oktober 2020.

Kilder
------

* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (liste over Nordens biller). Helsinki.

* Skelley, P.E. 2001. Pleasing fungus beetles of North America. Family Erotylidae (med bilder av mange slekter).

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*