Logo for IA-avtalen
Ny avtale for 2014–2018 signert litt sent, den 4. mars 2014. Vi ser blant andre Arbeidsminister Robert Eriksson.
Ny avtale for 2019–2022 signert i tide, den 18. desember 2018. Fra venstre: Kommunal- og moderniseringsminister Monica Mæland, Hans-Erik Skjæggerud (YS) , Ragnhild Lied (Unio), Kari Sollien (Akademikerne), Tor Arne Gangsø (KS), Arbeids- og sosialminister Anniken Hauglie, Hans Christian Gabrielsen (LO), Nina Melsom (NHO), Ivar Horneland Kristensen (Virke), Anne-Kari Bratten (Spekter). Foto: Jan Richard Kjelstrup/ASD.
**Inkluderende arbeidsliv** (**IA**) er et avtalesamarbeid som jobber for å forebygge og redusere sykefravær, styrke jobbnærværet og bedre arbeidsmiljøet, samt hindre utstøting og frafall fra arbeidslivet.

Dets fulle navn er **Intensjonsavtale om et mer inkluderende arbeidsliv** (**IA-avtalen**) og har vært reforhandlet flere ganger:

* 2001–2005
* 2006–2009
* 2010–2013
* 2014–2018
* 2019–2022

IA-samarbeidet er et virkemiddel for å oppnå overordnede mål i sysselsettings-, arbeidsmiljø- og inkluderingspolitikken. Samarbeidet skal utfylle og forsterke andre generelle virkemidler av juridisk og/eller økonomisk karakter. Gjennom samarbeidet skal de ulike partene aktivt bidra til at den enkelte arbeidsplass kan delta i et forpliktende løft for å nå de felles målene. IA-avtalen er omstridt og en del kan tyde på at den har liten eller ingen effekt for redusert sykefravær.

IA-avtalen 2014–2018
--------------------

Fjerde avtaleperiode ble inngått 4. mars 2014 mellom Norges regjering ved arbeids- og sosialministeren og arbeidsgiverorganisasjonene Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO), KS, Arbeidsgiverforeningen Spekter, Virke og staten som arbeidsgiver ved kommunal- og moderniseringsministeren, og arbeidstakerorganisasjonene Landsorganisasjonen i Norge (LO), Unio, Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS) og Akademikerne. Avtalen erstattet tidligere avtaler fra 2001, 2005 og 2010.

Mål for samarbeidet
-------------------

IA-avtalens overordnete mål er å forebygge og redusere sykefravær, styrke jobbnærværet og bedre arbeidsmiljøet, samt hindre utstøting og frafall fra arbeidslivet.

Det er spesifisert tre delmål på nasjonalt nivå. Avtalen fra 2014 vektlegger i større grad enn tidligere det systematiske forebyggende HMS-arbeidet i virksomhetene, samt innsatsen for personer med nedsatt funksjonsevne.

De tre delmålene er:

* Reduksjon i sykefraværet med 20 pst. i forhold til nivået i andre kvartal 2001. Dette innebærer at sykefraværet på nasjonalt nivå ikke skal overstige 5,6 prosent.
* Hindre frafall og øke sysselsettingen av personer med nedsatt funksjonsevne.
* Yrkesaktivitet etter fylte 50 år forlenges med tolv måneder. Med dette menes en økning sammenlignet med 2009 i gjennomsnittlig periode med yrkesaktivitet (for personer over 50 år).

Ved starten av den nåværende avtaleperioden kan måloppnåelsen oppsummeres slik:

* Delmål 1: Sykefraværet har blitt redusert med 10,4 prosent på landsbasis (sammenliknet med første kvartal 2001 ). Noen deler av arbeidslivet, for eksempel industrien, har allerede nådd målet om 20 prosent reduksjon.
* Delmål 3: Fem fylker har nådd målet om å få seniorene til å stå lenger i jobb.
* For delmål 2 er det ingen resultater å vise til.

Bakgrunn
--------

Begrepet inkluderende arbeidsliv (IA) ble første gang brukt i Sandmanutvalgets, ledet av Matz Sandman, utredning fra 2000, «Sykefravær og uførepensjonering. Et inkluderende arbeidsliv». Utvalget ble nedsatt for å utrede den kraftige veksten i sykefravær og uførepensjonering på slutten av 1990-tallet. IA ble lansert som et samlende begrep for de ulike tiltakene som utvalget anbefalte for å møte disse utfordringene.

Nasjonalt partssamarbeid
------------------------

Sandmanutvalgets rapport dannet grunnlaget for forhandlinger mellom partene i arbeidslivet, dvs. myndighetene, arbeidstaker- og arbeidsgiverorganisasjonene. I 2001 resulterte disse i intensjonsavtalen om et mer inkluderende arbeidsliv, også kalt IA-avtalen. Avtalen har blitt forlenget flere ganger, og den nåværende gjelder for perioden 2019-2022. Intensjonsavtalen er et stort samarbeidsprosjekt der partene går sammen for å møte utfordringene norsk arbeidsliv står overfor.

Nasjonale tiltak
----------------

Partene i intensjonsavtalen har iverksatt ulike tiltak for å nå målet om et mer inkluderende arbeidsliv. Det mest omfattende grepet er opprettelsen av NAV Arbeidslivssenter i hvert fylke. Arbeidslivssentrene inngår samarbeidsavtaler med interesserte virksomheter, som dermed får status som IA-virksomheter. Disse forplikter seg til å gjøre en ekstra innsats for å bli mer inkluderende, og får støtte til sitt IA-arbeid fra Arbeidslivssenterets rådgivere, samt tilgang til spesielle støtteordninger fra NAV.

IA-arbeid
---------

Intensjonsavtalen utpeker den enkelte arbeidsplass som den viktigste arenaen for arbeidet med å skape et mer inkluderende arbeidsliv. IA-arbeid er betegnelsen på den samlede innsatsen en virksomhet gjør for å bli mer inkluderende. Gode resultater krever systematisk og langsiktig arbeid, og IA-arbeidet dreier seg generelt sett om å:

* systematisk begrense psykiske og fysiske belastninger på arbeidsplassen
* forebygge fravær gjennom tilrettelegging av arbeidet for den enkelte ansatte
* følge opp sykemeldte på en strukturert måte for å få dem raskt tilbake i jobb
* aktivt stimulere til at eldre arbeidstakere blir så lenge som mulig i arbeid
* prøve å ha ansatte i jobb selv om de ikke kan yte 100 prosent
* legge til rette for ansettelse av personer som står utenfor arbeidslivet
* ha fokus på et godt arbeidsmiljø, trivsel og faktorer som motiverer ansatte til å komme på jobb

Lederskap/medarbeiderskap
-------------------------

Arbeidsplassen formes i stor grad gjennom lederskap. Derfor er det ledelsens ansvar å skape gode rammebetingelser for en inkluderende arbeidsplass. Forankring og engasjement helt opp på øverste nivå i en virksomhet er helt avgjørende for å lykkes med IA-arbeidet. Den andre hovedaktøren er de ansatte selv, som plikter å medvirke konstruktivt i utviklingen av arbeidsplassen. Det er derfor avgjørende at IA-arbeidet er forankret i partssamarbeidet. Tillitsvalgte og verneombud er sentrale aktører som bidrar til å legitimere og forankre IA-arbeidet i hele organisasjonen. I tillegg finnes det mange andre aktører og gode hjelpere, som for eksempel bedriftshelsetjenesten, leger og NAV. For å lykkes krever IA-arbeidet et konstruktivt samarbeid, tillit og dialog mellom alle disse aktørene.

Referanser
----------

1. ↑  «1 milliard sykefraværskroner kan være bortkastet», artikkel i *Aftenposten*, 21. juni 2013
2. ↑  «Stabilt sykefravær i 1. kvartal»[*død lenke*], artikkel fra *Nav*, 20. juni 2014
3. ↑  «Rekordlavt sykefravær», artikkel i *Aftenposten*, 24. mai 2014
4. ↑  «Fem fylker har nådd seniormålet i IA-avtalen» Arkivert 14. juli 2014 hos Wayback Machine. artikkel fra *Nav*, 26. mai 2014

Eksterne lenker
---------------

* Om IA-avtalen fra Arbeidsdepartementet
* IA-avtalen 2006–2009 hos Arbeidsdepartementet
* Om IA-avtalen fra NAV
* Idebanken – inkluderende arbeidsliv
* Partssamarbeid om IA fra KS
* Arbeidsmiljøportalen.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |