recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**FM-båndet** er et kringkastingsbånd på VHF-området og strekker seg fra 87,5 til 108 MHz.

Tidligere dekket det europeiske FM-båndet kun 87,5 MHz til 104 MHz som det kan ses på mange radiomottakere.

Det kalles FM-båndet fordi hensikten er at man kun sender radiofoni via frekvensmodulasjon (FM). Radiofoni via FM har den fordel at den da oppnår mindre støy og forvrengning. Ulempen med FM er at modulasjonsformen krever en større båndbredde for radiokanalene, men det er det plass til på FM-båndet.

Historisk
---------

Amatørradiostasjonen W1XOJ var den første eksperimentielle FM-radiostasjon som fikk tillatelse av Federal Communications Commission (FCC) i 1937 i USA.

Norge
-----

Den første FM-senderen i Norge ble satt i drift på Hanguren på Voss i 1954. Fordi de daværende radioene ikke kunne motta FM-sendinger, ble det montert en adapter på AM-radioene. Først i 1979 gikk FM forbi AM som den dominerende radioteknologien.

Det norske FM-båndet var organisert blant annet i fem landsdekkende tillatelser til FM-radio, kalt FM1 til FM5. De tre første ble brukt av NRK P1, P2 og P3. FM4 ble tidligere brukt av den kommersielle radiostasjonen P4 Radio Hele Norge, men ved utløpet av konsesjonen i 2003 fikk ikke P4 fornyet den. Radio Norge sendte på FM4-nettet frem til 13. desember 2017. FM5 ble brukt av P4  frem til 13. desember 2017, da hele det landsdekkende FM-nettet er slått av. Denne riksdekkende tillatelsen har noe lavere dekningsgrad.

I tillegg til de riksdekkende tillatelsene er Norge også delt opp i 141 områder med totalt 178 sendernett for lokalradio på FM.

De store kanalene forlot det norske FM-nettet i 2017. Lokalradio blir igjen på FM frem til minst 2031

Referanser
----------

1. ↑  FM – en suksesshistorie, til slutt - NRKbeta
2. ↑  RiksTV: P4 Radio Hele Norge Besøkt 22. oktober 2017
3. ↑  Post- og teletilsynet: FM-radio i Norge Arkivert 20. mars 2013 hos Wayback Machine. Besøkt 28. april 2014
4. ↑  «Når slukker FM-nettet? – Radio.no». *radio.no*. Besøkt 22. oktober 2017.
5. ↑  «Lokalradio kan sende på FM frem til 2031 – forslag om ny utlysning droppes». *dt.no*.
**Ugandas bank** (engelsk: **Bank of Uganda**) er sentralbanken i Uganda.

Historie
--------

Kommersiell bankvirksomhet i Uganda startet i 1906, da *National and Grindlays Bank of Calcutta* etablerte en filial i Entebbe. Fram til etableringen av sentralbanken ble ytterligere syv banker etablert i landet. Fra 1919 og fram til etableringen av en egen sentralbank i Uganda var det Det østafrikanske valutarådet (EACB) som utførte de tradisjonelle sentralbankoppgavene i de britiske koloniene i Øst-Afrika. 

Uganda fikk sin uavhengighet fra Storbritannia i 1962. 15. august 1966 ble sentralbanken etablert, med Joseph Mubiru som sentralbanksjef.

Målsetting og hovedoppgaver
---------------------------

Sentralbankens hovedoppgave er prisstabilitet, samt å bidra til et sunt kredittvesen. 

Hovedoppgavene er:

1. Utstede landets valuta, Ugandisk shilling (UGX)
2. Regulere landets pengemengde og utøve landets pengepolitikk
3. Være regjeringens bank
4. Være bankenes bank
5. Overvåke og regulere landets finansinstitusjoner
6. Forvalte landets valutareserver
7. Styre landets utenlandsgjeld
8. Være rådgiver for landets regjering

Sentralbanksjef
---------------

Pr juni 2022 er Michael Atingi-Ego fungerende sentralbanksjef. Tidligere sentralbanksjef Emmanuel Tumusiime Mutebile døde i januar 2022, og visesentralbanksjef Atingi-Ego overtok som fungerende sentralbanksjef.

Liste over sentralbanksjefer:

1. Mr. Joseph Mubiru (1966 – 1971)
2. Mr. Simeon Kiingi (1971 – 1973)
3. Mr. Onegi Obel (senior) (1973 -1978)
4. Mr. Henry Kajura (1978)
5. Mr. Nkojo Gideon (1979 – 1980)
6. Mr. Leo Kibirango (1981 – 1986)
7. Dr. Sulaiman Kiggundu (1986 – 1990)
8. Mr. Charles N. Kikonyogo (1990 – 2000)
9. Mr. Emmanuel Tumusiime Mutebile (2001 – 2022)
10. Michael Atingi-Ego, fungerende (2022 –)

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  The Independent - *Who will replace Mutebile?*, besøkt 11. juni 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Sentralbankens historie[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Viul Træsliperi** ble etablert ved Askerudfossen i Randselva i 1893, ved et fossefall nær Viul i tidligere Norderhov herredskommune, nå Ringerike kommune i Buskerud. Bedriften hadde opprinnelig en årsproduksjon av tremasse på cirka 20 000 tonn. Sliperiet brant i 1904, ble bygd opp samme året. Produksjonen ble da utvidet til cirka 30 000 tonn.

Til å begynne med ble masseballene transportert med taubane til Randsfjordbanen på Eggemoen, en strekning på cirka 2,6 km. Da Roa–Hønefosslinjen sto klar i forbindelse med byggingen av Bergensbanen i 1909, ble det bygget taubane over elva og til Viul stasjon. Modernisering og kapasitetsutvidelser gjennom årene ga bedriften er årsproduksjon på cirka 75 000 tonn papirmasse i 1948. Det ble også etablert produksjon av eggebrett i en egen emballasjeavdeling på denne tiden, men produksjonen ble stanset på 1950-tallet på grunn av uenighet om rettighetene til produksjonsmetoden.

I 1961 ble sliperidelen av tresliperiet overtatt av Follum Fabrikker, som trengte masse. Massen ble fraktet som små flak til Follum med lastebil. Da Follums nye tresliperi sto klart i 1968 ble produksjonen på Viul trappet ned, og den opphørte helt fra høsten 1969. Etter nedleggelsen utnyttes fossefallet til kraftproduksjon.

Se også
-------

* Viul
* Askerudfoss
* Huhtamaki
*Selskapet må ikke forveksles med FMC Technologies som ble skilt ut som eget selskap i 2001.*

**FMC Corporation** er et opprinnelig amerikansk multinasjonalt selskap.
FMC Biopolymer er et datterselskap som utvinner alginat av stortare. I Norge finnes Biopolymer i Drammen og på Vormedal i Karmøy kommune.

Selskapet kan spore sin historie tilbake til 1883 da oppfinneren John Bean laget en sprøyte for insektsmiddel. Bean og svigersønnen solgte denne og andre oppfinnelser noen år, før de i 1904 startet Bean Spray Pump Company. I 1928 gikk de på børs under navnet John Bean Manufacturing Company.

I 1943 startet de å selge kjemiske stoffer, hovedsakelig insekt- og soppmidler. I 1948 skiftet de navn til Food Machinery and Chemical Corporation, og i 1961 skiftet de navn til FMC Corporation.

I 1968 ble selskapet opp i fire grupper, under navnene Machinery, Chemical, Fiber og Film.

Selskapet har utviklet militære kjøretøyer. De mest kjente er M113 og M2 Bradley. Disse produktene ble skilt ut i et eget selskap, United Defense, i 1994.

Referanser
----------

1. ↑  Om FMCs administrerende direktør
2. ↑  Pressemelding om ansettelse av ny finansdirektør

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) FMC Corporation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* FMC Biopolymer hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Friidrett: |
| Konkurrerte for LuxembourgLuxembourg Luxembourg |
| Friidrett Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett |
| Gull | Schaan 2018 |  Høydehopp |

**Charel Gaspar** (født 2. oktober 1991) er en luxembourgsksk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp og høydehopp. Hans fremste internasjonale meritt er gull i høydehopp ved Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018.

Idrettskarriere
---------------

2015
Gaspar ble nasjonal mester i høydehopp innendørs i 2015. Han deltok i friidrett under Europalekene 2015, og kom der på åttendeplass i høydehopp, og deltok også på Luxembourgs stafettlag på 4 x 400 meter, som kom på niendeplass. 

2016
Han deltok i Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2016, og kom der på sjuendeplass i høydehopp. 

2017
Den 16. juli 2017 ble han nasjonal mester i høydehopp utendørs, med 2,02 meter.

2018
Han ble nasjonal mester i høydehopp innendørs for andre gang i 2018. I Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018 vant han høydehopp, med ny personlig rekord på 2,10 meter.

Referanser
----------

1. 1 2 3  IAAF - *Charel Gaspar - Honours*, besøkt 17. juni 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Charel Gaspar – World Athletics Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Nils m/Skils** (født 1980 **Nils Bjelland Grønvold**) er en norsk rapper fra Gjerdrum på Romerike. Han er best kjent som improvisatør innen sjangeren, men er også en aktiv låtskriver.

Solokarriere
------------

Grønvold startet å rappe i 1994 i en alder av 14 år. Ett år senere startet han og to venner trioen Point. Kort tid etter dannet Nils og Storebror (hans makker fra Point) et rap-kollektiv med blant andre Rissimo, Makaber Kadaver, JænDMæn, Dj Neekoh, Dj Kaffka og Droolian. Sammen kalte de seg RatPack. Kort tid etter oppstarten vant Grønvold også sin første battle, Rock The Spot 2003. 

Samme høst ble han invitert med på turné for Rikskonsertene av Skranglebein. Mens Ratpack var et hobbyprosjekt, gjorde Grønvold og Skranglebein flere omfattende turneer for Rikskonsertene og Kulturell skolesekk i årene 2004 og 2005. Samtidig ga han med Point ut sin første demo for salg fra hånd til hånd, *Demo'n*, og vant flere battles (Battle i Sentrum ’04 og ’05, Straight Spittin’). Da Ratpack gikk hver til sitt i 2005 fant medlemmene fra Romerike (Grønvold, Storebror, Rissimo, JænDMæn, dj Neekoh og Droolian) sammen i konstellasjonen RIP Crew (Rossin I Pølsa). Gruppa har siden starten av vært lite aktiv, til tross for opptredener bl.a på Bylarm og Rockefeller. Storebror sluttet som rapper i 2007. Som soloartist slapp Grønvold sin første mixtape, *Ventings* i 2006. Han fulgte opp med *Ventings 2* i 2007, før hans offisielle debut-album, *Undergrunnslegende,* kom i 2009. 

De siste tre årene har Nils m/Skils også utgjort en tredel av improvisasjonsgruppa Stor Overraskelse, som hovedsakelig jobber innen event-markedet. De andre medlemmene er Skranglebein (rap) og Droolian (beatbox). Blant jobbene Nils m/Skils har spilt er Roskildefestivalen, NRKs Idrettsgalla og Fritt Ords Ærespris.

Nils m/Skils har sammen med Rissimo de siste årene arrangert battles i Oslo gjennom Skeez TV.

Diskografi
----------

* *Point – Demo`n* (A 2004)
* *Ventings Mixtape* (S 2006)
* *Ventings 2 Mixtape* (S 2007)
* *Undergrunnslegende* (S 2009) (CD og DVD)
* Rett rundt hjørnet (2015)
* 777 Walkover (2017)
* Overflod av Bars (2018)
* Overflod av Bars 2 (2019)
* Ei Saa Peittää (2019)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Nils m/Skils offisielle hjemmeside
* (no) Offisiell nedlastningsside for albumet "Undergrunnslegende" (Krever registrering)
* (no) MySpace-side
* Rapper Profile on VerseTracker

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** MusicBrainz
 |
**Viveka Ljung** (født **Barbro Nadine Wiveka Ljung** 10. august 1935 i Stockholm) er en svensk tidligere ballettdanserinne. Hun var sjef for Operaballetten i perioden 1988 til 1990.

Ljung er utdannet fra blant annet Stockholmsoperaens ballettskole, Royal Ballet i London, Bolstoj i Moskva og American Ballet Theatre i USA.

Ljung tiltrådte stillingen som sjef for Operaballetten i 1988. Ljungs lederperiode ble preget av motsetninger innad i ballettkompaniet, blant annet med faglig uenighet mellom Anne Borg og Ljung. Motsetningene skal blant annet ha dreid seg om et gjestespill på *Théatre de Champ Elysées* i 1990, der Ljung ville vise sin egen produksjon *Anna Karenina* på bekostning av Borgproduksjonen av Kjersti Alvebergs *Volven*. Det interne bråket førte til at Ljung trakk seg sommeren 1990. Ljung ble etterfulgt som ballettsjef av danske Dinna Bjørn.

Filmografi
----------

* *Atis och Camilla* (1963)
* *Karneval* (1961)

Referanser
----------

1. ↑  
Thurmann-Nielsen, Anne. «Kampklar ballettsjef». *VG* (12. august 1988)
2. ↑  
Plesner, Ragnhild. «Viveka Ljung trekker seg». *Aftenposten* Morgen (3. april 1990)
3. ↑  
Gjessing, Gunvor. «Opprør i Operaballetten». *Aftenposten* Morgen (3. mars 1990)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Viveka Ljung på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Nils Yttri** (født 31. juli 1947 i Oslo, død 10. september 1980) var en norsk lyriker og billedkunstner. 

Han vokste opp i Drammen og debuterte i 1979 med diktsamlingen *Turister i nattens lugar* og i 1980 kom samlingen *Bokserens blod* (1980). Yttri døde bare 33 år gammel og etter han døde kom *Når min fantasi berører dine drømmer* (1981) og *Zenith* (1982).

Hans *Samlede dikt* ble utgitt av Bokklubben i 1993 med etterord av Lars Saabye Christensen. Christensen har også skrevet flere artikler om Yttri, og et forord til *Jeg har sett stjerner som sluttet å slukne, etterlatte dikt* (2005). Yttri er også omtalt og gjendiktet i Christensens roman *Byens spor: Skyggeboken* (2019).

Referanser
----------

1. 1 2 3   Digitalarkivet, www.digitalarkivet.no, besøkt 24. desember 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Nils Yttri i Store norske leksikon
* (no) Nils Yttri i databasen Littforsk

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Drammen byleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Carl Frederik Vogt** (døpt 2. oktober 1781, død 19. september 1834) var en dansk maler som virket store deler av livet i Norge. Vogt var født i København som sønn av en vognmaker og hans ektefelle.

Han studerte ved Kunstakademiet i København og fikk den store sølvmedaljen i 1802.

Rundt 1810 kom Vogt til Norge. Han må ha gjort bekjentskap med familiene Collett og Anker ettersom han fikk i oppdrag å dekorere familien Colletts hjem på Ullevål gård og spisesalen på Bogstad gård for Peder Anker. Senere leverte han også prospekter til Paléet i Oslo hvor Karl III Johan hadde deler av kunstsamlingen sin.

I tillegg til prospekter har han utført flere portretter, blant annet av Christian Magnus Falsen og Otto Collett.

* Vogts maleri av Falsen på et frimerke fra 1947Vogts maleri av Falsen på et frimerke fra 1947
* Ullevål gård i 1815Ullevål gård i 1815

Referanser
----------

1. 1 2   Kunstindeks Danmark, Kunstindeks Danmark kunstner ID 11425, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Kunstindeks Danmark kunstner ID 11425[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5  Carl Frederik Vogt fra Weilbachs Kunstnerleksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Carl Frederik Vogt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** Kunstindeks Danmark **·** VIAF **·** GND **·** KulturNav
 |
**KL** (forkortelse for **Kommunernes Landsforening**, som også var navnet fram til 2001) er en dansk interesseorganisasjon for Danmarks 98 kommuner. KL spiller en nøkkelrolle som danske kommuners representant ved de årlige forhandlinger med den danske regjering om kommunenes økonomiske rammer for det kommende budsjettår. KL fungerer også som arbeidsgiverorganisasjon og forhandlingspart overfor de kommunalt ansattes fagforbund. Organisasjonen har 430 ansatte og et årlig budsjett på ca. 350 millioner DKK (2010).

KLs sentralstyre velges hvert fjerde år, umiddelbart etter kommunevalget i Danmark, og avspeiler partienes forholdsmessige størrelse i kommunestyrene.

Bladet *Nyhedsmagasinet Danske Kommuner* utgis av KL.

KL har siden 2002 holdt til på Islands Brygge i København. Hovedkvarteret er 13 600 kvm stort og er tegnet av Arkitema.

Historie
--------

Foreningen ble stiftet i 1970 ved sammenslåingen av Den Danske Købstadforening, De Samvirkende Sognerådsforeninger i Danmark og Foreningen af Bymæssige Kommuner som følge av kommunalreformen i 1970, hvor de tidligere 1300 kommunene ble slått sammen til 275.

Inntil kommunalreformen i 2007 var Københavns kommune og Frederiksberg kommune ikke medlem av KL på grunn av deres særstatus som både amt og kommune. I en periode var Farum kommune medlem av KS, da tidligere borgermester Peter Brixtofte ikke kunne se at organisasjonen talte kommunens sak.

Formenn
-------

* 1970–1973: Henning Rasmussen, Esbjerg (S)
* 1973–1978: Jens Mathiasen, Herning (V)
* 1978–1979: Henning Rasmussen, Esbjerg (S)
* 1979–1982: Thorkild Simonsen, Aarhus (S)
* 1982–1986: Evan Jensen, Lejre (V)
* 1986–1992: Thorkild Simonsen, Aarhus (S)
* 1992–1994: Hilmar Sølund, Herning (S)
* 1994–1998: Evan Jensen, Lejre (V)
* 1998–2002: Anker Boye, Odense (S)
* 2002–2006: Ejgil W. Rasmussen, Gedved (V)
* 2006–2010: Erik Fabrin, Rudersdal (V)
* 2010–2012: Jan Trøjborg, Horsens (S)
* 2012–2014: Erik Nielsen, Rødovre (S)
* 2014–2018: Martin Damm, Kalundborg (V)
* 2018–2022: Jacob Bundsgaard, Aarhus (S)
* 2022–2026: Martin Damm, Kalundborg (V)

Referanser
----------

1. ↑   *Det Centrale Virksomhedsregister*, CVR-nummer 62547413, Wikidata Q795419,
2. ↑   Det Centrale Virksomhedsregister[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  .
4. ↑  «Fortegnelse over KL's bestyrelse fra 1970» (PDF) **(dansk)**. KL. 15. november 2017. Arkivert fra originalen (PDF) 23. mars 2020. Besøkt 23. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (da) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Danmark
*For Bandet Kiss, se Kiss.*
**KISS-prinsippet** (forkortelse for «Keep it simple, stupid», *Gjør det enkelt, tulling*) sier at designenkelhet bør være et sentralt mål og unødvendig kompleksitet bør unngås. Det fungerer som et nyttig prinsipp i en lang rekke fagfelt, for eksempel utvikling av programvare, animasjon, journalistikk, foto, prosjektering og strategisk planlegging. Vanlige varianter av akronym inkluderer: «Keep It Sweet & Simple» (*Gjør det pent og enkelt*), og «Keep It Short & Simple» (*Gjør det kort og enkelt*).

Relaterte konsepter
-------------------

Prinsippet er relativt lik Ockhams barberkniv og Albert Einsteins leveregel om at «alt skal være gjort så enkelt som mulig, men ikke enklere». Eller Antoine de Saint-Exupérys «Det synes som om fullkommenhet er nådd ikke når det er ingenting igjen å legge til, men når det er ingenting igjen å ta unna».

Rube Goldbergs maskin illustrerer de mange ulike problemer som kan oppstå med komplekse løsninger som ikke gjøres enkle.

«Instruction creep» og «function creep» er eksempler på unnlatelse av å følge KISS-prinsippet i programvareutvikling. Dette er kjent som «snikende featurism»

Varianter for akronym
---------------------

* Keep it simple, stupid
* Keep it small and simple
* Keep it sweet and simple
* Keep it simple and straightforward
* Keep it short and simple
* Keep it short and sweet
* Keep it smart and simple
* Keep it strictly simple

Se også
-------

* Ikke gjenta deg selv
* Corner saken
* Principles of War
* Kjøkken sink syndrom
* Rube Goldberg
* Heath Robinson
* Unix-filosofien
* Ockhams barberkniv
Artikkelen omhandler både distriktet og byen Sipitang

Sjøpromenaden i Sipitang.  Foto: Uwe Aranas (2013) 
**Sipitang** er et distrikt i Pedalman-divisjonen i den malaysiske delstaten Sabah. Det er det sørvestligste av distriktene, og strekker seg langs hele Sabahs grense mot Sarawak, med kystlinje til Bruneibukta i nordvest. I sør har Sipitang grense til Kalimantan Timur i Indonesia. 

Distriktet ble opprettet den 1. januar 1962, har et areal på 2 732 kvadratkilometer og et folketall på 34 862 (2010). Administrasjonssenteret er byen Sipitang. Sabahs sørligste landsby, Long Pasia, ligger ved den indonesiske grensen, og har kun forbindelse med resten av delstaten via den lokale flyplassen. Pan Borneo Highway, som knytter Sabah med Sarawak og Brunei, går gjennom distriktet.

Området som utgjør Sipitang-distriktet var inntil 1884 et territorium i Brunei som ble avstått av sultanen til Britisk Nord-Borneo. I 1901 ble landområdene mellom elvene Sipitang og Trusan kjøpt opp av North Borneo Chartered Company, og den nye Clarke-provinsen ble dannet.

Byen
----

Byen Sipitang ligger i den nordvestlige delen av distriktet, om lag 144 kilometer sør for Kota Kinabalu, og har 4 298 innbyggere. Byen ble opprettet i 1901 som administrasjonsstedet for den nydannede Clarke-provinsen.

Byen er i ferd med å bli et senter for olje- og gassindustrien i Sabah, etter at det i 2011 ble vedtatt av regjeringen å bygge Sipitang Oil and Gas Industrial Park (SOGIP), mens oljeselskapet Petronas skal bygge en ammoniakk- og ureafabrikk.

Referanser
----------

1. 1 2  Folketellingen for Sabah (2010) Arkivert 14. november 2013 hos Wayback Machine..
2. ↑  Sabah LawNet: Sipitang District Council Instrument 1961 Arkivert 19. august 2014 hos Wayback Machine.. Besøkt 18. august 2014. (en)
3. ↑  Sabah LawNet, British North Borneo Treaties, 1884 Arkivert 5. november 2017 hos Wayback Machine.. Besøkt 18. august 2014. (en)
4. ↑  Borneo Post Online, 1. april 2011: Oil, Gas Industrial Park in Sipitang. Besøkt 18. august 2014. (en)
5. ↑  Bursa Malaysia Marked News, 1. juli 2011: Petronas Chemicals up on Sipitang plant plan. Besøkt 18. august 2014. (en)
**Alatiash nasjonalpark** er en nasjonalpark som ligger nordvest i Etiopia. Parkens areal er 2 665,7 km2, og ligger i regionen Amhara. Alatish nasjonalpark ble opprettet i 2006 da *Alatish Natural Forest* ble omgjort til nasjonalpark. I vest grenser parken mot Sudan, og i sør mot regionen Benishangul-Gumuz. Terrenget er dominert av tørre skogkledde savanner og noen få høydedrag bevokst med blant annet dalbergia melanoxylon (uekte ibenholt), fikentrær og akasie. Høyden over havet varierer fra 520 til 920 meter. Årlig nedbørsmengde ligger normalt mellom 500 og 1 500 mm. Parken har fått navn etter elven Alatish som har sitt utspring her.

Dyreliv
-------

I parken er det registrert 26 store pattedyrarter inkludert afrikansk elefant, stor og liten kudu, leopard og løve. Det er registrert 204 fuglearter og 23 arter gnagere. Videre finnes det 7 arter krypdyr og amfibier inkludert varaner, klippepyton, egyptisk kobra og svart mamba. Elvene Aayima og Gelegu grenser til parken og fører et rikt artsmangfold med fisk.

Referanser
----------

1. ↑  AllAfrica.com: Activities Underway to Designate Alatish Natural Forest As National Park (publisert 12. august 2005) Besøkt 6. oktober 2014

Kilder
------

* Ethiopian Wildlife Conservation Agency: Alatish National Park Besøkt 6. oktober 2014
* Ethiopian Wildlife and Natural History Society: A Glimpse at Biodiversity Hotspots of Ethiopia - side 21. (pdf) - (publisert 2011) Besøkt 6. oktober 2014

| * v
* d
* r
Nasjonalparker i Etiopia |
| --- |
| Nasjonalparker | Abijata-Shala • Alatish • Awash • Bale Mountains • Chebera-Churchura • Gambella • Geraille • Kafta Sheraro • Mago • Maze • Nechisar  • Omo • Simien Mountains • Yabello • Yangudi Rassa | Etiopias flagg |
| Vilteservater | Babile elefantreservat • Senkelle kuantilopereservat |
**Nils Westermark** (født 9. september 1892, død 24. januar 1980) var en svensk seiler som deltok i OL 1912 i Stockholm. 

Westermark vant en olympisk sølvmedalje i OL 1912 i Stockholm. Han var med på den svenske båten «Sans Atout» som kom på andreplass bak den norske båten «Taifun» i 8 meter-klassen. Mannskapet på båten besto av Edmund Thormählen, Bengt Heymann, Herbert Westmark, Alvar Thiel, Emil Henriques og Nils Westermark.

Det var sju båter i 8 meter-klassen, to finske, to russiske, to svenske og en norsk. Den norske båten «Taifun» vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 22. juli utenfor kysten ved Nynäshamn.
«Sans Atout» og den finske båten «Lucky Girl» hadde tre poeng hver etter to seilaser. «Sans Atout» vant skilleracet som ble avholdt 22. juli.

OL-medaljer
-----------

* OL 1912 Sveriges flagg Stockholm – Sølv Sølv i seiling, 8 meter-klassen (Sverige)

Referanser
----------

1. ↑   Vem är hon[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nils Westermark – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Nils Westermark – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Nils Westermark – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Nils Westermark – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** NKC
 |
**Carl Leopold Friederich von Schmettow til Holdfor i Mecklenburg og Königswalde**  (født 19. februar 1691, død 19. august 1728) var en tysk riksfriherre, far til kommanderende general i Norge, Waldemar Hermann Schmettau. 

Han var sønn av keiserlig råd Friedrich Gotfried von Schmettau (1652–1703) og Anna Margrethe von Pussen (1660–1699). Sammen med broren ble han opphevet i riksfriherrelig stand, og var dessuten prøyssisk kammerherre og domherre i Hasselberg. Den 3. april 1718 giftet han seg på Elsterwerda med Hedevig baronesse Løvendal (1695–1725), datter av stattholder i Norge, Waldemar Løvendal. 

Han døde i Kassel i 1728.

Referanser
----------

1. 1 2   Danmarks Adels Aarbog[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Hiort-Lorenzen og Thiset (1914). «von Schmettau» (PDF). *Danmarks Adels Aarbog*: 423.
3. ↑  Teisen og Bobé (1937). «Gyldenløve» (PDF). *Danmarks Adels Aarbog*. II (49).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
En konstruksjon som er utsatt for gjentatte laster kan bryte sammen på grunn av omfattende plastisk flyting, selv om ikke noen av lastene i seg selv er i stand til å forårsake brudd. Når det ikke skjer sier en at konstruksjonen har **shakedown**. Den er da sikker og vil ikke bryte sammen.

Brudd eller shakedown
---------------------

Konstruksjonen kan få plastisk brudd ved gjentatte laster på to grunnleggende måter:

* Først ved at elementer i konstruksjonen gjentatte ganger blir utsatt for strekk og trykk. Det blir kalt for alternerende brudd.
* Den andre er om en har flere bidrag til plastisk deformasjon, slik at deformasjonen etterhvert bygger seg opp. Konstruksjonen er da utsatt for enten bare strekk eller bare trykk. Til slutt er deformasjonene så store at de kan sammenliknes med brudd. Det kalles inkrementelt brudd.

En praktisk konstruksjon vil ofte utsettes for en kombinasjon av disse lasttypene.

Endringene i konstruksjonen kan gradvis bli mindre når antall lastvekslinger øker, til en kommer til en situasjon der det ikke skjer videre endringer. Ved påfølgende lastvekslinger er det bare elastiske endringer. Når dette skjer sier en at konstruksjonen har shakedown. 

Om spenningene overskrider en gitt verdi vil konstruksjonen ikke bli shakedown, og deformasjonene vil øke fram til den bryter sammen. Det kreves flere lastvekslinger gjerne i størrelsesorden ti, for å få brudd. 

Shakedown sjekkes vanligvis som en del av kontrollen i utmattingsgrensetilstanden. En kontroll for lavsyklus-utmatting kan i en del tilfeller erstatte kontrollen av shakedown.[1]

Øvre grense shakedown-teorem
----------------------------

Det er utviklet flere teoremer om shakedown. Øvre grense shakedown-teorem sier at om det eksisterer en fordeling av restmomenter i en ramme som er statisk mulig med null ytre laster, som også tilfredsstiller tre spesifiserte formler i alle tverrsnitt vil en få shakedown. Disse betingelsene er nødvendige og tilstrekkelige for å få shakedown. De to første formlene omhandler inkrementelt brudd, mens den tredje er om alternerende brudd. 

Det har ikke vært mulig å knytte kravene til deformasjoner i stedet for moment.

Formlene gjelder for bjelker og rammer med to akser med symmetri og like flytespenninger på trykk og strekk.

Shakedownteoremet er uavhengige av lastrekkefølgen. Det forutsetter at deformasjonene og rotasjonene er små.

Tilstedeværelsen av restspenninger i konstruksjonene, manglende tilpassinger, fabrikkasjonsprosessen eller bevegelser av understøttelser har ikke noe innflytelse på om shakedown opptrer.

Teoremet er påvist av Grüning i 1926.[2]

Referanser
----------

* Jan A. König: Shakedown of elastic-plastic structures, Fundamental studies in engineering 7, Elsevier forlag, 1987.
* B-G Neil: The plastic methods of structural Analysis, Chapman and Hall, London, 1977
* NORSOK N-004: Design of steel structures, Revisjon 2, Oktober 2004

1. ↑  NORSOK N-004 kommentar til punkt 6.1 –
2. ↑  M. Grüning: Die Tragfähigkeit statish ubestimter Tragwerke aus Stahl bei beliebig häufig wiederholter Belastung, Springer verlag, Berlin, 1926
***Na ostrije*** (originaltittel: *На острие*) er en russisk film fra 2020, regissert av Eduard Bordukov.

Handling
--------

Aleksandra Pokrovskaja er en berømt sabelfekter, og hennes siste mål er å få gull under OL. Men hennes vei blir blokkert av en annen talentfull idrettsutøver: En ung og ukjent sabelfekter ved navn Kira Jegorova. Kira er ambisiøs, selvsikker, og ønsker absolutt å komme seg til OL. Under en av konkurransene mellom dem blir Kira skadet i beinet av Aleksandra.

Rett etter seieren gleder Aleksandra seg over dette, og muligheten til å komme til OL. Men deretter begynner samvittigheten hennes å plage henne mer og mer. Under selve konkurransen hadde Kira møtt sin alkoholiserte far igjen, som Aleksandra hadde tatt med dit (vel vitende om at Kira ikke ønsket å møte faren sin igjen)

Skuespillere
------------

* Svetlana Khodtsjenkova som Aleksandra 'Sasja' Pokrovskaya
* Stasja Miloslavskaja som Kira Jegorova
* Sergej Puskepalis som Gavrilov
* Aleksej Barabasj som Konstantin
* Kirill Degtyar som Mark

Referanser
----------

1. ↑  На острие (2020)
2. ↑  Что в кино: черная Алиса, российские саблистки, Марго Робби с пистолетом

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Na ostrije* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Verdensmesterskapet i strandhåndball 2008** ble arrangert fra 9. til 13. juli 2008 i Cádiz i Spania. 

VM var felles for kvinner og menn, og 12 lag deltok i hver klasse.

Sluttstilling
-------------

### Kvinner

| Plass | Lag |
| --- | --- |
| 01 1 |  Kroatia |
| 02 2 |  Spania |
| 03 3 |  Brasil |
| 4 |  Italia |
| 5 |  Russland |
| 6 |  Norge |
| 7 |  Uruguay |
| 8 |  Serbia |
| 9 |  Ukraina |
| 10 |  Nord-Makedonia |
| 11 |  Den dominikanske republikk |
| 12 |  Kina |
|

Kroatia slo Spania 2-0 i finalen (13-10, 14-8), og Brasil slo Italia 2-1 i bronsefinalen (13-10, 10-20, 5-0). 

Den norske troppen bestod av Ane Brestuen, Anja Edin, Arnhild Holmlimo, Ingrid Ødegård, Kathrine Hjelmeland, Sara Breistøl, Tine Stange, Ida Bjørndalen, Mari Loe og Tine Kristiansen. Reserver var Randi Jørum Sulland, Betina Riegelhuth, Kine Kristiansen og Vibeke Nordli.

### Menn

| Plass | Lag |
| --- | --- |
| 01 1 |  Kroatia |
| 02 2 |  Brasil |
| 03 3 |  Serbia |
| 4 |  Egypt |
| 5 |  Spania |
| 6 |  Tyrkia |
| 7 |  Ungarn |
| 8 |  Russland |
| 9 |  Uruguay |
| 10 |  Pakistan |
| 11 |  Iran |
| 12 |  Libya |
|

Kroatia slo Brasil 2-1 i finalen (21-14, 18-19, 9-4), og Serbia slo Egypt 2-0 i bronsefinalen (14-12, 19-14).

Referanser
----------

1. ↑  Norges Håndballforbund - *Troppen til VM i Beachhåndball*, besøkt 29. juli 2014.

Eksterne lenker
---------------

* IHF - resultater menn
* IHF - resultater kvinner

| * v
* d
* r
Verdensmesterskapet i strandhåndball |
| --- |
|  | 
* Egypt 2004
* Brasil 2006
* Spania 2008
* Tyrkia 2010
* Oman 2012
* Brasil 2014
* Ungarn 2016
* Russland 2018
* Italia 2020

 |  |
Den gamle Doblouggården i Storgata 1
«Dobloug - Landets største lager av manufaktur». Veggreklame på Doblouggården (1901).
Den nye Doblouggården i Dronningens gate 40
**Brødrene Dobloug** (Mikkel Dobloug og Jens Dobloug) etablerte sitt tekstilhus og grossistvirksomhet i Oslo i 1870.

Fra en beskjeden begynnelse i Storgaten 12, hvor man drev handel fra et lokale med 2 vinduer og en smal dør, flyttet firmaet til nr 14 for å få bedre plass. I 1901 stod Doblouggården ferdig og firmaet flyttet til sin nye adresse, Storgata 1. 

Ingar Dobloug, sønn av Mikkel Dobloug, tok over driften av firmaet i 1914 etter at broren Birger Dobloug gikk ut på grunn av uoverensstemmelse med Ingar Dobloug. Ingar bygde Dronningens gate 40 i 1933, også kalt Doblouggården. Huset er kjent for sin «nye» arkitektur i funkisstil. 

Brødrene Dobloug ble kjent for sin utrettelige kamp for det rene norske flagg, og venstrepolitikeren Mikkel Dobloug ble siden den tid kalt «Flagg-Dobloug». Brødrene Dobloug var det første stedet man kunne kjøpe rene norske flagg uten unionsmerket «sildesalaten».[]

I 1964 kom sønnene til Ingar sen. Mikkel og Ingar jr. Dobloug med i ledelsen av firmaet, og disse drev firmaet frem til 1986.

Brødrene Dobloug feiret sitt 100-årsjubileum i 1970. På 80-tallet rant tiden ut for varemagasinene, og Dobloug stengte dørene i 1986 etter 116 år med drift.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**Steppemåke** (*Ichthyaetus ichthyaetus*) er en monotypisk art i måkefamilien (Laridae), der den inngår i slekten *Ichthyaetus*. Arten er observert i Norge, første gang da en årsunge ble ringmerket på Aker Brygge i Oslo mandag 18. august i 2014. Dagen etter ble en annen umerket fugl observert ved Vaterland. I ettertid er arten observert her nesten årlig, selv om den er sjelden.

Biologi
-------

Hekkekoloni i Donaudeltaet, Ukraina
*Ichthyaetus ichthyaetus*
Steppemåka betydelig større enn hettemåka og måler 60–72 cm og veier 900–2 000 g, med et vingespenn på 155–170 cm. I hekkedrakt har fuglene ei karakteristisk svart hodehette og små hvite øyeflekker over og under øynene. Vingene er dessuten spissere enn hos andre store måkefugler. Ellers er fjærdrakten for det meste hvit med perlegrå overside.

Fuglen er trekkfugl og hekker på noen få svært små, spredte lokaliteter fra Svartehavet (Krim, Donaudeltaet) og østover til Balkhasjsjøen og flekkvis videre til det nordvestre Mongolia; også Tibet, samt i Nord-Kina (Gansu, Qinghai, Indre Mongolia). Fuglene overvintrer ved kysten av det østlige Middelhavet, Rødehavet, langs det sørlige Kaspihavet og nordover langs Indiahavet øst til Myanmar, sjelden også Thailand; også i det nordindiske lavlandet (Nord-India) og i det sør-sentrale Etiopia.

Habitatet finnes langs kysten og store elver. Den tiltrekkes av menneskeskapte matkilder som havner, fiskedammer og søppelfyllinger. Hekker i kolonier på golde øyer i ferske og saltholdige innsjøer og innlandshav i generelt tørre områder. Fuglene returnerer til koloniene tidlig i mars og legger fra tidlig i april.

Referanser
----------

1. ↑  Magne Myklebust (2014) Steppemåke – ny art for Norge. Fuglekunnskap. BirdLife Norge, publ. 22.08.2014
2. 1 2 3 4 5  Burger, J. M. Gochfeld, E. de Juana, E. F. J. Garcia, and G. M. Kirwan (2020). Pallas's Gull (*Ichthyaetus ichthyaetus*), version 1.0. In Birds of the World (J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D. A. Christie, and E. de Juana, Editors). Cornell Lab of Ornithology, Ithaca, NY, USA.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Steppemåke* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Steppemåke* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Steppemåke* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Steppemåke* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Steppemåke* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Steppemåke* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Ichthyaetus ichthyaetus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Ichthyaetus ichthyaetus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Ichthyaetus ichthyaetus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Brødrene Dal og vikingsverdets forbannelse*** er en norsk film i sjangeren komedie- og familiefilm om Brødrene Dal fra 2010. Dette er det femte og siste eventyret i sagaen om Brødrene Dal, og er blant annet basert på opptak av en teaterforestilling på Tusenfryd fra 1997.

Brødrene Dal, ved to av dem – brødrene Gaus og Roms, snekrer på den nye tidsmaskinen de har kjøpt på TV-shop, men brått er det noe som galt og de forsvinner tusen år tilbake i tid. Brødrene og maskinen dukker opp igjen i vikingtiden, og havner på det samme sted hvor fornøyelsesparken Tusenfryd utenfor Oslo ligger i dag. De havner midt i mellom en strid mellom to grupperinger, Badejarlene og Granbarkebirkebeinerne, som kjemper om et magisk sverd ved navn Tyrfing.

Filmen fikk tildels hard mottagelse av filmanmelderne. *Dagbladet* mente blant annet at «altfor mye fjas som har forvillet seg inn i feil format». *Adresseavisen* kalte den for den dårligste norske filmen på år og dag og gav terningkast en.

Kjenningsmelodien som ble brukt til Brødrene Dal heter «The Eye of Wendor» og er fremført av bandet Mandalaband.

Bakgrunn
--------

28. august 2009 ble det kjent i ett intervju med Dagbladet at opptak fra Brødrene Dal og vikingsverdets forbannelse er funnet. Mjøen og Lystad har gjort det om til en spillefilm for kino bestående av opptak fra denne teaterforestillingen som foregikk med publikum tilstede. Imidlertid ble de fleste publikumssekvensene klippet vekk når det ble laget til kinofilm.

Rolleliste (ufullstendig)
-------------------------

| Rolle | Skuespiller |
| --- | --- |
| Gaus Dal m.fl. | Lars Mjøen |
| Roms Dal m.fl. | Knut Lystad |
| Brumund Dal m.fl. | Trond Kirkvaag |
| Forteller | Tom Mathisen |
| Kristin Lavvansdatter | Benedicte Adrian |
| Sigurd Høyvannsbukser | Ketil Høegh |
| Viking | Steinar Sagen |
| Viking/Stunt | Jeppe Beck Laursen |
| Seidmannen Fimbul | Sigve Bøe |
| Trulte | Charlotte Våset |
| Tralte | Tiril Andøl |

Referanser
----------

1. ↑  «Brødrene Dal og Vikingsverdets forbannelse - 2010». *Filmweb.no*. Besøkt 24. mars 2016.
2. ↑  Hobbelstad, Inger Merete: «Gutta på tur», *Dagbladet* 9. september 2010
3. ↑  Eidsvåg, Terje. «Pinlig smørje». *adressa.no*. Arkivert fra originalen 1. april 2016. Besøkt 24. mars 2016.

| * v
* d
* r
Brødrene Dal |
| --- |
| Figurer | 
* Gaus Dal (Lars Mjøen)
* Roms Dal (Knut Lystad)
* Brumund Dal (Trond Kirkvaag)
* forteller (Tom Mathisen)

 |
| Serier | 
* Professor Drøvels hemmelighet
* Spektralsteinene
* Legenden om Atlant-is
* Mysteriet om Karl XIIs gamasjer
* Vikingsverdets forbannelse

 |
**Karow** ['ka:ro:] er en ortsteil i Berlins bydel Pankow. Bosettingen Karow er nevnt første gang i skriftlige kilder fra 1375 som *Kare*. Ved sammenslåingen i Stor-Berlin hadde landkommunen bare 949 innbyggere. Karow har beholdt sitt landlige preg fra årene før den første verdenskrigen. Etter en stor utbygging nord i orsteilen i årene 1992-1996 steg innbyggertallet sterkt.

Historie
--------

Sentrum i landsbyen Karow som er bygget rundt en dorfanger (almenning), ligger langs gaten *Alt-Karow*. Ved siden av kirken, den tidligere skolebygningen og samfunnshuset finnes i sentrum en rekke bondegårder fra 1800-tallet. I området utenfor landsbykjernen ble det bygget i 1920-og 1930-årene, særlig rundt jernbanestasjonen. Det var hovedsakelig mindre hus på tomter som kunne bidra til selvforsørging. På de tidligere markene i nord og i tillegg på våtmarker sør og øst i orsteilen, ble det i 1990-årene bygget en- og flerfamiliehus, delvis også blokker. I samband med dette ble det oppført barnehager, skoler, menighetshus, butikker, restauranter og et sentralt handlesenter med plass for det ukentlige markedet.

Natur
-----

Nordvest i Karow finnes Karower Teiche (Karowtjernet) som danner et stort sammenhengende naturvernområde. Øst i ortsteilen mot Berlins ytre grense, ligger landbruksområder som også omfattes av Barnim landskapspark.

Samferdsel
----------

Hovedferdselsåren i Karow er veien Blankenburger Chausse – Alt-Karow – Bucher Chausse. Denne forbinder B 109 i Heinersdorf med B 2 i Bernau.
Karow er også knyttet til Berlins forstadsbaner (S2) og RegionalBahn NE27.

Bildegalleri
------------

* Gaten Alt-KarowGaten Alt-Karow
* Elven Panke under fotgjengerbro og jernbanebroElven Panke under fotgjengerbro og jernbanebro
* Jernbanestasjonen fra 1916Jernbanestasjonen fra 1916
* KarowtjernetKarowtjernet

Referanser
----------

1. ↑  Ortsteilens historie Arkivert 24. april 2010 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Berlin-Karow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Berlin-Karow – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Ortsteiler i Berlins bydel Pankow |
| --- |
| Stadtwappen Berlin | 
* Blankenburg
* Blankenfelde
* Buch
* Französisch Buchholz
* Heinersdorf
* Karow
* Niederschönhausen
* Pankow
* Prenzlauer Berg
* Rosenthal
* Stadtrandsiedlung Malchow
* Weißensee
* Wilhelmsruh

 | Bezirkswappen Pankow |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Steppevaran** er en middelsstor varan som er utbredt i det afrikanske Sahelbeltet.

Total lengde kan bli opptil 130 cm, og halen er omtrent halvannen gang så lang som kroppen. Hodet er bredt med kraftige kjever, og kroppen er kraftigere bygd enn hos andre varaner.

Utbredelsen omfatter hele det halvtørre sonen sør for Sahara fra Senegal i vest til Sudan og Etiopia i øst. Arten lever for det meste på marka, og graver hull som den gjemmer seg i. Føden består av insekter, tusenbein, egg og små virveldyr.

Det jaktes mye på arten både for kjøttets skyld, og for skinnet, som er et viktig eksportprodukt. Mange dyr blir også eksportert levende for å holdes som «kjæledyr».

Steppevaran regnes til underslekten *Polydaedalus*. Til samme underslekt regnes alle andre varaner i Afrika og Sørvest-Asia, unntatt ørkenvaran.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Steppevaran* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Steppevaran* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Steppevaran* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Steppevaran* hos Reptile Database Rediger på Wikidata

* (en) *Steppevaran* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Steppevaran* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Varanus exanthematicus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Varanus exanthematicus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Changde i Hunan
**Changde** (kinesisk: 常德; pinyin: *Chángdé*), tidligere **Langzhou**, er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen innen bygrensene ble anslått til 458 000 i 2004, og innen hele prefekturet til ca. 6 millioner.

Nå er byen et administrativt senter og et lagrings- og utskipningssted for olje, korn, bomull, medisinske urter, tekstiler, lær og foredlede matvarer.

Historie
--------

I Changde-prefekturet er det en rekke paleolittiske og neolittiske arkeologiske funnsteder, hvorav rundt 500 er identifisert.

I historisk tid var byen et administrasjonssete som kontrollerte fjellfolkene i det vestlige Hunan. Et fylke, ved navn **Linyuan**, ble etablert i det 2. århundre f.Kr.

I 589 ble navnet endret til **Wuling**, og under Tangdynastiet (618–907) ble det sete for prefekturet **Lang**. Under Songdynastiet (960–1279) ble prefekturets navn endret til **Tingzhou**, og 1164–74 ble det høyprefektur og fikk navnet *Changde*. Denne status beholdt det til 1912, da høyprefekturene ble avskaffet, og byen ble fylkessete.

Sent på 1800-tallet ble Changde et velstående handelssenter. Mange kinesiske forretningsselskap, og — etter 1905, da det ble åpnet for uternrikshandel her — utenlandske selskaper, hadde kontorer her for innkjøp av ris, bomull, tung-olje og tømmer, slik at Changdes økonomiske innflytelse strakk sålangt som til det nordlige Guizhou, sørvestre Hubei og deler av det sørøstre Sichuan. Handelshusene i Taho-kvarteret i byen kontrollerte en stor del av nordvestre Hunans økonomi.

Ved slaget ved Changde i 1943 ble det benyttet kjemiske og biologiske våpen. 

I 1975 ble byen hardt rammet av tyfonen Nina.

Kulturminnen
------------

Sutrasøylen av jern i Changde (*Changde tiechuang*, 常德铁幢) ble i 1982 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrative enheter
----------------------

Changde består av to bydistrikter, ett byfylke og seks fylker:

* Bydistriktet Wuling – 武陵区 *Wǔlíng Qū* ;
* Bydistriktet Dingcheng – 鼎城区 *Dǐngchēng Qū* ;
* Byfylket Jinshi – 津市市 *Jīnshì Shì* ;
* Fylket Anxiang – 安乡县 *Ānxiāng Xiàn* ;
* Fylket Hanshou – 汉寿县 *Hànshòu Xiàn* ;
* Fylket Li – 澧县 *Lǐ Xiàn* ;
* Fylket Linli – 临澧县 *Línlǐ Xiàn* ;
* Fylket Taoyuan – 桃源县 *Táoyuán Xiàn* ;
* Fylket Shimen – 石门县 *Shímén Xiàn*.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 207 løper gjennom prefekturet, gjennom fylkene Li og Linli, og så selve byen Changde (byprefekturene). Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell webportal

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Changhsingium**, eller **Changxingium**, er den siste geologiske alderen av perm og paleozoikum. Den varte fra 254.14 til 251 millioner år siden. Changhsingium ble innledet av Wuchiapingium og ble etterfulgt av Indusium. Perm-trias-utryddelsen, den verste masseutryddelsen i jordens tidsalder, tok sted under den tiden og da ble både det globale mangfoldet og alfa-mangfoldet (biodiversitet) ble ødelagt. Utryddelsesgraden toppet omtrent en million år før slutten Changhsingium. Da døde 96% av alle marine arter og 70% av alle landorganismer ut. Verden etter utryddelsen var nesten livløs, øde, varm og tørr. Ammonitter, fisk og tetrapoder (krypdyr og amfibier) forble sjeldne og terrestriske økosystemer ble ikke gjenopprettet i 30 millioner år.

Galleri
-------

* Inostrancevia, et gorgonopsid therapsid krypdyr.Inostrancevia, et gorgonopsid therapsid krypdyr.
* Lystrosaurus, et dicynodont therapsid krypdyr.Lystrosaurus, et dicynodont therapsid krypdyr.
* DicynodonDicynodon
* Thrinaxodon, et cynodont therapsid krypdyrThrinaxodon, et cynodont therapsid krypdyr
* Scutosaurus, en pareiasaur.Scutosaurus, en pareiasaur.
* ArchosaurusArchosaurus
* ProtorosaurusProtorosaurus
* HelicoprionHelicoprion
* HybodusHybodus

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Flatey** (Flatøy på norsk) er ei øy i bukta Skjálfandi nord på Island. Øya ligger om lag 8,7 km fra Húsavík. Det høyeste punktet på øya ligger bare 20 meter over havet, noe som har gitt øya sitt navn. Den er 2,5 km lang og 1,7 km bred, og er den femte største øya rundt Island.

Folketallet på Flatey nådde en topp i 1942 da det bodde 120 mennesker på øya. Da andre tettsteder og byer begynte å vokse, klarte ikke flatey å konkurrere med dem, og folk begynte å flytte fra øya. I 1967 var det ingen innbyggere igjen. I dag kommer islendingene stort sett til Flatey om sommeren, og mange turister besøker øya. 

Skjálfandi er en god fiskeplass, spesielt etter torsk og rognkjeks. Jordsmonnet er godt, så innbyggerne drev med både fiske og jordbruk. Alle hus hadde ei melkeku, noen sauer og høner. 

Det er bare få bygninger på øya. Den viktigste er skolehuset som ble bygd i 1929, ei gammel kirke som ble stengt i 1884, et fyr fra 1913, som ble gjenoppbygd i 1963 og en radiotelegraf fra 1931. Den gamle kirka ble erstattet av en ny i 1960. Den nye kirka ble flyttet fra Brettingsstaðir i Flateyjardalur og bygd opp igjen her. 

Det rike fuglelivet trekker til seg mange turister. Av de 37 fugleartene på Island kan man finne 30 på Flatey i hekkesesongen, blant annet lundefugl, terne, småspove og heilo.

Eksterne lenker
---------------

* Generell informasjon om Flatey

Portal: Island

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
Utsyn over Nanchangshan-øya (南长山岛), en av øyene i Changdao
**Changdao** (kinesisk: 长岛县; pinyin: *Chángdǎo Xiàn*) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Den er understilt byprefekturet Yantai.

I 1999 var befolkningen på 45 396 innbyggere.

Fylket er en øygruppe, Changshanøyene (长山列岛), i Bohaihavet, nord for Penglai i Shandong. Øyene er kjente for sine sandstrender og vakre klipper. Det samlede landarealewt er på bare 56 kvadratkilometer, men sammenlagt kystlinje er 146 km lang.

Ti av øyene er bebodde, og det er 22 ubebodde øyer; noen av dem er knapt større enn sandbanker. Det er en større småby, Touji (砣矶镇), med et folketall på 8.495, og syv mindre småbyer med 40 landsbyer.

Øyene var lenge sperret for utlendinger.

Kulturminner
------------

Det arkeologiske senpaleolittiske Beizhuang-funnstedet (北庄遗址, *Beizhuang yizhi*) ble i 1996 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |