recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Eksempel på navneduk.Eksempel på navneduk fra Baskerland.
**Navneduk** er betegnelsen på et brodert tekstil, hvor broderiene som regel er tall, bokstaver, border og ulike motiv, som blomster, fugler og dyr. Å brodere en navneduk var opprinnelig en metode for å lære seg og huske broderiteknikker og mønstre.

Historikk
---------

I Europa vet man at navneduker har blitt brodert siden 1500-tallet. Den første daterte navneduken man kjenner til fra Norge er fra år 1700, men sannsynligvis begynte man med dette i Norge på 1600-tallet.

Navneduken var opprinnelig en metode for å samle inn og «notere» ned et mønster. Når en syerske så et interessant mønster, ville hun raskt brodere ned en kopi av dette på sin duk, for å kunne selv bruke mønsteret videre i andre sammenhenger. Det var først og fremst kvinner fra borgerskap og velstående bondemiljøer som broderte navneduker, da finere håndarbeid var blant de få aktivitetende som ble ansett som passende for en velstående kvinne.

Utover 1600-tallet gikk navnedukbrodering over til å være en del av opplæringen for unge jenter fra samfunnets øvre sjikt. Navneduker ble brodert i alderen 6 til 14 år, men stort sett i 9-11-årsalderen. Undervisningen skjedde først i hjemmet, og etter hvert også i små privatskoler.

Ved innføring av byskoleloven i 1848 ble håndarbeid en del av undervisningen for jenter,  og i byskolene ble håndarbeidet lovfestet som fag i 1889, med navnedukbrodering som pensum i 4. klasse. Med dette blir brodering av navneduk også en del av undervisningen til jenter fra ulike sosiale og økonomisk lag. Ved innføringen av enhetsskolen i 1936 håndarbeidsundervisning obligatorisk for alle jenter.

Mønster og utforming
--------------------

På navnedukene finner man ofte brodert inn alfabetet, tallrekker, navnet til den som har brodert og navn på familiemedlemmer. På navneduker i England og USA finner man også ofte religiøse innskrifter, men dette er mindre vanlige på de norske navnedukene. Jenter brukte også gjerne sin mors navneduk som inspirasjon til å brodere ens egen.

I de tidlige navnedukene ser vi en stor variasjon i bruk av ulike stingtyper, som korssting, petit points, dronningsting, hullsting, plattsøm og austmannarenning, men dette forenkles utover 1800-tallet, og de senere navnedukene er dominert av korssting.

Referanser
----------

1. ↑  Kjellberg, Anne (1985). *Navneduker*. Huitfeldt.
2. ↑  Kunstindustrimuseet i Oslo (1986). *Dyden og fliden: norske navneduker i Kunstindustrimuseet i Oslo*. Kunstindustrimuseet i Oslo.
3. ↑  «A Brief History of Embroidery Samplers». Arkivert fra originalen 22. august 2015. Besøkt 12.09.2015.
4. ↑  Hodne, Ørnulf (1987). *Skolen i gamle dager : barndomsminner fra den gamle folkeskolen 1885-1925*. Universitetsforlaget.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Musegalaksene (NGC 4676 A&B) i ferd med å slås sammen.
Denne kunstnerens fremstilling viser sammenslåingen av to galakser som blir til en skivegalakse.
En **galaktisk sammenslåing** kan oppstå når to eller flere galakse kolliderer. Dette er den mest voldsomme typen av galaksevekselvirkninger. Selv om galaktiske sammenslåinger ikke involverer kollisjoner mellom stjerner eller stjernesystemer, på grunn av den store avstanden mellom stjernen, kan gravitasjonell påvirkning mellom galaksene og friksjonen mellom gassen og kosmisk støv ha store virkninger på de involverte galaksene. De eksakte virkningene av slike sammenslåinger varierer av en rekke parametre, slik som kollisjonsvinkler, hastigheter og relative størrelser og sammensetninger. Sammenslåinger av galakser er viktig fordi hastigheten av sammenslåinger er et fundamentalt mål for galakseutvikling. Hastigheten gir også astronomer spor om hvordan galakser vokste over tid.

Referanser
----------

1. ↑  «Astronomers Pin Down Galaxy Collision Rate». *HubbleSite*. 27. oktober 2011. Besøkt 16. april 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Portalikon | Portal:Astronomi  |

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Gravitasjonsslynge** (engelsk *gravity assist*, også kalt *Fly bys*) er et begrep som brukes om et romfartøys utnyttelse av tyngdekraften fra de himmellegemer de passerer til akselerasjon. Formålet er å spare drivstoff og komme raskere frem til målet. Planleggingen av en slik reise gjøres ut ifra matematiske beregninger. Det er planetens masse som avgjør hvor stor tyngdekraft den har, og hva minsteavstanden blir.

En romsonde som nærmer seg en planet vil akselerere når den potensielle energien avtar. Siden den mekaniske energien er uendret, vil den kinetiske energien vokse. Etter at romsonden har passert den nærmeste avstanden til planeten, vil den falle. Den potensielle energien vokser slik at den kinetiske energien minker. Dersom planeten er stillestående vil romsondens energi etter møtet være uendret – på samme måte som med en syklist som øker farten nedover, men mister farten oppover (analogien ignorerer rulle- og luftmotstand).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gravitational slingshots – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Slingshot effect Arkivert 9. august 2013 hos Wayback Machine.
* Gravitational Slingshot Theory
* NASA om Cassini

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**«I Got the Sun in the Mornin' (and the Moon at Night)»** er en amerikansk sang, skrevet av Irving Berlin. Den var med i musikalen *Annie Get Your Gun* (1946).

Sangen ble fremført av rollefiguren Annie Oakley. Oakley ble spilt av Ethel Merman i den opprinnelige Broadway-oppsetningen.

Andre sangere som har spilt inn sangen innbefatter June Christy with the Stan Kenton Orchestra, Doris Day, Betty Hutton (i filmversjonen av *Annie Get Your Gun*), Judy Garland og Bernadette Peters.

Øivind Berghs danseorkester Engelsk sang: Jack Geddes. Innspilt i Oslo 13. august 1947. Utgitt på 78-platene Telefunken T-8342 og Musica A-8344.

Stig Bergendorff og Gösta Bernhard har skrevet en svensk tekst med tittelen «Jag har solen och månen». Per Grundén med orkester Dirigent: Hans Schreiber. Innspilt i Stockholm 19. august 1949. Utgitt på 78-platene His Master's Voice X 7540 (i Sverige) og på His Master's Voice A.L. 3023 (i Norge)

Referanser
----------

1. 1 2  Annie Get Your Gun | IBDB: The official source for Braodway information
2. ↑  IBDB Home Page Annie Get Your gun
**Pål Johan Karlsen** (født 27. juni 1975 i Bodø) har doktorgrad i psykologi og er forfatter og redaktør. Han har tidligere skrevet om psykologi i *Dagbladet Magasinet* og *A-magasinet* og vært tilknyttet Institutt for psykologi, Universitetet i Tromsø.

Han tok en mastergrad i kognitiv psykologi som Fulbright-stipendiat ved New York University i 2002 og tok doktorgraden i psykologi ved Universitetet i Oslo  i 2004 på temaet hukommelse med avhandlingen *Effects of phonological similarity and familiarity in episodic memory tasks*. Deretter var han gjesteforsker ved New York University 2004–2007 og siden forsker ved Institutt for psykologi ved Universitetet i Tromsø 2008–2014.

Han var redaktør i *Tidsskrift for Norsk Psykologforening* 2007–2013. I samarbeid med Psykologiforbundet etablerte han i 2014 Psykologisk.no, en bransjeavis for fagfolk og psykologi-interesserte, og *Scandinavian Psychologist*, Nordens første vitenskapelige Open Access-tidsskrift i generell psykologi. Han fungerer begge steder som ansvarlig redaktør. I 2015 etablerte han forlaget Krutt & Plutt med base i New York.

Karlsen har også bakgrunn som journalist og debuterte i 2002 med romanen *Daimler.*

Bibliografi
-----------

* 2002 *Daimler* – roman
* 2004 *Slik får du bedre hukommelse* – sakprosa
* 2008 *Hva er hukommelse* – i Universitetsforlaget serie *Hva er*
* 2012 *Psykologi: Inngangsporten* – sakprosa
* 2015 *Psykologi i et nøtteskall* – sakprosa
* 2015 *The Stormwater Drains in Canberra* – roman

Priser
------

* Nordland fylkeskommunes forfatterstipend 2004

Referanser
----------

1. ↑  Pål Johan Karlsen - Universitetsforlaget
2. ↑  Vil ha et karismatisk tidsskrift

Kilder
------

* Presentasjon av Pål Johan Karlsen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker
---------------

* Pål Johan Karlsens nettside Arkivert 6. august 2006 hos Wayback Machine.
* Psykologisk.no
* Forfatterpresentasjon hos Universitetsforlaget
* Forfatterpresentasjon hos Aschehoug forlag[*død lenke*]

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
«I Love You, California» (omslagsillustrasjon fra 1913 for notene
***I Love You, California*** (1913) er den offisielle delstatssangen for California. Teksten er skrevet av Francis Beatty Silverwood (1863-1924) fra Los Angeles, og melodien av Abraham Franklin Frankenstein (1873-1934), dirigent for Orpheum Theatre Orchestra.[1] Sangen ble først fremført i 1913, og det var den offisielle sangen ved Verdensutstillingen i San Francisco i 1915.

Teksten
-------

«I Love You, California»

I.

I love you, California, you're the greatest state of all.
I love you in the winter, summer, spring and in the fall.
I love your fertile valleys; your dear mountains I adore.
I love your grand old ocean and I love her rugged shore.
*Refereng*

When the snow crowned Golden Sierras
Keep their watch o'er the valleys bloom,
It is there I would be in our land by the sea,
Every breeze bearing rich perfume.
It is here nature gives of her rarest. It is Home Sweet Home to me,
And I know when I die I shall breathe my last sigh
For my sunny California.
II.

I love your red-wood forests - love your fields of yellow grain.
I love your summer breezes and I love your winter rain.
I love you, land of flowers; land of honey, fruit and wine.
I love you, California; you have won this heart of mine.
III.

I love your old gray Missions - love your vineyards stretching far.
I love you, California, with your Golden Gate ajar.
I love your purple sun-sets, love your skies of azure blue.
I love you, California; I just can't help loving you.
IV.

I love you, Santa Catalina Island, you are very dear to me.
I love you, Mount Tamalpais, and I love Yosemite.
I love you, Land of Sunshine, half your beauties are untold.
I loved you in my childhood, and I'll love you when I'm old.

Referanser
----------

1. ↑  Levy Sheet Music Collection, Johns Hopkins University

Eksterne lenker
---------------

* Innspilling fra 1913 av Elsie Baker
* Noter
* Sangen med tekst; *YouTube*
**Pål Herlof Herlofsen** (født 4. juli 1948) er en norsk psykiater som også har vært militær lege med graden oberstløytnant. Han var katastrofepsykiater og rettspsykiater.

I desember 2007 ble Herlofsen dømt til to år og seks måneders fengsel for å ha skrevet ut falske legeerklæringer til kriminelle. Herlofsen anket dommen umiddelbart, men i januar 2009 avviste Høyesterett å behandle anken. Like etter ble Herlofsen fratatt retten til å praktisere som lege av Helsetilsynet. 

Herlofsen er leder for Lier Judoklubb og har svart belte (1. Dan). Han er også frimurer.

Militær karriere
----------------

Herlofsen har militær bakgrunn med flere ulike stillinger. Han var ansvarlig for den psykologiske oppfølgingen av soldatene i Forsvarets spesialkommando, sammen med Jon Reichelt ved Kontor for Psykiatri ved Forsvarets overkommando. I tillegg var han lege ved Nasjonal Militærmedisinsk Poliklinikk. Fra 2000 ble han ansatt som leder for Oslo militære legekontor, og ble avsatt fra denne stillingen i 2007.

Sivil karriere
--------------

Herlofsen var leder for UDs etterforskningsteam etter tsunamien i Thailiand. Han var også med under MS «Scandinavian Star»-brannen, «Kursk»-ulykken og Åsta-ulykken.

Bosatt i Tranby ble Drammen et naturlig sted for å starte kontor som privatpraktiserende psykiater, med kommunalt tilskudd.

Bibliografi
-----------

* Lorentzen S, Herlofsen P, Karterud S, Ruud T.: Block training in group analysis: the Norwegian program. Int J Group Psychother. 1995 Jan;45(1):73-89.
* Hytten K, Herlofsen P. Accident simulation as a new therapy technique for post-traumatic stress disorder. A case study. Acta Psychiatr Scand Suppl. 1989;355:79-83.

Se også
-------

* Vassdal-ulykken

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  .
3. 1 2  dt.no, 30. oktober 2005: Høyt betrodd katastrofepsykiater[*død lenke*]
4. ↑  dn.no: Forbrytelse uten straff Arkivert 25. mars 2012 hos Wayback Machine.
5. 1 2 3  «- Jeg er ingen skurk». VG nett. 5. desember 2007. Besøkt 5. desember 2007.
6. ↑  «- Herlofsen mister retten til å jobbe som lege». Aftenposten nett. 16. februar 2009.
7. ↑  tv2nyhetene.no: Frimurer Pål Herlof Herlofsen Arkivert 30. desember 2009 hos Wayback Machine.
8. ↑  Dagens Næringsliv,DN Magasinet,16./21. april 2003,s.29
9. ↑  «Tror over 400 er omkommet». Nettavisen. 1. januar 2005. Arkivert fra originalen 1. november 2005. Besøkt 24. februar 2008.

Eksterne lenker
---------------

* «Skyldige i legejuks – igjen »  Arkivert 15. oktober 2012 hos Wayback Machine.
**Doris Haddock** (opprinnelig Ethel Doris Rollins) (født 24. januar 1910 i Laconia i New Hampshire, død 9. mars 2010 i Dublin i New Hampshire), populært kalt **Granny D** (Bestemor D), var en politisk aktivist. I 1999–2000 gikk hun tvers over det kontinentale USA som ledd i en kampanje for å få regulert pengebruken i valgkampene.

Haddock studerte tre år ved Emerson College i Boston. Hun blei imidlertid – slik reglementet foreskreiv på den tida – nekta å fortsette studiene da hun gifta seg. (I 2000 blei hun i stedet tildelt en æresgrad fra samme institusjon.) 

Haddocks karriere som politisk aktivist starta i 1960, da hun og mannen deltok i en vellykka aksjon for å stoppe et planlagt prøvefelt for hydrogenbomber ved Point Hope i Alaska. På 1970-tallet var Haddock aktiv i lokalpolitikken og satt blant annet i byplanrådet i Dublin i New Hampshire.

På 1990-tallet kom systemet med finansiering av valgkampene i USA under sterk kritikk. Saken vakte Haddocks interesse, og hun satte i gang en underskriftskampanje. 1. januar 1999 starta hun så en kampanjemarsj fra Pasadena i California til Washington D.C. I løpet av 14 måneder gikk hun 1–2 mil daglig. Aksjonen vakte stor medieoppmerksomhet.

I 2004 måtte Demokratenes kandidat til Senatet fra New Hampshire trekke seg etter en skandale rundt finansiering av valgkampen. Haddock, som da var 94, blei i siste liten utpekt til ny kandidat. Hun tapte imidlertid for den sittende senatoren fra Republikanerne.

Samme året fikk hun av retten godkjent tilnavnet «Granny D» som offisielt mellomnavn.

Haddock feira 99-årsdagen med kampanjeaktiviteter for valgkampreform.

Referanser
----------

1. ↑   nhpoliticalreport.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Doris Haddock på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Artikkel på International Museum of Women

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**I Call Your Name** er en sang av den norske gruppen *a*-h*a*. 

Sangen dukket først opp på albumet *East of the Sun, West of the Moon* den 22. oktober 1990. Den er skrevet av Magne Furuholmen og Paul Waaktaar-Savoy, og fremført av a-ha med Philip Todd på saksofon og Martin Ditcham på slagverk.

Utgivelser
----------

I tillegg til å ha vært tredjesporet på *East of the Sun West of the Moon*, dukket den også opp som en egen single og EP, både på vinyl og CD den 3. desember 1990. Singlen nådde en 37.-plass i Tyskland, 28. i Nederland og 44. i Storbritannia.

### 7": Warner Bros.

1. "I Call Your Name" - 4:54
2. "The Way We Talk" - 1:30

### 12": Warner Bros.

1. «I Call Your Name» - 4:54
2. «The Way We Talk» - 1:30
3. «The Blood That Moves The Body» - 4:05

### 7": Warner Bros.

1. «I Call Your Name» - 4:54
2. «The Sun Always Shines on T.V.» - 5:08
3. «Hunting High And Low» - 3:44
4. «The Blood That Moves the Body» - 4:05

* Denne ble utgitt som «Limited Edition E.P.»

### CD: Warner Bros.

1. «I Call Your Name» - 4:54
2. «The Way We Talk» - 1:30
3. «The Blood That Moves the Body» - 4:05

Referanser
----------

1. ↑  East of the Sun West of the Moon - discogs
2. ↑  I Call Your Name Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. - aha discography

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
San Giorgio in Velabro er en av de tidligste titteldiakoniene.
**Diaconia**, klassisk gresk διακονία, «tjeneste», var i det tidligkristne Roma en særskilt institusjon som sørget for de fattige. Denne veldedighetsinnretning var knyttet til spesielle kirkebygninger. Systemet ble videreført inn i middelalderen.

Disse kirkene hadde hver sine distrikter, og slik at de hadde passende områder som tilsammen dekket alle de syn historiske kirkelige *regiones* i Roma.

Denne kirkelige inndeling fulgte den romerske byforvaltnings administrative sektorering. Diakoniens oppgave for fattigomsorgen. Det ble hvert sted etablert en bygning, en (*diaconia*) – normalt tett ved en kirke –, som tok seg av de fattige. Forstanderen for en slik diakoni fikk betegnelsen *diakon*. Med tidens løp ble de spesifisert som *diaconi ecclesiae Romanae*. Og de ble også med tiden kalt *diaconi cardinales* (kardinaldiakoner). Dette er da forhistorien til den klasse av kardinaler som kalles *kardinaldiakoner*.

Et lignende system hadde man tidlig i Napoli.

Geografisk og i en begrenset forstand funksjonelt bygget dysyemet på det eldre romerske system for korndistribusjon; de stedene som ble benyttet var gjerne på samme stedet som kornforsyningens *stationes annonae*.

Liste over de opprinnelige diakoniene
-------------------------------------

| Nummer | Navn | Kommentar |
| --- | --- | --- |
| 1 | Sant'Adriano al Foro | avskaffet i 1946 |
| 2 | Sant'Agata dei Goti |  |
| 3 | Sant'Angelo in Pescheria |   |
| 4 | San Bonifacio |   |
| 5 | Santi Cosma e Damiano |   |
| 6 | Sant'Eustachio |  |
| 7 | San Giorgio in Velabro |  |
| 8 | Santa Lucia in Selci | avskaffet i 1587 |
| 9 | Santa Lucia in Septisolio | avskaffet i 1587 |
| 10 | Santa Maria in Adriano |  |
| 11 | Santa Maria Antiqua |  |
| 12 | Santa Maria in Aquiro |  |
| 13 | Santa Maria in Caput Portici |  |
| 14 | Santa Maria in Cosmedin |  |
| 15 | Santa Maria in Domnica |  |
| 16 | Santa Maria in Portico Octaviae |  |
| 17 | Santa Maria in Via Lata |  |
| 18 | Santi Nereo e Achilleo |  |
| 19 | Santi Sergio e Bacco al Foro Romano | avskaffet i 1587 |
| 20 | Santi Silvestro e Martino |  |
| 21 | San Silvestro prope Sanctum Petrum |  |
| 22 | San Teodoro |  |
| 23 | Santi Vito, Modesto e Crescenzia |  |
|

Litteratur
----------

* *Pilgrimage to Rome in the Middle Ages: continuity and change* **(engelsk)**. Woodbridge: Boydell & Brewer. 2000. s. 123–125. ISBN 0-85115-771-8.
* *Studies in Early Roman Liturgy* **(engelsk)**. Eugene, Oregon: Wipf & Stock. 2011. s. 13–16. ISBN 978-1-61097-004-4.
* *I Santi delle Chiese medievali di Roma (IV–XIV secolo)* **(italiensk)**. Roma. 2013. ISBN 978-1-291-37077-5.
* *Rom: en vandring genom seklerna. [1], Antiken och den tidiga medeltiden*. Stockholm: Geber. 1949. s. 253.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Thomas Hopkins Gallaudet** (født 10. desember 1787 i Philadelphia i Pennsylvania i USA, død 9. august 1851 i Hartford i Connecticut) var en pioner innen bevegelsen for døves utdannelse.

Han kom inn på Yale-universitetet, der han fikk bachelorgrad i 1805 og mastergrad i 1808. Han ville gjøre mange ting, som bl.a. å studere loven og sette seg inn i handelsreglene.

En dag møtte han Alice Cogswell, den seksårige, døve datteren til en av naboene sine, Mason Cogswell. Han lærte henne mange ord ved å skrive dem med en kjepp i grusen. Deretter spurte Cogswell om Gallaudet ikke kunne reise til Europa for å studere døveskolenes undervisningsmetoder – spesielt den som Braidwood-familien i England praktiserte. Gallaudet fant ut at Braidwood-familien var uvillige til å dele sin kunnskap om deres oralkommunikasjons-metode. Samtidig var Gallaudet skeptisk til at denne metoden kunne fremvise optimale resultater. Mens han fortsatt var i England, møtte han Abbé Sicard, rektor ved Institution Nationale des Sourds-Muets i Paris, og to av skolens døve ansatte, Laurent Clerc og Jean Massieu. Sicard inviterte Gallaudet til Paris, slik at han kunne studere metodene deres, som gikk ut på å lære de døve tegnspråklig kommunikasjon. Clerc og Massieu var de ansvarlige tegnspråklærerne, og begge var høyt utdannet ved den samme skolen.

Etter å ha overtalt Clerc til å bli med ham tilbake til USA, dro de to mennene rundt i New England og samlet inn penger som skulle gå til den første skolen for døve i Hartford, som senere ble kjent som den Amerikanske skolen for døve. Unge Alice Cogswell var en av de syv første studentene.

Det første universitetet for døve
---------------------------------

Gallaudets sønn, Edward Miner Gallaudet (1837–1917) grunnla i 1857 i Washington D.C. den første høyskolen for døve, som i 1864 ble Gallaudet University. Universitetet tilbyr også undervisning for de som går i barneskolen, ungdomsskolen og videregående. Primærspråket som brukes på Gallaudet Universitet er Amerikansk tegnspråk (engelsk: *American Sign Language*).

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Thomas-Hopkins-Gallaudet, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 22302, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6kd206p, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thomas Hopkins Gallaudet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Hymnary
 |
**Ghada Amer** (født i 1963 i Kairo i Egypt) er en egyptisk samtidskunstner som bor og arbeider i New York City.

Amer utvandret fra sitt fødeland da hun var elleve år gammel og hun ble utdannet i Paris og Nice i Frankrike. Mye av hennes kunstneriske arbeider omhandler spørsmål om kjønn og seksualitet, særlig representert er kvinnelige nudister som idealistiske objekter heller enn mennesker med en egen seksualitet og erotikk. Amer er fast representert ved Cheim & Les Galleri i New York.

Amer har vunnet internasjonal anerkjennelse for hennes mange abstrakte malerier brodert med erotiske motiver. Amer arbeid har blitt presentert ved en rekke solo-og gruppeutstillinger på forskjellige arenaer som f.eks. ved de kjente Cheim & Les og Deitch Projects i New York. Men hennes kunst har også blitt vist over store deler av verden, blant annet i Sør-Korea, Norge, Storbritannia og på Beverly Hills. Amer er en av de aller første arabiske kunstnerne som har hatt en utstilling ved Tel Aviv Museum of Art.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 12060955X, besøkt 14. august 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Benezit Dictionary of Artists, «Ghada Amer», Benezit-ID B00004002[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Union List of Artist Names, «Ghada Amer», ULAN 500114567[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   CLARA, «Ghada Amer», CLARA-ID 17746[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Union List of Artist Names, ULAN 500114567, utgitt 7. mars 2019, besøkt 14. april 2019[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** BNE
 |
**Chrysler (Grand) Voyager** er en stor Flerbruksbil. 

Bilen eksisterer, henholdsvis under flere forskjellige varemerker fra Chrysler, først Plymouth Voyager (til 2000 og Dodge Caravan, senere også *Chrysler Voyager* og Chrysler Town &Country. Voyager eksisterer/eksisterte i utstyrsvariantene LE, SE, ES, LX og LS. 

I Europa hadde Voyager den største suksessen på markedet mellom 1991 og 2000. På den tiden var Flerbruksbils markedssegment relativt nytt i Europa, og etterlot bare noen få modeller fra andre bilprodusenter som var sammenlignbare med Voyager. Også i Østerrike solgte bilen veldig bra og ble også produsert der. Utvalget av Flerbruksbil-modeller fra mange bilprodusenter og dermed også segmentet har krympet. Heller ikke den sist solgte Chrysler Voyager fra 2008 til 2011 nådde de tidligere salgstallene. I november 2011, samtidig som sammenslåingen av Chrysler og Lancia i Europa, ble en ny generasjon introdusert.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chrysler Voyager – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Chrysler Voyager – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
***Chrysispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Nokså små (5 - 6 millimeter), avlange, svarte bladbiller med blålig eller grønnlig, metallisk glans. Gruppen er lett å kjenne på at oversiden er dekket av lange, skarpe pigger, artene kan minne om bittesmå piggsvin. Dekkvingene har 10-12 lange pigger langs sidekanten og 2-9 pigger oppe på ryggen, pronotum har fire eller fem på hver side, den bakerste noe skilt fra de andre. Antennene er 11-leddete, ganske tynne, rundt halve kroppslengden. Dekkvingene er jevnbrede med åtte punktrader.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Artene lever på gress inkludert ris.

Utbredelse
----------

Slekten er vidt utbredt i Afrika, nord til Saudi-Arabia.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
				+ underfamilien **Hispinae**, Gyllenhal, 1813 – ikke i Norge, én art i Norden
					- stamme **Hispini** Gyllenhal, 1813
						* slekten ***Chrysispa*** Weise, 1897
							+ *Chrysispa acanthina* (Reiche, 1850)
							+ *Chrysispa natalica* (Péringuey, 1898)
							+ *Chrysispa paucispina* (Weise, 1897)
							+ *Chrysispa viridiaenea* (Guérin-Méneville, 1841)
							+ *Chrysispa viridicyanea* (Kraatz, 1895)

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* Hispines of the World- *Chrysispa*
* *Chrysispa* på ITIS
* (en) *Chrysispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Chrysispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Chrysispa* hos ITIS Rediger på Wikidata
**Ponte de D. Maria Pia** er en jernbanebru som går over Douro rett øst for Porto i Portugal.

Brua er en stålbru konstruert av Gustave Eiffel og bygget fra 1876 til 1877 på oppdrag av kongen av Portugal og er oppkalt etter dronningen Maria Pia.

Buen ble bygget fra begge sider uten støtte nedenfra, før tårnene på sidene ble bygget. Midlertidige vaiere ble festet mellom tårnene og buen. Vaierne ble demontert da buen stod ferdig og stod av seg selv. Brobanen ble bygget fra begge sider samtidig som buene ble bygget. Byggemetoden førte til at arbeidet gikk raskt og ble senere benyttet på mange andre bruer.

Maria Pia har en høyde på 60 meter, total lengde på 563 meter og et spenn på 160 meter og var på den tiden den lengste buebru i verden.

Maria Pia var en suksess og Eiffel fikk da oppdrag med *Viaduc de Garabit* (Garabit Viaduct) over Truyère i Sentralmassivet.

Maria Pia brua ble brukt helt frem til 1991 da overtok St John brua tok over.

* Maria Pia brua under bygging, buen er kommet så langt at den er knyttet sammen på midten men virene er ennå ikke fjernetMaria Pia brua under bygging, buen er kommet så langt at den er knyttet sammen på midten men virene er ennå ikke fjernet
* Tegning av brua fra 1877Tegning av brua fra 1877

Referanser
----------

1. 1 2  Troyano, L. F. (2003). *Bridge engineering: a global perspective.* Thomas Telford.
2. 1 2  «Maria Pia Broen - Broer.no». *broer.no* **(norsk)**. Besøkt 17. mars 2022.
3. ↑  Kurrer, K. E. (2018). *The history of the theory of structures: searching for equilibrium.* John Wiley & Sons.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
*Chrysolina coerulans*  Foto: James K. Lindsey 
***Chrysolina coerulans*** er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

*Chrysolina coerulans* er mellom 6-9 mm lang. Dekkvingene er har en kraftig metallglans, i en blå eller mer grønn farge. Dekkvingene har tre svakt synlige blålige langsgående flekker, en på hver av dekkvingene og en over sømmen (midtlinjen). Dekkvingene har en uregelmessig punktur, med en antydning til langsgående rader. På den innoverbøyde sidekanten (undersiden) bakerst på dekkvingene finnes noe korte utstående hår (krever god forstørrelse). Halsskjoldet har litt blått i bakkanten og dets sidekanter er tydelig rundet foran. Det er et innrykk («skulder») mellom halskjoldet og dekkvingene. Kroppen er litt langsmal og oval som bladbillene ofte er. Føttene (tarsene) er likt farget med skinnbeinet (tibia) og låret (femora).

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.

*Chrysolina coerulans* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Chrysolina coerulans* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Chrysolina coerulans* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Chrysolina coerulans* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Chrysolina coerulans* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Chrysolina coerulans* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Chrysolina coerulans* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Chrysolina coerulans* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Chrysolina coerulans* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* *Chrysolina coerulans* - Fauna Europaea
* Norsk entomologisk forening
Großmarkthalle
**Großmarkthalle** i Frankfurt-Ostend var frem til 4. juni 2004 et stormarked hvor det ble handlet med frukt og grønnsaker.

Bygningen ble åpnet den 25. oktober 1928, og har en lengde på 220 meter, en bredde på 50 meter, en høyde på mellom 17 og 23 meter og et areal på 13 000 kvadratmeter, og var da den ble åpnet den største bygningen i byen. Den ble fredet i 1984.

1. januar 2005 solgte byen Frankfurt arealet til Den europeiske sentralbanken, som skal bygge sitt nye hovedkontor der. Den planlagte skyskraperen bestående av to 180 meter høye tårn som slynger seg om hverandre, og som er tegnet av Wien-arkitektkontoret *Coop Himmelb(l)au*, skal stå ferdig i 2010. Den gamle Großmarkthalle vil også bli bevart, og skal ombygges til pressesenter for Den europeiske sentralbanken.

Großmarkthalle (til høyre) med Deutschherrnbrücke (til venstre)

Eksterne lenker
---------------

* Den europeiske sentralbankens nye hovedkontor

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** GeoNames
 |
Gällivare jernbanestasjon
**Gällivare** (lulesamisk: *Jiellevárre* eller *Váhtjer*, nordsamisk: *Jiellevárri* eller *Váhčir*, finsk: *Jällivaara*, meänkieli: *Jellivaara*) er et tettsted i Norrbottens län i landskapet Lappland i Sverige. Det er Gällivare kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 8 449 innbyggere.

Stedet er et jernbaneknutepunkt mellom Inlandsbanan og Malmbanan. Som for nabobyen Malmberget, har gruvedriften også betydd mye for utviklingen av Gällivare.

Inlandsbanan er en jernbane som strekker seg fra Gällivare i nord til Östersund i sør, og den trafikkeres i sommersesongen. Malmbanan er den jernbanen som besørger passasjer- og malmfrakt til og fra havnene i Narvik og Luleå. 

Like ved ligger Dundret, et fjell med tilhørende skianlegg, der det blant annet er blitt avholdt verdenscuprenn i langrenn og alpint. Junior-VM i nordiske grener ble arrangert der i 1995. Anlegget er, avhengig av sesongvær, åpent fra 1. november til 30. april.

Foruten kommunen er Boliden og LKAB Gällivares største arbeidsgivere. 

Nord-Europas største solcellefabrikk finnes her. European Energy School – Energigymnaset – ble åpnet i 2008, og underviser studenter fra hele Sverige.

Gällivare er et senter for vestlæstadianismen. Årlig arrangeres «Gällivare julesamling» med deltagere fra Finland, Sverige, Canada, USA, Norge og andre land. Gudstjenesten tolkes til engelsk og finsk.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  Ortnamn med lulesamisk stavning, Sametinget i Sverige
3. ↑  Jiellevárre var opprinnelig navnet på Malmberget, mens Váhtjer, som viser til tettstedet, var navnet på en person som hadde beitemarker for rein i området.
4. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 22. april 2016.

  


| * v
* d
* r
Gällivare kommune i Norrbottens län i Sverige |
| --- |
|  | Gällivare **·** Hakkas **·** Koskullskulle **·** Malmberget **·** Tjautjas/Cavccas **·** Ullatti |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
***Phanophorus*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende
--------

Middelsstore, avlange, blanke, mørke smellere. Pronotum har lysorganer ved bakhjørnene. Kroppen er ganske jevnbred. Antennene er tynne og trådformede. Dekkvingene har fine punkstriper-

**Larvene** er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis
-------

De tropiske artene i gruppen Pyrophorini lyser i mørket. De er kjent som *cucujos* i spansktalende land. De sender ut lys fra to lysorganer ved bakhjørnene av brystskjoldet (pronotum) og ett lysorgan ved bakkroppen. Dette lyset kan ha forskjellig farge, ofte "kaldt" lys fra brystskjoldet og rødaktig lys fra bakkroppen. Lyset fremkommer ved en meget energieffektiv prosess, se omtale under lysbiller (Lampyridae). Også larvene og til og med eggene er selvlysende. De levende billene brukes som selvlysende smykker, og noen biller i en flaske kan være en brukbar lampe.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Chile.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien smellere, Elateridae
				+ Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
					- Stammen Pyrophorini Candéze, 1859
						* Slekten ***Phanophorus*** Solier, 1851
							+ *Phanophorus parallelus* Solier, 1851 - trolig et synonym for *P. perspicax*
							+ *Phanophorus perspicax* (Guerin, 1830)

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av *Phanophorus perspicax*
* (en) *Phanophorus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Phanophorus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Phanophorus* hos NCBI Rediger på Wikidata
**Groß Kreutz** er en kommune i landkretsen Potsdam-Mittelmark i delstaten Brandenburg i Tyskland. Stedet ligger omtrent 20 km vest for Potsdam, halvveis til Brandenburg an der Havel, langs Bundesstrasse B1. Kommunen hadde i 2017 et innbyggertall på 8275.

Tilknytning til Norge
---------------------

Godset hvor familiene Hjort og Seip bodde under sin internering i Gross Kreutz. Stedet bar i juli 2009 preg av forfall  Foto: Paal Sørensen 
Gross Kreutz Foto: Paal Sørensen 
I Norge er stedet mest kjent for at høyesterettsadvokat Johan Bernhard Hjort og rektor ved Universitetet i Oslo Didrik Arup Seip med familier ble internert her under andre verdenskrig. Stedet de fikk til rådighet tilhørte Hjorts fetter Bodo von Marwitz som overlot dette til familien i 1942 da den ble sivilinternert i Tyskland. Etter et kort opphold for Hjort på Grini, ble han sendt til fengsel i Berlin. Hjorts tyske slektninger forsøkte å overtale Himmler til å løslate Hjort. Himmler gikk med på et kompromiss at Hjort kunne bo på fetterens gods i landsbyen, mot at hele familien kom fra Norge og satt i en slags husarrest i Groß Kreutz. På den måten kom Heger til Tyskland i 1942.

Didrik Arup Seip flyttet etter å ha vært fange i Sachsenhausen med sin kone ut til Gross Kreutz i 1943. Stud. med. Bjørn Heger, også han tidligere fange i Sachsenhausen, sluttet seg senere til.

Plassert mot sin vilje midt i fiendens rike, men med en viss bevegelsesfrihet, lyktes det miljøet i Gross Kreutz å bygge opp et kartotek over nordmenn som satt i tyske tukthus og konsentrasjonsleire.

Sentralt i arbeidet sto Wanda Hjort, men Gross Kreutz-gruppen fikk også hjelp i arbeidet fra sjømannsprestene i Hamburg, den svenske legasjonen og det internasjonale Røde Kors i Berlin og fra Peter Anker ved Røde Kors i Genève. Dokumentasjonen som ble samlet, var av avgjørende betydning da de norske og danske fangene skulle finnes og transporteres ut av leirene før Tysklands sammenbrudd våren 1945.

Se også
-------

* De hvite bussene

Referanser
----------

1. ↑  «Bevölkerungsentwicklung und Flächen der kreisfreien Städte Landkreise und Gemeinden im Land Brandenburg - 2017». Amt für Statistik Berlin Brandenburg. Besøkt 10. mars 2019.
2. ↑   (på de) *Tysklands kommuneregister (4. kvartal 2022)*, Statistisches Bundesamt, 12. januar 2023, Wikidata Q116783074,
3. ↑  *Bevölkerungsentwicklung und Flächen der kreisfreien Städte, Landkreise und Gemeinden im Land Brandenburg 2017*, Amt für Statistik Berlin-Brandenburg.
4. ↑  Ottosen, Kristian (1995). *Historien om nordmenn i tysk fangenskap 1940-45*. Aschehoug. ISBN 8203260756.

Litteratur
----------

* Heger, Wanda og Hjelnes, Guri: *Hver fredag foran porten* Gyldendal Norsk Forlag 2005, ISBN 978-82-05-34093-0

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Groß Kreutz (Havel) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** NKC **·** GeoNames
 |
***Gå – fortell Sparta om vår død*** (originaltittel: *Go Tell the Spartans*) er en amerikansk krigsfilm fra 1978 med Burt Lancaster, Craig Wasson og Marc Singer i hovedrollene. Regi er ved Ted Post. Filmen er basert på 1967-romanen *Incident at Muc Wa*, av Daniel Ford.

Filmens tittel henspiller på slaget ved Thermopylene.

Handling
--------

Vi befinner oss i 1964, ved begynnelsen av Vietnamkrigen. På denne tiden har USA 12 000 militære rådgivere i landet. I Penang sitter major Asa Barker (Lancaster), yrkessoldat og veteran fra Koreakrigen, som øverstkommanderende for amerikanernes rådgivning i dette området. Han får ordre om å sende en gruppe menn til Muc Va, en forlatt utpost ute på landet som franskmennene tapte i sin krig i Indokina. Da Vietcong begynner å interessere seg for Muc Va oppstår det en hard kamp for å overleve. Muc Va forlates, men Vietcong har ikke til hensikt å la noen vende tilbake til et tryggere territorium.

### Om filmen

Filmen er ingen sterk glorifisering av krig, men den støtter opp om de vanligste vrangforestillingene når det gjelder menneskene i den ikke-industrialiserte verden. Filmen regnes dog som en anti-krigsfilm, og til tross for begrenset visning på amerikanske kinoer, fikk den realivt god omtale av kritikerne. Særlig var kritikere med en anstrengt forhold til amerikas rolle i Vietnamkrigen positive til filmen. Publikumsbesøket ble imidlertid dårlig og filmen har i ettertid blitt mer eller mindre glemt.

Filmens manusforfatter, Wendell Mayes, mottok i 1978 en pris fra Writers Guild of America for beste manus.

Filmen regnes for å være en lav-budsjettfilm.

I rollene
---------

(utvalg)

* Burt Lancaster : Commandant Asa Barker
* Craig Wasson : Caporal Courcey
* Marc Singer : Capitaine Olivetti
* Jonathan Goldsmith : Sergent Oléonowski
* Joe Unger : Lt. Hamilton
* Dennis Howard : Cpl. Abraham Lincoln
* David Clennon : Lt. Finley Wattsberg
* Evan C. Kim : Cowboy

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gå – fortell Sparta om vår død* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Gå – fortell Sparta om vår død* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Gå – fortell Sparta om vår død* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Gå – fortell Sparta om vår død* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *Gå – fortell Sparta om vår død* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Gå – fortell Sparta om vår død* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Gå – fortell Sparta om vår død* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
* Filmklipp

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Utsikt på landbyen Fontanella i Großes Walsertal  Foto: Böhringer Friedrich 
**Großes Walsertal** er en dal sentralt i den østerrikske delstaten Vorarlberg. Dalen ligger mellom Bregenzerwald i nord og Lechtal-Alpene i øst og syd. Elva *Lutz* renner gjennom dalen fra østnordøst mot vestsydvest og munner etter 28&nbsk;km ut il Ill. Veiforbindelser består nedover mot Illdalen og over Faschinapasset (1486 moh.) mot Bregenzerwald. Kommunene i dalen har gått sammen om å danne en naturpark, som i 2000 ble anerkjent som biosfærereservat.

Dalen er oppkalt etter walserfolket, som kom fra Sveits (Wallis) og bosatte seg i dalen på 1300-tallet (se også Kleines Walsertal). Befolkningen har fremdeles en alemannisk dialekt som er forskjellig fra resten av Vorarlberg. Dalen har i dag rundt 3500 innbyggere i seks kommuner: Blons, Fontanella, Raggal, Sankt Gerold, Sonntag og Thüringerberg. Kommunene hører til distriktet Bludenz.

Eksterne lenker
---------------

* Biosfærereservatet Großes Walsertal
* Turistisk informasjonsside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Rudolf «Ruedi» Marti** (født 7. april 1950), sveitsisk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1976 i Innsbruck og 1980 i Lake Placid.

Marti vant en olympisk sølvmedalje i bobsleigh under vinter-OL 1976 i Innsbruck. Han var med på det sveitsiske laget som kom på andreplass i firerbob bak Øst-Tyskland.

Fire år senere, under vinter-OL 1980 var han med på det sveitsiske laget som kom på andreplass i firerebob. De andre på laget var Ulrich Bächli, Joseph Benz og Erich Schärer

OL-medaljer
-----------

* 1976 Østerrikes flagg Innsbruck - Sølv Sølv i bobsleigh, firerbob Sveits’ flagg Sveits
* 1980 USAs flagg Lake Placid - Sølv Sølv i bobsleigh, firerbob Sveits’ flagg Sveits

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rudolf Marti – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Rudolf Marti – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Rudolf Marti – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Rudolf Marti – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Carl Gustav Rudolf Oeser** (født 13. november 1858 i Coswig, død 3. juni 1926 i Berlin) var en tysk journalist og politiker (Deutsche Fortschrittspartei, Freisinnige Volkspartei, og senere Deutsche Demokratische Partei).

Fra 1902 til 1919 var Oeser innvalgt i Preußisches Abgeordnetenhaus og tilhørte fra 1907 til 1912 Riksdagen. Fra 1919 til 1924 var han medlem av den prøyssiske landdagen.

Fra 25. mars 1919 til 21. april 1921 var Oeser minister for offentlig arbeid i Fristaten Preussen under regjeringene til ministerpresidentene Paul Hirsch og Otto Braun. I 1921 ble han *Landeshauptmann* i provinsen Sachsen.

Den 22. november 1922 ble han riksinnenminister under regjeringen til Wilhelm Cuno. Fra 13. august 1923 til 11. oktober 1924 var han *Reichsverkehrsminister* i kabinettene til rikskanslerne Gustav Stresemann og Wilhelm Marx.

Fra 1924 til 1926 var han generaldirektør i Deutschen Reichsbahn-Gesellschaft.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 129940940, data.bnf.fr, besøkt 31. desember 2019[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Blikk fra Wannseebrücke på Wannsee
Kartutsnitt
**Großer Wannsee** er en sjø i bydelen Steglitz-Zehlendorf i den vestlige delen av Berlin, og er forbundet med elven Havel. Syd for Großer Wannsee ligger Kleiner Wannsee, den første sjøen i Griebnitzkanalen.

Havel, Großer Wannsee, Griebnitzkanalen, Griebnitzsee og Glienicker Laake omslutter den øyformede ortsteil Wannsee, som ligger vest for Großer Wannsee.

I den nordøstlige delen av Großer Wannsee ligger øya Schwanenwerder. Øya Pfaueninsel ligger i Havel rett ved utløpet til Wannsee i nordvestlig retning, og kan nås med ferge.

Strandbad Wannsee er et fredet friluftsområde, som var et av de mest populære utfartssteder for Vest-Berlins befolkning før murens fall. Under den kalde krigen spilte Wannsee en spesielt stor rolle som rekreasjonsområde for den innemurede befolkningen i Vest-Berlin.

Kilder
------

* (no) Großer Wannsee i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Gärsnäs** er et tettsted i Simrishamn kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1110 innbyggere.

Gärsnäs er først og fremst kjent som et jernbaneknutepunkt og for sin fabrikk for sukkerproduksjon.

Kommunikasjon
-------------

### Buss og bil

Gärsnäs ligger ved riksväg 11. På stedet er det tre bussholdeplasser. Flere ruter stopper her, blant annet SkåneExpressens femte linje.

### Jernbane

Gärsnäs fikk sin første togforbinddelse da jernbanen Malmö-Simrishamns (MSJ) ble åpnet i 1882. Senere kom linjen Ystad-Gärsnäs-S:t Olof (YGS:tOJ), først og fremst for å betjene sukkerindustrien. Strekningen Köpingebro-Gärsnäs ble åpnet i 1894, mens Gärsnäs-S:t Olof åpnet i 1902.

Fra 2003 har det gått tog fra Gärsnäs til Simrishamn og Malmö. Gärsnes er holdeplass på Österlenbanan.

Severdigheter
-------------

Her ligger Gärsnäs slott som har vært kjent siden midten av 1300-tallet. 

Gärsnäs har en fotballklubb, Gärsnäs AIS. Den ble stiftet i 1946, og kampene spilles på Gärsvalla. Litt sør for tettstedet holder Stiby GK til.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 26. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesiden til Gärsnäs AIS

  


| * v
* d
* r
Simrishamn kommune i Skåne län i Sverige |
| --- |
|  | Borrby **·** Brantevik **·** Gärsnäs **·** Hammenhög **·** Kivik **·** Sankt Olof **·** Simris **·** Simrishamn **·** Skillinge **·** Vik **·** Vitaby **·** Östra Tommarp |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |