recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Monaryggen sett fra luften. Riksvei 22 i forgrunnen, til venstre fylkesvei 128 (gamle E18)
**Monaryggen** er en tre - fire kilometer lang grusås på grensen mellom kommunene Eidsberg og Trøgstad i Østfold. Ryggen ble dannet i slutten av siste istid i forbindelse med avsmeltningen i Ås-Ski-trinnet, for ca. 9-10 000 år siden. 

Monaryggen ruver 80 meter over terrenget rundt. Ryggen er dannet som et vifteformet delta utenfor isbreeen. Et delta er en avsetning av løsmasser. Slike dannes der en elv renner ut i stillestående vann. Trolig ble deltaet bygd helt opp til havets overflate, 208 meter over dagens havnivå. Derfor er ryggen flat midt oppå. Skråningen på innsiden ble støttet opp av isfronten, så den er brattere enn den på utsiden. I de mange grustakene kan vi se hvordan massene ligger lagvis og heller mot sør. 

Ved Mysen og Eidsberg er landskapet flere steder brutt opp i en rekke små, bratte bekkedaler, raviner. Dette ravinelandskapet er dannet ved at rennende vann har gravd i avsetningene utenfor Monaryggen.

Lokalt blir Monaryggen ofte referert til som «morenen», men dette er ikke helt korrekt. Det ligger morenemasser i bunnen av den, men det alt vesentlige er glasifluvial dannelse; en grusrygg som er spylt opp av en kraftig smeltevannsstrøm. En må forestille seg en elv mange ganger Glommas størrelse som har kommet nordfra og lagt fra seg utallige kubikkmeter med løsmasser. 

Monaryggen er den største formasjonen av sitt slag i hele Nord-Europa, men er nå svært redusert av flere store massetak og utbygging av E 18, som går tvers gjennom den. Eidsberg kommune har i den siste kommuneplanen søkt å bevare ett segment av ryggen intakt slik at profilen er intakt både på distal- og proksimalsiden. Det er også flere gravfelt fra jernalderen oppe på ryggen og i sørhellingen.

Eidsberg kommune har med hjelp fra Riksantikvaren og Direktoratet for mineralforvaltning, fylkesmannen og fylkeskommunen vedtatt en kommunedelplan for området. Hovedelementene i planen er: a) eggen/opprinnelige silhuetten bevares, b) det åpnes for mer grusuttak innenfor planområdet enn opprinnelig signalisert, c) vi åpner for et utvidet næringsområde d) konsekvensbeskrivelser og e) hensyn til kulturminner tydeliggjøres.

Litteratur
----------

* Tollefsrud, Jan-Inge, Tjøve, Even og Hermansen, Pål. 1991. *Perler i norsk natur ? en veiviser.* Aschehoug.
* Tormod Klemsdal: Landformene i Østfold. Natur i Østfold 21. 2002.

Eksterne lenker
---------------

* Tormod Klemsdal Landformer i Østfold
* Geofunn: Monaryggen Arkivert 11. november 2017 hos Wayback Machine.
* Eidsberg kommune Arkivert 2. mai 2021 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
*Må ikke forveksles med Nes (Eysturoy).*

**Nes** (foreldet dansk skrivemåte: *Næs*) er en bygd på Suðuroy, den sørligste av øyene som utgjør Færøyene. Nes ligger på nordsiden av Vágsfjørður, mellom Vágur i vest og Porkeri i øst.

Bebyggelsen på Nes blir ikke nevnt i middelalderske kilder, ei heller ved navn i jordebøkene før 1705. I jordeboken fra 1584 blir tre husstander på Nes nevnt. Tradisjonen sier at en grensetvist i bygden på 1400-tallet ble avgjort ved brytekamp. På 1700-tallet var bygden bebodd av leilendinger og husmenn.

Nes regnes statistisk og administrativt til bygden, sognet og kommunen Vágur, etter at den ble overført fra kommunen Porkeri i 1928. I 2010 hadde Nes om lag 30 innbyggere.

Kunstmaleren Ruth Smith bodde i bygden i de siste årene av sitt liv, og flere av hennes verk har motiver fra Nes. Hun døde på en ensom svømmetur i Vágsfjørður.

Referanser
----------

1. 1 2  «Býarskipan og byggisamtykt fyri Vágs Kommunu galdandi til 31.12.2006» (PDF). Vágs kommuna. 2003. Arkivert fra originalen (PDF) 14. juli 2014. Besøkt 3. juli 2014.
2. ↑  «Nes, Vágur» **(dansk and engelsk og italiensk)**. faroeislands.dk. Besøkt 7. juli 2014.
3. ↑  *Frágreiðing um kommunur. Nýggj kommunal skipan í Føroyum* (PDF) **(færøysk)**. Tórshavn: Føroya landsstýri. 1998. s. 421–430. ISBN 99918-3-044-8. Arkivert fra originalen (PDF) 12. juni 2013. Besøkt 7. juli 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nes (Vágur) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Nes (Vágur) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Kindred Fever** er en norsk musikkduo fra Haugesund bestående av Jarle Langåker på vokal og gitar, og Linn Sofie Hagen Olsen på trommer og trompet. Bandet ble startet opp i februar 2012, hvor første bandøvelse var første gang de to møttes. Siden har bandet fotfestet seg både i Haugesund og Stavanger med et mørkt og tungt lydbilde som strekker seg fra surf til blodtørstig tungrock.

Den 8. februar, nøyaktig ett år siden bandets første øvelse, slapp duoen sin debut plate *Tabula Rasa* gjennom Daniel Engen Productions. Platen ble spilt inn i eget studio og ble designet av bandet.
«To musikere. En lyd. Enormt energisk. Forfriskende spartansk fra denne lokale duoen». skrev Roar Eskild Jacobsen da han trillet terningkast fem i Haugesunds Avis. I juni 2013 ble bandet ukas urørt, som ble etterfulgt av C-listing på NRK P3 etter positiv respons fra låten ble spilt i Popsalongen. Duoen spilte også på Slottsfjellfestivalen samme år som et resultat av dette.

I september 2013 fikk duoen muligheten til å varme opp for Kaizers Orchestra på to av deres siste konserter på DNB Arena i Stavanger for publikumstall på 5 500. Kort tid etter signerte duoen med Sony Music Live eksklusivt for Europa. Den 17. januar 2014 slapp duoen singelen *Ready To Die*, som ble B-listet på NRK P3. Sommeren 2014 spilte gruppen på ulike festivaler som Roskilde, Hove, Bukta, Norwegian Wood og Parken.

I mai 2015 signerte duoen med Sony Music Norway.

Diskografi
----------

### Album

* Tabula Rasa (2013)
* Women Are Witches (2014)
* Sabre-Toothed Model Youth (Columbia/Sony Music, 2015)

### Singler

* Tabula Rasa (2013)
* Ready To Die (2014)
* Deviled Eggs and a Box of Blood / Machine (Columbia/Sony Music, 2015)
* The Automator (2016)

Referanser
----------

1. ↑  H-avis.no – Lokal duo varmer opp for Kaizers (Av Roar Eskild Jacobsen. Publisert 3. september 2013, besøkt 13. mai 2015)
2. ↑  H-avis.no – Fikk sitt gjennombrudd i «Popsalongen» (Av Magnus Berning. Publisert 12. juni 2013, besøkt 13. mai 2015)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kindred Fever på Discogs Rediger på Wikidata
* (en) Offisielle nettsider Arkivert 18. mai 2015 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
Det **storkanoniske ensemblet** i fysikken er et statistisk ensemble som beskriver et åpent system som kan
utveksle både energi og partikler med omgivelsene. Den storkanoniske partisjonsfunksjonen er 

{\displaystyle \Xi (T,V,\mu )=\sum \_{k}\exp(-(E\_{k}-\mu )/k\_{\text{B}}T)\,}
hvor *V* er volum, *T* er temperatur, *k*B er Boltzmanns konstant og {\displaystyle \mu } er kjemisk potensial. Verdien av det kjemiske potensial bestemmes ved en likevektbetingelse. Den tilhørende frie energien er Gibbs frie energi, gitt ved

{\displaystyle G(T,P)=-k\_{\text{B}}T\ln \Xi \,}
Gibbs frie energi er også gitt som

{\displaystyle G=E-TS+PV\,}
Sammen med termodynamiske relasjoner kan man utlede alle termodynamiske størrelser. 

Uttrykket for Gibbs frie energi vil variere med systemet og vil f.eks. få tilleggsbidrag i et magnetiske felt eller roterende system.

Se også
-------

* Mikrokanonisk ensemble
* Kanonisk ensemble

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Bartlow** er en liten landsby og et verdslig sogn i Cambridgeshire i England, omkring to mil sørøst for Cambridge og 11 km vest for Haverhill i Suffolk. Elven Granta renner gjennom landsbyen. I henhold til folketellingen i 2011 er det 110 innbyggere, inkludert Horseheath.

Sognekirken Bartlow St. Mary er en av de to bevarte rundtårnkirkene i Cambridgeshire; den andre finnes i Snailwell.

Med sine 156 hektar er Bartlow et av de minste sogn i Cambridgeshire. Dens sørlige grense, som var delvis rettet opp ved noen få suksessiv tilfeller som følge av den tidligere jernbanelinjen, deler det fra sognet Ashdon i Essex. Bartlow har også grenser med nabosognene Castle Camps og Shudy Camps i øst, Horseheath i nord, og Linton i vest.

Gravhaugene i Bartlow
---------------------

Gravhaugene på Bartlow Hills, flyfoto.
Det var sju store gravhauger ved Bartlow. Den høyeste var 15 meter høy og er blant de høyeste i Storbritannia. De er antatt å være fra romersk tid framfor fra steinalderen. Da jernbanen kom på 1800-tallet ble fire av dem jevnet med jorda. Det er bygd en trapp av tømmer på den ene gjenværende som gir tilgang til toppen og utsikten uten å bidra til erosjon. Mange gjenstander er avdekket og er nå oppbevart ved museet i Colchester.

I århundrer var det en forstilling at gravhaugene var etter de som ble drept i slaget ved Ashingdon i 1016 mellom daner og angelsaksere, men arkeologiske undersøkelser har vist at de var gravene til rike familier og er datert til mellom 100- og 200-tallet e.Kr. Ved utgravning på 1800-tallet ble det funnet store kister av tre, dekorerte skåler i bronse, glass og keramikk, og en stol av jern som kunne foldes sammen. Det meste av dette gikk siden tapt i en brann ved Bartlow Hall. En liten romersk villa, som var bosatt fram til slutten av 300-tallet, lå nord for gravhaugene og ble undersøkt i 1852.

Referanser
----------

1. ↑  Census Maps. Maps of the Cambridgeshire population by age Arkivert 28. juli 2014 hos Wayback Machine. *Cambridgeshire Insight*
2. 1 2  *A History of the County of Cambridge and the Isle of Ely*. **6**. 1978. s. 30–36.
3. ↑  Bartlow Hills hos *Megalithic Portal*
4. ↑  «Bartlow Hills are a hidden Cambridgeshire treasure», *BBC*. 20. mai 2010.

Eksterne lenker
---------------

(en) Bartlow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Bartlows nettsted Arkivert 12. september 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Kine Bendixen** (født 1945) er en norsk skuespiller og pianist som var ansatt ved Trøndelag Teater. 

Bendixen ble født i Trondheim, men vokste opp i Oslo. Hun tok pianistutdanning i 1960-årene og gikk senere ved Statens Teaterskole. 

I 1970 var hun programleder i NRK Barne-TV med programserien *Triola da Gamba og jeg*. Hun ble ansatt ved Trøndelag Teater i 1975 og jobbet der resten av yrkeskarrieren, med enkelte avbrudd ved Nordland Teater (1979–1980) og Cabaret-gruppen i Oslo i 1981–1983. Hun debuterte ved Trøndelag teater som Jessica i *Kjøpmannen i Venedig*. Siden har hun spilt i en flere musikaler som blant annet *Fire bein god – to bein dårlig!* etter George Orwells *Animal Farm*, og komedier som Neil Simons *Store piker gråter ikke* og i drama som i Staffan Götestams *Fuglepappa'n* og Arthur Millers *Heksejakt*. Andre roller som bør nevnes er Ragnhild i Duuns dystre stykke *Medmenneske*, grevinne Geschwitz i Frank Wedekinds *Lulu*, Magda i *Noen sommerkvelder på jorden* av Agneta Pleijel og fru Død i George Taboris farse *Mein Kampf*. I 2006 og 2007 hadde hun en rolle i forestillingen *Berlinerpoplene*. I 2015 spilte hun sin avskjedsforestilling ved Trøndelag Teater. 

I 2013 vant hun Heddaprisen for beste kvinnelige medspiller for for rollen som Jackie Kennedy i Elfriede Jelineks stykke *Prinsessedrama* ved Trøndelag Teater.

Hun har medvirket i over 80 oppsetninger – alt fra musikaler, revy og komedier til klassikere og moderne dramatikk.

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, snl.no, besøkt 5. september 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.heddaprisen.no, besøkt 5. september 2019[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *folkomfortida.simplecast.com*. 2018. Besøkt 18. juli 2022.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
4. ↑  Heddaprisen 2013
5. ↑  «Kine Bendixen - Trøndelag Teater». *trondelag-teater.no* **(norsk)**. Besøkt 19. september 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Discogs
 |
***Xylotrupes gilleti*** er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor, mørk rødbrun til svart, blank bille. Som vanlig hos hornbiller (Dynastinae) er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større og har kraftige horn på hodet og pronotum som hunnene mangler. Denne arten har forholdsvis korte horn på hode og pronotum.

Levevis
-------

Utbredelse
----------

Arten et kjent fra Tanimbar-øyene, som er del av De små Sundaøyene.

Systematisk plassering
----------------------

Navnet synes ikke å være gyldig publisert, men har vært en del brukt på internettsider om slekten *Xylotrupes*. Det er uvisst hva arten (om det faktisk dreier seg om en egen art) etter hvert kommer til å hete.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Dynastini MacLeay, 1819
						* Slekten *Xylotrupes* Hope, 1837
							+ *Xylotrupes gilleti*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kategori:Xylotrupes gilleti* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Sjøfløyte**, også kalt **kjøpefløyte** og **byfløyte**, er en norsk variant av blokkfløyte. Disse trefløytene kom sjøveien fra kontinentet på 1700-tallet og 1800-tallet, og ble derfor kalt sjøfløyte. Etter hvert ble det laget mange fløyter på bygdene som mer eller mindre kopierte de stort sett tyske fløytene. Navnet "sjøfløyte" er mest vanlig i Numedal, Telemark og Agder. På Vestlandet kunne fløyta hete tyskfløyte, som jo peker på opprinnelsen. I Gudbrandsdalen, hvor det er funnet mange 1700-tallsfløyter, het den gjerne "trefløyte". Egil Storbekken skapte sin tussefløyte etter inspirasjon fra ei bygdefløyte fra Gudbrandsdalen.

Som en følge av pietistiske bevegelser i Norge i siste halvdel av 1800-tallet ble hardingfela erklært som syndig, og mange spelemenn begynte å spille danseslåttene på fløyte i stedet. I Flesberg i Numedal var det rundt 20 navngitte sjøfløytespelemenn i år 1900.
Sjøfløytetradisjonen var i ferd å dø ut på 1900-tallet, men på 1970-tallet ble tradisjonen gjenopptatt av musikere som Per Midtstigen, Steinar Ofsdal, Tellef Kvifte og Ånon Egeland. Midtstigen og Ofsdal fikk i 1989 Spellemannprisen for utgivelsen "Sjøfløyta". Blant tidligere viktige sjøfløytespillere finnes Knut Juveli og Herleik Stuvstad samt sjøfløytemaker Nils Stuvstad.

Se også
-------

* Tussefløyte

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel fra folkedans.no
* Artikkel fra fløytemaker Bodil Diesen
*Må ikke forveksles med barnehage*.
**Kindergarden**, forkortet **KG**, er et av Norges to jevnlig arrangerte, rene demoparty (det andre er Solskogen), og avholdes hver høst på Haga i Akershus. Første Kindergarden ble avholdt i 1994, og Kindergarden er dermed Norges eldste gjenlevende demoparty, og det nest eldste gjenlevende overhodet (det eldste er The Gathering, som begynte i 1992).

Kindergarden har, i motsetning til de fleste andre norske dataparty, ikke fokus på spill, men konsentrerer seg kun om kreativitet og demoscenen. Følgelig er også prioriteringene noe annerledes; det er for eksempel ikke internettlinje tilgjengelig utover det deltagerne kan ordne selv med private mobiltelefoner o.l. og det er tillatt å drikke alkohol inne i hallen.

Kindergarden drar i overkant av 100 demoscenere (de fleste fra Norge, men også en viss andel utlendinger) hvert år, og har både demo-, musikk- og grafikkonkurranser (såkalte *compoer*). Av konkurranser som er sjeldne eller unike for Kindergarden, kan spesielt nevnes banner-, executable music- og gabber-compoer. SceneSat har laget live radioproduksjon fra KG flere år, som streames live i den grad mobilforholdene tillater det.

Eksterne lenker
---------------

* Kindergardens hjemmeside Arkivert 25. mai 2014 hos Wayback Machine.
**Kindla naturreservat** er et villmarksområde nord i Örebro län i Sverige. Reservatet ligger mellom Hällefors og Storå, sør for riksväg 63 i Bergslagen.
Det ble opprettet den 18. september 1999 og dekker 933 hektar.

Hele området ligger over den marine grense, og er meget kupert. Jordsmonnet er dominert av morene over surt grunnfjell. Her er mest 100-120 år gammel barskog, men lauvtrær finnes i mer næringsrike skråninger. Her finnes en rekke hensynskrevende arter sopp, mose og lav, samt mange truede billearter. Av de store rovdyrene, er det bare gaupe som finnes regelmessig her.

Det høyeste punktet i reservatet, er *Kindlahöjden* som når 426 meter over havet. Dette er Sveriges sydligste høyde over 400 m, og avstanden til nærmeste høyere punkt (*Kullen* i Djupdalshöjden naturreservat) er på 28 kilometer.

På toppen er det bygget et utsiktstårn

Referanser
----------

1. ↑  ; *database over svenske naturreservat*; besøksdato: 20. januar 2017; utgivelsesdato: 18. desember 2015.
2. ↑  «Kartor, flygbilder och ortnamn». Lantmäteriet. Besøkt 21. februar 2016.
3. ↑  «Kindla naturreservat». Länsstyrelsen Västerbotten. Arkivert fra originalen 11. mars 2016. Besøkt 21. februar 2016.
En modell av Kaifengsynagogen i Diasporamuseet i Tel Aviv
Interiør, Kaifengsynagogen, 1700-tallet.
**Synagogen i Kaifeng** er en tidligere synagoge i Kina. Den var bygd i 1163, da Kaifeng var Jin-rikets hovedstad, og ble ødelagt av en flom i 1852. 

Synagogen var omgitt av en studiehall, et rituelt bad, et felleskjøkken, et kosherslakteri og en sukka. Synagogen var møtested for de såkalte kaifengjødene. Den var kjent som ***Renhetens og godhetens tempel***. Synagogen ble i årenes løp gjentatte ganger ødelagt av brann og oversvømmelse, og restaurert flere ganger.

Etter flommen i 1852 ble synagogen på nytt delvis ødelagt, og denne gangen forble den liggende i ruiner. Toraruller og andre hebraiske tekster forsvant, ble kjøpt av biblioteker eller tatt av kristne misjonærer. Mange av synagogens øvrige gjenstander havnet i Kaifengs moské.

På den gamle synagogetomten er det nå (2012) et sykehus.

Referanser
----------

1. ↑  The Lost Jews of Kaifeng Arkivert 13. juli 2011 hos Wayback Machine.
2. ↑  Chinese Writer Studies Jewish Roots, The New York Times
***Emerson, Lake & Palmer*** er det første albumet med gruppen *Emerson, Lake & Palmer*, gitt ut i 1970 i Storbritannia og i januar 1971 i USA. 

Den nydannede supergruppens første album hadde med seg påvirkning fra medlemmenes ulike bakgrunner, noe som skapte blandingen av instrumentale partier og vokale partier. Albumets cover viser en hvit fugl som slår med vingene og med et menneskehode nede i venstre hjørne.

I Storbritannia solgte albumet til fjerdeplass, mens det nådde en 18.-plass på Billboardlisten i USA. Singelen fra albumet, «Lucky Man», solgte godt særlig i USA.

Sporliste
---------

1. «The Barbarian» (Emerson/Lake/Palmer – hentet fra pianostykket «Allegro Barbaro» fra 1911 av Béla Bartók) – 4:27
2. «Take a Pebble» (Lake) – 12:32
3. «Knife-Edge» (Emerson/Lake/Fraser) – 5:04
4. «The Three Fates» (Emerson) – 7:46
	* a) «Clotho»
	* b) «Lachesis»
	* c) «Atropos»
5. «Tank» (Emerson/Palmer) – 6:49
6. «Lucky Man» (Lake) – 4:36

Kilder
------

* 

* (en) Emerson, Lake & Palmer (album) på Discogs

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Emerson, Lake & Palmer* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *Emerson, Lake & Palmer* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *Emerson, Lake & Palmer* på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) *Emerson, Lake & Palmer* på AllMusic Rediger på Wikidata

  

Portal: Progressiv rock


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
Synaptic skjermdump
**Synaptic** er et Gtk-basert program for å håndtere installasjon og sletting av programvare på Unix-lignende operativsystemer som benytter seg av APT pakkesystemet.

Fri programvare
---------------

Synaptic er fri programvare og en del av GNU-prosjektet.

I bruk
------

I Synaptic finner man en liste over programvare som i er tilgjengelig i APT kildene. Der kan man markere pakker som skal installeres eller slettes. Når man er ferdig med å markere de endringene man ønsker, kan man trykke på «utfør» knappen og Synaptic laster ned nødvendige filer, sletter, installerer og konfigurerer mest mulig automatisk.

Alternativer
------------

Synaptic er laget for GNOME, men kan også brukes i andre skrivebordsmiljø, slik som KDE eller Xfce.

* Adept er et Synaptic alternativ for KDE.
* Gnome-app-install er et GNOME alternativ som vanligvis finnes gjennom menysystemet via Programmer→Legg til fjern...
* Aptitude er et CLI verktøy for å håndtere APT pakkesystemer.

Se også
-------

* APT
* Linux
* Ubuntu
* Debian

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Synaptic – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Synaptic – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Otto Albert Nes** (1920–2014) var en norsk filolog og kringkastingsmann. Han var programdirektør i NRK Fjernsynet.

Nes var utdannet cand.philol. i 1946. Han var tilknyttet BBCs norske avdeling 1947–1948 og var lærer ved Nordiska Folkehögskolan 1948–1949. I 1949 begynte han som programsekretær i NRK. I 1958 ble han NRK Fjernsynets første programdirektør og ledet fjernsynets utvikling i Norge til han gikk av med pensjon i 1987. 

Nes hadde flere tillitsverv i internasjonalt fjernsynssamarbeid, blant annet var han leder for Nordvisjonen fra 1970 til 1973 og i Den europeiske kringkastingsunionens programkomité fra 1974 til 1981.

Nes skrev flere artikler om mediespørsmål, litteratur og språk i aviser og tidsskrift.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Store norske leksikon, nbl.snl.no, besøkt 1. september 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Digitalarkivet, www.digitalarkivet.no, besøkt 1. september 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Otto Nes». *Store norske leksikon*. 13. april 2020. Besøkt 1. september 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Otto Franz Leodolter** (født 18. mars 1936, død 16. desember 2020) var en østerriksk skihopper.

Leodolters karriere varte fra 1955 til 1964. Karrierens høydepunkt var bronsemedaljen i normalbakkerennet under Vinter-OL 1960 i Squaw Valley, USA. Han ble dermed Østerrikes første medaljevinner i OL i denne idrettsgrenen. Leodolter hadde også deltatt i Vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo, Italia fire år tidligere, der han endte på en 30.-plass. I Vinter-OL 1964 i Innsbruck i Østerrike tok han en 17.-plass som best i storbakken. I normalbakken i samme OL ble det en delt 28.-plass.

I hoppuka kom Leodolter på tredjeplass i 1959/1960, og året etter avanserte han ett trinn til andreplassen. I 1959 forbedret han en 12 år gammel bakkerekord i Holmenkollbakken til 71,5 meter.

Nasjonalt ble det fire østerrikske mesterskap i skihopping, 1958, 1959, 1961 og 1962.

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, Sports-Reference.com olympisk utøver-ID le/otto-leodolter-1, besøkt 30. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.bestattung-eichberger.at[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Otto Leodolter – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Otto Leodolter – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Otto Leodolter – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Otto Leodolter – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Otto Leodolter – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (en) Otto Leodolter – TheSports.org Rediger på Wikidata
Larsson *Midvinterblot* i Nationalmuseum
«**Tempelet i Uppsala**» var en antatt tempelbygning i Gamle Uppsala, som kan ha vært den svenske åsatroens sentralhelligdom. Kunnskap om tempelets eventuelle eksistens er basert på en passus hos Adam av Bremen, anno ca. 1076: *Dette folket har et berømt tempel som kalles Uppsala, og som ligger nær Sigtuna.*.

Tempelet antas å ha blitt brent og revet rundt år 1087 på ordre av kong Inge Stenkilsson den eldre, som på samme tid drepte sin svoger *Blot-Sven* og derved lyktes med å slå ned den siste offentlige åsadyrkingen. I tillegg til at tempelet ble ødelagt skal offertret ha blitt hugget ned, og en kirke blitt bygget på tempeltuftene. 

I henhold til usikre kongerekker skal Inge den eldre har vært den niende konge etter Olof Skötkonung, som var den første svenske konge som ble døpt. 

Carl Larsson hadde dette tempelet som bakgrunn i sitt monumentalmaleri *Midvinterblot*, der han skildrer offeret av kong Domalde.

Referanser
----------

1. ↑  Adam av Bremen. *Beretningen om Hamburg stift, erkebiskopenes bedrifter og øyrikene i Norden*. Aschehoug, 1993. ISBN 82-03-20028-1. Adam av Bremen var imidlertid aldri i Sverige. Hans viten om Svitjod og sveerne var basert på samtaler med den danske kongen Svein Estridsson og andre menn han møtte ved det danske hoffet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | World History Encyclopedia
 |
**Otto Kumm** (født 1. oktober 1909 i Hamburg, død 23. mars 2004 i Baden-Württemberg) var en tysk SS-general tilknyttet Waffen-SS. 

Kumm sluttet seg 1. april 1934 til forløperen til SS-Verfügungstruppe i hjembyen Hamburg. Han ble deretter også medlem av NSDAP. Han gjorde karriere innen Schutzstaffel og da felttoget i Polen ble innledet var han kompanisjef i Leibstandarte Adolf Hitler. I april 1940 ble han kommandant for en tyngre avdeling rettet inn mot Nederland. I oktober 1940 ble han utnevnt til SS-Sturmbannführer og under Operasjon Barbarossa ble han utnevnt til SS-Obersturmbannführer. 29. november 1941 ble han tildelt Det tyske kors i gull.

På Østfronten fikk anerkjennelse han etter kampene om Chełm og ble her tildelt Jernkorsets ridderkors. Han deltok blant annet i det tredje slaget om Kharkov hvor han ledet et panserregiment og ble tildelt ridderkorsets ekeløv.

20. april 1943 ble han utnevnt til SS-Standartenführer og satt i stabsfunksjoner. 30. januar 1944 ble han SS-Oberführer og deretter utnevnt til sjef for 7. SS-frivillige-bergdivisjon «Prinz Eugen» og tjenestegjorde på Balkan. Under tjeneste her ble han 9. november 1944 utnevnt til SS-Brigadeführer.

Under tilbaketrekningene gjennom Ungarn ble han 6. februar 1945 satt til å lede Leibstandarte-SS Adolf Hitler og fikk for innsatsen her og på Balkan tildelt 17. mars 1945 ridderkorsets ekeløv med sverd.

Etter krigen
------------

8. mai 1945 ble han satt i amerikansk krigsfangenskap. Etter at han ble løslatt, arbeidet han som produksjonsleder i et trykkeri.

Etter krigen var han en av grunnleggerne og ble den første lederen av veteranorganisasjonen HIAG.

Referanser
----------

1. ↑   Nuremberg Trials Project, nuremberg.law.harvard.edu[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Dienstaltersliste der Schutzstaffel der NSDAP, Stand vom 1. Dezember 1936, nummer i rekken 1633[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Nuremberg Trials Project, nuremberg.law.harvard.edu[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  ; *Nuremberg Trials Project*.

Eksterne lenker
---------------

* Otto Kumm i Deutsche Nationalbibliothek
* «Otto Kumm». *Lexikon der Wehrmacht* **(tysk)**. Besøkt 12. oktober 2015.
* «Otto Kumm». *Ritterkreuzträger 1939–45* **(tysk)**. Arkivert fra originalen 19. juli 2013. Besøkt 12. oktober 2015.
* «Der Orden unter dem Totenkopf—Die Geschichte der SS / Von SPIEGEL-Redakteur Heinz Höhne». *Der Spiegel* **(tysk)**. 6. 1967. Besøkt 12. oktober 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |

Portal: Andre verdenskrig
«Russisk-tyrkiske krig» har flere betydninger.

| Den russisk-tyrkiske krig 1710–1711 |
| --- |
| Konflikt: Den store nordiske krigDel av russisk-tyrkiske kriger |
| Peter den stores innmarsj i Moldova i 1711 |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 1710 – 1711 |
| Sted | Prutelven |
| Resultat | Osmansk seier |

 |
| Stridende parter |
| Russlands flagg Det russiske keiserdømmet | Det osmanske rikes flagg Det osmanske rike |
| Kommandanter og ledere |
| Russlands flagg Peter den store Russlands flagg Boris Sheremetev | Det osmanske rikes flagg Baltacı Mehmet Pasha Det osmanske rikes flagg Agha Yusuf Pasha Det osmanske rikes flagg Devlet III GiraySveriges flagg Karl XII av Sverige |

**Den russisk-tyrkiske krig (1710–1711)**, også kjent som **Prut-felttoget**, brøt ut mellom Det russiske keiserriket og Det osmanske riket etter at russerne hadde slått Sverige i slaget ved Poltava. Med hjelp fra Østerrike og Frankrike, lyktes det den sårede kong Karl XII å flykte fra slagmarken og søke tilflukt ved hoffet hos den osmanske herskeren Ahmed III, som han overtalte til å gå til krig mot Russland 20. november 1710.

Den viktigste begivenheten under krigen var den dårlige forberedte felttoget ved elven Prut i 1711, da russiske styrker under ledelse av Boris Sheremetev forsøkte å invadere Moldavia med hjelp av den modoviske herskeren Dimitrie Cantemir, men ble slått av osmanske styrker under ledelse av storvesiren Baltacı Mehmet Pasha i et avgjørende slag ved byen Stănileşti i dagene 18. – 21. juli 1711.

Krigen endte med traktaten fra Prut av 21. juli, som ble en stor skuffelse for Karl XII da den konkluderte med at Det osmanske riket skulle trekke seg ut av den store nordiske krig, mot at Azov ble returnert til osmanene og Taganrog og en rekke russiske militære festninger demolert. Tsaren måtte love å ikke blande seg inn i forholdene i Det polsk-litauiske samvelde.

| * v
* d
* r
Russisk-tyrkiske kriger |
| --- |
| 
* 1568–1570
* 1676–1681
* 1686–1700
* 1710–1711
* 1736–1739
* 1768–1774
* 1787–1792
* 1806–1812
* 1828–1829
* Krimkrigen 1853–1856
* 1877–1878
* Kampene i Kaukasus under første verdenskrig

 |
***Tre skudd for 25 øre*** (originaltittel: *The High Sign*) er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Edward F. Cline og Buster Keaton.

Handling
--------

Buster Keaton spiller en vagabond som oppdager en ledig stilling ved en fornøyelsespark, og han får jobben selv om han egentlig ikke var kvalifisert. I mellomtiden har en kriminell gjeng i området fått ordre om å drepe den lokale innbyggeren August Nickelnurser, fordi han ikke ønsket å betale dem beskyttelsespenger. August Nickelnurser, som legger merke til Buster sammen med datteren sin, blir så imponert at han ansetter Buster som hans personlige livvakt.

Tiny Tim som arbeider ved fornøyelsesparken, og er medlem av den kriminelle gjengen, blir også overrasket over Busters ferdigheter. Så han verver Buster til gjengen, og gir ham ordre om å myrde Nickelnurser. Buster blir fortvilet over sine motstridende forpliktelser til begge parter. Nickelnurser har i mellomtiden utstyrt hjemmet sitt med en rekke feller, og hemmelige dører, for å beskytte seg selv mot gjengen. Buster dukker opp og gir ordre om at Nickelnurser burde spille død, etter at Buster skyter et skudd i luften. Men dette blir snart avslørt, og Buster blir jaget over hele huset. Buster klarer snart å ta ut gangsterne, en etter en - og til slutt faller Tiny Tim ned i en falldør.

Skuespillere
------------

* Buster Keaton
* Bartine Burkett som Nickelnurser
* Ingram B. Pickett som Tiny Tim
* Charles Dorety
* Alfred St. John

Referanser
----------

1. ↑  The High Sign

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tre skudd for 25 øre* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Tre skudd for 25 øre* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (da) *Tre skudd for 25 øre* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Tre skudd for 25 øre* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Tre skudd for 25 øre* på Silent Era Rediger på Wikidata
Orfeus med lyren, avbildet i en kristen kontekst i Romas katakomber. Flere av hymnene er aktivt synkretistiske.
**De orfiske hymnene** er en samling av 87 dikt fra antikkens Hellas, skrevet innenfor den religiøse kulten orfismen, og for manges vedkommende skrevet for å brukes i en kultisk/rituell sammenheng. Tekstene er antagelig nedskrevet på 200- eller 300-tallet, muligens nær Pergamon i Lilleasia.

De gudene som tilbes og påkalles i hymnene er særlig slike som er knyttet til orfismen: skaperguden Protogonos, Erikepaios og Fanes. Myten(e) om Orfeus nevnes ikke i disse tekstene, slik de heller ikke gjør det i annen orfisk litteratur. Innenfor orfismen var Orfeus regnet som profet og dikter, men ikke som en guddom.

Hymnene skiller seg fra andre antikke greske religiøse hymner ved at det brukes mindre plass på å gjenfortelle episke myter som knyttes til den enkelte guddom, og mer plass på å beskrive gudene med adjektiver og tilnavn, og ved å sammenligne de greske/orfeiske gudene med guddommer fra naboenes mytologier. «Denne synkretistiske tendensen og overfloden av beskrivende adjektiver har to spesifikke formål i de orfiske hymnene. For det første var det en måte å få guddommens oppmerksomhet på. Å vise hvor mye man kjenner til gudens vesen, er en form for smiger av guden. For det andre hjelper de forskjellige navnene de innvidde til å utforske mysteriet som er skjult i gudenes natur. Hvert tilnavn avslører en ny side ved guddommen.»

Referanser
----------

1. 1 2 3  Resonnement og sitat er fra Arve Omtvedt Berntzens innledning til teksten i *Orfeus*, 2009.

Norsk utgave
------------

* I: *Orfeus og tekster fra den orfiske tradisjon*. Utvalg og innledende essay ved Arve Omtvedt Berntzen; oversatt av Arve Omtvedt Berntzen mfl. Bokklubben, 2009. XL, 447 s. (Verdens hellige skrifter; 55). ISBN 978-82-525-7124-0

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
**Dravets syndrome**, også kalt **Severe myoclonic epilepsy of infancy (SMEI)** er et uvanlig syndrom som yttrer seg gjennom kraftige epileptiske anfall og senere i hendelser som autisme-lignende syndrom i form av enkelte typer utviklingshemming og/eller andre atferdsmessige abnormiteter, samt vanskeligheter med å kommunisere. Syndromet arves ofte autosomalt dominant men i mange av tilfellene dreier det seg om nymutasjoner. Dravets syndrom ble første gang beskrevet av den franske barnenevrologen Charlotte Dravet i 1978. Diagnosen er svært uvanlig og forekommer hos 3-5 personer per 100 000 nyfødte i Europa.

Beskrivelse
-----------

Alvorlig myoklon epilepsi i barndommen. Dette svært sjeldne syndromet er skilt fra godartet myoklone epilepsi etter alvorlighetsgrad og må være differensiert fra Lennox-Gastaut syndrom og Doose's myoklone-astatic epilepsi. Innsettende i første leveår. Symptomer vises på topp ved rundt 5 måneders alder med febril hemiclonic eller generaliserte status epilepticus. Gutter rammes dobbelt så ofte som jenter. Prognosen er dårlig. I 2005 var det minst 450 tilfeller rapportert i den verdensomspennende litteraturen, men, nå er det umulig å telle de kjente tilfellene fordi mange trolig har blitt publisert to ganger på grunn av den genetiske forskningen innenfor fagområdet. De fleste tilfeller er sporadiske. Familiehistorie med epilepsi og febrile kramper er representert i rundt 25 prosent av tilfellene, men familiære tilfeller er exceptionnal.

Første publikasjon
------------------

C. Dravet: Les epilepsies graver de l'enfant. Vie Médicale 1978, 8: 543-548.
**Floatshifting** (engelsk uttrykk, direkte oversatt: «flytgiring») er en metode for å bytte gir med en usynkronisert girkasse uten å bruke clutch, altså «klutsjfri giring». Giring på denne måten er også brukt med synkrone manuelle girkasser, særlig etter ved clutchsvikt, for å hindre at man ødelegger syncromesh-ene med kraften til motoren.

Dyktige sjåfører kan gire med usynkrone girkasser uten clutch ved å matche motorens omdreiningstall (r/min) med drivakslingens rotasjonshastighet mens girkassen er i fri, før man så forsøker å fullføre giringen. Dersom dette mislykkes kan man skade eller ødelegge teftingen i girkassen. Enkelte lastebilsjåfører bruker denne teknikken med høyere gir. Teknikken brukes også noen ganger på motorsykler, men har i stor grad blitt erstattet av kvikkskiftere til konkurransebruk.

Teknikk
-------

For å gire opp må man først få motoren opp i høyt turtall. Man må så skifte til fri og skyve moderat på girspaken mot neste gir, og nå turtallet (r/min) er lavt nok vil girspaken gli på plass. 

Når man girer ned kan en lignende teknikk brukes, bortsett fra at man da må ha et tilstrekkelig lavt turtall før man setter giret i fri, og deretter gir litt gass med gasspedalen for å få opp turtallet før man girer ned slik man tilpasser rotasjonshatighetene.

Referanser
----------

1. ↑  «Floating Gears or Double Clutching - What's Better? | Raney's». Arkivert fra originalen 31. januar 2015. Besøkt 16. januar 2022.
2. ↑  The Truth About Clutchless Shifting | Motorcyclist
3. ↑  Berg, Phil. «How to: Drive a Stick Without a Clutch». Besøkt 15. september 2019.
***Samorost*** er et eventyrspill og hjernetrimspill som er utviklet av Amanita Design. Det første spillet i Samorost-serien ble utgitt i 2003 på Amanita Designs nettside og er gratis å spille. Til sammen er det tre spill i serien. Samorost ble lagd av Jakub Dvorský mens han var student på kunstakademiet i Praha, innenfor arkitektur og design, avdelingen i grafisk design og visuell kommunikasjon i 2003. Spillet har en surrealistisk grafikk som fikk det til å skille seg ut fra andre spill. Spillet ble nominert for Webby Award prisen i 2004 og Top Talent prisen i 2003.

Spillet
-------

Hovedpersonen er en karakter som er kledd i en hvit drakt og hette med lang dusk. Dvorsky kaller karakteren for en gnom.

Spillet går ut på å gå fra sted til sted og løse oppgaver ved å klikke på ulike objekter. Spillet har ingen dialog eller ting-oppbevaring (inventory), men det er allikevel en historie i spillet.

Handling
--------

I eneren må karakteren greie å stoppe en kollisjon mellom sin egen planet og en annen planet.

I Samorost 2 er det to romvesener som kidnapper hunden til karakteren. Spilleren må så dra på en lang reise i romskipet sitt og stoppe på ulike steder. Der skal spilleren løse ulike hjernetrimoppgaver for å komme seg videre til målet som er å finne romvesenenes hjem for å befri hunden.

I Samorost 3 benytter gnomen en magisk fløyte til å reise mellom ulike verdener i universet på leting etter dets mystiske opprinnelse.

Eksterne lenker
---------------

* *Samorost*
* Ploug, Kristine (1. desember 2005). «Art Games - An Introduction». Artificial.dk. Besøkt 15. november 2012.
* Tvtropes.org

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |

Portal: Videospill
Kart over Alaska med Prince of Wales-Hyder Census Area i rødt.
**Prince of Wales-Hyder Census Area** er et folketellingsområde i den amerikanske delstaten Alaska. Det ble etablert i 2008, etter en deling av det tidligere Prince of Wales-Outer Ketchikan Census Area.

Området ligger i den sørøstlige delen av delstaten, og omfatter øyene vest for Clarencestredet, med Prince of Wales som den største, øya Annette og en eksklave rundt byen Hyder på fastlandet ved grensa mot Canada.

Den vestlige delen av øya Kupreanof, øyene Kuiu og Coronation og byen Port Alexander på øya Baranof ble overført til Prince of Wales-Hyder i 2013, da den vestlige delen av folketellingsområdet Petersburg forble uorganisert etter opprettelsen av bykommunen Petersburg.

Prince of Wales-Hyder Census Area har 5 786 innbyggere (2013). Det totale arealet er 19 900 kvadratkilometer, hvorav 9 700 km² er vann og 10 160 km² er land.

Referanser
----------

1. 1 2  United States Census Bureau, State and County QuickFacts Arkivert 5. september 2015 hos Wayback Machine.. Besøkt 23. september 2014.

| * v
* d
* r
Boroughs og folketellingsområder i Alaska |
| --- |
| Alaskas flagg | Boroughs | Aleutians East **·** Anchorage **·** Bristol Bay **·** Denali **·** Fairbanks North Star **·** Haines **·** Juneau **·** Kenai Peninsula **·** Ketchikan Gateway **·** Kodiak Island **·** Lake and Peninsula **·** Matanuska-Susitna **·** North Slope **·** Northwest Arctic **·** Petersburg **·** Sitka **·** Skagway **·** «Unorganized» **·** Wrangell **·** Yakutat | USAs flagg |
| Folketellingsomr. | Aleutians West **·** Bethel **·** Dillingham **·** Kusilvak **·** Nome **·** Prince of Wales-Hyder **·** Hoonah-Angoon **·** Southeast Fairbanks **·** Valdez-Cordova **·** Yukon-Koyukuk |
| Byer | Anchorage **·** Bethel **·** Fairbanks **·** Juneau **·** Kenai **·** Ketchikan **·** Kodiak **·** Nome **·** Sitka **·** Wasilla |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS
 |
**Madagaskar-månespinner** (*Argema mittrei*) er en sommerfugl som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae). Denne store arten, som lever på Madagaskar, er kanskje den flotteste av alle månespinnerne. Den ligner den nærtbeslektede arten afrikansk månespinner (*Argema mimosae*).

Utseende
--------

En meget stor (vingespenn 125 – 150 mm, med stjertene blir hannen opptil 25 cm lang) spinner med lange stjerter på bakvingene. Kroppen og vingene er gule, alle vingene med en brunrød øyeflekk. Forvingen har en firkantet, brunrød flekk ved vingespissen og to rader av små, brunrøde flekker langs ytterkanten. Bakvingens bakhjørne er trukket ut til en stjert som ofte er litt vridd, denne er utvidet til en «fane» i spissen. «Skaftet» på stjerten er brunrødt. Puppen er meget stor, tydelig større enn puppen til atlasspinneren (*Attacus atlas*).

Levevis
-------

Denne spinneren lever i regnskog på Madagaskar, et sterkt truet habitat.
Heldigvis er den forholdsvis lett å få til å formere seg i fangenskap, og det drives en del oppdrett av denne arten for samlere, sommerfuglhus og amatør-oppdrettere som ønsker å oppleve å se denne utrolige sommerfuglen klekkes.

 Hann

Referanser
----------

1. ↑  www.afromoths.net

Eksterne lenker
---------------

* (en) *madagaskar-månespinner* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *madagaskar-månespinner* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Argema mittrei* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Argema mittrei* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Argema mittrei* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Maksim Aleksandrovitsj Gordejev** (kirgisisk: Максим Александрович Гордеев, født 21. juni 1995) er en kirgisk alpinist, som representerte Kirgisistan under Vinter-OL 2022.

Idrettskarriere
---------------

Gordejev deltok i sitt første FIS-renn i Davos i desember 2014, der han kom på 81.-plass i storslalåm. Han deltok i VM i alpint 2015, og kom der på 105.-plass i storslalåm, og han deltok i Vinteruniversiaden 2017, der han kjørte ut i både slalåm og storslalåm. Han deltok igjen i VM i alpint 2017, men kjørte der ut i storslalåmrennet. Under VM i alpint 2019 kom han på 104.-plass i storslalåm, og under Vinteruniversiaden 2019 kom han på 35.-plass i slalåm. I januar 2021 vant han slalåm og storslalåm under det kirgisistanske mesterskapet i alpint.

Han deltok i Vinter-OL 2022 i Beijing, der han også var landets flaggbærer under åpningsseremonien. Han var landets eneste deltaker i dette OL. Han deltok der i slalåm, men fullførte ikke denne konkurransen.

Referanser
----------

1. 1 2  Olympics.com - *Maxim Gordeev* Arkivert 23. februar 2022 hos Wayback Machine. besøkt 23. februar 2022.
2. ↑  FIS - *Maxim Gordeev - Results*, besøkt 23. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maksim Gordejev – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Maksim Gordejev – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Maksim Gordejev – TheSports.org Rediger på Wikidata
**De pelagiske øyer** (italiensk *Isole Pelagie*) er de tre små vulkanske øyene Lampedusa, Linosa og Lampione i Middelhavet mellom Malta og Tunisia, sør for Sicilia. Nordvest ligger øya Pantelleria og Siciliasundet. Geografisk hører øyene til det afrikanske kontinentet, men administrativt er de en del av provinsen Agrigento og er dermed det sørligste punktet til Italia. 

Til tross for noen mindre områder for jordbruk, er øyene unaturlig øde på grunn av hensynsløs avskoging og forsvinningen av de naturlige olivenlundene, einebærbuskene og plantasjene med johannesbrødtre. For femti år siden var mye av landskapet jordbruksområder som grenset til tørre steinmurer, men i dag er den lokale økonomien basert på fiske, i tillegg til svampefiske og konservering, og på Lampedusa noe turisme. 

Det finnes bestander av karettskilpadde ved øyene, som er utryddingstruet i Middelhavet siden hekkeområdene deres forsvinner på grunn av turismen. Strendene Pozzolana di Ponente på Linosa og Isola dei Conigli på Lampedusa er de siste gjenværende plassene der disse skilpaddene regelmessig legger egg. Disse ble derfor omgjort til et naturreservat i 2002. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** NKC **·** GeoNames
 |
Draugen med flotellet «Regalia» i oktober 2013
**Draugen** er en oljeplattform som står på Draugenfeltet i Norskehavet. Plattformen er en Condeep-plattform med én betongfot (monosokkel) som står på 251 meters havdyp. Feltet ble oppdaget i 1984 og produksjonen ble startet da plattformen kom på plass i 1993. Operatør var Norske Shell. Draugen var det første oljefeltet i drift nord for 62° breddegrad.

Gassen som produseres på plattformen, skipes gjennom rørledning til Kårstø. Oljen fra Draugen går gjennom to rørledninger til en lastebøye (Draugen FLP) og bøyelastes til skytteltanker. 

Til plattformen er det også knyttet sju havbunnsbrønner. 

Okea AS kjøpte i 2018 Norske Shells eiendeler i Draugen og Gjøa og tok dermed over operatørskapet av Draugen.

Referanser
----------

1. ↑  «Nå er det Okea som drifter Draugen». *Petro.no*. 30. november 2018. Besøkt 5. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Les mer om Draugen i det interaktive sokkelkartet til Aftenbladet Energi[*død lenke*]
**Maksim Gennadjevitsj Maksimov** (russisk Максим Геннадьевич Максимов, født 6. september 1979 i Izjevsk) er en russisk tidligere skiskytter.

Maksimov deltok i 1999 i Pokljuka for første gang i et junior-VM, og oppnådde en 22.-plass på normaldistansen. Han debuterte i verdenscupen i 2001 med en 40.-plass på sprinten. 

Sesongen 2007/08 fikk han plass på Russlands verdenscuplag. I sitt første verdenscuprenn på nesten syv år, et sprintløp i Ruhpolding, fikk han sine første verdenscuppoeng med en 13.-plass. I løpene som fulgte, oppnådde han flere poengplasseringer. 

Karrierens første høydepunkt kom under VM 2008 i Östersund, der han fikk bronsemedaljen på 20 km, etter Emil Hegle Svendsen og Ole Einar Bjørndalen. Det andre høydepunktet da han tre år senere tok en sølvmedalje på samme distanse under VM på hjemmebane i 2011 bak Tarjei Bø

Meritter
--------

### Verdensmesterskap

| Konkurranse | 20 km | Sprint | Jaktstart | Fellesstart | Stafett | Mix stafett |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sveriges flagg 2008 Östersund | **Bronse** | — | — | 4.-plass | — | — |
| Sør-Koreas flagg 2009 Pyeongchang | 37.-plass | — | — | — | 6.-plass | — |
| Russlands flagg 2011 Khanty-Mansijsk | **Sølv** | — | — | 18.-plass | **Sølv** | — |
|

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maksim Maksimov – IBU Rediger på Wikidata

* (en) Maksim Maksimov – biathlon.com.ua Rediger på Wikidata

* (en) Maksim Maksimov – TheSports.org Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |