Skjematisk oversikt over politiorganisasjoner i Nazi-Tyskland
**Sicherheitspolizei** (**Sipo**, «Sikkerhetspoliti») var en samlebetegnelse på de to delene av *Schutzstaffels* (SS) etterretnings- og sikkerhetstjeneste, Gestapo og *Sicherheitsdienst* (SD, «sikkerhetstjeneste») mellom 1934 og 1939.

Navnet ble innført i forbindelse med at Gestapo og SD ble underlagt samme sjef, Reinhard Heydrich. I praksis var de to organisasjonene ofte i konflikt med hverandre, ikke minst fordi Heydrich mente at SD var inkompetent og derfor overlot til Gestapo mange oppgaver som egentlig lå under SD.

I 1936 ble *Ordnungspolizei* (ORPO, «ordenspoliti») og *Reichskriminalpolizei* (Kripo, «rikskriminalpoliti») opprettet. Sipo ble da definert som det øverste organet for de tre statlige politistyrkene.

I 1939 ble *Reichssicherheitshauptamt* (RSHA, «rikssikkerhetshovedkontor») opprettet, og Sipo opphørte å eksistere som et reelt organ. Betegnelsen var dog fortsatt i bruk på lokalt nivå, som f.eks. i tittelen *Inspektor des Sicherheitspolizei und SD*. Slike inspektører var underlagt både RSHA og lokale SS- og politiledere.

Etter andre verdenskrig ble noen deler av DDRs hemmelige politi omtalt som *Sicherheitspolizei*. 

Stempel i tysk pass med gyldighet forlenget av *Befehlshaber der Sicherheitzpolizei und des SD – Oslo* i mars 1945.

Sicherheitspolizei i Norge 1940-1945
------------------------------------

Da RSHA skulle etablere seg i Norge i april 1940, ble det gitt ordre om at betegnelsen *Geheime Staatspolizei* («hemmelig statspoliti», Gestapo) skulle unngås, fordi navnet hadde fått en dårlig klang blant nordmenn på grunn av «fiendtlig propaganda». *Sicherheitzpolizei (Sipo)* skulle brukes som samlebetegnelse for Gestapo, *Kriminalpolizei* (Kripo) og *Sicherheitsdienst* (SD). Anordningen var kosmetisk, men offisielt ble dermed Gestapo i Norge *Sipo Abteilung IV*.

Øverste leder for disse funksjonene i Norge var *Befehlshaber der Sipo und des Sicherdienstes (BdS) Norwegen*. Fram til november 1940 var dette Franz Walter Stahlecker, deretter Heinrich Fehlis.

Under *BdS Norwegen* sorterte seks avdelinger (modellert etter RSHAs organisasjon):

* *Abteilung I* (Personale og organisasjon)
* *Abteilung II* (Økonomi og administrasjon)
* *Abteilung III* (Sicherheitsdienst)
* *Abteilung IV* (Gestapo, ledet av Wilhelm Esser)
* *Abteilung V* (Kripo – hovedsakelig rettet mot kriminalitet som skadet tyske interesser)
* *Abteilung VI* (Etterretning mot Norges naboland)

Lokalt ble Sipo opprinnelig organisert i egne *Einsatzkommandos* i Oslo, Kristiansand, Stavanger, Bergen og Trondheim. Fra 1941 ble betegnelsen *Einsatzkommando* fjernet. Tjenestestedene i Stavanger, Bergen, Trondheim og Tromsø kom under kommando av hver sin *Kommandeur der Sipo und SD* (tjenestestedets navn), forkortet *KdS* (tjenestested). Under disse sorterte et antall *Aussendienststelle* (lokalt tjenestested) – blant disse Kristiansand, som fra 1941 ble *Aussendienststelle* under KdS Stavanger.

Sipo hadde mange norske statsborgere som agenter. I alt var 1 380 nordmenn ansatt i en av Sipos avdelinger. Av disse var 308 registrerte som agenter. Av disse igjen fikk 25 personer dødsdom etter krigen.

Referanser
----------

1. ↑  Berit Nøkleby: *Gestapo : Tysk politi i Norge 1940-45*, Aschehoug, Oslo 2003 (s. 29)
2. ↑  Berit Nøkleby: *Gestapo : Tysk politi i Norge 1940-45*, Aschehoug, Oslo 2003 (s. 33, 185-215)
3. ↑  Berit Nøkleby: *Gestapo : Tysk politi i Norge 1940-45*, Aschehoug, Oslo 2003 (s. 32)
4. ↑  Pryser, Tore (1945-) (2001). *Hitlers hemmelige agenter: tysk etterretning i Norge 1939-1945*. Oslo: Universitetsforl. s. 425. ISBN 8215000754.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |

Portal: Andre verdenskrig