recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Turkcell mobil basestasjon i Kirka-provinsen.
**Turkcell** eller ***Türkcell*** er et tyrkisk teleselskap som tilbyr mobiltelefoni i Tyrkia, siden dannelsen av selskapet i 1994. Selskapet har 37 millioner kunder, og er dermed Europas tredje største mobiloperatør. Selskapet er børsnotert i Istanbul og New York. Omsetningen i 2008 var på 6,97 milliarder US$, eller om lag 45 milliarder norske kroner.

Hovedkvarteret ligger i Istanbul, og administrerende direktør er Süreyya Ciliv. Turkcell eies direkte og indirekte av følgende eierinteresser, rangert etter andel av aksjekapitalen: TeliaSonera (37,09 %), Cukurova Group (21,22 %), Alfagruppen (13,22 %). Alfagruppen kjøpte seg inn i selskapet i 2005 for 3,2 mrd US$, gjennom å kjøpe Cukorova-aksjer i strid med aksjonæravtalen i Turkcell.

Turkcell har eierandeler og virksomhet i Aserbajdsjan, Kasakhstan, Georgia og Moldova gjennom holdingsselskapet Fintur (som eies 58,55 % av TeliaSonera og 41,45 % av Turkcell), med 12,8 millioner kunder per 31.desember 2008. I tillegg har Turkcell 300 000 kunder på Nord-Kypros. 

Turkcell har aksjemajoriteten i det ukrainske mobilselskapet Astelit, som gjennom brandet «Life:)» har oppnådd 11,2 millioner kunder i Ukraina siden oppstarten i februar 2005. I 2008 ble russiske Alfagruppen dømt til å selge seg ned til 4,99 % i Turkcell, på grunn av Turkcells flertallsposisjon i Astelit, som er en konkurrent til Alfa-Telenor-eide Kyivstar GSM i Ukraina. Ellers driver Turkcell via Life:) også mobilselskapet Best Mobile i Belarus, med 200 000 kunder.
  
  

*For en oversikt over TeliaSoneras strid med Alfagruppen om kontrollen over Turkcell, se: Alfagruppen.*

Referanser
----------

1. ↑  Turkcell Arkivert 21. mars 2009 hos Wayback Machine. – «A World Company».
2. ↑  Turkcell[*død lenke*] – Årsresultat for 4.kvartal 2008.
3. ↑  TeleGeography[*død lenke*] - «TeliaSonera gets Turkcell victory», 29. januar 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Turkcell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI
 |
**Erik Braadland** (født 21. november 1910 i Idd i Østfold, død 14. juli 1988) var en norsk diplomat og stortingspolitiker (Senterpartiet).

Bakgrunn
--------

Braadland var sønn av stortingsrepresentant Birger Braadland (1879–1966) og Ragna Abigael Vogt Stang (1881–1972). Hans søster var Elisabeth Dored. Han tok i 1928 eksamen ved Oslo handelsgymnasium og gjennomførte året etter første avdeling ved Krigsskolen. Han studerte deretter økonomi og ble i 1932 cand.oecon.

I 1934 begynte Braadland i Utenriksdepartementet som sekretær. Han arbeidet også som sekretær i Hamburg (1934) og Marseille (1938) før han i 1939 gjennomgikk aspirantprøven i Utenriksdepartementet. Fra 1940 til 1943 var han sekretær i Forsynings- og handelsdepartementet.

Diplomatisk virke
-----------------

Braadland var i 1943 legasjonssekretær i Stockholm. I 1945 ble han byråsjef i Utenriksdepartementet og ledet de tre påfølgende år handelsdelegasjoner til Tyskland. I 1947 var han også legasjonsråd ved Militærmisjonen i Berlin. Fra 1948 til 1952 var han fungerende sjef ved Militærmisjonen i Berlin. Braadland var deretter chargé d'affaires i Bonn fra 1951 til 1952, sendemann i Beograd fra 1952 til 1954, ambassadør i Moskva fra 1954 til 1958 og ambassadør i London og minister i Dublin fra 1959 til 1961. Han trådte i 1961 ut av utenrikstjenesten.

Politisk virke
--------------

I to perioder (1961–1965 og 1965–1969) satt Braadland på Stortinget for Østfold, innvalgt på en fellesliste for Senterpartiet og Venstre. Som stortingsrepresentant var Braadland medlem av utenriks- og konstitusjonskomiteen, samt finanskomiteen. Han var fra 1963 til 1964 medlem i Stortingets delegasjon til NATOs parlamentariske forsamling og delegat til FNs generalforsamling i 1967.

Utmerkelser
-----------

Braadland mottok en rekke utmerkelser for sitt virke. Han ble i 1957 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. I 1945 ble han hedret med den svenske Vasaordenen, i 1954 med storkorset av Det jugoslaviske flaggs orden og i 1959 med Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  «Braadland, Erik (1910-1988) Senterpartiet», Stortinget.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Erik Braadland hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Erik Braadland hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Stortinget **·** VIAF **·** GND
 |
**Hammerfest yrkesskole** ble opprettet i 1947 som en kommunalt drevet yrkesskole under Hammerfest kommune. Fylkestinget ønsket å opprette to fullstendige yrkesskoler i fylket og valget falt på Hammerfest og Kirkenes. De to skolene skulle utvikle hver sine spesialiteter. Til Hammerfest ble det vedtatt å legge linjer for jern og metall, motormekanikere, snekkere, tømrere, skipstømrere og kjole- og draktsøm. I Kirkenes skulle det bygges opp linjer for jern og metall, landbruksmekanikere, bilmekanikere, elektrikere og betong og forskalings-snekkere.

Under ledelse av tømmermester Bernhard Hanssen begynte skolen i Hammerfest i 1947 med å utdanne snekkere, men virksomheten ble raskt utvidet. Senere ble det opprettet linjer for handel og kontor, elektrofag, sveising osv, mens andre linjer ble lagt ned. Linjen for handel og kontor ble omtalt som "Hammerfest Handelsskole", men var altså administrert av yrkesskolen.

Under Hammerfest yrkesskoles administrasjon, og under samme styre, ble den tekniske aftenskolen startet opp igjen i 1947, nå under navnet Hammerfest Lærlingeskole. Inntil 1960, da første byggetrinn av yrkesskolens nybygg stod ferdig, foregikk lærlingeskolens undervisning i realskolens lokaler.

Etter lov om videregående opplæring i 1975 skiftet både Hammerfest yrkesskole og Hammerfest gymnas navn til Hammerfest videregående skole.

Arkiv
-----

Skolens arkiv oppbevares ved Statsarkivet i Tromsø.

Kilder
------

Arkivkatalog ved Statsarkivet i Tromsø

Eksterne lenker
---------------

Arkivkatalog ved Statsarkivet i Tromsø
Ishavsbyen videregående skoles to skolesteder
**Ishavsbyen videregående skole** er en skole for yrkesfaglige utdanningsprogram i Tromsø. Skolen består av de tidligere Breivika videregående skole og Tromsø maritime skole. Ishavsbyen videregående skole tilbyr helse- og oppvekstfag (HO), teknikk og industrifag (TIF), restaurant og matfag (RM) og elektro og datateknologi (EL). Med voksenopplæringen er det til sammen er det 850 elever ved skolen (2021).[]

Skolen har midlertidig to skolesteder, hvorav ett i Breivika og ett i Rambergan. Begge skolesteder lokaliserer TIF og EL, mens RM og HO er knyttet til lokalene i Breivika.

Referanser
----------

1. ↑  «Ishavsbyen videregående skole».

| * v
* d
* r
Videregående skoler i Troms og Finnmark |
| --- |
| Tromsø: | 
* Tromsdalen vgs
* Breivang vgs
* Ishavsbyen vgs
	+ Breivika
	+ Rambergan
* Kongsbakken vgs
* Kvaløya vgs
* Norsk Privatgymnas
* NTG Tromsø

 |  |
| Harstad: | 
* Stangnes Rå vgs
* Heggen vgs
* Harstad tekniske fagskole

 |
| Lenvik: | 
* Senja vgs
	+ Gibostad
	+ Finnfjordbotn
* Nordborg vgs

 |
| Målselv: | 
* Bardufoss Høgtun vgs

 |
| Balsfjord: | 
* Nordkjosbotn vgs

 |
| Kvæfjord: | 
* Rå vgs

 |
| Nordreisa: | 
* Nord-Troms vgs

 |
| Salangen: | 
* Sjøvegan vgs

 |
| Skjervøy: | 
* Nord-Troms vgs

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister **·** Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Oppdraget** er en årlig casekonkurranse mellom studentlag fra Norges Handelshøyskole (NHH), Handelshøyskolen BI og NTNU som arrangeres av Bekk Management Consulting. Studentlagene blir presentert for et reelt oppdrag basert på en reell problemstilling som en norsk virksomhet står overfor, der de konkurrerer om å presentere de beste strategiske rådene. Oppdraget gjennomføres i Oslo i februar, og gir studentene et unikt innblikk i både konsulenthverdagen og aktuelle problemstillinger i næringslivet.

Historie
--------

Oppdraget ble første gang arrangert i 2008, da studentlagene fikk i oppgave å identifisere nye markedsmuligheter for KLP. Laget fra NTNU vant og donerte kr 25 000 kroner til Strømmestiftelsen og deres arbeid med mikrofinans. I 2009 fikk studentlagene i oppdrag å utarbeide strategiske anbefalinger for Bring Logistics basert på deres utfordringer i pakkemarkedet. NHH-laget stakk av gårde med seieren og førstepremien på 25 000 kroner. I tillegg valgte de å donere tilsvarende beløp til NHH-Aids skolebyggingsprosjekt i Malawi.

Eksterne lenker
---------------

* Oppdraget Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
**Hanjo Heideman** (født 1957) er en nederlandsk dommer i hurtigløp på skøyter.

Han har vært hoveddommer ved flere internasjonale mesterskap på skøyter, blant annet Sprint-VM på skøyter 2019 i Heerenveen, Nederland for kvinner, Allround-VM på skøyter 2019 i Calgary, Canada for kvinner og EM på skøyter 2021 i Heerenveen, Nederland i sammenlagt sprint og sammenlagt allround for kvinner.

I tillegg har han også flere oppdrag som hoveddommer ved verdenscupstevner blant annet ved verdenscup nummer 4 i 2015/16-sesongen i Heerenveen, Nederland for kvinnene. I verdenscup nummer 4 i 2016/17-sesongen også i Heerenveen var han hoveddommer igjen for kvinnene. Verdenscupsesongåpningen 2017/18 var han først hoveddommer, så assistentdommer i løpet av de to første stevnene, i det første i Heerenveen var han dommer for mennene og i det andre stevnet i Stavanger, Norge var han assistentdommer for kvinnene. I verdenscup nr 4 i 2018/19-sesongen igjen i Heerenveen var han hoveddommer for kvinnene. Den påfølgende sesongen 2019/20 var han hoveddommer ved både verdenscupåpningstevnet i Minsk, Hviterussland for kvinnene og i verdenscupstevne nummer 3 i Nur-Sultan, Kasakhstan for menn. Koronapandemisesongen 2020/21 ble det bare avholdt to verdenscupstevner og begge i Heerenveen med Heideman som hoveddommer for mennene i det første verdenscupstevnet.

Referanser
----------

1. 1 2   Olympedia, «Hanjo Heideman - Biographical information», verkets språk engelsk, besøkt 8. februar 2022, «Born: 6 April 1957 in Oldenzaal (NED)»[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hanjo Heideman – Olympedia Rediger på Wikidata
* Hanjo Heideman på Twitter Rediger på Wikidata

* Hanjo Heideman på Facebook Rediger på Wikidata

* Hanjo Heideman på LinkedIn Rediger på Wikidata
* Rijcko Treep (9. februar 2021). «Hanjo Heideman: 'Ook wij hebben moeten wennen aan de leegte'» **(nederlandsk)**. Schaatsen.nl. Besøkt 21. august 2021.
* Rijcko Treep (10. september 2021). «Hanjo Heideman mag in afscheidsjaar naar de Spelen: 'De kers op de taart'» **(nederlandsk)**. Schaatsen.nl. Besøkt 29. november 2021.

Bilder
* Bilder av Hanjo Heideman på DesgPhoto.com/SpeedSkatingPhotos.info
**Harstad folkeskole** var den sentrale folkeskolen i Harstad inntil 1964, da den gikk over til å bli Harstad barneskole i forbindelse med opprettelsen av Harstad ungdomsskole i eget nybygg øst for (nedenfor) gammelskolen. Bygget, som er fra 1918, ligger i skråningen nordvest for sentrum i St. Olavsgate, men grenser også til Skolegata i nord.

Bygningen er rektangulær, i tre etasjer pluss kjeller, og har mansardtak med svai. Den er symmetrisk oppbygd med siderisalitter og to innganger, som er markert med imitert kvader og brutt pediment. Dens hjørner er også framhevet ved kvaderimitasjon. Skolebygningen har stilelementer i hovedsak fra nybarokk, men også fra jugendstil. Jugendstilen sees spesielt i vinduene, f.eks. det ovale vinduet og en blanding av små og store ruter.

Trapperommene ble i 1957 utsmykket av skolens tidligere elev Karl Erik Harr.

Det råder usikkerhet rundt hvem som var arkitekt for skolebygget. Det var enten Sigurd Bjørhovde eller Lars Solberg, eller så var prosjektet et samarbeid mellom dem.
**Volda videregående skole** (*Volda vidaregåande skule*) ligger i Volda i Møre og Romsdal. Skolen har 520 elever, 70 pedagogisk tilsatte og et driftspersonale på 15.

Historie
--------

**Volda private millomskole og gymnas** ble etablert i 1910 som det første gymnaset på landsbygda i Norge. Fra starten var skolen en privat treårig skole som bygde videre på middelskolen. Skolen fikk statstilskudd fra 1914 og skiftet da navn til **Volda offentlege landsgymnas**. Skolen ble etablert av Johan Fredrik Voss og Olav Riste som sammen var rektorer frem til 1917. Deretter fortsatte Olav Riste som rektor. Skolen skiftet senere navn til **Volda Gymnas** og i 1966 til **Volda videregående skole AF** da den ble treårig. 

**Volda Handelsskole**, senere **Volda videregående skole HK**, ble etablert i 1933, også den som den første av sitt slag i Norge utenom byene. Fra og med skoleåret 1994/95 ble disse to skolane slått sammen til en skole med det nåværende navnet **Volda videregående skole**.

Litteratur
----------

* Asbjørn Aarnes: *Periferi og sentrum*. I: Gudleiv Forr og Helge Vold (red.): *Landsgymnaset*. Samlaget 2007. ISBN 978 82 521 7138 9

Eksterne lenker
---------------

* Skolens hjemmeside Arkivert 24. juni 2008 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Videregående skoler i Møre og Romsdal |
| --- |
| Nordmøre | 
* Atlanten vgs
* Gjermundnes vgs
* Kristiansund vgs
* Sunndal vgs
* Surnadal vgs
* Tingvoll vgs
* Nedlagt: Fagerlia vgs

 |  |
| Romsdal | 
* Hustadvika vgs
* Molde vgs
* Rauma vgs
* Romsdal vgs
* Tøndergård skole og ressurssenter
* Nedlagt: Granlia vgs
* Kviltorp vgs
* Molde tekniske skole
* Nesjestranda vgs

 |
| Sunnmøre | 
* Borgund vgs
* Haram vgs
* Spjelkavik vgs
* Stranda vgs
* Sykkylven vgs
* Ulstein vgs
* Volda vgs
* Ørsta vgs
* Ålesund vgs
* Nedlagt: Nørve vgs

 |
| Friskoler | 
* Akademiet Ålesund
* Heltberg toppidrett
* Vestborg vgs
* Nedlagt: Akademiet Molde

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Nasjonalt skoleregister
 |
**Nevrovitenskap** er en naturvitenskapelig disiplin med fokus på nervesystemet. Tradisjonelt har nevrovitenskap vært sett på som en sidegren av biologi, men er nå et tverrfaglig felt som omfatter kjemi, informatikk, ingeniørvitenskap, lingvistikk, matematikk, medisin, genetikk, filosofi, fysikk og psykologi. Begrepet **nevrobiologi** brukes med samme betydning som nevrovitenskap, men i hovedsak når det er snakk om nervesystemets biologi, heller enn som samlebetegnelse på all vitenskap forbundet med nervesystemet.

Nevrovitenskap som felt omfatter i dag studier av molekylære, cellulære, evolusjonære, anatomiske, beregningsorienterte og medisinske aspekter av nervesystemet. Teknikker brukt av nevroforskere innebærer blant annet mikroskopi av nerveceller, EEG- og MR-avbildning av hjernen, simulering av nevrale nettverk og molekylære studier.

Oversiktslitteratur
-------------------

* Kaja Nordengen *Hjernen er stjernen* Kagge 2016
* Binder/Hirokawa/Windhorst (2009, 4399pp, 5 vols). Encyclopedia of Neuroscience. Springer. ISBN 978-3-540-23735-8.

Referanser
----------

1. ↑  «Neuroscience». *Merriam-Webster Medical Dictionary*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE **·** BBC Things
 |
**Hans Kristen Stenøien** (født 1968, Meråker) er en norsk biolog. Han er professor i biosystematikk ved NTNU Vitenskapsmuseet, Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Han er ansatt som direktør for Vitenskapsmuseet for perioden 2021–2025.

Stenøien har vitenskapelige arbeider innen evolusjonsbiologi på ulike modellorganismer, først og fremst torvmoser (*Sphagnum*). Han arbeider hovedsakelig med spørsmål knyttet til hvilke prosesser som ligger til grunn for biologisk mangfold som vi observerer i dag. Stenøien er faggruppeleder for Systematikk og Evolusjonsgruppa på NTNU Vitenskapsmuseet, og har bidratt med kronikker og annet mediestoff i norske og utenlandske medier. Han er medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskap. 

Han har komponert musikk, blant annet i bandene Epinastic Movements og Gravity Pulls, såvel som i andre sammenhenger (f.eks. barneboken *Kurtby*). I 2015 ga han ut albumet *Tonight We Bloom* sammen med bandet Sugarfoot.

Referanser
----------

1. ↑  Opheim, Aagot (20. januar 2021). «(+) NTNU har fått åtte nye sjefer i dag». *adressa.no*. Besøkt 27. januar 2021.  *Bak «betalingsmur»*

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Hans K. Stenøien i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Hans K. Stenøien i BIBSYS
* Evolusjon! – bloggen til systematikkgruppa Arkivert 8. oktober 2009 hos Wayback Machine.
* Systematikk og Evolusjonsgruppa ved VM

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ORCID **·** CRIStin
 |
**Kirkenes videregående skole** ble åpnet høsten 2002. Den allmennfaglige studieretningen i Kirkenes (Kirkenes videregående skole) ble slått sammen med den yrkesfaglige studieretningen på Hesseng (Hesseng videregående skole). Skolen på Hesseng ble bygd ut og fikk navnet Kirkenes videregående skole.

Skolen har ca. 600 elever fordelt på utdanningsprogrammene studiespesialisering med de fleste programområder, bygg- og anleggsteknikk, teknikk og industriell produksjon, elektrofag, design og håndverk, restaurant- og matfag, helse- og oppvekstfag og et aktivt OPUS.

Kirkenes videregående skole har sin anleggsavdeling i Bjørnevatn. Avdelingen tilbyr utdanning innen anleggsteknikk, arbeidsmaskiner og anleggsmaskinmekaniker. Anleggsmaskinmekaniker har landslinjestatus, noe som betyr at alle søkere har samme rett til inntak, uansett hvor i landet de kommer fra.

Rektor er Øystein Hansen.

Eksterne lenker
---------------

* Skolens hjemmeside Arkivert 2. januar 2009 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Nasjonalt skoleregister
 |
1908 Elmore Modell 40
**Elmore Manufacturing Company** var en produsent av biler og sykler (1893-97) med hovedkontor i Clyde, Ohio, fra 1893 til 1912. Selskapet tok sitt navn fra sitt opprinnelige produksjonssted, den nærliggende landsbyen, Elmore. Det ble grunnlagt av Harmon von Vechten Becker og hans to sønner, Jakob og Burton, Elmore brukte en to-takts motor, både én- eller tosylindrede versjoner. De produsert senere en 3-sylindret i tillegg.

Historie
--------

Den minste 1904 modellen var *Elmore Convertible Runabout*. Utstyrt med en tonneau hadde den  plass til fire passasjerer og ble solgt for bare 650 dollar, noe som gjorde den til en av de minst kostbare biler på markedet. Den flate en-sylindrede motor var plassert i sentrum av bilen og  produserte 6,5 Hk og hadde en 2-trinns girkasse.Bilen veide 476 Kg

Elmore Runabout var den neste som ble bygget. Den hadde plass til to passasjerer og ble solgt for 800 dollars. Den vertikalt monterte to-sylindrede motor lå  i sentrum av bilen og ytet 6 Hk. Bilen hadde 3-trinns girkasse og veide 635 Kg

Topp-modellen var *Elmore Tonneau*. Det hadde plass til fire passasjerer og kostet 1 400 dollar. Motoren var 2-sylindret og montert i bilens front. Den ytet 12 Hk. Bilen veide 680 Kg.

### General Motors

I 1908 fanget Elmores tre-sylindrede to-takts motor oppmerksomheten til William C. Durant, grunnleggeren av General Motors. Han kjøpte selskapet året etter og Elmore ble en av General Motors' divisjoner. Etter Durant ble tvunget ut av General Motors i 1910 var Elmore merket ute av markedet, sammen med flere andre dårlige merker for å hjelpe General Motors til å oppnå finansiell stabilitet.

Referanser
----------
**Metrioxeninae** er en gruppe av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea).

Utseende
--------

Stort sett små (ofte 3 – 5 mm), avlange, noe flate biller, brune, rødlige eller svarte. Oversiden er snau eller med spredte, fine hår eller skjell, ofte noe glinsende, gjerne kraftig og tett punktert. **Hodet** er i midten trukket ut til en snute som er lengre enn resten av hodet. Antennene sitter festet ved roten av snuten, rett ved øyets framkant. Antennenes to-tre ytterste ledd danner en løs kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, tilsmalnet framover, med markerte sidekanter. Det er ofte tett og sterkt punktert. **Dekkvingene** er avlange og parallellsidige. **Beina** er ganske korte og kraftige, baklårene gjerne sterkt fortykkede. På mellom- og bakbeina har leggene og lårene en rekke av kraftige knøler på oversiden. Framleggene (protibiae) har en kam av børster som brukes til å rense antennene. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite og knapt synlig. Det tredje og ofte også det andre leddet er tolappede. På framføttene er det ytterste leddet lengre enn de fire innerste til sammen.

Levevis
-------

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia. Fossile arter er også kjent fra andre deler av Jorda.

Systematisk inndeling
---------------------

Noen ganger blir slektene i Afrocoryninae også plassert her.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (Infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien **Oxycorynidae** Schönherr, 1840
					- Underfamilien **Metrioxeninae** Voss, 1953
						* Slekten *Metrioxena* Pascoe, 1870 – 14 arter, 12 av dem nålevende
						* Slekten †*Paltorhynchus* Scudder, 1893 – tre arter
						* Slekten †*Prometrioxena* Voss, 1957 - én art

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Robert Norman Hermansen** (født 26. februar 1939 i Botne i Vestfold) er en tidligere norsk industrileder. I perioden 1999–2008 var han administrerende direktør for Store Norske Spitsbergen Kulkompani på Svalbard. Han er tilkjent mye av fortjenesten for å ha gjort norsk kullgruvedrift på Svalbard lønnsom, etter flere tiår med produksjonsregulering og statsstøtte.

Hermansen er utdannet sivilingeniør ved berglinjen på NTH i Trondheim, hvor han ble uteksaminert i 1965. Det var i studietiden han fikk tilnavnet «Røde Robert», som delvis kom av hans politiske ståsted som leder av Studentersamfunnet og av den røde hårfargen. Han har senere vært en sentral lederskikkelse i en rekke norske industribedrifter. Blant disse er A/S Sydvaranger, LKAB og Odda Smelteverk.

22. mai 2008 ble han enstemmig valgt til ny styreleder i Troms Kraft. Fra 2009 til 2010 var han styreleder i komposteringsselskapet Hera Vekst på Hornmoen i Elverum.

I 2010 gikk Robert Hermansen av som direktør for Troms Kraft, og trakk seg fra alle offentlige verv, bortsett fra styret i Narvik Havn KF. Dette skyldtes medieoppmerksomheten rundt et privat lån han fikk av en underleverandør til Store Norske da han var direktør der. I 2011 ble Hermansen dømt til 2 år ubetinget fengsel og inndragning av 3,9 millioner kroner av Nord-Troms tingrett for korrupsjon.

I 2003 fikk han *Bergmannstaven,* som er Norsk Bergforenings høyeste utmerkelse.

Robert Hermansen er bror til Tormod Hermansen.

Litteratur
----------

* Otto Ulseth *Røde Robert Hermansen : redningsmann og syndebukk* Aschehoug 2014 ISBN 978-82-03-29399-3

Referanser
----------

1. ↑  Østlendingen, lørdag 31. januar 2009, side 26-27
2. ↑  Aftenbladet – Store Norske: Vi gransker ingen[*død lenke*]. Besøkt 19. juni 2010.
3. ↑  Dagbladet – Robert Hermansen dømt til to års fengsel. 3. oktober 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Leirfjorden** (lulesamisk: *Tjiinovuodna*) er en fjordarm av Sørfolda i Sørfold kommune i Nordland som strekker seg nesten 18 kilometer i nordøstlig retning fra innløpet mellom Styrkesneshaugen i nord og Stornesodden i sør. Ved Kobbhammarnes deler fjorden seg i en nordlig arm, Kobbelvvågen, og en sørlig arm, Sørfjorden, som hver har en lengde på i underkant av to kilometer.

På nordsiden av fjorden strekker Ytterfjellet og Kvanntoaksla (715 moh.) seg fra munningen og østover til Bonnådalen med utløpet til Bonnåelva. Videre inn mot fjordbunnen stiger Høgbergfjellet til 921 meters høyde. På sørsiden ligger Aspenesfjellet (457 moh.), Kalviktuva (769 moh.) og Kati. Kobbhammaren (275 moh.) i fjordbunnen skiller Kobbelvvågen og Sørfjorden hvor henholdsvis Kobbelva og Sørfjordelva har sine utløp.

Fv612 og Fv613 går langs nordsiden av Leirfjorden med grendene Ørnes, Engan, Leirfjordgård og det tidligere fergestedet Bonåsjøen i den indre delen, mens videre utover ligger Kvantoland og Styrkesvik. I Elvkroken knyttes fylkesveiene til E6 som går langs den mer sparsomme bebyggelsen på sørsiden av fjorden som hovedsakelig er konsentrert rundt Sørfjorden. Det tidligere fergestedet Sommerset ligger midtveis mellom munningen og fjordbunnen.

Referanser
----------

1. ↑  (Inkl. Sørfjorden eller Kobbelvvågen) Leirfjorden i Store norske leksikon
2. ↑  Leirfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Ersfjordbotn skole** er en barneskole i Tromsø kommune. Skolen ligger i bygda Ersfjordbotn, cirka 20 km. fra Tromsø sentrum. Ersfjordbotn nye skole ble åpnet i 1980. Allerede 1991 fikk skolen skolefritidsordning. Den var da privat. Denne eksisterte frem til 1996 da det ble kommunal skolefritidsordning. Så har skolefritidsordning bare blitt større og større. Skolen var også førsøksskole med tilbud til 6-åringer. Mellom 2003 og 2014 var det også barnehage i skolens lokaler, men den store økningen av elever gjorde at det ikke ble plass til den. I 2009 ble Ersfjordbotn skole slått sammen med Tromvik skole. I 2010 ble Tromvik skole lagt ned. Det ble åpnet barnehage i Tromvik 2012, som er en del av Ersfjordbotn skole. Skoleåret 2016-17 var det 87 barn på skolen, og det forventes en fortsatt økning.

Historie
--------

I gamle dager gikk læreren fra bygd til bygd for å holde skole. Barn fra Ersfjordbotn måtte, på midten av 1800-tallet, dra til Skamtind på skole. Seinere bruktes et av husene i bygda til skole. I 1904 ble den første skolen i Ersfjordbotn bygd. Den sto litt lenger sør enn dagens skole. Det var ikke bare barn fra Ersfjordbotn uten også fra Myrnes, Skamtind, Sandholmen og Skaret. I 1916 ble det så bygd skole i Rekvik og da flyttet barna fra Skamtind dit. Fra 1928 til 1950 var det en lærer, Harald Martinsen, som alene drev skolen.

Rundt 1950 ble han skoleinspektør og måtte ha assistanse. Skolehuset besto av både lærerbolig og klasserom i samme bygg. Skolelokalet hadde noen stoler og benker. Til belysning brukte man tranlamper. Det var dårlig isolert og det kunne komme inn både snø og regn. Skolen fikk med tiden også bibliotek. Under krigen ble skolen rekvirert av tyskerne som brukte den til vaktlokale, og lager av diverse matvarer. Under disse årene måtte undervisningen foregå hjemme hos privatpersoner i bygda. I 1965 kunne ikke gammelskolen brukes lengre. Da måtte barna fare til Kaldfjorden for å gå på skole i noen år. Så 1980 var den nye skolen ferdig, og Ersfjordbotn hadde igjen barneskole i bygda.

Referanser
----------

1. ↑  Ersfjordbotn skole
2. 1 2  *Ersfjordbotn i gamle dager*, historie og fortellinger fra bygdesamfunnet Ersfjordbotn og bosetningene på yttersida, forfatter Henrik Norrie, 2011

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Nasjonalt skoleregister
 |
**Angela Margaret Scoular** (født 8. november 1945, død 11. april 2011) var en engelsk skuespiller.

Karriere
--------

Scoular var blant en liten gruppe skuespillere som har hatt roller i flere James Bond-filmer som ble produsert av forskjellige produksjonsselskap. Scoular spilte *Buttercup* i komedien *Casino Royale* fra 1967 og to år etter i spilte hun Ruby i *James Bond i hemmelig tjeneste* i 1969.

Hun spilte også i filmene *A Countess from Hong Kong*, *Here We Go Round the Mulberry Bush*, *Doctor in Trouble*, *Adventures of a Private Eye og* Adventures of a Taxi Driver*.*

Hennes roller i TV-produksjoner omfattet *Cathy* i BBC-produksjonen fra 1967 *Stormfulle høyder*, *Doctor in the House*, *The Avengers*, *Coronation Street*, *Penmarric*, *As Time Goes By* og *You Rang, M'Lord?*  i rollen som gjennomgangsfiguren Lady Agatha Shawcross.

Privatliv
---------

Scoular ble født i London og var niese av skuespilleren Margaret Johnston. Hun var samboer med skuespilleren Leslie Phillips i 1977 og var da gravid med en annen mann. Hun oppdro sønnen sammen med Phillips, og etter dødsfallet til Phillips' kone i 1981, giftet de seg i 1982.

Sykdom og død
-------------

Gjennom hele sitt voksne liv slet Scoular med depresjon. Hun forsøkte å begå selvmord i 1992 ved å kutte over blodårene i håndleddene med en kniv. og hun tok jevnlig medisiner mot en bipolar lidelse. Det kom også fram i mars 2009 at hun led av kreft; hun ble til slutt erklært kreftfri, men i månedene før sin død fryktet hun at den skulle vende tilbake. Hun døde 11. april 2011 etter å ha inntatt et giftig reingjøringsmiddel. Hun etterlot seg Phillips og sønnen Daniel.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 14225758x[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0780029, besøkt 11. januar 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.telegraph.co.uk[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.rada.ac.uk[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2  "Leslie Phillips skuespillerhustru dør", Press Association as reproduced by Google, 12. april 2011
6. 1 2 3  Nekrolog i *The Independent*
7. 1 2 3  Nekrolog hos Telegraph
8. 1 2 3  "Bond-skuepillerinnen Angela Scoular dør etter ha drukket giftig reingjøringsmiddel." BBC News, 20. juli 2011.
9. ↑  Rees, Caroline (14. mars 2009). «My family values». *The Guardian*. Besøkt 27. mai 2009.  ontervju med Leslie Phillips.
10. ↑  "Smertelig for Leslie Phillips når hans kone som spilte Bondpike begår selvmord". The Daily Mail.
11. ↑  "Tidligere Bondpike dør i mistenkt selvmord". Arkivert 16. april 2011 hos Wayback Machine. UK Movies, Yahoo.com.
12. ↑  Nekrolog i Guardian

Eksterne lenker
---------------

* (en) Angela Scoular på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Angela Scoular i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Angela Scoular på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Angela Scoular på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Angela Scoular hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Pronotum hos en løpebille (Carabidae)
**Pronotum** betegner den fremste ryggplaten hos insekter. Hos mer primitive insekter har de tre kroppssegmentene som utgjør mellomkroppen (brystet, thorax) hver sin, omtrent jevnstore, ryggplate, henholdsvis *pro*-, *meso*- og *metanotum*. Hos mer avanserte insekter har ofte en eller flere av disse platene, særlig den bakerste, blitt redusert, men pronotum er nesten alltid gjenkjennelig som den første platen på ryggsiden bak hodet. Ellers kan den variere sterkt i form og størrelse, være mer eller mindre flat eller hvelvet, bred eller smal, glatt eller med knøler, pigger eller lister, snau eller hårete. Hos biller dekker pronotum (kalt brystskjold eller halsskjold) hele oversiden av thorax, mens alt bakenforliggende vanligvis er dekket av dekkvingene (elytra). Hos tovinger er pronotum ofte redusert til en krage som sitter mellom hodet og den dominerende ryggplaten, mesonotum.

Referanser
----------

1. ↑  Headrick, D.H. og Gordh, G. (2003) *Anatomy: Head, Thorax, Abdomen and Genitalia*. Side 12-26 i: Resh, V.H. og Cardé, R.T. (red): *Encyclopedia of Insects*. Academic Press, Amsterdam etc. 1266 sider
2. ↑  Merz, B. og Haenni, J.-P. (2000) *Morphology and terminology of adult Diptera (other than terminalia)*. Side 21-51 i: Papp, L. og Darvas, B. (red.) *Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera*. Volume 1 - General and Applied Dipterology. Science Herald, Budapest. 978 sider.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Gratangen Båtsamling** var en forløper til Nordnorsk Fartøyvernsenter og Båtmuseum. Den ble etablert som kommunalt museum i 1982, eid av Gratangen kommune. 

Båtsamlinga var en gave fra familiene Thraning og Eilivsen i Gratangsbotn, men samlinga har ei lang historie. Da ishavsskipper Bertheus Eilivsen, Årstein, pensjonerte seg i 1927, startet han opplæring av navigatører. Han anskaffet en stor skonnert i 1927, etterlatt i Tromsø etter den russiske revolusjonen. Båten skulle fungere som skoleskip, men ble aldri benyttet til formålet. I stornaustet sitt på Årstein samlet han en del av nordlandsbåtene som hadde tilhørt familien. Etter at Bertheus døde i 1937 tok to av brødrene hånd om samlinga og plasserte båtene i fembøringsnaustet på gården i Fjordbotn. I 1954 skaffet eieren av Gratangen turiststasjon, Mosling, ei tyskerbrakke for bedre oppbevaring og som en museumsattraksjon for besøkende på hotellet. I alt fem båter, fire Nordlandsbåter og en fangstbåt fra ishavsskuta «Canada», sammen med mye gårdsutstyr, fiske og fangstutstyr og en del krigsetterlatenskaper, hjelmer m.m. utgjorde museumssamlinga.

I 1984 bevilget Norsk kulturråd det første tilskuddet til bygging av nytt museum, og i 1989 åpnet museet med 4 utstillingsbygninger, oppført i Lecastein, kontorbygg, kafe og svalgang som knytter sammen bygningene. 
I 1991 mottok museet pris som Årets museum i Europa, som ett av 10 nye europeiske museer dette året. 
Fra 1996 er museet en del av stiftelsen Nordnorsk Fartøyvernsenter og Båtmuseum
**Partido Socialista** (**PS**) (norsk: Det portugisiske Sosialistpartiet) er et sosialdemokratisk politisk parti i Portugal. Partiet ble grunnlagt den 19. april 1973.

Historie
--------

Sosialistpartiet ble grunnlagt den 19. april 1973 i Vest-Tyskland. De 27 delegatene som deltok i partiets grunnleggelse, ønsket å danne et parti dedikert til sosialismen, og mot det portugisiske diktaturet, kjent som Estado Novo.

Den 25. april 1974, førte nellikrevolusjonen til diktaturets endelige fall, og til demokratiets gjenopprettelse. Sosialistpartiets generalsekretær Mário Soares returnerte til Portugal etter en tid i eksil i Frankrike. Ved hans ankomst ble Soares utnevnt som Portugals utenriksminister. Ett år senere skulle det holdes valg til grunnlovsforsamlingen i landet, for første gang på demokratisk vis siden før den annen verdenskrig. PS vant både valget til grunnlovsforsamlingen i 1975 og parlamentsvalget i 1976.

Ved parlamentsvalget i 1979 og 1980 tapte Sosialistpartiet til høyrekreftene, men kom igjen til makten i 1983. Etter valget dannet PS en storkoalisjon med det borgerlige Sosialdemokratiske partiet. Etter bare to år kollapset koalisjonen, noe som utløste nyvalg i 1985; sosialistene led sitt største nederlag noen sinne, og fikk under 21 prosent av stemmene.

Etter 10 år i opposisjon, kom PS nok en gang til makten i 1995, og holdt på den til 2002. José Sócrates ledet partiet til seier også i 2005, og ble deretter landets statsminister. Han satt til 2011, da PS kun oppnådde 28 prosent av stemmene – et kraftig fall fra de 37 prosent de samlet i 2009.

Til tross for det relativt dårlige resultatet ved parlamentsvalget i 2011, ble Sosialistpartiet Portugals største ved lokalvalget i 2013, der det oppnådde 36 prosent av stemmene. Siden 2012 har partiet kontinuerlig ledet på de portugisiske meningsmålingene.

Statsministre i Portugal fra PS
-------------------------------

* Mário Soares: 1976–1978, 1983–1985
* António Guterres: 1995–2002
* José Sócrates: 2005–2011
* António Costa: 2015–

Presidenter i Portugal fra PS
-----------------------------

* Mário Soares: 1986–1996
* Jorge Sampaio: 1996–2006

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  «Parties and Elections in Europe». *www.parties-and-elections.eu*. Besøkt 5. oktober 2019.
3. ↑  Khalip, Andrei. «Leftist alliance proposal could complicate Portugal crisis talks». *chicagotribune.com* **(engelsk)**. Besøkt 5. oktober 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (pt) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Partido Socialista (Portugal) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for sosiale medier i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
***Auletorhinus*** er en gruppe av biller i gruppen snutebiller (Curculionoidea). Deres mest slående trekk er at mange arter ruller sammen blader til en sigarlignende rull der larvene utvikler seg. De fleste artene lever i tropiske skoger, men noen arter finnes i de aller fleste områder. I Norge er det registrert 11 arter.

Utseende
--------

Små til middelsstore biller (ofte 2 – 6 mm), kroppen gjerne mer eller mindre pæreformet, oversiden glatt eller fint hårete, som oftest mørke på farge, ofte med metallglans. Hodet er i midten trukket ut til en snute som vanligvis er lengre, ofte mye lengre, enn resten av hodet. Fasettøynene er runde og utstående. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, framover tilsmalnet, med rundede sider. Hos noen arter har det en kraftig, framoverrettet pigg på siden. Dekkvingene er mye bredere enn brystskjoldet, med tydelige skuldre, parallellsidige eller bredest i den bakerste delen. Beina er kraftige og middels lange.

Levevis
-------

Snutebladrullerne er uvanlige i og med at billene legger forholdene spesielt til rette for avkommet sitt ved å bygge hus til dem. Ofte gjør de dette ved å rulle sammen blader.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Familien **snutebladrullere, Rhynchitidae** Gistel, 1856
				+ Stammen **Auletorhinini** Voss, 1935
					- Slekten '**Auletorhinus'** Voss, 1935 - én art
						* *Auletorhinus hirtellus* Voss, 1935

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Heat Shield Rock
Opportunity undersøker Heat Shield Rock
**Heat Shield Rock** er en basketball-stor meteoritt av jern og nikkel funnet på Mars av mars-roveren *Opportunity* i januar 2005. Meteoritten ble formelt gitt navnet *Meridiani Planum* av «the Meteoritical Society» i oktober 2005 (meteoritter er alltid gitt navnet etter stedet der den blir funnet).

*Opportunity* fant meteoritter bare ved flaks, i nærheten av sitt eget varmeskjold (derav navnet). *Opportunity* hadde blitt sent for å undersøke varmeskjoldet etter å ha forlatt Endurance-krateret. Dette var den tredje meteoritten funnet på en annen planet eller måne i Solsystemet enn Jorden, de to andre Bench Crater og Hadley Rille ble funnet på Månen.

Målinger fra *Opportunity* sine spektrometer identifiserte sammensetningen av steinen og bekreftet at den var en jern-nikkel meteoritt, med kamasitt med 5-75 nikkel. Det ble ikke forsøkt å bore i meteoritten, fordi tester på jern-meteoritter på Jorden viste at roveren sine borr ville bli skadd. De var laget for å bore i vanlig stein, ikke i jern-nikkel-legeringer.
Meridiani Planum, den delen av Mars der denne meteoritten ble funnet, har vært mistenkt for en gang å ha vært dekket av et materiale med en tykkelse på så masse som 1 km, som så senere har blitt erodert bort. Dette betyr at på nedslagstidspunktet, kunne denne meteoritten ha laget et krater, men bevisene for det har blitt erodert vekk av millioner eller milliarder av år med erosjon. Meteoritten viser lite tegn til rust, så enten falt den ned nylig eller har ligget begravet til inntil nylig. Den viser også små tegn til erosjon på grunn av vær og vind.

Eksterne lenker
---------------

* Nasa's Mars Exploration Program
* NASA announcement
* JPL meteorite image Arkivert 11. februar 2021 hos Wayback Machine.
* JPL Photojournal entry on meteorite
* Sky & Telescope article
* Space.com article
* Article in Meteoritical Bulletin
* Official Mars Rovers site

Portal: Astronomi
**Samtidsmuseet for nordlige folk** (nordsamisk: **Davvi álbmogiid dálážiid musea**) ble offisielt åpnet 21. juli 2011 av kulturminister Anniken Huitfeldt. Museet holdt åpent fra mars 2011 med kunstutstillingen Gierdu. Samtidsmuseet for nordlige folk holder til på Senter for nordlige folk i Gáivuotna/Kåfjord og er lokalisert til Manndalen. Museet dokumenterer og kommuniserer nordlige folks kulturelle uttrykk og regional samisk kultur og historie. Nordlige folks uttrykk kommuniseres i form av midlertidige kunst og tema-utstillinger, mens regional samisk kultur og historie kommuniseres i en basisutstilling (fast utstilling). Lisa Vangen skrev med Marit Reiersen som faglig rådgiver grunnboka til den faste utstillingen som åpnet samtidig med åpningen av museet 21. juli 2011. Utstillingen ble kuratert av kurator Irina Haugane som senere ble avdelingsleder for museet. 

Samtidsmuseet for nordlige folk er en underavdeling av Senter for nordlige folk. Sentret drives med blant annet driftstilskudd fra Sametinget og Troms fylkeskommune.
Det huser også Riddu Riđđu-festivalen, Samisk språksenter, Samisk bibliotekstjeneste, lokalkontor for NRK Sameradio, Sametinget og Nord-Troms museum. Henrik Olsen (tidligere produsent for Riddu Riđđu) har permisjon fra sin stilling som dagligleder for Senter for nordlige. Mona Solbakk er daglig leder. Avdelingsleder for Samtidsmuseet er Kjellaug Isaksen.Museet har en internasjonal profil og opererer med tre navn: Samtidsmuseet for nordlige folk, Davvi álbmogiid dálážiid musea (samisk) og Museum for Northern Peoples (engelsk). 

Museet er med i Samisk museumsnettverk og Samisk museumslag.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* nordligefolk.no

| * v
* d
* r
Samiske museer  **·** Samisk museumslag **·** Bååstede |
| --- |
| Norske | **RiddoDuottarMuseat**: De Samiske Samlinger **·** Kautokeino bygdetun **·** Porsanger museum **·** Kokelv sjøsamiske museum **Tana og Varanger Museumssiida**: Tana museum **·** Saviomuseet **·** Äʹvv skoltesamisk museum **·** Varanger Samiske MuseumSamtidsmuseet for nordlige folk **·** Gállogieddi **·** Várdobáiki **·** Árran **·** Saemien Sijte |
| Andre | Ájtte i Jokkmokk, Sverige **·** Siida i Enare, Finland |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Isak Rogde** (født 3. februar 1947 på Senja, død 3. januar 2010 i Oslo) var en norsk oversetter. 

Rogde ble utdannet cand.mag. fra Universitetet i Oslo i 1972. Han arbeidet som lærer, forlagskonsulent og fra 1984 som frilans oversetter. Han oversatte godt over 150 bøker til norsk fra dansk, engelsk, russisk, svensk og tysk. Fra januar 2006 til juni 2008 var han sendelektor ved Statsuniversitetet i Moskva. Han var medforfatter av tre bøker om Russland. Han skrev også artikler for bl. a. Jazznytt og Syng og Segn.

Priser og utmerkelser
---------------------

Isak Rogde fikk Bastianprisen for barne- og ungdomslitteratur i 1989 for sin oversettelse av  Peter Pohl: *Janne, min venn* og Bastianprisen for voksenlitteratur i 2010 for sin oversettelse av Uwe Tellkamps *Tårnet*. Dette er første gang Bastianprisen har blitt utdelt posthumt.
Han har også blitt tildelt Kirke- og undervisningsdepartementets oversetterpris og har to ganger kommet på IBBY's hedersliste (International Board on Books for Young People Honour List). 

Rogde var bosatt i Oslo.

Referanser
----------

1. ↑   Historisk befolkningsregister, Historisk befolkningsregister ID pc00000002659190[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.nrk.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  
«Bastianprisen 2010 er tildelt Isak Rogde». Norsk oversetterforening. Besøkt 2. oktober 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over Rogdes oversettelser på Nasjonalbibliotekets hjemmesider
* Prisbelønnet oversetter er død, NRK, 05.01.2010

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Cesauletini** er en gruppe av biller i gruppen snutebiller (Curculionoidea). Deres mest slående trekk er at mange arter ruller sammen blader til en sigarlignende rull der larvene utvikler seg. De fleste artene lever i tropiske skoger, men noen arter finnes i de aller fleste områder. I Norge er det registrert 11 arter.

Utseende
--------

Små til middelsstore biller (2-3,5 mm), kroppen gjerne mer eller mindre pæreformet, oversiden glatt eller fint hårete, som oftest mørke på farge, ofte med metallglans. Hodet er i midten trukket ut til en snute som vanligvis er lengre, ofte mye lengre, enn resten av hodet. Fasettøynene er runde og utstående. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, framover tilsmalnet, med rundede sider. Hos noen arter har det en kraftig, framoverrettet pigg på siden. Dekkvingene er mye bredere enn brystskjoldet, med tydelige skuldre, parallellsidige eller bredest i den bakerste delen. Beina er kraftige og middels lange.

Levevis
-------

Snutebladrullerne er uvanlige i og med at billene legger forholdene spesielt til rette for avkommet sitt ved å bygge hus til dem. Ofte gjør de dette ved å rulle sammen blader.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Familien **snutebladrullere, Rhynchitidae** Gistel, 1856
				+ Stammen **Cesauletini** Legalov, 2003
					- Slekten *Cesauletes* Hamilton, 1983
						* *Cesauletes nasalis* (LeConte, 1876)
						* *Cesauletes viridis* (Pierce, 1910)

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
**Gamvik museum** er et museum i Gamvik i Finnmark som ble grunnlagt av Gamvik Museums- og historielag i 1978. Bygdefolket engasjerte seg i å samle inn fotografier og gjenstander, og dette dannet grunnlaget for museets samlinger.

I dag holder museet til i det nedlagte «Brodtkorbbruket». Fra 1990 til 1995 ble disse bygningene restaurert og tilpasset til museumsformål, og i 1998 kunne museet flytte fra de tidligere lokalene i Gamvik skole. Initiativtaker til museumet var Lars Petter Aamodt.

Som ledd i den nasjonale museumsreformen, ble Gamvik Museum i 2006 del av selskapet Museene for kystkultur og gjenreisning i Finnmark. De andre deltakerne i det interkommunale selskapet er Gjenreisningsmuseet for Finnmark og Nord-Troms i Hammerfest, Nordkappmuseet i Honningsvåg, Berlevåg Havnemuseum i Berlevåg og Måsøy museum i Måsøy.

Eksterne lenker
---------------

* Museene for kystkultur og gjenreisning i Finnmark IKS

  


| * v
* d
* r
Museene for kystkultur og gjenreisning i Finnmark |
| --- |
| Gjenreisningsmuseet for Finnmark og Nord-Troms  **·** Måsøy museum  **·** Nordkappmuseet  **·** Gamvik museum  **·** Berlevåg havnemuseum  **·** Foldalbruket |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** KulturNav
 |