recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kart over Oklahoma med de tre fylkene i Oklahoma Panhandle merker med rødt
Forlengelsen vestover av grenselinjen for hvor slaveri skulle være tillatt ble diskutert av Kongressen i forbindelse med at Texas skulle bli tatt opp i unionen, og under kompromisset av 1850, noe som gjorde av Texas avsto området som i dag blir kalt Oklahoma Panhandle
**Oklahoma Panhandle** (*Oklahoma-håndtaket*) er den helt vestlige delen av delstaten Oklahoma, og består av fylkene Cimarron County, Texas County og Beaver County, nevnt fra vest til øst. Navnet kommer av at området ligner på håndtaket på en stekepanne (engelsk: panhandle).

Området er en smal landstripe som er 55 kilometer bred mellom Kansas og Texas mellom den 100. lengdegraden i øst og 103. lengdegraden i vest, en total lengde på 270 kilometer.

De tre fylkene i regionen Oklahoma Panhandle har en samlet befolkning på 28 751 ved folketellingen i 2010, og dette utgjør 0,77% av statens befolkning.[] Dette er en liten nedgang på 361 i forhold til folketellingen i 2000.

Historie
--------

Området ble en del av Oklahoma-territoriet da dette ble opprettet i 1890. Da hadde da vært uten territoriell tilknytning til noen andre enheter som et nøytralt område eller terra nullius fra 1850. Det ble i denne perioden offisielt omtalt som «Public Land Strip» og ble vanligvis omtalt som «No Man's Land» (ingenmannsland). Dette oppsto da Texas i 1845 ville gå inn i unionen som en slavestat, men den føderale lovgivningen, basert på Missouri-kompromisset av 1820, forbød slaveri nord for 36°30' breddegraden. Under kompromisset av 1850, som regulerte en rekke grenseforhold over hele USA, avga Texas alt område nord for 36°30' breddegraden, og dette ble liggende utenfor noen stats- eller territorieadministrasjon, og fikk derfor snart betegnelsen «No Man's Land».

Tørke og dårlige avlinger i Kansas i 1880-årene førte til en omfattende innvandring til området, og mindre byer, landsbyer og handelssentre ble etablert. Men siden området lå uten noen jurisdiksjon, kunne ikke nybyggerne få papirer fra noen offentlig myndighet på sine eiendommer. Det ble derfor påbegynt et arbeid for å få området organisert som et territorium, men var for lite til dette og området ble i stedet lagt til Oklahoma-territoriet da dette ble opprettet i 1890.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «No Man's Land Museum». Oklahoma Historical Society. Arkivert fra originalen 1. april 2015. Besøkt 3. april 2015.
2. ↑  «Oklahoma Panhandle: Badmen in No Man's Land». *Wild West magazine*. 12. juni 2006. Besøkt 31. mars 2015.
3. ↑  Turner, Kenneth R. «No Man's Land». *Encyclopedia of Oklahoma History and Culture*. Oklahoma Historical Society. Besøkt 31. mars 2015.
**Pastisj** er et begrep innen kunst om en stilistisk kopi eller etterligning av eldre kunstverk, framstilt i en tidligere epokes stilart, men gjort i en senere tid. Begrepets opprinnelse kommer fra fransk, *pastiche*, på 1700-tallet, via italienske *pasticcio*, «postei», som igjen er antatt avledet fra vulgærlatin, *\*pasticium*, av pasta.

De romerske håndverkerne som laget kopier av gresk antikke forbilder, for eksempel, laget pastisjer, selv om senere tider også kan spore andre kulturers innflytelse i produktene deres.

Mange av de klassiske verk innen alle kunstgrener har fått sine pastisjer. For å lage en «god» pastisj, måtte den som laget den, sette seg grundig inn i den tids tenke- og følemåte som hørte til originalverket. Allusjon eller hentydning er ikke en pastisj. En litterær hentydning kan referere til et annet verk, men gjentar det ikke og innebærer at dets lesere deler og gjenkjenner forfatterens kulturelle kunnskap.

Referanser
----------

1. ↑   «pastisj», *Bokmålsordboka*
2. ↑   «pastiche (n.)», *Online Etymology Dictionary*
3. ↑   Abrams, Meyer Howard; Harpham, Geoffrey (2009): *A Glossary of Literary Terms*, ISBN 1-4130-3390-3, s. 11-12.

Eksterne lenker
---------------

* Pastisj; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND
 |
**GUSTU** var et norsk rockeband fra Oslo / Stor-Elvdal / Telemark. Og består av: Stig Gustu Larsen, Frode Lillestu Berger og Tommy Nielsen.

Historie
--------

### Jupiter & Mars

Bandets første singel ble spilt inn i Studio Studio Nyhagen og på låta medvirket blant annet TNT gitarist, Ronni Le Tekrø. Låten ble raskt plukket opp av NRK P3 og ble også en del av Urørt på P3 i 2005.

Bandets første turné ble gjort i 2006 blant annet som support for Surferosa.

### Love/Hate Collide

I august 2009 kom GUSTU med sin første EP "Love/Hate Collide". Låten «Love/Hate Collide» ble plukket opp av det Hollywood baserte plateselskapet 272 Records. Låten fikk masse radiotid på flere lokale og web-baserte radiostasjoner over hele vestkysten i USA, bla på Smash Radio, Los Angeles.

I Norge ble låten plukket opp av flere radiokanaler, bla. NRK P1 (h/o) og debuterte på førsteplass på "Topp 8" listen. GUSTU lå totalt 12 uker på listen med 10 førsteplasser og 2 andreplasser. 12 uker er maksgrensen for hvor lenge et band/artist kan ligge på listen.

GUSTU ble i 2009 booket inn under By:larm/Club:Larm som første band fra Stor-Elvdal.

### Kina

I 2010 ble bandet utgitt i Kina gjennom October Party Records. Låten "Love/Hate Collide" ble første singel der borte. Etter et kort opphold i studio for å skrive/utvikle låter, gjorde bandet en rekke konserter. Bandet hadde sin første turné i Kina i august 2010.

GUSTU har gjort konserter over store deler av Norge og spilt med artister som Karpe Diem, CC Cowboys, Surferosa og Sondre Lerche.

### White Noise

I desember 2011 begynte innspillingen av EP White Noise i Parachute Studio i Oslo. Låten "Losing Control" ble lansert på nett som første låt fra platen "White Noise" 21.03.2012.

I april 2013 kom EP´en White Noise ut.

14. november 2013 ble første singel fra debutalbumet sluppet. Låten "Better" kom ut på iTunes, Amazone, Spotify med flere.

12. desember 2013 kommer singel nummer to. "Next December" har også video som har premiere samme dato.

I 2014 var det planlagt utgivelse av bandets første full-lengde, men den ble skrinlagt da bandet bestemte seg for å avslutte bandet. 
Etter flere år som band bestemte GUSTU seg for å gi seg rett før albumet ble utgitt. Avskjedskonserten ble avholdt på "Hard Rock Cafe" i Oslo i mai 2014.

Diskografi
----------

Album
* 2010: *Love/Hate Collide* *(aka GUSTU)* (kun i Kina)
* 2014: "*December" arbeidstittel (kommer)*

Samlealbum
* 2008: *Riot on Sunset* (kun i USA)
* 2009: *Det beste fra Hedmark* (kun i Norge)
* 2010: *Norwegian Wood* (kun i Kina)
* 2011: *Sounds from the underground Vol 1*

Singler
* 2009: *Love/Hate Collide* (USA/Norge)
* 2010: *Love/Hate Collide* (Kina)
* 2012: *Losing Control* (Web)
* 2013: Better
* 2013: Next December (december 12th)

EP
* 2009: "Love/Hate Collide"
* 2013: "White Noise"
* 2014: Acoustic EP

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gustu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* GUSTUs hjemmeside
**Rakel Harbitz** (født Hall 22. desember 1887 i Cardiff, død 27. januar 1944) var en norsk lærer, forfatter og oversetter.

Familie
-------

Rakel Harbitz var datter av presten Birger Anneus Hall (1858-1927) og Ellen Falk (1861–1910), og niese av språkprofessor Hjalmar Falk. Hun ble 20. juli 1918 gift i Kristiania med forfatter Alf Harbitz (1880–1964), sønn av presten Georg Prahl Harbitz (1837–1911) og forfatter Nikoline Dahl (1841-1898).

Liv og virke
------------

Rakel Harbitz tok middelskoleeksamen ved Berles pikeskole og examen artium ved Aars og Voss skole. Deretter hadde hun poster i England og Tyskland et par år. I årene 1913-1918 var hun lærer ved frøknene Liedbeck-Hansens pensjonatskole i Asker.

Hun bokdebuterte i 1919 med *Blændverk*, med «en rekke poesifylte italienske 'eventyr'». Boken innledet et variert forfatterskap, med bøker for både barn og voksne. Hennes ungpikebok *Jomfru Snurp fra pensjonatskolen* (1920) ble populær, og utkom i utgivelsesåret i over fem tusen eksemplarer.

Harbitz var redaktør for *Bryllupsboken – skikk og bruk ved brylluper*, som utkom i 1931. Her skrev hun dessuten et par av kapitlene.

Sammen med ektemannen Alf Harbitz arbeidet hun også som oversetter.

Bibliografi
-----------

* 1919: *Blændverk*, eventyr, Steenske, Kristiania
* 1920: *Jomfru Snurp fra pensjonatskolen*, en bok for unge piker, Steenske, Kristiania
* 1921: *Lille ven*, roman for unge piker, Steenske, Kristiania
* 1927: *Bella på pensjonatskolen*, Some & Co.s Forlag, Oslo
* 1928: *Himmelporten*, en historie for barn, Aschehoug, Oslo
* 1929: *Kalle – historien om en gutt*, Aschehoug, Oslo
* 1931: *Bryllupsboken – skikk og bruk ved brylluper* (red.), Mortensen, Oslo
* 1931: *Jerikoroser – en slektshistorie*, Aschehoug, Oslo
* 1937: *Heks og helgen*, roman fra hekseprosessenes tid, Aschehoug, Oslo

Referanser
----------

1. ↑  *Nylænde*. Christiania: Foreningen. 1919. s. 353.
2. ↑  *Nylænde*. Christiania: Foreningen. 1921. s. 368.
3. ↑  *Bryllupsboken*. Oslo: Mortensen. 1931.
4. ↑  *Akershus Amtstidende 1938.10.22*. Norge, Viken, Frogn. 1938. s. 4.

Kilder
------

* *Dette skrev kvinner*. Oslo: Skolen. 1984. s. 100. ISBN 8257900109.
* *Studentene fra 1907*. Oslo: Grøndahl. 1932. s. 160-161.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Talbingo-demningen i Tumut-elva er 162 meter høy, og gir vann til Tumut-kraftverkene.
**Guthega vannkraftverk** er en vannkraftstasjon i New South Wales i det sørlige Australia. Den er en del av kraft- og irrigasjonsprosjektet Snowy Mountains Scheme, som leder vann fra Tumut River og Snowy River til elva Murray, og driver syv vannkraftverk. Vannet ledes med et fall på 800 meter, og vann fra 14 demninger ledes gjennom 145 km tunneler og 80 km akvadukter til de sju kraftverkene. Utbyggingsområdet sammenfaller i stor grad med Kosciuszko nasjonalpark.

Strømproduksjonen forsyner Canberra, New South Wales, og Victoria. Hele Snowy Mountains-prosjektet ble ferdigstilt i 1974 etter 25 års utbygging, organisert etter modell av Tennessee Valley Authority. 10 000 mennesker fra 30 land deltok i utbyggingsarbeidet. Etter økologiske granskinger fra 1998 ble vannmengden i Snowy River økt, etter at det ble klart at den nesten totale avledningen i tunneler til Murray-Darling-bassenget truet med å ødelegge økosystemer lenger nede i den nå uttørkede Snowy-elva. 

Kraftanleggene i Snowy River-utbyggingen omfatter:

* Guthega vannkraftverk (1954) – 2 turbiner, effekt 60 MW
* Tumut 1 vannkraftverk (1958) – 4 turbiner, effekt 330 MW
* Tumut 2 vannkraftverk (1961) – 4 turbiner, effekt 286 MW
* Blowering vannkraftverk (1967) – 1 generator, effekt 80 MW
* Murray 1 vannkraftverk (1967) – 10 turbiner, effekt 950 MW
* Murray 2 vannkraftverk (1969) – 4 turbiner, effekt 550 MW
* Tumut 3 vannkraftverk (1974) – 6 turbiner, effekt 1 500 MW

Utbyggingsprosjektet er det største ingeniørprosjektet i Australias historie.

Eksterne lenker
---------------

* Snowy Hydro - hjemmeside.
* Suatralian Bureau of Statistics – *The Snowy Mountains Hydro-Electric Scheme , 1986*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Kjartan Eide** (født 29. april 1971) er en norsk komiker og programleder i humorprogrammet *Kjetil & Kjartan Show* på TV 2. Han er utdannet lektor innen samfunnsvitenskap (cand.polit.) og har også sosialantropologi i sin fagkrets.

Liv og virke
------------

Eide er utdannet med hovedfag og har arbeidet som høgskolelektor på Norsk Reiselivshøyskole.

I 1990 studerte han tysk grunnfag ved Universitetet i Oslo. Her møtte han Kjetil Hasselberg som tok over undervisningen av et av kursene. De fant tonen, og året etter studerte de engelsk sammen. I dag bor Eide på Bekkelaget i Oslo. Han er gift med to barn.

Fra 1999 arbeidet Eide og Hasselberg med ulike ideer for TV-show, og i 2001 opptrådte de første gang sammen på TV i «Senkveld med HC og Tommy» på TV2. De hadde innslag med skjult kamera stunts. Dette ble deres første betalte jobb som komikere.

### Antimobbing

I 2004 tok Eide og Hasselberg et standpunkt mot en humortrend med Torsdagsklubben i spissen, der komikere ble beskyldt for å drite ut andre i sitt arbeid med å skape underholdning. Hasseberg fortalte om sin egen fortid som mobbeoffer, og kritiserte en form for humor som han mente var med på å legitimere en mobbekultur blant skoleelever. Etter mobbeutspillet ble komikerlærerne Hasselberg og Eide sendt rundt i norske skoler med en antimobbekampanje som varte i to år.

Høsten 2007 startet Hasselberg og Eide et sceneshow på Christiania Theater kalt «The all right show».

Eide har også startet opp «Trivselsprogrammet]», et program hvor elevvalgte, mobbefrie trivselsledere legger til rette for aktiviteter i friminuttene.

### Kjetil og Kjartan show

Utdypende artikkel: Kjetil og Kjartan show

I februar 2003 ble Eide og Hasselberg kjøpt av TV2 og *Kjetil og Kjartan show* fikk sin TV-premiere.

Referanser
----------

1. 1 2  Thomas Marthinsen (21. mars 2006). «Antimobberne». Dagbladet.no. Besøkt 24. oktober 2007.
2. 1 2  Thomas Karlsen (19. september 2007). «To ville menn». Aftenposten / Oslopuls.no. Besøkt 24. oktober 2007.
3. ↑  Camilla Norli, Mari Glans (3. september 2004). «Mobbehumor er feigt!». VG.no. Besøkt 24. oktober 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Nettsted for Kjetil og Kjartan
* Trivselsleder.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Hermon Forlag** er et kristent forlag som utgir bibler, andaktsbøker, barnebøker, romaner, biografier og gavebøker.

Forlaget ble grunnlagt i 1983 av ekteparet Heidi Lysåker Andersen og Svein Andersen i Sudndalen i Hallingdal. Den første boken som ble utgitt, var *Aldri for gammel for Gud* samt tre barnebøker om Jesus. Fra sitt hjem drev de forlaget som familiebedrift. Alt året etter, i 1984, ble boken *Aldri for gammel* en bestselger, og den ble etterfulgt av *Når dine penger blir verdiløse*. Bedriften vokste raskt, og de måtte leie lagerplass hos Hermon høyfjellshotell.

I 1997 flyttet Hermon Forlag til Kjeller utenfor Oslo. Forlaget fortsatte å vokse i årene som gikk, gjennom en stadig bredere utgivelsesprofil og gjennom oppkjøp av andre forlag. Hermon Forlag har økt omsetningen 170 ganger fra 1983 (tall fra 2011). Målt i både omsetning og antall utgivelser har forlaget siden 2007 vært rangert som det største av de forlagene i Norge som har en kristen profil.

Forlaget står gjennom datterforlaget *Bibelforlaget* bak den norske bibeloversettelsen Bibelen Guds Ord. De står også bak imprint-forlaget Genesis.

Eksterne lenker
---------------

* hermon.no: Hermon forlag
* hermon.no: Om forlaget
**Gusti Steiner** (1938–2004) var en tysk sosialarbeider, og blant av grunnleggerne av den vesttyske bevegelsen for fremme av funksjonshemmedes rettigheter. Steiner satt selv i rullestol på grunn av en muskelsvinnsykdom. Han drev opplysningsvirksomhet og skapte oppmerksomhet i pressen for de funksjonshemmedes situasjon både i det politiske liv og i samfunnet ellers.

Steiner ble bundet til rullestolen allerede som elleveåring som følge av sitt muskelsvinn. Vanskelighetene med å finne en terskelfri leilighet i Frankfurt am Main, og å kunne nyttiggjøre seg offentlig transport, gjorde ham politisk bevisst. Sammen med journalisten Ernst Klee holdt han kurs på folkehøyskolen i Frankfurt, for å gjøre de funksjonsfriske oppmerksom på de problemene han selv og andre funksjonshemmede møtte.

Han organisert aksjoner som å blokkere gater i Frankfurt sentrum, utdele den gyldne krykke og opprette et minnesmerke i form av en rullestolrampe for en offentlig bygning. Han ble særlig kjent for aksjonen da de blokkerte talerstolen i Westfalenhalle i Dortmund, før president Karl Carstens tale på den internasjonale dag for funksjonshemmede. Han krevde en særskilt resolusjon for å stoppe skinn-integrasjon, umyndiggjøring og mishandling av funksjonshemmede. Steiner hentet inspirasjon fra den amerikanske borgerrettighetsbevegelsen til sin kamp for de funksjonshemmede.

Arbeitsgemeinschaft Orte der Demokratiegeschichte regner Steiner som en av pionerene («100 Köpfe») i dannelsen av demokratiet i Tyskland de siste 200 årene.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 124475582, besøkt 13. august 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  «Gusti Steiner». *demokratie-geschichte.de* **(engelsk)**. Besøkt 3. januar 2022.
3. ↑  «100 Köpfe der Demokratie». *demokratie-geschichte.de*. Besøkt 23. juli 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Rakel Lillian Nordseth** (født 15. mars 1942, død 20. februar 1997) var en norsk sosial aktivist, feminist og politiker. Hun var en «toneangivende teoretiker og drivende kraft» i deler av den norske kvinnebevegelsen.

Hun etablerte det første Fredskontoret i Trondheim på 1960-tallet og var aktiv i Amnesty International og Nei til atomvåpen. Fra 1969 til 1973 var hun bystyremedlem i Trondheim for Sosialistisk Folkeparti, og også medlem av skolestyret. Fra 1983 til 1986 ledet hun Prostitusjonsprosjektet i Trondheim, der hun for første gang i Norge dokumenterte sammenhengen mellom seksuelt misbruk og prostitusjon. Senere jobbet hun med å hjelpe kvinner som ville starte næringsvirksomhet i distriktene.

Hun var utdannet magister i psykologi ved Universitetet i Trondheim. Nordseth var gift med bergingeniør Karl Øystein Pettersen fra 1961 til 1965, og de fikk sammen en datter, koreografen og ballettdanseren Un-Magritt Nordseth. Rakel Nordseth ble seinere gift med sosialpsykologen Arnulf Kolstad.

Publikasjoner
-------------

* *Kvinneinteriør; kvinneproduksjonen i den psykologiske vitenskapsdiskursen*, 1980, ISBN 87-87564-25-4

Referanser
----------

1. ↑  DIS Gravminner i Norge
2. ↑  Rakel Nordseth, nekrolog, Aftenposten 4. mars 1997 s. 15, av Arnulf Kolstad
Romsdal Steinindustri.
fra steinbruddet i Vistdal.
**Romsdal Steinindustri AS** er en familiebedrift i Nesset kommune som produserer interiør- og belegningssteinen Vistdalitt. Det er registrert som aksjeselskap under bransjen *hogging og bearbeiding av monument- og bygningsstein*. 

Selskapet har besøksadresse Romsdal Steinindustri AS, 6364 Vistdal, og ble stiftet i 2004. Innlevert regnskap for år 2005 viste en omsetning på 1 186 000 kroner og aksjekapitalen var på 300 000 kroner (NOK).

Romsdal Steinindustri tar ut og bearbeider stein fra eget steinbrudd. Bruddet er nok det mest kjente steinbruddet der norsk gabbro tas ut som hele steinblokker.

Historie
--------

Virksomheten er en vidreføring av et tidligere steinbrudd. I 1928, fant *Gunnar Opdal* en større forekomst av amfibolitt ved Opdal. Geologer ble engasjert for analyse av forekomsten. Den viste seg å være drivverdig og uttak av stein fra et steinbrudd startet i 1931. Amfibolitten fikk handelsnavnet *Vistdalitt* og ble karakterisert som en Gabbroforekomst.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
Må ikke forveksles med elektrisk sluttstykke.
En M230 maskinkanon med kjedemekanisme, vanligvis montert på et Apache helikopter.
I en **kjedemekanisme** benyttes en ekstern kraftkilde (for eksempel en elektrisk motor) til å drive mekanismen som lader våpenet, fremfor rekyl eller avgasser fra avfyringen av et skudd. Kraften overføres fra kraftkilden til mekanismen ved hjelp av et kjede, derav det engelske navnet «*chain gun*».

Virkemåte
---------

Pålitligheten til kjedemekanismen er en av dens store fordeler fremfor andre lademekanismer. I stedet for å bruke kraften fra avfyringen av et skudd, noe som kan hende ikke skjer hvis en patron skulle feile, benyttes en elektrisk motor til å drive et kjede som beveger seg i et rektangulært mønster ved hjelp av fire tannhjul. Et ledd i kjedet er koblet til sluttstykket og beveger dette frem og tilbake for å lade, avfyre, ekstrahere og kaste ut patroner. Siden kraften til lademekanismen kommer fra en ekstern kilde, vil ikke en patron som ikke avfyres stanse mekanismen; den blir bare hentet ut og kastet på lik linje som avfyrte patroner.

I løpet av en full runde rundt kjedeløpet benyttes to perioder (mens kjedet er på vei langs de lengste sidene av rektangelet) til å styre hvor lang tid sluttstykket bruker på å drives frem for å lade en ny patron, og hvor lang tid som brukes på å kaste den ut. De andre to, kortere periodene, mens kjedet beveger seg langs kortsidene av rektangelet, perpendikulært fra løpet, bestemmer hvor lang tid bresjen er i lås og hvor lenge den er åpen for å slippe ut avgasser.

Forskjell fra gatlingvåpen
--------------------------

Et våpen som benytter kjedemekanisme kan noen ganger bli kalt et gatlingvåpen. Dette er ikke nødvendigvis korrekt, da gatlingvåpen kjennetegnes ved at de har flere løp, mens mange våpen som benytter kjedemekanismen kun har et løp. Noen gatlingvåpen har dog kjedemekanisme, slik som M134 Minigun maskingeværet, på engelsk kalt «Minigun».

Eksempler
---------

En Bofors 40mm autokanon
Kjedemekanisme benyttes ofte i maskinkanoner og andre våpen med store kaliber. I mindre kaliber er M134 i bruk av det amerikanske militæret, og den britiske Challenger 2-tanken benytter et EX-34 maskingevær med kjedemekanisme montert koaksialt med hovedkanonen.

Se også
-------

* Maskinkanon
* Repetervåpen
* Gatlingvåpen
**Yerba Buena Island** er ei øy som ligger i San Francisco-bukta mellom byene San Francisco og Oakland i California i USA. Tunnelen Yerba Buena Tunnel går gjennom midten av øya, og knytter sammen østre og vestre spenn av brua San Francisco–Oakland Bay Bridge. Øya har hatt flere navn gjennom historien: **Sea Bird Island**, **Wood Island** og **Goat Island**. Øya er oppkalt etter Yerba Buena, som var den opprinnelige spanske bosetningen som etter hvert ble til den nåværende byen San Francisco.

Øya er per 2017 del av District 6 i San Francisco. Ifølge Bureau of the Census hadde Yerba Buena Island og Treasure Island, ei kunstig øy med landforbindelse til Yerba Buena Island, til sammen et areal på 2,334 km² og en befolkning på 2 500 under folketellingen i USA 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yerba Buena Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
Gustavsvik.
**Gustavsvik** er en kombinert camping- og badeplass i den sørlige delen av byen Örebro i Sverige. Anlegget ble grunnlagt i 1938 og inneholder en 5-stjerners campingplass, et utendørsbad, et innendørs badeanlegg med hoppetårn, 50-meters mosjonsbasseng, gym og et badeland med blant annet vannsklie.
I 2002 og 2015 ble badet oppgradert og fikk dermed viltvannfosser, små svømmebassenger og akvarier, i tillegg «The Lost City» med tre nye vannsklier i et jungelinspirert tema. Gustavsvik har Sveriges største badeeventyr og er også kåret til en av Europas beste campingplasser.

Historikk
---------

Før Gustavsviksbadet ble laget var det et teglverk på området. Dette ble drevet fra 1880-tallet og noen år inn på 1900-tallet. Da bedriften ble lagt ned, fyltes det vann i de to store gropene etter teglsteinverket. Rundt 1938 var man ferdig med den østre dammen og kunne da bruke den til bad. Denne dammen brukes ikke lenger. 
På slutten av 1950-årene ble den vestre dammen belagt med steinplater på bunnen og det ble også renseanlegg. Dette vannet fikk navnet «Familiebadet». 1962-1963 ble 50-meterbassenget bygget. Frem til 1986 var badet kun åpent i sommersesongen. På området ligger også familiecampingen med 5 stjerner og 675 plasser for utleie.

Referanser
----------

1. ↑  «www.opplevsverige.no». Besøkt 25. desember 2022.
2. ↑  «gustavsvik.se/norsk». Besøkt 25. desember 2022.
3. ↑  «www.visitorebro.se». Besøkt 25. desember 2022.
4. ↑  «no.tripadvisor.com». Besøkt 25. desember 2022.

Litteratur
----------

* *Gatorna i Örebro*, s. 72-73. Sällskapet Gamla Örebro 1999.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Gustavsvik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Lars Solberg** (født 12. oktober 1858 i Strinda, død 10. mai 1921) var en norsk arkitekt. Han tok eksamen ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt i 1877, og gjennomførte deretter arkitektstudier i Hannover (1879–80).

Solberg var tilsatt ved Trondhjems Domkirkes Restaureringsarbeider – se Nidarosdomen – og underviste ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt. Han er kjent for en rekke større bygg i Trondheim, bl.a. Rådhuset, Frimurerlogen, E.C. Dahls stiftelse og Katedralskolens vestfløy. Han har også tegna Rønvik asyl (nå Nordlandssykehuset avd. psykiatri) i Bodø, og Tromsø kunstforenings lokaler i Tromsø, opprinnelig for Tromsø museum (1894).

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Lars\_Solberg, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 9bf24010-4c84-4796-8f4d-c0b49581d648, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lars Solberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Wikistrinda **·** Lokalhistoriewiki **·** KulturNav
 |
**Lars Stærk** (født 26. mai 1902 i Sør-Varanger, død 1975 i Sør-Trøndelag) var en samisk eventyrsamler og forfatter, som arbeidet det meste av livet som snekker. 

Stærks bok *Muitalusat ja máidnasat Mátta-Várjjagis* (1984, norsk utvidet utgave *Eventyr og sagn fra Sør-Varanger* 1994) inneholder historier som han hadde hørt i barndommen, blant annet av bestemoren. Stærk har sannligvis utbrodert sagnene noe, og bearbeidet dem litterært. Den norske 1994-utgaven av boka inneholder 10 sagn og eventyr. Et av dem, «Skoltesamene overfalles av røvere», er en variant av sagnet om *Veiviseren*. Flere av de andre sagnene skildrer noaidiers praksis; et av dem «Den gang noaidiens Lávra solgte unnavind til kongens skattefut», er gjengitt i antologien *Noaidier*, 1992.

Han bodde og arbeidet i Sør-Varanger det meste av livet. På sine eldre dager flyttet han av helbredshensyn til Sør-Trøndelag. Ved siden av eventyrsamlingen skrev Stærk artikler i Sør-Varanger Avis om stedsnavn og deres betydning; og han skal i yngre år også ha skrevet en roman som ble refusert.

Referanser
----------

1. ↑  Lars Stærk i Folketellingen 1910
2. ↑  Stærk, Lars (1984). *Muitalusat ja máidnasa Mátta-Várjjagis*. Tana: Jår'galæd'dji. ISBN 82-7274-024-9.
3. ↑  Stærk, Lars (1994). *Eventyr og sagn fra Sør-Varanger*. Kárášjohka: Davvi girji. ISBN 8273742318.
4. ↑  Brita Pollan i *Noaidier*, 1992
5. 1 2 3  Anders Forsdahl i forordet til *Eventyr og sagn fra Sør-Varanger*, 1994
6. ↑  Harald G. Sunde. «Lars Stærk og stedsnavn i Bøkfjorden». I: *Varanger årbok* 1993

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Rompartisjonering** er en prosess der et geometrisk rom, vanligvis et euklidsk rom, deles inn i to eller flere disjunkte delmengder. Resultatet er en mengde regioner som ikke overlapper hverandre, utenom muligens på randen (området rundt hver region). Rompartisjonering brukes for å dele opp et rom, eller et geometrisk objekt, i mindre rom; oftest med enklere geometriske egenskaper. Delvis gjør dette at man får en finere inndeling, man representerer objekter med flere enheter, og delvis gjør dette at man lettere kan utføre matematiske beregninger på hvert objekt.

Dersom hver region er triangulær, det vil i to dimensjoner en trekant, i tre dimensjoner en polyeder eller generelt en simpleks, kalles denne prosessen for triangulering. Triangulering danner grunnlaget for flere geometri-baserte algoritmer, som endelige elementer-metoden og overflaterepresentasjon. Mer generelt, for alle typer regioner, brukes dette for blant annet punktlokasjon og raytracing.

Teknikker
---------

### Rekursiv inndeling

Generering av et okttre: Rommet som partisjoneres til venstre, og trerepresentasjonen til høyre
Rompartisjon utføres ofte hierarkisk, eller rekursivt: Man deler inn rommet i to eller flere større regioner, og bruker deretter samme algoritme på hver av disse regionene for å få en finere inndeling. En slik partisjon kan organiseres i et tre, der roten tilsvarer hele rommet, alle interne noder unionen av rommet gitt ved sine barn og alle løvnoder en region som ikke overlapper med regionen gitt ved noen andre løvnoder.

For å dele opp hver region bruker man ofte binær rompartisjonering: For hvert nivå bruker man en linje, plan eller, i høyere dimensjoner, et hyperplan, for å dele regionen i to. Hver delmengde defineres ut fra hvilke punkter som faller på hvilen side av det gitte hyperplanet, og hver region vil tilsvare en konveks mengde.

En slik rekursiv inndeling er blant annet grunnlaget for datastrukturer som kd-trær, quadtrær og okttrær, dersom disse representerer et geometrisk rom. Hver av disse deler genereres ut fra rekursiv oppdeling av det opprinnelige rommet, og operasjoner utført på strukturen tar utgangspunkt i den samme strukturen.

Referanser
----------

1. ↑  Steven S. Skiena (2012). *The Algorhtm Design Manual*. Springer. ISBN 978-1-84800-069-8.
**Lars Ingvar Skjølaas** (født 14. august 1933, død 21. juli 2011 i Hov i Land) var en norsk lokalpolitiker (Ap). Han var fylkesordfører i Oppland fylke.

Skjølaas vokste opp på småbruket Klokkersveen i Søndre Land. Faren Bernt hadde kjøpt bruket i 1925. Han og kona Margit (1907-91) oppdro der åtte unger, med Lars som den nest eldste. Han var blant annet fylkesordfører i Oppland fra 1992 til 1999. Før det var Skjølaas fylkesvaraordfører og fra 1977 til 1981 vararepresentant til Stortinget. Den politiske karrieren begynte imidlertid i hjembygda Søndre Land. Skjølaas ble i 1971 vararepresentant i kommunestyret, og fra 1975 fast representant. Ved 1975-valget fikk han flest stemmer av Ap-kandidatene. Som fylkespolitiker var han særlig engasjert innenfor landbrukssektoren og sykehussektoren.

Skjølaas hadde slektstradisjoner å bygge på, for faren Bernt Skjølaas (1904-78) hadde vært Ap-ordfører i Søndre Land i 30 år. Han ble altså tidlig politisk interessert, og meldte seg inn i Arbeiderpartiet som 16-åring i 1949. Først da Bernt Skjølaas trakk seg ut av politikken i 1975, ble sønnen Lars valgt inn i Søndre Land kommunestyre.

Han ble i 1999 hedret med Kongens fortjenstmedalje i gull.

Referanser
----------

1. ↑  Opplandsarkivets avskrift av valgresultater 1945-75
2. 1 2  «Lars Skjølaas er død». *www.oa.no* **(norsk)**. 23. juli 2011. Besøkt 16. januar 2018.
3. ↑  Menighetsblad for Søndre Land 1/2011 Arkivert 16. april 2014 hos Wayback Machine.
4. ↑  Menighetsblad for Søndre Land 1/2011
5. ↑  Kongehuset.no (Tildeling av ordener og medaljer)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Lars Skjølaas hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Lars Skjølaas hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ola Dahl (AP)** | **Fylkesordfører i Oppland**(1992–1999) | Etterfølger:**Hans Seierstad (SP)** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Stortinget **·** Geni
 |
En **stambrøk** er en brøk hvor telleren er lik 1 og nevneren er et positivt heltall, for eksempel 1/2, 1/3 og 1/12 osv. Disse brøkene ble brukt av egypterne i sin brøkregning. Alle brøker kan skrives som en sum av stambrøker, hvilket kalles for en egyptisk brøk. For eksempel er 13/15 = 1/2 + 1/3 + 1/30.

Elementær aritmetikk
--------------------

Hvis man multipliserer to stambrøker resulterer det i et produkt som er en annen stambrøk:

{\displaystyle {\frac {1}{x}}\times {\frac {1}{y}}={\frac {1}{xy}}.}
Men ved å addere, subtrahere, eller dividere to stambrøker produserer man et resultat som generelt ikke er en stambrøk:

{\displaystyle {\frac {1}{x}}+{\frac {1}{y}}={\frac {x+y}{xy}}}
{\displaystyle {\frac {1}{x}}-{\frac {1}{y}}={\frac {y-x}{xy}}}
{\displaystyle {\frac {1}{x}}\div {\frac {1}{y}}={\frac {y}{x}}.}

Referanser
----------

1. ↑  Adam Hard-Davis forlag=modern books. *Fibonacci's rabbits and 49 other discoveries that revolutionised mathematics*. s. 24-25. ISBN 9781912827039. CS1-vedlikehold: Manglende vertikalstrek (link)

Eksterne lenker
---------------

* Stambrøk på *matematikk.net*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** MathWorld **·** GND
 |
**Stamerhuset** eller **Sole** er et tidligere lyststed som ligger i Rieber-Mohns veg 18 i Fana i Bergen.

Bygning og hage
---------------

I 1856 kjøpte kjøpmannen Johan Stamer det ene av to bruk under Storetveit gård. Bygningen ble oppført rundt 1860 i senempirestil. Bygningen er en enetasjes tømmerbygning med hvitmalt, liggende panel, valmtak og gesims båret av lave konsoller. Fasaden mot øst domineres av en spissgavlet ark båret av to riflete søyler.

### Ombygning

Bygningen ble utvidet mot vest i 1913, trolig i forbindelse med at sommerboligen ble omgjort til helårsbolig. Utvidelsen følger opp den eldre bygningens empirestil og bygget fikk med dette sin kvadratiske grunnplan.

Fredning
--------

Stamerhuset ble vedtaksfredet av Riksantikvaren i 1924.

Hage
----

Huset var opprinnelig omgitt av et større hageanlegg med gråsteinsinnhegning, andedam og lindeallé. Foran bygningens tidligere inngangsparti er lindealléen fremdeles bevart. I 1961 ble syv bøketrær, to blodbøker, en blodlønn og lindeallén med 20 trær fredet etter lov om naturvern. Blodlønnen ble felt i 1987. På 1970-tallet ble andedammen gjenfylt og flere parseller utskilt og påbygget.

Eierskifter
-----------

Enken etter Johan Stamer eide Stamerhuset fram til 1896, da eiendommen ble solgt til kjøpmann og konsul Conrad Mohr. Fram til 1970 var huset i slekten Mohrs eie. Eiendommen ble deretter overtatt av *Friskolefondet for 12-årig Rudolf Steinerskole i Bergen*. Rudolf Steinerskolen i Bergen bruker i dag huset til kunstfagundervisning. På loftet er det innredet til lærer-/vaktmesterbolig.

Kilder
------

* Engelstad, Eivind S. *Storgårder i Norge*, bind 2, Hjemmenes forlag, Oslo 1963, s. 136-138.
* Trumpy, Bjørn, *Bergenske Lyststeder*, Bergen 1977, s. 95.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Bergen byleksikon på nett, om Stamerhuset
* (no) Stamerhuset i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* «Stamerhuset». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
**Shanghai nordbanegård** (kinesisk: 上海火车北站) på Østre Tianmugate i bydelen Zhabei var Shanghais hovedjernbanestasjon i mesteparten av 1900-tallet. Den ble åpnet i 1909 og stengt i 1987. Etterpå ble den omgjort til jernbanemuseum. Deler av det gamle sporanlegget er busstasjon.

Historie
--------

Etter japanernes bombardement i 1937
Stasjonen ble etablert som Shanghais jernbanestasjon i 1908 av Qing-dynastiets regjering. Navnet ble endret til Shanghai nordbanegård i 1916. Ved siden av selve sporanlegget stod det et britisktegnet fireetasjers kontorbygg som ble ansett som selve symbolet for stasjonen. Bygningen ble ødelagt i 1932, og den gjenoppbygde strukturen ble atter en gang ødelagt i 1937 av japanerne under slaget om Shanghai. Den ble reparert etter krigen og fikk igjen navnet Shanghais jernbanestasjon i 1959.

Mot slutten av 1987 ble den stengt og erstattet av en ny stasjon ved Molingaten: Shanghais jernbanestasjon.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 3. mars 2007. Besøkt 19. januar 2007.
***The Misleading Widow*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av John S. Robertson.

Handling
--------

Sladder og baksnakking sprer seg raskt gjennom en liten landsby i New England når Betty Taradine underholder den sårede oberst Preedy, som har blitt innkvartert hjemme hos henne. En bank-ansatt foreslår at Betty, som befinner seg i dyp gjeld, oppretter en livsforsikring på ektemannen hennes - som hadde forlatt henne flere år tidligere på grunn av hennes store ekstravaganse og pengebruk.

Men kort tid senere sender Betty et telegram til seg selv, som kunngjør ektemannens dødsfall. Men kaptein Peter Rymill, som er Bettys ektemann, dukker snart opp igjen. Han forelsker seg i henne på nytt, og godtar å holde sin egen identitet hemmelig for å hjelpe Betty. Men dette fører også til en rekke uforutsette komplikasjoner.

Skuespillere
------------

* Billie Burke som Betty Taradine
* James Crane som Kaptein Peter Rymill
* Frank Mills som oberst Preedy
* Madelyn Clare som Penelope Moon
* Fred Hearn som pastor Ambrose Liptrott
* Mrs. Priestly Morrison som Tabitha Liptrott
* Fred Esmelton som Mr. MacFarland
* Dorothy Waters som Rose

Referanser
----------

1. ↑  The Misleading Widow
2. ↑  THE MISLEADING WIDOW

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Misleading Widow* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Misleading Widow* på Silent Era Rediger på Wikidata
***Heimdals-Nytt*** var ei gratis lokalavis for bydelene sør i Trondheim. Den ble startet opp på nytt i 1992 som en arvtager til Heimdalsbladet av Gisle Lian Olsen hos Studio G AS. Redaksjonen holdt til i samme lokaler som portrettfotografen i Heimdalsveien 9 i Heimdal sentrum. Avisa var ment å være et medium for handelsstanden på Heimdal, og rettet seg til befolkningen i områdene Leinstrand, Kattem, Lundåsen, Heimdal, Tiller, Saupstad, Kolstad og Flatåsen. Den hadde et nært samarbeide med Heimdal Næringsforening, som sammen sto for flere fellesaktiviteter på 1990-tallet og mot slutten 2000-tallet. Blant disse var bl.a Crazy-dager og Barnas Dag.

***Historikk:*** Heimdalsbladet ble første gang utgitt i 1984 av Åsmund Snøfugl, daværende redaktør og eier av Trønderbladet på Melhus. Før dette hadde Heimdalingene fått Drabantposten i postkassa siden slutten av 70-tallet. Heimdalsbladet ble senere drevet av ansatte i avisa Nidaros, frem til nedleggelse av mediebedriften i 1991. Gisle Lian Olsen overtok i den forbindelse aviskonseptet, og etter oppstart ble navnet endret til Heimdals-nytt.

Ansvarlig redaktør var Gisle Lian Olsen. Martha Rabben hadde ansvar for annonsører og kontakt med freelance-journalister. Produksjon av avisen ble frem til sommeren 1997 utført av Magne Løvold i firmaet Grafisk Design på Flatåsen. Trykking av avisa sto Rotasjonstrykkeriet AS for, og distribusjon ble vekselvis utført av Norpost AS og Posten Distribusjon. Fra sommeren 1997 ble Børre Lien ansatt i avisa. Studio G og redaksjonen flyttet samtidig inn i det gamle losjebygget på Heimdal. Lien tok over kontakt med journalister og annonsører, samt sto for produksjon av avisa in-house hos Studio G AS.

Avisa ble i 2001 solgt til Rotasjonstrykkeriet AS. Kontor og ansatte var fra da å finne ved Leangen i Trondheim.

Eksterne lenker
---------------

* Noen utgaver på issuu.com
* Nasjonalbiblioteket
* Byavisa - Avis-krig
Timanhøydenes beliggenhet
**Timan** eller **Timanhøydene** (russisk: Тиманский кряж (*Timanskij Krjazj*) er et høydedrag lengst nord i Europeisk Russland. Mesteparten av Timan ligger i Komi-republikken, mens den aller nordligste delen ligger i det autonome området Nenetsk og Arkhangelsk oblast. Høyeste punkt i Timan er 463 moh.

Timanhøydene, som ligger vest for de nordlige Uralfjellene, er en del av Den østeuropeiske slette. Det ligger vest for elva Petsjora og deler Det nordrussiske lavland i en vestlig og en østlig del. Timan ender ved Barentshavet i nord. 

Landskapsbildet i Timanhøydene, som ligger i Taiga- og Tundrabeltene, kjennetegnes av et bakkete og berglendt åsterreng som er blitt slipt og formet av ismassene i istidene. Flere elver har sine kilder i Timanhøydene. De viktigste er Petsjoras sideelv Izjma, Mezen og Vytsjegda, som er en sideelv til Nordre Dvina.

Den største byen i det ellers tynt befolkede Timan er Ukhta, som ble grunnlagt på 1930-tallet for å åpne Timan for utvinning av råstoffer. I Timan-området finnes mange forskjellige mineralforekomster − blant annet gass, olje, bauxitt og titanmineraler.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
I J.R.R. Tolkiens litterære verker omhandlende Midgard og historiene om *Ringenes herre* var **Oropher** en Sinda-alvenes herrer.

Oropher var en av Sindaene fra Doriath, men etter Vredens krig avsto han fra å reise til Midgard som mange andre gjorde, men reiste istedenfor til Ered Luin med sin husstand. Han endte til slutt opp i Store Grønnskog, hvor Silvanalvene av Nandoenes avstamnig levde, og han ble av dem tatt til deres herre. Hans hovedstad var Amon Lanc.

Vest for Orophers rike lå riket Lórinand på den andre siden av elva Anduin, hvor Amdír, en annen Sinda regjerte over Silvanalvene der. Da Sauron kom tilbake til Midgard etter Númenors fall og begynte å få mer makt, trakk Oropher seg tilbake mot nord forbi den gamle dvergveien i skogen, og senere enda lenger nord for Myrkskog fjellene hvor de befestet seg.

Oropher svarte på innkallelsen til Den siste alliansen mellom alver og menn, og sluttet seg til Gil-galads hærstyrker da de marsjerte nedover langs Anduin til Dagorlad. Orophers følget var lett utrustet. I slaget ved Dagorlad kjempet Orophers følge tappert, men Oropher og den største delen av hans følge ble drept da han ladet for tidlig. Etter at Sauron var beseiret i slaget ved Dommedagsberget i Mordor, vendte Thranduil, Orophers sønn og arving, tilbake til den nordre delen av Myrkskog med restene av deres folk. Selv om mange var blitt drept var ennå hæren deres stor nok til at orkene som gjemte seg i Tåkefjellene ikke våget å angripe dem.

Portal: Litteratur
**Orovilledemningen** er en demning som danner en kunstig innsjø i elven Feather River i Butte County (California) i USA. Jordfyllingsdemningen er 235 meter høy og 2 317 meter lang. 

Innsjøen som demmes opp er Lake Oroville på 64 km². Installert kapasitet i vannkraftproduksjonen er 780 MW som utnyttes i Edward C. Hyatt vannkraftverk. Anlegget var ferdig i 1968. Det ligger ved foten av Sierra Nevada, hvor det bidrar til å forebygge flom. Anlegget forsyner også Midt- og Sør-California med drikkevann.

Dammen har to flomløp, et hovedflomløp som er kontrollert med luker og et nødoverløp som består av et flere hundre meter bredt område der damtoppen er senket. Begge flomløpene er plassert på en sidedam adskilt fra hoveddammen av en naturlig høyde.

2017 Svikt i flomløpet
----------------------

I februar 2017 ble nærmere 188 000 mennesker fra området nedenfor demningen evakuert i frykt for at deler av dammen skulle kollapse etter at det oppstod skader på begge flomløpene.
Den 7. februar ble det oppdaget store erosjonsskader på det ordinære flomløpet. Grunnet en periode med mye nedbør, måtte man å benytte seg av det ødelagte hovedflomløpet og registrerte at skadene ble større. For å unngå at videre erosjon kunne true lukehuset og viktige kraftlinjer valgte man, den 10. februar, å redusere vannføringen i flomløpet slik at nivået i magasinet steg opp mot toppen av nødoverløpet. Samtidig ble trær og andre objekter fjernet og nødoverløpet ble forberedt for første gang i dammens historie. I 8-tiden (lokal tid) den 11. februar begynte vannet å renne over nødoverløpet.

Dagen etter, 12. februar, ble det klart at det var omfattende erosjon i jordskråningen nedenfor nødoverløpet og at hele sidedammen var truet. En kollaps av sidedammen ville slippe ut 9 m av magasinet. Evakuering av 188 000 innbyggere ble igangsatt og man åpnet lukene i det skadde hovedflomløpet og dermed begynte senkingen av nivået i magasinet slik at nødoverløpet ble tørrlagt. I 20-tiden (lokal tid) var nødoverløpet tørrlagt og man satte raskt i gang reparasjonsarbeider på nødoverløpet.

Referanser
----------

1. ↑  *The World Almanac 2008*, side 741.
2. ↑  Foster, Alice (14. februar 2017). «Oroville Dam live updates: Latest forecasts, maps, warnings and evacuations». *Express.co.uk* **(engelsk)**. Besøkt 14. februar 2017.
3. ↑  «Frykter at demning i California skal kollapse - 188.000 evakueres». *VG* **(norsk)**. Besøkt 14. februar 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Oropos** (gresk Ωρωπός, latin *Oropus*) består av den greske sjøhavnen *Skala Oropu* og landsbyen Oropos ved Notios Evvoikos-bukta i Attika. Oropos ligger 4 km fra kysten og ca. 50 km nord for Athen, øst for Theben og sørøst for Khalkis. Oropos er knyttet til vegforbindelsen mellom Nea Palatia og Sikamino. Området rundt Oropos har gårdsbruk med skogholt og med en del fjell i sør. Sør for motorvegen ligger også fjellet Parnes.

Landsbyen Oropos hadde en befolkning på 860 mennesker i 2001 og er setet for kommunen som også omfatter landsbyene Kámpos Oropoú (237 beboere) og Platánia Oropoú (155 beboere). Kommunen dekker et landområde på 11 967 km² og en total befolkning på 1 252 innbyggere.

Forskjellige forretninger danner industrien i Oropos, og jordbruk dominerer områdene rundt.

Nærmeste steder
---------------

* Chalkoutsi, nord
* Skala Oropou, nordøst
* Milessi, øst
* Avlona, sør
* Oinofyta, vest

Historie
--------

I antikken var det hovedsakelig havnen som var av betydning, ettersom det var korteste forbindelsen mellom øya Evia og Oropos. Storfe og kornproduksjon gjorde stedet strategisk betydningsfullt. Aristoteles’ student Dikaiarchos fortalte at innbyggerne i byen var spesielt utspekulerte og grådige. Inntil 402 f.Kr. var stedet stort sett bosetningen rundt havnen, deretter ble en del av byen i nærheten den nåværende landsbyen i innlandet.

I antikk tid var Oropos også en grenseby mellom Boiotia og Attika, og dens besittelser var et stadig emne for strid mellom de to statene. I år 425 f.Kr. foregikk det et slag mellom thebanerne og athenerne som førstnevnte vant, men i 456 f.Kr. var det en kamp 12 km nord for Oropos hvor Athen sto seierrike igjen. Oropos kom deretter inn under Athen, og var siden alltid en attisk by, selv under Romerriket. Havnen, som ble kalt *Delphinium* i romersk tid, lå ved munningen av elven Asopos (også et navn på en mindre gresk guddom, navnets betydning er «som aldri tier»), omtrent 1,6 km nord for byen.

I moderne tid lå Oropos inn under det greske militærdiktaturet, og i 1967 ble det reist en konsentrasjonsleir hvor blant annet den kjente musikeren Mikis Theodorakis ble internert.

Arkeologiske funn
-----------------

Bilmuseumet «O Phaeton»
Det er få gamle ruiner fra antikken i området, men de viktigste er Apollontempelet og dets orakel. Siden 1884 har det blitt gjort arkeologiske utgravninger fra tempelet og en dorisk hall fra 300-tallet f.Kr. Det er også avdekket et teater, et stadion og en akropolis med flere inskripsjoner.

Severdigheter
-------------

* Arkeologisk Museum
* Et privat bilmuseum
* Det er en liten kirke fra 1600-tallet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames
 |