recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kristian Hammerstad** (født 6. juli 1980) er en norsk illustratør, tegneserieskaper og animatør bosatt i Oslo. Han er utdannet ved Central Saint Martins College i England.

Karriere
--------

Etter å ha jobbet som kommersiell animatør de første årene etter utdannelse, har Kristian Hammerstad de senere årene fokusert på illustrasjon. Han har blant annet laget illustrasjoner og omslag for Penguin Books, The New Yorker, The New York Times, Las Vegas Weekly, A-magasinet og D2. Han har også laget plateomslag og konsertplakater . 

I 2012 ga han ut tegneserieboken Kryp. Kryp inneholdt tre serienoveller inspirert av 50- og 60-talls horrorfortellinger, men oppdatert i moderne stil. Kryp er også utgitt på fransk under tittelen Creep. 2016 kom Trigrammaton, en science fiction-tegneserie på nesten 400 sider.

Utgivelser
----------

* 2012 Kryp - Jippi forlag
* 2016 Trigrammaton - Jippi forlag

Referanser
----------

1. ↑   BD Gest', BD Gest' author ID 42558, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Utdannelse og oversikt over noen kunder fra Kristian Hammerstads hjemmeside.». Arkivert fra originalen 1. juli 2014. Besøkt 30. juli 2014.
3. ↑  ByHands oversikt over noen av Kristian Hammerstads arbeider.
4. ↑  Om Kryp på Jippi forlags sider.
5. ↑  «Om Creep på det franske forlaget Aaarg! sine sider.». Arkivert fra originalen 29. desember 2016. Besøkt 28. desember 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Kristian Hammerstad i BIBSYS
* Hjemmeside
* Jippi forlag om Kristian Hammerstad

Portal: Tegneserier

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Jørgen Hansen Gunnestad** (født 17. august 1862 i Våle i Vestfold, død 23. januar 1945 på Aker sykehus) var en norsk bonde og politiker for Høyre.

Etter endt utdanning på Jarlsberg amtsskole i 1879 blei Gunnestad først lensmannsbetjent og fogdfullmektig. I 1888 overtok han farsgården og dreiv denne til 1922, da han flytta inn til Oslo og seinere Ullevål hageby i Aker. Han var disponent ved Holmestrands Meieri i tjue år.

Han hadde ei rekke offentlige verv og var medlem av Våle herredsstyre fra 1899 og fram til han flytta. Han representerte Skoger krets i Jarlsberg og Larviks amt på Stortinget i tre valgperioder fra 1913 til 1921. De to første periodene satt han i tollkomiteen, den siste i landbrukskomiteen.

Fra 1902 var han i flere år styremedlem i Norsk Landmandsforbund.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 273[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 314[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4  Vilhelm Haffner: *Stortinget og statsrådet 1915–1945*, bind 1, Oslo 1949, side 273–274.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Jørgen H. Gunnestad hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
**Dirk II**, også kjent som **Didrik II** (født ca. 930, død 6. mai 988) var fra 939 til 988 greve av Holland og Vest-Friesland.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Tidligere antok man at han var sønn av grev Dirk I, men i senere tid har man endret oppfatning til at han var denne Dirks barnebarn – og sønn av den som man nå har kalt Dirk I2 og Gerberga (Geva) av Hamalantde.

I 938 ble den ca. åtte år gamle Dirk forlovet med Hildegard av Flandern, datter av grev Arnulf I av Flandern. 

### Greve

Bryllupet ble holdt rundt 950. I en bok som kalles *Hollands rijmkroniek* skrev Melis Stoke at: «Dese Dideric goed ende wert had een wijf, heet Hildegaert» 'den gode og verdige Diederic hadde Hildegard til viv'. 

Etter at svigerfaren døde 27. mars 965 opptrådte Dirk II en periode som verge for hans sønn, Arnulf II.

15. juni 950 ga Dirk Egmond en klosterkirke bygget i sten til ære for St. Adelberts bisettelse. Ved kirkens innvielse ga han *Egmonds Evangeliarium* til kirken. Dette manuskriptet er i dag et av Nederlands viktigste kulturhistoriske objekter fra tidlig middelalder. 

I 965 inntok Dirk II grevens borg i Gent og holdt grevskapet Gent besatt fra 965 til 988. 

25. august 985 ga kong Otto III Dirk lenene Maasland, Kennemerland og Texel til odel og eie.

Dirk II, Hildegard, Arnulf og Erlindis ble begravet i abbediet i Egmond som geusene la i ruiner i 1573.

Stedet Hillegersberg ved Rotterdam er oppkalt etter Hildegard av Flandern. Området var i Dirk IIs eie, og het dengang «Bergan». Bergan betyr forsterket sted eller grend.

### Familie og barn

Dirk giftet seg med Hildegard av Flandern, datter av grev Arnulf I av Flandern og Aleidis (eller Adela) av Vermandois, ca. 950. Sammen fikk de minst tre barn:

1. sønnen og etterfølgeren Arnulf (Gent 951-993). Han var også kjent som Arnulf Gandensis;
2. sønnen Egbert (952-994). Erkebiskop i Trier;
3. datteren Erlindis (953-1012).

Eksterne lenker
---------------

* Count Holland and Frisia, Chapter 2. COUNTS OF HOLLAND (900)-1299


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Dirk I2 av Holland** | **Greve av Holland**(ca 939–ca 988) | Etterfølger:**Arnulf av Holland** |

Portal: Nederland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
**Jørgen Johannes Havig** (født 31. juli 1808 i Vemundvik i Nord-Trøndelag, død 19. januar 1883) var en norsk lensmann, gårdbruker og politiker. Han regnes som en drivkraft bak grunnleggelsen av Namsos, som ble etablert som ladested i 1845. Havig var også stortingsmann i flere perioder.

Han var sønn av lensmann Johan Havig, og utførte farens embedsplikter under hans sykdom. Allerede som 12-åring ble han ansatt ved sorenskriver Elias Frederik Hettings kontor, og ble formelt assistent ved farens lensmannskontor som 16-åring. Han fikk aldri noen formell skolegang, men ble undervist av sin lærerutdannede far, prokurator Søren Reiersen Thornæs og prost Peter Christian Boye, og skal ha vært spesielt talentfull i matematikk, astronomi og fransk. Havig overtok etter faren som lensmann som 18-åring i 1826, og hadde ansvaret for Namsos og Fosnes lensmannsdistrikt frem til han søkte avskjed i 1878, etter 52 års tjeneste. Han var også gårdbruker på slektsgården Havika i Vemundvik herred utenfor Namsos. Han giftet seg med kusinen Anne Margrethe Guldvig, som han fikk sønnen Johannes Bernhard Havig med.

Etter formannskapslovene av 1837 ble Havig raskt vist tilliten som medlem av Vemundvik herredsstyre 1838–1873, men stillingen som lensmann forbød ham å bli ordfører eller medlem av formannskapet. Han var innvalgt på Stortinget fra Nordre Trondhjems amt 1839–1841 og 1845–1847, altså første gang som 31-åring. Han var medlem av Stortingets protokollkomté, men utøvde mest innflytelse gjennom de kontaktene han knyttet i hovedstaden. For å forenkle eksporten av trelast, arbeidet han for å anlegge et ladested med tollkontor i Namdalen. I 1845 ble Namsos grunnlagt på Bråholmen ved utløpet av Namsen, og Havig bidro selv til oppmåling og fordeling av tomter. Han var ellers forlikskommissær i Overhalla 1856–1862 og Namsos 1862–1875, direktør og kasserer i Namsos Sparebank 1842–1875 samt bestyrer av folkebiblioteket.

Han ble tildelt Medaljen for borgerdåd i 1876. Lensmann Havigs gate i Namsos er oppkalt etter ham.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 356[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  Hildrum, Jon (26. januar 2012). «Jørgen Johannes Havig, byens far». Namsos bys historielag. Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 4. juli 2013.

Litteratur
----------

* Lindstøl, Tallak (1914). *Stortinget og statsraadet : 1814-1914*. 1. Kristiania. s. 356.
* Sandnes, Jørn (1966). «Lensmann Jørgen Johs. Havig». *Årbok for Namdalen*. Namsos. s. 3–8.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Jørgen Johannes Havig hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
***Trazan & Banarne*** var et svensk barneprogram som ble sendt i Sveriges Television i perioder fra premieren som *Jullovsmorgon* jula 1976 til 1982. Tittelkarakterene Trazan Apansson og Banarne ble spilt av Lasse Åberg og Klasse Möllberg. Programmet bestod av en blanding av sketsjer og musikkinnslag med Trazan, Banarne og Electric Banana Band mellom visning av småfilmer, deriblant tegnefilmer om *Lucky Luke*. 

Electric Banana Band utgav også flere plateinnspillinger med sanger og sketsjer. I begynnelsen av 2000-tallet ble CD-ROM-spillet *Speltajm* utgitt.

Handling
--------

Electric Banana Band og skuespillerne Lasse Åberg og Klasse Möllberg fra det populære svenske barneprogrammet *Trazan & Banarne* opptrer i fornøyelsesparken Gröna Lund i Stockholm i 2008, over tretti år etter at programmet ble sendt i Sveriges Television.
Vennene Trazan Apansson, en lett komisk person basert på Tarzan, og apen Banarne bor i en koie i jungelen med en trampoline. Deres normale mat er bananer. De forteller eventyr til hverandre og diskuterer om figurer som fantomet. De synger også sanger, Trazan spiller banjo og Banarne gitar. Iblant besøker stuntmannen Johan Thorén dem. Iblant gjør de utflukter til blant annet Leksaksmuseet.

### Olyckan

I 1980 produserte de TV-serien sammen med Trafiksäkerhetsverket. Da medvirket karakteren *Olyckan*, spilt av Ted Åström. Olyckan liker når Banarne gjør feil i trafikken, men Trazan forteller ham hvordan man må kjøre.

### Pulver & Nicko

Pulver (Klasse Möllberg) og Nicko (Lasse Åberg) var tittelkarakterene i sketsjinnslaget *Pulver & Nicko*. Sketsjene utspiller seg på landsbygda der to skitne, hese bønder forteller hverandre gåter og faller baklengs når de hører svaret.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Trazan & Banarne* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Trazan & Banarne* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
**Jørgen Henschien** (født 6. mars 1789 i Øvre Eiker, død 13. september 1864 i Kristiania) var en norsk fogd og politiker.

Han ble exam.jur. i 1815 og overrettsprokurator i 1818, og var fogd i Nedenes 1833–1843 og Nedre Romerike 1843–1858.

Henschien var innvalgt på Stortinget fra Kongsberg 1827–1829, visesekretær i Lagtinget i 1827 og medlem av Lagtinget i 1828. Han var medlem av Stortingets gasje- og pensjonskomité, og deltok ellers i de forberedende komitébehandlingene av loven om kjøpstadsskatt.

Han var far til skipsreder og stortingsmann Johannes Andreas Henschien.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 367[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  Lindstøl, Tallak (1914). *Stortinget og statsraadet : 1814-1914*. 1. Kristiania. s. 367.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Jørgen Henschien hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Fullgjødselproduksjon på Herøya** er petrokjemisk industri med produksjon av fullgjødsel på Herøya i Porsgrunn, Telemark. Norsk Hydro startet fabrikken i 1929 som produserte Norgessalpeter (kalksalpeter) fra flytende ammoniakk fra Rjukan og Notodden.

Historikk
---------

På 1930-tallet startet man produksjon av natriumnitrat (Chilesalpeter). I 1938 startet fullgjødselproduksjonen (NPK) og det har også vært produsert urea og ammoniumnitrat. Fullgjødsel, NPK, fremstilles ved Oddaprosessen, hvor mineralet kalsiumfosfat løses i salpetersyre og bearbeides videre til gjødsel. 

Produksjonen baserer på nitrogen fra luft og hydrogen fra naturgass som råvare. Ved Haber/Bosch-prosessen dannes mellomproduktene ammoniakk og urea.

I 1960-årene ble det bygget to ammoniakkfabrikker på Herøya, hvor råstoffene var olje og gass. Etter dette ble ammoniakkproduksjonen ved elektrolyse på Notodden, Rjukan og Glomfjord stanset.

Norsk Hydros gjødselsproduksjon ble senere skilt ut i et eget selskap: Yara.

Eksterne lenker
---------------

* Yaras hjemmeside
**Tsjebysjevs ulikhet**, eller **Tsjebysjevs teorem**, som har fått navn etter den russiske matematikeren Pafnutij Tsjebysjev, er et resultat innen sannsynlighetsteori som gir en nedre grense for sannsynligheten av at verdien av en stokastisk variabel fra en statistisk fordeling med endelig varians ligger innenfor et område med en viss avstand fra variabelens forventning. Tilsvarende gir teoremet en øvre grense for sannsynligheten for at verdier ligger utenfor et område med samme avstand fra forventningen.

Teoremet
--------

La *X* være en stokastisk variabel med forventning *μ* og endelig varians *σ*2. Da gjelder det for ethvert reelt tall *k* > 0 at

{\displaystyle P(\left|X-\mu \right|\geq k\sigma )\leq {\frac {1}{k^{2}}}.}
Bare tilfellene når *k* > 1 gir nyttig informasjon.

En konsekvens av teoremet er at for en hvilken som helst sannsynlighetsfordeling med forventning *μ* og standardavvik *σ*, så vil minst halvparten av verdiene ligge i intervallet (μ − √2 σ, μ + √2 σ).

Normalt gir teoremet nokså vide grenser. På den annen side kan ikke grensene angitt ved Tsjebysjevs ulikhet forbedres generelt, slik at teoremet holder for variabler av enhver fordeling. For eksempel, for en vilkårlig *k* > 1, vil følgende eksempel (hvor σ = 1/*k*) treffe grensene eksakt:

{\displaystyle {\begin{matrix}P(X=-1)&=&1/2\,k^{2}\\P(X=0)&=&1-1/k^{2}\\P(X=1)&=&1/2\,k^{2}\end{matrix}}}
Teoremet kan være nyttig til tross for de løse grensene fordi det kan anvendes på stokastiske variabler fra en hvilken som helst fordeling, og fordi disse grensene kan beregnes uten noe mer kunnskap om fordelingen enn forventningen og variansen.

Tsjebysjevs ulikhet brukes til å bevise store talls svake lov.

### Varianter

En ensidig variant med *k* > 0, er

{\displaystyle P(X-\mu \geq k\sigma )\leq {\frac {1}{1+k^{2}}}.}
Et sterkere resultat, som kan anvendes på unimodale sannsynlighetsfordelinger er Vysosjanskiï-Petunins ulikhet.

Eksempel
--------

Som en illustrasjon, anta at Wikipedia-artikler består av gjennomsnittlig 1000 bokstaver, med et standardavvik på 200 bokstaver. Av Tsjebysjevs ulikhet følger det at minst 75% av artiklene har en lengde på mellom 600 og 1400 bokstaver, ved å sette *k* lik 2.

Bevis
-----

Markovs ulikhet sier at for enhver reell stokastisk variabel *Y*, og ethvert positivt tall *a*, så er *P*(|*Y*| > *a*) ≤ *E*(|*Y*|)/*a*. Tsjebysjevs ulikhet kan bevises ved å bruke Markovs ulikhet på den stokastiske variabelen *Y* = (*X* − μ)2, med *a* = *k*2.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie
 |
Dirke blir drept av Amphion og Zethus. Farnesetyren i Napolis arkeologiske museum.
**Dirke** (gresk: Δίρκη) er en skikkelse fra den greske mytologi. Hennes navn forbindes med en elv som løp nær oldtidsbyen Theben, hvor hun var dronning. Hennes navn knyttes også til, og ble ofte brukt synonymt med byen. Hun er en del av de sagn som forbindes med byen, og som i oldtiden spesielt var kjent fra det nå tapte greske diktverk *Thebaiden*.

Myten
-----

Ifølge sagnene var Dirke gift med kong Lukos som var verge for Labdakos. Da Labdakos døde ung, kanskje fordi han (som sin onkel Pentheus) la seg ut med byens herskere overtok Lukos igjen kongemakten - nå som verge for Labdakos' sønn Laios. Antiope ble skyld i kongeparets undergang: Fordi hun hadde stukket av fra sin far Nykteos, Lukos' bror, og hadde giftet seg med kong Epopeus av Sikyon, utsatte Dirke og Lukos henne for fengsling og annen overlast. Antiope hadde to sønner som hun hadde efter at Zevs hadde voldtatt henne. Han hadde kommet til henne i skikkelse av en faun. De to brødrene, Amphion og Zethus, hevnet deres mor ved drepe Lukos og binde Dirke til en tyr som trampet henne ihjel. På stedet kom det opp en kilde.

Dirke var knyttet til dionysoskulten som ifølge de greske myter var oppstått i Theben.
Pausanias (9.17.6) skriver, at Dirke fulgte dionysoskulten mer enn noen annen, og at Antiope ble straffet med vanvidd av Dionysos for sine sønners udåd.

Dirke i kunsten
---------------

I den antikke kunst var Dirke et yndet motiv. Spesielt hvor Dirke straffes av Antiopes sønner. Dette finnes på vasemalerier. Romerne brukte det også, det finnes i mosaikker og murmalerier fra blant annet Pompei. Men det mest berømte er den monumentale Farnesetyr som er en kopi av en gresk statue og som i oldtiden sto i Caracallas termer.

Kilder
------

* Tripp, Edward. *Crowell's Handbook of Classical Mythology*. New York: Thomas Crowell Press, 1970.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Fullmektig** kan dels betegne en person som har en fullmakt i avtalerettslig sammenheng og kan dels være en stillingstittel med varierende innhold. I den norske sentrale statsforvaltningen var fullmektig, også betegnet *kongelig fullmektig*, historisk den høyeste tittelen på saksbehandlernivå og inntok en posisjon som er sammenlignbar med dagens tittel seniorrådgiver. Stillingen var på 1800-tallet den laveste embedsstillingen, med utnevnelse i statsråd, krevde høyere utdannelse og var plassert rett over kopist (senere delt i assistent og sekretær) og rett under byråsjef. Omkring århundreskiftet 1900 hadde en fullmektig en lønn på 3 120, mens en kopist tjente 1 000 og en byråsjef tjente 4 000. Fullmektig var også brukt tilsvarende i andre offentlige virksomheter. Fullmektig kunne i det private næringslivet også være tittel på en leder for en virksomhet, med omtrent samme betydning som «bestyrer» eller daglig leder. Tittelen fullmektig er også brukt i en urelatert betydning som kontorfullmektig, også kalt bare fullmektig.

Referanser
----------

1. ↑  Den sentrale statsforvaltningen ved unionsoppløsningen i 1905, Regjeringen

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Tsjekist*** (originaltittel: *Чекист*) er en russisk-fransk film fra 1992, regissert av Aleksandr Rogozjkin.

Handling
--------

Filmen er satt til under den russiske borgerkrigen, under Den røde terroren. På et provinsielt Tsjeka-kontor i en ikke-navngitt liten by, foregår det rutinemessig byråkratisk arbeid. Hver eneste dag leser en et tribunal, bestående av direktør Srubov og hans assistenter Pepel og Katz, opp en lang liste over alle ekte (eller påståtte) kontrarevolusjonære eller andre motstandere av myndighetene. Alle de arresterte blir umiddelbart funnet skyldige og dommen - uavhengig av anklager, kjønn eller alder på personen - er alltid den samme: å straks bli henrettet ved skyting.

Hele denne prosessen blir nøye overvåket av Srubov: Alle fangene blir systematisk hentet ut av cellene deres, beordret til å kle seg nakne, plassert med ansiktet mot en vegg, og deretter skutt - vanligvis i bakhodet. Etter disse mordene blir alle de nakne likene dratt gjennom et spesielt vindu i kjelleren, lastet om bord på en lastebil og fraktet vekk, for alltid å forsvinne sporløst.

Srubov snakker filosofisk om denne nødvendigheten av utryddelse i den bolsjevikiske revolusjonens tjenesten. Han er svært organisert, plikt-oppfyllende, hensynsløs og absolutt lojal mot oppgavene han har blitt tildelt. Etter hvert blir imidlertid samvittighetskvalene så uutholdelige for Srubov at han, etter at hans egen far blir henrettet av en annen Tsjeka, opplever et nervøst sammenbrudd. Han blir deretter innlagt ved en psykiatrisk institusjon.

Skuespillere
------------

* Igor Sergeyev som Andrey Pavlovich Srubov.
* Aleksei Poluyan som Ian Karlovich Pepel.
* Mikhail Vasserbaum som Isaac Katz.
* Sergey Isavnin som Khudonogov.
* Vasili Domrachyov som Solomin.
* Aleksandr Medvedev som Mudynya.
* Aleksandr Kharashkevich som Boje.
* Igor Golovin som en kommandant.
* Nina Usatova som en rengjører.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 21. mai 2016.
2. ↑  Чекист (1992)
3. ↑  Постапокалипсис сегодня

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tsjekist* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Tsjekist* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Tsjekist* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Tsjekist* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Tsjekist* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
Oldegyptisk sarkofag og mumie med kister av malt tre. Utstilling fra nasjonalmuseet i Alexandria i Egypt.
Arkeologen Howard Carter åpner den innerste sarkofagen i kong Tutankhamons grav ved Luxor i Egypt. Bilde fra 1923.
Alexandersarkofagen fra siste halvdel av 4. århundre før Kristus i Det arkeologiske museet i Istanbul.
Ludwig Andreas Feuerbachs sarkofag i Nürnberg
En **sarkofag** er en monumental likkiste, særlig av stein og ofte utsmykket med relieffer, inskripsjoner og annet. Liket legges enten direkte ned i sarkofagen, eller i en mindre kiste som så plasseres i den.

Historikk
---------

Ordet sarkofag kommer fra det latinske *sarcophagus*, som igjen stammer fra det greske *σαρκοφαγος* dannet av ordene *sarx* som betyr «kjøtt», og *phagos* som betyr «ete». Navnet «kjøtteter» kommer fra Herodot som mente at sarkofager opprinnelig var laget av en spesiell type stein, kalt sarkofag, fordi den raskt brøt ned liket. Dette er ikke korrekt, men dersom sarkofagen er laget av kalksten og kroppen legges rett ned i den, vil forråtnelsen normalt skje raskere enn ellers. Etter hvert ble det brukt forskjellige steinsorter, blant annet porfyr, som var den dyreste og sjeldneste sorten, til keisere.

De eldste sarkofagene var enkle stenkister, uten noen spesiell dekor. Etter hvert begynte man å dekorere dem med relieffer og flere steder også å innlemme dem som en del av et større monument eller gravminne. En meget berømt sarkofag er Alexandersarkofagen fra siste halvdel av 4. århundre før Kristus som er i Det arkeologiske museet i Istanbul. Også Tutankhamons gullsarkofager er verdensberømte.

### Kristne motiver

Kristne motiver på sarkofager finner vi fra ca. år 250. En av de eldste er fra Santa Maria Antiqua. Her finner vi scener fra fortellingen om Jonas og fra Jesu dåp. Her finnes også tre hedenske motiv. Rundt år 300 får vi en selvstendig kristen sarkofagkunst.

Annen betydning
---------------

Ordet *sarkofag* blir ofte brukt om store, dekkende «kapper» eller «lokk» av betong, blant annet betongstrukturen som innkapsler atomkraftverket i Tsjernobyl for å isolere radioaktivieteten fra den ødelagte reaktoren, og om den betongkappen den svenske regjeringen foreslo å tildekke vraket av MF Estonia med.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sarcophagi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bilder av Alexandersarkofagen

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
Løypa starter ved Geirangerfjorden og har mål på Dalsnibba, 1500 meter over havet.
**Geiranger frå fjord til fjell** er et idrettsarrangement som arrangeres i Geiranger i juni hvert år der en kan delta på fire forskjellige arrangement. De største er Nibberittet (sykkel) og Nibbeløpet (løp), begge med start ved den verdenskjente Geirangerfjorden og målgang etter 21 km og 1500 høydemeter på fjelltoppen Dalsnibba. I tillegg blir Nibbemarsjen arrangert, også i samme løypa. Det finnes også to kortere sykkeldistanser, tiltenkt de yngre. 

Ved fjorden er det full sommer mens det på Dalsnibba kan være brøytekanter på opp til 10 meter, så løypa går absolutt fra sommer til vinter. Den har også tre små nedoverbakker på 250 meter hver, den siste rett før mål. 

Geiranger Halvmaraton ble startet i 1994 og gjaldt da som et av de første motbakkeløp i landet. I 2009 var løpet også NM i motbakkeløp. Vinner i herreklassen var Hans Martin Gjedrem som satte løyperekord med tiden 01:28:57. Rekordholder for kvinner er Anita Håkenstad Evertsen med tiden 01:39:54.

Nibberittet ble første gang arrangert i 2000, og har hatt en kraftig vekst siden den tid. Det er i dag blant de største sykkelritt i Møre og Romsdal. Det er hvert år mellom 400 og 500 deltakere med.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Arrangører av NM i motbakkeløp |
| --- |
|  | 
* 2005 Skåla 1848 meter rett opp
* 2006 Saudehornet rett opp
* 2007 Fanaråken Opp
* 2008 Storehesten Opp
* 2009 Devold Geiranger Halvmaraton
* 2010 Lønahorgi Opp
* 2011 Kvasshovden Opp
* 2012 Nuten Opp
* 2013 Storehesten Opp
* 2014 Hovlandsnuten Opp
* 2015 Skuggenatten Opp
* 2016 Molden Opp

 |  |
**Sarma** var opprinnelig betegnelsen for den gamle Kadampa-tradisjonen grunnlagt av munken Atisha Dipamkara. Senere ble *Sarma* en samlebetegnelse for de tre nye tradisjonene Kagyu, Sakya og Gelug i tibetansk buddhisme. Disse utviklet seg mellom det 10. og 14. århundre, i motsetning til den gamle Nyingma-tradisjonen fra 8./9. århundre.
Forskjellen mellom den nye og den gamle tradisjonen i tibetansk buddhisme er vektleggingen av spesielle trantriske skrifter, og hvorvidt man kan påvise grunntekster (såkalte *rot-tantraer*) på sanskrit. I den gamle tradisjonen kan det ikke påvises sanskrit-originaler for alle de tantriske skriftene, og disse er ikke blitt overtatt av de nye tradisjonene.

tantrasystematik i Sarma-tradisjonene
-------------------------------------

Det tantriske system i Sarma-tradisjonen er:

* Ytre tantraer
	+ Kriyayoga, Caryayoga og Yogatantra
* Indre tantraer
	+ Anuttarayogatantra,
		- Mannlige, kvinnelige og ikkeduale Anuttarayogatantraer, blant annet Hevajra, Guhyasamaja, Chakrasamvara, Yamantaka og Kalachakra.

tantrasystematik i Nyingma-tradisjonen
--------------------------------------

Det tantriske system i Nyingma-tradisjonen er:

* Ytre tantraer
	+ Kriyayoga, Caryayoga og Yogatantra
* Indre tantraer
	+ Mahayoga, derav blannt annet Vajrakilaya, Amrita, Mamo og Chemchog
	+ Anuyoga
	+ Atiyoga/Dzogchen
**Luther College** (etablert 1861 i Decorah, Iowa) er en privat høyskole (college), det første
som ble startet av norsk-amerikanere. Det har i dag rundt 2 500 studenter fra de førti stater og førti land, og knapt to hundre ansatte. Det tilbyr rundt femti ulike grader innen de frie kunstene. Dets *Luther College Concert Band* (1872) har turnert flere land og var lenge ledet av norsk-amerikaner og musikkprofessor Carlo Alberto Sperati. Blant tidligere studenter finner en Dagfinn Høybråten. Blant æresdoktorer finner man diplomatene Wilhelm Morgenstierne, Edvard Hambro og Tom Vraalsen.
Luther College arrangerer hvert år et sommerkurser for lærere og lektorer fra de skandinaviske land. Ordningen ble i sin tid etablert av Ragnhild Galtung, generalsekretær i Norge-Amerika Foreningen. Denne deler hvert år ut ulike stipend til lærere i videregående skole for å delta på kurs ved Luther College.

Referanser
----------

1. 1 2 3   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,

Litteratur
----------

* Gisle Bothne: *Det Norske Luther College 1861-1897*. Decorah, Iowa, 1897

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Luther College (Decorah, Iowa) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** ISNI **·** GeoNames
 |
**Geir Østberg** (født 4. juli 1980) er en norsk tidligere ishockeyspiller som var målvakt nesten hele sin karriere for den norske eliteserieklubben Storhamar Dragons.

Østberg gikk gradene i Storhamarsystemet og kom inn på A-laget høsten 2000 etter en sesong på Gjøvik Hockey. Etter et par år som "læregutt" i par med Jonas Norgren tok han steget opp og bidro kraftig i gullsesongen 03-04. Han var spesielt sterk på straffeslag og ble gjerne tatt inn både under kamp og i straffekonk for å stanse de situasjonene. Skader og trøbbel stanset opp framgangen og etter sesongen 05-06 valgte han å gå til Gjøvik for å få mer spilletid og finne tilbake til formen som trakk han inn i landslagsdiskusjonen. Det ble ikke slik og karrieren fortsatte i Comet Halden, samt med en kamp på benken hos Storhamar i gullsesongen 07-08 før han ga seg.

Referanser
----------

1. 1 2   Elite Prospects, Eliteprospects.com spiller-ID 43844, besøkt 31. mars 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   (på en) *Elite Prospects*, Eliteprospects.com spiller-ID 43844, Wikidata Q10481575,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Geir Østberg – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
* profil på Storhamar Dragons.no[*død lenke*]
Sarita Skagnes i forbindelse med Den internasjonale kvinnedagen den 8. mars 2009 i Stavanger  Foto: Jarle Vines 
**Sarita Skagnes** (født 2. januar 1969 i Punjab India) er en indisk norsk forfatter og foredragsholder. Hun debuterte i 2007 med selvbiografien *Bare en datter*. For den boken mottok hun Åpenhetsprisen på Verdensdagen for psykisk helse i 2008. Prispengene på 10 000 kroner gav hun til Fadderbarnas framtid.

Oppvekst
--------

Sarita ble født og hadde sin barndom i India. Da hun ble født ble hun datter nummer 3 i familien, og det var en skam. Pikebarn hadde ingen særlig verdi i India. Det førte til at hun ble byttet bort med en fetter. Han ble tatt opp som en sønn i familien, mens Sarita ble slave hos en tante.  
 Allerede 4 år gammel ble hun voldtatt av en fetter. Hun hadde en grusom barndom, da tanten solgte henne for piller da tanten var pillemisbruker. 12 år gammel ble hun gitt bort til besteforeldrene for å stelle de gamle, og fikk det bedre. Hennes foreldre og søsken flyttet til Norge og da hun var 15 år kom faren tilbake til India og voldtok henne. Etter dette ba bestemoren faren hennes om å ta henne med til Norge.

Da hun kom til Norge gjorde hun opprør til tross for at faren truet med nye voldtekter. Senere giftet hun seg med en norsk mann og skiftet identitet.

Bibliografi
-----------

* 2007 *Bare en datter* ISBN 9788205373532

Priser
------

* 2008 Åpenhetsprisen

Kilder
------

* www.mentalhelse.no om Sarita Skagnes
* www.dagbladet.no Frihetens pris

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sarita Skagnes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Klinisk undersøkelse av en nyfødt
**Neonatologi** (av gresk *νέος*, «ny», og latin *natus*, «født»), på norsk også kalt **nyfødtmedisin**, er læren om nyfødte menneskebarns patologi og fysiologi, og en gren av den medisinske spesialiteten pediatri (barnesykdommer) som beskjeftiger seg med syke eller for tidlig fødte (premature) nyfødte barn. Det er en tverrfaglig og sykeshusbasert disiplin som overlapper med mange andre disipliner, og praktiseres overveiende i egne høyt spesialiserte barneintensivavdelinger. De fleste pasienter er nyfødte som krever spesiell behandling enten fordi de er for tidlig født, har lav fødselsvekt eller defekter. De siste årtiene er det gjort store medisinske fremskritt innen neonatologi i form av legemidler og behandlingsmetoder.

En neonatolog eller nyfødtlege er en barnelege som er spesialisert innen nyfødtmedisin, dvs. høyrisikofødsler, premature fødsler og alvorlig sykdom hos nyfødte. I noen land er neonatogi en formell underspesialitet under pediatri, men ikke i Norge. Fagmiljøer i faget i Norge finnes hovedsakelig ved de store universitetssykehusene, fortrinnsvis ved Rikshospitalet og Ullevål. Pasienter kan komme til neonatologiavdelinger dersom det er særlige indikasjoner på at det kan oppstå problemer, eller dersom dette viser seg etter fødselen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
Skisse av en Moxon antenne. Fødepunktet er midt på venstre langside. Stråleretningen på denne blir mot venstre. Isolatorene er blå på begge kortsidene.
Moxon antenne for 20 meter amatør-kortbølgebåndet, laget av fire fiskestenger, ledning, tau, isolatorer og fødelinje
**Moxon antenne** er en enkel, to elements antenne med en reflektor som brukes av radioamatører. Den ble oppfunnet av Les Moxon, G6XN. 

Antennen er formet som et rektangel og bruker isolatorer midt på begge kortsidene av rektangelet. Langsiden med fødepunktet midt på fungerer som en bøyd dipolantenne sammen med deler av kortsidene. Den andre delen av antennen virker som en reflektor. 

Antennen er enkel og billig å lage. Den gir mulighet for å lage en god retningsantenne med høy ytelse på begrenset plass. 

Antennen vil virke som en retningsantenne nesten på samme måte som en Yagi (antenne). Det er målt 30 dB forskjell i signalet mellom framside og bakside.

Fødepunktet gir impedans på 50 ohm, så det er mulig å bruke vanlig koaksialkabel.

Eksterne lenker
---------------

* Moxon Calculator Moxon Rectangle Generator by AC6LA
**Moyecques** er en liten landsby i kommunen Landrethun-le-Nord ved kanalkysten i departementet Pas-de-Calais i Hauts-de-France-regionen i Frankrike.

Den har fått navn etter en lokal godseier, Guffridus [Geoffrey] de Moykes tidlig på 1200-tallet. Opprinnelig var det tre bosetninger, alle med navn etter Guffridus og alle med flamske navn: *Oist Moieques* (Øst Moieques, dagens Moyecques), *Midel Moieques* (nå den lille landsbyen Mimoyecques like vest for Moyecques) og *West Moieques*. På 1600-tallet ble Moyecques slått sammen med Landrethun som ble utskilt fra Fiennes.

I dag er Mimoyecques mest kjent for minnene fra den tyske okkupasjonen av Frankrike i andre verdenskrig da det ble laget en stor undergrunnsfestning for V3-kanoner, beregnet til direkte beskytning av London. Kanonene ble aldri installert. Festningsverket ble bombet flere ganger under byggingen, og rasert etter krigen, men er nå blitt museum under navnet «Forteresse de Mimoyecques».

Referanser
----------

1. ↑  *Mémoires de la Société académique de l'arrondissement de Boulogne-sur-Mer, Volume 11*. Société académique de l'arrondissement de Boulogne-sur-Mer. 1881. s. 232, 242.
2. ↑  Conservatoire d'espaces naturels du Nord et du Pas-de-Calais (2012). «Les chiffres de la saison touristique à Mimoyecques». *Rapport d'activités 2011* (PDF) **(fransk)**. s. 39. [*død lenke*]
**Mozaffar ad-Din Shah Qajar** (persisk: مظفرالدین‌ شاه قاجار) født 23. mars 1853 og døde 3. januar 1907, var den femte av Qajar-dynastiet i Persia. Han regjerte fra 1896 til sin død i 1907. Han blir ofte kreditert for opprettelsen av den persiske grunnloven av 1906, som han godkjente som en av sine siste handlinger som sjah.

Bakgrunn
--------

Muzaffar al-Din Mirza,som han ble kalt ved fødselen, var ikke den eldste sønnen til Nasir al-Din Shah. Før ham var tre av brødrene hans valgt som kronprins, men alle døde i barndommen. I tillegg var Massoud Mirza Zul-al-Satan (sønn av Nasser al-Din Shah fra Effat al-Saltanah) tre år eldre enn Muzaffar al-Din Mirza, men fordi moren hans ikke var fra Qajar-dynastiet, hadde han ingen sjanse for å arve tronen. I 1861 ble Muzaffar al-Din Mirza da han fortsatt var bare et barn, utnevnt til regjeringen i Aserbajdsjan. Et år senere, utropte Nasser al-Din Shah ham offisielt til sin kronprins.  
I virkeligheten blandet ikke kronprinsen seg inn i administrasjonen, men en pålitelig administrator fra Teheran fulgte alt og tok seg av de praktiske spørsmålene.  

Da nyheten om attentatet på Naser ad-Din Shah Qajar 1. mai 1896 nådde kronprinsen, var Iran i opprør. Det iranske administrasjonsapparatet rådførte seg med både britene og russerne og sikret deres støtte til maktoverføringen til Muzaffar al-Din Mirza som ny konge. Militære regler ble innført og håndhevet i Teheran. Det iranske statsapparatet lånte penger fra Storbritannia og kronprinsen ble kronet til konge. I likhet med sin far besøkte den nye kongen Europa tre ganger. På disse turene måtte han låne penger igjen, noe som vakte misnøye blant visse politiske grupper av datidens Iran. Under sitt første besøk ble han introdusert for Kinematografi i Paris. Shahen beordret sin personlige fotograf til å skaffe seg alt utstyret og kunnskapen som var nødvendig for å bringe teknologien til Persia, og dermed startet den persiske kinoen. Den slitne økonomien, som blant annet disse reisene til Europa fikk skylden for, førte til noen protester i 1906. I kjølvannet av disse urolighetene godtok sjahen et forslag om å opprette en Majles (nasjonal rådgivende forsamling). Dermed ble monarkens makt begrenset og kongen signerte ordningen for dannelsen av parlamentet. Han døde av et hjerteinfarkt 40 dager etter å ha gitt sitt samtykke til denne grunnloven og ble gravlagt i Imam Husayn-helligdommen i Kerbala.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 21. juni 2019. Besøkt 15. april 2022.
5. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Nydarwinisme** er den syntetiske teorien som på 1930–40-tallets ble dannet ved å kombinere Darwins opprinnelige evolusjonsteori (darwinisme) med kunnskapen om hvordan genetisk arv foregår, som hadde blitt utviklet siden sent på 1800-tallet.
Nydarwinismen er den rådende biologiske forklaringen på hvordan evolusjon foregår.

Mens darwinismen beskrev naturlig og seksuell seleksjon som viktige prosesser i evolusjonen, antok Darwin fremdeles at ervervede egenskaper kunne gå i arv.
Dette var imidlertid ikke forenlig med funnene som ble gjort senere, spesielt:

* Gregor Mendels arvelighetslover (oppdaget sent på 1860-tallet, men glemt inntil 1900),
* August Weismanns tese at ervervede egenskaper ikke kan gå i arv (1880-tallet),
* oppdagelsen av mutasjoner (tidlig på 1900-tallet), og
* populasjonsgenetikken (som blomstret opp i den første halvdelen av 1900-tallet).

Populasjonsgenetikkere oppdaget bl.a. betydningen av og prosessene bak gendrift og rekombinasjon.
Mens genetiske forklaringer først ble sett på som *alternative* forklaringer for evolusjon, begynte man å skjønne rundt 1930 at mutasjoner, gendrift og rekombinasjon var evolusjonsfaktorer *i tillegg* til naturlig og seksuell seleksjon.

En rekke biologer fra ulike disipliner bidro til den nydarwinistiske syntesen
(i parentes angis deres bøker som utgjorde deres viktigste bidrag til syntesen):

* genetikerne Ronald A. Fisher (*The Genetical Theory of Natural Selection*, 1934), J.B.S. Haldane (*The Causes of Evolution*, 1932), Theodosius Dobzhansky (*Genetics and the Origin of Species*, 1937) og Ivan I. Schmalhausen (*Faktorii evoljutsii*, 1946).
* utviklingsbiologen Gavin de Beer (*Embryos and Ancestors*, 1940)
* paleontologene Julian Huxley (*Evolution – the modern synthesis*, 1940) og George Gaylord Simpson (*Tempo and Mode of Evolution*, 1944).
* systematikerne Ernst Mayr (*Systematics and the Origin of Species*, 1942) og Bernhard Rensch (*Neuere Probleme der Abstammungslehre*, 1947).

Også etter denne tid har det blitt gjort viktige oppdagelser (DNA-molekylets struktur, slektskapsseleksjon, genseleksjonisme, anvendelsen av spillteori, forståelsen av genregulering, for å nevne noen).
Disse har bidratt til å utvide og styrke nydarwinismen ytterligere.

Nydarwinismen betegnes ofte også enkelt som *darwinisme*.

Se også
-------

* Darwinisme
* Evolusjonsteori

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**BCS-teorien** er en kvantemekanisk teori for superledning. Teorien er omfattende og forklarer de fleste fundamentale egenskapene til konvensjonelle superledere, men er ikke gyldig for såkalte høytemperatur-superledere.

BCS-teorien tar utgangspunkt i en kvantemekaniske beskrivelse av elektroner med motsatt rettet bevegelsesmengde og spinn. Slike elektroner kan gjennom vekselvirkning med den omkringliggende krystallen, dvs. utveksling av fononer, oppleve gjensidig tiltrekning som er sterk nok til å overvinne frastøtningen pga. elektronenes ladning. Slike par kalles Cooper-par og kan oppføre seg lik bosoner, selv om elektroner i seg selv er fermioner. Cooper-parene kan da oppleve noe tilsvarende Bose-Einstein-kondensasjon, dvs. gå over i en kollektiv tilstand. Det vil da være et gap, Δ, i energispekteret som effektivt hindrer små eksitasjoner og inelastiske kollisjoner. Superledning forklares dermed med at prosessene som normalt fører til elektrisk motstand ikke kan finne sted.

Teorien ble utviklet av John Bardeen Leon Cooper, og John Robert Schrieffer i 1957, og uavhengig av dette, noe senere av Nikolay Bogolyubov. Bardeen, Cooper og Schrieffer fikk Nobelprisen i fysikk for sin oppdagelse i 1972.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Gale Modell A 1906
**Western Tool Works**var en banebrytende bilprodusent i Galesburg, Illinois. Selskapet bygget  Gale biler fra 1904 til 1910. Tidlig Gale runabouts var kjent for å ha karosseri hengslet på den bakre delen av bilen som kunne løftes for å lette tilgang til motoren, i hovedsak hele karosseriet fra  panseret.

I 1905 produserte Western **Gale Modell A**  Runabout  som ble solgt for US$500. Dette var billigere enn Oldsmobile Runabout på 650 dollar, 2-seters Ford Modell C "Doctor' s Car" for 850 dollar eller Holsman høy wheeler,mmen dyrere enn Black på 375 dollar og Suksess på 250 dollar.æ

Modell A ble som standard levert med vannavkjølt motor montert under karaösseruet som kunne vippes,} kjededrift; elliptiske fjærer, gummihjul og reparasjonssett.

Samme år kunne Western tilby for 650 dollar **Gale Modell B**. Dens vannavkjølte motor, fjærer, hjul og dekk hadde samme mål som Modell A, og den hadde også kjededrift og et reparasjonssett. Det var tilgjengelig med skinntak, clincherdekk, horn og messing frontlykter.

I 1907 kunne Western tilby **Gale Modell K-7** phaeton på 1 250 dollar.K-7 var en fem-seters touring bil med en to-sylindret motor, akselavstand på 2 400 mm og 81,3 x 8,9 mm hjul.

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Clymer, Floyd (1950). *Treasury of Early American Automobiles*, 1877-1925. New York, NY US: Bonanza Books.
* Georgano, G. N. ed. (1971). "Gale 1904–1910 Encyclopedia of American Automobiles*. New York, NY USA: E. P. Dutton. pp. 86–87. ISBN 0-525-097929. LCCN 79147885.*
* Sedgwick, Michael (1972) [1962]. *Chapter One The Pioneer Days 1769 – 1904. Early Cars*. London, UK: Octopus Books. ISB
**Elprice AS** var et norsk selskap med forretningskontor i Fyllingsdalen. Holta Invest kjøpte i november 2008 98% av aksjene i selskapet fra Aston Holding AS som er eid av Erlend Bruvik. Holta Invest eier fra før Deal.no. Aston Holding har vært holdingselskap for en kjede av forhandlere av forbrukerelektronikk og elektriske husholdningsapparater. I 2005 ble markedsandelen stipulert til 4%. Selskapet har hatt stor vekst de siste årene og forventes i 2008 å omsette for nærmere 1 milliard kroner (ex mva). Totalmarkedet ble i 2006 stipulert til 28 milliarder kroner.

Selskapet har 25 utsalg i Norge, i hovedsak lokalisert i Hordaland, Rogaland og i Oslofjord-området, samt nettbutikken elprice.no. Utsalgene skiller seg ut ved at de hovedsak ikke stiller ut varene i butikken, men at varene som finnes på lager presenteres på egne produktark. På den måten kan Elprice ha et stort vareutvalg uten å ha store butikker. De hadde i 2008 200 ansatte og 760 millioner kroner i omsetning, hvorav 140 på internett.

Elprice har flere ganger vært klaget inn for forbrukerombudet. Elprice har vært beskyldt for villedende markedsføring og utsendelse av produkter som ikke samsvarer med oppgitte data.

I 2011, gikk et av eierselskapene til Elprice konkurs. Det var samtidig bare 4 utsalg igjen, av de 25 totale utsalgssteder.

Historie
--------

I 1997 solgte familien Bruvik butikkjeden Bonus Elektro som var grunnlagt av og kontrollert av Johs Bruvik, til Expert ASA. Erlend Bruvik avtalte karantene i fra bransjen i 3 år med kjøperne. Da karantenen gikk ut i 2000 startet han nytt selskap i samme bransje. I de første årene utviklet selskapet seg rolig. Erlend Bruvik var mest opptatt med det internettbaserte verdipapirforetaket Stocknet. I 2004 ble Stocknet solgt til konkurrenten Nordnet og Erlend Bruvik tok umiddelbart en aktiv rolle i å utvikle selskapet.

Referanser
----------

1. ↑  Data for andeler og totalmarked lastet ned 8. mai 2008[*død lenke*]
2. ↑  Aftenposten Innklaget til forbrukerombudet[*død lenke*]
3. ↑  Østlandets Blad Villedende markedsføring[*død lenke*]
4. ↑  TV2 Hjelper deg TV-en varte i halvannen måned Arkivert 28. mars 2008 hos Wayback Machine.
5. ↑  Webavisen

Eksterne lenker
---------------

* Nettbutikk Elprice.no

* Om forretningstidéen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Hovedfasaden, februar 2017.
En sideinngang til Roma Termini ved nattetid.
**Stazione Termini** er hovedbanegården i Roma. Navnet er fra latinsk *thermae* som brukes om de gamle romerbad, på grunn av Diokletians termer som den første stasjonen ble bygd tett inntil. 

Jernbanestasjonen har regelmessige togforbindelser til alle større italienske byer samt daglige internasjonale avganger til München i Tyskland og Wien i Østerrike. Med 33 perronger og over 150 millioner passasjerer hvert år er Roma Termini den nest største banegård i Europa, etter Gare du Nord i Paris.

Den eldste Stazione Termini nær Diokletians termer ble bygd i 1862 og ble revet på 1930-tallet for å gi rom for en vidstrakt åpen plass, som av det fascistiske styre var ment å bli paradeplass. Den har i stedet blitt et sentrum for byens busstrafikk. En ny stasjonsbygning ble påbegynt litt sønnenfor Piazzale dei Cinquecento i 1938 etter Angiolo Mazzonis tegninger, men arbeidet ble avbrutt under andre verdenskrig og den store jernbanehallen ble fullført først i 1950.

Mens arkader av travertin utmerker de eldre sidepartiene, dominerer glassfasader innggngshallen. Takets kurve tar opp formen på den rest av den republikanske bysmuren, Serviusmuren, som gjenstår ved den ene kortsiden.

Siden 23. desember 2006 er den dedisert til pave Johannes Paul II.

Referanser
----------

1. 1 2  «Roma Termini». Arkivert fra originalen 26. juni 2014. Besøkt 15. februar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rome Termini Station på italiarail.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Siddeley Puma-motor
**Siddeley Puma** var en britisk flymotor utviklet mot slutten av første verdenskrig og produsert av Siddeley-Deasy. De første motorer forlot produksjonslinjen hos Siddeley-Deasy i Coventry i august 1917, produksjon forsatte frem til desember 1918. Minst 4 288 av 11 500 bestilte motorer ble levert. Bestillingene ble kansellert som følge av freden i 1918. Produksjon fortsatte under navnet Armstrong Siddeley Puma da fabrikken ble kjøpt opp av Armstrong Whitworth og ble Armstrong Siddeley.

Motoren var basert på en tidligere B.H.P-motor som var utviklet som «Galloway Adriatic»

Anvendelse
----------

* Puma-motoren ble brukt av britene i første verdenskrigs bombefly, som Airco D.H.9. Under bruk viste de seg å by på problemer, gjorde flyene betydelig mindreverdige enn typen de erstattet. Motoren ble ofte feilaktig montert.
* Motoren ble også brukt i den første prototypen av Airco DH.10, et to-motors skyvefly, og da det ikke svarte til forventningen ble en alternativ motor benyttet i en senere prototype og i de produserte fly.
* Short Silver Streak (1920)

Siddeley-Deasy Puma i Canada Aviation Museum

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* «The Siddeley Aero Engines: The "Puma"» (PDF). *Flight*. XI (14): 429–431. 3. april 1919. No. 536. Besøkt 12. januar 2011.  Contemporary technical description of the engine with photographs.
* The Virtual Aviation Museum
**BCX4430** er et antiviralt middel utviklet av BioCryst Pharmaceuticals med finansiering fra NIAID, opprinnelig ment for behandling av hepatitt C, men senere utviklet for potensiell behandling av dødelige filovirusinfeksjoner som ebolafeber og marburgfeber. Middelet oppviser også brespektrert antiviral effektivitet mot en rekke andre RNA-virusfamilier, som bunyavirus, arenavirus, paramyxovirus, koronavirus og flaviviruset. 

BCX4430 er blitt demonstrert som virksom mot både Ebola- og Marburg-virus i smågnagere og i aper, også når det gies opptil 48 timer etter infeksjon, og utvikling for bruk på mennesker er blitt fremskyndet i lys av ebolaepidemien i Vestafrika.

Referanser
----------

1. ↑  Travis K. Warren, Jay Wells, Rekha G. Panchal, Kelly S. Stuthman, Nicole L. Garza, Sean A. Van Tongeren, Lian Dong, Cary J. Retterer, Brett P. Eaton, Gianluca Pegoraro, Shelley Honnold, Shanta Bantia, Pravin Kotian, Xilin Chen, Brian R. Taubenheim, Lisa S. Welch, Dena M. Minning, Yarlagadda S. Babu, William P. Sheridan & Sina Bavari (2014). «Protection against filovirus diseases by a novel broad-spectrum nucleoside analogue BCX4430». *Nature*. 508: 402–405. doi:10.1038/nature13027.
2. ↑  BioWar Lab Helping To Develop Treatment For Ebola. Paul Rodgers, Forbes Magazine. 8. april 2014