recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**AMX-13** er en fransk lett stridsvogn med 90 mm kanon. Den ble utviklet like etter andre verdenskrig.

AMX er eller har vært i tjeneste med Argentina, Chile, Den dominikanske republikk, Elfenbenskysten, Ecuador, Frankrike, El Salvador, Indonesia, Libanon, Marokko, Nepal, Peru, Singapore, Tunisia og Venezuela

Historie og utvikling
---------------------

Like etter andre verdenskrig tok Frankrike fram krav til tre nye kampkjøretøyer, inkludert en lett stridsvogn. Atelier de Construction d'Issy-les-Moulineaux utviklet denne under navnet AMX-13. De første prototypene var klare sent på 1940-tallet, og produksjonen ble iverksatt ved Atelier de Construction de Roanne i 1952.

Når AMX-30 ble satt i produksjon ble AMX-13 og dens mange varianter flyttet til Creusot-Loire. Total produksjon av AMX-13 kom på over 3 000 kjøretøyer.

En rekke oppgraderinger av AMX-13 har vært tilgjengelig opp gjennom årene, både fra produsenten og tredjeparts leverandører.

Teknisk
-------

Vognføreren sitter foran til venstre i skroget.

AMX-13 Model 51 hadde en 75 mm kanon, men senere varianter hadde 90 mm. En variant bestykket med en 105 mm var tilgjengelig for eksport. Kanonen sitter i øvre del av den oscillerende tårnet, og kan eleveres fra −5° til +12,5°. Tårnet er fra Fives-Cail Babcock og er av type FL-10 eller FL-12. Begge typer inkluderer en automatlader med to revolvermagasiner med seks skudd hver. Etter å ha avfyrt 12 skudd så må magasinene lades manuelt.

Motoren er en SOFAM Model 8Gxb åttesylindret vannkjølt bensinmotor som yter 250 hk ved 3200 omdreininger i minuttet. Motoren er montert på vognførerens høyre side, foran i skroget.

Varianter
---------

AMX-13 SM1Variant oppgradert i Singapore med ny motor, nytt kjølesystem og ny girkasse.
AMX-13 med Fl-11 tårnHar ikke automatlader. Beregnet på bruk i Nord-Afrika.
AMX-13 med SS-1175 mm kanon og to SS-11 panservernmissiler montert på hver side av hovedskytset.
RakettkasterVenezuela har AMX-13 med israelsk 160 mm MLRS montert.

Andre kjøretøyer basert på AMX-13-chassis
-----------------------------------------

AMX-13 DCA
AMX-13 DCALuftvernvariant med 2 × 30 mm maskinkanoner
AMX VCG
AMX VCIPansret personellkjøretøy
Mk F3155 mm selvdrevet artilleri

Litteratur
----------

* Speilberger, Walter (1967). *AMX.13. Armour in Profile*. Profile Publications. Nº 12.
* Lau, Peter (2006). *The AMX-13 Light Tank. Volume 1: Chassis*. Rock Publications.
* Lau, Peter (2007). *The AMX-13 Light Tank. Volume 2: Turret*. Rock Publications.
* Samer Kassis, *30 Years of Military Vehicles in Lebanon*, Beirut: Elite Group, 2003. ISBN 9953-0-0705-5
* Samer Kassis, *Véhicules Militaires au Liban/Military Vehicles in Lebanon 1975-1981*, Trebia Publishing, Chyah 2012. ISBN 978-9953-0-2372-4

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Chars-francais.net
* (en) AMX-13 tanks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
Side fra AM 748 I 4to med Sangen om Skirners reise. Notater i kanten angir talere for hvert vers, og kan tyde på at diktet ble fremført som et drama.
**AM 748 I 4to** er et islandsk manuskript som er laget av vellum. Manuskriptet er datert til mellom 1300 og 1325 og består av seks bevarte blader, med skrift på begge sidene. Det inneholder fragmenter av Den eldre Edda, i form av syv dikt relatert til norrøn mytologi. De tre første diktene er komplette:

* Sangen om Grimne (*Grímnismál*)
* Kvadet om Hyme (*Hymiskviða*)
* Balders drømmer (*Baldrs draumar*)

De tre neste diktene er bare delvis bevarte:

* Sangen om Skirners reise (*Skírnismál*)
* Sangen om Harbard (*Hárbarðsljóð*)
* Sangen om Vavtrudne (*Vafþrúðnismál*)

På siste side finnes fragmenter av et syvende dikt, i form av begynnelsen på prologen:

* Volundkvadet (*Völundarkviða*)

AM 748 I 4to er et historisk viktig dokument ved at det er det eneste bevarte manuskript som inneholder Eddadiktet *Balders drømmer*. De andre seks diktene finnes i Codex Regius.

Eksterne lenker
---------------

* AM 748 I 4to i faksimile
**Henning Johannes Peterssøn Sollied** (født 27. februar 1907 i Bergen, død 12. desember 1945 i Sävsjö i Småland) var norsk genealog. Han omtales som «banebrytende innenfor norsk genealogisk forskning».

Liv
---

Han var sønn av ingeniøren Peter A. R. Sollied og brorsønn av legen Olaf Gustav Sollied. I 1936 ble han gift med Märta Yvonne Marie Louise Lind af Hageby, datter av oberst og legasjonsråd Ernst August Ludvig Lind af Hageby.

Etter å ha gått ut av Hallings skole i Kristiania i 1924 tok han juridisk embetseksamen i 1929 og ble ansatt i Norges utenrikstjeneste. Her tok han aspiranteksamen i 1933 og tjenestegjorde deretter som sekretær, blant annet ved handelstraktatforhandlinger mellom Norge og Storbritannia og som utenriksministerens privatsekretær. Fra 1935 til 1938 var han legasjonssekretær for handelssaker ved den norske legasjonen i Berlin, men gikk så ut av tjenesten og flyttet tilbake til Oslo, hvor han drev privat forretningsvirksomhet som konsulent.

Sollied ble skadet i eksplosjonen på Filipstad 19. desember 1943 og var siden lenge syk. Han døde 12. desember 1945, bare 38 år gammel, på Sävsjö sanatorium i Sverige.

Virke
-----

Sollied delte interessen for person- og slektshistorie med sin far, som ved siden av ingeniørvirksomheten drev arkivforskning og utga en rekke historiske skrifter. Også onkelen Olaf var opptatt av historisk forskning. Henning Sollied var medlem av Norsk Slektshistorisk Forening fra stiftelsen av og styremedlem fra 1935.

Sollieds forskningsfelt var særlig middelalderens norske adelsslekter, hvor han utførte en systematisk gjennomgang av kildematerialet og ryddet opp i mange tvilsomme hypoteser som eldre forskere hadde fremsatt. Resultatene ble utgitt i en serie avhandlinger i *Norsk slektshistorisk tidsskrift* fra 1927 til 1944. Han skrev også om «aristokratiske» bondeslekter på Østlandet og Vestlandet. I et festskrift til S. H. Finne-Grønn (1944) skrev han en oversikt over «Norsk slektsforskning i senere tid». Etter hans død utga faren en etterlatt avhandling om bøndene i Aker (*Akersgårder*, 1947).

Halvdan Koht uttaler at Sollied til tross for sin unge alder hadde en «fremskutt plass blandt norske genealoger». Arbeidet hans var «bygget på streng kildekritikk og på en omfattende kombinasjonsevne».

Referanser
----------

1. 1 2   oppført som Henning Johannes Peterssøn Sollied, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Terje Bratberg i *Norsk biografisk leksikon»*
3. ↑  Koht (1962), s. 162.

Litteratur
----------

* *Studentene fra 1924*. Oslo: [s.n.] 1952.
* Halvdan Koht: «Sollied, Henning Johannes Peterssøn», i *Norsk biografisk leksikon*. Oslo: Aschehoug. 1962.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF
 |
**Chaeteessidae** er en gruppe (familie) av insekter som tilhører ordenen knelere. Gruppen omfatter bare én slekt, *Chaeteessa*, fra Sør-Amerika. De er trolig en gruppe som skilte seg fra de andre knelerne ganske tidlig i denne ordenens evolusjon.

Utseende
--------

Små knelere, begge kjønn har fullt utviklede vinger. Pronotum er kort og omtrent kvadratisk. Frambeina er mindre ekstremt utvikled for å fange bytte enn hos de fleste andre knelere. Forlåret og -leggen har børster på undersiden som er tykkere med roten, men mangler pigger. Forleggen har ikke noen krum pigg i spissen, og det første fotleddet er festet ytterst på leggen. Hos andre knelere finnes en mer eller mindre krum spisspigg, og foten er festet et stykke innenfor spissen. Bakvingene er forholdsvis smale, og det er to lengdeårer i den sammenfoldete, bakre delen (hos andre knelere bare én slik åre). Haletrådene (cerci) er forholdsvis lange og fire-leddete.

Liv og utvikling
----------------

Utbredelse
----------

Slekten *Chaeteessa* er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.

Fossile arter
-------------

Arten *Lithophotina floccosa,* beskrevet fra et fossil fra oligocen-tiden, Colorado, blir regnet til denne familien. Men det er sannsynlig at familien er vesentlig eldre enn dette.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* **Ekte insekter** (Ectognatha)
	+ **Dicondylia**
		- **Vingede insekter** (Pterygota)
			* **Neoptera** («nyvinger»)
				+ **Dictyoptera**
					- Ordenene Knelere, Mantodea
						* Familien Chaeteessidae Handlirsch, 1920
							+ Slekten *Chaeteessa* Burmeister, 1838
								- *Chaeteessa caudata* Saussure, 1871
								- *Chaeteessa filata* Burmeister, 1838
								- *Chaeteessa nana* Jantsch, 1995
								- *Chaeteessa valida* (Perty, 1833)
							+ Slekten *Lithophotina* Cockerell, 1908 (utdødd, fra oligocen)
								- *Lithophotina floccosa* Cockerell, 1908

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Chaeteessidae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Chaeteessidae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Chaeteessidae* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Chaeteessidae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Chaeteessidae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Chaeteessidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life: Chaeteessidae
* Norsk Entomologisk forening
**Henning Schjønsby** (født 1. april 1937 i Gjøvik), (død 28. mai 2019 i Oslo) var en norsk lege, gastroenterolog og professor emeritus i medisin ved Universitetet i Oslo.

Han ble cand.med. ved Universitetet i Oslo i 1963, spesialist i indremedisin og i gastroenterologi i 1974, og dr.med. i 1973. Han tjenestegjorde i 1966 som lege (orlogskaptein) i Sjøforsvaret og ble i 1971 ansatt som reservelege ved Aker sykehus, der han ledet oppbyggingen av den gastroenterologiske seksjonen. Han ble assisterende overlege i 1974 og seksjonsoverlege og professor ved Universitetet i Oslo i 1978. Han var formann i spesialitetskomiteen i fordøyelsessykdommer 1982–1985 og formann i Utvalget for lisenssaker og utenlandsmedisinere.

Referanser
----------

1. ↑  Myren, Johannes (1995). *Fra gastroenterologiens historie i Norge: festskrift til Norsk gastroenterologisk forenings 30-års jubileum*. [Oslo]: Norsk gastroenterologisk forening. s. 146. ISBN 8299168112.
2. ↑  *Norges leger*. 4. Oslo: Den norske lægeforening. 1996. s. 682. ISBN 8290921462.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Jeev Milkha Singh** (født 15. desember 1971 i Chandigarh) er en profesjonell golfspiller som var den første inderen til å spille på Europatouren. Han er sønn av den berømte friidrettsutøveren Milkha Singh.

Jeev Singh tilbrakte mye tid i USA på begynnelsen av 1990-tallet og vant flere amatørturneringer. Hans første seier som profesjonell kom i Southern Oklahoma State Open i 1993, en mindre lokal turnering. Han spilte imidlertid mest på Asiatouren, der han vant jevnlig i 1990-årene. I 1997 ble han nummer syv på kvalifiseringsskolen til Europatouren, og han fikk dermed spillerett for neste sesong. Etter en forholdsvis svak førstesesong – 104 på Order of Merit – klatret han til 50.-plass i 1999 med en tredje- og annenplass i sesongens to første turneringer i Syd-Afrika.

Singh representerte India i Alfred Dunhill Cup i 1996 da laget overraskende slo Skottland.

I april 2006 gikk Singh seirende ut av Volvo China Open, og ble dermed den andre inder til å vinne på Europatouren, etter Arjun Atwal.

Han ble hedret med den indiske utmerkelsen Padma Shri for sin sportslige innsats.[]

Referanser
----------

1. 1 2 3   espn.go.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Jeev Milkha Singh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Jeev Milkha Singh – PGA-touren Rediger på Wikidata

* (en) Jeev Milkha Singh – Europatouren Rediger på Wikidata

* (en) Jeev Milkha Singh – Japantouren Rediger på Wikidata

* (en) Jeev Milkha Singh – Verdensrankingen Rediger på Wikidata
* Profil hos Asiatouren

Portal: Golf

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Musa Tajetdinovitsj Jernijazov** (kyrillisk: Муса Тажетдинович Ерниязов; født 20. desember 1947 i distriktet Kegeyli i Karakalpakiske ASSR i sovjetrepublikken Usbekistan i Sovjetunionen, død 31. juli 2020 i Nukus i Karakalpakstan i Usbekistan) var en sovjetisk og så usbekisk politisk skikkelse.

Han var president for Jokargi Kenges (parlamentet) i Republikken Karakalpakstan, som er en autonom republikk vest i Usbekistan.

Han var medlem av Usbekistans senat og assisterende formann for Oliy Majlis (parlamentet) i Usbekistan. Tre ganger (2005, 2010, 2015) ble han valgt til formann av senatet for Oliy Majlis i Usbekistan.[]

Jernijazov bekreftet den 24. juli 2020 at han hadde infeksjonssykdommen covid-19 og var til behandling ved Vodihov medisinske senter i Nukus. Sykdommen hadde et brutalt forløp. Han døde den 31. juli.

Referanser
----------

1. ↑  Kun.uz. «Скончался председатель Жокаргы Кенеса Каракалпакстана Муса Ерниязов». *Kun.uz*. Besøkt 4. august 2020.
2. ↑  «Соғлиқни сақлаш вазирлиги | Уйда қолинг». *Telegram*. Besøkt 4. august 2020.
3. ↑  «Died Jokargi Chairman of the Kenes of Karakalpakstan Musa Erniyazov». *uza.uz*. Besøkt 31. juli 2020.
**Chandannagar** (bengali চন্দননগর) er en by ved Huglielven i den indiske delstaten Vest-Bengal. Den ligger i distriktet Hugli. Byen *Chandannagar Municipal Corporation* inngår i Kolkatas forstadområde og hadde ved folketellingen i 2001, 162 187 innbyggere. på et areal på 22,03 km². Byen ligger om lag 30 kilometer fra storbyen Kolkata, og det er mulig å komme seg dit med bil, tog og båt.

Byen og dens nærmeste omgivelser var en fransk besittelse til 1950. Den gikk da under navnet *Chandernagor*. Kolonien hadde i 1903 et areal på 9,4 km² og rundt 25 844 innbyggere. Franskmennene hadde faktori i byen allerede i 1676, og i 1688 avstod Aurangzeb byen og dens område til Det franske ostindiske kompani. I 1757 ble byen tatt av Robert Clive, men den ble i 1763 gitt tilbake til franskmennene. Britene tok byen igjen i 1794. Den ble så tilbakelevert til franskmennene i 1816. Franskmennene overlot i 1950 administrasjonen til India og avsto territoriet formelt i 1954.

Referanser
----------

1. ↑  *Delimitation Commission of India* Arkivert 17. juni 2007 hos Wayback Machine. Resultat av folketellingen, 1. mars 2001.
2. ↑  *Census of India, Directorate of Census Operations*, Vest-Bengal Arkivert 7. juni 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Chandannagar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
**Savannakhet** (laotisk: ສະ ຫວັນ ນະ ເຂດ) er en provins i Laos. Navnet Savannakhet stammer fra **Savanh Nakhone**, som betyr «*paradisby*», provinsens opprinnelige navn. Derfor bærer det samme betydning som Nakhon Sawan i Thailand. Denne provinsen ligger sør i landet og grenser til Khammouan i nord, Saravane i sør, de vietnamesiske provinsene Quang Tri og Thua Thien-Hue i øst og de thailandske provinsene Nakhon Phanom og Mukdahan i vest. Savannakhet er den største provinsen i Laos, og utgjør sammen med Vientiane de største byområdene i Laos. Hovedstaden Savannakhet eller *Kaysone Phomvihane* er Laos' nest største by etter Vientiane. Den danner et viktig handelssted mellom Thailand og Vietnam. Byen ble bombet og deretter okkupert av thailandske militære styrker under den fransk-thailandske krigen. 

Lao-Vietnam Friendship Monument i Muang Phin

Administrativ inndeling
-----------------------

Provinsen er delt inn i følgende distrikter:

1. Atsaphangthong (13-03)  

2. Atsaphone (13-13)  

3. Champhone (13-09)  
 
4. Kaysone Phomvihane, tidligere Khanthabouly (13-01)  

5. Nong (13-06)  

6. Outhoumphone (13-02)  

7. Phalanxay (13-15)  

8. Phine (13-04)  

9. Sepone (13-05)  

10. Songkhone (13-08)  

11. Thapangthong (13-07)  

12. Vilabuly (13-12)  

13. Xaybuly (13-11)  

14. Xayphouthong (13-14)  
 
15. Xonnabouly (13-10)  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Klimadata for Savannakhet |
| --- |
| Måned | Jan | Feb | Mar | Apr | Mai | Jun | Jul | Aug | Sep | Okt | Nov | Des | År |
| Normal maks. temp. °C | 29.3 | 31.4 | 33.5 | 35.0 | 33.3 | 32.0 | 31.3 | 30.6 | 31.1 | 30.5 | 28.8 | 27.7 | 31,21 |
| Normal min. temp. °C | 14.9 | 17.7 | 21.3 | 23.9 | 24.6 | 24.8 | 24.2 | 24.0 | 23.5 | 21.4 | 17.6 | 14.7 | 21,05 |
| Nedbør (mm) | 3.7 | 17.3 | 31.9 | 90.8 | 168.3 | 262.5 | 219.0 | 343.4 | 219.0 | 86.6 | 6.8 | 2.4 |  |

|  |  |
| --- | --- |
|  Diagram |  |
|  | 
 
 
4
 
29
15
 | 
 
 
17
 
31
18
 | 
 
 
32
 
34
21
 | 
 
 
91
 
35
24
 | 
 
 
168
 
33
25
 | 
 
 
263
 
32
25
 | 
 
 
219
 
31
24
 | 
 
 
343
 
31
24
 | 
 
 
219
 
31
24
 | 
 
 
87
 
31
21
 | 
 
 
7
 
29
18
 | 
 
 
2
 
28
15
 |

 |

| * v
* d
* r
Laos’ provinser |
| --- |
| Attapeu **·** Bokeo **·** Bolikhamsai **·** Champasack **·** Hua Phan **·** Khammuan **·** Luang Namtha **·** Luang Prabang **·** Phongsali **·** Sainyabuli **·** Saravane **·** Savannakhet **·** Sekong **·** Udomxai **·** Vientiane (prefektur) **·** Vientiane **·** Xieng Khouang | Laos’ flagg |
| ISO 3166-2:LA |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Chancery Lane** er en gate sentralt i London. Den løper fra Fleet Street nordover til High Holborn. Den nederste strekningen danner grense mellom City of London og City of Westminster, mens den øvre delen er grensen mellom City og Camden.

Gata ble anlagt med navnet **New Street** kort tid etter 1150 av tempelridderne, som trengte en vei mellom sitt gamle hovedkvarter i Holborn og sitt *New Temple*. I 1232 grunnla Henrik III *Domus Conversorum* («Konvertitthuset») ved New Street. Her ble jødiske konvertitter holdt internert for å undervises i kristendom. Det var også under Henrik III at juridiske institusjoner fant veien til New Street, og *Inns of Chancery* (som er en sammentrekning av *chancellery*) ble grunnlagt som juridiske undervisningssteder. Fra 1400-tallet fikk gatenavnet Chancery Lane innpass. Etter borgerkrigen opphørte *Inns of Chancerys* betydning som juridiske læreanstalter, og tjente i stedet som lokaler for profesjonsklubber.

Mot slutten av 1700-tallet antok Chancery Lane en mer bymessig karakter, og fra denne tiden stammer de mange georgianske bygningene som i dag preger strøket. Chancery Lane tiltrakk mange advokater, og som en ringvirkning også parykkmakere, pengeskapsmeder og forhandlere av juridisk faglitteratur. I løpet av 1800-tallet stengte *Inns of Chancery* en etter en, og vek plassen for offentlige kontorer med tilknytning til rettsvesenet. Den siste *Inn of Chancery* (*Clifford’s Inn*) ble solgt i 1903.

Maughan-biblioteket i Chancery Lane.
Public Record Office – som i dag er overtatt av King's Colleges Maughan Library – ble bygd ut etappevis i løpet av andre halvdel av 1800-tallet. Det britiske patentkontoret ble opprettet i 1852 med sete i Southampton Buildings, som også huset *Secretaries of Banckrupts and Lunatics* (sekretariatet for konkurser og sinnslidende). Patentkontoret flyttet ut av Chancery Lane på slutten av 1990-tallet. I nr. 113 ligger *Law Society of England and Wales*.

En spesiell turistattraksjon i Chancery Lane er *London Silver Vaults*, et underjordisk lager for eldre og nyere sølvgjenstander. Hvelvet åpnet i 1885 som et trygt oppbevaringssted for verdier, men ble snart et trygt salgssted for Londons sølvvare- og smykkehandlere. Den nåværende bygningen åpnet i 1953. Hvelvet er åpent for publikum, og her kan en også få kjøpt sølv av sølvsmeder som stiller ut varene sine.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 28. september 2020. Besøkt 18. august 2020.
5. ↑
6. ↑
7. ↑
Oversiktskart
 Moruroa
**Moruroa** eller **Mururoa** er en atoll i Fransk Polynesia i Stillehavet.

Geografi
--------

Moruroa ligger i øygruppen Tuamotuøyene og ligger ca. 1 250 km sydøst for Tahiti.

Atollen har et areal på ca. 300 km² og er ubebodd. Den høyeste toppen er kun et par moh. da Moruroa er en korallatoll, og i nærheten ligger også Fangataufa-atollen.

Historie
--------

Moruroa har trolig aldri vært bebodd. Øyen ble oppdaget av britiske Philip Carteret i 1767.

I 1903 ble atollen innlemmet, sammen med øvrige øyer innenfor Tuamotugruppen, i det nyskapte *Établissements Français de l'Océanie* (Fransk Oseania).

Atollen ble etablert som et prøvesprengningsområde for atomvåpen 21. september 1962, og den første prøvesprengningen ble utført den 2. juli 1966. Mellom 1966 og 1996 detonerte 41 atombomber atmosfærisk over jordoverflaten og 147 atombomber under jordoverflaten frem til 1974 og den siste prøvesprengningen ble utført den 27. januar 1996.

Den 10. juli 1985 ble Greenpeaces fartøy «Rainbow Warrior», som var på vei til Moruroa, senket av den franske etterretningstjenesten DGSE i Aucklands havn på New Zealand.

I 1995 meddelte den franske presidenten Jacques Chirac at Frankrike ville fortsette å prøvesprenge kjernevåpen i atollen. Dette ledet til store protester i hele verden, blant annet ble franske varer boikottet, og planene ble skrinlagt.

Atollen er i dag et avsperret område.

Referanser
----------

1. ↑  Jeffrey T. Richelson: *A Century of Spies: Intelligence in the Twentieth Century*, New York: Oxford University Press, 1997, s. 404–5: «At 11:38 P.M. on July 10, 1985, a bomb tore a 3 ½ by 10-foot hole in the engine room of the Rainbow Warrior as it lay docked at New Zealand's Auckland harbor. [...] The attack, as the world would soon discover, was no accident; it was a covert operation carried out by officers of the French DGSE.» Lest 31. mars 2015 via Questia (krever abonnement).

Eksterne lenker
---------------

* Om Moruroa
* Global security om Moruroa

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
**Savage Striker** er en sylinderlås-pistol produsert fra 1999 til 2005 av Savage Arms for konkurranseskyting i metallsilhuett eller jakt med håndvåpen. Våpenet var basert på glidekassen til Savage Model 110, og ble levert med komposittskjefte, opprinnelig med sentergrep, men senere med bakmontert grep som alternativ.[] Våpenet var laget for høyrehåndsskyttere og hadde ladeport på høyre side, men ladehendelen på venstre side. Selve pistolgrepet var imidlertid laget for å være ambidekster, slik at våpenet kan skytes av både høyre- og venstrehendte.

Modeller
--------

### Model 501/502F Striker

Produsert fra 2000 til 2005, og solgt kamret for .22 LR (Modell 501F) og .22 WMR (Modell 502F) med 5- eller 10-skudds magasin. Totallengde 480 mm, 250 mm pipe og vekt 1814 gram. Ble levert med fester for kikkertsikte. Ambidekstert bakgrep.

### Model 510/516 Striker

Produsert fra 1998 til 2005. Rustfri utførelse med venstrehånds ladehendel med høyrehånds utkast. Kamret for patronene .223 Rem, .22-250 Rem, .243 Win, 7mm-08 Rem, .260 Rem og .308 Win, med treskudds magasin. Totallengde 570 mm og 360 mm pipe. Kommer med feste for kikkertsikte. Varianter: 510F, 516FSAK, 516FSS, 516FSAK og 516BSS. Kort låskasse, med ulike sluttstykker for de forskjellige kalibergruppene med forskjellig rand. Pipene har gjengediameter på 26.99 mm (1 og 1/16 tomme) med «small shank» gjengestigning på 1.270 mm (20 TPI, Savage-standard).[] Fabrikkavtrekkene ble endret et par ganger i løpet av årene.

Se også
-------

* Remington XP-100
* Thompson/Center Contender
* Tanfoglio Thor

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Savage Striker Our Pick Over Remington, T/C .22-250s - Gun Tests
2. ↑  Gun Trader's Guide, Thirty-Fourth Edition: A Comprehensive, Fully Illustrated Guide to Modern Firearms with Current market Values, 2014 by Stephen D. Carpenteri
3. ↑  Gun Trader's Guide Thirty-Sixth Edition: A Comprehensive, Fully Illustrated Guide to Modern Firearms with Current market Values, 2012 by Stephen D. Carpenteri
4. ↑  «Handgun Hunter Magazine - Savage Striker 516FSAK, by Larry Sand». Arkivert fra originalen 19. juni 2004. Besøkt 5. april 2020.
**Chancery Lane undergrunnsstasjon** er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den betjener Central-linjen, og ligger i kollektivsone 1.

Den ligger svært nær andre stasjoner, og betjener mest pendlere, og er derfor stengt på søndager. Tidligere var det jevnere avstand mellom stasjonene i området, men da stasjonen British Museum ble stengt og erstattet med Holborn, ble det svært kort avstand mellom dem.

Stasjonen åpnet 30. juli 1900, med det navnet den har i dag. I en kort periode fra 1934 het den *Chancery Lane (Grays Inn)*, da den ligger i nærheten av Gray's Inn. Opprinnelig var utgangen på nordsiden av gaten, men den ble etterhvert flyttet til Staple Inn, som er en av de få bygningene som overlevde bybrannen i London 1666. Årsaken til flyttingen var at man måtte gjøre om for å få plass til rulletrapper.

På grunn av den smale gaten ligger plattformen for vestgående tog under den for østgående. Gaten er senere utvidet noe, men det er ikke gjort noe med plattformene.

Stasjonen er en av åtte i London som har et dypt tilfluktsrom under stasjonsanlegget. Etter andre verdenskrig ble dette omgjort til en telefonsentral.

Den 25. januar 2003 sporet et undergrunnstog av ved Chancery Lane etter at en motor falt av og traff skinnene. 32 passasjerer ble skadet. Hele Central-linjen, og Waterloo & City-linjen, som bruker samme togtype, ble stengt inntil man hadde funnet årsaken og utført forbedringer i designen.

Galleri
-------

* Østgående plattform med utsyn vestoverØstgående plattform med utsyn vestover
* Vestgående plattform med utsyn østoverVestgående plattform med utsyn østover
* Korteste rulletrapp ved Tube networkKorteste rulletrapp ved Tube network
* Roundel, østgående plattformRoundel, østgående plattform
* Sørlig inngangSørlig inngang


| **Forrige stasjon** |   |  London Underground |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| HolbornWest Ruislip/Ealing Broadway |  | Central-linjen Central-linjen |  | St. Paul'sWoodford–Epping/Hainault–Woodford |

Referanser
----------

1. ↑  Rose, Douglas (1999): *The London Underground, A Diagrammatic History*. Douglas Rose/Capital Transport. ISBN 1-85414-219-4.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chancery Lane tube station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Chancery Lane Underground Station Transport for London (Engelsk)
* Fotoarkiv hos London Transport Museum Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Medieansvarsloven** er en dansk lov fra 1991 som fastslår hvem som i mediene har det strafferettslige og erstatningsrettslige ansvar for innholdet av mediet (kapittel 3 og 4).

Kapittel 5 omhandler presseetikk; bekjentgjørelsen av loven fastslår i § 34 at «*Massemediernes indhold og handlemåde skal være i overensstemmelse med god presseskik;*» og i annet ledd at «*Klager over overtrædelse af stk. 1 kan rettes til det pågældende massemedie selv eller direkte til Pressenævnet*».

Loven fastsetter i kapittel 6 § 36 regler om imøtegåelsesrett: «*Anmodning om genmæle i massemedierne over for oplysninger af faktisk karakter, som er egnet til at påføre nogen økonomisk eller anden skade af betydning, og som er blevet bragt i et massemedie, skal tages til følge*.»

Kapittel 7 fastlegger reglene omkring Pressenævnet, og kapittel 7 som omhandler straffebestemmelser legger en strafferamme for overtredelser med bot eller fengsel inntil fire måneder.

Eksterne lenker
---------------

* Bekendtgørelse af medieansvarsloven
* Om god presseskik

Portal: Danmark
Valglokale i Leuven 2007
**Parlamentsvalet i Belgia 2007** foregikk 10. juni 2007 og var et valg til begge kamrene i Belgias føderale parlament.

Ingen av partiene stilte opp i hele landet, men bare i enten i de flamsk-språklige eller de franskspråklige valgkretsene. Noen av de flamsk-språklige partiene hadde inngått valgallianser, blant dem Christen Democratisch en Vlaams (CD&V) og Nieuw-Vlaamse Alliantie og Socialistische Partij Anders (med VlaamsProgressieven. Sammenlignet med valget i 2003 skjedde de største endringen på den flamsk-språklige siden da det her hadde kommet noen nye endringer: Vlaams Blok hadde blitt omdannet til Vlaams Belang, Agalev hadde byttet navn til Groen! og partiet Lijst Dedecker var nytt.

Valget førte til at Guy Verhofstadts (Open VLD) koalisjonsregjering led nederlag. Etter lange forhandlinger, hvor Verhofstadt satt fortsatt som statsminister, lyktes det Yves Leterme (CD&V) til slutt å danne en ny koalisjonsregjering i mars 2008, som imidlertid måtte gå av allerede i desember samme år.

Valgresultat
------------

### Belgias representantkammer

Sammensetningen av Belgias representantkammer etter valget i 2007

| Parti | Stemmer% | Mandater |
| --- | --- | --- |
| Christen Democratisch en Vlaams – Nieuw-Vlaamse Alliantie (*Christen-Democratisch & Vlaams – Nieuw-Vlaamse Alliantie*), CD&V – N-VA | 18,51% | 30 |
| Mouvement Réformateur, MR | 12,52% | 23 |
| Vlaams Belang, VB | 11,99% | 17 |
| Vlaamse Liberalen en Democraten (*Åpne VLD*) | 11,83% | 18 |
| Parti socialiste, PS | 10,86% | 20 |
| Socialistische Partij Anders – SPIRIT | 10,26% | 14 |
| Centre démocrate humaniste, CDH | 6,06% | 10 |
| Ecolo | 5,10% | 8 |
| Lijst Dedecker, LDD | 4,03% | 5 |
| Groen! | 3,98% | 4 |
| Front national, FN | 3,98% | 4 |
| Andre | 2,89% | 0 |
| **Sum** | 100% | 150 |

### Senatet

40 av Senatets 71 plasser skulle velges gjennom direkte valg.

| Parti | Stemmer % | Mandater |
| --- | --- | --- |
| Christen Democratisch en Vlaams – Nieuw-Vlaamse Alliantie (*Christen-Democratisch & Vlaams – Nieuw-Vlaamse Alliantie*), CD&V – N-VA | 19,42% | 9 |
| Vlaamse Liberalen en Democraten (*Åpne VLD*) | 12,40% | 5 |
| Mouvement Réformateur, MR | 12,31% | 6 |
| Vlaams Belang, VB | 11,89% | 5 |
| Parti socialiste, PS | 10,24% | 4 |
| Socialistische Partij Anders – SPIRIT | 10,04% | 4 |
| Centre démocrate humaniste, CDH | 5,90% | 2 |
| Ecolo | 5,82% | 2 |
| Groen! | 3,64% | 1 |
| Lijst Dedecker, LDD | 3,38% | 1 |
| Front national, FN | 2,27% | 1 |
| Andre | 2,69% | 0 |
| **Sum** | 100% | 40 |
**Klagenemnda for mediesaker** (**Medieklagenemnda**) er en norsk statlig klagenemnd som behandler saker etter Medietilsynets vedtak i medhold av kringkastingsloven § 2‑14, bildeprogramloven § 16 og forskrift om tilskudd til lokale lyd- og bildemedier § 10. Medieklagenemnda behandler videre vedtak truffet av Norsk Filminstitutt og de regionale filmsentrene etter forskrift om tilskudd til produksjon og formidling av audiovisuelle verk § 8.

Saker om Medietilsynets enkeltvedtak i saker vedrørende tilsyn med konsesjons­vilkår for riksdekkende kringkasting og riksdekkende anlegg for kringkasting eller videresending av kringkasting behandles av Kulturdepartementet.

Medlemmer
---------

Klagenemnda består av:

* Leder: Sigve Gramstad, Bergen
* Nestleder: professor Arne H. Krumsvik, Oslo
* Medlem: advokat Karin Fløistad, Oslo
* Medlem: førsteamanuensis Camilla Lauritzen, Tromsø
* Medlem: dekan Leif Holst Jensen, Oslo

Varamedlemmer:

* professor Tore Lunde, Bergen
* førsteamanuensis Gunn Enli, Oslo
* førsteamanuensis Charlotte Reedtz, Tromsø

Referanser
----------

1. ↑  Ny klagenemnd for mediesaker oppnemnd
2. ↑  Kringkastingsloven § 2-14
3. ↑  Pressemelding fra Kulturdepartementet
**Laguna Seca Raceway**|  |
|  |
| Sted | Monterey County, California, USA |
| **Tidssone** | UTC-8 |
| **Lengde** | 3,602 km |
| **Svinger** | 11 |
| **Banerekord** | 1:10.148 (Alex Zanardi, Reynard, 1996, CART) |

Corkscrew-svingen, med en stigning på opp til 16%
Laguna Seca Raceway from between Turns 1 and 2
**Laguna Seca Raceway** (fra 2018 markedsført som *WeatherTech Raceway Laguna Seca*, og tidligere *Mazda Raceway Laguna Seca*) er en racerbane som ligger mellom byene Monterey og Salinas i Monterey County i California.

Banen er 3,602 kilometer lang, med en høydeforskjell på 55 meter og elleve svinger. Den er spesielt kjent for den berømte kombinasjonen av sving 8 og 8A, populært kalt *the Corkscrew* («korketrekkeren»), som blir ansett som en av motorsportverdenens mest utfordrende svinger, på grunn av høydeforskjellen på 18 meter og den «blinde» inngangen til svingen på bakketoppen.

Navnet *Laguna Seca* er spansk for «tørr lagune». Området hvor banen nå ligger var en gang en innsjø, og banen ble bygget rundt den tørrlagte bunnen.

Den første utviklingen av området var i 1867, med grunnleggelsen av den nærliggende Laguna Seca Ranch, som har vært i sammenhengende drift i 140 år med beiting og hestesport.

Banen ble bygget i 1957 og kostet 1,5 millioner dollar, finansiert av lokale selskaper og enkeltpersoner. Det første løpet ble holdt 9. november 1957. I årene siden har banen vært vertskap for løp i en rekke kategorier, blant annet Can-Am, Formel 5000, CART, Indy Car og MotoGP. Banen er også arena for andre arrangementer, som utstillinger og musikkfestivaler. Laguna Seca er klassifisert som en FIA grad 2-bane.

Referanser
----------

1. ↑  Neil Tipton (2022). «Laguna Seca - Racingcircuits.info». Besøkt 8. mars 2023.
2. ↑  «Google Maps». Google Maps.
3. ↑  «List of FIA licensed circuits» (pdf). Federation Internationale de l'Automobile. 14. desember 2018. Besøkt 8. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) WeatherTech Raceway Laguna Seca – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Laguna de Fuente de Piedra** (406 moh.) er en grunn endorheisk sodasjø omgitt av begrensende våtmarksområder. Den ligger i provinsen Málaga i Spania, et stykke nordvest for kystbyen Málaga. Området utgjør cirka 1 364 ha og ble beskyttet under Ramsar-konvensjonen fra den 8. august 1983.

Laguna de Fuente de Piedra og våtmarksområdet rundt innsjøen får tilførsel av vann fra fem små elver, som drenerer til våtmarksområdene rundt, mineralrike grunnvannskilder og naturlig nedbør. Innsjøen har ikke utløp og tørker av og til ut. Flom oppstår typisk i august.

Sammen med Camargue i Frankrike, er Laguna de Fuente de Piedra den mest betydningsfulle hekkeplassen for rosenflamingo (*Phoenicopterus roseus*) i Europa. Mer enn 15 000 par kan hekke der i tidsrommet februar–juli (med en topp i april), mens området kan hospitere over 25 000 par i august–september i spesielt våte år. Samtidig er det tusenvis av andre fuglearter som overvintrer der.

Mot slutten av desember i 2012 økte vannstanden til 96 cm i innsjøen, noe som fikk horder av fugler til å besøke den. Det ble estimert at 10 000 ulike ender, mer enn 4 000 flamingoer og andre vadere, over 1 500 traner, og mer enn 40 000 måker var der samtidig.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  *Laguna de Fuente de Piedra*. The Ramsar Convention Secretariat. Besøkt 2016-04-10
2. 1 2  *Las Lagunas de Fuente de Piedra*. Andalucia Bird Society. Arkivert 21. april 2016 hos Wayback Machine. Besøkt 2016-04-10

Eksterne lenker
---------------

* (en) Laguna de Fuente de Piedra – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Ramsar
 |
Østre Halsen i Larvik i Vestfold  Foto: 2006 
Østre Halsen kirke er en arbeidskirke som ble innviet i 1983.
**Østre Halsen** er et tettsted i Larvik kommune i Vestfold. Østre Halsen ligger på østsiden av Numedalslågens utløp i Larviksfjorden. Fram til kommunesammenslåingen 1. januar 1988 lå Østre Halsen i Tjølling kommune.  

Den kjente hvalfangeren, sydhavsfareren og oppdageren Carl Anton Larsen, ble født på Østre Halsen. Han har fått en egen gate på Østre Halsen oppkalt etter seg, C A Larsens vei. Bokseren Magnus Larsen kom også fra Østre Halsen. Østre Halsen har egen kirke (Østre Halsen kirke) og barneskole (Østre Halsen skole). Metodistkirkens *Wesley kapell* ble revet.

Historie
--------

Revet industriområde i Larvik ved Numedalslågens utløp i Larviksfjorden omkring 1970, med Østre Halsen i bakgrunnen mot vest. Fylkesvei 303 og den 170 meter lange Gloppe bru går over Lågen.
I 1630 anla Ove Gjedde Halsen hovedgård på en grunn som var utskilt fra Gloppe (antageligvis på Kirkeløkka). Så tidlig som i 1661 ble det sagt at gårdshusene hadde falt sammen, ettersom mennesker ikke hadde bodd der på flere år, kun en husmann i ei hytte. De første ti, tolv husene ble bygget mellom 1670 og 1700. Rundt 1860 startet skipsbyggingen for alvor i Hølen og folketallet økte.

Institusjoner
-------------

| Navn | Etableringsår |
| --- | --- |
| Fattigstyre | 1810 |
| Skolestyre | 1817 |
| Skolehus | 1820 |
| Brannstyre | 1855 |
| Bygningsvesen | 1870 |

Østre Halsen bygningskommune
----------------------------

Østre Halsen bygningskommune ble opprettet ved kongelig resolusjon 12. august 1870. Egentlig hørte bare tettbegyggelsen inn under bygningskommunen. I 1875 ble den utvidet med samme grenser som Østre Halsens Fattigdistrikt. I 1946 kom det til en ytterligere utvidelse. Huseierne valgte representanter til bygningskommuestyret bestående av fem personer. De valgte deretter sin formann (ordføreren i bygningskommunestyret). Bygningskommunen ble opphevet 1. oktober 1960.

Ordførere i Østre Halsen bygningskommune
----------------------------------------

| Periode | Navn |
| --- | --- |
| 1881-1885 | Seilmaker Fredrik Anton Andersen |
| 1885-1887 | Kjøpmann Gjert Berntsen |
| 1887-1893 | Kjøpmann Karl Aas |
| 1893-1897 | Lærer Anders Jacob Bjønnes |
| 1897-1899 | Kjøpmann C. L. Hansen |
| 1899-1901 | Lærer Anders Jacob Bjønnes |
| 1901-1904 | Hans Andersen |
| 1904 | Baker Haldor Halvorsen |
| 1904-1907 | Kjøpmann Gjert Berntsen |
| 1907-1911 | Baker Anders H. Pedersen |
| 1911-1914 | Skipsfører Jørgen Meyer |
| 1917-1929 | Skipsfører Hans Otto Steen |
| 1929-1938 | Verkstedformann Magnus Jacobsen |
| 1938-1949 | Jernarbeider Th. Unneberg |
| 1949-1958 | Byggmester Frithjof Trulsen |
| 1958-1960 | Verkstedseier Olaf B. Kiil |

Flyfoto fra 1960
----------------

Galleriet viser Widerøes flyfoto av Østre Halsen like øst for Numedalslågen og Larvik sentrum. Bildene er tatt sommeren 1960.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Kilder
------

* Krohn-Holm, Jan W.: *Tjølling bygdebok bind III Gårder og slekter*, s. 1106-1111


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
| Slaget ved Panormus |
| --- |
| Konflikt: Den første punerkrig |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 256 f.Kr. |
| Sted | Panormus, dagens Palermo38°6'48"N 13°22'14"Ø |
| Resultat | Seier til Roma |

 |
| Stridende parter |
| Den romerske republikk | Karthago |
| Kommandanter og ledere |
| L. Caecilius Metellus | Hasdrubal |

| Første punerkrig |
| --- |
| Agrigentum – Lipariøyene – Mylae – Sulci – Tyndaris – Kapp Ecnomus – Adys – Tunis – Panormus – Drepana – Egadiøyene |

| Punerkrigene |
| --- |
| Første - Leiesoldatkrigen - Andre - Tredje |

**Slaget ved Panormus** ble utkjempet i 251 f.Kr. mellom den romerske republikk, ledet av L. Caecilius Metellus, og Karthago, anført av Hasdrubal, under den første punerkrig. Romerne seiret og Panormus lå under romersk kontroll resten av krigen.

Innledning
----------

Mot slutten av 252/tidlig 251 f.Kr. hadde Karthago slått ned et libysk opprør i Afrika og sendt en hær under ledelse av Hasdrubal, sønn av Hanno den store, til Sicilia. Hasdrubal hadde vært til stede ved Tunis sammen med Xanthippus og lært en del tekniske grep. Ifølge Polybius marsjerte Hasdrubal i to år gjennom de vestlige delene av Sicilia, rundt byene Lilybaeum og Selinus, uten å møte romerne (som holdt til i høyden). Hasdrubal bestemte seg til slutt for å angripe en romersk konsulhær ledet av Lucius Cercilius Metellus, som drev med å samle avlinger rundt Panormus. Hasdrubal førte sine menn og elefanter gjennom Orethus-dalen til Panormus. Denne operasjonen virket fornuftig, da den andre konsulhæren var på vei til Roma.

Slaget
------

Etter å ha tvunget romerne til å trekke seg tilbake inn bak bymurene ved Panormus og herjet områdene i rundt, gikk Hasdrubals styrker mot byen ved å krysse Orethus-elven. Metellus frigjorde sitt lette infanteri for at de skulle forstyrre de karthagenske fortroppene. For å gjøre dette skjulte de romerske troppene seg i skyttergraver rundt byen. Den karthagenske elefant-kommandanten trodde motstanden var svak og rykket derfor frem for å spre sitt lette infanteri. Da romerne kom frem fra skyttergravene ble elefantene slått av panikk og vendte seg i mot sine egne rekker. På dette tidspunktet sto Metellus og hans tropper utenfor bymurene foran karthagenernes venstreside. Da elefantene flyktet ga Metellus ordre om angrep. Denne manøvren brøt den karthagenske linjen og fikk dem til å flykte. Romerne forfulgte imidlertid ikke den flyktende armeen, men fanget i stedet de elefantene som var igjen. De ble senere ble slaktet i Roma.

Ettervirkninger
---------------

Etter skikken ble Hasdrubal kalt tilbake til Karthago for å henrettes. Hans etterfølger, Adhubal, bestemte at Selinus ikke lenger kunne være innsperret og fikk byen ødelagt. Med unntak av Hamilcar Barcas geriljakrigføring, markerte dette nederlaget slutten på det karthagenske felttoget til lands på Sicilia.

Litteratur
----------

* Bagnall, Nigel. *The Punic Wars.* New York: St. Martin's Press, 1990.
Tørket Salvia divinorum, eksempel på et hallusinogen
Et **hallusinogen** er et stoff som fremkaller hallusinasjoner. Hallusinogene stoffer er en stor gruppe psykoaktive stoffer som kjennetegnes ved at brukeren opplever en endret bevissthetstilstand. En kan oppleve hallusinasjoner, hvilket vil si syns- og hørselsendringer, sanseendringer, endringer i føleser og tankemønster. Hallusinogener deles ofte opp i tre ulike kategorier, psykedelika, dissosiativer og derilanter, men oppdelingen er ikke eksakt. De mest kjente hallisinigenene er LSD, psilocybin, DMT, meskalin (psykedelika), lystgass, ketamin (dissosiativer), piggeple, bulmeurt, skopolamin (derialnter).[]

I motsetning til andre psykoaktive stoffer som stimulanter og opiater, forsterker ikke bare hallusinogener vanlige mentale tilstander men induserer tilstander som er helt annerledes enn vanlig bevissthet.[]

Rusopplevelsen varierer fra person til person avhengig av mental tilstand, omgivelse og verdenssyn, to personer under påvirkning av samme substans kan både oppleve de samme opplevelsene samt helt ulike, selv om de har helt lik set og setting.
Hallusinogener kan fremkalle helt forskjellige effekter i den samme brukeren fra dose til dose, dog noen effekter er det samme er det vanskelig å forutsi effektene som blir produsert.[]

Erfarne brukere kan lære seg å kontrollere effektene til hallusinogener, som oftest psykedelika, og en erfaren bruker kan som oftest navigere opplevelsen etter eget ønske, og fremkalle de ønskede effektene med konsentrasjon, meditasjon, yoga og andre spirituelle praksiser kan også forsterke effektene av substansen, og derav også effektene av praksisen. Historikere attribuerer ofte bruken av enteogener med utviklingen av disse praksisene, men emnet er svært kontroversielt.

Alment brukte kriterier for etablering at et legemiddel er hallusinogene er:

1. Endringer i tankevirksomhet, persepsjon, og stemning overskygger andre effekter
2. Svekkelse av hukommelse og intellekt bør være minimal
3. Bedøvelse, handlingslammelse eller overdreven stimulering bør ikke være en dominerende effekt
4. Bivirkninger på det autonome nerversystemet bør være minimale
5. Avhengiget bør være fraværende

Se også
-------

* Enteogen
* Muskat
* Psykedelisk krise
* Psykedeliske stoffer

Referanser
----------

1. ↑  (no) Hallusinogen i *Det Norske Akademis ordbok*
2. ↑  «Hallusinogene rusmidler». *Rusinfo*. Besøkt 27. november 2022.
3. ↑  RA. Glennon (1994). «Classical drugs: an introductory overview.». I GC Lin og RA Glennon. *Hallucinogens: an update* (PDF) **(engelsk)**. Rockville, Maryland: National Institute on Drug Abuse. Arkivert fra originalen (PDF) 23. juli 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Kristin Straumsheim Grønli (2006). «Skadevirkninger av hallusinogener». *Forskning.no*. Arkivert fra originalen 15. august 2006.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Politikk på Grønland** |
| --- |
| Grønlands riksvåpen |
| **Artikler** |
| Grønlands selvstyre
Riksombudsmannen
Regjeringssjefen
Grønlands regjering
Grønlands parlament
Politiske partier
Landstingsvalget 2021
Folkeavstemningen 2008
Grønlands kommuner |

**Grønlands regjering** (grønlandsk: *Naalakkersuisut*, dansk: tidligere *Grønlands Landsstyre* men nå *Naalakkersuisut*,) er regjeringen på Grønland. De er politisk ansvarlig for Grønlands hjemmestyres daglige drift, og velges av de 31 medlemmene som sitter på det folkevalgte parlamentet Landstinget. Landsstyret er i dag oppdelt i syv departementer (*landsstyreområder*), ledet av hver sin minister (*landsstyremedlem*). Under de enkelte departementene er det plassert en rekke direktorater (*ministerier*), som administrerer og forvalter hver sitt *ressortområde*, samt bestemte foretak. Departementssjefen er politisk ansvarlige for departementets arbeide.

Múte Bourup Egede er regjeringsleder fra april 2021.

Regjeringen har også en administrerende direktør, dette er per november 2007 Kaj Kleist. 

Kuupik Kleists regjering etterfulgte Hans Enoksens andre regjering den 10. juni 2009.

Referanser
----------

1. 1 2  «Naalakkersuisut - Naalakkersuisut». *naalakkersuisut.gl*. Besøkt 24. april 2016.
2. ↑  «Mute B. Egede godkendt som grønlandsk landsstyreformand». *Politiken* **(dansk)**. 23. april 2021. Besøkt 23. april 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Øst-Pyongyang store teater** er en teaterbygning med plass til 2500 tilskuere i Nord-Koreas hovedstad, Pyongyang. Teatret ligger nordøst i byen, på østbredden av Taedongelva, nær Rungnabrua.

Teatret var åsted for New York-filharmonikernes konsert 26. februar 2008. Konserten var den mest omfattende kulturutveksling mellom USA og Nord-Korea siden Koreakrigen.

Teatret ble reist i 1989 og benyttes vanligvis til forestillinger for å hylle de nordkoreanske lederne og nasjonens prestasjoner, og «revolusjonær opera som viser Nord-Koreas kamp i sang og dans». I desember 2007 ble det arrangert en konsern til ære for den nordkoreanske leder Kim Jong-ils mor, Kim Jong-suk.

Etter et restaureringsarbeid ble det 1. nyttårsdag 2007 gjennomført et arrangement av Mansudae Art Troupe.
Teatrets massive sceneareal har innbygd et akustisk skjell for å bringe lyden fra scenen og ut i salen. Teatret ble spesielt valgt ut av New York-filharmonikernes dirigent Zarin Mehta i forkant av konserten i februar. Han ville ikke benytte lokalet til den nordkoreanske statssymfonien, som var for liten.

Gulvarealet er på tilsammen 62 000m². I hallen er det på den ene veggen malt et bilde av Ulrimfossen. Ifølge en journalist fra Reuters er bygningens arkitektur «kommunistisk».

Referanser
----------

1. ↑   Les régimes de visibilité de Pyongyang[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  North Korea welcomes the New York Philharmonic
3. ↑  «In pictures: North Korea concert». BBC News. 26. februar 2008.
4. 1 2  Evan Ramstad (21. februar 2008). «An American in Pyongyang». The Wall Street Journal. Besøkt 10. juni 2008.
5. 1 2  «Renovated East Pyongyang Grand Theater». Korean News Service. 22. januar 2007. Besøkt 10. juni 2008.
6. ↑  Jeremy Laurence (25. februar 2008). «Kim Jong-il: Will he or won't he go to concert?». *Global News Blog*. Reuters. Arkivert fra originalen 29. februar 2008. Besøkt 10. juni 2008.

Portal: Korea