**Olafr Havrevold** (født 26. mai 1895 i Oslo, død 11. juli 1972) var en norsk skuespiller og instruktør. Han arbeidet blant annet ved Nationaltheatret, i Radioteatret og Fjernsynsteatret.

Arbeid
------

Etter examen artium 1914 og et studieår i *Liberal arts* ved University of Washington i amerikanske Seattle utdannet Havrevold seg til kjemiingeniør ved NTH 1920, og fikk i studietiden smaken for teater. Han debuterte som skuespiller ved det kortlivede Intimteateret i 1922, i stykket *Vårbrytning* av Frank Wedekind (1864–1918), som var Agnes Mowinckel (1875–1963) sin debut som instruktør. Havrevold hadde da studert teater i Berlin ett års tid, men fikk ikke selv debutert som instruktør før i 1948, da med *Løgnen og lykken* av legen Alex Brinchmann (1888–1978). I 1939/40 klarte han å få Kritikerprisen for rollen som *den trette* i skuespillet *Mens vi venter* av Johan Borgen (1902–79). Blant hans mer kjente jobber for Radioteatret er *Victoria (roman)* i 1956 der han er forteller og samboer Liv Dommersnes har hovedrollen. I *Jakten* fra 1959 av Erik Løchen (1924–83) høres dog kun Havrevolds stemme som monolog. 

Olafr Havrevold som Statsadvokaten i Axel Kiellands *Herren og hans tjenere* som hadde permiere på Nationaltheatret 28. september 1955. Foto: Ragge Strand, *Billedbladet NÅ*/Arkivverket 
Fra 1923 til 1965 var han fast ansatt ved Nationaltheatret, der han også satt i representantskapet fra 1946 til 1964. Fra 1920 til 1939 hadde han reist følgende steder på tur: Berlin, Dresden, München, Praha, Wien, Budapest, Lyon, Paris, Stockholm og København. Fra 1947 til 1949 var han lærer ved teaterets elevskole. Ellers hadde Havrevold en formannsperiode i Norsk Sceneinstruktørforening fra 1954 til 1959, var med i styret for Statens Teaterskole fra 1956 og noen år. Havrevold trakk seg fra scenen omkring 1965 på grunn av gikt, og begynte i stedet med opplesning på NRK radio. Han hadde i 1951 fått Kongens fortjenstmedalje i gull og var ridder av 1. klasse av den svenske Vasaordenen etter gjestespillet *Vildanden* i Stockholm i 1948 fra 1888. Hans opplesning av *Terje Vigen* ble i en årrekke fast innslag klokken 17.30 på nyttårsaften i NRK radiokanal P1.

Familie
-------

Han var sønn av grosserer Lauritz Paulsen Havrevold (1859–1940) og Marta Malena Nielsen (1873–1927). Olafr Havrevold giftet seg først med Unni Torkildsen (1901–68) som var skuespiller. Hans andre ekteskap fra 1934 var med skuespilleren Gøril Egede-Nissen (1914–92). Deres datter Berit (født 1936) var først gift med skuespilleren Magne Bleness, senere med arkitekt Hans-Gabriel Finne, og mor til Carsten Bleness. Gørils søster Ada Egede-Nissen (1893–1974) var forresten gift fra 1940 med Havrevolds bror Dag Havrevold (1911–94). Fra 1954 var Havrevold i en tiårsperiode samboer med kollega Liv Dommersnes (1922–2014). Olafr Havrevold var for øvrig bror til forfatteren Finn Havrevold (1905–88) og til psykoanalytiker Odd Havrevold (1900–91).

Noen teaterroller

* Torolf i Hærmennene på Helgeland
* Peter i Kongs-Emnerne,
* Falk i Kjærlighedens Komedie,
* legen i Strindbergs *Til Damaskus*,
* Leateigen i Kincks *Driftekaren*,
* Peer Gynt,
* Einar i Brand,
* Joh, Tønnesen i Samfundets Støtter,
* dr. Fjeldbo i De unges Forbund,
* R. Brovik i Bygmester Solness,
* Allmers i Lille Eyolf,
* Niels Lykke og Nils Stenssøn i Fru Inger til Østeraad,
* Ottar Birting i Sigurd Jorsalfar,
* Elias i Over Ævne I,
* Aksel i De Nygifte,
* Sigurd Slembe, Sanne og Arne Kraft i Paul Lange og Tora Parsberg,
* Karl Tonning i Naar den ny vin blomstrer,
* Morton og Bothwell i Maria Stuart (skuespill)
* Abel i Balkongen,
* Hadeln i Kjærlighetens Tragedi,
* Gert i Gerts Have,
* Ferdinand i Blåpapiret,
* Inge i Konkylien,
* Kåre i Oppbrudd.
* Gregers Werle i Ibsens *Vildanden*
* Dr. Rank i *Et ukkehem*
* Sir Harcourt Reilly i T. S. Eliots *Cocktail party*,
* Garcin i Jean-Paul Sartres *For lukkede dører*
* James Tyrone i Eugene O'Neills *Måne for livets stebarn*

Filmografi (utvalg)
-------------------

* 

* 1925 – *Fager er lien*
* 

* 1924 – *Til sæters*

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Olafr\_Havrevold[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Aftenposten – Olafr Havrevold død (13.7.1972)
4. ↑  Nationalteatret om *Herren og hans tjenere*
5. ↑  *Studentene fra 1914: utgitt til fem-og tyveårsjubileet*. Oslo: Grøndahl. 1939.
6. ↑  *Et stykke gullalder er borte*, nekrolog i VG den 13. juli 1972.
7. 1 2  Tønnessen, Joh. N. (1953). *Ole Nielsen (Aalgaard) og hans slekt*. Oslo.
8. ↑  Karen Kristine Blågestad, *Variert meny for lyttere og lesere* i Bergens Tidende den 31. desember 1992.
9. ↑  Arnhild Skre, *En skuespiller arbeider med seg selv*, anmeldelse av Liv Dommersnes sin selvbiografi i Aftenposten den 3. november 2001.
10. ↑  Olafr Havrevold i Norsk biografisk leksikon.
11. ↑  Havrevold, Olafr i Hvem er Hvem, 1948

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olafr Havrevold – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Olafr Havrevold på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Olafr Havrevold hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Olafr Havrevold hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Olafr Havrevold i rollelisten fra Nationaltheatret

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** KulturNav
 |