**Claudio Zuan** (= Giovanni) **Antonio Monteverdi** også  *Monteverde* (døpt 15. mai 1567 i Cremona, død 29. november 1643 i Venezia) var en italiensk komponist, gambist og sanger i overgangen mellom senrenessansen og barokken. Han ble svært berømt allerede i sin samtid, og regnes i dag for en av de virkelig store komponistene i europeisk musikkhistorie.

Etter at Jacopo Peri skrev de aller første forsøkene på det vi i dag kan kalle opera, var Monteverdi raskt ute med mer utviklede verk, og han skrev den tidligste operaen som fremdeles jevnlig oppføres, *L'Orfeo*. Han var den første betydningsfulle operakomponist, og førte sjangeren fram til sitt tidligste høydepunkt. Men musikken hans var også omstridt, og ble angrepet av representanter for den gamle renessansestilen.

Monteverdis åtte første samlinger med madrigaler viser hvilke betydelige skritt han tok fra renessansens polyfone til barokkens monodiske form. Den åttende madrigalboken med *Madrigali guerrieri et amorosi* («Madrigaler om krig og kjærlighet») holdes ofte fram som det ypperste innen denne musikkformen.

Monteverdi var en overgangsfigur og ble glemt etter hvert som de etterfølgende generasjonene bygde videre på den tidlige barokkens musikkformer. Først etter at Gian Francesco Malipiero publiserte Monteverdis musikk i 16 bind fra 1916 til 1942 vokste interessen på nytt.

Biografi
--------

### Oppvekst og ungdom

Claudio Monteverdi var den eldste sønnen til barbereren og sårlegen Baldassare Monteverdi (født rundt 1542) og Maddalena Zignani (død rundt 1576). Selv om familien levde i beskjedne kår, fikk de to eldste sønnene en grundig musikalsk utdanning, og også Claudios bror Giulio Cesare ble en kjent musiker. Brødrene fikk musikalsk opplæring hos Marcantonio Ingenieri, kapellmester ved katedralen i Cremona, og Ingenieris innflytelse kan spores i Claudios første samling *Sacrae cantiunculae* (1582) som han komponerte 15 år gammel. I 1587 publiserte han sin første samling madrigaler.

### Mantova

Claudio Monteverdi, ca. 1597. Sannsynligvis det første bildet av Monteverdi, malt mens han ennå var i Mantova
I 1590 ble Monteverdi ansatt som sanger og fiolinist ved hertug Vincenzo Gonzagas hoff i Mantova. Her var det gode betingelser med et fullstendig orkester og fremragende solister. Han må raskt ha blitt en ledende medlem av hofforkesteret, for i 1595 fikk han følge tjenesteherren på en militært motivert reise til Ungarn for å møte tyrkerne. 20. mai 1599 giftet han seg med Claudia de Cattaneis, selv sanger og datter til en av musikerne ved hoffet. Nesten umiddelbart måtte han følge tjenesteherren som skulle på spaopphold i Flandern, og her fikk Monteverdi møte mesterne i den fransk-flamske musikkstilen.

Rundt år 1600 var Monteverdis ry som komponist befestet, men musikken hans ble også angrepet av representanter for den gamle renessansestilen som anklaget den nye monodiske stilen for å ikke følge 1500-tallets musikalske krav om et jevnt flytende kontrapunkt, forberedte dissonanser og likeverdige stemmer. Giovanni Artusi publiserte i 1599 en pamflett hvor han – uten å nevne navn – kritiserte flere madrigaler for å være «utålelige for øret», og hevdet at de «såret i stedet for å sjarmere».

I 1601 ble Monteverdi utnevnt til kapellmester, *maestro di cappella*. Tross forpliktelsene ved hoffet komponerte Monteverdi i perioden fra 1590 til 1605 musikk nok til å fylle fire madrigalbøker. Fra den femte boken hadde han begynt å komponere i den nye stilen, og fra monodiens betoning av klare melodilinjer, forståelig tekst og et sparsomt akkompagnement, var det bare et kort og logisk skritt til den nye operaformen, og i 1607 komponerte Monteverdi en av de første i sitt slag, L'Orfeo, som han skrev som bestillingsverk til det årlige karnevalet i Mantova. Operaen ble oppført 24. februar med stor suksess.

September samme år døde hustruen Claudia, et tap Monteverdi tok svært hardt. Han bodde en stund hos sin far i Cremona og vegret seg mot å reise tilbake til hoffet i Mantova, men til slutt ble han kalt tilbake for å komponere en opera til hertugarvingens bryllupsfeiring. Han skrev da operaen *L'Arianna* (1608), hvorav bare den kjente «Ariadnes klage» er bevart.

I 1610 gav han ut sitt viktigste kirkemusikalske verk, *Vespro della Beata Vergine* («Mariavesper»). Etter hertug Vincenzo Gonzagas død i 1612 ble Monteverdi sagt opp av den mindre musikkinteresserte etterfølgeren.

### Venezia

Monteverdi bodde en kort stund i Cremona før han i 1613 enstemmig ble valgt som kapellmester i Markuskirken, en av de viktigste postene i den musikalske verden på den tiden. Her viste han seg som en effektiv administrator. Musikklivet hadde ligget nede en stund, men han fikk koret på føttene igjen, engasjerte nye virtuose sangere, som Francesco Cavalli, kjøpte inn nye noter, gjeninnførte regelmessig messesang og sørget for at orkestermedlemmene fikk månedslønn i stedet for lønn på oppdragsbasis. Dermed begynte hans beste og mest produktive år. Ved siden av tallrike kirkemusikalske verk fortsatte Monteverdi å skrive verdslig musikk, og han publiserte mellom 1614 og 1638 madrigalsamlingene nr. 6 til 8. 

Sønnen døde i en pestepidemi, og etter det forverret Monteverdis helse seg fort. I anledning åpningen av det første offentlige operahuset i Venezia i 1637 skrev han flere verk for scenen, blant annet *Il ritorno d'Ulisse in patria* (1641) og *L'incoronazione di Poppea* (1642). Samtidig overvåket han utgivelsen av utvalgte kirkemusikalske verk fra samlingen *Selva morale e spirituale* (1641). Han døde i 1643 i Venezia etter en reise til Cremona og Mantova. Venetianerne ga han en fyrstelig begravelse, og han er gravlagt i kirken *Santa Maria Gloriosa dei Frari* hvor det finnes en minneplakett i et av kapellene som flankerer hovedkoret.

Musikken
--------

### Madrigaler

Fram til han var førti år arbeidet Monteverdi hovedsakelig med madrigaler, og han ga ut totalt ni madrigalbøker. De første åtte viser en enorm utvikling fra renessansemusikk til typisk monodisk barokkmusikk.

Den femte Madrigalboken
*Quinto Libro* (femte bok), publisert i 1605, viser overgangen fra renessanse- til barokkstil. Boken var kjernen i kontroversen mellom Monteverdi og Artusi. Monteverdi svarte på kritikken i forordet til den femte boken hvor han foreslo å dele musikken i to retninger, den gamle renessansestilen som han kalte *prima prattica* og den nye barokkstilen *seconda prattica*. *Prima prattica* beskrev han som forgjengernes polyfone ideal fra 1500-tallet med strengt kontrapunkt, forberedte dissonanser og jevnbyrdighet mellom stemmene. *Seconda prattica* anvendte et mye friere kontrapunkt med en tiltakende hierarki mellom stemmene med vekt på sopran og bass. I *Prima Prattica* skulle harmoniene kontrollere ordene, i *Seconda prattica* skulle ordene kontrollere harmoniene. Dette representerer et skritt mot den nye monodiske stilen. Mange av de nye madrigalene tok i bruk den svært moderne generalbass-teknikken. I tillegg viste den femte boken begynnelsen på en bevisst funksjonell tonalitet (dvs dur-moll-tonalitet i motsetning til modal tonalitet).

Den åttende madrigalboken
*Ottavo Libro* (åttende bok), publisert i 1638, inkluderer de såkalte *Madrigali dei guerrieri ed amorosi* (dvs «Madrigaler om krig og kjærlighet»), som mange anser for å være madrigalformens høydepunkt.

Mens han var i Venezia fullførte Monteverdi sin sjette, syvende og åttende madrigalbok. Den åttende er den største og inneholder verk skrevet over en trettiårsperiode. Volumet inneholder bl.a. en dramatisk scene i *Tancredi e Clorinda* (1624) hvor orkester og stemmer danner to separate grupper som spiller mot hverandre. Sannsynligvis ble Monteverdi inspirert av Markuskirkens to motstående balkonger til å forsøke dette oppsettet. Et annet trekk ved komposisjonen er at det er første gang tremolo og pizzicato brukes på strengeinstrumenter for å oppnå spesielle effekter i dramatiske scener.

Omslagsside av Monteverdis opera *L'Orfeo*, Venezia 1609.
Den niende madrigalboken
Den niende boken ble utgitt posthumt i 1651 og inneholder lettere stykker som canzonetter i begge stilartene.

### Operaer

Florentineren Jacopo Peri skrev rundt århundreskiftet de første verkene innenfor det man i dag kaller opera og skapte dermed operaformen. Kort tid etter, i 1607, skrev Monteverdi *L'Orfeo*, den første operaen som utnytter genrens fulle potensial. Handlingen beskrives i levende musikalske bilder og melodiene er lineære og klare. Monteverdi skapte med *L'Orfeo* en helt ny musikkstil, *dramma per la musica*. Monteverdis andre opera, *L'Arianna*, ble uroppført i Mantova i 1608, og er den mest innflytelsesrike og berømte av de tidlige barokkoperaene. Handlingen dreier seg om den gamle greske legenden om Ariadne og Thesevs.

Monteverdi komponerte i alt minst 18 operaer, men bare *L'Orfeo*, *L'incoronazione di Poppea*, *Il ritorno d'Ulisse in patria* og den berømte arien «Ariadnes klage» fra hans andre opera *L'Arianna* er bevart. De siste årene av sitt liv var Monteverdi mye syk, men i denne tiden komponerte han likevel de to verkene *Il ritorno d'Ulisse in patria* (1641) og den historiske operaen *L'incoronazione di Poppea* (1642) basert på keiser Neros liv.

### Kirkemusikk

Medaljong med portrett av Monteverdi (posthum), etsning av Barberis, (Associazione Amici della Raccolta Bertarelli, Milano).
I Mantova ser det ikke ut til at Monteverdi hadde noe ansvar for kirkemusikk før han ble utnevnt til *maestro di cappella* i 1601. Det første kirkemusikalske verket han publiserte var en messe i *prima prattica* (gammel) stil med temaer etter Nicolas Gomberts motett *In illo tempore* fra 1554. Senere ble denne en del av den berømte *Vespro della Beata Vergine* (1610, ofte feilaktig kalt «Mariavesper») som hovedsakelig er i *seconda prattica*-stil. Disse *Vesper-salmene* er et godt eksempel på en tidlig komposisjon med gjentakelse og kontraster – flere satser har en klar *ritornell*. Det publiserte verket er i stort format, og det har vært en del uenighet om meningen var at alle satsene skulle framføres i en og samme gudstjenteste. Likevel er det flere indikasjoner på en indre sammenheng. I sin store bredde er verket en forløper for barokkmusikkens høydepunkter, som Händels *Messiah* og J.S. Bachs *Matthäuspassion*. Hver av de 24 delene er fullt utviklet både musikalsk og dramatisk, og den instrumentale teksturen utnyttes for å oppnå presise dramatiske og emosjonelle virkninger på en måte som den gang var helt ny.

Verkliste
---------

### Verdslige vokalverk

* *Canzonette* 3 v. 1584
* 6 bøker med *Madrigali* a 5 v. 1587, 1590, 1592, 1603, 1605 (med B.c.), 1614 (med B.c. con uno dialogo a 7 v.)
* *Concerto*, 7. Madrigalbok 1-4 e 6 v. 1619
* *Madrigali guerrieri et amorosi* …libro 8° 1-8 v. con B.c. 1638
* *Madrigali e canzonette libro* 9°, 1651
* 2 bøker *Scherzi musicali* 1607 u. 1632
* *Lamento d’Arianna*, 1623; med latinsk tekst som «Pianto della Madonna», i: Selva morale… 1641

### Operaer og sceneverk

Utdrag fra *Il ritorno d’Ulisse in patria*
* *L'Orfeo*, Mantova 1607
* *L'Arianna*, Mantova 1608
* Prolog til *L’idroppica* (*Guarini*) Mantova 1608 (tapt)
* *Il ballo delle ingrate*, Mantova 1608
* Ballett *Tirsi e Clori* Mantova 1616
* Prolog til *Maddalena*, Mantova 1617
* Intermedien *Le nozze di Teti e di Peleo*, Mantova 1617 (tapt)
* *Andromeda*, Mantova 1617 (tapt)
* *Lamento d’Apollo*, ca. 1620 (tapt)
* *Il combattimento di Tancredi e Clorinda*, Venezia 1624
* *La finta pazza Licori*, Mantova 1627 (tapt)
* *Armida* 1627 (tapt)
* Prolog og Intermezzo, u. *A. Gli amori di Diana e di Endimione*, Parma 1628 (tapt)
* *Torneo Mercurio et Marte*, ebd. 1628 (tapt)
* *Proserpina rapita*, Venezia 1630 (tapt)
* *Ballo in onore dell’Imperatore Ferdinando III*, Wien 1637
* *Il ritorno d’Ulisse in patria*, Venezia 1640
* *Le nozze d’Enea con Lavinia*, Venezia 1641 (tapt)
* Ballett *La vittoria d’amore*, Piacenza 1641 (Venezia)
* *L'incoronazione di Poppea*, Venezia 1642 (finnes i to versjoner)

### Kirkemusikk

* *Sacrae cantiunculae* 3 v. 1582
* *Madrigali spirituali* 4 v. Brescia 1583
* *Marienvesper (Monteverdi)|Vespro della beata vergine (Marienvesper) da concerto composta sopra canti fermi*, 1610
* *Selva morale e spirituale* 1641
* *Messa* a 4 v. et salmi a 1-8 v. e parte da cappella & con le litanie della B.V. 1650

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 118583700, besøkt 16. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Hrvatska enciklopedija, Hrvatska enciklopedija-ID 41802[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Musicalics, Musicalics komponist-ID 80399[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 15. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Treaty of Noyon[Hentet fra Wikidata]
7. 1 2 3   Archivio Storico Ricordi, Archivio Storico Ricordi person-ID 9148, besøkt 3. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
8. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
9. ↑  .
10. ↑  Ringer, Mark. *Opera's First Master: The Musical Dramas of Claudio Monteverdi*. Canada: Amadeus Press, 2006.
11. ↑  Schrade, Leo. *Monteverdi: Creator of Modern Music*. New York: W. W. Norton and Company, 1950.
12. ↑  Halsey, William D. ed. *Collier's Encyclopedia*. Vol. 16. New York: MacMillan Educational Company, 1991.

Litteratur
----------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (en) Claudio Monteverde – originaltekster fra den engelskspråklige Wikikilden |

* Arnold, Denis (1975). *Monteverdi.* London, J.M. Dent & Sons Ltd. ISBN 0-460-03155-4
* Bukofzer, Manfred (1947). *Music in the Baroque Era*. New York, W.W. Norton & Co. ISBN 0-393-09745-5
* Carter, Tim (1992). *Music in Late Renaissance and Early Baroque Italy*. Amadeus Press, 1992. ISBN 0-931340-53-5
* Bibliografi av Geoffrey Chew (University of London)
* Fabbri, Paolo (1994). *Monteverdi*. oversatt til engelsk fra italiensk av Tim Carter. Cambridge and New York: Cambridge University Press. ISBN 0-52-135133-2.
* Osthoff, Wolfgang: *Das dramatische Spätwerk Claudio Monteverdis.* Hans Schneider, Tutzing 1960.
* Konold, Wulf: *Monteverdi.* Rowohlt, Reinbek bei Hamburg 1986. ISBN 3-499-50348-4
* Passuht, Laszlo: *Divio Claudio: ein Monteverdiroman.* Dt. Verl. für Musik, Leipzig 1982, 1989. ISBN 3-370-00310-4
* Stattkus, Manfred H.: *Claudio Monteverdi. Verzeichnis der erhaltenen Werke* (SV). Bergkamen 1985. (Kurzfassung)
* Monteverdi, Claudio (1980). *The Letters of Claudio Monteverdi*. ed. Denis Stevens. London. ISBN 0-52-123591-4 Sjekk `|isbn=`-verdien: checksum (hjelp).
* Schrade, Leo (1979). *Monteverdi*. London, Victor Gollancz Ltd. ISBN 0-575-01472-5
* Leopold, Silke (1991). *Monteverdi (Music in Transition)*. oversatt til engelsk fra tysk av Anne Smith. Oxford: Clarendon Press. ISBN 0-19-315248-7.
* Leopold, Silke: *Monteverdi und seine Zeit.* Laaber-Verl. Laaber 2002 (3. Aufl.). ISBN 3-921518-72-5
* Tomlinson, Gary: *Monteverdi and the End of the Renaissance.* University of California Press, Berkeley 1990. ISBN 0-520-06980-3
* Whenham, John, and Richard Wistreich (eds.) (2007). *The Cambridge Companion to Monteverdi*. Cambridge Companions to Music. Cambridge and New York: Cambridge University Press. ISBN 0521875250 (cloth) ISBN 0521697980 (pbk)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Claudio Monteverdi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Claudio Monteverdi – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (de) Verk av og om Claudio Monteverdi i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
* (en) Claudio Monteverdi på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Claudio Monteverdi hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Claudio Monteverdi hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Claudio Monteverdi på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Claudio Monteverdi på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Claudio Monteverdi på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Claudio Monteverdi på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Claudio Monteverdi på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Claudio Monteverdi på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Claudio Monteverdi på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Fullstendig liste over alle Monteverdis verk, inklusive innholdet av madrigalbøkene
* (en) Nettsted om Monteverdis *Vespers* 1610 Arkivert 3. februar 2011 hos Wayback Machine.
* Lauda Jerusalem fra *Vespro della Beata Vergine* som interaktiv hypermedia ved BinAural Collaborative Hypertext
* (en) Biografi på mp3
* (en) The Full Monteverdi – Film basert på Monteverdis fjerde bok

Media

|  |
| --- |
| Cor Mio Mentre Vi Miro |
|  |
|  |

|  |
| --- |
| *Monteverdi - Lamento d'Arianna* |
|  |
| (10.4 Mb) |

|  |
| --- |
| Cruda Amarilli |
|  |
|  |

* *Problemer med å avspille filene? Se mediehjelp.*

Noter
* (en) Fritt tilgjengelige noter av Claudio Monteverdi i Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
* (en) Fritt tilgjengelige noter av Claudio Monteverdi i International Music Score Library Project



| * v
* d
* r
Barokken |
| --- |
| Komponister | 

|  |  |
| --- | --- |
| Tidligbarokk (1600-1630) | Francesca Caccini **·** Giulio Caccini  **·** Emilio de’ Cavalieri  **·** Girolamo Frescobaldi **·** Giovanni Gabrieli  **·** Alessandro Grandi  **·** Stefano Landi  **·** Claudio Monteverdi **·** Samuel Scheidt **·** Johann Hermann Schein **·** Heinrich Schütz  **·** Jan Pieterszoon Sweelinck |
| Høybarokk (1630-1700) | Heinrich Ignaz Biber  **·** John Blow  **·** Nicolaus Bruhns  **·** Dietrich Buxtehude  **·** Marc-Antoine Charpentier  **·** Pascal Collasse  **·** Arcangelo Corelli  **·** Élisabeth Jacquet de La Guerre  **·** Reinhard Keiser  **·** Jean Baptiste Lully  **·** Johann Pachelbel  **·** Henry Purcell  **·** Alessandro Scarlatti  **·** Giuseppe Torelli |
| Seinbarokk(1700-1750) | Tomaso Albinoni  **·** Johann Sebastian Bach  **·** François Couperin  **·** Antoine Forqueray  **·** Francesco Gasparini  **·** Georg Friedrich Händel  **·** Francesco Mancini  **·** Marin Marais  **·** Carlo Francesco Pollarolo  **·** Jean-Philippe Rameau  **·** Domenico Scarlatti  **·** Georg Philipp Telemann  **·** Leonardo Vinci  **·** Antonio Vivaldi  **·** Jan Dismas Zelenka |

 |
| Begrep | Den napolitanske skole  **·** Kammermusikk  **·** Kantate  **·** Monodi  **·** Motett  **·** Opera (Opéra-ballet  **·** opera buffa  **·** opera seria  **·** Resitativ  **·** tragédie lyrique)  **·** oratorium  **·** Sonate |
| Relatert | Faustina Bordoni  **·** Dreielire  **·** Fiolin (Nicola Amati  **·** Stradivarius)  **·** Kastratsanger (Farinelli)  **·** Johann Mattheson  **·** Pietro Metastasio  **·** Michael Praetorius  **·** Sackbut  **·** Stradivarius  **·** Apostolo Zeno |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** ULAN **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |