recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Power Query** er et ETL-verktøy laget av Microsoft for datalasting og -transformasjoner, og brukes for å hente data fra kilder, bearbeide dem og laste dem inn i et eller flere målsystemer. Power Query er tilgjengelig i flere utgaver innenfor Microsoft sin Power Platform, og brukes for forretningsinnsikt på helt eller delvis selvbetjente plattformer. Den finnes i programvarer som Excel, Power BI, Analysis Services, Dataverse, og i skytjenester som Microsoft Dataflows.

ETL er tett knyttet til datamodellering, og av bearbeiding kan Power Query blant annet brukes for å utvikle en logisk datamodell i de tilfellene dataene ikke allerede har en, eller hvor man vil videreutvikle denne.[]

Historie
--------

Power Query ble tatt med som en tilleggsfunksjon i Power Pivot (brukt til å lage pivottabeller, med mer) i Excel 2010 og 2013. I Excel 2016 ble funksjonen omdøpt til **Get & Transform** for en kort periode, men har siden blitt døpt tilbake til Power Query.

Formelspråket M
---------------

Power Query er bygget på et nytt formelspråk kalt **M**. Det er et blandingsspråk (engelsk: *mashup language*, derav bokstaven M) designet for å lage spørringer som blander sammen data. Det ligner på programmeringsspråket F Sharp, og er ifølge Microsoft er et "stort sett rent, høyere ordens, dynamisk skrevet, delvis lat og funksjonelt språk".

Mye av brukerinteraksjonen med Power Query kan gjøres via grafiske brukergrensesnitt med veivisere (*wizards*), og dette kan brukes til mange vanlige eller grunnleggende oppgaver. Det er også mulig å benytte avansert redigeringsmodus hvor man skriver formelspråket M, og man får da større uttrykkskraft, flere muligheter, og kan også endre på koden generert av de grafiske veiviserne.

Se også
-------

* Online analytisk prosessering (OLAP)
* Data Analysis Expressions (DAX), et komplementært uttrykksspråk brukt for å spørre modeller og beregne avanserte mål
* Logisk datamodell, herunder stjernemodell med faktatabell og dimensjonstabeller

Referanser
----------

1. ↑  DougKlopfenstein. «Power Query documentation - Power Query». *learn.microsoft.com* **(engelsk)**. Besøkt 27. oktober 2022.
2. ↑  ptyx507x. «What is Power Query? - Power Query». *learn.microsoft.com* **(engelsk)**. Besøkt 27. oktober 2022.
3. ↑  Dearmer, Abe. «Why ETL Data Modeling is Critical in 2021». *Integrate.io* **(engelsk)**. Besøkt 27. oktober 2022.
**Inge Thun** (født 17. juni 1945, død 15. februar 2008) var en norsk fotball- og bandyspiller. 

Thun var målvakt for Strømsgodset fra 1962 til 1977. Han var med på å spille Strømsgodset fra 4. divisjon i 1963 og til toppdivisjonen i 1967. Deretter ble det 10 år i toppserien, og han ble seriemester med Strømsgodset i 1970. Han ble også norgesmester i 1969, 1970 og 1973. Thun spilte 329 obligatoriske kamper for Strømsgodset. Dette er rekord sammen med Tor Alsaker-Nøstdahl. Han ble æresmedlem i Strømsgodset i 2007. Han fortsatte karrieren med å vokte buret for Drammens Ballklubb i seks sesonger i 3. divisjon. Thun står også oppført med fire landskamper i fotball. 

På bandybanen spilte Thun ving, ikke målvakt, på SIF-laget som tok seks norgesmesterskap. I tillegg fikk han 13 landskamper, og var med på laget som tok sølv i VM i 1965 i Moskva. Thun spilte også en periode håndball for Sturla.

Referanser
----------

1. ↑   dt.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Inge Thun – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Inge Thun – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Inge Thun – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Inge Thun – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Inge Thun – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
* Inge Thun er død[*død lenke*] godset.no

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Ingebjør Sørbøen** (født 17. juni 1989) er norsk folkemusiker frå Ål i Hallingdal. Hun er utdanna ved Ole Bull-akademiet på Voss. Hovedinstrumentet er hardingfele, men hun trakterer også fiolin, mandolin og gitar. 

I tillegg til å spille tradisjonsmusikk, komponerer Sørbøen musikk sjøl. I 2011 gav hun ut debutalbumet "Fuggel’n" på plateselskapet Grappa. Hun har vunnet flire priser bl.a. E-CO sitt folkemusikkstipend, Jens A. Myros minnepris, Ål kommune sin ungdomskulturpris, Buskerud fylkeskommunes utviklingsstipend og i 2013 blei hun også utnevnt til Hallingambassadør i selskap med blant andre freeskier Tiril Sjaastad Christiansen, skuespiller Kjersti Dalseide, langrennsløper Pål Golberg m.fl. Hun har spilt hardingfele og musikk fra Hallingdal over hele verden. Sørbøen er kjent for sin fortellerevne, og er i tillegg mye brukt som programleder/toastmaster.

Diskografi
----------

* «Fuggel'n» (2011), Grappa

Priser
------

* Jens A. Myros Minnepris (2009)
* E-Co sitt folkemusikkstipend (2011)
* Ål Kommunes ungdomspris (2012)
* Hallingambassadør (2013)
* Buskerud fylkeskommunes utviklingsstipend (2015)

TV-prosjekt
-----------

* "Jobben er livet", NRK 2011
* "Sanger om Norge", NRK 2014

Referanser
----------

1. ↑  *Folkemusikknomadane*, Hallingdølen, 26. september 2011

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
|  i skihopping:  |
| Skihopp Verdensmesterskap |
| Bronse | Seefeld 2019 | Lagkonkurranse |
| Langrenn Junior-VM |
| Sølv | Lahtis 2019 | Mikslag |

**Ingebjørg Saglien Bråten** (født 20. september 1999) er en norsk skihopper fra Etnedal som representerer Etnedal Skilag.

Karriere
--------

2016/17
Bråten debuterte internasjonalt som 15-åring i kontinentalcupen den 10. september 2016, med en 29.-plass i Lysgårdsbakkene på Lillehammer.

2017/18
Bråten ble tatt ut til å delta i Junior-VM på ski 2018 i Kandersteg, der hun endte på 49.-plass i den individuelle konkurransen og dagen etter endte på 5.-plass i lagkonkurransen med Eirin Maria Kvandal, Silje Opseth og Anna Odine Strøm.

2018/19
30. november 2018 debuterte hun i verdenscupen i skihopping i Lysgårdsbakkene på Lillehammer, hvor hun kvalifiserte seg til finaleomgangen og endte på 27.-plass.

To måneder senere, i Junior-VM på ski 2019 i Lahtis, endte Bråten først på 30.-plass individuelt, før hun med det norske kvinnelaget bestående av Pernille Kvernmo, Heidi Dyhre Traaserud og Silje Opseth endte på 9.-plass i lagkonkurransen. Bråten avsluttet mesterskapet med en sølvmedalje på mikslaget, sammen med Opseth, Fredrik Villumstad og Thomas Aasen Markeng.

Bråten ble tatt ut i den norske troppen til Ski-VM 2019 i Seefeld, og tok bronsemedalje i lagkonkurransen sammen med Anna Odine Strøm, Silje Opseth og Maren Lundby.

Referanser
----------

1. ↑   www.skiforbundet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Hopp: Bråten fikk den fjerde VM-plassen». Norges Skiforbund. 17. februar 2019. Besøkt 17. februar 2019.
3. ↑  «VM-bronse i historisk lagkonkurranse». *ABC Nyheter* **(norsk)**. 26. februar 2019. Besøkt 27. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ingebjørg Bråten – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Ingebjørg Bråten – skijumping.pl Rediger på Wikidata
**Anders Winsvolds vei** (1–35, 10) var en blindvei på Hasle i bydel Grünerløkka i Oslo. Den gikk inn fra Haslevangen og løp parallelt med Økernveien til en snuplass ved Alnabanen.

Veien var oppkalt etter Anders Winsvold (født 6. desember 1865 i Øvre Eiker, død januar 1942), som var lærer ved Løren skole fra 1900 til 1931.

Nordsida av veien utgjordes fram til 2011 i hovedsak av industriområdet til vin- og spritprodusenten Arcus og dennes distribusjonsselskap Vectura (tidligere Vinmonopolet). Sørsida hadde noen bolighus, men bestod for det meste av industri-/næringsbygg samt flere tomter som blei brukt til parkeringsplass. 

Innerst på sørsida lå tidligere eiendommen Østedal (Øvre Østedal) med adresse Økernveien 128. Den hadde ett bolighus og Richard Christiansens mekaniske verksted, som gav arbeid til mange fra 1920-tallet til annen halvdel av 1970-årene. 

Rich. Christiansens mekaniske verksted ble etablert og drevet av Knut Richard Christiansen (1869-1941). Han hadde opplevd to alvorlige arbeidsulykker, ble av den grunn blind på ett øye og mistet et ben, og fikk utbetalt erstatninger for dette. Erstatningene gjorde ham blant annet i stand til å bygge og etablere et mekanisk verksted som produserte alt av grovere jern- og metallarbeider. Verkstedet laget blant annet de karakteristiske, store, buede vinduene på Christiania Spikerverk. 

Etter Rich. Christiansens død ble verkstedet drevet av sønnene Erling Gotfred Østedal og Ragnar Tormod Østedal, som var sentrale i stiftelsen av Hasle-Løren idrettslag. Etter nedleggelsen drev firmaet Bilens eksosanlegg virksomhet i lokalene frem til eiendommen ble solgt.

Området er per 2016 under ombygging til boligblokker (prosjektet Hasle Linje) og nye næringsbygg. I denne forbindelse er Anders Winsvolds avløst av to nye veier: Bøkkerveien og Karvesvingen.

Noter
-----

1. ↑  Se protokoll fra møte i Grünerløkka Arkivert 6. februar 2016 hos Wayback Machine. bydelsutvalg 19. juni 2014, sak 69/14; besøkt 7. oktober 2015.

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2000). «Anders Winsvolds vei». *Oslo byleksikon* (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 44. ISBN 82-573-0815-3.

Eksterne lenker
---------------

* Om Anders Winsvold[*død lenke*] i *Drammens Tidende og Buskerud Blad* 1942
* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (A)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
**Stig-Helmer Olsson** (født 3. juli eller 5. mai 1940 i Stockholm) er en karakter som Lasse Åberg har utformet og spilt i filmen *Selskapsreisen*. 

Stig-Helmer er en sjenert og tilbaketrukket brødrister kontrollør som drar på ulike eventyr av sin norske venn Ole Bramserud. I hver film møter han en jente han blir forelsket i, for å være alene igjen i begynnelsen av den følgende filmen. S. O. S. Selskapsreisen 3 Ole forstår hvorfor Lotta forlot Stig-Helmer og moren (Stig Helmer er veldig mye mamma). Moren er konstant bekymret for Stig Helmer og kan ikke forstå hvorfor han skulle dra til et helsehjem, til Alpene, ute på sjøen og så videre.

Stig-Helmer ble født i Birkastan i Stockholm, men har sitt hjerte på Söder - og han blir også ofte sett med en form for Hammarbypryl, for eksempel en pin, klistremerke eller bamse med Hammarbys klubbmerke på. Stig-Helmer ganske gammeldags og forstår ikke hvorfor han ikke kan bruke onkel Julle golfklubber og andre kulturminner. I filmen SOS - Selskapsreisen har Stig-Helmer en omtrent seks år gammel sønn, Karl-Helmer Olsson. Moren hans er den nevnte Lotta, kvinnen som Stig-Helmer møtte i filmen Selskapsreisen 2.

Julen 2011 hadde filmen *The Stig-Helmer Story* kinopremiere. Det handler om Stig-Helmer Olssons oppvekst. Her er mange karaktertrekk vektlagt, som sammen peker ut et distinkt  Asperger - personlighet. , vilket uppmärksammats i "Asperger-världen".

Opphavet til Navnet
-------------------

Karakteren Olsson deler fornavn med Lasse Åbergs onkel Stig-Helmer Jansson. Åberg tilbragte sommerferien hos han på 1940-tallet.

Filmografi
----------

* 1980 - Sällskapsresan
* 1985 - Selskapsreisen 2
* 1988 - S. O. S. Selskapsreisen 3
* 1991 - Selskapsgolferen
* 1999 - Helsereisen
* 2011 - The Stig-Helmer Story

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. april 2011. Besøkt 9. februar 2020.
3. ↑  Jenny Damberg (18. desember 2011). «Road av problem». *Svenska Dagbladet*. Besøkt 9. februar 2020.
4. ↑  «OA i media». Organiserade Aspergare. Arkivert fra originalen 11. august 2010. Besøkt 8. februar 2020.
5. ↑  «Ögonblick 1 - 2012». Autism- och Aspergerförbundet. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 23. juli 2012.
6. ↑  "Lasse Åberg skapades i Hofors". Tidning.net/Hofors.se. Läst 15 november 2012.
7. ↑  Åberg 2011, s. 4
8. ↑  Åberg 2011, s. 6
9. ↑  Åberg 2011, s. 161

Eksterne lenker
---------------

* IMDB: Stig-Helmer Olsson (karakter) Arkivert 29. april 2011 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
**Filmer regissert av Lasse Åberg** |
| --- |
| 
* *Hvordan man gjør gutter av menn* (1979)
* *Selskapsreisen* (1980)
* *Selskapsreisen 2* (1985)
* *S. O. S. Selskapsreisen 3* (1988)
* *Selskapsgolferen* (1991)
* *Helsereisen - En smal film av stor vekt* (1999)

 |
**Ingeberg Store** er en gård på Ingeberg i Vang i Hamar kommune i Innlandet. Gården er også kjent under navnet «Stor-Ingeberg». Det er i hovedsak kornproduksjon på gården i dag. Gården har gårdsnummer 25 og bruksnummer 1, og drives av driftsjef og frimurer Knut Olstad.

Navnet på gården er dannet av kvinnenavnet *Inga*. Kartverket vedtok i 1993 at navnet på gården skulle være «Store Ingeberg», og samtidig ble det vedtatt at «Ingeberg, store» ikke var en godkjent skrivemåte.

Historie
--------

Gården Ingeberg er kjent fra 1348, og var da antakelig prestegård. De andre Ingeberg-gårdene er Nedre Ingeberg (Ingeberg Nedre), Ingeberg Østre, Ingeberg Vestre, Ingeberg Lille, Ingebergstuen, Ingebergshagen og Ingebergstangen. Ingeberg Store er, som navnet tilsier, den største av disse gårdene. Bolsdalen seter lå under Ingeberg Store. Den er kjent fra 1660, og restene av den ligger syd for Åsta elv ved Bringsbu.

Oldsaksamlingen har to objekter funnet på Ingeberg Store, et jernsverd og en celt fra vikingtiden.

Referanser
----------

1. ↑  Enhetsregisteret: Olstad Knut
2. ↑  tv2nyhetene.no: Frimurer Knut Olstad[*død lenke*]
3. ↑  O. Rygh, Norske Gaardnavne
4. ↑  yr.no: Store Ingeberg[*død lenke*]
5. ↑  Diplomatarium Norvegicum
6. ↑  hedmarkenkart.no: Kommunedelplan for Vang allmenning
7. ↑  Oldsaksamlingen
**Henri Doré** (født 1859 i Frankrike, død 1931) var en fransk katolsk misjonær og sinolog tilhørende jesuittordenen.

Hans 18 bind store hovedverk *Recherches sur les superstitions en Chine* ble oversatt av M. Kennelly til engelsk, med tittelen *Researches into Chinese Superstitions*. Det er et standardverk om kinesisk religion og kinesiske religiøse skikker, som forfatteren studerte gjennom to årtier i de sentralkinesiske provinser. 

Doré fikk sine innsikter ikke bare gjennom kirker og klostre men ved å granske livet i kinesiske familier. Hans mål var å berede grunnen for en forbedring av kinamisjonene ved at man hadde en bedre forståelse for hva de alment utbredte trosforestillinger var.

Hovedverk
---------

* *Recherches sur les superstitions en Chine*. Chang-Hai, 1912 (Variétés sinologiques; 34)

Se også
-------

* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 121727892, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Henri Doré: Manuel des superstitions chinoises, Shanghai 1926

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Frankrikes flagg |
| Friidrett |
| De olympiske ringer Olympiske leker |
| Sølv | Paris 1900 | 1500 m |
| Sølv | Paris 1900 | 5000 m lag |

**Henri Deloge** (født 21. november 1874, død 27. desember 1961) var en fransk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris. 

Deloge kom på andreplass i finalen på 1500 meter under OL 1900 i Paris bak britiske Charles Bennett. Bennet vant med tiden 4.06,0 som var ny verdesrekord og 0,6 sekunder foran Deloge. Deloge deltok også på det franske laget som kom på andreplass på 5000 meter lagløp bak et britisk-australsk lag. Det var kun de to lagene i som deltok.

I finalen på 800 meter kom han på fjerdeplass. I semifinalen, som han vant, løp han på 2.00,6.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Henri Deloge – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Henri Deloge – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Henri Deloge – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata
**Karl** **Gustav Stig Andersen** (født 1946) er en norsk kunstskribent og kortfilmregissør. 

Andersen er utdannet cand.mag. fra Universitetet i Oslo med kunsthistorie mellomfag, etnografi mellomfag og teori og historie ved Arkitekthøgskolen i Oslo (grunnfag). 

Han var leder for Norsk Billedhoggerforenings Skulpturkontor fra 1974 til 1977. Han ble ansatt i NRK Fjernsynet i 1979 og har arbeidet med kulturprogram som spesialfelt. I 1995 ble han prosjektredaktør i NRK2. Fra 1998 ble han ansatt som direktør i Utsmykkingsfondet. Da åremålet der gikk ut, gikk han over til en stilling som produsent og regissør i Nordisk Film. 

I 2018 utgav han Munch-dokumentaren *Munch i helvete*. Den ble utgitt i to versjoner. En knapt timelang fjernsynsversjon for NRK og en 72 minutter lang «festivalversjon».

Andersen huskes også for sine utfall mot kunsten til kunstnerparet Aune Sand og Marianne Aulie og mot Vebjørn Sands malerier av Stein Erik Hagen og Mille-Marie Treschow.

Referanser
----------

1. 1 2   side(r) 97, type referanse bok, urn.nb.no, utgitt 1986, besøkt 26. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Iversen, Gunnar (14. november 2018). «Kunstneren og samfunnet – om Stig Andersens oppgjør med vårt forhold til Munch». *Rushprint*. Besøkt 29. mars 2020.
3. ↑  Værvågen, Tone B. (19. mai 2009). «Boikotter Aftenposten». *Aftenposten*. Besøkt 28. mars 2020.
4. ↑  «- Katastrofalt for Aulie». *www.hegnar.no* **(norsk)**. 21. mars 2007. Besøkt 29. mars 2020.
5. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 27. september 2007. Besøkt 2. november 2006.
6. ↑  «Vebjørn Sand til kunstkritiker: - Møkkamann». *www.vg.no*. 26. september 2006. Besøkt 29. mars 2020.

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**«(I'd Like to Be In) Charlie's Shoes»** (Noen ganger simpelthen kjent som **«Charlie's Shoes»**) er en amerikansk sang, skrevet av Roy Baham.

Versjonen til Bill Walker ble innspilt 20. november 1961 i Nashville, Tennessee, og utgitt på singlen Columbia i februar 1962. Produsent var Don Law. B-siden var «»

«(I'd Like to Be In) Charlie's Shoes» ble også utgitt på LP-platen *Greatest Hits*

Coverversjoner
--------------

* Guy Mitchell. Utgitt på singlen Joy 45K-264 i juni 1962. Arrangert og dirigert av Jimmie Haskell. B-siden var «Rusty Old Halo»
* Eddy Arnold. Utgitt på LP-platen *Our Man Down South* (RCA Victor LSP 2596) i september 1963

Norsk versjon
-------------

Pirre-P. har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Charlies sko».

### Innspilling

* Dizzie Tunes. Utgitt på singlen Troll TR 144. Produsenter var Jørg Fr. Ellertsen og Ivar Thorstensen.

Listeplasseringer
-----------------

Sangen var den eneste nummer én-countryhiten i Walkers karriere. Den lå i 23 uker på Billboard Hot C&W Sides-listen og på førsteplassen i to ikke-sammenhengende uker.

Referanser
----------

1. ↑  Whitburn, Joel (2004): *The Billboard Book Of Top 40 Country Hits: 1944-2006, Second edition*, Record Research, s. 368
**.22-250 Remington** er en høyhastighetspatron for rifle, som hovedsakelig brukes for jakt på småvilt, og i USA også for såkalt *Varmint shooting*.

Historie
--------

.22-250 startet som en såkalt wildcat utviklet fra .250 Savage hvor hyleshalsen ble redusert for å ta kuler i kaliber .224". Det fantes flere forskjellige versjoner i starten, blant annet en utviklet av J.E. Gebby og J.E. Smith som ga sin versjon navnet .22 Varminter i 1937. Remington Arms kamret etterhvert sin Model 700 og matchrifla 40 XB i dette kaliberet i 1965, og dermed ble den kommersielt tilgjengelig.

.22-250 er svært lik den lengre .220 Swift-patronen, som slår den med ca. 100 fot/sekund i utgangshastighet. .22-250 er derimot mer brukt og har et større utvalg i tilgjengelig fabrikkammunisjon, noe som gjør den rimeligere å skyte med. Den mindre kruttladningen gjør også sitt til at løpsslitasjen blir mindre, noe som er viktig for skyttere som skyter mange skudd.

Se også
-------

* Liste over patrontyper

Referanser
----------

1. 1 2  Braathen, Erik (1998). *Ladeboken*. [Asker]: Våpenlitteratur AS. s. 287-288. ISBN 8291361045.
**Hans navn skal være Jesus** er en salme av Bernhard B. Fjærestrand. Opprinnelig førstelinje var «Hans navn skal kaldes Jesus». Salmen stod på trykk i Krigsropets julenummer i 1913 og kom med i Frelsesarmeens sangbok i 1948, men allerede i 1939 var den tatt inn i Sangboken: Syng for Herren. I Den norske kirkes salmebøker kom den med i Norsk salmebok 2013 på nr. 85 under rubrikken Jesu navnedag - Nyttårsdag.

Salmen har fire vers og omkved. Innledningslinjen i salmen er hentet fra Matt. 1,21 og er hentet fra engelen Gabriels budskap til Jomfru Maria. I salmen skildres så de oppgaver Jesus skulle få i verden: Å frelse folk fra synd, død og dom.

Melodien til salmen er en lied-melodi av Franz Schubert, *Der Lindenbaum*. Detter er lied nr. 5 i sangsyklusen *Winterreise* fra 1826.

Innspillinger
-------------

* Olav Werner 1962: Hans navn skal kalles Jesus (album). Odeon ‎– MOCN 1002
* Fanny Elsta ‎– *Hans Navn Skal Kalles Jesus*. Columbia ‎– GN 864

Kilder
------

* Stig Wernø Holter: Nytt Norsk Salmeleksikon IV side 84-85
**«(It's No) Sin»** er en amerikansk populærmusikksang fra 1951 med melodi av George Hoven og tekst av Chester R. Shill. Populære innspillinger av sangen ble gjort av The Four Aces og av Eddy Howard.

Innspillingen med The Four Aces ble utgitt av Victoria Records med katalognummer 101. Dette var gruppas første listeplasserte plate og førte til at den fikk kontrakt med et større plateselskap, Decca Records.

Innspillingen med Eddy Howard ble utgitt av Mercury Records med katalognummer 5711.

Knud Pfeiffer har skrevet en dansk tekst. Den danske tittelen er «Er det synd». Raquel Rastenni, sang med Radiodanseorkesteret spilte inn sangen i Københvn i 1952. Den ble utgitt på 78-platene His Master's Voice X 8043 (i Danmark) og på His Master's Voice A.L. 3229 (i Norge).

Sangen fikk nytt liv i 1964 av The Duprees, en gruppe som gjorde et antall innspillinger med hits fra 1950-årene.

Denne sangen må ikke forveksles med «Sin», en annen populær sang fra denne perioden.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Eddy Howard | USAs flagg Billboard Best Sellers In Stores-listen | # 1 | 23 | 14. september 1951 |
| The Four Aces | USAs flagg Billboard-listen | # 4 | 22 | 7. september 1951 |

Referanser
----------

1. 1 2  Whitburn, Joel (1973): Top Pop Records 1940-1955*. Record Research*
**Henri Debidour** også kjent som **Monrad** (født 28. november 1907 i Sarlat-la-Canéda i Dordogne, død 17. juni 1990 i Nîmes i Gard) var en fransk lege og politiker. Han deltok i kampene i Norge i 1940 og mottok det norske Krigskorset for sin innsats. Senere sluttet han seg til De frie franske styrker.

Debidour utdannet seg til lege i Paris og studerte også ved Harvard University. I 1939 begynte han å tjenestegjøre som marinelege. Etter at Tyskland invaderte Norge meldte han seg frivillig til tjeneste ved de franske ekspedisjonsstyrkene som ble sendt til Norge for å motstå invasjonsstyrkene. Han var tilknyttet alpejegerne, tjenestegjorde som kirurg og utmerket seg, særlig ved Namsos, på en slik måte at han i statsråd 20. mars 1942 ble tildelt det norske Krigskorset for sin innsats.

Etter at de allierte styrkene ble trukket tilbake fra Norge kom Debidour i juni 1940 seg til Storbritannia og sluttet seg til De frie franske styrker under Charles de Gaulles ledelse. Han ble her kjent under navnet Monrad og bidro til oppbyggingen av De frie franskes marine. Han var marinelege i Skottland før han i 1942 ble sendt til den franske besittelsen Saint Pierre og Miquelon utenfor Newfoundland. I 1944 ble han øverste marinelege i Algerie.

Debidour fikk også en politisk karriere. Han ble i november 1945 og april 1946 valgt som medlem av den grunnlovsgivende forsamling fra Saint Pierre og Miquelon. Han sluttet seg til partiet Résistance démocratique et socialiste, som samlet ikke-kommunistiske medlemmer av den franske motstandsbevegelsen. Han klarte imidlertid ikke å vinne mandat til den første nasjonalforsamlingen i den fjerde republikk og endte da sin politiske karriere.

Henri Debidour var barnebarn av historikeren Antonin Debidour.

Referanser
----------

1. 1 2   Roglo, Roglo person ID p=henri;n=debidour[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Sycomore, Sycomore-ID 2188, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4  Biografi, fra Frankrikes nasjonalforsamling.
4. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl Dreyer, 1995, s. 47.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |

Portal: Andre verdenskrig
«***Tordenskjolds vise***» er et skillingstrykk. Det ble presentert av Alf Prøysen i hans visespalte i «Magasinet for alle» i 1957. Han forteller at dette er Tordenskjolds vise i anledning av Karl den 12's fall ved Fredriksten i 1718. Historien beretter at Tordenskjold kom inn til Moss umiddelbart etter hans fall, fikk kjennskap til at det var avgått skip fra Kristiania, for å melde det til kong Fredrik. Tordenskjold vill gjerne være første mann hos kongen og tok en liten bukkert. (Lite seilskip).

Teksten
-------

**1.**Og Tordenskjold seilte for Sverikets fall  

og to og tjue var hans krigeres tall,  

en hukkert, en jekert på bølgen den bar,  

og tvende kanoner til forsvar han har  

jeg kommer nok fram, sagde Tordenskjold.  

  

**2.**En truende seiler, en klipper kom fram,  

men Tordenskjold skjenket sitt mannskap en dram,  

ja kryssing av seiling for vær og for vind  

den svenske fregatten han haler oss inn  

se nå må vi slåss, sagde Tordenskjold.  

  

**3.**Den svenske admiralen svingte hatten og sagde:  

I Gøtaborg sover min herr i natt,  

nei hverken er du eller nogen annen i stand  

til at føre meg fangen til Gøtaborgs land  

det tror du nu, sagde Tordenskjold.  

  

**4.**Den svenske admiralen han agga ved lag,  

skjøt ned mine master og steger med flag,  

men Tordenskjold sa da til sine menn:  

I lader mine rifler og bringer meg dem  

så går det galant, sagde Tordenskjold.  

  

**5.**Og Tordenskjold luffa da litt under le,  

så han den admiralen rett kunne få se,  

han la da sin rifle forsiktig til kinn,  

så skjøt han den spralende hjerneskall inn  

Hurra for prins Fredrik, skrek Tordenskjold.  

  

**6.**Da lød de svenske kanoner og spill,  

den svenske fregatten setter seilen til,  

Gud Herren han hjelper oss sikkert i land  

for hvem kan vel strides med sådan en mann  

en lykkelig reis, sagde Tordenskjold.  

  

**7.**Jeg skulle ha fulgt Er et stykke på vei  

men stakkars min hukkert den orker det ei,  

jeg håper I kommer min rifle i hu  

om vi skulle møtes på sjøen ennu  

hils hjemme fra meg, sagde Tordenskjold.

Kilder
------

* De gamle visene 3 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1974
**Hans Wangensten Paus** (født 26. juli 1891 i Trondhjem, død 1975), mest kjent som H.W. Paus, var en norsk veiingeniør og direktør i Vegdirektoratet. Han utgav flere bøker og artikler om den norske veibyggingens historie.

Han studerte ved NTH 1914–1919 og tok eksamen som sivilingeniør ved bygningsingeniørlinjen. Han ble også vernepliktig offiser i 1916. Han arbeidet hele livet i Statens vegvesen, først i Nordland, senere i Oppland, før han i 1937 ble ansatt i Vegdirektoratet, hvor han ble avdelingsdirektør og sjef for direktoratets veiavdeling i 1949. Han gikk av med pensjon i 1961.

Han var sønn av kaptein og jernbaneingeniør Tollef Lintrup Paus (1843–1915), som i sitt yrkesliv arbeidet med utbyggingen av jernbanenettet i Norge, og som tilhørte Skiens-grenen av slekten Paus. Tollefs far, fogd Henrik Johan Paus, hadde den uvanlige idé å gi sine eldste barn navn etter deres nummer i søskenflokken: Nina, Tina, Ellef og Tollef. Hans mor var Hedevig Holmsen, datter av oberstløytnant Hans Wangensten Holmsen (1815–1903).

H.W. Paus var også interessert i slektshistorie og heraldikk. Han undersøkte og drøftet slekten Paus' forskjellige våpenskjold med Sigurd Engelstad og Hans Cappelen. Et spørsmål var hvordan våpenet kunne tas med i Hans Cappelens bok *Norske slektsvåpen* (1. opplag 1969). De konstaterte at våpenet med oksehode og stjerne ikke oppfylte bokens vilkår om å ha vært brukt i slekten første gang for minst 100 år siden pr 1969. Kompromisset ble å plassere våpenet utenom bokens liste av slektsvåpen og i stedet bare ta det med i innledningskapitlet. Der er våpenet omtalt og gjengitt med en tegning av H. W. Paus. Tegningen er basert på Hallvard Trættebergs tegning i *Norske by- og adelsvåben* (Kaffe Hag, Oslo 1933).

H.W. Paus ble utnevnt til statens representant i Vegvesenets hoveddriftsutvalg i 1947, var medlem av Fonnvernutvalget fra 1949 til 1951 og av komiteen for norsk-finsk økonomisk samarbeid i de nordlige områder fra 1955 til 1959.

Han var gift med Gudrun Egeland og var far til sivilingeniør Kjeld (Fredrik Wangensten) Paus, Lidingö, som var sentral i svensk veibygging og direktør i flere entreprenørselskaper. H.W. Paus var farfar til den svenske geologen og næringslivslederen Ole Paus.

Utmerkelser
-----------

* Ridder 1. klasse av Nordstjerneordenen
* Kongens fortjenstmedalje i gull
* N.A.F.s fortjenstmedalje i gull

Publikasjoner
-------------

* H.W. Paus, *Norges vegdirektører og vegsjefer*, 1956, 2. og utvidet utgave 1962
* H.W. Paus, *Militæres innsats i norsk veibygging : en historisk oversikt*, utgitt som bilag til Norsk Militært Tidsskrift 10/1964
* H.W. Paus, *Norges generalvegmestre : generalvegmesterperioden 1665-1824*, 1966
* H.W. Paus, *Norges vegbestyrere : vegbestyrerperioden 1824-1864, 1969*

Kilder
------

* Nekrolog av Karl Olsen, Aftenposten, 1975-07-18
* Korrespondanse H. W. Paus og Sigurd Engelstad hos advokat Hans Cappelen, Oslo
* G. Jølsen: *Slekten Holmsen*, 300-årsjubileum 1634–1934, Oslo 1972

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**.17 HMR (Hornady Magnum Rimfirer)** er en randtent patron for rifle. Basert på en 22wmr men gjort om til en .17 kaliber.

Historie
--------

Patronen ble utviklet i 2002 av ammunisjonsprodusenten Hornady. Den ble skapt ved å presse halsen på en .22 WMR til å ta ei kule med diameter 4,5mm (.17 tommer). Prosjektilene har ofte en vekt på rundt 17 grains, eller 1,1 gram. Grunnet den veldig lette kula kombinert med en hissig kruttladning kan patronen gi munningshastigheter på over 775m/s.

Ytelse
------

Den lette kula gjør at patronen kan yte meget høye munningshastigheter til å være en salongpatron. Den er meget presis, og er mindre sensitiv til vind enn storebroren .22WMR, samt .22LR. Grunnet stor hastighet ekspanderer også kulen ekstremt i forhold til sine brødre 22LR og 22WMR. Vi kan si at den er en rask, presis og eksplosiv kule.

Bruk
----

.17HMR brukes hovedsakelig i salongrifler, selv om det også finnes pistoler kamret for patronen. I Norge brukes patronen ofte til småvilt, for eksempel rype, hare og rødrev. Da den ikke er så veldig utbredt ennå er den dyrere enn andre salongpatroner, f.eks .22 LR, og prisen på ammunisjon ligger på rundt 3-5 kroner pr patron.

Se også
-------

* .22 WMR
* .22 Long Rifle
* .22 Short
* Liste over patrontyper

Eksterne lenker
---------------

* (en) .17 HMR – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Varmint Al's testing av .17 HMR
**Henri Edmond Bonnefoy** (født 17. oktober 1887 i Le Tremblois, død 9. august 1914 i Thann) var en fransk skytter som deltok i flere olympiske leker, 1908 i London.

Bonnefoy vant en olympisk bronsemedalje i skyting under OL 1908 i London. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagskyting rifle 50 og 100 yards bak Storbritannia og Sverige. De andre på laget var Paul Colas, Léon Lecuyer og André Regaud. Bonnefoy skjøt 166 poeng, det var det svakeste resultatet på det franske laget.

Bonnefoy døde i strid 1914 i Tfann under første verdenskrig

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1908 Storbritannias flagg London – Bronse i skyting, 50 og 100 yards rifle lagskyting Frankrikes flagg Frankrike

Referanser
----------

1. ↑   Mémoire des hommes, www.memoiredeshommes.sga.defense.gouv.fr, Mémoire des hommes ID 1[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Henri Bonnefoy – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Henri Bonnefoy – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Henri Bonnefoy – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
**Martin Turner** (født 1. oktober 1947 i Torquay, Devon) er en engelsk musiker. Han begynte sin karriere som medlem av et semiprofesjonelt band i Torquay. I 1969 grunnla han og Steve Upton bandet som ble til Wishbone Ash, og som hadde sin første spillejobb i november samme år i rådhuset til Dunstable.

Martin hadde en særegen stil og spilte bass samt at han sang hovedvokalen. Han var flankert av Ted Turner og Andy Powell på gitarer og ble et meget populært rockeband hvor de opptråde på arrangementer over hele England. Turner var kjent som en «showman», mens Ted og Andy konsentrerte seg om det tekniske aspektet, med «doble gitarharmonier» som bandet ble så kjent for. Martin Turner forlot Wishbone Ash i 1980, men ble medlem igjen i 1988 for innspillingen av albumet *Nouveau Calls* og turnéen som fulgte.

I 1990 forlot han bandet igjen for å tilbringe tid med sin nye datter. Siden da har han produsert innspillinger hjemme i sitt eget studio i England. I 1994 produserte han et album med Roy Hollingsworth, hvor han i tillegg til å være lydtekniker spilte bass, keyboard, gitar, trommer og sang bakgrunnsvokaler på enkelte låter. I 1999 ga han ut albumet *Walking The Reeperbahn*, som av noen fans blir betegnet som et Wishbone Ash album, med klare elementer fra sitt tidligere band.

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6n99ztk, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Martin Turner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Martin Turner på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Martin Turner på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Martin Turner på Songkick Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**«(Oh Baby Mine) I Get So Lonely»** er en amerikansk populærmusikksang med melodi og tekst av Pat Ballard. Den ble publisert i 1953.

The Four Knights hadde den største hitversjonen. De utgav den på 78-platen Capitol 2654 og singlen Capitol F2564 i 1954.

Anne Shelton with Ken Mackintosh and his orchestra spilte den inn i London 13. mars 1954. Sangen ble utgitt av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognummer B 10680. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L. 3424.

Flere country- og popartister har spilt inn sangen på plate, innbefattet Johnny & Jack, hvis versjon ble nummer én-countryhit i 1954.

Norske versjoner
----------------

Erik Diesen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Mitt svermeri».

| År | Sangtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Plateselskap og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1954 | «Mitt svermeri» | Søstrene Bjørklund med Frank Ottersens ensemble | Erik Diesen | 78-plate | Philips P 53014 H |
| 1954 | «Mitt svermeri» | Inger Jacobsen med Karl Westbys orkester | Erik Diesen | 78-plate | Columbia GN 1487 |

Arrangør for Søstrene Bjørklunds versjon var Frank Ottersen.

Listeplasseringer med The Four Knights
--------------------------------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| The Four Knights | Storbritannias flagg Storbritannia | # 5 | 11 | 5. juni 1954 |
| The Four Knights | USAs flagg Billboard Most Played by Dick Jockeys Music Popularity Charts | # 2 | 24 | 1954 |

Referanser
----------

1. ↑  45's Arkivert 17. juli 2009 hos Wayback Machine.
2. ↑  Se plateetiketten
3. ↑  Chart Stats - Four Knights - (Oh Baby Mine) I Get So Lonely
**Inge den yngre** var svensk konge fra omkring 1110 til begynnelsen av 1120-tallet.

Han var sønn av Halstein av Sverige, bror til Filip av Sverige (*Fillipus*), nevø til Inge Stenkilsson den eldre. Han tilhørte Stenkilætten. Fra omkring 1110 til 1118 hadde han felles regime sammen med broren Filip, som døde omkring 1118.

Inge den yngre kan muligens han vært gift med Sankt Ragnhild av Södertälje, men den informasjon finnes også om hans onkel Inge den eldre. Det er mer sikkert at han var gift med norske Ulvhild Håkonsdatter (c.1090–1148) som kom fra den gamle Hålogalandsætten på Tjøtta. Ulvhild, en viljesterk og på mange måter en imponerende, skjønt også kraftig baktalt kvinne, var etter Inge den yngres død, først gift med den danske kongen Nils av Danmark og deretter med en ny svensk konge, Sverker den eldre.

Det er svært liten kunnskap om Inge den yngres regjeringstid. Muligens tok Norge området Jämtland tilbake fra Sverige igjen i 1111, og i forbindelse med Inge en yngres død på begynnelsen av 1120-tallet ble situasjonen i riket kaotisk, noe som ble utnyttet av kongene i Norge og i Danmark. I forbindelse med dette dro Sigurd Jorsalfare fra Norge på et korstog til traktene rundt Kalmar. Rundt 1500 kyr og andre kostbarheter skal nordmannen ha fått med seg. Dessuten ble en del hedenske smålendinger «omvendt».

Inge den yngre skal ha vært lite populær, i motsetningen til sin bror Filip. Derfor skal vestgøterne ha valgt Ragnvald Knaphövde og danske Magnus den sterke til konge allerede mens Inge den yngre fortsatt levde. Likevel beskrives begge brødrene i positive ordlag i Vestgøtalovens kongeliste.

En kong Kol skal under Inge den yngres tid ha gjort Østergøtland uavhengig.

Inge den yngre skal ha blitt forgiftet av en «ond» drikk i Østergøtland, muligens i Vreta. Hans norske hustru ble i nær samtid mistenkt for å ha bidratt til at han ble forgiftet, men moderne historikere mener at denne mistanken smaker litt for mye av kvinneforakt, at en ond handling må være begått av en ond kvinne. I den grav i Vreta kloster hvor Inge den yngre og Filip menes å ligge finnes det skjeletter av to svært langvokste personer, nærmere bestemt 1,98 og 2,02 meter lange, hvilket er svært mye for middelalderen, men om dette er korrekt er det en indikasjon på at kongegravene er korrekte ettersom Stenkilsætten skal ha vært høye menn. Med Inge den yngres død var også Stenkilætten utdød.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage person ID p11306.htm#i113058, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Inge d.y. i Svensk biografisk leksikon.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Filip** | **Konge av Sverige**(1118–1125) | Etterfølger:**Ragnvald Knaphövde** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Svenskt biografiskt lexikon
 |
Christiansø festning  Foto: Saxo 
**Christiansø** er en dansk øy i Østersjøen, 18 km nordøst for Bornholm. 

Arealet er 0,22 km²; 0,38 km² hvis naboøyene Græsholm og Frederiksø medregnes. Denne gruppen småøyer kalles Ertholmene. Møllebakken på Christiansø er med sine 22 moh. Ertholmenes høyeste punkt. Ertholmene ligger på 55° 19' nordlig bredde og 15° 11' østlig lengde som er Danmarks østligste punkt.[]

Christiansø (sammen med de øvrige Ertholmene) har en særskilt status i Danmark idet de ikke er en del av noen kommune eller region. 70 000 turister i året besøker Christiansø og Frederiksø, som eies og administreres av Forsvarsministeriet. Det er 96 fastboende på Christiansø og Frederiksø (1. januar 2008).[]

Festningen
----------

Christian V grunnla festningen Christiansø i 1684. Det var opptil 450 mann i gang med festningsbyggeriet ledet av ingeniøren Anthony Coucheron. Granitt til byggeriet ble brutt på stedet, mens alle andre byggevarer måtte fraktes over havet. Den 24. oktober 1808 bombarderte en engelsk flåte festningen og flere fartøyer ble skadet, syv mennesker døde og 10 ble såret. I 1855 hadde festningen mistet sin militære betydning og ble nedlagt.

Referanser
----------

1. ↑  Øens historie, christiansoe.dk Arkivert 16. juni 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Wikimapia kort

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Inge Cecil Paulsen** (født 23. august 1924, død 4. september 2013) var en norsk fotballspiller fra Stavanger, som var utenlandsproff i Frankrike på 1950-tallet. Han spilte i hjemområdet først for Lyn Storhaug og FK Vidar, før han spilte 46 kamper (52 mål) for Viking FK fra 1945 til 1950. I denne tiden fikk han også en full A-kamp for Norges herrelandslag i fotball, da de tapte 3-5 hjemme mot Sverige den 19. september 1948. Sensommeren 1950 fikk han i likhet med Viking-spilleren Per Figved, proffkontrakt med FC Sochaux der han fikk seks kamper i angrepsrekka (ett mål), så han gikk til Rouen samme året og fikk 13 kamper (to mål). Et profftilbud fra spanske Bilbao forelå også, men han returnerte til Norge. På grunn av NFFs strenge amatørbestemmelser, ble Paulsen utestengt fra klubbspill etter hjemkomsten, men han var trener i blant annet Bryne FK fra våren 1954.

I april 1958 gjorde Paulsen comeback i norsk fotball, da han for Stavanger Idrettsforening møtte Nærbø. Året etter var han tilbake i landslagssammenheng, da B-landslaget slo Danmark 2-1 i oktober. Hans far og to onkler spilte for Viking, i tillegg til storebroren Ragnar (1921-1998). Broren Odd var også fotballspiller. Inge Paulsen var onkel til landslagsspilleren Hans Edgar Paulsen, og Brede Paulsen Hangeland er hans grandnevø.

Referanser
----------

1. ↑  Dødsannonse i Aftenposten Arkivert 22. september 2013 hos Wayback Machine.
2. ↑  «European football national team matches 1872- database».
3. ↑  «Inge Paulsen, spillerstatistikk».
4. ↑  «Fint come-back av Inge Paulsen hos SIF». VG. 14.4.1958.
5. ↑  Th. Sandmoe (19.10.1959). «Fenomenalt spill reddet norsk B-seier i Tønsberg». VG.
6. ↑  «Norske fotballspillere i utlandet P-Q». Dag Trygsland Hoelseth.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Inge Paulsen – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Inge Paulsen – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Inge Paulsen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
**Mediale halscyster** er væskefylte hulrom som kan oppstå langs midtlinjen på halsen. De er vanligvis ufarlige, men kan være utsatt for infeksjoner, og kan være til hinder for pusting og tale dersom de blir svært store. Tilstanden er en av de vanligste årsakene til klump på halsen hos barn.

Bakgrunn
--------

I fosterlivet blir skjoldbruskkjertelen (thyroidea) dannet nær tungen. Rundt 3. uke av svangerskapet flytter den seg nedover gjennom vevet, til den når sin endelige posisjon på skjoldbrusken, fremme på halsen. 

Kanalen som oppstår under denne flyttingen kalles ductus thyreoglossus, og går fra tungen, via tungebeinet, ned til thyroidea. Vanligvis vil kanalen lukke seg innen 10. uke. Noen ganger skjer imidlertid ikke dette. Da vil små hulrom vær igjen inne i halsen, og disse kan potensielt fylles av væske og danne cyster. Cystenes opphav speiles tydelig i det engelske navnet; *Thyroglossal duct cyst*.

Symptomer og funn
-----------------

Mediale halscyster ligger i midtlinjen eller like utenfor denne, oftest i området mellom tungebeinet og ned til thyroidea. I teorien kan de også oppstå over tungebeinet, i tungen, men dette er sjeldent. De er uømme, jevne og har myk konsistens. Ofte vil de bevege seg oppover hvis tungen stikkes ut.

Cysten vokser oftest svært sakte, og over 1/3 av de affiserte er 20 år før de søker lege. Infeksjoner kan gjøre at cysten blir øm og vokser plutselig, for så å gå tilbake igjen.

Behandling
----------

Ettersom cystene ikke er farlige, kan man i mange tilfeller la være å behandle. Antibiotika kan være indisert dersom man mistenker infeksjon.

Ved hyppige infeksjoner, ved tale/puste-problemer eller av kosmetiske hensyn, kan mediale halscyster fjernes kirurgisk. Man opererer da vekk hele området der ductus thyreoglossus ligger, for å hindre nye cyster i å oppstå. Dette involverer å fjerne midtre deler av tungebeinet. Tilbakefall er sjelden etter slike operasjoner.

Se også
-------

Lateral halscyste
**Holvikfossen** (også skrevet **Holvikefossen**) er en foss i Holvikelva nordøst for Sandane i Gloppen kommune. Fossen er et landemerke for området rundt Sandane. Området er innlemmet i konseptet Trivselsskogen gjennom opprettelse av *Fosseteateret* med en utstikker for utsikt over fossen og sherpatrapper opp fjellsiden langs fossen.

Under fossen renner elva videre gjennom Nordfjord Folkemuseum, der den den møter *Leirelva* fra Røsskleivvatnet i Kolebakkane naturreservat. Herfra er elveløpet regulert i svinger gjennom Sandane sentrum og munner ut i Gloppefjorden. 

Holvikfossen ligger i gåavstand ca 500 meter øst for Utsikten. Det går stølsvei et stykke, og opparbeidet, bred sti fra veien og ned til fossen. Fra fossen er utsikten over bygda, fjord og fjell minst like imponerende som fra Utsikten. Det er adkomst opp fjellsiden via sti og sherpatrapper fra Sandane sentrum til toppen av fossen. Turen fra sentrum er drøyt 400 høydemeter og beregnet til mellom 90 og 115 minutter. Fra parkeringen til Trivselsskogen og opp til toppen av fossen tar omtrent en time. Etappen fra Sandane sentrum og opp til toppen av fossen er også første del av løypa for Svinestrandløpet.

Referanser
----------

1. ↑  ut.no: *Sandane - Holvikfossen - Fjellbygda - Trivselsskogen i Gloppen kommune*, hentet 29, november 2022

| * v
* d
* r
Severdigheter i Gloppen kommune |
| --- |
| Gloppen kommunevåpen | Museer: | Holvikejekta **·** Nordfjord Folkemuseum **·** | Severdighet |
| Geografi: | Eidsfossen **·** Holvikfossen **·** Karnilshaugen **·** Utsikten **·** Ålfotbreen **·** |
| Kirker: | Gimmestad gamle kirke **·** Vereide kirke **·** |
| Aktiviteter: | Breimsbygda Skisenter **·** Norsk Fjordhestgard **·** Trivselsskogen **·** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Media Network Services AS** (MNS) er en norsk teknologibedrift som ble etablert i 2007, og har hovedkontor i Oslo. Bedriften leverer nettjenester for videokonferanser over hele verden. Ved å bruke deres tjenester kan brukere oppnå inntil full HD-kvalitet på enhver videokonferanse.

MNS-tjenestene leveres uavhengig av Internett-leverandør og leverandør av videokonferanse-utstyr.

I september 2010 lanserte MNS VCdial – et sosialt nettsamfunn for videokonferansebrukere, der brukere kan sette opp konferanser direkte uten å bruke fjernkontrollen.

Daglig leder for MNS er Hans Fredrik Johansen og styreformann er Haakon Bryhni.

*VCdial* er et sosialt nettsamfunn for videokonferansebrukere utviklet av Media Network Services. VCdial er bygget på toppen av LinkedIn, slik at alle LinkedIn-brukere automatisk har konto og får ved første pålogging oversikt over alle sine kontakter. Produktet brukes til å sette opp videokonferanser og selve oppringingen gjøres via nettsamfunnet, og ikke via videokonferanseutstyrets fjernkontroll. VCdial ble lansert i september 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Bedriftens nettsider
* VCdial

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | EU mva-nr.
 |