Menneskets blodkarsystem
**Blod** består av blodplasma og blodceller. Blodplasmaet er en fargeløs væske. Blodcellene transporteres gjennom blodplasmaet. Blodet får sin karakteristiske rødfarve fra det jernholdige proteinet hemoglobin i blodcellene. Et voksent menneske har mellom fire og seks liter blod avhengig av kjønn, høyde og vekt.

Blodceller og plasma
--------------------

Blodet inneholder flere typer celler som sirkulerer i kroppen. Disse cellene blir gjerne omtalt som blodlegemer og har helt spesialiserte oppgaver. Det finnes tre typer blodceller:

* *Røde blodceller* (erytrocytter); Transportceller som transporterer oksygen fra lungene til cellene rundt i kroppen. Røde blodceller transporterer også karbondioksid og andre avfallstoffer fra cellene i kroppen. Røde blodlegemer har ikke cellekjerne. De røde blodlegemene inneholder hemoglobin, som er et jernholdig protein som binder oksygen. Det er hemoglobin som gir blodet den karakteristiske rødfargen. Oksygenrikt blod i arteriene har klar, lyserød farge, mens det oksygenfattige blodet fra venene har en mørkerød farge.
* *Hvite blodceller* (leukocytter); Forsvars- og vaktmesterceller. Kjerneholdige celler som inngår i kroppens immunforsvar. De hvite blodlegemene kan igjen deles inn i tre undergrupper;
	+ Granulocytter; Tar opp og bryter ned fremmede partikler, f.eks. bakterier.
	+ Lymfocytter; Viktig komponent i det spesifikke immunforsvaret
	+ Monocytter; Bryter ned dødt vev og partikler.
* *Blodplater* (trombocytter); gjør blodet i stand til å koagulere (størkne) og stanse blødninger. Blodceller utgjør ca. 45 % av blodets volum.

Blodtyper hos mennesker
-----------------------

Nordmenn har denne prosentvise fordelingen av blodtyper: Blodtype A: 48 %, blodtype O: 40 %, blodtype B: 8 % og blodtype AB: 4 %.

De rhesus-positive (RhD+pos) utgjør 85 %, mens 15 % er rhesus-negative (RhD-neg).

Fordelingen av blodgrupper i forskjellige etniske befolkninger kan gi en pekepinn om historiske slektskap og migrasjoner, selv om alle befolkninger både har vandret og er oppblandet med andre. Disse tallene tar kun hensyn til blodtype, og ikke rhesusfaktor. Europeiske folkegrupper kjennetegnes ved en særlig høy andel av blodtype A, mens asiatiske folkegrupper karakteriseres med en høy andel av blodtypene A og B.

I enkelte land kalles blodtype O for tallet 0 (f.eks. Tyskland), mens andre land bruker bokstaven O (Norge, engelskspråklige land). Oppdageren av blodgruppeinndelingen, Karl Landsteiner, døpte det ABC-systemet, men endret senere navnet på gruppe C til gruppe 0 (null).

| Folkegruppe | A | O | B | AB |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Samer | 63 | 29 | 4 | 4 |
| Portugisere | 53 | 35 | 8 | 4 |
| Nordmenn | 49 | 39 | 8 | 4 |
| Sveitsere | 50 | 40 | 7 | 3 |
| Svensker | 47 | 38 | 10 | 5 |
| Spanjoler | 47 | 38 | 10 | 5 |
| Dansker | 44 | 41 | 11 | 4 |
| Tyskere | 43 | 41 | 11 | 5 |
| Finner | 41 | 34 | 18 | 7 |
| Ungarere | 43 | 36 | 16 | 5 |
| Bulgarere | 44 | 32 | 15 | 8 |
| Tsjekkere | 44 | 30 | 18 | 9 |
| Islendinger | 32 | 56 | 10 | 3 |
| Irer | 35 | 52 | 10 | 3 |
| Skotter | 34 | 51 | 12 | 3 |
| Engelskmenn | 42 | 47 | 9 | 3 |
| Estere | 36 | 34 | 23 | 8 |
| Latviere | 37 | 32 | 24 | 7 |
| Russere | 36 | 33 | 23 | 8 |
| Polakker | 39 | 33 | 20 | 9 |
| Litauere | 34 | 40 | 20 | 6 |

Folkelige forestillinger om blodet
----------------------------------

Den katolske kirke kom[*når?*] til å forby dissekering av lik, men legene fulgte ofte med krigerne ut på slagmarken og fikk ved selvsyn se og undersøke sår og kutt som fienden hadde påført de falne.[]

Norrøne kilder nevner kjemper som har inngått en gjensidig pakt om å yte hverandre hjelp og støtte. De blander da blod og fremstår som «blodsbrødre». Etter forbilder i sagalitteraturen gjennomførte eventyrfortellerne Peter Chr. Asbjørnsen og Jørgen Moe en slik forbrødring. Også de som forsøkte å inngå pakt med djevelen, sørget for å skrive kontrakten med eget blod istedenfor blekk.[]

Den hippokratiske lære om kroppsvæskene
---------------------------------------

Den hippokratiske lære om væskebalansen i kroppen satte blodet og hjertet i forbindelse med varme og kjærlighet, i motsetning til hjernen som var forbundet med kjølig fornuft. Forestillingen om blodet som den varme kroppsvæsken har ført til utsagn som at det «koker i blodet», eller at en har «brennende kjærlighet», «varme følelser» og lignende.[] Slike overopphetede personer ble gjerne årelatt mot yrhet om våren.[]

Hos et friskt menneske forholder ifølge den hippokratiske lære de fire kroppsvæskene seg i fullstendig harmonisk balanse. De øvrige kroppsvæskene, sort og gul galle, står i et tilsvarende balansert forhold til flegmaet og blodet som de står i til hverandre.[]

Tidlige forsøk på blodoverføringer
----------------------------------

På 1600-tallet ble det gjort forsøk på blodtransfusjon. Det ble som oftest eksperimentert med griseblod, fordi en mente at grisens anatomi var den som liknet mest på menneskets, men det ble også forsøkt med lam som ble ansett som spesielt «rene» dyr.[]

Humoralpatologi
---------------

De ulike kroppsvæskene hadde sin spesielle plass i kroppen, hvor de også ble oppbevart og dannet. Blodet befant seg i hjertet, flegmaet i ryggmargen med kanaler som gjorde at slimet sto i forbindelse med så vel hjernen som med penis. Herav tanken om at onani ville gå til hodet på en og forårsake galskap, eller den fatale vrangforestillingen om at samleie kunne helbrede slike sykdommer som en mente skyldtes flegmaet (for eksempel syfilis), hvilket førte til en hyppigere spredning av kjønnssykdommen. Den svarte gallen hørte hjemme i milten og den gule gallen i leveren.[]

Antikkens leger mente kroppsvæskene, de fire *humores*, påvirket menneskets temperament. Ordet *humores* (= væsker) danner da også det etymologiske utgangspunktet for begrepene; humor og (godt eller dårlig) humør.[]

Den muntre, oppstemte sangvinikeren ble behersket av blodet (sanguis). Slim eller flegma (fibrin) var fremtredende hos den flegmatisk trege og ettertenksomme person. Svart galle (melancholia) fremkalte melankoli og hypokondri og førte til mørke tanker og depresjoner, mens gul galle eller blodserum (cholera) ble kjennetegnet ved den oppfarende kolerikerens væremåte.[]

Kroppen som mikrokosmos sto videre i forbindelse med allnaturen som uttrykk for makrokosmos, slik at blodet hadde forbindelse med elementet luft, svart galle med jord, gul galle med ild, mens flegmaet sto i sammenheng med vann. Slik som innslaget av tørrhet, fuktighet, hete og kulde kunne variere innenfor hvert av de fire elementene, påvirket disse også i sin tur kroppsvæskene.[] Det var derfor en utbredt forestilling, inntil omkring år 1900, at den syke ved forkjølelse hadde fått tilfrosset blodårene som forårsaket at flegmaet fløt ut av nese og munn.[]

Blodstemming
------------

Enkelte mennesker påstås å ha evnen til å stoppe blødninger. Dette kalles å stemme blod. Iblant dro blodstemmeren en ullfille over såret, så stoppet blødningen, men blodstemmeren behøvde ikke alltid å være til stede. Fra nyere tid finnes historier om folk som har stemt blod over telefonen etter at de har fått forklart hvem som var såret. Det merkelige er at sår det hadde vært blodstemt over, ble helt hvite. Det er imidlertid aldri dokumentert at blodstemming faktisk har skjedd.

Samtidig ble det gjerne lest eller mumlet en trollformel over pasienten. Denne ble notert av Jørgen Moe under en samlingsferd til Valle i Setesdal i 1847 etter den trollkyndige Auver Ljostads svartebok:

*De var tre Mand, til Thinge for,*  

*dei vidste ret aa gali svor.*  

*Stat Blo,*  

*stat Blo,*  

*som deres Sjæl i Helvede sto.*  

Homer forteller ca. 800 f.Kr at Odyssevs ble såret i låret på en villsvinjakt, og at kameratene hans stanset blodet ved å lese bønner over ham.[] Sagaene inneholder ingen blodstemmingsformler, men en blodbønn Moltke Moe skrev opp i Bø i Telemark i 1882, inneholder ordet *mjod*, som var en norrøn kjenning (= omskrivning) for blod. Blod var et tabuord som man unngikk å nevne.[]

*Mjod, mjod linne,*  

*du skal stå*  

*som en mann*  

*som stod i helvete inne*  

*i navn Gud fader, sønn og helligånd.*  

En annen gruppe blodstemmingsformler viser til historien om at Jordans elv stanset, dvs. vanndemonene stivnet av skrekk, da Jesus steg ut i vannet for å motta dåpen av Døperen Johannes. Denne varianten har prost Nils Hertzberg i Hardanger opptegnet etter en muntlig kilde i Kinsarvik:

*Stat Blo,*  

*so Vatne sto*  

*i Jordans Flo.*  

*Stat Blo,*  

*so Man[d]en i Hælvete sto*  

d:*er viste ret, men gjore raangt*  

*Stat Blo, stil Blo!*  

At vannet i Jordan stod stille da Jesus ble døpt, er et bibelfremmed tema hentet fra *Protoevangelium Jacobi* fra ca. år 150. I Solør-området grep blodstemmeren over såret og sa: 

*Du skal stå som Jordan stod*  

*da Johannes døpte*  

*i faderens, sønnens og den helligånds navn.*

Litteratur
----------

* Ronald Grambo: *I liv og død. Dråper av blodets historie*. C. Huitfeldt Forlag as. Oslo 1994. ISBN 82-7003-125-9 – Les på nett.
* Jean-Paul Roux: *Le Sang. Mythes, symboles et réalités*. Fayard. Paris 1988.

Se også
-------

* Blodcelle
* Blodgivning
* Blodoverføring
* Blodplater

Referanser
----------

1. 1 2  «Blodbanken i Oslo». *www.blodbanken-oslo.no*. Besøkt 5. april 2021.
2. ↑  «RACIAL & ETHNIC DISTRIBUTION of ABO BLOOD TYPES» **(engelsk)**. Bloodbook.com. Arkivert fra originalen 4. april 2010.
3. ↑  «Dr. Karl Landsteiner, der Entdecker der Blutgruppen | DRK-Blutspendedienst West». *www.blutspendedienst-west.de*. Besøkt 5. april 2021.
4. ↑  NFS Jørgen Moe: Notisbok nr. 8, s. 76-77. UiO.
5. ↑  Ørnulf Hodne: *Trolldom i Norge* (s. 180), forlaget Cappelen Damm, Oslo 2008, ISBN 978-82-02-28527-2
6. ↑  Nils Hertzberg: *Budstikken* III, Christiania 1821, s. 735.
7. ↑  Ørnulf Hodne: *Trolldom i Norge* (s. 182)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Blood – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Blood – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* GiBlod.no
* Retningslinjer for behandling av blodsykdommer hos mennesker Arkivert 23. januar 2011 hos Wayback Machine.
* Helsebibliotekets sider om blod

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BBC Things
 |