recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Elsje Christiaens lik ustillet etter henrettelsen. Øksen som hun hadde brukt til ugjerningen ses også. Tegning av Rembrandt, 1664
**Elsje Christiaens** (født ca. 1646 i Jylland, død 1. mai 1664 i Amsterdam) var en utvandret 18-årig pike fra Danmark, som drepte sin husvertinne i Amsterdam, og som ble henrettet for det. Liket ble fremvist på nordsiden av IJ hvor Rembrandt utførte to tegninger av henne.

Drapssaken
----------

Ved sin ankomst til Amsterdam, hvor Elsje Christiaens søkte arbeide som tjenestepike, leiet hun seg inn på et billig pensjonat i nærheten av kanalen Damrak. Etter et par uker hadde Elsje ikke funnet arbeide, og kunne derfor heller ikke betale husleien. 

Det oppsto en heftig krangel med vertinnen som tok en kost frem og truet med å ta pant i hennes få eiendeler. Elsje grep i panikk fatt i en øks og slo til vertinnen som falt ned i kjelletrappen og ble liggende død.

### Dømt til døden

Else flyktet deretter i panikk og kom til å springe rett i Damrakkanalen, hvorfra hun ble reddet opp av forbipasserende og brakt til rådhuset. Hun ble stillet for retten og omsider dømt til døden ved garrottering. Dertil kom at skarpretteren skulle tildele henne et par slag med mordvåpenet i hodet. Liket og øksen ble senere stillet til offentlig skue ved Volewijk, hvor offentlig henrettede normalt ble hengt opp til spott og spe.

Rembrandt
---------

Da Rembrandt hørte om Elsjes skjebne, rodde han selv samme dag til skueplassen ved IJ, hvor han utførte to tegninger av henne: Et i profil og et en-face. Pga. tegnestilen ble de to avbildningene lenge regnet for å være fra 1655, hvilket senere er blitt korrigert ved å sammenligne motivet med de historiske arkiver.

Referanser
----------

1. ↑  *Christiaens, Elsje*, Digitaal Vrouwenlexicon van Nederland. Besøkt 6. mai 2013
2. ↑  *Rembrandt og Elsje Christiaens*, gallerisvinestien.dk. Besøkt 6, mai 2013[*død lenke*]
3. ↑  *Elsje Christiaens two drawings with pen and brush (17 × 9 cm) — 1664*, artbible.info. Besøkt 6. mai 2013
4. ↑  *Christiaens, Elsje*, Digitaal Vrouwenlexicon van Nederland. Besøkt 6. mai 2013

Litteratur
----------

* de Moor, Margriet: *De schilder en het meisje*, Amsterdam, 2010

Portaler: Danmark | Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BPN
 |
**Wilhelmine Holmboe-Schenström**, kjent under kunstnernavnet **L'Hombino**, (født Sara Vilhelmine Holmboe 15. juni 1842 i Ålesund, død 18. november 1938 i Oslo) regnes for å være en av Norges første virkelig store internasjonale operasangerinner ved siden av Gina Oselio og Karen Holmsen.

Biografi
--------

Wilhelmine Holmboe var datter av sorenskriver for Sunnmøre Joakim Gøtsche Holmboe. Hun var gift med den svenske obersten Rolf Schenstrøm.

Hun studerte til mezzosopran hos Pauline García-Viardot i Paris. 

Fra 1877 til 1884 jobbet hun ved Stockholmsoperaen, men opptrådte også som gjestesanger i Christiania Theater, samt i Belgia, Frankrike og Italia. I 1880-årene arbeidet hun deler av året som sangpedagog i London. I 1914 ga hun ut noter til diktet «Jeg har sögt» av Magdalene Thoresen. Noteheftet inneholder også J.H. Macnairs engelske oversettelse av diktet med tittelen «Life's Secret».

Eksterne lenker
---------------

* Brev fra Wilhelmine Holmboe-Schenström til Nina Grieg, 15. mai 1888
* Holmboe-Schenströms «Jeg har sögt»/«Life's Secret» på Amazon.co.uk

Wilhelmine Holmboe-Schenström ligger gravlagt på gravlunden ved Borre kirke i Vestfold

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Legfransiskanerne** er en katolsk lekmannsorden som er tilknyttet Fransiskanerordenen. Den består av lekpersoner som er medlem av Den katolske kirke og som har forpliktet seg til å leve i tråd med fransiskansk spiritualitet og som har Frans av Assisi som forbilde. 

Ordenes kirkerettslige navn er Ordo Fransicanus Saecularis. I Norge kaller ordenen seg fra Lekfransiskanerne. Uformelt kaller medlemmene seg for botsbrødre og botssøstre, etter eksempel fra Frans av Assisi. Ordenen er stor, særlig i Italia, hvor ungdom og unge voksne utgjør hoveddelen av medlemmene. På verdensplan har ordenen over 1 million medlemmer, og er dermed den største lekordenen innen den katolske kirke.

Medlemmene avlegger profess (evige løfter), hvor man offentlig lover å leve i fransiskansk ånd og føre en enkel livsførsel. Medlemmene avlegger ikke løfte om sølibat, og kan derfor være gift og stifte familie.

I Norge er det 37 lekfransiskanere med avlagt profess. Det er kommuniteter med Lekfransiskanere i Oslo, Lillestrøm, Tønsberg og Bergen.

Eksterne lenker
---------------

* Ordenens internasjonale hjemmeside: www.ciofs.org
Fra Legenden om den hvite slange i Den lange korridor i Sommerpalasset i Beijing.
***Legenden om den hvite slange***, også kjent som ***Madam Hvite Slange*** (tradisjonell kinesisk: 白蛇傳, forenklet kinesisk: 白蛇传, pinyin: *Bái Shé Zhuàn*, jyutping: *Baak6 Se4 Cyun4*, POJ: *Pe̍k-siâ-tōan* eller *Pe̍h-siâ-tōan*) er en kinesisk legende som fantes som muntlige overleveringer lenge før den ble nedskrevet. Den er blitt tema for en rekke kinesiske operastykker, i kinesisk skyggeteater, filmer (både wuxia og andre) og fjernsynsserier.

Den første gang en fiksjonalisert versjon ble utgitt på trykk synes å ha vært *Den hvite jomfru stengt inne for evig i Leifengpagoden* (白娘子永鎮雷峰塔) på bredden av Vestsjøen i Hangzhou i Feng Menglongs *Jingshi Tongyan* (警世通言), som ble skrevet under Ming-dynastiet.

Legendens grunnformer
---------------------

Uten utbroderinger og i kortform forteller legenden om en ung høylærd som forelsker seg i en vakker kvinne, uten å vite at hun er en tusen år gammel hvit slange som har tatt menneskelig form. En munk griper inn for å sørge for at man overholder den gamle lov om at mennesker og åndevesener ikke må ble forelsket i hverandre, og hensetter den hvite slange i dyp søvn i Leifengpagoden.

Opp gjennom århundrene har historien utviklet seg fra en skrekkhistorie til en romanse. Mannen og slangekvinnen er dypt forelsket i hverandre, men naturens lov setter bom for deres kjærlighet. Det er også flere variasjoner over temaet. I en versjon har de to møttes i et tidligere liv, de møtes ved en boddhisattvas styrelse på den brudne bro i Vestsjøen, og historien fortsetter i deres senere liv, eller den hvite slanges avkom er en reinkarnasjon av guddommen Wenchang Wang.

En annen skikkelse i legenden er den hundre år gamle grønne slange (eller en karpe som kalles den blå slange eller brune slange på grunn av sine vann- eller jord-evner) som også ble forvandlet til kvinnes form, og tjener som den hvite slangekvinnens være venn og betrodde.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Legend of the White Snake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Fashion/art film starring Daphne Guinness, directed by Indrani.
* Legend of White Snake - Stage Performance from Penang, Malaysia
* Xu Xian and Lady White Story, Bai She Zhuan
* Stories to Caution the World in Google Books
* Lady White Snake
* Oregon Shakespeare Festival, 2012 production

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Oskol** (russisk: Оскол), eller **Oskil** (ukrainsk: Оскiл), er ei elv i Kursk og Belgorod oblast i Russland og Kharkiv oblast i Ukraina. Den er ei venstre sideelv til Donets, og er 472 kilometer lang, med et nedbørfelt på 14 800 km².

Elva har sitt utspring på Det sentralrussiske platå, lengst øst i Kursk oblast. Den renner deretter sørover gjennom Belgorod oblast og de østlige delene av Kharkiv oblast i Ukraina. Rundt 10 km før munningen i Donets ligger Tsjervonoskil-reservoaret, som ble satt i drift i 1958 for flombeskyttelse og produksjon av elektrisitet. Elva får storparten av sin vannføring fra snøsmelting. Den er islagt fra november til mars.

Langs Oskol ligger flere byer: Staryj Oskol, Novyj Oskol og Valujki i Russland, og Kupjansk i Ukraina.

Referanser
----------

1. ↑  «Река Оскол». *Russlands statlige vannregister* **(russisk)**. Besøkt 20. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oskol River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Kart over Antarktis, med Wilkes Land til høyre

**Wilkes Land** er et stort landområde i den østre delen av det antarktiske kontinentet og inngår i Australias kravområde i Antarktis, Australian Antarctic Territory. Området er oppkalt etter løytnant, senere kontreadmiral Charles Wilkes, som ledet den amerikanske antarktisekspedisjonen 1838–1842 og observerte land flere steder i denne sektoren.

Området strekker seg fra Queen Mary Coast i vest ved 100°28' Ø til Adelie Land i øst ved 136° Ø, og havet utenfor kysten av Wilkes Land grenser mot Indiahavet. Området strekker seg som en sektor helt inn til Sydpolen og har et flateinnhold på om lag 2 000 000 km², hvorav det meste ligger under is. Landet er delt inn i følgende sektorer:

* Knox Land: 100°28' Ø til 109°16' Ø
* Budd Land: 109°16' Ø til 115°33' Ø
* Sabrina Land: 115°33' Ø til 122°05' Ø
* Banzare Land: 122°05' Ø til 130°10' Ø
* Clarie Land: (Wilkes Coast) 130°10' Ø til 136° Ø

Kystlinjen ble undersøkt og kartlagt av Operasjon Highjump 1946–1947, Operasjon Windmill 1947–1948, Australian National Antarctic Research Expeditions (ANARE) 1956–1960 og sovjetiske antarktisekspedisjoner 1956–1959.

Kilder
------

* Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR)

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
Kim Chaek E-Bibliotek.

**Kim Chaek tekniske universitet** er et universitet i Pyongyang, Nord-Korea, som ligger ved elva Taedong. Universitetet regnes for å være det fremste teknologiske universitet i landet. 

Universitetet har 10 000 studenter og 2 000 ansatte. Universitetet var opprinnelig en del av Kim Il-sung-universitetet, men ble skilt ut i 1948 som *Pyongyang teknologiske høgskole*. Under Koreakrigen i 1951, ble navnet endret til *Kim Chaek tekniske høgskole*. Kim Chaek (Kim Ch’aek) var en kommandant i Den koreanske folkearméens fronthovedkvarter og døde under krigen. I 1988 ble høgskolen klassifisert som universitet. 

Fra 2007 har universitetet fått konkurranse fra det nyetablerte Pyongyang vitenskapelige og teknologiske universitet.

Et IP-nettverk knytter sammen universitetet med Folkets store studiehall og Kim Il-sung-universitetet.

Universitetets studenter og forskere har tilgang på 2 millioner fysiske bøker samt og 10 millioner elektroniske bøker gjennom det oppsatte LAN-nettverket.

Se også
-------

* Kim Il-sung-universitetet
* Pyongyang vitenskapelige og teknologiske universitet
* Pyongyang universitet for internasjonale studier
* Koryo Songgyungwan-universitetet
* Rajin maritime universitet
* Huichon teleuniversitet
* Utdanning i Nord-Korea

Referanser
----------

1. ↑  North Korea Economy Watch, 13. april 2007
2. ↑  North Korea Economy Watch, 7.desember 2007
3. ↑  North Korea Economy Watch, 5.oktober 2007

Eksterne lenker
---------------

* NTI.org-profil

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
| Nødnummer i Norge ☎ |
| --- |
| Brann | **110** |
| Politi | **112** |
| Ambulanse | **113** |
| Nødnummer til sjøs | **120** |
| Nødnummer for døve | **1412** |
| Legevakt | **116 117** |

**Legevakt** er et allmennmedisinsk behandlingstilbud beregnet på akutte tilstander utenom vanlig åpningstid for legekontorene. Alle norske kommuner er pålagt å ha en legevaktordning.

Organisering
------------

Tidligere var legevaktene bemannet med en allmennpraktiserende lege i hjemmevakt og det var vanlig at legen reiste i sykebesøk hjem til pasienten, eller de møttes på legens kontor. 

De siste årene er det stadig mer vanlig at legevakt organiseres som samarbeid mellom flere kommuner og er plassert i en sentral legevaktstasjon, gjerne også med legevaktsentral og noen steder i et lokalsykehus.

Legevaktsentralen i større områder er vanligvis bemannet med en eller flere leger og en eller flere sykepleiere. Det er mye vanligere at de dårlige pasientene hentes med ambulanse til legevaktsentralen enn at legene reiser ut til pasienten. Imidlertid blir det nå lagt vekt på at legevaktslegen skal kunne rykke ut til pasienter når dette er nødvendig.

### Legevaktbil

Enkelte legevakter har uniformert bil med blålys og sirene som kan brukes til utrykning.

Telefonnummer
-------------

Fra og med 1. september 2015 fikk legevaktene samme seksifrede telefonnummer i hele Norge: **116 117**. I en europeisk bestemmelse er det besluttet at 116 117 etter planen skal brukes over hele Europa.

Referanser
----------

1. ↑  «Ring legevakten på 116 117 for øyeblikkelig hjelp». *www.helsenorge.no* **(norsk)**. 19. september 2019. Besøkt 19. august 2022.
2. ↑  «Organisering av legevakt». *Helsedirektoratet* **(norsk)**. Besøkt 19. august 2022.
3. ↑  Østraat, Julie Johansen, Elin (4. november 2021). «(+) Legevakten har fått egen utrykningsbil». *l-a.no* **(norsk)**. Besøkt 19. august 2022.
4. ↑  Tolfsen, Caroline Bergli (27. mai 2023). «Legene er pålagt å rykke ut, men mangler blålys». *NRK*. Besøkt 28. mai 2023.
5. ↑   | 1. september innføres det et nytt nasjonalt nummer til legevakten, 116 117.
6. ↑  «116 117: what is the European Number for non-urgent medical services». *news.beta80group.it* **(engelsk)**. Besøkt 19. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

Telefonnummer og annen kontaktinformasjon for alle landets kommunale legevakter

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
***Legend of Basara*** er en japansk animert eventyr- og science fiction-serie på tretten episoder fra det japanske selskapet KSS. Serien gikk opprinnelig første gang i 1998 gjennom Chiba Television Broadcasting. Noburu Takamoto var regissør for serien.

De tretten episodene var basert på de fem første bøkene i mangaserien Basara. Handlingen finner sted i et futuristisk Japan. Landet består av en tom, livløs ørken etter en katastrofal hendelse på slutten av det 21. århundre.

Rolleliste
----------

* Sarasa – Akiko Kimura
* Shuri – Kazuhiko Inoue
* Ageha – Kaneto Shiozawa
* Nagi – Hayami Sho
* Hayato – Hiro Yuki
* Shido – Jurota Kosugi
* Asagi – Nozomu Sasaki
* Kakujii – Tesshō Genda
* Chacha – Kaori Yamagata
* Zaki – Koji Ishii
* Tatara – Akira Ishida

Referanser
----------

1. ↑  «Legend of Basara (TV) - Anime News Network». *www.animenewsnetwork.com*. Besøkt 28. november 2016.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
**Ricard Dannatt**, baron Dannatt, (født 23. desember 1950) er en britisk offiser og tidligere sjef for den britiske hæren. Han har erfaring fra Bosnia og Nord-Irland.

Dannat var i nyhetene i 2006 for hans uttalelser om at britiske styrker bør trekkes ut av Irak-krigen.

Privatliv
---------

Dannatt ble utdannet ved Felsted School i Essex og St. Lawrence College i Kent. Han bor i Norfolk og giftet seg med sin kone, Phillippa, i 1977. De har tre sønner og en datter sammen. En av sønnene tjenestegjør i Grenadier Guards.

Dannatt er også nestleder for den britiske kristne offisersforeningen og leder for en bibelstudieorganisasjon for soldater.

Militær bakgrunn
----------------

Dannatt er utdannet ved University of Durham, og gikk inn i Green Howards i 1971 etter å ha gått gjennom offisersskolen Sandhurst. Han tjenestegjorde i Nord-Irland, hvor han i en alder av 22 mottok utmerkelsen Military Cross. Senere tjenestegjorde han i Kypros og Tyskland. Fra 1989 til 1991 var han bataljonssjef.

Fra 1994 til 1996 var han sjef for 4. panserbrigade i Tyskland og Bosnia. I 1999 tok han over kommandoen av 3. divisjon i Kosovo. Han tjenestegjorde så i generalstaben fra 2001 til 2002 før han overtok Natos Allied Rapid Reaction Corps (ARRC). I mars 2005 tok han over som *Commander-in-Chief Land Command* (øverstkommanderende for landstyrkene).

Dannant ble gjort til life peer som baron Dannant i november 2010. Fra før av var han tildelt military cross og gjort til Knight Grand Cross (GCB), i Order of the Bath og Commander of the Most Excellent Order of the British Empire (CBE).

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   UK Parliament ID 2RDzeiAu[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The Peerage person ID p52059.htm#i520585, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografi hos det britiske forsvarsdepartementet (engelsk)
* Biografi hos Nato (engelsk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BBC Things
 |
**Granåsen dolomittfelt** er et dagbrudd i Vefsn.

I perioden 1972 til 1981 ble feltet evaluert av NGU. Fra 1981 til 1989 ble feltet evaluert som et samarbeidsprosjekt mellom NGU og Vefsn Utbyggingsselskap A/S, Mosjøen.

Råstoff
-------

* dolomittmarmor
* brucitt-førende dolomittmarmor
* kalk
* gabbro

Hele feltet er geologisk kartlagt i målestokk 1:5000. (Ca. 1300 mål).

Totalt er det boret 5.225 m fordelt på 47 hull. I undersøkelsesperioden er det utført en rekke testforsøk for å belyse mulighetene for fremstilling av økonomisk interessante produkter av ressursene i Granåsenfeltet.

Ren dolomittmarmor : 80 -100 mill. tonn (sentrale partier av feltet). Per dato er det firma Normin Mine som har rettighetene til deler av forekomsten.

Det arbeides i dag med å se på om forekomsten kan brukes som råstoff til Magnesium produksjon i Glomfjord ved bruk av ny teknologi. Det er et arbeid som utføres av selskapet Scanmag. Et nytt Mg verk i Glomfjord vil fullt utbygd ha en årsproduksjon på omtrent 30 000 tonn Magnesium.

NGU
---

Mineral forekomsten er i NGU sin database registrert som nr.326 i Vefsn (1824) kommune.

Ressurs
-------

-Dolomitt.

-Kalk

-Brucitt.

-Gabbro.

Eksterne lenker
---------------

* Noregs geologiske undersøking
* Normin Mine AS
* Noregs geologiske undersøking forekomst 326[*død lenke*]
**Lars Rasch** (født 24. mai 1797 i Eiker, død 12. januar 1864 i Kristiania) var en norsk ordfører og stiftsoverrettsprokurator.

Lars Rasch var sønn av bruksfullmektig Jonas Larsen Rasch og Kirsti Jacobsdatter Ihle. Han ble gift i Luster 20. oktober 1829 med Anne Sophie Fleisher.

Rasch tok examen artium i 1818, og ble Cand. Jur. i 1822. Han var edsvoren fullmektig hos Byfogden i Kristiania før han i 1824 ble underrettsprokurator. Fra 1831 var han overrettsprokurator i Kristiania. Han hadde en omfattende praksis, blant annet som eiendomsmegler. Rasch var ordfører i Kristiania i 1845 og i 1847–1852.

Lars Rasch var medstifter og direksjonsmedlem i Christiania Dampkjøkken. Dampkjøkkenet ble oppført i 1857 ved arkitekt Georg Andreas Bull. Bull ble også planlegger og arkitekt for villaforstaden Homansbyen, der Rasch i kompaniskap med Peder Jacob Homan hadde kjøpt opp større landeiendommer, som etter hvert ble utparsellert og bygget for salg.

Lars Rasch ble utnevnt til Ridder av St. Olavs orden 3. mai 1853 «for nidkjær Virksomhed i Communal-Anliggender».

Kilder
------

* St. Olavs orden 1847-1947
* Geir Tandberg Steigan (2001). «Homansbyens tilblivelse». arkitekturhistorie.no. Besøkt 21. mars 2008.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
**Mattias Hargin** (født 7. oktober 1985 i Stockholm) er en svensk tidligere alpinist, som spesialiserte seg på slalåm. Han deltok i verdenscupen i alpint fra 2004 til 2019. Han var gift med Matilda Rapaport i 2016, til hun døde i en snøskredulykke samme året. Han er yngre bror av alpinisten Janette Hargin.

Karriere
--------

Hargin kjørte sitt første FIS-renn i januar 2001. I desember 2003 fulgte den første starten i et europacuprenn. 

Han fikk sin første mesterskapsmedalje da han tok sølv i det svenske juniormesterskapet i mars 2004. Under junior-VM 2005 tok han sølv i slalåm. I europacupsesongen 2005/06 vant han tre slalåmrenn og tok to andreplasser, og vant dermed slalåmcupen sammenlagt foran landsmennene Anton Lahdenperä og Jens Byggmark.

Den 22. desember 2004 debuterte Hargin i verdenscupen. Han tok sine første poeng 7. januar 2007 i Adelboden, der han ble nummer 20 i slalåmrennet. 

Hargin deltok for Sverige under Vinter-OL 2010 i slalåm og oppnådde en 14.-plass.

Hargin vant sin eneste verdenscupseier individuelt da han vant slalåm i Hahnenkammrennene i Kitzbühel 25. januar 2015.

I VM i alpint 2015 i Beaver Creek kjørte han på det svenske laget som tok bronse i lagkonkurransen.

Hargin la opp etter sesongen 2018/19.

### Pallplasseringer i verdenscupen

| Dato | Sted | Disiplin | Plassering |
| --- | --- | --- | --- |
| 6. januar 2011 | Kroatias flagg Zagreb | Slalåm | 3 |
| 25. januar 2011 | Østerrikes flagg Schladming | Slalåm | 3 |
| 15. desember 2013 | Frankrikes flagg Val d'Isere | Slalåm | 2 |
| 25. januar 2015 | Østerrikes flagg Kitzbühel | Slalåm | 1 |
| 15. mars 2015 | Slovenias flagg Kranjska Gora | Slalåm | 3 |
| 12. november 2017 | Finlands flagg Levi | Slalåm | 3 |

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mattias Hargin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Mattias Hargin – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Mattias Hargin – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Mattias Hargin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Mattias Hargin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Mattias Hargin – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Mattias Hargin – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Mattias Hargin – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata

* (en) Mattias Hargin – ski-db.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Operasjon Allied Harmony** var en militæroperasjon i regi av NATO i Republikken Makedonia fra desember 2002 til april 2003. Operasjonen hadde i oppdrag å beskytte observatører fra Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa, som overvåket iverksettelsen av fredsplanen for Makedonia, der regjeringen og albanske grupper hadde vært i voldelig konflikt. Den skulle også gi militære råd til Makedonias regjering. Tanken var at EU skulle overta ansvaret for dette med operasjonen EUFOR Concordia, men denne var ikke klar til å tre inn. Operasjon Allied Harmony hadde selv overtatt for Operasjon Amber Fox. Styrken, som besto av omkring 400 mann, var i virksomhet fra 16. desember 2002 til 31. mars 2003. Norge bidro med tre offiserer til operasjonen.

Referanser
----------

1. ↑  Terry M. Mays: *Historical Dictionary of Multinational Peacekeeping*, 3. utgave, Lanham: Scarecrow Press, 2011, s. 189.
2. ↑  «Tabell 3.1 Oversikt over norske militære bidrag i utenlandsoperasjoner etter 1945 og frem til 2008» i *«Fra vernepliktig til veteran» Om ivaretakelse av personell før, under og etter deltakelse i utenlandsoperasjoner*, St.meld. nr. 34 (2008–2009), Forsvarsdepartementet, s. 15–16. Besøkt 13. august 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Operation Allied Harmony ends), NATO
**J. Marcel Duval** (født i Baie-Saint-Paul i Quebec) er en pensjonert kanadisk generalløytnant i luftforsvaret. 

Duval gikk i 1975 inn i Canadas luftforsvar, der han ble helikopterflyger. I 1989 tok han eksamen ved Command and Staff College og gikk i 1995 ut fra U.S. Air Force Air War College.

I tillegg til tjeneste i Canadas forsvar, har Duval også deltatt i fredsbevarende tjeneste for FN. I 1992 tjenestegjorde han ved Department of Peacekeeping Operations i FNs hovedkvarter i New York. Etter at han i 1995 ble sjef for 408th Tactical Helicopter Squadron, som er basert i Edmonton i Alberta, deltok han med denne avdelingen i FN-tjeneste for UNMIH i Haiti. Fra 1997 til 1998 deltok Duval i Multinational Force and Observers i Egypt og var samtidig sjef for den canadiske kontingenten der.

Duval ble i 2007 sjef for 1 Canadian Air Division/Canadian NORAD Region (CANR)  og var fra 2009 til 2011 nestkommanderende i North American Aerospace Defense Command.

I 2009 ble Duval utnevnt til kommandør av Order of Military Merit.

Referanser
----------

1. ↑  «J.M. Duval, CMM, CD» Arkivert 8. januar 2010 hos Wayback Machine. (PDF), omtale fra North American Aerospace Defense Command.
2. ↑  New Commander for 1 Canadian Air Division/Canadian NORAD Region Arkivert 13. august 2012 hos Wayback Machine. Royal Canadian Air Force, 18. juli 2007.
3. ↑  «Change of Office ceremony for NORAD Deputy Commander» Arkivert 18. august 2011 hos Wayback Machine. North American Aerospace Defense Command.
4. ↑  «AF members appointed to Order of Military Merit», *The Maple Leaf*, 25. februar 2009.
**Rune Haglund** (født 1. juli 1965) er en norsk trompetist.

Han avtjente sin verneplikt i Hans Majestet Kongens Garde, Musikktroppen og ble overført direkte til HV-musikken etter sin verneplikt.

Privat har han spilt ved en rekke teaterforestillinger som Hello Dolly, Annie, 80-tallet Beat for Beat, West Side Story, Sugar og Dizzie Tunes for å nevne noe.
I 1990 var han kapellmester på Einar Schankes Jubileums, samme året mottok han også spellemannprisen sammen med Oslo Groove Company.
I tillegg har han også spilt fast med artister som Wenche Myhre, Jørn Hoel, Jan Werner, Trine Rein og The Monroes. Han har turnert med et stort antall artister, spilt og underholdt i en lang rekke TV-programmer.
Våren 2010 var han, sammen med bandet sitt Tobb (The Original Bullshit Band) på turne med den levende legenden Bill Champlin som blant annet spilte i bandet Chicago i 28 år.

Kaptein Haglund har i perioden 2010 - 2018 besatt ulike stillinger i Norsk Militær Tattoo, de seneste årene som Administrasjonsoffiser.

Diskografi
----------

### Oslo Groove Company

* *Anno 1990* (1990)
* *Anno 1992* (1992)
* *Anno 1996* (1996)

### Nils Mathisen

* *Popcoast* (2007)

### Andre deltagelser

* Mokke & Høst: *Bestevenner* (1984)
* Garden of Delight: *Blessed Minutes/Glory* (1984)
* Chris Erichsens Orkester: *Hold meg fast* (1989)
* Polydor: *Annie – den norske suksessversjonen* (1991)
* Anne-Cath. Vestly: *Marte og Mormor og Mormor og Morten 1* (1991)
* Rags: *A World Behind the Beat* (1993)
* Dronning Mauds Land: *Smelter på tungen* (1998)
* Etnisk musikklubb: *combiNATIONS – The New International Music of Norway* (1998)
* Lars Lillo-Stenberg: *Oslo* (2000)
* D.D.E.: *Jippi* (2000)
* Kor-90: *The River* (2006)
* Terje Tysland: *Heile livet og mæ* (2011)
* Fire! Orchestra: *Exit!* (2014)
* Fire! Orchestra: *Enter* (2014)
* TOBB med Bill Champlin: *Sweet Marie* (2015)
* TOBB: *True to Our Sound* (2015)
* Reidar Brendeland & Vestlandsfanden: *Gratulerer* (2015)
* TOBB: *Lighthouse* (2018)

Referanser
----------

1. ↑  Offisielle programmer for NMT i perioden

Eksterne lenker
---------------

* Haglunds hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Rune Hekkelstrand** (født 18. juni 1973) er en norsk skuespiller og programleder.

Han har medvirket i teaterstykker som *Junk*, *Å Temme Trollet*, *Jeppe på berget*, *Den Spanske Flue* og *Blanke Messingen*. Han har vært engasjert ved bl.a Nationaltheatret, Den Nationale Scene, Riksteatret, Teatret Vårt, Agder teater og Hedmark Teater. 

Rune Hekkelstrand har medvirket i en rekke film- og TV-produksjoner som *Evas øye* (Film – Karin Fossum), Brigaden (NRK), Jakten på nyresteinen, Skolen (NRK) og UHU!. I UHU! spilte Rune Hekkelstrand hovedrollen som spøkelset Polter. UHU! ble belønnet med 2 spellemannpriser og to Gullruter.

Rune har også fortellerstemmen i den norske utgaven av den britiske Barne-TV-serien Drømmehagen (originaltittel: In The Night Garden...)

I 2009 spilte Rune Hekkelstrand paleontologen Huxley i den internasjonale produksjonen *Walking with Dinosaurs*. Forestillingen har vært spilt for over 3 millioner mennesker over hele verden. 50 000 mennesker møtte opp i Oslo Spektrum.

Rune Hekkelstrand har også jobbet som programleder i radiostasjonene Kanal 24, Radio Norge og P5.

Siden 2013 har Hekkelstrand jobbet som prosjektleder i eventselskapet Gyro.

Referanser
----------

1. 1 2  *Tre til Gyro*, Kampanje, 14. august 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
***Cocktail*** er et mykpornografisk tidsskrift som blir utgitt månedlig av MP Media Norge. Bladet regnes som Norges eldste pornografiske tidsskrift som fremdeles er på markedet, og hadde sin første utgivelse i 1950. I begynnelsen var dette et humorblad med vitser, historier og pinup-bilder, men etter hvert har innholdet blitt mer pornografisk med nakenfotografier, gruppesex, sexfortellinger og annonser.

Opprinnelig var *Cocktail* et skandinavisk blad med utgivelser i Sverige fra 1942 til 1974 og i Danmark fra 1930-tallet til begynnelsen av 1970-tallet. En liberalisering av pornolovgivningen i disse landene gjorde at det dukket opp en rekke konkurrenter som viste mer utfordrende sex enn det *Cocktail* gjorde. Den norske utgaven startet med utgivelser av sex-pocketbøker i 1967 og begynte med fotonoveller i 1972, da også utviklingen mot å bli et rent pornoblad startet.

Se også
-------

* Linda Johansen
* Tanja Hansen

Referanser
----------

1. ↑  MPHouse, MP Media Norge Arkivert 3. mars 2014 hos Wayback Machine.. Besøkt 3. mars 2014. (en)
2. 1 2 3 4 5  Willy B. *Drømmenes marked : norske ukeblader, magasiner og hefter 1945-1995*. Bladkompaniet, Oslo 1996. Sidene 93-94, 179. ISBN 8250935616.
3. ↑  Cocktail.no: Tidsskrifter Arkivert 5. april 2015 hos Wayback Machine.. Besøkt 3. mars 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Bladets nettsted
**Murmanskka guovllu Sámesearvi** (engelsk: *Association of Sámi in the Murmansk Region*, russisk: Общественная организация cаамов Мурманской области), forkortet OOSMO på russisk, er en organisasjon for samer på Kolahalvøya med sitt tyngdepunkt i Lovozero og Revda.

Det er uklart når OOSMO ble grunnlagt. Organisasjonen søkte om medlemskap i Samerådet i 2000, og fikk søknaden innvilget. Grunnleggelsen kom etter flere års strid i Guoládaga Sámi Searvi (GSS), der et av argumentene til var at GSS ikke representerte dagliglivet til majoriteten av samene. Begge sameorganisasjonene fra Russland er et sete i Samerådet.

Referanser
----------

1. ↑  Larsen, Dan Robert (8. juni 2010). «Kolasamene valgte nytt styre». *NRK Sápmi*.

  


| * v
* d
* r
Medlemsorganisasjoner i Samerådet |
| --- |
| 
* Norske Reindriftsamers Landsforbund
* Norske Samers Riksforbund
* Samenes Folkeforbund
* Renägarförbundet
* Same Ätnam
* Samernas Riksförbund
* Finska Samernas Centralförbund
* Guoládaga Sámi Searvi
* Murmanskka guovllu Sámesearvi

 |
**Rune Fritz Nicolaisen** (1958-2022) var en norsk akademiker med magistergrad i filosofi som i en årrekke jobbet som universitetslektor i filosofi ved Universitetet i Bergen. Han var en av de fem som startet *Agora. Journal for metafysisk spekulasjon* og var i åtte år medredaktør i tidsskriftet.

Nicolaisen underviste i mange år til Examen philosophicum både ved Universitetet i Oslo, Nansenskolen og Friundervisningen.

Han har skrevet *Å være underveis, Introduksjon til Heideggers filosofi* (Universitetsforlaget 2003). Boken ble oversatt til dansk i 2007 (Klim forlag), og er den eneste innføringen i Heideggers filosofi på norsk og dansk som tar for seg hele Heideggers forfatterskap. Sammen med Torstein Tollefsen og Henrik Syse var han også medforfatter til læreboken *Tenkere og Ideer* (Gyldendal 1997).

1990-92 var Nicolaisen tysk statsstipendiat (Deutscher Achademisher Austausch Dienst, DAAD) ved Albert-Ludwigs-Universität i Freiburg.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Våre Minnesider, nettum.vareminnesider.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Rune Fritz Nicolaisen i BIBSYS
* 

* (no) Publikasjoner av Rune Fritz Nicolaisen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Hercule Poirot** er en detektivfigur i Agatha Christies krimbøker. Han opptrer i over 30 romaner og over 50 noveller, og er en av de mest berømte detektiver i litteraturhistorien[].

Poirot er født i Spa i Belgia og har arbeidet som belgisk polititjenestemann, især i Brussel, men måtte flykte til England under første verdenskrig og slo seg ned der. I likhet med mange andre detektiver i kriminalitteraturens tidlige år (Miss Marple, Sherlock Holmes, Fader Brown), er Poirot ugift. Hans livs kjærlighet, grevinne Vera Rossakoff, opptrer i novellene *The Double Clue* og *The Capture of Cerberus* og romanen *The Big Four*.

Poirot er en liten, halvskallet mann som har en underlig sans for symmetri og renslighet, han har en liten bart som er hans stolthet, og han steller den iherdig for at den skal være helt symmetrisk, han tolerer ikke engang en feil på tre millimeter.[] Det samme gjør han hver gang han ser noe stå eller sitte skjevt og han er også en smule kresen i matveien. Han snakker engelsk med en fransk aksent, og første gang folk møter ham, mistar de ham ofte for å være fransk.

Christies bøker om Poirot ble fra 1989 gjort til en fjernsynsfilm-serie under navnet *Poirot* med David Suchet i tittelrollen. Andre skuespillere som har portrettert Poirot på film og fjernsyn er Austin Trevor, Tony Randall, Albert Finney, Peter Ustinov, Alfred Molina og Ian Holm.

Hercule Poirot døde i Christies roman *Curtain,* da hun ikke ønsket at etterforskeren skulle brukes av andre forfattere etter hennes død.

Litteratur
----------

* Barnard, Robert (1980). *A Talent to Decieve*. London: Fontana/Collins.
* Christie, Agatha (1977). *Agatha Christie: An Autobiography*. New York: Dodd, Mead & Company. ISBN 0396075169.
* Hart, Anne (2004). *Agatha Christie's Poirot: The Life and Times of Hercule Poirot*. London: Harper and Collins.
* Osborne, Charles (1982). *The Life and Crimes of Agatha Christie*. London: Collins.
* Peterson, H. C. (1939). *Propaganda for War: The Campaign against American Neutrality, 1914-1917*. Norman: University of Oklahoma Press.
* Wilson, Edmund. (1945). *Who Cares Who Killed Roger Ackroyd?* The New Yorker. 20. januar 1945. Opptrykt i: *Classics and Commercials* New York (1950)
* Wilson, Edmund. (1950). *Why Do People Read Detective Stories?*,. I: *Classics and Commercials*, New York

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Bolivias flagg Bolivia |
| Friidrett: |
| Friidrett Søramerikansk mesterskap i friidrett |
| Bronse | Buenos Aires 1941 |  Kulestøt |
| Friidrett Bolivarianske leker |
| Gull | Lima 1947–48 |  80 mH |
| Gull | Lima 1947–48 |  Høydehopp |
| Gull | Lima 1947–48 |  Lengdehopp |
| Gull | Lima 1947–48 |  Kulestøt |
| Gull | Lima 1947–48 |  Diskos |
| Sølv | Lima 1947–48 |  50 meter |
| Sølv | Lima 1947–48 |  Spydkast |

**Julia Iriarte** er en boliviansk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i sprintløp, lengdehopp, høydehopp og ulike kastøvelser på 1940- og 50-tallet.

Idrettskarriere
---------------

Iriarte deltok i Søramerikansk mesterskap i friidrett 1941, som ble arrangert i Argentina, og fikk der bronse i kulestøt, bak Ingeborg Mello og Edith Klempau.

Hun deltok i Bolivarianske leker 1947–48, og vant der sju medaljer. Hun vant 80 meter hekk, høydehopp, lengdehopp, kulestøt og diskos. Hun kom på andreplass på 50 meter, bak Julia Sánchez, og kom også på andreplass i spydkast, der Clorinda Herrera vant. Det ble arrangert et uoffisielt Søramerikansk mesterskap i friidrett i 1948, og hun fikk også der sju medaljer. Hun vant 100 meter, 80 meter hekk, kulestøt, diskos og spydkast, og fikk sølv i lengdehopp og bronse i høydehopp.

Hun tente ilden under Bolivarianske leker 1977.

Referanser
----------

1. ↑  GBR Athletics - *South American Championships (women)*, besøkt 17. november 2020.
2. ↑  GBR Athletics - *Bolivarian Games*, besøkt 17. november 2020.
3. ↑  GBR Athletics - *South American Championships (unofficial)*, besøkt 17. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata*
* Julia Iriarte - Athletics Podium
**Julia Lindström** (født 1983) er en svensk filmregissør som bor og arbeider i Norge.

Hun har sin regiutdannelse fra Den norske filmskolen. Som eksamensarbeid regisserte hun kortfilmen *Mamma* (2016), som vant flere filmpriser.

I 2018 hadde hun premiere på *Grab them by the Balls*, som hun deltok med på Göteborg Film Festival samme år.

I 2018 var også hun en av tolv kvinnelige filmskapere som ble plukket ut til å delta i Utviklingsprogram for kvinnelige filmskapere (UP), med oppstart høsten 2018. Programmet ble etablert av Norsk filminstitutt og Talent Norge i fellesskap for å jevne ut den skjeve kjønnsbalansen innen norsk film ved å styrke talentfulle unge kvinners muligheter til å nå videre i filmbransjen. UP har også som mål at minst 80 prosent av deltagerne skal være i gang med å skape film innen tre år etter at de har deltatt i programmet.

Filmografi
----------

* 2016: *Mamma* (novellefilm, 24 min.); regissør
* 2012: *Pojktanten* (kortfilm); produksjonsassistent

Referanser
----------

1. ↑   www.proff.no, besøkt 29. mai 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.nordicwomeninfilm.com, besøkt 29. mai 2019[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4  «Talent Norge | Møt deltakerne». *www.talentnorge.no*. Besøkt 27. april 2019.
4. ↑  «UP - nytt utviklingsprogram for kvinnelige filmskapere». *NFI*. Besøkt 27. april 2019.
5. ↑  «Mamma». International Movie Database. Besøkt 28. april 2019.
6. ↑  «Pojktanten». International Movie Database. Besøkt 28. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

(en) Julia Lindström på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
«Kompani» har flere betydninger.
Slik markeres ett kompani på feltkartet
Kp. B i 3. bataljon i 75th Ranger Regiment, Somalia 1993.
**Kompani** (fra latin: *kompanium*, «brødreselskap») er en militær underavdeling, normalt bestånde av 100–200 soldater, og inndelt i tre til fem tropper. Kompanisjefen er normalt en offiser med grad av kaptein eller major. Historisk ble et kompani ledet av en kaptein.

Oppbyggingen av et kompani avhenger av operativ funksjon. I infanteriet skilles det mellom geværkompani, støttekompani og stabskompani. Et geværkompani har tre geværtropper og en støttetropp. Støttekompaniet har tradisjonelt bombekastertropp, panserverntropper og pionertropp. Stabskompaniet har stabstropp, jegertropp, sambandstropp, sanitetstropp og trentropp.

I kavaleriet og artilleriet kalles tilsvarende underavdelinger henholdsvis eskadron og batteri.

Kilder
------

* «kompani – militærvesen», fra *Store norske leksikon*

| * v
* d
* r
Militær organisasjon |
| --- |
| 
* Armé
* Armégruppe
* Bataljon
* Batteri
* Brigade
* Delta
* Detasjement
* Divisjon
* Eskadre
* Eskadron
* Flotilje
* Flåte
* Kohort
* Kompani
* Korps
* Lag
* Legion
* Regiment
* Skvadron
* Sveit
* Tropp
* Ving

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**National enhed for Særlig Kriminalitet** (**NSK**) er en enhet i Danmarks politi opprettet 1. januar 2022 sammen med et eget statsadvokatembede, *Statsadvokaten for Særlig Kriminalitet* (SSK). NSK og SSK skal være et flaggskip i politiets og anklagemyndighedens bekjempelse av den komplekse og organiserte kriminalitet.

Etableringen samlet de mest spesialiserede politi- og påtalefaglige kompetanser i en ny slagkraftig nasjonal enhet som skal etterforske og behandle straffesaker vedrørende den mest komplekse økonomiske og organiserte kriminalitet.

Enheten oppbygges som en politikrets. Den er organisert med en politigren, en påtalegren og en stabsgren. Dertil kommer et hvitvaskingssekretariat. Politigrenen består av de to etterforskningslinjene «Efterforskning Vest» og «Efterforskning Øst», i tillegg til en samlet «Efterretning og Analyse og Kriminalteknik»-linje.

Referanser
----------

1. ↑  «Statsadvokaten for Særlig Kriminalitet | Anklagemyndigheden». *anklagemyndigheden.dk*. Besøkt 2. mars 2022.
2. ↑  Kronborg, Jakob (17. august 2021). «Justitsministeren vil med nyt lovforslag etablere en ny National enhed for Særlig Kriminalitet og en ny Statsadvokat». *Justitsministeriet* **(dansk)**. Besøkt 2. mars 2022.
3. ↑  «Organisationen | Virksomheden | Politi». *politi.dk* **(dansk)**. Besøkt 2. mars 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Sammenlikning av armknoklene hos flyveøgler, flaggermus og fugler avslører at vingene er bygget etter helt forskjellige prinsipper
**Komparativ biologi** omfatter i videst forstand de grenene av biologien som sammenligner egenskapene til flere arter med hverandre. Dermed faller to store områder under samlebetegnelsen komparativ biologi:

* fylogenetikken, altså rekonstruksjonen av artenes innbyrdes evolusjonære slektskap;
* alle sammenligninger mellom arter – og generaliseringer på tvers av arter.

Det sistnevnte utgjør biologiens nomotetiske del, som vil si den delen av biologien som går utover beskrivelser av ankeltarter og prosesser (idiografisk vitenskap) ved å avlede generelle *regler* eller *lovmessigheter* (slik som naturlover).

Fylogenetikken bruker mao. fellestrekk mellom arter som utgangspunkt for å avlede slektskapsforholdene artene imellom. Sammenligninger av arter gjør på en måte det motsatte: Målet er her å avlede hva som er felles for beslektede arter (dvs. har bare oppstått én gang i deres siste felles stamart) og hva som er forskjellig (dvs. oppstått uavhengig i forskjellige arter). De sistnevnte studiene bruke vanligvis artenes slektskapsforhold som bakteppe. Et eksempel er *komparativ anatomi*, som undersøker hvordan bestemte organsystemer har oppstått i ulike grupper av organismer. Erkjennelsen av at menneskets indre øre er homologt med fiskenes kjeve, er f.eks. resultatet av en slik sammenlignende anatomi mot en fylogenetisk bakgrunn.

Andre bruksområder av såkalte *komparative metoder* er avledningen av lovmessigheter, som f.eks. sammenhengen mellom klima og kroppsstørrelse (som Allens regel og Bergmanns regel). Også slike studier tar vanligvis artenes slektskapsforhold med i betraktning, fordi ulike arter på grunn av deres evolusjonære slektskapsbåndene ikke er uavhengige enheter (for å bruke statistikkens språk). Det er utviklet spesielle metoder («fylogenetisk-komparative metoder») til dette formålet, f.eks. ved å analysere de evolusjonære *endringene* i egenskaper langs artenes stamtre, heller enn egenskapenes verdier i de nålevende artene.
Kompagniporten i Flensborg  Foto: Matthias Böhm 
**Kompagniport** (tysk: *Kompagnietor*, tidligere dansk også: *Nørreskibbroport.*) er en bygning ved Flensborg havn som ble oppført i årene 1602–04 av byens kongelige, privilegerte skipperlaug. Den er en av de eldste bygninger i byen.

Kompagniport ble oppført som avløser for *Kompagnihuset* som lå ved Flensborgs nordlige bymur. Huset ble frem til 1845 brukt som laugets forsamlinghus, hvor de årlige gildefestene fant sted i husets store festsal. Selve porten var samtidig byens havneport hvor byens vekt var plassert.

I bygningens interiør ses nederlandske kakler i den utsmykkede *kakkelsal*. Over porten ses Christian IV og dronning Anna Cathrines våpenskjold og valgsprog *Regna firmat pietas* og *Patientia vincit omnia* sammen med Flensborgs byvåpen. Platene er fremstillet av billedskjærer Hinrich Ringerinck og byvåpenet bærer den plattyske teksten: 

> Gerecht und Metich alltid sin - Mit Gades Hülp bringt grodt Gewinn
> 
> 
> 

I dag huser bygningen European Center for Minority Issues (ECMI), et europeisk forskningssenter for minoritetsspørsmål.

Referanser
----------

1. ↑  Dirick Lindingk, Dirick : *Kompagniporten*, arkark.dk. Besøkt 10. februar 2016 Arkivert 22. oktober 2016 hos Wayback Machine.
2. ↑  *Skibbroen m. Kompagniporten*, historiskatlas.dk. Besøkt 10. februar 2016
3. ↑  *Kompagnihuset, Flensborg*, graenseforeningen.dk. Besøkt 10. februar 2016 Arkivert 17. mars 2016 hos Wayback Machine.
4. ↑  «*Vi fejrede 15 år ECMI*, ecmi.de Besøkt 10. februar 2016» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 2. mars 2012. Besøkt 10. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kompagnietor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Julia Kykkänen
**Julia Kykkänen** (født 17. april 1994 i Lahtis) er en finsk skihopper som representerer Lahden Hiihtoseura.

Hun debuterte i kontinentalcupen med 46.-plass (av 58 deltakere) i Bischofsgrün 12. august 2007. Hennes beste plassering i kontinentalcupen er 6.-plass i Heddal 17. desember 2010. Sammenlagt i kontinentalcupen ble hun nummer 30 i sesongen 2009-10.

Hun har deltatt i junior-VM i 2008, 2009 og 2010, med 22.-plass i Štrbské Pleso i 2009 som beste plassering. I det første senior-VM for kvinner i Liberec i 2009 ble hun nummer 26 (av 36 deltakere).

Under VM på ski 2011 i Holmenkollen kom hun på 17.-plass i normalbakke. Daniela Iraschko vant dette rennet, foran Elena Runggaldier og Coline Mattel.

Hennes beste plassering i verdenscupen er en 3.-plass fra Hinzenbach februar 2014, og hun kom på niendeplass totalt i Verdenscupen i skihopping 2013/14.

Under Vinter-OL 2022 kom hun på 27.-plass i normalbakkerennet.

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,
2. ↑  Olympics.com - *Women's Normal Hill Individual Final Round Results* Arkivert 6. februar 2022 hos Wayback Machine. besøkt 5. februar 2022.

Kilder
------

* Finnish Ski Association: Julia Kykkänen[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Julia Kykkänen – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Julia Kykkänen – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Julia Kykkänen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Julia Kykkänen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Julia Kykkänen – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Julia Kykkänen – skijumping.pl Rediger på Wikidata
* Hufvudstadsbladet: Flyg, Julia! (29. januar 2010)
* (en) Profil hos Vinter-OL 2022 Arkivert 6. februar 2022 hos Wayback Machine.
***De tøffeste gutta*** er en norsk barnefilm fra 2013 regissert av Christian Lo. Handlingen bygger på boka *De tøffeste gutta* skrevet av Arne Svingen og utgitt første gang i 2003. I hovedrollene som Modulf og Lise finner vi Sondre B. Henriksen og Regine Stokkevåg Eide. Ellers medvirker Anders Baasmo Christiansen, Cecilie Mosli, Hallvard Holmen og Ingjerd Egeberg.

Handling
--------

*De tøffeste gutta* er en actionfylt komedie om 11-årige Modulf som tror han er en slags superhelt. Hver dag blir han plaget av de tøffeste gutta på skolen, og det er helt greit for da slipper jo de andre barna å bli mobbet. En dag begynner Lise i klassen. Hun er ikke enig i Modulf sine ideer. Lise blander seg inn, erter på seg tøffingene og skaper kaos.

Om filmen
---------

De tøffeste gutta ble vist for første den 23. april 2013 da den var åpningsfilmen ved Kristiansand Internasjonale Barnefilmfestival. Filmen ble den store prisvinneren under festivalen med både publikumsprisen og "Ung filmskaper", tildelt regissør Christian Lo og produsent Trine Aadalen Lo.

Den ble ingen publikumssuksess og ble bare sett av knapt 50 000 på kino. Noe som plassere den på en 66.-plass over de mest besøkte filmene på norske kinoer i 2013.

Referanser
----------

1. ↑  Filmweb - Kinotoppen 2012

Eksterne lenker
---------------

* (en) *De Tøffeste Gutta* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *De Tøffeste Gutta* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *De Tøffeste Gutta* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (nl) *De Tøffeste Gutta* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *De Tøffeste Gutta* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata