recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Acicnemidia*** er en slekt av snutebiller.

Utseende
--------

Små til middelsstore snutebiller, kraftig bygde. Kroppen er avlang, som oftest med mørk grunnfarge og mønster av lyse skjell som ofte danner uregelmessige tverrbånd. Kroppen har noen kraftige, oppstående, korte børster. **Hodet** er ganske stort med en lang, slank snute som ofte er noe utvidet i den ytre halvdelen. Antennene sitter vanligvis festet nær spissen av snuten og er ganske lange og kraftige, kenbøyde med en markert kølle ytterst. **Brystskjoldet** (pronotum) er litt bredere enn langt, med rundede sider, mer eller mindre kraftig punktert. **Dekkvingene** er vanligvis mer eller mindre ovale på form, med eller uten tydelige punktrekker. **Beina** er lange og kraftige, leggene ender i en kraftig, innoverrettet torn som gjør at billene kan klamre seg fast til det de sitter på slik at de kan være ganske vanskelige å få løs.

Levevis
-------

De fleste artene er knyttet til bartrær, særlig finner man mange arter på furu. Larvene utvikler seg i død ved, eller under barken på svekkede, men ennå levende trær. Larveutviklingen kan være flerårig, og de voksne billene kan også leve i flere år. De voksne billene gnager på barken på unge greiner og på nye skudd, og kan gjøre stor skade i plantefelt.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Øst-Asia og Oseania.

Systematisk inndeling
---------------------

  

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **skogsnutebiller, Molytinae** Schönherr, 1823
						* Stammen **Acicnemidini**
							+ slekten ***Acicnemidia*** Hubenthal, 1922
								- *Acicnemidia longimana* (Hubenthal, 1922)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Ubok** (også omtalt som **ubok.no**) er en uavhengig, norsk plattform for ungdom der en kan lese om ungdomsbøker, diskutere og dele leseopplevelser gjennom sosiale media. Ubok har eksistert siden 2011, tidligere under navnet ungdomsbøker.no. Siden ble lagt ned i 2017, men blir relansert i oktober 2023.

Innhold
-------

Nettsiden ubok.no inneholder en bokbase med bøker som er utgitt for ungdom på norsk, samt oversikt over ulike lister og tema som lages på sosiale media. På Ubok sine kanaler på Instagram (ubok\_no) og TikTok (ubok\_no) kan du få lesetips fra ungdommer, nyheter, forfattermøter, konkurranser og mye mer som har med ungdomsbøker å gjøre. 

Uboks bokbase inneholder en oversikt over ungdomsbøker og lister. Bøkene er sortert etter kategorier og merket med hashtagger (emneord).

Redaksjon og drift
------------------

Initiativtaker og leder for Ubok er lektor og redaktør Nina Aalstad (født 1981). En redaksjon av ungdommer mellom 13 og 18 er med og styrer og publiserer innhold. Det kan være alt fra enkelte boktips til forfatterintervju, ulike lister med anbefalinger og alt som har med bøker og lesing å gjøre. Nettsida ble laget sommeren 2023 av elever og lærere på Røyken videregående. Ubok drives av en redaksjon bestående av ungdommer fra hele landet. Ubok har fått støtte fra Kulturrådet i 2022 til å starte opp igjen i samarbeid med Røyken videregående skole.

Eksterne lenker
---------------

* Ubok.no
* Uboks Facebook-side
* Ubok på TikTok
* Ubok på Instagram
**Efjordbruene** er tre bruer som krysser Efjorden i Narvik kommune i Nordland. Bruene ble åpnet 14. september 1969 og er del av europavei 6. Bruforbindelsen erstattet fergeforbindelsen mellom Forså og Sætran, som hadde vært i drift siden 1941.

**Kjerringstraumen bru** er den nordligste av de tre bruene. Den er ei hengebru med total lengde 551 meter, lengste spenn 200 meter og seilingshøyde 22 meter. Brua har 15 spenn. Brua krysser Kjerringvikstraumen mellom fastlandet og Storøya. Denne brua er spesiell fordi den bare har ett tårn som ikke står midt på brua.

**Mellastraumen bru** er ei buebru med lengde 143 meter og seilingshøyde 15 meter. Brua krysser Mellastraumen mellom Storøya og Halvarøy.

**Sørstraumen bru** er den sørligste av bruene. Den er ei bjelkebru med lengde 162 meter og seilingshøyde 2 meter. Brua krysser Sørstraumen mellom Halvarøy og fastlandet. Sørstraumen bru i Efjord må ikke forveksles med brua med samme navn som krysser Kvænangen i Troms.

Efjordbruene og veien mellom Sætran og Forså er foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner.

Se også
-------

* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser
----------

1. ↑  Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner Arkivert 1. januar 2014 hos Wayback Machine. (se avsnitt om Efjordanlegget)

Eksterne lenker
---------------

* Efjord.info: Bilde av alle tre bruene
* Nordlandsportalen: Bilde av Kjerringstraumen bru
* Nordlandsportalen: Bilde av Mellastraumen bru
* Nordlandsportalen: Bilde av Sørstraumen bru
Fårikål servert med kokte poteter
**Fårikål** er en matrett av sauekjøtt (får) eller lammekjøtt, hodekål og hel sort pepper som er kokt sammen i en gryte. Noen ganger brukes det hvetemel for å jevne kraften litt. Retten serveres med kokte poteter.

Totalforbruket av lam var i 2009 5,7 kilo per person i Norge. Mye av lammekjøttet går sannsynligvis i fårikålgryten. 

Lyttere til radioprogrammet *Nitimen* kåret på 1970-tallet fårikål til nasjonalrett. I Norge spises fårikål tradisjonelt om høsten. 

For å promotere fårikal innstiftet Opplysningskontoret for kjøtt fårikålens dag i 1997. Kontorets reklame- og informasjonsvirksomhet omfatter også den fiktive foreningen «Fårikålens venner».

Historie
--------

Selv om det å koke kjøtt sammen med grønnsaker kan sees som en gammel norsk skikk var det først mot slutten av 1800-tallet «faar i kaal» ble innskrevet i kokebøkene. Kokebokhistorikeren Henry Notaker mener at fårikålen oppstod i bymiljøer der både språk og skikker var sterkt påvirket av dansk.

Den kokeboken som muligens inneholder de eldste oppskriftene, er *Fuldstændig Norsk Kogebog* av Karen Dorothea Bang fra 1835, hvor oppskriften «Nedlagt Gaas i Hvidkaal» er som til fårikål. Det interessante er at den antyder at fårekjøtt kan brukes istedenfor gås. Årsaken til at man skiftet fra gås til får ligger nok i tilgangen på råvarer.

Referanser
----------

1. ↑  «Fårikålens festdag for femte gang». Kommunikasjonsforlaget. Arkivert fra originalen 2. november 2007. Besøkt 30. september 2011.

Eksterne lenker
---------------

* farikal.no
* Artikkel om fårikål fra MatPrat[*død lenke*]
* Artikkel om fårikål fra dinmat.no

|  |  |
| --- | --- |
|  | Kokeboka på Wikibøker: Fårikål – oppskrift |

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** TasteAtlas
 |
**José de Lima Massano** er en angolansk økonom som siden oktober 2017 har vært sentralbanksjef i Angolas nasjonalbank (Banco Nacional de Angola). Han hadde denne stillingen også fra oktober 2010 til januar 2015. 

Han er utdannet *Master of Management and Audit* ved City University i London, og har i tillegg et lisensiat i regnskap og finans fra Salford University i Manchester. 

Massano jobbet fra 1997 til 2000 i olje- og gasselskapet Sonangol E.P. der han ledet avdelingen for teknisk støtte for regnskap. Etter dette var han administrerende direktør i Banco Comercial Português fram til 2005. Fra 2004 til 2005 var han også *vice presidente* i Samarbeidsorganisasjonen for det sørlige Afrika (SADC) sin banksammenslutning. Etter en kort periode som administrerende direktør i Banco Africano de Investimentos fra 2005 til 2006 gikk han til den angolanske banksammenslutningen, Associação Angolana de Bancos, som *presidente*. 

I 2006 gikk han tilbake til Banco Africano de Investimentos som administrerende direktør (Presidência Executiva), før han den 5. oktober 2010 ble utnevnt til sentralbanksjef. Han overtok da etter Abrahão Pio dos Santos Gourgel. I januar 2015 valgte han å trekke seg fra stillingen som sentralbanksjef, og José Pedro de Morais overtok stillingen.

Han ble utnevnt til sentralbanksjef på nytt i oktober 2017, da Valter Filipe Duarte da Silva trakk seg fra stillingen.

Den 8. juni 2023 ble José De Lima Massano utnevnt, den 8. juni, til statsminister for økonomisk koordinering..

Referanser
----------

1. ↑  News24 – *Angolan leader reshuffles cabinet*, besøkt 5. desember 2011.
2. ↑  Bloomberg - *Angola Appoints New Bank Governor as Oil Slump Hits Economy*, besøkt 5. mai 2015.
3. ↑  Centralbanking.com - *Angola appoints third central bank governor in two years*, besøkt 19. mars 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (pt) Profil på sentralbankens hjemmeside Arkivert 19. mars 2018 hos Wayback Machine.
**Mark David Chapman** (født 1955) er en amerikansk person kjent for å ha myrdet musikeren John Lennon. 

Han skjøt og drepte Lennon utenfor hans hjem i Dakota-bygningen i New York 8. desember 1980. Tidligere samme dag hadde Lennon, sammen med sin sønn Sean, signert LP-platen *Double Fantasy* for den tidligere fanatiske tilhengeren. Chapman ventet på Lennon i flere timer foran Dakota-bygningen, før han ankom boligkomplekset. Da Lennon steg ut av sin limousin og gikk mot leilighetskomplekset, avfyrte Chapman fem skudd, hvorav fire traff Lennon i ryggen. Yoko Ono, Lennons kone, hadde sekunder før gått inn i Dakota-bygget, og ble ikke truffet av skuddene. Lennon klarte å ta seg opp seks trappetrinn før han uttalte «I'm shot» til dørvakten. John Lennon ble erklært død 15 minutter etter han ankom sykehuset.

Mark Chapman hadde J.D. Salingers bok *The Catcher in the Rye* med seg den aktuelle natten. Etter drapet satte Chapman seg ned på fortauskanten og leste videre i boken. Det er antatt at Chapman egentlig hadde som intensjon å skrive et nytt kapittel i boken; det såkalte «Chapter 27» (siste kapittel i boken er det 26.), med Lennons blod. Chapman lot seg uten motstand bli påsatt håndjern og deretter ble han ført til politistasjonen. 

Chapman ble tiltalt for overlagt drap og sa seg selv skyldig, selv om mange trodde han skulle hevde at han var sinnssyk i gjerningsøyeblikket. Han soner dommen i Attica Correctional Facility i nærheten av Buffalo, New York (september 2010). Han er blitt nektet prøveløslatelse 12 ganger siden han fikk muligheten til å søke i 2000.

Herostratisk berømmelse
-----------------------

George Harrison oppfordret i forbindelse med sin hyllest til John Lennon, i sangen «All Those Years Ago», at morderens navn skulle forbli unevnt:

|  |
| --- |
| **All Those Years Ago**
Living with good and bad,
I always looked up to you.
Now we're left cold and sad
by *someone, the devil's best friend*,
someone who offended all. |

Lennons morder er blitt flere bøker, artikler og dokumentarprogrammer til del, f.eks. Andrew Piddingtons film *The Killing of John Lennon* (2007).

Referanser
----------

1. ↑   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Mark-David-Chapman, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   MAK, PLWABN-ID 9811357358505606[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   GeneaStar, GeneaStar person-ID markdavidchapmanm[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6v1270k, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* «Lennon-morder blir sittende» Dagbladet, 3. oktober 2000
* «Må sone videre» Dagbladet, 9. oktober 2002
* «Lennons drapsmann vil løslates» Dagbladet, 26. september 2004
* «Lennon-drapsmann må bli i fengsel» Dagbladet, 6. oktober 2004
* «Lennons morder nektet prøveløslatelse» Aftenposten, 13. august 2008
* «Lennons drapsmann fikk nei for sjette gang – prøveløslates ikke» NRK, 7. september 2010

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
Fotomontasje fra, Sortland.
Gate i den blå byen ved sundet, Sortland
**Den blå byen ved sundet** er en betegnelse på **Sortland** i Vesterålen.

Kunstneren Bjørn Elvenes lanserte i 1999 en ide om å lage et kunstverk ved å male bygningene på Sortland blå. Ideen ble tatt godt imot av kommunen, og Sortland kommune satte i gang et pilotprosjekt med ei kommunalt oppnevnt styringsgruppe og ei faggruppe med rådgivende funksjon. Pilotprosjektet ble avsluttet i 2001.

Etter hvert oppsto det uenighet mellom Bjørn Elvenes og kommunen om blåby-prosjektet. Uenigheten gikk på den kunstneriske retningen til prosjektet, og hvem som skulle eie rettighetene til prosjektet. Kommunen videreførte blåby-prosjektet, og fikk tilskudd fra flere offentlige instanser. Samtidig fortsatte Bjørn Elvenes arbeidet med sin versjon av prosjektet.

Den kommunale videreføringen av blåby-prosjektet er nå ivaretatt gjennom Brandr-prosjektet, som ble avsluttet 14. juni 2006.

Resultatet av blåby-prosjektet er at flere bygninger i Sortland sentrum har blitt malt i ulike blåtoner. Noen av bygningene har også fått små dikt og tekster malt på veggene, utarbeidet av ungdom i Vesterålen og forfatteren Lars Saabye Christensen.

Tilhengerne av prosjektet mener at blåmalinga tilfører Sortland noe unikt, og at markedsføringen av Sortland som den blå byen vil gi stedet større oppmerksomhet. Men mange av innbyggerne på Sortland og i Vesterålen er imot blåmalinga. De mener den blå fargen er stygg, kald og unaturlig, og at det er galt av Sortland kommune å bruke penger på et slikt prosjekt. Motstanderne av prosjektet har møtt liten forståelse i Sortland kommune, men motstanden har vist seg ved at det har vært relativt liten oppslutning om dugnader i forbindelse med blåmalinga, og en noe lunken holdning til prosjektet fra huseierne på Sortland.

Etter at blåby-prosjektet på Sortland skjøt fart, mente vittige tunger at Stokmarknes burde gjøre noe lignende, og lansere seg som «den røde plass».

Blåbyen har gitt navnet til fotballklubben Blåbyen Ballklubb, som hadde lag i 4. divisjon for Lofoten og Vesterålen i 2003 og 2004. Klubben spilte selvsagt i blå skjorter.

Blåby-prosjektet på Sortland har gitt inspirasjon til Tysvær kommune i Rogaland, der kultursjefen og teknisk sjef i 2004 ønsket at hvert byggefelt i kommunen skulle ha sin egen farge som alle husene i byggefeltene skulle males i.

«Den blå byen» ble 13. juni 2008 registrert som norsk varemerke 246391. Merket er et fellesmerke som forvaltes av Sortland kommune, men det kan fritt benyttes av alle organisasjoner og næringsdrivende for relevant virksomhet.

Andre blå byer
--------------

* Jodhpur i India
* Sidi Infi i Marokko
* Notodden – Bluesbyen
* Molde

Referanser
----------

1. ↑  *Tysvær bygdeblad* Arkivert 10. oktober 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon om «den blå byen» på Sortland kommunes hjemmeside Arkivert 22. september 2023 hos Wayback Machine.
* Prosjektbeskrivelse for Brandr – «Sortland den blå byen 2005-06»[*død lenke*] (pdf-fil)
* Argumenter mot blåby-prosjektet av lokalhistoriker Johan Borgos (zip-fil med rtf-fil)
Hval kirke på Hallingby.
**Ådal prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Ringerike prosti i Tunsberg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet kirkesogn i tidligere Ådal kommune, nå nordvest i Ringerike kommune i Buskerud fylke, og hovedkirken var Viker kirke.

Ådal prestegjeld og dets sogn er nå en del av Ringerike kirkelige fellesråd underlagt Ringerike prosti.

Historikk
---------

Ådal sogn ble ved kgl.res. av 2. februar 1857 ble skilt ut fra Norderhov prestegjeld som eget prestegjeld under navnet *Aadalens prestegjeld*, med Viker kirke som sognekirke. Prestegjeldet dekket Ådal kommune og omfattet deldistriktene Ytre Ådal i sør, Nes i Ådal i nord og Vestre Ådal i vest. Hval kirke på Hallingby overtok etter hvert som sognekirke da denne sto ferdig 1. oktober 1862.

Prestegjeldene ble faset ut under omstruktureringene av Den norske kirke i 2004. Kirkesognene er nå grunnenhetene og organiseres i kirkelig fellesråd. Menighetsprestene kan nå ha ett eller flere kirkesokn som tjenestested og hele prostiet som tjenestedistrikt.

Sognene
-------

**Treliste**
* Ådal prestegjeld (nedlagt, se Hval, Viker og Nes menighet)
	+ Ytre Ådal sogn
		- Hval kirke (sognekirke/hovedkirke)
	+ Nes sogn
		- Nes kirke (sognekirke)
	+ Viker sogn
		- Viker kirke (sognekirke)

Se også
-------

* Ringerike kirkelige fellesråd
* Ringerike prosti

Referanser
----------

1. ↑  *Love, Anordninger, Tractater, Resolutioner, Kundgjørelser, Departementsskrivelser, Circulærer m.m. for Kongeriget Norge*. Chr. Tønsberg. 1861. s. 84.
2. ↑  Hegna, Hans (1914). *Aadalen*. xx: Fabritius. s. 128.

Se også
-------

* Hval, Viker og Nes menighet

Eksterne lenker
---------------

* Arkivverket om Buskerud fylkes sognehistorie
Kongsberg kirke
**Kongsberg prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Kongsberg prosti i Tunsberg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Kongsberg by i kommunen ved samme navn, i Buskerud fylke, og hovedkirken var Kongsberg kirke.

Kongsberg prestegjeld og dets sogn er nå en del av Kongsberg kirkelige fellesråd underlagt Kongsberg prosti.

Historikk
---------

Kongsberg bergstad ble anlagt i nordre del av Sandsvær prestegjeld i 1624. Byen fikk egen kirke og prest, hvilket forrettet på tysk ettersom det ledende sjiktet av bergverksfolkene var tysktalende. Den norske delen av befolkningen søkte derfor til Hedenstad kirke, inntil byen fikk to prester i 1653.

Det er uklart når Kongsberg ble utskilt fra Sandsvær prestegjeld, muligens først i 1771.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Kongsberg
* Jondalen

Referanser
----------

1. ↑  Christie, Sigrid (1986). *Norges kirker*. Land og kirke. s. 449. ISBN 8205163154.
2. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
3. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Det nasjonale sosialistpartiet** var et lite politisk parti som ble grunnlagt i Storbritannia i 1916 av Henry Hyndman. Partiet må ikke forveksles med det tyske NSDAP som oppstod tre år etterpå.

Partiet ble grunnlagt da Hyndmann og hans tilhengere tapte kampen om ledervervet i Det britiske sosialistpartiet. Partiet støttet Storbritannia under første verdenskrig i krigen mot «Preussens militarisme». Selv om de betegnet seg som et marxistisk parti, forkastet de Vladimir Lenins idéer om et avant-gardistisk parti etter å ha inngått et valgsamarbeid med Labour Party i 1918. De betraktet også den russiske revolusjon som en militær trussel mot Storbritannias krigsinnsats.

Partiet utga avisen Justice.

Tre medlemmer av partiet ble innvalgt i det britiske parlamentet under parlamentsvalget i 1918: Dan Irving og Will Thorne ble innvalgt på listen til *Labour Party*, mens John Joseph Jones ble innvalgt under det nasjonale sosialistiske partiets navn.

I 1919 endret partiet navn til **den sosialdemokratiske føderasjon** (som ikke må forveksles med den sosialdemokratiske føderasjon som Hyndman grunnla i 1881), og hadde 11 innvalgte representanter i parlamentet. Etter Hyndman's død i 1921, gikk partiet gradvis i oppløsning og ble absorbert av Labour Party. Partiet ble formelt oppløst i 1941.

Andre nevneverdige medlemmer av partiet var Henry W. Lee, Hunter Watts, John Stokes og Joseph Burgess.

Referanser
----------

1. 1 2  Max Beer: *A History of British Socialism*
2. ↑  Peter Barberis, John McHugh and Mike Tyldesley, *Encyclopedia of British and Irish Political Organizations*
**Klemen Andersen «Skipper Clement»** (født 13. november 1485, død 9. september 1536) var en dansk fribytter og tilhenger av Christian II. 

Han ble født i Vedsted, Vendsyssel i en selveierbondefamilie. Han ble kjøpmann i Aalborg og senere skipper og viseadmiral under Christian II. I 1525 gjorde han mytteri mot Frederik I og ble kaper i Christian IIs tjeneste. Deretter sluttet han seg til grev Christoffer av Oldenburg og Lübeck.

I 1534 reiste skipper Clement de jyske bøndene til opprør til fordel for Christian II. Bondeopprøret er blitt kjent som Klement-feiden og var en del av borgerkrigen grevefeiden i 1534–36. Forsterket med landsknekter fra grev Christoffer beseiret Clements bondehær den jyske adelshæren den 16. oktober 1534. Adelshæren var sendt ut for å knuse opprøret. Slaget sto nær Aalborg litt nord for Svenstrup. 14 fremtredende jyske adelsmenn og et ukjent antall fotfolk falt på adelshærens side. I et par måneder behersket de opprørske bøndene store deler av Nørrejylland. Christian IIIs hærfører Johan Rantzau presset i løpet av høsten opprørshæren tilbake til Aalborg, som ble stormet og plyndret den 18. desember 1534. Clement ble kort tid etter pågrepet i Storvorde øst for Aalborg. Han satt blant annet fengslet på Koldinghus inntil han ble halshugget, partert og steilet ved Viborg landsting den 8. september 1536.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Skipper Clement – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Biografi i Dansk Biografisk Leksikon

Portal: Danmark

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
**Sudan Revolutionary Front** (*«Sudans revolusjonære front»*) er en allianse mellom ulike sudanesiske fraksjoner som motsetter seg regjeringa til president Omar al-Bashir. Alliansen ble erklært oppretta 12. november 2011, etter at darfurske opprørsgrupper flere måneder hadde støttet opprørsgruppen Sudan People's Liberation Movement-North i gruppas konflikt med regjeringa i Khartoum.

Alliansen bringer sammen de to viktigste fraksjonene av Sudan Liberation Movement/Army og den andre viktige opprørsgruppen Darfur, Justice and Equality Movement med opprørere i Sør-Korfoan og an-Nil al-Azraq. Deklarasjonen om gruppas opprettelse ble forsinket fram til JEM og de andre fraksjonene hadde blitt enige om hvilken rolle islam skulle spille i en potensiell post-revolusjonær føderal regjering. 

De som undertegnet deklarasjonen var Yāsir ʿArmān for SPLM-N, Ahmed Tugud for JEM, Abu al-Gassim al-Haj for SLM-an-Nur og ar-Rayah Mahmoud for SLM-Minnawi.

Yāsir ʿArmān, SPLM-Ns generalsekretær og et viktig medlem av SRFs høye politiske komité, sa kort tid etter SRFs opprettelse at "hele Sudan er innenfor handlingsområdet, inkludert al-Ḫarṭūm." Derimot er både JEM og SLM-fraksjonene basert i Darfur, og SPLM-N har ikke spredt sin kamp mot den sudanesiske regjeringa nord for Sør-Kordofran og an-Nil al-Azraq. I slutten av desember rykket JEM-soldater inn i Nord-Kordofan med intensjonen om å fjerne al-Bašīr fra makta, men de ble slått tilbake da deres leder Khalil Ibrahim ble drept i kamp der. 

Den sudanesiske regjeringa har beskyldt sin sørlige nabo Sør-Sudan for å støtte opprørsgrupper. I tillegg til å bombe sør-sudanesisk infrastruktur og leirer, har Sudan ifølge regjeringa i Juba også støttet væpnede fraksjoner inne i Sør-Sudan.

Se også
-------

* Sudan People's Liberation Army/Movement
* Darfur-konflikten
Illustrasjon av Theodor Kittelsen til «God dag, mann! - Økseskaft!» gjenfortalt av Asbjørnsen & Moe i *Norske Folkeeventyr*.
***Goddag mann økseskaft*** er et norsk språklig uttrykk som brukes om et svar som kan karakteriseres som nonsens eller som ikke besvarer spørsmålet.

Uttrykket kommer fra folkeeventyret «God dag, mann! - Økseskaft!» som finnes i Asbjørnsen og Moes *Norske Folkeeventyr*. Det handler om en tunghørt ferjemann som bor med sin kone, to sønner og en datter. Barna og kona ødsler bort familiens penger, og lensmannen og lensmannsdrengen kommer for å ta pant i det de eier. Da drar kona og barna avsted for å la ferjemannen ta i mot besøket. Mannen setter seg til å telgje (spikke) på et økseskaft. Da lensmannen kommer sier han «God dag, mann!», og ferjemannen har allerede tenkt ut svaret: «Økseskaft». I eventyret fortsetter samtalen med spørsmål og svar som ikke passer.

Historien antyder at dårlig hørsel kan misforstås som svekkede sjelsevner, spesielt hvis den som hører dårlig, prøver å gjette hva som blir sagt.

Referanser
----------

1. 1 2  Folkeeventyret «God dag, mann! - Økseskaft!»
2. ↑  «Goddag mann - økseskaft», Lydklipp fra NRK Radio, sendt 1946. Lengde:02.39
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for USAUSA USA |
| Langrenn |
| Langrenn Junior-VM |
| Gull | Oberwiesenthal 2020 | 4x5 km stafett |
| Gull | Lahtis 2010 | 4x5 km stafett |

**John Steel Hagenbuch** (født 10. januar 2001) er en langrennsløper fra USA, som representerer Sun Valley Ski Education Foundation. Han ble USA-mester på fire øvelser under USA-mesterskapet i langrenn 2023.

Idrettskarriere
---------------

Hagenbuch deltok i USA-mesterskapet i langrenn 2018, der hans beste plassering ble en 28.-plass på 15 km fristil, og under USA-mesterskapet i langrenn 2019 ble hans beste plassering en 28.-plass på 15 km klassisk. Han deltok i Junior-VM på ski 2019, og fikk der gull på 4 x 5 km stafett. Individuelt ble han nummer 17 på 30 km klassisk og nummer 34 på 10 km fristil.t

I desember 2019 fikk han sin første pallplassering i US Super Tour, med en tredjeplass på 15 km fristil, og han ble nummer 29 totalt i US Super Tour 2019/20. Han ble nummer åtte på 15 km fristil under USA-mesterskapet i langrenn 2020, og han deltok i Junior-VM på ski 2020, der han fikk et nytt stafettgull på 4 x 5 km stafett.

Under Junior-VM på ski 2020 fikk han ingen medaljer, men ble nummer 17 på 10 km fristil og nummer 23 på tremila, og USA ble nummer åtte på stafetten. Han debuterte i verdenscupen den 13. mars 2021, i Sveits.

Han deltok i mange renn i US Super Tour 2021/22, og fikk fem pallplasseringer hvorav to førsteplasser i enkeltrenn. Han endte på andreplass totalt i US Super Tour 2021/22, bak Adam Martin. Under U23-VM på ski 2022 ble han nunmmer 39 på sprinten og nummer 41 på 15 km klassisk, og USA ble nummer 12 på stafetten. Hans beste plassering under USA-mesterskapet i langrenn 2022 ble en ellevteplass på 42 km fristil.

I sesongen 2022/23 fikk han tre andreplasser i Nordamerikacupen i langrenn, og han vant et av rennene i US Super Tour. Han vant 10 km fristil under USA-mesterskapet i langrenn 2023, og kom på femteplass på 10 km klassisk. Han deltok i Vinteruniversiaden 2023, og fikk der gull på 30 km fristil og bronse på 10 km jaktstart. Under U23-VM på ski 2023 ble han nummer 19 på 10 km fristil og nummer 23 på 20 km klassisk. Under USA-mesterskapet i langrenn del 2 i begynnelsen av mars vant han 10 km fristil og 20 km klassisk, og under USA-mesterskapet del 3 i slutten av mars vant han 40 km klassisk fellesstart.

Referanser
----------

1. ↑  FIS - *John Steel Hagenbuch - Results 2019*, besøkt 21. desember 2023.
2. ↑  FIS - *John Steel Hagenbuch - Results 2020*, besøkt 21. desember 2023.
3. ↑  FIS - *John Steel Hagenbuch - Results 2021*, besøkt 21. desember 2023.
4. ↑  FIS - *John Steel Hagenbuch - Results 2022*, besøkt 21. desember 2023.
5. ↑  FIS - *John Steel Hagenbuch - Results 2023*, besøkt 21. desember 2023.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Tangen kirke
**Tangen prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Drammen prosti i Tunsberg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Tangen sogn i Drammen kommune i Buskerud fylke, og hovedkirken var Tangen kirke.

Tangen prestegjeld og dets sogn er nå en del av Drammen kirkelige fellesråd underlagt Drammen prosti.

Historikk
---------

Fra "gammelt av" sognet Tangen til Skoger i Sande prestegjeld, og i 1696 ble Gjenløserens kirke oppført og lagt som anneks til Skoger kirke.

Ved kgl.res. av 6. mars 1843 ble Tangen sogn skilt ut fra Skoger og sammen med Strømsø sogn fra Bragernes prestegjeld, opprettet som Strømsø og Tangen prestegjeld. Samtidig ble Strømsgodset sogn skilt ut fra Strømsø og lagt til Skoger.

I 1966 ble Tangen sogn skilt ut som eget *Tangen prestegjeld*, og det resterende ble benevnt Strømsø prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Tangen

Referanser
----------

1. ↑  Alsvik, Henning (1942). *Strømsø kirke i 275 år*. [Strømsø menighetsråd]. s. 12,18.
2. ↑  Prestegjeld og sogn i Buskerud
3. ↑  Borgen, Per Otto (1998). *Drammen byleksikon*. P.O. Borgen. s. 168. ISBN 8291649057.
4. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
5. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
***Sadie Thompson*** er en amerikansk stumfilm som forteller historien om en «fallen kvinne» som kommer til Pago Pago på øya Tutuila for å starte et nytt liv, men støter på en ivrig misjonær som vil tvinge henne tilbake til sitt forhenværende liv i San Francisco. Hovedrollene innehas av Gloria Swanson, Lionel Barrymore og Raoul Walsh, og filmen var en av Swansons bedre kjente stumfilmer.

På grunn av innholdet var filmen ekstremt kontroversiell å lage. Den ble imidlertid en finansiell suksess og kritiker-suksess for Swanson. Filmen var basert på novellen *Rain* av W. Somerset Maugham og skuespillet fra 1923 som var basert på en bok av John Colton og Clemence Randolph.

Handling
--------

Sadie Thompson (spilt av Gloria Swanson) er en prostituert som ankommer Pago Pago (i Amerikansk Samoa) for å skaffe seg arbeid ved et rederi på en annen øy. Samtidig kommer Mr. og Mrs. Davidson (spilt av henholdsvis Lionel Barrymore og Blanche Friderici) til øya. De ender alle opp med å bo ved det samme hotellet, hvor Davidson-ekteparet planlegger å lære de innfødte om kristendommen og synd - samtidig som Sadie underholder en gjeng soldater. Sadie blir snart forelsket i en australsk sersjant Timothy O'Hara.

Men Davidson oppdager han Sadie har blitt anklaget for en forbrytelse som hun påstår at hun er uskyldig i, og at hun kommer til å havne i fengsel hvis hun blir sendt hjem til San Francisco. O'Hara forteller Sadie at han har skaffet en fiskebåt, som kan frakte henne og tingene hennes til et annet skip som deretter kan ta henne helt til Australia - hvor de kan gifte seg med hverandre. Men Sadie er veldig redd, og nekter å reise sin vei. Hun har begynt å tro på det Mr. Davidson har sagt om at hun må returnere til San Francisco, og gå i fengsel for å omvende seg til kristendommen.

Skuespillere
------------

* Lionel Barrymore som Alfred Davidson, en misjonær
* Blanche Friderici som Mrs. Alfred Davidson
* Charles Lane som Dr. Angus McPhail
* Florence Midgley som Mrs. Angus McPhail
* James A. Marcus som Joe Horn
* Sofia Ortega som Ameena
* Will Stanton som Kvartermester Bates
* Raoul Walsh som sersjant Timothy O'Hara
* Gloria Swanson som Sadie Thompson.
* Charles Sullivan som en soldat

Referanser
----------

1. ↑  Swanson, Gloria (1981). *Swanson on Swanson*. Random House. s. 304, 381. ISBN 0-394-50662-6.
2. ↑  Beauchamp, Cari (2010). *Joseph P. Kennedy Presents: His Hollywood Years*. Random House LLC. s. 116. ISBN 0-307-47522-0.
3. 1 2  Shearer, Stephen Michael (2013). *Gloria Swanson: The Ultimate Star*. Macmillan. s. 186. ISBN 1-250-00155-2.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sadie Thompson* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Sadie Thompson* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Sadie Thompson* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Sadie Thompson* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Sadie Thompson* på Silent Era Rediger på Wikidata

* (en) *Sadie Thompson* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
To kvinmer under en pencak silat-kamp
Fra Jakarta i Indonesia
**Pentjak Silat** er den nederlandske staveform for **pencak silat**, en indonesisk kampsport som ble bragt til Nederland av indonesere og indoer lojale til Nederland etter sammenbruddet av kolonistyret i Nederlandsk India (Indonesia). 

En av de stilarter som bet seg fast I Nederland og deretter i Europa var *Setia Hati* - herunder *anoman*stilen, som ble innført av Paatje Phefferkorn, og *terate*, som ble innført av guru Turpijn. 

*Setia Hati* betyr sant eller oppriktig hjerte. I Indonesia er *Setia Hati* kjent som en utpreget islamsk stilart, men det meget religiøse aspekt gjenfinnes ikke i Europa, hvor utøvere ikke tradisjonelt har vært muslimer. *Anoman* henspiller på *hannoman* fra den hinduiske mytologi Ramayana. *Terate* er en javanesisk blomst. Begge stilarter er kjennetegnet ved en sidevendt utgangsposisjon *pasang*, fra hvilken man beveger seg flytende i en sirkel rundt motstanderen. Pentjak Silat-systemet består av *jurus*, som er korte kampserier. Det er som utgangspunkt to stillinger – en med kryssede ben og en uten kryssede ben. Disse utføres i forskjellige høyder fra gulvnivå til oppreiste stillinger.

Pentjak Silat betjener seg av en rekke tradisjonelle våpen. Disse omfatter kniver av varierende lengde (*pisau*, *golok*, *kelewang*), stav (*toya*) og *tjabang* – en trefork man holder i en hånd. og som ligner en *sai*.

Denne kampsporten er også kjent som historisk malayisk stil i Malaysia, Singapore, Brunei og i de sørlige deler av Filippinene. Som sport praktiseres den etterhvert i en lang rekke land i Øst-Asia, og i Vesten.

Litteratur
----------

* Quintin Chambers and Donn F. Draeger (1979). *Javanese Silat: The Fighting Art of Perisai Diri*. ISBN 0-87011-353-4.
* Sean Stark (2007). *Pencak Silat Pertempuran: Vol. 1*. Stark Publishing. ISBN 978-0-615-13968-5.
* Sean Stark (2007). *Pencak Silat Pertempuran: Vol. 2*. Stark Publishing. ISBN 978-0-615-13784-1.
* O'ong Maryono (2002). *Pencak Silat in the Indonesian Archipelago*. ISBN 9799341604.
* Suwanda, Herman (2006). *Pencak Silat Through my eyes*. Los Angeles: Empire Books. s. 97. ISBN 9781933901039.
* Mason, P.H. (2012) "A Barometer of Modernity: Village performances in the highlands of West Sumatra," ACCESS: Critical Perspectives on Communication, Cultural & Policy Studies, 31(2), 79-90.

Referanser
----------

1. ↑   Draeger, Donn F. (1972). *The Weapons and Fighting Arts of Indoneseia*. ISBN 0-8048-1716-2.
***A Pair of Kings*** er en amerikansk stumfilm fra 1922 regissert av Larry Semon og Norman Taurog.

Handling
--------

Kong August blir truet med revolusjon og henrettelse. så han abdiserer til fordel for en fremmed havnearbeider - som liger veldig på kongen - og som hadde gjemt seg i en boks og blitt smuglet inn i palasset. Men denne nye herskeren viser seg snart å bli alt for problematiske for de revolusjonære som hadde planlagt å avsette kongen.

Alle de medsammensvorne ender snart opp med å bli kastet i et fangehull under palasset, og havnearbeideren blir deretter slått til ridder av nylig kronet dronning.

Skuespillere
------------

* Larry Semon som August
* Lucille Carlisle som Lucille
* Oliver Hardy som Alarm
* William Hauber
* Joe Rock

Referanser
----------

1. ↑  «Silent Era : Progressive Silent Film List». *www.silentera.com*. Besøkt 27. desember 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Pair of Kings* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *A Pair of Kings* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *A Pair of Kings* på Silent Era Rediger på Wikidata
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Må ikke forveksles med Tonn.

**Megagram** er en SI-enhet for måling av masse.
Symbolet for megagram er **Mg**.
Et megagram er lik en million gram, som er lik tusen kilogram, som er lik et tonn.

Megagram brukes lite i praksis. Enhetene kilogram og tonn brukes i stedet.

1 megagram er lik:

* 106 gram
* 1000 kilogram
* 1 tonn
* 0,001 gigagram

Og motsatt:

* 1 kilogram = 0,001 megagram
* 1 tonn = 1 megagram
* 1 gigagram = 1000 megagram

| * v
* d
* r
SI-systemet – Masse |
| --- |
| Yoktogram << Zeptogram << Attogram << Femtogram << Picogram << Nanogram << Mikrogram << Milligram << Centigram << Desigram << **Gram** << Dekagram << Hektogram << Kilogram << Megagram (Tonn) << Gigagram << Teragram << Petagram << Exagram << Zettagram << Yottagram |



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Et glass arak
**Arak** er en alkoholholdig drikk som typisk nytes i Midtøstens land omkring det østlige Middelhavet, i områder som Palestina, Israel, Jordan, Libanon, Syria og Tyrkia.

Drikken er klar og farveløs med smak av anis, og går over til en melkelignende substans ved tilsetning av vann. Alkoholinnholdet varier fra 40-80%. Det finnes lignende drikker i Hellas som går under navnet ouzo, i Tyrkia som rakı, og i Frankrike som anisette.

Arak-destillering i Batavia på Vest-Java, Indonesia i 1948.
Arak kan fremstilles på mange forskjellige måter, både i småskala og industrielt. Antall ganger man gjentar destilleringen varierer. Det lages på druedestillat i Midtøsten, særlig er dette utbredt i Libanon. I Sudan lager man arak av daddelsaft, på Sri Lanka og i India bruker man palmesaft, i Mongolia bruker man gjæret hestemelk, mens det i Indonesia er vanlig å fremstille arak av sukkermelasse og kaker av tørket ris.

Feilprodusjon kan medføre arak som inneholder den livsfarlige giften metanol, og særlig i Indonesia advares turister om å drikke arak. I enkelte muslimske land er både fremstilling og inntak av arak forbudt ved lov.

Punsj lages ofte med arak som ingrediens, og det brukes også i sjokolade og i is.

Referanser
----------

1. ↑  History of Batavia Arrack By The Dutch
2. ↑  Norske studenter fikk ingen advarsel om dødssprit VG Reise
3. ↑  More alcohol deaths in Indonesia BBC News
4. ↑  Arrack ban in Karnataka from tomorrow, *Economic Times*
5. ↑  Arrak Systembolaget

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arak (drink) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Massaya.com

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** TasteAtlas
 |
**Denne artikkelen bygger på én eller flere primærkilder og/eller kilde(r) som er nært knyttet til artikkelens emne.** Du bør forsyne enkeltpåstandene i saken med referanser med kildehenvisninger som lar seg verifisere gjennom pålitelige, uhildede sekundær- eller tertiærkilder.
**Rethinking Economics** er et internasjonalt nettverk av forskere og studenter innen samfunnsøkonomi, som har som formål å «fornye og berike økonomifaget ved å bygge på det mangfoldet av økonomiske perspektiver og tradisjoner som finnes». Organisasjonen startet i Storbritannia og har avdelinger i flere land. Organisasjonen er nøytral i forhold til spesifikke teoretiske eller politiske ståsteder. Rethinking Economics har arrangert debatter og seminarer om bl.a. finanskrisen. I 2017 annonserte organisasjonen et samarbeid med Bank of England om et arrangement om «demokratisering av økonomifaget».

Norge
-----

Rethinking Economics Norge er den norske avdelingen, og har lokallag ved fem norske universiteter. Den har et styre og et vitenskapelig fagråd.

Referanser
----------

1. ↑  Rethinking Economics
2. ↑  The RE Network
3. ↑  We’re partnering with the Bank of England
4. ↑  Om oss
*Amaga aisin gurun* («Senere Jin-dynasti») med mandsjuisk skrift.
Senere Jin markert lysegrønt.
**Det senere Jin-dynasti** eller **Det senere Jursjen-dynasti** (tradisjonell kinesisk: 後金; pinyin: *Hòu Jīn*, 1616–1636) eller **Aisin-dynastiet** (*Aisin gurun*) var et rike opprettet av jursjenerne i Nordøst-Kina sent i det kinesiske Ming-dynastiets epoke. 

Det må ikke forveksles med noen av de tre tidligere Jin-dynastier.

Nurhaci (1559–1626), anføreren av undergruppen Jianzhou-jursjenerne, forente jurdjenstammene og ble deres khan i 1616. Hans herrrdømme ble kalt Jin (eller *aisin gurun*). Han grunnla hovedstaden Hetu Ala (i det senere autonome fylke Xinbin for mandsjuene). Senere ble hovedstaden flyttet til Liaoyang og så til Shenyang.

I 10. taizong-år (1636) i Senere Jin besteg Huang Taiji (også: *Abahai*, 1592–1643) den kinesiske keisertrone, og fra da av ble herredømmet kalt *Qing* (kinesisk: 清). 

For videre utvikling etter navneskiftet, se Qing-dynastiet.

Referanser
----------

1. ↑  *Manju i Yargiyan Kooli* (滿洲實錄). Zhonghua Book Company, s. 283.

Litteratur
----------

* *Cihai*, Shanghai cishu chubanshe, Shanghai 2002, ISBN 7-5326-0839-5
***Rhagonycha lignosa*** (Müller, 1764) er en av storbløtvingene (Cantharinae), en bille som tilhører bløtvingene (Cantharidae).

Utbredelse
----------

*Rhagonycha lignosa* finnes i Europa, østover i Asia. Finnes vanlig i Norge.

Utseende
--------

*Rhagonycha lignosa* er mellom 6-8 mm lang og er en langstrakt bille, bakkroppen er jevnt smal bakover. Hodet ofte smalere bak de noe utstående fasettøynene, enn lengre fremme. Antennen er mørk, men rotleddene er lysere, gule. Antennens andre ledd er lengre enn den er bred og kortere enn det tredje leddet. Palpenes (munnføtter) endeledd er økseformet og ikke smalt, ovalt. Brystskjoldet (pronotum) har bare en svak innbuktning midt på bakkanten og har en overflate som ikke er grovt rynket eller punktert. Brystskjoldets sidekanter er svakt rundet, noe smalere i fremkant og dets bakhjørner er rettvinklet avsatt. Beina er gule. Leggene på mellom- og bakbeina er rette, og ikke krummet inn mot kroppen. Dekkvingene er gule og skjuler hele bakkroppen og har generelt kort, tynn og litt oppstående behåring. Selve kroppen er svart.

Levevis
-------

*Rhagonycha lignosa* har larver som lever i jorden. De voksne (imago) finnes i juni og juli, særlig ved midtsommer. De oppsøker gjerne åpne blomster, særlig på arter innen skjermplantefamilien. Men de kan observeres også på trær og busker. 

Selv om de oppsøker blomster er de rovdyr og lever både som larver og voksne av andre mindre dyr.

Litteratur
----------

* Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). *Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera)* Danmarks Fauna 44. Side 42. ISBN 8712166936

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rhagonycha lignosa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Rhagonycha lignosa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Rhagonycha lignosa* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Rhagonycha lignosa* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Rhagonycha lignosa* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Rhagonycha lignosa* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Rhagonycha lignosa* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* *Rhagonycha lignosa* - Fauna Europaea - engelskspråklig
*Se også Primitivisme (kunstretning)*
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
**Primitivisme** er en filosofi som tar til orde for å vende tilbake til et før-industrielt og som oftest før-landbrukssamfunn. Den anses vanligvis for å være en anarkistisk filosofi.

Primitivisme kan også vise til enhver filosofi som søker å vende tilbake til røttene for en større bevegelse, slik som muslimer og kristne som søker å vende tilbake til de aller første århundrene av islam eller kristendommen.

Primitivismen hevder industrisamfunnet uunngåelig skaper undertrykkende strukturer gjennom oppgavespesialisering eller arbeidsdeling, og at teknologi har tilsvarende negative følger. Visse former for primitivisme stiller spørsmål ved selve sivilisasjonen.

Primitivistbevegelsen har forbindelser til radikalt naturvern.

Primitivismen er særlig blitt fremmet av John Zerzan, og til en viss grad av Theodore Kaczynski (Unabomberen) og Derrick Jensen.

I 1990-årene allierte det britiske magasinet *Green Anarchist* seg med primitivistbevegelsen, skjønt det er mange som vil kalle seg 'grønne anarkister' som ikke anser seg som tilhengere av denne filosofien.

Magasinet *Green Anarchy* ble startet av en av Green Anarchists grunnleggere. Green Anarchy utgis i Eugene, Oregon. En av redaktørene er John Zerzan.

Se også
-------

* Radikal antropologi
* Amish
* Antimodernisme

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Roar Werner Eriksen** (født 28. september 1948, død 11. oktober 2020) var en norsk tegner og maler. Han bodde og arbeidet fra Oslo og sitt atelier i Pulsehagen Bullaren Tanum i Sverige.

Han hadde sin utdannelse fra Statens Kunstakadem i i Oslo og Trondheim, samt fra Rijkscentrum Hoger Konstunderweijs, Brussel, Belgia.

Werner Eriksen stilte ut ved blant annet Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, Stavanger kunstmuseum, Høstutstillingen, Henie Onstad Kunstsenter, Nordnorsk Kunstnersenter, Art Cologne og Art Copenhagen. Han var også festspillutstiller ved Festspillene i Nord-Norge i 2002.

Han er representert ved Utenriksdepartementet (Norge), Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, Galleri Bodøgaard samling, Stavanger Internasjonal Collection, Nordnorsk Kunstmuseum, Norges ambassade i Berlin, Statoils Kunstsamling og Tromsø kommunes kunstsamling, i tillegg til private samlere i inn- og utland.

Samarbeidspartner var Galleri Semmingsen.

Referanser
----------

1. ↑  «Roar Werner Eriksen». tsjacobsen.vareminnesider.no. Besøkt 1. november 2020.
2. ↑  «Roar Werner Eriksen». Arkivert fra originalen 29. august 2018. Besøkt 29. august 2018.
3. ↑  Arts, Kunsthøgskolen i Oslo | Oslo National Academy of the. «Kunstakademiet - Kunsthøgskolen i Oslo». *www.khio.no*. Besøkt 29. august 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |
**Robin Mattias Johannes Pedersen** (født 31. august 1996) er en norsk skihopper som representerer Idrettslaget Stålkameratene og treningsteamet Trønderhopp. Han er sønn til tidligere skihopper Trond Jøran Pedersen.

Pedersen debuterte i verdenscupen 10. mars 2018 i Holmenkollen, der han endte på 38.-plass. I desember 2018 vant han to renn i kontinentalcupen, noe som gjorde at Norge fikk en ekstra plass i den tysk-østerrikske hoppuka. Siden det har vært kultur for at den som sørger for utvidet kvote også får den ledige plassen, ble Pedersen tatt ut til hoppuka av landslagssjef Alexander Stöckl.

Hans beste plassering i verdenscupen er en 5. plass fra Raw Air-rennet på Lillehammer 9. mars 2020 som ble flyttet fra Holmenkollen på grunn av sterk tåke og vått unnarenn. Personlig rekord er 232,5 meter fra slovenske Planica, satt den 21. mars 2019.

Referanser
----------

1. ↑   FIS-databasen, FIS skihopper-ID 185562, besøkt 26. april 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Robin Pedersen imponerte i verdenscupdebuten Rana Blad
3. ↑  Robin Pedersen klar for Hoppuka

Eksterne lenker
---------------

* (en) Robin Pedersen – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Robin Pedersen – skijumping.pl Rediger på Wikidata