recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Polonez Atu Plus 1,6 GSI
FSO Lanos plus
Daewoo-FSO Matiz
**FSO** (*Fabryka Samochodów Osobowych* – passasjerbilfabrikk) er en polsk bilfabrikant.

FSO-fabrikken ble startet i 1951 av den polske staten i den nordre delen (Zeran) av Warszawa for å produsere biler for etterkrigstidens Polen. Det første var limosinen Warszawa, produsert på lisens fra Sovjetunionens GAZ-M20 Podeba.

Tidlig på 1970-tallet gikk den polske staten inn i en avtale med italienske Fiat om å lisensprodusere biler under navnet **Polski Fiat**. Det ble investert store summer i produksjonsanleggene i Polen.

Etter at jernteppet falt i 1989 så har fabrikken hatt problemer med umoderne produkter. De ble kjøpt opp av Daewoo, som gikk konkurs i 2001. I 2005 driver de forhandlinger med forskjellige nye eiere for å få inn teknologi og kapital.

I Norge
-------

Fra 1955 så ble Warszawa-modellen importert av Jarbø & Co. AS. 716 stykker ble tatt inn til Norge i perioden 1955–1959. Av disse så ble 76 registrert som drosjer. Agenturet ble i 1959 overtatt av Kolberg Caspary.

Norsk Auto AS og Auto Nord AS, begge i Vestby, begynte å ta inn Polski Fiat tidlig på 1970-tallet. I 1975 overtok AS Autoindustri, som lot datterselskapet Bilcompagniet AS delvis administrere dette. I 1983 førte lavt salg og kvalitetsproblemer til at de la ned importvirksomheten.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) FSO – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bilnorge.no sin historie om merket
* FSO SA Arkivert 20. november 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**John Gjermundsen Østby** (født 1. januar 1880 i Trysil, død 18. april 1954) var lærer, kirkesanger, bonde og lokalpolitiker fra Trysil. Han var i periodene ​1923-1925 og ​1932-1934 ordfører i Trysil, og representerte Venstre. Han skriver selv at han «har helt fra jeg blev stemmeberettiget, været medlem av herredsstyret, med undtak av én periode.»

Han tok eksamen ved Elverum lærerskole i 1900, og arbeidet deretter ved ulike skoler i Trysil: i Vestby 1900-1916, i Øverbygda 1916-1917 og i Innbygda fra 1918. Som lærer på Øverbygda skole var han både kollega med tidligere ordfører Bernhard Holt og lærer for den senere forfatteren Halldis Moren Vesaas.

Han eide gården Viken nordvest for Innbygda ei kort stund, og bygde eiendommen Elverhøi på grunn fra gården. Han og kona Bergljot fikk tre barn. De to sønnene ble tannlege og apoteker.

Se også
-------

* Liste over ordførere i Trysil

Referanser
----------

1. ↑  John G. Østby; nettstedet Gravminner i Norge
2. 1 2  *Norske skolefolk*. Dreyer. 1934. s. 1361.
3. ↑  Olav Vesaas. *Å vera i livet : ei bok om Halldis Moren Vesaas*. 2007
4. ↑  *Trysil-boka : bidrag til bygdens historie. Bind 2 : Garder og slekter*. Trysilboknemnda. 1946. s. 453-456.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Wells Fargo Center**, tidligere navn: **Wachovia Center**, **CoreStates Center** og **First Union Center**, er en multifunksjonsarena i Philadelphia i den amerikanske delstaten Pennsylvania, og har siden 1996 vært hjemmearenaen til Philadelphia Flyers i NHL og Philadelphia 76ers i NBA.

Arenaen ble bygget på tomten til den tidligere John F. Kennedy Stadium som ble revet i 1992, og arenaen ble i vesentlig grad finansiert av private midler, mens byen Philadelphia sto for utbyggingen av den lokale infrastrukturen.

Arenaen hadde tidligere navn etter banken Wachovia, men byttet til dagens navn per 1. juli 2010 etter banken og finansieringselskapet Wells Fargo.

Arenaen blir også benyttet som konsertarena, og følgende artister har opptrådt der:  
AC/DC, Aerosmith, Christina Aguilera, Alice in Chains, Barenaked Ladies, Beyoncé, Britney Spears, Blink-182, Bon Jovi, David Bowie, Garth Brooks, Brooks & Dunn, Mariah Carey, Ray Charles, Eric Clapton, Coldplay, Phil Collins, Crosby, Stills, Nash & Young, Miley Cyrus, Dave Matthews Band, Neil Diamond, Celine Dion, The Eagles, Fleetwood Mac, Genesis, Green Day, Don Henley, Janet Jackson, Jay-Z, Billy Joel, Elton John, Kiss, Korn, Avril Lavigne, Madonna, Barry Manilow, Paul McCartney, Metallica, George Michael, New Kids on the Block, Stevie Nicks, Oasis, Pearl Jam, Tom Petty & the Heartbreakers, Phish, P!nk, The Police, Prince, Red Hot Chili Peppers, The Rolling Stones, Rush, Simon & Garfunkel, Spice Girls, Bruce Springsteen, Gwen Stefani, Barbra Streisand, Justin Timberlake, Shania Twain, U2, Van Halen, Velvet Revolver, Roger Waters, The Who, Steve Winwood, Stevie Wonder og Yanni.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Wells Fargo Center (Philadelphia) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Wellington Parker Burtnett jr.** (født 26. august 1930 i Somerville i Massachusetts, død 21. august 2013) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.

Burtnett vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det amerikanske ishockeylaget som kom på andreplass i turneringen bak Sovjetunionen. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. USA vant fire kamper og tapte en, 0-4 til Sovjetunionen i sluttspillsserien. Sovjetunionen vant alle fem kampene og vant serien med maksimale ti poeng foran USA med åtte og Canada med seks. OL-turneringen var også det 23. verdensmesterskapet i ishockey.

OL-medaljer
-----------

* 1956 Italias flagg Cortina d'Ampezzo - Sølv Sølv i ishockey USAs flagg USA

VM-medaljer
-----------

* 1956 Italias flagg Cortina d'Ampezzo - Sølv Sølv i ishockey USAs flagg USA

Referanser
----------

1. ↑   «WELLINGTON P. BURTNETT Obituary»[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wellington Burtnett – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Wellington Burtnett – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Wellington Burtnett – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Klaus Hansen, farmakolog og formann i Norsk-Tysk Selskap, utnevnes til æresdoktor ved Universitetet i Greifswald av rektoren Carl Engel (til venstre) i mars 1944. Ministerpresident Quisling og Reichskommissar Terboven er tilstede under høytideligheten i Universitetets Aula.
**Klaus Gustav Hansen** (født 14. april 1895 i Kristiania, død 15. mars 1971 i Oslo) var en norsk lege, farmakolog og professor i farmakologi ved Universitetet i Oslo.

Han arbeidet med farmakologiske virkninger av narkosegasser og alkoholer på hjernefunksjonen, og var den første som undersøkte blodprøver for å anslå alkoholpåvirkning. Han tok også opp alkoholpåvirkningens rolle i trafikksikkerhet. Hansens banebrytende forskningsarbeid førte til at Norge som første land i verden vedtok en promillegrense.

Hansen var også aktiv som universitetspolitiker og var formann i Norsk-Tysk Selskap fra 1936 til november 1944. Han var dessuten varaordfører i Oslo fra 1941 til 1943. Hansen hadde tidligere vært Høyre-politiker og medlem av Oslo bystyre for Høyre fra 1928, men meldte seg inn i Nasjonal Samling i 1940. Han var kritisk til Quislings regjering og deltok i intrigespill mot Quisling høsten 1944. Han ble derfor ekskludert fra partiet 17. november 1944. Hansen var før krigen 8. grads frimurer.

I 1948 ble han i landssvikoppgjøret dømt til 8 års tvangsarbeid samt fradømt sitt professorat. Etter soning livnærte han seg som allmennpraktiserende lege og hudlege.

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, oppført som Klaus Gustav Hansen, Store norske leksikon-ID Klaus\_Gustav\_Hansen[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Klaus Gustav Hansen, Norsk biografisk leksikon ID Klaus\_Hansen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «NorgesLexi - Norsk politisk dokumentasjon på internett!». *web.archive.org*. 22. august 2009. Archived from the original on 22. august 2009. Besøkt 3. mai 2021. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Klaus Hansen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Biografi i *Norsk krigsleksikon* fra 1995

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Wells Fargo's Gold Coast Award** er en pris i hundesledeløpet Iditarod
som tildeles «den første hundekjøreren som kommer til sjekkpunktet Unalakleet».

Innledning
----------

Utmerkelsen ble første gang utdelt i 1987, men etter 1988 hadde den et opphold fram til 1993. I 1993 startet *The National Bank of Alaska*, som nå heter *Well Fargo Bank Alaska*, som sponsor for prisen. Denne banken har sponset prisen siden den gang, og vinneren får, i tillegg til et trofe, gull til en verdi av 2 500 USD. Det er først en seremoni i Unalakleet for å markere vinneren, deretter en ny markering ved banketten i Nome.

Vinnere
-------

Dewey Halverson ble i 1987 den første som vant prisen, og året etter ble Martin Buser den første fra Europa som vant. Buser er med sine fire priser den mestvinnende sammen med Doug Swingley. Tre av seirene til Buser kom da han var sveitsisk statsborger, mens den siste ble vunnet det året han ble amerikansk statsborger.

I 2003 ble Robert Sørlie den første nordmannen som vant prisen. Han vant også i 2005, mens Ketil Backen var vinneren i 2004. 

  


| År | Vinner |  |
| --- | --- | --- |
| 1987 | Dewey Halverson | USAs flagg |
| 1988 | Martin Buser | Sveits’ flagg |
| 1993 | Rick Mackey | USAs flagg |
| 1994 | Martin Buser | Sveits’ flagg |
| 1995 | Doug Swingley | USAs flagg |
| 1996 | Jeff King | USAs flagg |
| 1997 | Martin Buser | Sveits’ flagg |
| 1998 | Jeff King | USAs flagg |
| 1999 | Doug Swingley | USAs flagg |
| 2000 | Doug Swingley | USAs flagg |
| 2001 | Doug Swingley | USAs flagg |
| 2002 | Martin Buser | USAs flagg |
| 2003 | Robert Sørlie | Norges flagg |
| 2004 | Kjetil Backen | Norges flagg |
| 2005 | Robert Sørlie | Norges flagg |
| 2006 | Jeff King | USAs flagg |

Eksterne lenker
---------------

Infoside om Iditarodpriser fra Cabela
**Trongisvágsfjørður** (IPA: [ˈtɹɔnʤɪsvɔksˌfjøːɹʊr], dansk: *Trangisvåg Fjord*), også kalt **Tvøráfjørður**, er en fjord på østkysten av Suðuroy på Færøyene. Fjorden strekker seg om lag 7 km i sørøstlig–nordvestlig retning. Ved innløpet av fjorden ligger Tjaldavíkshólmur.

Trongisvágsfjørður har fått sitt navn etter bygden Trongisvágur innerst i fjorden. Andre bygder langs fjorden er Tvøroyri, Froðba og Ørðavíkarlíð. Ørðavík ligger i en vik med samme navn på sørsiden av fjorden.

Trongisvágsfjørður har vært brukt som landingssted for sjøfly. Wolfgang von Gronau landet på fjorden fire ganger i 1920- og 1930-årene. Charles Lindbergh og ektefellen Anne Morrow landet her i 1933.

Referanser
----------

1. ↑  Arge, Jógvan (2010). *Føroyar í flogsøguni – frá Charles Lindbergh til Erlu Kongsdóttir* **(færøysk)**. Forlagið Tjarnardeild.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Trongisvágsfjørður – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Mihály Fülöp** (født 10. april 1936 i Budapest, død 26. september 2006 i Budapest) var en ungarsk fekter som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne og 1960 i Roma.

Fülöp vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det ungarske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i florett bak Italia og Frankrike. De andre på laget var Endre Tilli, József Sákovics, József Gyuricza, Lajos Somodi og József Marosi.

OL-medaljer
-----------

* 1956 Australias flagg Melbourne - Bronse Bronse i fekting, florett lagkonkurranse Ungarns flagg Ungarn

Referanser
----------

1. ↑   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mihály Fülöp – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Mihály Fülöp – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Mihály Fülöp – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (hu) Mihály Fülöp – Ungarns olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Trongfossen ved Trones. Inntaksdammen for det planlagte kraftverket vil bli på toppen av fossen.  Foto: Kjartan Trana 
**Trongfoss kraftverk** er et planlagt elvekraftverk i Trongfossen i Namsen, Namsskogan kommune, Nord-Trøndelag. Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk søkte i 2012 om å få bygge ut Trongfoss. Prosjektet var planlagt med en årsproduksjon på 140 Gwh. NVE frarådet konsesjon i sin innstilling til OED i mai 2014.

Inntaksdammen vil bli på toppen av Trongfoss, ved tettstedet Trones i Namsskogan kommune. Høyden på dammen er i søknaden satt til 7 meter og bredden 130 meter.

Miljøkonsekvenser
-----------------

Det er vurdert til å bli store negative konsekvenser for landskapet i konsesjonssøknaden. Ellers er konsekvensene for kulturmiljø, kulturminner, naturmiljø, friluftsliv og reiseliv vurdert til å bli liten til middels negative. 

Fylkesmannen sier i sin høringsuttalelse at det riktignok ikke er rødelistede arter i og ved vassdraget. Imidlertid er dette i henhold til den nye rødelista, og i 2006 var forekomstene av den spesielle laksebestanden i Namsen vurdert til å være en akutt truet bestand/populasjon. I *DN-håndbok nr. 15* er namsblank vurdert til å være en fisk av svært stor nasjonal viktighet. Det spesielle med laksen her er at den ikke er anadrom (vandrer ut i havet), men at den holder seg i dette vassdraget. Dette betegnes som relik laks, og dette er ett av to steder i Norge med denne typen laks.. 

Naturvernforbundet i Nord-Trøndelag har også vært i mot prosjektet, av hensyn til namsblank og andre miljøaspekter ved prosjektet

For andre forhold er konsekvensene i konsesjonssøknaden vurdert til liten negativ.

Referanser
----------

1. ↑  Konsesjonssak: Trongfoss Elvekraftverk www.nve.no
2. ↑  Trongfoss kraftverk Arkivert 1. april 2016 hos Wayback Machine.
3. ↑  Konsesjonssøknad for Trongfoss kraftverk, Namsen, Namsskogan kommune. Fylkesmannens høringsuttalelse Arkivert 2015-09-24, hos Wayback Machine.; www.fylkesmannen.no, 9.1.2013
4. ↑  Direktoratet for naturforvaltning. *Kartlegging av ferskvannslokaliteter Arkivert 17. august 2014 hos Wayback Machine.*. Trondheim, 2000. (DN-håndbok; 15) ISBN 82-7072-383-5
5. ↑  Denne kan stoppe kraftverkplanene Arkivert 21. februar 2014 hos Wayback Machine.; namdalsavisa.no, 9.6.2012
6. ↑  Høringsuttalelse til konsesjonssøknad fra NTE Energi AS om bygging av «Trongfoss kraftverk» i Namsskogan kommune i Nord-Trøndelag Arkivert 22. februar 2014 hos Wayback Machine.; Naturvernforbundet, 27.7.2012
**Hassans opprør** (engelsk: *The Hassan uprising*) var en oppstand blant Jolos moroer fra oktober 1903 til msrs 1904 under Moro-opprøret.

Det ble anført av en muslimsk *datu* kalt Datu Hassan. Han var yngste sønn av den store rajah Muda Ammang. Panglima Hassan hadde ansamlet sine tilhengere i kratersjøområdene på Jolo, og forberedte et angrep mot hovedbyen, som også het Jolo.:100 Leonard Wood ledet en styrke på 1.250 soldater, blant dem Robert L. Bullards 28th Infantry, til et angrep mot *«Hassan's Palace»*, beskrevet som «den sterkeste *cotta* på Suluøyene».:100–101 Moroene flyktet, og amerikanerene brente ned festningsverkene.:101 Hassan overgav seg - men så flyktet han.

Etter dette raserte Wood hver eneste fiendtlige *cotta* han kom over, med det resultat at Datu Andung døde, på Mount Suliman.:101 Skjønt han aldri klarte å ta Hassan til fange, drepte Wood under dette felttoget 1.500 moroer, blant de, også kvinner og barn.:102

Opprøret var over i mars i mars 1904, da Hassan og to andre ble drevet opp i en situasjon de ikke kunne flykte fra av 400 mann under Scotts kommando på Bud Bagsak.:102

Det skulle 34 skudd til for å drepe Hassan.:103 Moroene hadde bare noen få rifler og sverd av typen kris. Den sårede Hassan holdt i munnen en kris som nesten nådde en såret amerikaner. Det var bare et hodeskudd fra en .45 kalibers patron om drepte Hassan. Det var mens en amerikaner var nær ved å bli kløyd av en barong som Hassan kjempet med, etter allerede å ha blitt skutt 32 ganger med kuler fra et Krag-gevær.

Referanser
----------

1. ↑  Moshe Yegar (2002). *Between Integration and Secession: The Muslim Communities of the Southern Philippines, Southern Thailand, and Western Burma/Myanmar*. Lexington Books. Besøkt 28. november 2011.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Arnold, J.R. 2011, *The Moro War*, New York: Bloomsbury Press, ISBN 9781608190249
3. ↑  Douglas V. Meed (2003). *Soldier of Fortune: Adventuring in Latin America and Mexico with Emil Lewis Holmdahl*. Halcyon Press Ltd. s. 24–. ISBN 978-1-931823-05-0.
4. ↑  *Philippine History*. Rex Bookstore. 2004. Besøkt 28. november 2011.
5. ↑
6. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. februar 2017. Besøkt 10. november 2019.
7. ↑
8. ↑     Arkivert 15. september 2016 hos Wayback Machine.
9. ↑  Paul Kirchner (1. januar 2009). *More of the Deadliest Men Who Ever Lived*. Paladin Press. s. 134–. ISBN 978-1-61004-694-7.
Filadelfia Grimstad
**Filadelfia Grimstad** er en selvstendig pinsemenighet tilsluttet Pinsebevegelsen i Norge. Menigheten hadde 147 tilskuddstellende medlemmer i 2022.

Allerede i 1927-28 var det et 20-talls personer som startet virksomhet under navnet Pinsemenigheten. Disse sto til å begynne med tilsluttet Pinsemenigheten i Arendal. Eget lokale ble bygget, så i 1933 var virksomheten lagt til Lauvstøa.
I 1937 ble menigheten selvstendig med 50 medlemmer, og ikke lengre knyttet til Arendal. I 1957 flyttet virksomheten fra Lauvstø til Henrik Ibsensgt. 12, der den er i dag. De nåværende lokalene ble innviet i 1989. Menighetens pastor er Tor Inge Andersen. Menigheten driver aktiviteter for barn og ungdom og støtter blant annet misjon i Bali og i Kenya.

Referanser
----------

1. ↑  Regjeringen (13. mai 2022). «Antall tilskuddstellende medlemmer i tros- og livssynssamfunn i 2022» (PDF). regjeringen.no. Besøkt 26. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Filadelfia Grimstad
* Pinsebevegelsen i Norge[*død lenke*]
Hans Alfredson og Tage Danielsson 1959.
Hasse och Tages skrivestue i Vita Bergen
**Hasse og Tage**, eller **Hasseåtage**, ble en populær benevnelse på Hans Alfredson og Tage Danielsson, som sammen laget revyer og filmer samt skrev mange klassiske sketsjer. Stavningen «Hasseåtage» begynte å benyttes i svenske aviser da de ble kjente, først med revyen *Gröna hund*, som spiltes på Gröna Lund i 1962, men selv brukte de ikke benevnelsen. Den aller første som brukte betegnelsen var Åke Cato i Expressen, han skrev allikevel HassåTage.

I 1964 fikk paret utmerkelsen *Kasper* som årets morsomste komiker. I 1968 fikk de Karl Gerhard-priset og i 1972 ble de tildelt Taube-stipendiet.

Samarbeidet mellom Alfredson og Danielsson ble forretningsmessig organisert gjennom aksjeselskapet *AB Svenska Ord*, som ble registrert den 12. desember 1961. Aksjeselskapet produserte deres revyer, stykker og filmer fram til Danielssons bortgang i 1985, da selskapet ble avviklet. Selskapet omfattet også plateetiketten Svenska Ljud, der Hasse og Tage laget et 30-talls LP-plater og noen singler. Selskapets sekretær var Mona Haskel.

1 juli 2006 ble et Hasse & Tage-museum innviet i Tomelilla.

Revyer
------

* 1982 – *Fröken Fleggmans mustasch*
* 1979–1980 – *Under dubbelgöken*
* 1976 – *Svea Hund på Göta Lejon*
* 1973 – *Glaset i örat*
* 1970 – *88-öresrevyn*
* 1969 – *Spader, Madame!*
* 1966- 67 – *Lådan*
* 1966 – *Å vilken härlig fred*
* 1964 – *Gula Hund*
* 1963 – *Konstgjorda Pompe*
* 1963 – *Hålligång på Berns*
* 1962 – *Gröna Hund på Gröna Lund*
* 1959 – *Doktor Kotte slår till" eller "Siv Olsson"*

Filmer
------

* 1987 – *Jim & piratene*
* 1985 – *Falsk som vann*
* 1984 – *Ronja Røverdatter*
* 1983 – *P&B*
* 1982 – *Den enfoldige morderen*
* 1981 – *Sopor*
* 1978 – *Picassos eventyr*
* 1975 – *Karl-Bertil Jonssons jul* (kortfilm)
* 1975 – *Slipp fangene fri – det er vår!*
* 1975 – *Egget er løst*
* 1972 – *Mannen som sluttet å røke*
* 1971 – *Äppelkriget*
* 1969 – *Herkules Jonssons storverk* (julekalender)
* 1968 – *I hodet på en gammal gubbe*
* 1965 – *Att angøra en brygga*
* 1964 – *Pus ta meg*

Se også
-------

* The Svenska Ord Story

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hasse og Tage på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Hasse og Tage på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Hasse og Tage på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Hasse og Tage på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) Hasse og Tage på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Hasse og Tage på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Hasse og Tage på AllMusic Rediger på Wikidata
* (sv) Verdens største Hasse&Tage-Museum hos Wayback Machine (arkivert 2007-10-08)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Stratus på Hardangervidda
En **stratussky** eller **tåkeskyer** hører til gruppen lave skyer. Navnet kommer av det latinske ordet som betyr «lag», og skyene er nettopp karakterisert ved å være horisontalt strukket ut i et lag, i motsetning til konvektive skyer (cumulus) som er like høye eller høyere enn de er brede. Stratus oppstår når fuktig luft stiger i en stabil atmosfære til et nivå der vanndampen kondenserer. Normalt skjer heving av luften som følge av en værfront som nærmer seg eller når vind blåser mot et fjellmassiv, kalt orografisk stratus. En annen type stratusskyer oppstår når tåke blir varmet opp av solen og begynner å stige. Dette blir kalt tåkestratus. 

Stratus er den laveste av alle skytyper, og kan eksistere mellom bakkenivå og opp til omtrent 2500 meter. De varierer i farge fra mørk grå til nesten hvit. Tykkelsen kan variere fra et par meter til rundt 500 m. Den horisontale utstrekningen er derimot mye større, og stratusskyene kan dekke hundrevis av kvardratkilometer. Stratus som er tykke nok kan gi lett yr eller regn, eller lett snø hvis det er kaldt nok. Stratus som gir nedbør kalles nimbostratus. Skyene består som regel av vanndråper, men er det kaldt nok kan de også inneholde iskrystaller. Skyene gir vanligvis ikke halo med mindre det er iskrystaller i skyen. 

Når stratusskyer oppstår nær bakken kan de skjule terrenget, særlig i fjellområder. Dette har vært årsaken til flere flyulykker. I dag har de fleste fly radar som reduserer faren med stratusskyer. 

I større høyder kan det også dannes stratusskyer, i mellomhøye høyder (altostratus) og i store høyder (cirrostratus).

* Solen skinner gjennom et hull i stratusskydekkeSolen skinner gjennom et hull i stratusskydekke
* StratusStratus

| * v
* d
* r
Skyer |
| --- |
| Høye skyer (Type A) | Cirrus (Ci) **·** Cirrus uncinus **·** Cirrus Kelvin-Helmholtz **·** Cirrostratus (Cs) **·** Cirrocumulus (Cc) **·** Pileus **·** Kondensstriper |
| Mellomhøye skyer (Type B) | Altostratus (As) **·** Altostratus undulatus **·** Altocumulus (Ac) **·** Altocumulus undulatus **·** Altocumulus makrellsky **·** Altocumulus castellanus **·** Altocumulus lenticularis |
| Lave skyer (Type C) | Stratus (St) **·** Orografisk stratus **·** Nimbostratus (Ns) **·** Cumulus humilis (Cu) **·** Cumulus mediocris (Cu) **·** Stratocumulus (Sc) |
| Konvektive skyer (Type D) | Cumulonimbus (Cb) **·** Cumulonimbus incus **·** Cumulonimbus calvus **·** Cumulonimbus med mammatus **·** Cumulus congestus  **·** Pyrocumulus |
| Andre skyer | Perlemorskyer **·** Lysende nattskyer |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Filadelfia Arendal på Harebakken  Foto: KEN 
**Filadelfia Arendal** er en pinsemenighet og et konferansesenter i Arendal. Menigheten ble grunnlagt i 1928.

Historie
--------

Filadelfia Arendal ble dannet av en gruppe kristne, som gikk ut fra menigheten Betania Arendal, etter at T. B. Barratt besøkte Arendal i 1920-årene og forkynte om «åndsdåpen» som han hadde opplevd i Amerika. Menigheten ble offisielt stiftet den 27. juli 1928.

Møtene ble i begynnelsen holdt i lokalene til *Losje Startkad*, på Tyholmen. Den første som talte var predikant Conrad Johnsen.

Den første pastoren var Hjalmar Karlsen, han ble innsatt i tjenesten i oktober 1928.

De første årene vokste Filadelfia Arendal raskt, allerede i 1933 talte menigheten 300 medlemmer. Dette året kjøpte de også den gamle turnhallen på Hylleveien. Her hadde de sin virksomhet frem til våren 2000, da de flyttet inn i nybygg på Harebakken. Nybygget er både menighetslokale og et konferansesenter.

Menigheten hadde 541 tilskuddstellende medlemmer i 2022.

Referanser
----------

1. ↑  Regjeringen (13. mai 2022). «Antall tilskuddstellende medlemmer i tros- og livssynssamfunn i 2022» (PDF). regjeringen.no. Besøkt 26. mars 2023.

Litteratur
----------

* Myhren, Lars Peder. 2003. *Gledesfest med multimedia. Filadelfia Arendal 75 år.* Korsets Seier, 14. februar 2003. side 31.

Eksterne lenker
---------------

* www.filadelfia-arendal.no/
**Henric Arvid Bengt Christer Horn af Åminne** (født 12. mars 1880, død 6. desember 1947) var en svensk rytter som deltok under OL 1912 i Stockholm.

Horn af Åminne ble olympisk mester under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det svenske laget som vant lagkonkurransen i feltritt. Det svenske laget besto av Axel Nordlander på hesten «Lady Artist», Ernst Casparsson på «Irmelin», Nils Adlercreutz på «Atout» og Horn af Åminne på hesten «Omen». I den individuelle konkurransen i feltritt kom Horn af Åminne på tiendeplass.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Gull **Gull** i hestesport, feltritt lag Sveriges flagg Sverige

Eksterne lenker
---------------

* (en) Henric Horn af Åminne – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Henric Horn af Åminne – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Henric Horn af Åminne – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** KulturNav
 |
**Curly coated retriever** regnes som den eldste av de engelske retrieverne, men er kanskje den mest sjeldne å se. Den har en meget karakteristisk krøllet pels.

Opprinnelse og alder
--------------------

Man tror at både newfoundlandshund, puddel og irsk vannspaniel kan være blant de mest framtredende rasene i opphavet til denne hunderasen, men dette er usikkert. Trolig har den også blitt iblandet labrador retriever. Rasen ble første gang vist på en utstilling i England i 1860. The Kennel Club startet stambokføringen i 1873. Den første raseklubben ble dannet i 1896, mens rasestandarden ble antatt i 1913. Man kan trygt si at rasen nok hadde sin glanstid på slutten av 1800-tallet, da den var en tallrik og svært populær jakthundrase i England. Til Norge kom den i 1973, men den har aldri rukket å bli særlig populær her.

Det fortelles at rasen var populær blant sigøynerne i Syd-England, som benyttet den som vakthund. Likeledes fortelles det at rasen var skattet blant fiskere som benyttet de som skipshunder. Den hadde som oppgave å svømme i land med kastelinene til båtene.

Utseende, anatomi og fysikk
---------------------------

Curly coated retriever er rektangulær i kroppen og minner mye om en flat coated retriever, hadde det ikke vært for den krøllete pelsen. Brystkassen er dyp og lendepartiet kort. Halsen er måtlig lang og skal ikke ha løs hud. Hodet er kileformet, kraftig kjeveparti og store, ovale skråstilte øyne. Nesebruske skal har samme grunnfarge som pelsen. Ørene er høyt ansatt og ligger tett inntil hodet, dekket med kort krøllet pels. Halen er måtlig kort og bæres rett (ikke høgt eller bøyd). Pelsen er tett og med en mengde med små tette krøllerfra fra ører til halespiss, ellers er pelsen glatt.Fargen er sort eller leverbrun. Idealhøyde for en hannhund er 67,5 cm, for tisper 62,5 cm. Vekten ligger normalt på ca. 30-40 kg, avhengig av kjønn.

Bruksområde
-----------

Curly coated retriever er en meget dyktig apportør på fuglejakt. Den har således alltid vært for jakthund å regne, i dag brukes den også som god brukshund og en svært spesiell og flott familiehund. Den har svært god luktesans.

Lynne og væremåte
-----------------

Curly coated retrievere er intelligente, viljesterke, aktive og utholdende hunder. Den knytter seg til famlien sin og er ofte ikke spesielt interessert i fremmede. Den trenger såvel fysiske som mentale oppgaver for å triver godt. Rasen er svært glad i vann og er vanligvis en dyktig svømmer.

Annet
-----

Pelsen, som er uten underull, er lettstelt og skal ikke børstes eller kammes. Noe klipping kreves før utstilling eller om pelsen på ørene blir for lang. Pelsen bør ikke såpevaskes oftere enn nødvendig (av hensyn til de vannavstøtende egenskapene).

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 22. desember 2015. Besøkt 13. desember 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Retrieverklubb

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
«***Ole Høilands levnedsløp***» er et skillingstrykk forfattet av Ole Høiland selv i fengslet. Det skal finnes versjoner med opptil 29 vers av denne skillingsvisen. Den synges til melodien «Nu vil jeg fortelle min skjebne så tung».

Teksten
-------

**1.**I fengselets mørke gjemme har man meg nu innsatt,  

og jeg vil nu i stemme en sang i en tause natt.  

Den tidsfordriv kan være for meg i ensomhet  

og andre kan den lære hva meg er hendet vel.  

  

**2.**Min første ungdomsdage hendte i lyst og fryd,  

men akk de svandt så sakte, jeg glemte Gyd og dyd,  

alt tidligen jeg ilte på lastens bane ut  

lettsindig jeg kun smilte til dyden og dens brud.  

  

**3.**Jeg femten år var bleven så jeg min tjeneste tok,  

men ei det så var skreven i skjebnens store bok,  

at jeg meg ærlig skulle erhverve meg mitt brød  

de tre år vare fulle hin tjeneste jeg forskjød.  

  

**4.**Hos mine foreldre gamle jeg var et års tid vel  

istedenfor at samle til dem all fryd og hell  

så tenkte jeg alene på rov og tyveri  

og søkte at forlene meg øvelse der i.  

  

**5.**I Kristiansund jeg lærte hva bånd og fengsel var  

jeg første gang proberte hva tvang at sige var,  

i tukthus man meg satte meg tvang til arbeid der,  

nu kunne jeg først fatte hva friheten dog er.  

  

**6.**Jeg derfor også snarlig en leilighet unnfant,  

hvor ved jeg nok så varlig av fengselet forsvant,  

nu var jeg da fri bleven hvor skulle jeg nu hen,  

av mennesker fordreven jeg tyv måtte bli igjen.  

  

**7.**Således jeg omvanket fra by til annen om,  

og overalt jeg sanket meg penge hvor jeg kom,  

men husligt ly jeg manglet hvor som helst jeg dro frem  

til leie mos jeg samlet og skogen var mitt hjem.  

  

**8.**Man søkte nu at fange meg ved en utsendt vakt,  

men jeg var ikke bange og tok meg vel i akt,  

men endelig det lyktes de folk at gripe meg  

de visserligen ryktes at de har siktet meg.  

  

**9.**Men da vi kom et stykke på veien ble jeg kjed,  

av lenger frem at rykke og raskt meg fra dem slet,  

jeg inn i skogen ilte hvor jeg var vandt å bo  

av vakten nu jeg smilte thi jeg var i god ro.  

  

**10.**Til Arendal jeg vandret der skjebnen var meg god,  

men tingen seg forandret da jeg det sted forlot,  

på veien ble jeg tagen og dømt til slaveri  

men jeg forandret saken så atter ble jeg fri.  

  

**11.**Nu pusterom omsider jeg fikk ett år i mak  

jeg stjal ved nattetider såvel ved høylys dag,  

kort jeg ble mer forvoven jo lengere det led  

så jeg forlot selv skoven og trygt ad veien skred.  

  

**12.**Man sendte ut en mengde folk for at få meg fatt  

meg bygdelag omhegnet men jeg var som en katt,  

jeg snoede meg lenge fiksered dem så nett  

men de vedblev at trenge meg til jeg ble for trett.  

  

**13.**Det for vidløftig bliver ja nær umulig var  

om jeg nu her gjengiver hver gang jeg flyktet har.  

Jeg derfor vil fortelle kun hva merkverdig er  

idet jeg her anmelder det viktigste især.

Referanser
----------

1. ↑  «Nasjonalbiblioteket». *www.nb.no*. Besøkt 31. mars 2021.

Kilder
------

* De gamle visene 5 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1983
**MS «Veslegut»** (LHNA) var et verneverdig fraktefartøy. Skipet ble levert i januar 1912 fra Framnæs Mekaniske Værksted i Sandefjord som hvalfangeren «Almirante Goñi». Skipet ble bygget for rederiet Sociedad Ballenera de Magallanes. Rederiet var chilensk og eid av chilensk og engelsk kapital samt den norske hvalfangst- og polarpioneren Adolf Amandus Andresen. Andresen var den drivende kraften i rederiet i egenskap av sin kunnskap som sjømann og hvalfanger. Rederiet kjøpte flesteparten av sine skip i Norge.

I perioden 1912 til 1924 var fartsområdet i farvannene ved Sør-Shetlandsøyene og Deceptionøya, kysten av Chile og et kortere opphold i Middelhavet. Etter 1925 har skipet hatt hjemmehavn i Norge.

MS «Veslegut» var en klinket stålbåt på 173 brt. 

* Lengde: 36,16m
* Bredde: 5,96m
* Dybde: 3,96m
* Motor: Catepillar 8 syl. fra 1967

Skipet var siden 1981 brønnbåt. Den var vernet som et typisk nordnorsk fraktfartøy i kystfart, som den første brønnbåten fra den moderne oppdrettsnæringen og som et eksempel på gjenbruk og ombygging av de sterkbygde hvalfangerskrogene.

Etter en fartstid på 100 år i forskjellig fart og farvann, ble skipet i 2011 kjøpt av Veslegut SA med det formål å verne skipet for framtida gjennom aktivitet og næring. I januar 2011 ble fartøyet MS Veslegut (LHNA) gitt status som «verneverdig skip» av Riksantikvaren. Skipet har sin hjemmehavn ved Eide i Gullesfjord i Kvæfjord kommune.

I mai 2019 ble Veslegut slept til Fosen for opphugging.

Eksterne lenker
---------------

* (en) IMO 5378957 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) MS Veslegut – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen Rediger på Wikidata
* www.veslegut.no
***Vest for solen, syd for grensen*** (国境の南、太陽の西, *Kokkyō no minami, taiyō no nishi*) er en kort roman skrevet av den japanske forfatteren Haruki Murakami. Murakami skrev romanen under et opphold som gjestende forsker ved Princeton University i USA i 1992. Ika Kaminka oversatte romanen til norsk, og den ble utgitt på Pax forlag i 2000. Den siste delen av tittelen, «Syd for grensen» viser til Nat King Coles sang «South of the Border», men det er ikke noe bevis for at han faktisk spilte inn denne sangen noen gang. Den første delen av tittelen viser til et Inuit-syndrom kalt piblokto eller arktisk (siberisk) hysteri.

Handling og temaer
------------------

I romanen forteller enebarnet Hajime sin historie som begynner mens han er barn i en liten, japansk by. I hjembyen møter han Shimamoto, en jente som er enebarn som ham. Hun har dessuten hatt polio, noe som resulterte i at hun trekker på benet når hun går. De tilbringer det meste av tiden de har sammen med å snakke om hva som interesserer dem, mens de spiller plater på platespilleren til hennes far. Etter hvert begynner Hajime på en annen skole, og kontakten dør ut. 

Først når de er 36 møtes de igjen i en av Hajimes jazz-barer. Han har nå to barn og har vekslet fra et liv på et kontor til å eie og drive to jazz-barer i den mest trendy delen av Tokyo, Aoyama. Romanen forteller meget lite om Shimamotos liv, hun opptrer sporadisk og lar Hajime spørre seg selv «hva hadde skjedd dersom...». Møtet med Shimamoto forårsaker en rekke hendelser. Trass i at han er en etablert familiemann får møtet med henne Hajime til å velge mellom familien og et forsøk på å finne igjen magien mellom dem fra fortiden.

Referanser
----------

1. ↑  Brown, Mick (15. august 2003). «Tales of the unexpected». *The Daily Telegraph*. London. Besøkt 7. desember 2008. [*død lenke*]
2. ↑  Bauer, Justin (5. oktober 2000). «This Bird Has Flown». *Philadelphia City Paper*. Arkivert fra originalen 3. mai 2005. Besøkt 7. desember 2008.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 3. mai 2005. Besøkt 15. mars 2014. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Mago Barca** (243–203 f.Kr.) var en kartagenske hærfører som spilte en betydelig rolle i den andre punerkrigen mot den romerske republikk. Han var sønn av Hamilcar Barca og bror av Hasdrubal Barca og generalen Hannibal,

Mago kjempet sammen med Hannibal tidlig i kampanjene i Italia. Mago ledet en avdeling som romerne i et bakholdsangrep i slaget ved Trebia og brøt ned deres kampformasjoner. Kort tid etterpå reiste han sammen med Hasdrubal Barca til Hispania for å lede de karthagenske styrkene der. Han led nederlag i slaget ved Ilipa i 206 f.Kr. og trakk seg tilbake til Cádiz.

Han ledet så en kampanje for å invadere Italia (denne gang over sjøen) i 205 f.Kr. med 15 000 menn. De seilte fra Menorca til Liguria. Han klarte å ta Genova og kontrollerte det nordlige Italia i tre år.

Han ble såret i et slag i Gallia Cisalpina og ble kalt tilbake til Karthago sammen med Hannibal for å bistå byens forsvar. Før han ankom, døde han til sjøs.

Referanser
----------

1. ↑  Jona Lendering (2002), «Mago Barca», Livius.org, Amsterdam,  .

  


| * v
* d
* r
Kjente kartagenere |
| --- |
| 
* Adherbal
* Aurelius av Karthago
* Carthalo
* Dido
* Hamilcar
* Hamilcar Barca
* Hannibal
* Hannibal Gisco
* Hannibal Monomachus
* Hanno den eldre
* Hanno den store
* Hannibal Monomachus
* Hanno sjøfareren
* Hanno, sønn av Bomilcar
* Hasdrubal Barca
* Hasdrubal Gisco
* Hasdrubal den rettferdige
* Himilco
* Mago
* Mago Barca
* Maharbal
* Perpetua og Felicitas
* Sofonisba

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** SUDOC
 |
**Warrington-bombene** refererer til to bombeangrep i byen Warrington i Cheshire i England 26. februar og 20. mars 1993. Den provisoriske IRA stod bak aksjonene.

Den første bomben ble utløst på et gassverk 26. februar. Den bestod av tre sprengladninger som forårsaket en stor ildkule, men ingen ble skadet i selve eksplosjonen. En brannbombe gikk ikke av. En polititjenestemann ble skadet da han ble skutt etter å ha stoppet en varebil.

Det andre angrepet var rettet mot handlende i Warrington sentrum. Det fant sted 20. mars, dagen før morsdagen, på et tidspunkt hvor butikkene er fullere enn vanlig. Kl. 11.58 lokal tid mottok hjelpelinjen The Samaritans en kodet melding om at en bombe skulle sprenges utenfor en Boots-butikk i Liverpool, mer enn to mil fra Warrington. Merseyside Police undersøkte, og advarte nabostyrken Cheshire Constabulary. Det ble ikke klart hvor bombene befant seg før det var for sent, og kl. 12.12 gikk de av. En eksploderte utenfor Boots på Bridge Street, og den andre utenfor Argos. Det viste seg at bombene hadde blitt plassert i søppelkasser av støpejern, noe som førte til at det ble store mengder splinter. Øyevitner fortalte at folk som flyktet etter den første bomben løp rett inn i den andre eksplosjonen som kom etter bare sekunder. 

Det ble organisert busser for å frakte skadde vekk fra åstedet, og 17 ambulanser ble sendt dit. 

Det var to dødsofre: Tre år gamle Jonathan Ball, som hadde blitt tatt med av barnevakten for å kjøpe morsdagskort, døde på stedet. Tolv år gamle Tim Parry satt på den ene av søplekassene da den eksploderte, og døde av skadene etter fem dager.

Referanser
----------

1. ↑  BBC:IRA campaign in England
2. ↑  Hansard – Terrorist Incidents

Eksterne lenker
---------------

* The Tim Parry Johnathan Ball Trust
* Child killed in Warrington bomb attack — fra BBC News' «On This Day feature»
Jubilee River ved Black Potts Viaduct
**Black Potts Railway Bridge** fører jernbanen fra London (Waterloo) til Windsor, Berkshire over elven Themsen. Staines to Windsor & Eton Line ender umiddelbart etter broen ved Windsor and Eton Riverside railway station. Broen krysser Themsen rett før Old Windsor Lock (sluse) og Romney Lock.

I 1849 søkte Windsor Staines and Richmond Railway om å få oppføre en midlertidig kryssing på stedet og broen ble åpnet i 1850. Åpningen ble utsatt fordi en av pilarene kollapsen dagen før broen skulle inspiseres. Broen blir støttet opp i midten av Black Potts Ait (øy). Opprinnelig hadde broen utsmykkede støpejernsribbein, men disse rustet og ble erstattet med mer nyttepregede smijerndragere, som radikalt endret utseende på broen.

Rett øst for broen er Black Potts Railway Viaduct. Denne måtte forsynes med betydelig beskyttelse da Jubilee River ble laget, da et utløp fra denne kanalen passerer gjennom mursteinsbuene til den eksisterende viktoriansk viadukten, rett nedenfor Black Potts Railway Bridge.

Se også
-------

* Kryssinger over Themsen

Referanser
----------

1. ↑  Fred. S. Thacker *The Thames Highway: Volume II Locks and Weirs* 1920 – gjenutgitt 1968 av David & Charles
2. ↑  Themsen web om Windsor broene
3. ↑  «Detaljfoto av beskyttelsen av viadukten». Arkivert fra originalen 2. oktober 2011. Besøkt 2. oktober 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Black Potts Railway Bridge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Structurae database entry
Scheving som Sportacus.
**Magnús Örn Eyjólfsson Scheving** (født 10. november 1964) er en islandsk skuespiller, forfatter, produsent og sportsutøver. Han er best kjent som skaperen av barneprogrammet LazyTown, hvor han spiller superhelten Sportacus.

Scheving ble født i Reykjavík, men vokste opp i den lille byen Borgarnes. Han begynte å praktisere turn i 1985, og i 1992 vant han mennenes individuelle konkurranse i turn. I 1993 ble han skandinavisk mester, og han ble europeisk mester to ganger; i 1994 og 1995. Han ble utnevnt til årets idrettsutøver på Island i 1994.

Scheving er direktør i, og skaper av, LazyTown Entertainment. Firmaet produserer bøker, videoer, spill og sportsutstyr, som de hevder at de gjør for å promotere fysisk fostring og en sunn livsstil for barn.[] Scheving er også skaper av barneprogrammet LazyTown (Latibær på islandsk), hvor han spiller Sportacus (Íþróttaálfurinn). LazyTown sendes på Sjónvarpið (Island), BBC1, CBeebies, TMF, Nick Jr. og Nick Jr. 2 (Storbritannia), Nick Jr. & Noggin (USA), YTV (Canada), TVE (Spania), Super RTL (Tyskland) og på TV 2s barneprogram TV 2 Junior (Norge).

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Magnús Scheving – FIG Rediger på Wikidata
* (en) Magnús Scheving på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Magnús Scheving i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Magnús Scheving på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Magnús Scheving på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Magnús Scheving på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Magnús Scheving hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Hopper høyt for sunnere barn i VG 2004-12-12
* Magnús Scheving LTP Intervju

Portal: Island

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNE
 |
Warren-kommisjonens rapport, forsiden
**Warren-kommisjonen** ble nedsatt 29. november 1963 av president Lyndon B. Johnson for å undersøke omstendighetene omkring attentatet på President Kennedy i Dallas 22. november 1963. 

Medlemmer av kommisjonen var høyesterettsjustitiarius Earl Warren (leder), Allen Dulles (tidligere sjef for CIA), Gerald Ford (senere president i USA), Hale Boggs, John J. McCloy, Richard Russell Jr. og John Sherman Cooper. Arlen Specter fra Philadelphia – senere senator for Pennsylvania – ble tilknyttet som rettslig rådgiver. 

Kommisjonens rapport ble etter 10 måneders arbeid offentliggjort den 27. september 1964. Kommisjonens konklusjon var at Lee Harvey Oswald var alene om drapet på president Kennedy. Kommisjonen mente at Oswald hadde avfyrt tre skudd mot presidentens bilkortesje fra 6 etasje i *Texas School Book Depository* (skoleboklager), slik:

* Den første kula bommet.
* Den andre kula traff først president Kennedy i nakken og gikk ut strupen hans. Den fortsatte videre og traff guvernør John Connally i ryggen, gikk ut brystet, skadet armen før den endte i låret hans.
* Den tredje kula traff president Kennedy i hodet og drepte han.

Warrenkommisjonens konklusjoner var omstridt allerede da rapporten ble lagt fram.

Det er skrevet et tusentall bøker om attentatet mot Kennedy, og det er lansert en rekke konspirasjonsteorier.

Eksterne lenker
---------------

* Warrenkommisjonens rapport (engelsk)
* Warrenkommisjonens høringer (engelsk)
* Assassination Records Review Board link (engelsk)
* House Select Committee on Assassinations link (engelsk)
* Rockefeller Committee link (engelsk)
* Church Committee link (engelsk)
* historic audio-video of the assassination

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** BNE **·** CiNii
 |
**Magnús Ver Magnússon** (født 23. april 1963 på Island) er en tidligere styrkeløfter og strongman fra Island. Han vant tittelen Verdens sterkeste mann fire ganger (1991, 1994, 1995, og 1996), en prestasjon kun tangert av landsmannen Jón Páll Sigmarsson og Mariusz Pudzianowski fra Polen. 

Magnússon startet med styrkeløft i 1984, og i 1985 tok han medaljer i junior-EM og junior-VM. I 1989 og 1990 ble han europamester i senior klassen (125-kilosklassen). Hans beste konkurranseløft er på 400 kg i knebøy, 274.5 kg i benkpress, 375 kg i markløft, og sammenlagt 1015 kg. 
Magnusson konkurrerte for første gang i strongman i 1985, hvor han endte på tredjeplass i Island's sterkeste mann, vunnet av Jón Páll Sigmarsson. Da han vant verdens sterkeste mann i 1991, bestemte han seg for kun å satse på denne konkurranseformen. 

Magnús er alenepappa og bor med barnet sitt i Hafnarfjörður, Island. Han deltar ofte som dommer i styrkeløft- og strongmen konkurranser.

Eksterne lenker
---------------

* Profil av Magnús Ver Magnússon


|  |
| --- |
| **Verdens sterkeste mann** |
| Forrige:**Jón Páll Sigmarsson** | Første gang (1991) | Neste:**Ted van der Parre** |
| Forrige:**Gary Taylor** | Andre gang (1994) | Neste:'*Han selv* |
| Forrige:**Han selv** | Tredje gang (1995) | Neste:**Han selv** |
| Forrige:**Han selv** | fjerde gang (1996) | Neste:**Jouko Ahola** |

Portal: Island



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Kerkouane** er en punisk kystby på Cape Bon, i det nordøstre Tunisia. Byen ble antagelig forlatt av fønikerne under første punerkrig (ca. 250 f.Kr.), og ble aldri siden gjenoppbygget. Byen hadde da eksistert i ca. 400 år. 

Byen ble bare delvis ødelagt, og det er avdekket flere ruiner fra 300- og 200-tallet f.Kr.. Kerkouane ligger utenfor vanlige ferdselsårer, og byens verdensarvstatus skyldes dens posisjon som det best bevarte minnet fra den fønikisk-puniske kulturen. 

Feltet viser, slik det står i dag, flere markerte bygninger; vegger står fremdeles og farget leire som ble brukt på veggene kan sees flere steder. Ruinene viser at byen ble anlagt etter avanserte ideer om byplanlegging.

I ruinene av et tempel står fremdeles noen søyler, og i et atrium finnes det mosaikkbiter. Kantsteiner, dørterskler, trapper, og enkle mosaikkgulv finnes over hele anlegget. Det pågår fremdeles utgravninger, men man regner med at de grunnleggende funnene er gjort.

Andre viktige puniske byer var Karthago, Hadrumetum (dagens Sousse) og Utica.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kerkouane – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
**«Brunen»** er en sang fra visesangeren Ivar Simastuens første album, grammofonplaten *Prestekrager og timotei*, fra 1972. Albumet nådde andreplassen på VG-lista. Sangen er blitt spilt flere ganger i *Ønskekonserten*. Sangen handler om gårdshesten *Brunen*. De siste strofene er

> 
> *Du har gjort din jobb og bygd din del av landet*  
> 
> *du er borte – men en liten drøm jeg har*  
> 
> *at en dag en liten fola står ved grinda*  
> 
> *og tar arven opp i dine fotefar*
> 
> 
> 

Simastuen tar i sangen opp følelser fra sin barndom, der han vandret rundt på gården.
Brunen er senere spilt inn av kjente artister som for eksempel Country Raymond. Brunen er sist utgitt med *Torino* på CD-en *På tide* fra Tylden forlag.

LP-en *Prestekrager og timotei* lå 32 uker på VG-lista topp 40 med andreplass som beste plassering.

Referanser
----------

1. 1 2  Ivar Simastuen. lista.vg.no
2. ↑  Hennum, Sigurd B. (1994). *De kampglade 70-årene*. Oslo: Schibsted. s. 53. ISBN 8251615429.

Portal: Litteratur