Denne artikkelen gir en kort oversikt over det **nederlandske språkets grammatikk**.

Syntaks
-------

På nederlandsk ser ofte en setning ut som følger:

**subjekt – verbal – adverbial – objekt – (verbal)**

Eksempel:

*Pieter heeft Jasper gisteren in de tuin een appel gegeven.*
Direkte oversatt:
Pieter har Jasper igår i hagen et eple gitt.
Oversatt med norsk ordbygging:
Pieter ga Jasper et eple i hagen i går.
### Spørrende

Et setning gjøres om til et spørsmål ved å la subjektet og verbalet bytte plass i setningen:

*Heeft Pieter Jasper gisteren in de tuin een appel gegeven?*
Oversatt ord for ord: Har Pieter Jasper igår i hagen et eple gitt?
Oversatt med behold av sammenheng: Ga Pieter Jasper et eple i hagen i går?
Når subjektet likevel plasseres foran verbet i en spørrende setning, angir dette at det kan være et kontrollspørsmål:

*Pieter heeft Jasper gisteren in de tuin een appel gegeven?*
Oversatt ord for ord: Pieter har Jasper igår i hagen et eple gitt?
Oversatt med behold av sammenheng: Pieter ga Jasper et eple i hagen i går?
### Alternative ordstillinger

Ved siden av de ovenfor nevnte, er også de følgende grammatisk sett riktige:

*Aan Jasper heeft Pieter gisteren in de tuin een appel gegeven*
Oversatt ord for ord: Til Jasper har Pieter igår i hagen et eple gitt
*Gisteren heeft Pieter Jasper in de tuin een appel gegeven*
Oversatt ord for ord: Igår har Pieter Jasper i hagen et eple gitt.
*In de tuin heeft Pieter Jasper gisteren een appel gegeven*
Oversatt ord for ord: I hagen har Pieter Jasper igår et eple gitt.
*Pieter heeft gisteren in de tuin een appel aan Jasper gegeven*
Oversatt ord for ord: Pieter har igår i hagen et eple til Jasper gitt.
*Pieter heeft gisteren Jasper in de tuin een appel gegeven*
Oversatt ord for ord: Pieter har igår Jasper i hagen et eple gitt.
I alle disse setningene er «Jasper» dativet (dersom det følger etter ordet «aan» (til) et såkalt beskrevet dativ).

Legg merke til at det bøyde verbet plasseres før setningens tema om temaet ikke er plassert helt først i setningen.

### Adjektiv

Et adjektiv, på nederlandsk kalt «bijvoeglijk naamwoord», plasseres alltid foran substantivet det viser til. Eventuelt plasseres artikkelen foran adjektivet:

*Een **lekkere** maaltijd.*
Norsk: Et deilig måltid.
### Adverb

Dersom et adverb har tilknytning til et verb plasseres adverbet etter verbet:

*Hij schrijft **veel** in Wikipedia.*
Norsk: Han skriver mye på Wikipedia.
Når et adverb knyttes til et adjektiv eller et annet bi-ord plasseres det foran ordet det viser til:

*Het is een **erg** boeiende discussie.*
Norsk: Det er en meget interessant diskusjon.
*Gerard liep **zeer** snel.*
Norsk: Gerard gikk svært fort.

Artikler
--------

### Bestemt artikkel

Når en viser noe bestemt, er den bestemte artikkelen ***de*** for maskuline og feminine ord og ***het*** for nøytrale ord. En forkortet og uformell form for *het* er *'t*. I dagens bruk, er bestemte artikler uforanderlige unntatt i noen få faste kombinasjoner.

* *de man* (mannen)
* *de vrouw* (kvinnen)
* *het huis* (huset)

I flertallsformer blir artikkelen *de* brukt for alle kjønn.

* *de mannen* (mennene)
* *de vrouwen* (kvinnene)
* *de huizen* (husene)

Diminutive former er alltid «het», unntatt flertall

* *het mannetje* (den lille mannen), men *de mannetjes* (de små mennene)
* *het vrouwtje* (den lille kvinnen), men *de vrouwtjes* (de små kvinnene)
* *het huisje* (det lille huset), men *de huisjes* (de små husene)

### Ubestemt artikkel

Den ubestemte artikkelen er ***een*** for alle kjønn, som kortes ned til uformell  *'n*. I flertall er det ingen ubestemt artikkel, som på norsk, og de ubestemte formene består av substantiv uten noen artikkel. Unntatt noen få faste tilfeller kombinerer den ubestemte artikkelen og er uforandret for noen situasjon.

* *een huis* (et hus)
* *huizen* (hus (flertall))

Nederlandsk har en negativ ubestemt artikkel, ***geen*** (ikke (en, ei, et), ingen/intet, unntatt):

* *Ik heb geen bezwaar* («Jeg har ingen innvending»)
* *Dit is geen huis* («Dette er ikke et hus»)
* *Er zijn geen huizen in deze straat* («Det er intet hus i gata»)
* *Geen dienst* («I ustand»)

Verb
----

Som andre germanske språk har nederlandsk regelmessige og uregelmessige verb. Dessuten kan nederlandsk verb være sterke eller svake.

### Sterke verb

Man bør kjenne til tre former av de sterke verbene: infinitivsformen (hele verbet), imperfektum og perfektum partisipp.

Eksempel: det sterke verbet *binden* (å binde):

| Pronomen | Presens | Preteritum | Presens perfektum |
| --- | --- | --- | --- |
| **ik** *(jeg)* | bind | bond | heb gebonden |
| **jij** *(du)* | bind**t** | bond | hebt gebonden |
| **hij/zij/het** *(han, hun, den, det)* | bind**t** | bond | heeft gebonden |
| **wij/jullie/zij** *(vi, dere, de)* | bind**en** | bond**en** | hebben gebonden |

Som framgår i tabellen bøyes verb i person og tall. Flertallsformen er felles for alle personer. 

Sterke verb bøyes i nåtid på samme måte som svake verb. I fortidsform får bare flertallsformen endelsen *-en*, mens de andre formene ikke får en endelse.

### Uregelmessige verb

De uregelmessige verbene er *hebben*, *kunnen*, *mogen*, *willen*, *zijn* og *zullen* (ha, kunne, få lov til, ville, være og skulle). De bøyes slik:

| infinitiv | presens*(nåtid)* | preteritum*(fortid)* | presens perfektum*(fortid)* |
| --- | --- | --- | --- |
| entall | flertal | entall | flertall | partisipp |
| zijn (være) | ben, bent, is | zijn | was | waren | geweest |
| hebben (ha) | heb, hebt/heeft, heeft | hebben | had | hadden | gehad |
| zullen (vil, skal) | zal, zal/zult, zal | zullen | zou | zouden | – |
| kunnen (kunne) | kan, kan/kunt, kan | kunnen | kon | konden | gekund |
| mogen (få lov til) | mag, mag, mag | mogen | mocht | mochten | gemogen |
| willen (ville) | wil, wil(t), wil | willen | wou (wilde) | wouden (wilden) | gewild |

Bøyninger
---------

Bøyninger brukes ikke mye i det nederlandske språket. De viktigste er substantivenes flertalls- og diminutivsform. Bøyninger inntreffer dermed hovedsakelig ved bruk av adjektiver eller substantiver.

### Bøyning av substantiv

#### Flertallsform

* Substantiv som slutter med en vokal får som regel endelsen **-s** i flertall:

*agente – agente**s***  (politikvinne)
I tilfeller der endelsen -s kan forårsake uklarhet rundt hvordan ordet uttales tilføes en apostrof mellom ordet og endelsen:
*radio – radio'**s***
*Unntak:* Substantiv som slutter på **-ie** eller **-ij** og som har trykket på siste stavelse får endelsen **-en** i flertall:
*boerderij – boerderij**en***  (bondegård)
*categorie – categorie**ën***  (kategori)
* Substantiv som slutter med en konsonant får som regel endelsen **-en** i flertall:

*stoel – stoel**en***  (stol)
I tilfeller der et substantiv slutter på **-s** forandres denne til **z** ved flertallsformer, bortsett fra når s-en følger en annen konsonant eller kort vokal:

*hui**s** – hui**zen***  (hus)
*ar**ts** – ar**tsen***  (lege)
*bu**s** – bu**ssen***  (buss)
Når den siste stavelsen i et substantiv som slutter på en konsonant har en **e** som ikke det legges trykk på, får ordet endelsen **-s** i flertall:

*tafel – tafel**s***  (bord)
##### Unntak

Det er flere unntak i forhold til ovennenvte regler. Disse inntreffer når substantiv ender på *-eren*, *-man* eller har en endelse som røper at ordet ikke opprinnelig er nederlandsk. I det siste tilfellet får ord som ender på *-um* endelsen *-a*, *-us* endelsen *-i*, *-ex* endelsen *-ices* etcetera. Ord som ender på *-man*, som *zeeman* (sjømann), kan i flertall slutte på *-lieden*, *-lui* eller *-mensen*.

I en del tilfeller er dannelsen av flertallsformen uregelmessig. De viktigste tilfellene er som følger:

* endelsen *-en* med *-i-* som overgangsklang
	+ koe – koeien (ku – kyr)
	+ vlo – vlooien (lus – lus)
* endelsen *-nen* (ved siden av andre muligheter)
	+ leerrede – leerredenen (også mulig: leerredes) (preken)
	+ lende – lendenen (også mulig: lenden) (lenden)
* endelsen *-iën* med veksling av trykk (i gammeldags språkbruk)
	+ kleinood – kleinodiën (klenodium)
* endelsen *-en*
	+ epos – epen
	+ genius – geniën

Videre brukes av og til istedenfor det regelmessige flertallet, flertallet til et synonym:

* aanbod – aanbiedingen (tilbud)
* beleg – belegeringen (beleiring)
* dank – dankbetuigingen (takk)
* doel – doeleinden (mål)
* gedrag – gedragingen (oppførsel)
* genot – genietingen (nytelse)
* lof – loftuitingen eller lofbetuigingen (lovprisning)
* onderzoek – onderzoekingen (undersøkelse)
* raad – raadgevingen (råd – rådgivning)
* rede – redevoeringen (preken / tale)

#### Diminutiv

Diminutivsformer er svært utbredt på nederlandsk. Substantiv kan få en diminutivsform ved at endelsen **-je** føyes til ordet:

*klas – klas**je***  (den *lille* klassen)
I den sørlige delen av det nederlandske språkområdet lages denne formen stort sett ved å gi substantivet en av endelsene **-ke** og **-ken**:

*glas – glas**ke**(**n**)*  (det *lille* glasset)
Når et substantiv slutter på en vokal eller en av konsonantene **l, n** eller **r** får diminutivsformen endelsen **-tje**:

*fietser – fietser**tje***  (den *lille* syklisten)
Når et substantiv slutter på en **m** får diminutivsformen endelsen **-pje**:

*raam – raam**pje***  (det *lille* vinduet)
Når et substantiv som består av et eller flere stavelser slutter på **-ing** får diminutivsformen endelsen **-kje** og mister den **g'en**:

*buiging – buigin**kje***  (bøyiningen / nikket)
**Unntak:** Når den siste stavelsen i et substantiv ender på **l, m, n, ng** eller **r** og dessuten inneholder en kort vokal, får diminutivsformen endelsen **-etje**:

*lam – lam**metje***  (det *lille* lammet)
*kar – kar**retje***  (den *lille* vogna)
*gang – gang**etje***  (det *lille* gangen)
### Bøyninger av adjektiv

I de fleste tilfellene får adjektiv endelsen **-e**:

*De lekker**e** maaltijd* (det deilige måltidet)
Det er fire tilfeller der et adjektiv ikke får endelsen -e:

1 Når substantivet er nøytrum får adjektivet ingen endelse i ubestemt form:

*Een mooi meisje* (en pen jente)
Mens adjektivet i bestemt form får endelsen -e:
*Het mooi**e** meisje* (den pene jenten)
2 Når adjektivet viser til et materiale blir endelsen **-en**:

*De hout**en** stoel* (stolen av tre / trestolen)
3 Når adjektivet danner en "kollokasjon" (nær betydningsledd) med substantivet, får det ikke endelsen -e. For eksempel:

*Het openbaar vervoer* (den offentlige transporten)
4 Av og til brukes adjektivet uten -e mellom den ubestemte artikkelen og substantivet. I disse tilfellene uttrykkes en egenskap som er verdt å beundres:

*Een groot man* (en stor man)
*Een talentvol schrijver* (en talentfull forfatter)

Se også
-------

* Nederlandsk språk

Kilder
------

* Uregelmessige substantiv: *Algemene Nederlandse Spraakkunst*, W. Haeseryn, K. Romein, G. Geerts, J. de Rooij en M.C. van den Toorn. Martinus Nijhoff/Wolters Plantyn, Groningen/Deurne, 1997. 2e geheel herziene druk. ISBN 90-6890-490-6, ISBN 90-309-0043-1, p. 165-184.

Eksterne lenker
---------------

* Van Dales online ordbok