**Roque Antonio Dalton García** født i San Salvador, El Salvador, 14. mai 1935 - drept i Quezaltepeque, El Salvador 10. mai 1975, født som **Roque Antonio García**, bedre kjent som **Roque Dalton**, var en salvadoransk poet, essayist, journalist, kommunistisk aktivist og intellektuell. Han regnes som en av Latin-Amerika mest overbevisende diktere. Han skrev følelsesmessig sterke, noen ganger sarkastiske og verk som omhandler liv, død, kjærlighet og politikk.

Han studerte ved University of Chile og University of El Salvador (hvor han studerte juss) uten å ta en akademisk grad. Han besøkte også det nasjonale autonome universitetet i Mexico. Mens han var i Chile begynte han å studere marxisme. Da han kom tilbake til El Salvador, gikk han inn i lokalpolitikken. Han begynte å skrive dikt og ble medlem av det kommunistiske partiet i El Salvador. Han ble fengslet i 1959 og 1960 for å ha oppfordret til opprør under presidentskapet til José María Lemus.

I 1961 ble han utvist fra El Salvador og tilbragte så tid i Mexico, Tsjekkoslovakia og Cuba. På Cuba ble de fleste av hans dikt ble publisert. På Cuba fikk han militær trening etter invasjonen i Grisebukta. Etter å ha vendt tilbake til El Salvador i 1965 ble han arrestert og avhørt av en agent fra CIA. I 1969 vendte han tilbake til Cuba og reiste deretter til Prag for å jobbe som korrespondent for The International Review. Samme år vant han pris for sin bok *Taberna y otros lugares*.

Etter å ha forlatt Cuba ble Dalton involvert i borgerkrigen i El Salvador, og i 1973 ble han med i Folkerevolutionær hær (ERP). I ERP kom han i en alvorlig intern strid med Alejandro Rivas Mira, som var leder av den væpnede gruppen. Som følge av tvisten bestemte lederskapet i ERP seg for å henrette ham.

Han huskes for sin bohemaktige livsstil og den jubiløse, respektløse personligheten som gjenspeles i hans litterære arbeid, samt hans engasjement for sosiale problemer i El Salvador. Hans arbeid er mangfoldig, og har litterære kvaliteter. Han regnes som en av de mest innflytelsesrike salvadoriske forfatterne. Etter sin død er han anerkjent som *Hijo Meritísimo* og *Poeta Meritísimo* av den salvadoriske regjeringen, og Universidad de El Salvador har gitt ham en æresdoktorgrad.

Tidlig liv og utdanning
-----------------------

Dalton var sønn av *Winnall Dalton* og *María García Medrano*. Winnall Dalton kom til El Salvador i begynnelsen av 1920-tallet. og giftet seg med Aida Ulloa. Han drev sin kones store gård og viet sitt liv til jordbruk. Han ble utsatt for et mordforsøk, men overlevde. María García Medrano var sykepleieren som hadde ansvar for Winnall Dalton på Salvadors sykehus, og hun fødte senere en sønn som fikk navnet Roque. Takket være morens harde arbeid fikk sønnen utdanning.

Roque gikk på skolen *Externado San José*, en eksklusiv jesuittisk skole for gutter i San Salvador. Etterpå ble han av sin far sendt til Santiago i Chile for å studere juss ved Universidad de Chile. Der etablerte han nære relasjoner til venstreradikale studenter og gikk på forelesninger med den meksikanske kunstneren Diego Rivera. På denne tiden utviklet han en stor interesse for sosialisme.

Da han vendte tilbake til El Salvador, fortsatt jusstudiene ved Universidad de El Salvador. I 1955 grunnla han og den guatemalske poeten Otto René forlaget *Castillo Círculo Literario Universitario*, som publiserte noen av Sentral-Amerikas mest anerkjente poeter.

Karriære som journalist og politiker
------------------------------------

|  |
| --- |
| «Kjærlighetsdikt

De som bygget Panamakanalen
(og ble klassifiserte som "silver roll" og ikke som "gold roll"),
de som reparerte Stillehavsflåten
i basene i California,
de som råtnet i fengslene i Guatemala,
Mexico, Honduras, Nicaragua,
som tyver, som smuglere, som svindlere,
som sultende,
de alltid mistenkte for alt
("jeg tillater meg å henvise Dem en brå død
en suspekt person, en døgenikt
og med den skjerpende omstendighet at han er salvadorianer"),
de som fylte barene og bordellene
i alle havnene og hovedstedene i sonen
("Den blå grotta" , "Trusa", "Happyland"),
de som sådde mais midt i fremmed skog,
kongene på voldssiden i avisene,
de som aldri noen vet hvor kommer fra,
de beste håndverkerne i verden,
de som ble gjennomhullet av kuler da de krysset grensa,
de som døde av malaria
eller bitt fra skorpionen eller den gulskjeggete slangen
i helvetet på bananplantasjene,
de som gråt i fylla da de hørte nasjonalsangen
under syklonen fra Stillehavet eller snøen fra nord,
de forlatte, tiggerne, marihuana-selgerne,
guanacosene, jævla drittsekker,
de som med nød og neppe kom seg tilbake,
de som var litt heldigere,
de for alltid uten identifikasjonepapirer,
alt-mulig-menneskene, sellger-alt-menneskene, spiser-alt-menneskene,
de første til å trekke kniven,
de mest triste av de triste i verden,
mine landsmenn,
mine søsken.»
"silver roll": annenrangs borger. |
| Roque Dalton. Gjendiktet av Anne M. Møgster. Sitert fra Latin-Amerika "Presente! 1984. |

I 1961 reiste han til Havanna hvor han ble ønsket velkommen av Casa de las Américas, et samlingspunkt for mange venstreorienterte latinamerikanske forfattere. Dalton vendte i hemmelighet tilbake til El Salvador i 1965, men ble snart tatt til fange. Han ventet på henrettelse i Cojutepeque, men ble mirakuløst reddet. Det var et jordskjelv og muren i fengselscellen hans falt ned. Dalton benyttet seg av dette og flyktet. Han gikk inn i en religiøs prosesjon som gikk forbi og klarte å møte sine revolutionære venner som hjalp ham å flykte til Cuba igjen. Han ble deretter sendt til Praha som korrespondent for The International Review. Mens han var i Praha skrev han sin internasjonalt anerkjente Taberna y Otros Lugares. Han produserte også en historisk biografi om Miguel Mármol, en fremtredende kommunist fra El Salvador som hadde deltatt i salvadoransk bonderopprøret i 1932 og levde i eksil i Praha.

I 1970 hadde Roque Dalton blitt en anerkjent figur i den salvadoranske venstrefløyen. Han forsøkte hardt å bli en revolusjonær soldat, og derfor deltok han flere ganger i militær utdanning i Cuba. Han skrev en gang: "Politikken blir tatt opp på livs risiko, ellers snakker man ikke om det".

For den revolusjonære bevegelsen i El Salvador var Roque Dalton (1937-75) den store dikteren og dessuten en viktig politisk arkitekt. Han representerer en ny type latinamerikansk forfatter: ikke lenger den genial "fellow traveler" av revolusjonen, som Pablo Neruda, men heller den rang-and-file revolusjonære aktivisten som den komplekse kabbalaen av hemmelige kamp - passord, trygge hus, flyktningruter, forfalske dokumenter, sekteriske skænderier - var like kjent som parisisk surrealisme. Et farlig og vanskelig yrke, hvor hendelsen som stenger en forfatter rykte ofte er tidlig martyrdom.:

Da han følte seg opplært som soldat, søkte han seg mot den salvadoranske Marxist-leninist-bevegelsen, den politisk-militære organisasjonen Farabundo Martí National Liberation Front. Men organisasjonens leder, kommandør "Marcial" (hens virkelige navn var Salvador Cayetano Carpio), avviste hans søknad, og hevdet at Roques rolle i revolusjonen var som poet, og ikke som en fotsoldat. På grunn av dette søkte han om å bli med i ERP Ejército Revolucionario del Pueblo (Folkets revolusjonære hær på engelsk). Selv om Dalton selv ikke fikk lov til å bli en del av FPL, ble begge sønnene hans med i FPL på slutten av 1970-tallet. Roque Daltons militære karriere inkluderte også samarbeid med guatemalteiske revolusjonærer i å skape EGP - Ejército Guerrillero de los Pobres (Guerilla Army of the Poor på engelsk).

Som tidligere aktiv medlem av ERP understreket Dalton viktigheten av å etablere bånd med organisasjoner fra det sivile samfunn. Noen av de andre medlemmene av ERP var uenige med ham. De anklaget ham for å ha forsøkt å dele organisasjonen. Denne gruppen som var ledet av Joaquín Villalobos ("Atilio"), dømte ham angivelig til døden den 10. mai 1975, fire dager før Roque skulle fylle 40. Daltons litterære produksjon da en gruppe kommandos, som ble sendt av Edgar Alejandro Rivas Mira, tok livet hans. Roque ble skutt til døde i et hus i Santa Anita-kvarteret i San Salvador. Det var muligens andre involvert i henrettelsen, men disse er de som fortsatt lever i dag: Villalobos bosatte seg i Storbritannia; Melendez er en parlamentsmedlem for San Salvador City for FMLN og Rivas Mira skjuler seg bak plastkirurgier, som ble betalt med penger som ble oppnådd fra kidnapningen og drapet på multi-millioner Roberto Poma. Den mest aksepterte versjonen tyder på at Dalton ble "falske anklaget" for å fungere som agent for CIA, og dette er grunnen til at han ble henrettet.

I 1975 var han tilbake i El Salvador og jobbet i undergrunnen. Dette var en vanskelig tid for den revolusjonære bevegelsen, og Daltons egen organisasjon, ERP, ble revet av en bitter fraktionskamp. Dalton kritiserte organisasjonens militære eventyrlighet og argumenterte for behovet for å bygge en massebas. Under omstendigheter som fortsatt er uklar ble han anklaget for medvirkning med CIA og myrdet av medlemmer av en rivaliserende fraktion i ERP.

Grunnen var at mange hemmeligheter senere ble kjent av regjeringen, og CIA. Sannsynligvis kjente Roque en eller annen som i virkeligheten var en "oreja" (Øre, eller CIA spion/informant) og dette er hvordan konfidensiell informasjon ble oppdaget. [citation needed]Både FPL og ERP var grunnleggere av en enhetlig gerillafront kjent som FMLN.

Nylige utviklinger
------------------

Den 4. mai 2010 publiserte tidsskriftet Contrapunto et intervju med Jorge Meléndez, på det tidspunktet direktør for Civil Protection, og kjent under borgerkrigen som *Kommandør Jonas*. Under intervjuet sa han med hensyn til drapet, *Jeg var der og vet hva som skjedde der*.Selv om kommentarene fra Tomás André, korrespondenten for Contrapunto som gjennomførte intervjuet, ikke er kjent, kan den historiske betydningen av intervjuet avgjørende av dybden og den ekstraordinære naturen av møtet at Melendez var godt klar over naturen av prosessen som resulterte i drapet på Dalton og hans venn Pancho. For de som kjente forfatteren, kunne Roque Daltons svar på denne mannens uttalinger lett forestilles seg. Det er klart at Roque Dalton ikke ville ha vært utilfredssatt hvis noen hadde sagt at selv nå er morderne redde for ham, og at anklagene om CIA-samarbeid var da og nå en enkel etter-faktisk unnskyldning fra en gruppe terrorister som var fullt klar over den forferdelige naturen av deres handlinger. ("Yo, Roque Dalton", 2012).

|  |
| --- |
| «Jeg husker Roque Dalton som en som lo. Tynn, med en matt blekhet, knoklet, med stor nese som jeg, og alltid lo han. Jeg vet ikke hvorfor jeg alltid husker du lo, Roque Dalton. En leende revolusjonær. Det er ikke det de revolusjonære er spesielt alvorlige, langt ifra, men det er det at han var en spesiell revolusjonær. Han lo først og fremst av seg selv. Han lo av latterlige ting i El Salvador, og han snakket alltid om El Salvador fordi han var svært glad i landet sitt, "Tommeliten", El Salvador. Han lo selvfølgelig av det salvadorianske borgerskapet, og han fikk oss alle til å le. Han lo av jesuittene som han hadde fått sin utdannelse hos og av at han "mistet troen"...Han var gift med revolusjonen. Hans skjebne var ikke bare å synge om den, men også å gi liv gjennom revolusjonen. Nå er han inkarnert i mange liv, han er gjenoppstått i opprører i El Salvador. Han ler alltid, til tross for massakrene, til tross for gråten. Han ler fordi han seirer. Det er som han alt har seiret. Roque Dalton vil snart bli barnehager, skoler, sykehus, han vil bli diktene sine som ble skrevet før, og mange andre dikt som vil skrives etterpå. Roque Dalton vil bli et leende og lykkelig folk av roque dalton'er.» |
| Ernesto Cardenal: Minne om Roque Dalton. I Latin-Amerika Presente. 1984. |

Den 7. januar 2012 fastsatte Fiscalía Nacional, det anklagemyndighet for den salvadoreiske regjeringen som leder FMLN, at forældelsesfristen for drapet på Roque Dalton var utløpt. Juan José Dalton sa om handlingen: "Villalobos ga et intervju hvor han forteller hvem som tok beslutningen om å drepe [min far]: Vladimir Rogel, [Jorge] Meléndez [y Villalobos]. Det ville være nok i enhver anstendig nasjon på denne planeten for en anklager å gå videre". El Salvador, som ikke var et av disse stedene, trykket i stedet et stempel med hans bilde og erklærte hans død en nasjonal tragedie.

Arv
---

Daltons skriving inkluderer nesten 15 poesisamling, en roman, et personlig vitnesbyrd og et skuespill, samt korte historier, kritikk og essays om både litteratur og politikk. Noen av hans dikt er oversatt til engelsk, fransk, tsjekkisk, russisk og italiensk. Ifølge Luis Melgar Brizuela hadde han den største innflytelsen fra 1967 til slutten av den salvadoriske borgerkrigen i 1992. Dette var spesielt tilfelle i venstreorienterte litterære og intellektuelle grupper, blant dem litterære grupper Piedra y Siglo, La Masacuata og Xibalbá, samt i innholdet i magasinene Abra og Taller de Letras, utgitt av José Simeón Cañas Central American University, den litterære tillegget 3000 i Diario Co Latino, Amate og La Universidad.

Trivia
------

Roque Dalton er vist på salvadoriske poststempler.

Ifølge en legende, Roque Dalton gjennomgått plastisk kirurgi. Han gjorde dette for å kunne vende tilbake i hemmelighet til El Salvador. Ifølge den salvadoriske forfatteren Claribel Alegría måtte han skjære sin lange nese og sine flappende ører. Han vokste opp et mustasje, begynte å bruke briller og gikk rundt med en annen frisyre.
Roque Dalton var allerede politisk aktiv i El Salvador da Den cubanske revolusjonen startet i 1959. I år ble han arrestert og angivelig dømt til henrettelse av en skyttegård. Dagen før henrettelsen ble oberst José María Lemus avvist fra presidentskap, og på grunn av dette ble Daltons liv sparket. Etter at han ble løslatt fra fengselet, reiste han til Mexico i eksil og skrev mye av det materialet som dukket opp i sine bøker El Turno del Ofendido og La Ventana en el Rostro
Roque Dalton er kreditert med følgende sitat: "Poesi, som brød, er for alle".
Roque Daltons "Poema de Amor" (Kærlighetsdikt) er det mest populære diktet blant det salvadoriske samfunnet i utlandet. Mange av hans dikt er satt inn i sanger. Daltons "Poema de Amor" ble musikalisert av gruppen Yolocamba Ita. og Bøhmen
Roque Daltons to sønner, Roquito (dvs. Roque Daldon Jr.) og Juan José (også kjent som "El Vaquerito"), sluttet seg til FPL og var grunnleggere av FMLN i 1980. Juan José (hens FPL nom-de-guerre var Joaquin) hadde æren for å ha hovedtale på FMLNs grunnleggelsesparade i Cuba. Den andre taleren under paraden skulle være kommando Fidel Castro, men på grunn av sikkerhetsmessige årsaker ble talen delegert til divisionens general Arnaldo Ochoa.
Den korte fortellingen "Yo, Roque Dalton" er forfatters siste utgivne verk, selv om han har vært død i nesten 40 år, er historien poets svar på et intervju av en av hans påståtte mordere. En fortelling om en dikters spøkelse i Habana Salvadoran novell.
Prosaen "Den Uforgiflige" (10 mai) av Eduardo Galeano i sin bok Children of the Days: A Calendar of Human History forteller om drapet på Roque Dalton.
Roque Dalton er nevnt i et dikt av Allen Ginsberg, "Om atferd i verden søker skjønnhet mot regjering".

Bibliografi
-----------

* Mía junto a los pájaros, San Salvador, 1957

* La ventana en el rostro, Mexico, 1961
* El mar, Havana, 1962
* El turno del ofendido, Havana, 1962
* Los testimonios, La Habana, 1964
* Dikt. Antología, San Salvador, 1968
* Taberna y otros lugares, Premio Casa de las Américas, Havana, 1969
* Los pequeños infiernos, Barcelona, 1970

I oversettelse til engelsk: 

* "Small Hours of the Night", oversatt av Jonathan Cohen, James Graham, Ralph Nelson, Paul Pines, Hardie St. Martin og David Unger. Redigert av Hardie St. Martin, Curbstone Press, 1997.

Essayer
-------

* "César Vallejo", La Habana, 1963
* "El intelectual y la sociedad", 1969
* "Revolución en la revolución? y la crítica de la derecha", La Habana, 1970
* "Un libro rojo para Lenin", La Habana, 1970
* "Miguel Mármol y los sucesos de 1932 en El Salvador", 1972
* "Las historias prohibidas del Pulgarcito", Mexico, 1974
* "El Salvador (monografi) "UCA Editores. Pobrecito poeta que era yo, San Salvador: UCA Editores, 1994, 2005

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 2. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6090144, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Dalton, Roque (2000-07-12). "Roque Dalton". Roque Dalton | Academy of American Poets. Retrieved 2016-11-28.
5. ↑   Hernández, David. «Roque Dalton Honoris Causa». La Prensa Gráfica. Besøkt 4. desember 2016.
6. ↑   noticias.universia.com.sv. «Reconocimiento a Roque Dalton, el poeta salvadoreño más destacado de la época». Noticias Universia El Salvador. Besøkt 4. desember 2016.
7. ↑   *Latin-Amerika "Presente!*. xx#: Pax. 1984. s. 81 - 87. ISBN 8257403253.
8. ↑   Beverley, John. "Poems: Roque Dalton, John Beverley, Edward Baker." Social Text, No. 5 (Spring, 1982), pp. 74-85
9. ↑  Beverley, 74.
10. ↑  Hernández, David. «Roque Dalton Honoris Causa». La Prensa Gráfica. Besøkt 4. desember 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** MusicBrainz
 |