recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Joseph "Joe" Tortolano** (født 6. april 1966) er en pensjonert skotsk, profesjonell fotballspiller med italienske aner, som spilte i England, Skottland og på Island, og fikk over 300 ligakamper for syv forskjellige klubber.

Fotballkarriere
---------------

### Klubbkarriere

Tortolano ble født i Stirling og begynte sin ungdomslagkarrierer i England med West Bromwich Albion. Han ble imidlertid ikke tilbudt noen profesjonell kontrakt der, og derfor vendte han tilbake til Skottland og signerte for Hibernian i 1985. Tortolano spilte for Hibernian til 1996, og fikk over 200 ligakamper for klubben, før han spilte en kort periode for Falkirk og Clyde. Tortolano flyttet deretter til Island, og spilte én sesong for KR, før han returnerte til Skottland for å spille for Stirling Albion og East Stirlingshire. Tortolano la støvlene på hylla i 2001, og sluttet seg til Cowdenbeaths trenerstab.

Da han spilte for Hibs i Gordon Raes testimonialkamp mot Manchester United i oktober 1988, ble Tortolano utvist for en dårlig timet takling mot Gordon Strachan.

### Landslagskarriere

Tortolano representerte Skottland på U21-landslagsnivå, men spilte aldri for det skotske A-landslaget.

Referanser
----------

1. ↑  Hibernian Legends: Joe Tortolano! Arkivert 27. mars 2012 hos Wayback Machine. Hibernian FCs offisielle webside.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joe Tortolano – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Joe Tortolano – FBref Rediger på Wikidata
* Player profile at Post War English & Scottish Football League A – Z Player's Database
* Player profile at PlayerHistory.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Morannon** eller **Den Svarte Port** er en del av J.R.R. Tolkiens fiktive verden, og er plassert i den sørøstlige delen av Midgard.

Mordors Svarte Port var opprinnelig en port bygget av Sauron, Mordors mørke herre, for å forhindre en invasjon gjennom denne åpningen mellom de to fjellkjedene Ered Lithui og Ephel Duath som skapte Mordors nord og vest grense. Den ble antakelig bygget med kraften av den ene ringen, akkurat som Barad-dûr. Etter Saurons fall ble den en Númenoreansk garnison. Forsterket på den andre siden av *Jernkjeven*, og beskyttet fortet Durthang mot vest, ble den bygget for å holde all Mordors ondskap på innsiden, for å beskytte omverdenen fra den – og den fra omverdenen. Gjenbyggingen av Minas Ithil, den stigende månes tårn, så vel som konstruksjonen av Cirith Ungol ble også gjort med samme hensikt.

Men i etterdønningene av ættefidsen i Gondor ble vaktsomhetene i disse festningene slakket. Derfor kunne Ringskrømtene og orken nok en gang komme tilbake inn i Mordor, og etter en tid overvant de garnisonene som var utplassert der og overtok landet. Det var på denne tiden at tårnet Minas Ithil ble tatt av Nazgûl, og på den måten ble navnet forandret til Minas Morgul.

I løpet av Krigen om ringen kom vestens hærer, på omtrent 6000 menn, til den svarte porten med det ene målet for øyet å tiltrekke seg all Saurons oppmerksomhet, slik at Frodo, ringbæreren, kunne få en mulighet til å komme seg til Dommedagsberg og kaste den ene ringen ned i flammehavet. Dette greide de, og den ene ringen ble utslettet i flammene, og da dette var gjort kollapset både den Svarte porten og Tennenes Tårn.

Portal: Litteratur
**Øivind Østang**, født 27. september 1949 i Borge i Østfold, er en norsk journalist og forfatter. Han er cand.philol. fra Universitetet i Oslo 1977 med engelsk hovedfag, fransk mellomfag og statsvitenskap mellomfag.

Biografi
--------

Fra 1970 til 1975 var han inspisient i NRK Fjernsynets nyhets- og reportasjeavdeling. Han var journalist i avisen Vårt Land sommeren 1975, deltids journalist i ukeavisen Vår Kirke 1976-1978 og heltids journalist samme sted 1978-1980. Fra 1980 til 1986 og fra 1988 til 1991 var han redaktør i Den norske kirkes informasjonstjeneste.Fra 1986 til 1988 var han informasjonssekretær ved Statsministerens kontor, og fra 1991 til 2007 informasjonssjef samme sted. Fra 2007 til 2017 var han seniorrådgiver ved Statsministerens kontor.

2021-2022 deltok han sammen med Kristin B. Aavitsland og Sigurd Hareide i Trondheim katolske biskop Erik Vardens arbeid med å opprette et minnesmerke i Roma over Erik Valkendorf, den nest siste erkebiskopen av Nidaros. Valkendorf døde i Roma 28. november 1522. Minneplaten ble avduket under en vesper ledet av biskop Varden i kirken Santa Maria dell' Anima i Roma 28. november 2022. Avdukingen ble foretatt av presesbiskop Olav Fykse Tveit i Den norske kirke. Historiker Rolf Grankvist, Trondheim, hadde i flere tiår argumentert for at Valkendorf burde få sitt minnesmerke i Roma.

Bibliografi
-----------

* *Hjem til Nidaros – Norges nølende vandring siden 1814* Oslo 1997 ISBN 82-476-0015-3
* *Maktens høyborg – Statsministerens kontors historie og politiske hovedsaker siden 1945* Sammen med Dag Berggrav Oslo 1997 ISBN 82-504-2475-1
* *Hellige steder i nord - Hvordan folkekirkene i England, Sverige, Finland og Norge forvaltet gamle valfartssteder i det hellige år 2000* Rapport til Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet, om et prosjekt støttet av Sunnivastipendiet Oslo 2001.
* *Pilegrim gjennom Europa - min vandring dag for dag fra Grefsen til Roma i 2015* Oslo 2016 ISBN 978-82-300-1439-4

Kilder
------

* *Øivind Østang 60 år*. Fødselsdagsomtale i Aftenposten Kultur 27. september 2009 side 19.

Eksterne lenker
---------------

* *Litteratur - Olavsarven* har flere lenker til tekster av Østang Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Den norske kirke på hjemvei – Fra Oslo til Nidaros, fra konge til erkebiskop. Foredrag av Øivind Østang[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
En meterstokk delt inn i 1000 mm og merket med 100 cm.
Meterstokk som kan strekkes til 2 meter.
En **meterstokk** er et leddelt lengdemål basert på metersystemet. Lengdemål som i stedet, eller i tillegg, er inndelt i tommer kalles **tommestokk**.

Meterstokker er ofte laget av tre eller plast, og med metall- eller plastikkledd slik at de kan foldes sammen. Vanlig lengde på en meterstokk laget for det europeiske markedet er enten 1 eller 2 meter.[] Metriske meterstokker er som regel delt inn med streker for hver millimeter (1000 per meter) og tallmarkering for hver centimeter (100 per meter), med tall oppgitt enten i centi- eller millimeter.

Historie
--------

I 1883 oppfant en svensk ingeniør som het Karl-Hilmer Johansson Kollén opp «tumstocken» for å hjelpe Sverige å konvertere til det metriske systemet. Karl Hilmers bedrift heter i dag Hultafors, og siden starten i 1883 har de til sammen produsert så mange meterstokker at de ville gå 10 ganger rundt jordkloden.

Se også
-------

* Linjal
* Vinkelhake
* Vaterpass
* Målebånd

Referanser
----------

1. ↑  «Över 130 år av svensk innovation». Hultafors. Arkivert fra originalen 12. april 2015. Besøkt 12. april 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yardsticks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Plutark (ca 46-120) skrev *Moralia* og flere andre verk innen historie og biografi.
***Moralia*** (gammelgresk Ἠθικά — fritt oversatt som *Spørsmål om sed og skikk*) er en samling med 78 essay og taler av den greske historikeren Plutark. 

Samlingen inneholder tekster om flere ulike emner. Her er *Om Isis og Osiris*, som er en viktig kildetekst til egyptisk mytologi, en drøfting av forholdet mellom høna og egget, en humoristisk dialog mellom Odysseus og en av Kirkes griser, en hyllest av Aleksander den store, en kritisk analyse av Herodot, tekster om vennskap, smiger, barneoppdragelse, dyder, overtro, kjærlighet, «mannen i månen», sjelen, reinkarnasjon, kulde, andre naturfenomener, *Romerske spørsmål* (Αἴτια Ῥωμαϊκά – Quaestiones Romanae) og *Greske spørsmål* (Αἴτια Ἑλληνικά – Quaestiones Graecae).

Siden Henri Estiennes utgave fra 1572 har verkets 78 essay tradisjonelt blitt organisert i 14 bind. Noen av tekstene er av ettertiden vurdert som pseudoepigrafiske, dvs uriktig tilskrevet Plutark.

Utdrag fra *Moralia* er oversatt til norsk i ulike bind av serien Verdens hellige skrifter: *Om Isis og Osiris* gjengis både i *Zarathustras sanger* med tekster om zoroastrismen og i *Den egyptiske dødeboken, og tekster om livets vei* med tekster om egyptisk mytologi; mens utdrag fra *Romerske spørsmål* gjengis i *Romersk religion*.

Eksterne lenker
---------------

* Plutarch's Moralia from the Online Library of Liberty William W. Goodwins oversettelse til engelsk 1878 som pdf
* Plutarch page at LacusCurtius Oversettelser til engelsk av *On the Fortune or Virtue of Alexander*, *On the Fortune of the Romans*, *Roman Questions*, *Isis and Osiris*, *On Putting One's Enemies to Use* og den antagelig pseudoepigrafiske *Parallela Minora*.
* List of translations from Attalus.org
* Plutarch's Essays Volume 3 fra Project Gutenberg

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
***Morals*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av William Desmond Taylor.

Handling
--------

Carlotta har vokst opp ved et tyrkisk harem, og blir truet med ekteskap med en mann hun ikke elsker. Hun stikker av til London, sammen med en engelsk eventyrer. Når han blir drept, sliter hun med økonomien, og knytter seg til Sir Marcus Ordeyne i håp om beskyttelse. Han tar henne med seg hjem av medlidenhet, og hennes sjarm og uskyld får ham etter hvert til å bli forelsket i henne.

Når han planlegger å gifte seg med henne, forteller Judith Mainwaring - som ser på Carlotta som sin konkurrent - at Sir Marcus bare synes synd på henne, og bare gifter seg med henne for å unngå en skandale. Carlotta stikker deretter av sammen med Pasquale, en venn av Sir Marcus - selv om hun er forelsket i Sir Marcus. Senere møtes fru Mainwaring og Carlotta i Paris, og Carlotta får endelig vite sannheten - at Sir Marcus leter etter henne. Carlotta innser sin kjærlighet til henne, og hun blir snart gjenforent med sin velgjører.

Skuespillere
------------

* May McAvoy som Carlotta
* William P. Carleton som Marcus Ordeyne
* W.E. Lawrence som Sebastian Pasquale
* Marian Skinner som Mrs McMurray
* Nick De Ruiz som Hamdi
* Starke Patteson som Harry
* Kathlyn Williams som Judith Mainwaring
* Bridgetta Clark som Antoinette
* Sidney Bracey som Stinson

Referanser
----------

1. ↑  «Silent Era : Progressive Silent Film List». *www.silentera.com*. Besøkt 2. juni 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 2. juni 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Morals* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Morals* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Morals* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Akwasi Oduro** (født 8. februar 1987 i Tyskland) er en belgisk/ghanesisk fotballspiller som spilte venstrekant og venstre back for Bodø/Glimt i 2009. Han har tidligere spilt for Gierle, FC Turnhout, Standard Liège og Beveren. 10. februar 2009 signerte han en treårskontrakt med Bodø/Glimt som Bosmann-spiller. Han ble hentet til klubben foran 2009-sesongen som erstatter for Trond Olsen, som ble solgt til Rosenborg. Oduro fikk 15 kamper for Bodø/Glimt før klubben offentliggjorde 28. oktober 2009 at begge parter ble enig om å bryte kontrakten med virkning fra 31. oktober. Oduro ble dermed ikke med på sesongens siste kamp, etter at Bodø/Glimt rykket ned i nest siste serierunde.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Akwasi Oduro – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Akwasi Oduro – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Akwasi Oduro – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Akwasi Oduro – PlaymakerStats.com Rediger på Wikidata

* (en) Akwasi Oduro – FBref Rediger på Wikidata
* Bodø/Glimt – Biografi
* Altomfotball.no – Biografi

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Tetramereia*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned. Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende
--------

En middelsstor (12-15 millimeter), litt matt, mørkbrun til svart skarabide. Hodet er skovlformet uten horn, men med en buet tverrkjøl mellom øynene. Pronotum er uten påfallende groper eller utvekster, med en kort tverrkjøl bak hodet, kraftig skulpturert. Dekkvingene har dype lengdefurer.

Levevis
-------

Arten synes å være knyttet til maur.

Utbredelse
----------

Den er kjent fra Venezuela, Colombia, Fransk Guyana og Brasil, men er ikke vanlig.

Systematisk inndeling
---------------------

Arten har blitt plassert i minst fire ulike slekter.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
					- Stammen Phanaeini MacLeay, 1819
						* Slekten ***Tetramereia*** Klages, 1907
							+ *Tetramereia convexa* (von Harold, 1869)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tetramereia* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Tetramereia* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* Bilde av arten
**Narbuvoll** er ei lita bygd i Os i Østerdalen med om lag 20 innbyggere. I februar går et hundeløp, Femundløpet, forbi Narbuvoll. Narkuten er et skirenn som går fra Narbuvoll til Tufsingdalen hver påske.

Narsjøen og Narbuvoll kirke ligger på Narbuvoll.

Historie
--------

De første bosetterne slo seg ned i 1732, før den tid var det utslåtter som ble brukt av gårdbrukere fra Vingelen (i Tolga kommune). Under pløying ble det i 1976 funnet et sverd, antagelig fra jernalderen, så det har ferdes folk ved Narsjøen i tidligere tider. Inntil i 1970-1980-årene var det sju gårder i bygda, med husdyrhold som etterhvert ble avviklet. I 1936 ble de første hyttene bygget, nå er det ca. 50 hytter, de fleste på østsiden av sjøen. Dette skyldes sannsynligvis kort avstand til snaufjell, de to fjelltoppene Sålekinna i syd og Hummelfjell i nord (1595/1543 moh.), som er overkommelige turmål sommer og vinter. Veiforbindelsen er Kopparleden,(Røros-Falun). Bomveien til Øversjødalen (Rv.26) fører til Sletthøa (1092 moh.) og Tønsethøgda. Liene på begge sider av sjøen er bekledd med fjellbjørk, iblandet furu, som er på fremvokst etter at Røros Kobberverk snauhogde området i sin driftstid. De mange levningene etter kullmiler vitner om virksomheten. Langkirken i sten er bygd i 1862, og rommer ca. 200 personer. Landets minste skole, som nå er lokalt skolemuseum, ligger like ved kirka. Den ble tatt i bruk i 1890 og ble nedlagt midt på 1950-tallet, ble flyttet og er nå skolemuseum.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Narbuvoll – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Variabelt flatfly** (*Conistra vaccinii*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er meget vanlig over det meste av Sør-Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 32–35 mm), tettbygd, mer eller mindre brunlig nattfly. Kroppen, særlig bakkroppen, er noe avflatet. Fargen er ganske variabel, frå lyst gulbrun til sjokoladebrun, også ofte rødlig. **Forvingen** er avrundet med buet ytterkant, vingeårene er lysere enn resten av vingen. Den har to buede og bølgete, lyse tverrbånd (mellomlinjer), nyre- og ringmerkene er lyskantede og tydelige, den nedre delen av nyremerket er vanligvis mørk. Langs ytterkanten er det en rad av små, svarte flekker. **Bakvingen** er brungrå med rødlige eller gullige vingefrynser. Lyse eksemplarer kan forveksles med rødlig flatfly (*Conistra erythrocephala*), men kjennes vanligvis lett fra denne på at de er mindre.

Levevis
-------

Arten kan finnes nesten over alt der det vokser løvtrær og busker. Larvene lever på mange ulike løvtrær, og utvikler seg på våren og forsommeren før de forpupper seg i en kokong i bakken. De voksne sommerfuglene flyr om natten i september – oktober, før de overvintrer og flyr igjen fra slutten av mars til mai. De kommer gjerne til lys.

Utbredelse
----------

Variabelt flatfly er utbredt i Nord-Afrika, over det meste av Europa og videre østover til Altaj. I Norge er den vanlig og ofte tallrik nord til Trondheim, bortsett fra at den mangler i den nordlige delen av Østlandet.

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 24. juli 2020. Besøkt 24. juli 2020.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Vanlig flatfly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Conistra vaccinii* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *vanlig flatfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig flatfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *vanlig flatfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *vanlig flatfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig flatfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig flatfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Conistra vaccinii* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Conistra vaccinii* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Østerrikes nasjonalflagg. Størrelsesforhold: 2:3
Østerrikes statsflagg. Størrelsesforhold: 2:3
Østerrikes presidentflagg
**Østerrikes flagg** består av en horisontal hvit stripe på rød bunn. Sammen med det danske flagget gjør det krav på å være et av verdens eldste flagg. Imidlertid har det røde og hvite flagget ikke vært i kontinuerlig bruk som Østerrikes flagg gjennom historien. Da Habsburgmonarkiet brøt sammen i 1918, hadde de røde og hvite fargene konkurranse av svart og gult. Østerrikes flagg slik vi kjenner det i dag, ble først offisielt vedtatt i 1919. Disse fargene ble valgt nettopp på grunn av de historiske forbilder man da fant fram til. 

Fargene skal stamme fra hertug Leopold V av Østerrike (1157–1194), som under beleiringen av Akko under korstoget ble dekket av blod, men da han fjernet beltet sitt, kom det til syne en hvit strekk der beltet hadde vært. Egentlig stammer flagget fra 1200-tallet, da hertug Fredrik II av Østerrike ville skaffe seg mer selvstendighet fra den tysk-romerske keiseren. 

Rødt og hvitt er også fargene for flere av landets delstater: Oberösterreich, Salzburg, Tirol, Vorarlberg og Wien. 

Østerrikes statsflagg har riksvåpenet satt inn i midten av duken.

Presidentflagg
--------------

Forbundspresidenten fører et flagg inspirert av militære faner, noe flammeborden i rødt og hvitt vitner om. Formatet er kvadratisk og midtdelen av flaggduken er delt i Østerrikes farger: rødt-hvitt-rødt. I midten av flagget er Østerrikes riksvåpen plassert i et hvitt våpenskjold med rund nedre kant. Statsråder i forbundsregjeringen benytter samme flagg.

Litteratur
----------

Peter Diem: *Die Symbole Österreichs*, Wien, 1995

Eksterne lenker
---------------

* Symbole der Republik Österreich av Peter Diem
* Fahnen- und Flaggenetikette av Peter Diem
* Hoheitszeichen Österreichs Bundesheer

| * v
* d
* r
Europeiske flagg |
| --- |
| Selvstendige land | Albania **·** Andorra **·** Armenia **·** Aserbajdsjan **·** Belarus **·** Belgia **·** Bosnia-Hercegovina **·** Bulgaria **·** Danmark **·** Estland **·** Finland **·** Frankrike **·** Georgia **·** Hellas **·** Irland **·** Island **·** Italia **·** Kosovo **·** Kroatia **·** Kypros **·** Latvia **·** Liechtenstein **·** Litauen **·** Luxembourg **·** Malta **·** Moldova **·** Monaco **·** Montenegro **·** Nederland **·** Nord-Makedonia **·** Norge **·** Polen **·** Portugal **·** Romania **·** Russland **·** San Marino **·** Serbia **·** Slovakia **·** Slovenia **·** Spania **·** Storbritannia **·** Sveits **·** Sverige **·** Tsjekkia **·** Tyrkia **·** Tyskland **·** Ukraina **·** Ungarn **·** Vatikanstaten **·** Østerrike |
| Territorier | Færøyene **·** Gibraltar **·** Guernsey **·** Jersey **·** Man **·** Åland |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Kart over «det gamle nord» i England, ca 550-ca 650 e.Kr.
**Ebrauc** er det konstruerte navnet for et brytonsk kongedømme i sub-romersk Britannia som var sentrert i byen York i nordlige England. Denne byen hadde da det brytonske navnet *Caer Ebrauc* i henhold til Nennius' *Historia Britonum*. Det er avledet fra det romerske navnet Eboracum. På moderne walisisk er det fortsatt kalt for Efrog.

Ved slutten av romersk styre mener en del historikere at byen kan ha opplevd en blomstringstid som hovedstaden i et uavhengig rike, skilt fra et større «kongedømme i nord», kanskje i tiden rundt 470. Området er kjent for britonerne som *Deifr* i betydningen «vannene», (muligens i betydningen at det lå ved kysten eller på grunn av de mange elvene) kan ha vært en del av dette kongedømmet. Det er bedre kjent som det senere angliske kongedømmet Deira.

Walisisk poesi fra denne perioden har indikert at de innfødte britonerne av hva skaldene kalte «det gamle nord» eller *Yr Hen Ogledd* var katastrofalt vanskelig og hadde en større tendens til å slåss seg imellom enn å stå opp mot deres felles fiender. Om den historiske kongen i nord, Peredur ab Eliffer, hersket i York (se Peredur), da varte uavhengigheten for dette kongedømmet ikke lenge.

I 573 dro denne Peredur og hans bror Gwrgi til krig mot hæren til en annen konge i nord kalt for Gwenddoleu ap Ceidio og de seiret i slaget ved Arfderydd (dagens Arthuret i Cumberland, i dag Cumbria). Myrdin, den opprinnelige figuren Merlin, trollmannen fra mytene om kong Arthur, skal ha vært en av de få overlevende. Det ble en pyrrhosseier for disse nordlige krigsherrene, i henhold til *Annales Cambriae* (*Annalene fra Wales*), da de ble drept syv år senere da deres svekkede styrker bevegde seg mot anglerne i Bernicia. Det var imidlertid anglerne i Deira som til sist erobret og overtok regionen.

Kontrollen over Ebrauc gikk kortvarig tilbake til de innfødte bretonerne under kong Cadwallon ap Cadfan av Gwynedd som erobret området og byen etter slaget ved Hatfield Chase i oktober 632 hvor hans rival Edwin av Northumbria ble drept. Tre år senere ble Cadwallon jagd av Oswald av Bernicia etter slaget ved Heavenfield, og anglernes kontroll ble gjenopprettet.

Referanser
----------

1. ↑  «The Dialogue of Myrdin and his Sister». Arkivert fra originalen 26. oktober 2006. Besøkt 26. september 2010.

Litteratur
----------

* Bromwich, Rachel (1978): *Trioedd Ynys Prydein: The Welsh Triads*
* Guest, Lady Charlotte (1849): *The Mabinogion*
* Ingram, James (red.) (1912): *The Annales Cambriae*
* Morris, John (1973): *The Age of Arthur*

Portal: Historie
**Østerrikes friluftsmuseum Stübing** i delstaten Steiermark i Østerrike ca 17 km nord for Graz gir et godt overblikk over den landlige bygnings- og bokultur i ulike landsdeler av Østerrike. Nesten 100 bygninger fra alle delstatene er flyttet til museeet, med løsøre, husgeråd og annet tilbehør. 

Friluftsmuseet er 60 hektar stort og ligger i en dal som strekker seg øst-vest, slik som de fleste daler i Østerrike gjør. 

Ved inngangen i øst finner de besøkende bygninger fra Østerrikes østligste delstad Burgenland og i den vestre delen bygninger fra landets østligste delstat Vorarlberg. På veien finns gårder fra alle delstater, men også kverner, skogskojer, en gammel skole, et kapell og mye annet. 

* Stue fra SteiermarkStue fra Steiermark
* Smie fra SteiermarkSmie fra Steiermark
* Gård fra OberösterreichGård fra Oberösterreich
* Gård fra TyrolGård fra Tyrol

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
*Se også Woburn, Massachusetts.*

**Woburn** er en liten by i Bedfordshire, England. Den er best kjent som stedet hvor Woburn Abbey og Woburn Safari Park ligger.

Navnet er av angelsaksisk opprinnelse, og viser til en svingete elv. Det samme navnet går igjen i Woburn Sands i Buckinghamshire, som ligger kort vei unna. Ved folketellingen i 2011 hadde den en befolkning på 933 innbyggere.

Historie
--------

Første gang Woburn nevnes er i et dokument fra 969, da kong Edgar gav Aspley til en mann ved navn Alfwold. I dokumentet fortelles det at området grenser mot «Woburnmennenes land». I *Domesday Book* (1086) fortelles det at Woburn var underlagt en Alric, som hadde seks husmenn under seg. Etter erobringen hadde Walter Giffard tatt over, og han leide ut området til Hugh de Bolebec.

I 1145 grunnla Hughs sønnesønn, Hugh de Bolebec den yngre, cistercienserklosteret St. Maria ved Woburn, kjent som Woburn Abbey. Klosteret ble plassert rett utenfor landsbyen, og abbeden ble i praksis også den lokale godseier.

Referanser
----------

1. ↑  «Census 2011: Parish Headcounts: Mid Bedfordshire» Arkivert 26. mai 2013 hos Wayback Machine.. Neighbourhood Statistics. *Office for National Statistics*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Woburn, Bedfordshire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Woburn – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisielt nettsted for Woburn Abbey, Safari Park, Golf Club, Hotel & Antiques Centre
* Guide til butikker og tjenester
* Woburns nettsider hos Bedfordshire and Luton Archives and Records Service

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
Snorklipping er en form for seremoni.
**Seremoni** betegner et sett med ritualer som brukes ved høytidelige anledninger.

En seremoni (jfr. lat. *caerimonia*, "respekt, ærbødighet (overfor gud, person eller ting); ritus") er et sett av handlinger som blir utført på en måte som alle tilstedeværende deltakere er enige om eller kjenner til på forhånd. Formålet med seremonien er å danne ramme rundt en handling der en deltaker utfører denne for eksempel ved å deklamere et stykke tekst og derigjennom gi enkeltdeltakere en ny (eller fornyet) status. Resten av deltakerne er til stede for å kunne stadfeste at handlingen er utført.

Seremonier som er knyttet til livsløpet vårt – den nye statusen kan være en fødsel, å bli voksen, å starte et formelt samliv med et annet menneske, å bli gravlagt) – fins i alle kulturer og livssyn og forbindes gjerne under samlebetegnelsen overgangsriter. Andre typer seremonier kan være knyttet til konkurranser slik som den nye statusen det innebærer å bli utropt til vinner, eller de kan være knyttet til yrkeslivet slik som overgang til ny stilling, 30 år i firmaet, pensjonering, osv.

En seremoni antyder i prinsippet et *brudd* eller i like stor grad feiring av en *overgang* som er blitt institusjonalisert. Feiring av påske er et eksempel på *brudd* eller *overgang* i denne sammenheng. Pesach betyr «å gå over/forbi» og henviser til den bibelske beretningen om Moses s(2. Mosebok) om skal ha ført israelittene ut av fangenskapet i Egypt – jfr. den engelske betegnelsen *passover*.

Kristne seremonier som dåp er godt kjent i Norge. I andre tros- og livssynssamfunn har en også lignende seremonier.

  

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
**Marius Cathrinus Backer** (født 25. juni 1866 i Drammen, død 19. februar 1960) var en norsk jurist og dommer. Han var høyesterettsdommer fra 1915 til 1936. Backer tok examen artium i 1884 og ble cand. jur. i 1888. Han var dommerfullmektig 1888–1892, overrettssakfører i Larvik 1893–1898 og ble konstituert assessor (dommer) ved Christiania byrett i 1898, og utnevnt i 1905. I 1910 ble han ekstraordinær assessor i Høyesterett og ble fast utnevnt i embedet i 1915. Han er begravet på Vestre gravlund. Han var ridder av St. Olavs Orden fra 1929.

Litteratur
----------

* *Den Kongelige norske St. Olavs orden: kort oversikt over ordenens historie og biografiske oplysninger om dens nulevende norske medlemmer, med portretter, samt regler for bæring av dekorasjoner*. Oslo: Hanche. 1934. s. 187.  [Profil på side 143]

Referanser
----------

1. 1 2   byleksikon.drmk.no[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Marius Brostrup Müller** (født 12. desember 1910 i Kristiania, død 31. desember 1990) var en norsk kjemiingeniør og professor i metallurgi ved NTH.

Familiebakgrunn
---------------

Han var sønn av sogneprest Fredrik Müller og Signe Alfhild Kjelstrup. Oluf Müller, stortingsmann for Kristiansund, var hans farbror.

Utdannelse
----------

Han ble uteksaminiert som kjemiingeniør fra NTH i 1933.

Karriere
--------

I 1934 ble han ansatt som metallurg ved Christiania Spigerverk. I 1936 var han sekretær for den offentlige Jernkomiteen, som skulle utrede spørsmålet om byggingen av et norsk valseverk. I 1939 fikk han ansvar for et eget kontor ved spikerverket som var opprettet for å utarbeide plan til et norsk stålverk. I 1945, etter andre verdenskrig, ble han medlem av den offentlige Jernverkskommisjonen som representant for spikerverket.

Da Norsk Jernverk ble etablert i Mo i Rana i 1946, ble Brostrup Müller ansatt som teknisk direktør. Senere avanserte han til verksdirektør. I 1951 var han medlem av Industridepartementets koksutvalg, som skulle utrede byggingen av et koksverk i Norge. I 1962 fikk han en stilling som professor i metallurgi ved NTH i Trondheim. Han medlem av styret for Norsk Jernverk fra 1967. Fra 1981 til 1983 var han medlem av Mineralressursutvalget.

Odd Gøthe beskriver ham i sin bok *Norsk jernverk 1946–1988* som «en stillfaren fagmann som skapte et godt samarbeidsmiljø» ved jernverket.

Ordener og utmerkelser
----------------------

I 1971 ble Marius Brostrup Müller utnevnt til ridder av St. Olavs Orden.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Digitalarkivet, oppført som Brostrup Marius Müller, www.digitalarkivet.no, besøkt 23. august 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Gøthe, Odd (1994). *Norsk jernverk 1946–1988*. Schibsted. s. 24.

Litteratur
----------

* Odd Gøthe: «Norsk jernverk 1946–1988». Oslo: Schibsted 1994. ISBN 8251615445
* *Ingeniørmartrikkelen*. Oslo: Teknisk ukeblad, 1961

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
***Norsk Forfatter-Lexikon 1814–1880*** er et biografisk oppslagsverk over norske forfattere som skrev mellom 1814 og 1880, utgitt av Jens Braage Halvorsen og hans etterfølger Halvdan Koht fra 1885 til 1908.

Innhold
-------

*Norsk Forfatter-Lexikon* omfatter seks bind, og inneholder biografiske artikler, i alfabetisk rekkefølge, om alle norske forfattere som utga egne skrifter eller deltok i diskusjonen i den offentlige pressen mellom 1814 og 1880. Artiklene inneholder forfatterens biografi og en bibliografi over de utgitte skriftene.

Historie
--------

Arbeidet ble påbegynt av Jens Braage Halvorsen, som utga det første bindet i 1885, og rakk å utgi det fjerde bindet i 1896, før han døde i 1900. Det femte bindet var da under arbeid. Avslutningen av verket ble overlatt den unge historikeren Halvdan Koht, som brukte åtte år på å fullføre det femte bindet og skrive det sjette og siste.

Litteratur
----------

* Halvdan Koht: *Minne frå unge år*. Oslo: Aschehoug, 1968.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Forfatter-Lexikon 1814–1880 (1885–1908) i Prosjekt Runeberg
***Serdtse Parmy*** (originaltittel: *Сердце Пармы*) er en russisk film fra 2022, regissert av Anton Megerditjev.

Handling
--------

Historien finner sted i løpet av det 15. århundre. Prins Yermolay blir sendt til avsidesliggende Parma av storprinsen av Moskva, og han forteller sønnen Mikhail om drømmen sin: å skape et så stort fyrstedømme at dette kan forene alle innbyggerne som holder til i disse landene. Men kort tid senere blir Yermolay drept under en konflikt mot de opprørske lokale stammene, kalt Voguls. Hans arving Mikhail befinner seg deretter midt mellom to verdener; storhertugdømmet Moskva, og de gamle landene i Perm befolket av hedninger.

Mikhail gifter seg med en ung lokal kvinne, Tiche, som er halvt lamia - en heks, en levende inkarnasjon av det viktigste hedenske symbolet Sorni Nai. Legenden sier at den som eier Sorni Nai, kommer til å få full kontroll over Parma. Mikhail er en talentfull diplomat, og finner snart en rekke allierte blant de lokale khanene. Han er i stand til å få i stand til en skjør fred i området, men nyhetene om denne stadig mektigere prinsen når også Moskva. Storprinsen Ivan III bestemmer seg for å overmanne Mikhail og hans allierte. I mellomtiden blir Tiche kidnappet av Mikhails bitre fiende Assyka som ønsker å gjenvinne kontrollen over Parma, og han tror at Tiche tilhører ham og ham alene.

Skuespillere
------------

* Aleksandr Kuznetsov som Mikhail Jermolaevitsj
* Jaroslav Beloborodov
* Jevgenij Mironov som Baptist Jonah
* Fjodor Bondartsjuk som Ivan III Vasiljevitsj
* Jelena Jerbakova som Titsje
* Vitalij Kisjtsjenko som Fjodor Davydovitsj Motlej
* Aleksandr Gorbatov som Jermolaj

Referanser
----------

1. 1 2  ; arkiveringsdato: 30. november 2022; arkiv-URL: .
2. ↑  На съемках фильма «Сердце Пармы» незаконно вырубили лес парка «Пермский»
3. ↑  Антон Мегердичев приступил к съемкам «Сердца Пармы»

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Serdtse Parmy* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Strekkfisk med en øyeskrue og en åpen øyeskrue
En **strekkfisk** er en type mutter som brukes til å finjustere strekkrefter, normalt i en vaier eller stålstag. En strekkfisk er lagd av metall, med en øyeskrue e.l. i hver ende. Den ene øyeskruen er gjenget motsatt av den andre øyeskruen (venstregjenget). Mellom disse øyeskruene er en hylse som kan dreies. Når man skrur hylsa i den ene retningen, blir øyeskruene trukket mot hverandre slik at strekkfisken blir kortere.

Tidligere brukte en jomfruer og tau i stedet for strekkfisker. Strekkfisker brukes i mange sammenhenger innen jernbane, lastsikring, bygninger, radiomaster, men sees kanskje oftest ombord på fartøyer.

Strekkfisker i laftehus
-----------------------

Laftevegger som ikke er avstivet tett nok (maksimum ca. fire meter) med tverrvegger, vil ha en tilbøyelighet til å bulne. Dette motvirkes ved vertikal avstivning med bindestolper, også kalt strekkfisker. Disse er vanligvis utført av boks (betegnelse på trelast med kvadratisk, eller tilnærmet kvadratisk tverrsnitt), én montert på utsiden og én på innsiden av lafteveggen, sammenbundet med gjennomgående bolter.

Se også
-------

* Skjøtemutter

Referanser
----------

1. ↑  Gunnarsjaa, Arne (1999). *Arkitekturleksikon*. Oslo: Abstrakt forlag. s. 100. ISBN 8279350071.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Nardo skolekorps** ble offisielt stiftet 18. november 1954 som 
Singsaker skolekorps. Overlærer Erik Øren var den drivende kraft i 
etableringen av skolekorpset og ble også naturlig valgt som korpsets 
første formann. Lærer Inge Ladegård var korpsets første dirigent. 

Etterhvert som antall barn ved Singsaker skole ble mindre besluttet 
Trondheim kommune å nedlegge barnetrinnet ved skolen. En ny skole 
eksisterte på Nardo og det ble besluttet å flytte korpset dit. Navnet 
ble endret til **Nardo skolekorps** 1. januar 1976. 

Korpsets uniform består av røde jakker med hvitt kryssbandolær, sorte bukser 
med hvite sidebånd, sort båtlue, hvit kortarmet skjorte med rød klaff på arm,
sort slips, sorte strømper, sorte sko og hvite hansker. 

Høsten 2012 er det ca. 40 medlemmer i **Nardo skolekorps**. Korpsleder er Tore Resell,
hovedkorpsets dirigent er Svein Buan og Trond Erik Krogstad er dirigent
for aspirantene.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Nardo skolekorps på Facebook Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Strekkmerker** (medisinerspråk: **striae** eller entall **stria**) er en form for arrdannelse i huden, som kan sees ved at vevet har avvikende, ofte mere rødlig eller lilla farge, kan være nedsenket i forhold til øvrig hudoverflate og ikke blir brunt, men solbrent. Årsaken er at huden er forstrukket. Merkene kan minskes over tid, men ikke forsvinne helt.

Merkene er ofte en følge av rask økning av hudoverflaten, assosiert med vekst i puberteten, større vektøkning, vanligst ved graviditet, men også bodybuilding som overgår hudens elastisitet. Hormonelle faktorer antas også å spille en rolle, men der gjenstår mye forskning.

Strekkmerker kan forekomme overalt på kroppen, men har hyppigst forekomst over større lagre av underhudsfett. Det vanligste er rundt navlen, bryster (graviditets- eller ammingsstrekk), men også armer, føtter, hofter og bakpartier. 

Mange opplever strekkmerker som sjenerende. De utgjør ingen kjent helserisiko, og eventuell behandling vil derfor normalt anses som kosmetisk. Der finnes i dag behandlingsformer, men ingen av disse er 100% sikre med hensyn til resultat. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |
| Artikkelen inngår i serien om
**Irans historie** |
| --- |
|  |
| **Epoker** |
| Elamittriket
Mederriket
Akamenide-dynastiet
Selevkid-dynastiet
Parterriket
Sasanide-dynastiet
Ziyarid-dynastiet
Samanid-dynastiet
Buwayhid-dynastiet
Ghaznavid-imperiet
Seldsjukkene
Khoresm-dynastiet
Ilkhanate
Muzaffarid-dynastiet
Timurid-dynastiet
Safavid-dynastiet
Afsharid-dynastiet
Zand-dynastiet
Qajar-dynastiet
Pahlavi-dynastiet
Den iranske revolusjon
Den islamske republikk Iran |

**Ziyaridene** var et iransk dynasti som hersket i de kaspiske provinsene Gorgan og Mazandaran mellom 928-1043 (også kjent som *Tabarestan*). Grunnleggeren av dynastiet var Mardaviz ebne Ziyar (927-935) som dro fordel av et opprør i samanidenes hær i Iran til å ta makten i det nordlige Iran. Han utvidet snarte sitt rike og erobret byene Hamadan og Isfahan.

Kanskje av de mer interessante tingene fra denne epoken er at vi vet at Abu Rayhan Biruni, den store vitenskapsmannen i middelalderen, ble støttet av Qabus, herskeren av Ziyarid-staten i år 1000 i Gorgan. Faktisk dediserte han sitt verk *Kronologi* til Qabus rundt 1000 og observerte månefasene derfra.

Et annet interessant trekk er tårnet *Gonbad e Ghaboos* som ble bygget på denne tiden. Graven er et av de tidligste arkitektoniske monumentene med en datert inskripsjon som har overlevd i etter-islamsk Iran. Inskripsjonen sier:

*«I navnet til Gud, den medfølende, den nådefulle. Dette tårnet ble bygget av emir Shams ol-Moali, sønn av emiren Qabus, sønn av Voshmgir, som beordret det bygget i hans levetid i måneåret 397 og solåret 375»* (1007)
Graven som er bygget av brent murstein, er en enorm sylinder toppet av et konisk tak. Sylinderen er 18 meter i diameter og veggene er 5 meter tykke. Høyden fra grunnplanet til toppen er 53 meter.

Emirene i dynastiet
-------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **År** | **Emir** | **Merknader** |
| 928–934 | Mardavij |  |
| 934–967 | Vushmgir |  |
| 967–977 | Bisutun |  |
| 977–1012 | Qabus |  |
| 1012–1031 | Falak ol Mo'ali Manuchehr ebne Ghabus |  |
| 1031–1043 | Anushiravan ebne Manuchehr |  |
|

Se også
-------

* Full liste over iranske kongedømmer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND
 |
Qiqushantempelet ved Zitong
Zitong i Sichuan
**Zitong** (kinesisk: 梓潼县; pinyin: *Zǐtóng Xiàn*) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Mianyang.

Befolkningen var på 379 118 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Qiqushantempelet (*Qiqushan damiao*, 七曲山大庙), Li Ye-tårnet (*Li Ye que*, 李业阙) og Tusen Buddha-huletempelet i Wolong Shan (*Wolong shan Qianfo yan shiku*, 卧龙山千佛岩石窟) er blitt oppført på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdige kulturminner.

Administrative enheter
----------------------

Zitong-panorama
**Storkommuner:**

* Wenchang 文昌镇, Changqing 长卿镇, Xuzhou 许州镇, Liya 黎雅镇, Baiyun 白云镇, Wolong 卧龙镇, Guanyi 观义镇, Manao 玛瑙镇, Shiniu 石牛镇, Ziqiang 自强镇, Renhe 仁和镇.

**Kommuner:**

* Dongshi 东石乡, Sanquan 三泉乡, Hongren 宏仁乡, Xiaoya 小垭乡, Yanwu 演武乡, Xinfeng 仙峰乡, Shuangban 双板乡, Huanlong 豢龙乡, Shuangfeng 双峰乡, Jiaotai 交泰乡, Jinlongchang 金龙场乡, Shitai 石台乡, Xian'e 仙鹅乡, Maming 马鸣乡, Maying 马迎乡, Erdong 二洞乡, Jianxing 建兴乡, Baoshi 宝石乡, Dingyuan 定远乡, Daxin 大新乡, Wenxing 文兴乡.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 108 løper gjennom området. Riksveien begynner i Beijing og fører via Taiyuan, Xi'an og Chengdu sør til Kunming i den sørvestlige provinsen Yunnan.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
* Beskrivelse

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**«He Lives»** er en amerikansk salme, som ellers er kjent gjennom dens første linje **«I Serve a Risen Saviour»**. Den ble skrevet i 1933 av Alfred Henry Ackley (1887–1960) og fortsetter å være populær den dag i dag.

Hymnen diskuterer den opplevelsen, som hevdes av kristne, av at Jesus Kristus bor i deres hjerter. Den blir mislikt og utesluttet av noen kristne evangelister på grunn av at appellen til opplevelsene blir skildret som mer pålitelig enn ordene i Den hellige skriften og kan føre til heresi.

Norsk versjon
-------------

Thorvald Gundersen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Han lever».

### Innspilling

* Arvid Gundersen med gitar og celesta. Innspilt 11. juni 1957. Utgitt på 78-platen Odeon ND 7316 og EP-platen Odeon GEON 30

Referanser
----------

1. ↑  Frequently Requested Hymns[*død lenke*]
2. ↑  Mouw, Richard J. og Noll, Mark A. (2004): *Wonderful Words of Life: Hymns in American Protestant History and Theology* Calvin Institute. Side 204
3. ↑  Arvid Gundersen med gitar og celesta: EP (Odeon GEON 30)
**Noel Barrionuevo** (født 16. mai 1984) er en argentinsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing og 2012 i London.

Barrionuevo vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL-2012 i London. Hun var med på det argentinske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen for damer bak Nederland.

Tolv lag deltok, Argentina vant gruppe B foran New Zealand, med tre seiere, en uavgjord og et tap. I semifinalen møtte de Storbritannia, som de beseiret med 2-1. 10. august 2012 spilte de finale mot Nederland, Nederland vant finalen med 2-0.

Fire år tidligere, under 2008 i Beijing, vant hun en bronsemedalje, etter tap med 5-2 i semifinalen mot Nederland, vant Argentina bronsefinalen med 3-1 over Tyskland.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 2012 Storbritannias flagg London - Sølv i landhockey, kvinner - Argentinas flagg Argentina
* Bronse 2008 Kinas flagg Beijing - Bronse i landhockey, kvinner - Argentinas flagg Argentina

Eksterne lenker
---------------

* (en) Noel Barrionuevo – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Noel Barrionuevo – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Noel Barrionuevo – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Noel Barrionuevo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (ar) Noel Barrionuevo – Argentinas olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Noel Barrionuevo – FIH Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Norsk Folkehjelp Solidaritetsungdom** (omtalt som **Solidaritetsungdom**) er en norsk ungdomsorganisasjon underlagt Norsk Folkehjelp. Organisasjonen ble stiftet på Norsk Folkehjelps landsmøte høsten 2011. Solidaritetsungdomsleder i interrimperioden og første årsmøteperiode var Hilde Jørgensen. Organisasjonen ledes av Thea Tveter Lysvik per landsmøte 2019. Solidaritetsungdoms medlemmer er mellom 13 og 30 år. De har lokallag og -grupper i Oslo, Larvik/Sandefjord, Kristiansand, Stavanger, Kongsvinger, Bergen, Askøy, Sunnfjord, Trondheim, Malm, Bodø og Tromsø.

Historie og prinsipper
----------------------

Solidaritetsungdom baserer sitt arbeid på Norsk Folkehjelps verdier og prinsipper. Norsk Folkehjelp ble grunnlagt i 1939 som følge av sammenslåing mellom Arbeidersantiteten og Spaniahjelpen, på initiativ fra LO. Norsk Folkehjelp og Solidaritetsungdom har følgelig stolte røtter i fag- og arbeiderbevegelsens solidaritetsprinsipp, og tror på folks kraft til å forandre verden gjennom å organisere seg. Solidaritetsungdoms visjon er at «folk forandrer verden gjennom kampen for et fritt og inkluderende samfunn, der makt og ressurser er rettferdig fordelt, menneskeverdet står i sentrum og fordommer konfronteres». Organisasjonens arbeid fokuserer på fire hovedområder: asyl og integrering, antirasisme, humanitær nedrusting (blant annet atomvåpen) og internasjonal solidaritet.

Referanser
----------

1. ↑ . Besøkt 10. februar 2016
2. ↑ . Besøkt 10. februar 2016

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
**Norsk Forening for Kunstig Intelligens** (**NAIS**) er en forening som arbeider innenfor området kunstig intelligens.

Begrepet *kunstig intelligens* (**AI**-*Artificial Intelligence*) skal i denne sammenheng tolkes i bred forstand – som en paraply over de mange ulike disipliner og metoder som stammer fra forskning rundt å forstå eller etterligne avanserte kognitive oppgaver eller liknende spørsmålsstillinger. Dette inkluderer områder inspirert fra datavitenskap, biologi, psykologi, lingvistikk, matematikk, statistikk, og filosofi. NAIS er medlem i European Coordinating Committee for Artificial Intelligence.

NAIS driver sin virksomhet for å:

* Fremme norsk interesse for kunstig intelligens både i nasjonal og internasjonal sammenheng.
* Spre kunnskap om AI-relaterte metoder til næringsliv og samfunnet generelt, slik at metodene kan komme til anvendelse og gjøre nytte.
* Være en brobygger mellom ulike disipliner innenfor fagfeltet AI, og dermed å øke mulighetene for fruktbart samarbeid mellom disse.
* Være et samlende forum for forskningen innen AI i Norge.
* Være et forum for kunnskapsdeling og erfaringsoverføring.
* Avholde workshops og konferanser innen AI.

Historie
--------

NAIS ble dannet den 30. oktober 1985, under navnet Norsk Forening for Kunnskapsteknologi. Det engelske navn er Norwegian Artificial Intelligence Society, derav NAIS. Det første styret besto av:

* Rolf Nossum (leder)
* Mette Theisen
* Torleif Kløve
* Rolf Skatteboe
* Agnar Aamodt

Fra vinteren 1986 ga NAIS også ut bladet *KontakT*, med Agnar Aamodt som første redaktør. Dessuten satt også Rolf Skatteboe og Mette Vestli i redaksjonen.

I samarbeid med de danske og svenske søsterorganisasjoner ble den første «Scandinavian Conference on Artificial Intelligence» avholdt i mars 1988 i Tromsø.

Ledere
------

* Rolf Nossum, 1985 – ?
* ?
* Agnar Aamodt, – 1998
* Fred Johansen, 1999 – 2001
* Anders Kofod-Petersen, 2009 -

Referanser
----------

1. ↑   w2.brreg.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* European Coordinating Committee for Artificial Intelligence

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |