recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Öckerö** er en øy i Öckerö kommune i Bohuslän nær Göteborg i Sverige. Størrelsen er 239 hektar og det bor 3 269 personer der (2005).

Öckerö er en av de sentrale øyene i Göteborgs nordlige skjærgård. Den har også gitt navn til kommunen som den nordlige skjærgården inngår i. Kommunens administrasjonssentrum ligger på øya. Her er det kommunehus, bibliotek, bank, postkontor og apotek. Det er også restaurant, kiosk, dagligvarebutikk og en gjestehavn. Ved fergeleiet finnes det restaurant/kafeteria med hotell og vandrerhjem.

Severdigheter
-------------

Hembygdsgården ligger mellom den gamle og den nye kirken. Det er en samling godt bevarte eldre hus med underholdning om sommeren. Örtagården ligger på Nordgårdsvägen, i nærheten av biblioteket. Det arbeider mange med å bevare ulike hageplanter, spesielt forskjellige rosesorter.

Kommunikasjon
-------------

Man kommer til Öckerö med båt, bil eller buss fra sentrum i Göteborg. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Öjersjö** er et tettsted i Partille kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 3 543 innbyggere.

Historie
--------

Man finner en særskilt type kulturlandskap i Öjersjö. Her skiller landskapet seg fra de mer fruktbare dalene, og man ser spor etter hvordan det var å drive jordbruk i skogstrakter. Steinrøyser vitner om strevet det medførte å dyrke denne jorda. Stedet Öjersjö ble etablert på 1500- og 1600-tallet. Bygda bestod av seks gårder som senere ble oppdelt til tolv. 

Öjersjö var deretter et skogbevokst hytteområde for Göteborgs middelklasse. I 1950-årene begynte man å bygge helårsboliger. Hytter ble ombygd til helårsboliger eller revet til fordel for nye villaer. På 1980-tallet skjøt villabyggingen fart, og i dag er det nesten ingen hytter eller ledige tomter igjen. 

Opprinnelsen til navnet Öjersjö har ikke noe med sjø å gjøre. Det kommer av *Øiars röjning* (norsk: Øiars rydning) En nybygger ved navn Øiar ryddet seg jord i området på 1400-tallet for å skape seg en boplass. Etter alle år har navnets opprinnelse gått i glemmeboken, og ordet sjø har i stedet sneket seg inn i stedsnavnet.

Öjersjö er i dag blant de dyreste boligområdene i Partille kommune. Beliggenheten ved Kåsjön og Knipeflågbergens naturreservat, som igjen grenser til Delsjöområdets naturreservat, gjør Öjersjö til et attraktivt boområde. Kåsjön er i dag Partille kommunes drikkevannsreservoar. 

Befolkningen har økt med 25 prosent fra 2000 til 2007, fra 2 690 innbyggere til 32 361. Ifølge kommunen forventes innbyggertallet å stige med ytterligere 15 prosent innen 2012.

Kommunikasjon
-------------

Til Göteborg tar det ca. 10 minutter med bil og 18 minutter med buss. Det er ca. 12 km til Landvetter lufthavn.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 29. mars 2016.
3. ↑  Svenskt ortnamnslexikon 2003, side 387

  


| * v
* d
* r
Partille kommune i Västra Götalands län i Sverige |
| --- |
|  | del av Göteborg (Partille, Sävedalen) **·** Jonsered **·** Kåhög **·** Öjersjö |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Schizopteridae** er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Nebbmunner har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen. Disse små, billelignende tegene mangler i den palearktiske sone men finnes ellers i alle verdensdeler, de fleste artene på den sørlige halvkulen. Det er kjent ca. 220 beskrevne arter fordelt på 42 slekter og tre underfamilier. Det er anslått at det kan finnes 1200 arter.

Utseende
--------

Små (0,8 – 2,0 mm), bredbygde, som oftest billelignende teger. På farge er de vanligvis mørke, ofte svarte. De er harde med tykt ytre skjelett. Forvingene er ikke tydelig delt opp i ulike avsnitt og danner harde dekkvinger. Oversiden er uten lange hår, med kraftig skulptur i form av knøler eller groper, eller felter av tette, korte hår (microtrichia). Hodet er stort og bredt, fasettøynene kan være meget store til teger å være, og kan strekke seg bakover langs sidene av pronotum. Punktøyne (ocelli) finnes hos noen, men ikke hos alle. Antennene består av fire ledd, de to innerste er ganske korte, de to ytterste er lange og tynne. Sugesnabelen består av tre eller fire ledd, og lengden varierer mye. Hannens kjønnsorganer er asymmetriske.

Levevis
-------

Noen arter lever mellom løvstrø, mens andre bare er kjent fra materiale innsamlet ved hjelp av lysfeller. Man antar at de kan leve i trekronene.
De fleste kjente artene er tropiske. De hopper og flyr gjerne. Man antar at alle er rovdyr som lever av små, virvelløse dyr, men det finnes lite konkret informasjon om biologien deres. Noen arter lever i maurtuer. Et uvanlig trekk er at hunnene utvikler ett enkelt, stort egg om gangen.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Nebbmunner (Hemiptera)
	+ delgruppe **teger** (Heteroptera)
		- gruppe **Dipsocoromorpha**
			* familie Schizopteridae
				+ underfamilie Hypselosomatinae – 11 slekter
				+ underfamilie Ogeriinae – 3 slekter
				+ underfamilie Schizopterinae – over 20 slekter

Kilder
------

* Štys, P. 18. Schizopteridae. I: Schuh, R.T. og Slater, J.A. (1995) *True Bugs of the World*. Ithaca, New York.

* Australian Faunal Directory – Schizopteridae (2002)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Schizopteridae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Schizopteridae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Schizopteridae* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Schizopteridae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Schizopteridae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Schizopteridae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Schizopteridae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
**Rød-Dirhue landskapsvernområde** er et meget variert landskap sørvest for Kirkebygda på Tjøme i Færder kommune i Vestfold. Landskapet er delt i soner med ulike verneformål og vernebestemmelser. Det største området (sone B) er et område med varierte skogtyper, fra kystfuruskog på knausene via gran- og furublandingsskog til svartor-sumpskog.
I to mindre områder (sone A) er det innmark med tresatte beiter og hagemark. I de bebygde områdene (sone C) omfatter vernet både bygninger, tun, veier og brygger.

Nord i området ligger Berstad, hvor forfatteren Alf Larsen bodde store deler av sin tid på Tjøme. Han fikk fredet denne første delen av landskapsområdet i 1942. Sør i området ligger Dirhue, et feriested oppført av skipsreder Rudolf Olsen i 1935. Hans datter Sofie Helene Wigert arvet stedet i 1950, og fikk fredet denne sørlige delen i 1963. De to fredete områdene ble så samlet i ett landskapsvernområde i 2006.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Rød-Dirhue landskapsvernområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
2. ↑  Lovdata, verneforskriften
3. ↑  «Fylkesmannen i Vestfold, informasjonsark» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 8. mars 2014. Besøkt 8. mars 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rød-Dirhue landskapsvernområde – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Rød klippekrabbe** eller **Sally Lightfoot-krabbe** er en krabbeart som finnes langs kysten av vestkysten Sør-Amerika og på Galápagos. På ungdyr er skallet mørkebrunt og går i ett med lavaen, men som voksne er ryggskjoldet og beina røde med hvite eller gule tegninger og er en av de mest karakteristiske artene på Galápagos.

Bygning og levevis
------------------

Klippekrabber er små, raske krabber som lever på klipper i langs kysten. De lever i all hovedsak av alger som de beiter på klippene, men vil også spise åtsler.

Voksne røde klippekrabber blir omkring 8 cm over ryggskjoldet.

Rød klippekrabbe er svært rask til bens (derav den engelske navnet *Lightfoot* (lett på foten). Den kan springe like raskt i alle retninger. I normal sitteposisjon står øynene rett opp på stilk og gir den godt utsyn. Selv om den kan forekomme i store mengder langs kystklippene, er den bortimot umulig å fange med hendene.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *rød klippekrabbe* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *rød klippekrabbe* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *rød klippekrabbe* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *rød klippekrabbe* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *rød klippekrabbe* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *rød klippekrabbe* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Grapsus grapsus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Grapsus grapsus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Rød fotblomsterflue** (***Platycheirus granditarsis***) er en middelsstor, slank flue som tilhører familien blomsterfluene. Den er utbredt langs kysten i det meste av Norge.

Utseende
--------

En middelsstor (8-10 mm), slank, rød og svart blomsterflue. Den er påfallende klart farget og er en av de mest fargesterke norske blomsterfluene. Den skiller seg fra de andre *Platycheirus-*artene og har, sammen med *Platycheirus rosarum*, blitt regnet til en slekt for seg, *Pyrophaena*. Kroppen, bortsett fra mesteparten av bakkroppen, er blankt svart. Fasettøynene er store og hvelvede, men møtes ikke helt i pannen hos hannen. Thorax har en par lyse lengdestriper i midten i den fremre delen. Hannens for- og mellombein har lårene slanke, uten påfallende hår, leggene er ganske slanke, gule innerst og svarte ytterst. Føttene er svarte og ganske utvidete. Det første fotleddet på forfoten har en flagglignende, tett dusk av mørke hår. Bakbeina er helt slanke. Bakkroppen er noe flat, og bredere enn vanlig i slekten *Platycheirus*. Det første og roten av det andre leddet er svarte, mesteparten av det andre, hele det tredje og de fremste to tredjedeler av det fjerde leddet er oransjerøde, ofte med noe svart på sidene. Vingene er brune i den ytre halvdelen, dette er også et særtrekk for denne arten og *Platycheirus rosarum*.

Levevis
-------

Arten forekommer på mange slags åpne våtmarker, både myrer og bredder av ferskvann. Larvene lever av trolig av bladlus, mne man har hittil ikke klart å finne den. De voksne fluene besøker gjerne blomster og flyr i juni-september.

Utbredelse
----------

Arten finnes over det meste av Europa nord for Alpene, og det nordlige Asia. I Nord-Amerika er den vidt utbredt. I Norge finnes den langs kysten til Nordland.

Systematisk inndeling
---------------------

  

**Treliste**
* **Fluer** (Brachycera)
	+ **Muscomorpha**
		- **høyerestående fluer** [Cyclorrhapha)
			* **Aschiza**
				+ **blomsterfluer** (Syrphidae)
					- underfamilie Syrphinae
						* gruppe Melanostomini
							+ slekten fotblomsterfluer, *Platycheirus* Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
								- rød fotblomsterflue, *Platycheirus granditarsis* (Foerster, 1771) (synonym *Pyrophaena granditarsa*)

Litteratur
----------

* Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. *Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.* Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5

Eksterne lenker
---------------

* (en) *rød sumpfotblomsterflue* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *rød sumpfotblomsterflue* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *rød sumpfotblomsterflue* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (no) *rød sumpfotblomsterflue* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *rød sumpfotblomsterflue* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *rød sumpfotblomsterflue* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *rød sumpfotblomsterflue* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Platycheirus granditarsis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Florimond Rooms** (1894, død ukjent) var en belgisk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Rooms vant en olympisk bronsemedalje i vektløfting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i den nest letteste klassen, lettvekt opp til 67,5 kg. Det var første gangen i OL som løfterne ble delt inn i ulike vektklasser. Det var totalt fem vektklasser under OL-1920. Rooms løftet sammenlagt 230,0 kilo, eller 27,5 kg mindre enn gullvinneren Alfred Neuland fra Estland og ti mindre enn sin landsmann Louis Williquet som vant sølv. Vektløftkonkurransen besto av tre løft, rykk og støt med en hånd og støt med begge hendene. Det var 12 utøvere fra 10 nasjoner i lettvektklassen som ble avviklet 29. august 1920.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Bronse Bronse i vektløfting, lettvekt

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, Sports-Reference.com olympisk utøver-ID ro/florimond-rooms-1, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Florimond Rooms – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Florimond Rooms – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Florimond Rooms – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Florimond Rooms – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
Denne hornlua (*ladjoen*) fra Tana ble kjøpt av Norsk folkemuseum i Oslo i 1909. Den er tilbakeført til Tana museum (*Deanu musea* / *Tenon museuo*) gjennom bååstede-prosjektet. Foto: Anne-Lise Reinsfeldt, Norsk folkemuseum 
Kong Haakon VII i en samisk elvebåt under sitt besøk i Tana i juli 1907. Kongeparets andre kroningsreise gikk til Nordland og Finnmark sommeren dette året. Tana museum har fokus på den elvesamiske kulturen i Tanadalen. Foto: Nasjonalbibliotekets bildesamling 
**Tana museum** (*Deanu musea* / *Tenon museo*) er et museum med fokus på den elvesamiske kulturen i Tanadalen. Det ligger i Polmak i Tana kommune, der kommunen i 1985 kjøpte Polmak gjestgiveri for å drive museum. Museet definerer elvesamisk kultur som en kultur som springer ut av et «særpreget næringsgrunnlag knytta tett til fiske, utmarks- og jordbruk.»

Museets utesamlinger består av hovedbygningen og tre andre hus knyttet til gjestgiveriet. I tillegg finnes tre andre bygninger, med opprinnelse i hver sin kultur: Masjokhuset, Hormastabburet og Laksefiskehytta. Masjokhuset har opphav i den finske/kvenske kulturen i dalen, Hormastabburet er et tradisjonelt samisk skjelterskjå, mens Laksefiskehytta ble bygget rundt 1820 for å betjene besøkende lakselorder.

Museet har en samling med forskjellige båter typisk fra Tanadalen, der i blant en stakebåt, tanabask, og flere tradisjonelle elvebåter. Ute på tunet er også en modell som viser et laksefiskestengsel, bođđu. I tillegg har museet en utstilling om sameaktivist, nettverksbyggeren, politikeren og læreren Per Fokstad (1890-1973) fra Bonakas i Tana. 

Tana museum eies av kommunen, og er en del av Tana og Varanger Museumssiida, sammen med tre andre museer i Øst-Finnmark.

Museet deltar i bååstedeprosjektet for tilbakeføring av samiske gjenstander fra Norsk Folkemuseum og Kulturhistorisk museum til samiske museer. En av gjenstandene som skal tilbakeføres til Tanadalen er ei samisk hornlue.

Referanser
----------

1. ↑  Om museet Arkivert 21. desember 2016 hos Wayback Machine.; deatnu.org
2. ↑  «Polmak gjestestue». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
3. ↑  Bååstede; norskfolkemuseum.no
4. ↑  Bååstede Arkivert 26. august 2018 hos Wayback Machine.; deatnu.org

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tana museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Tana museum på Digitalt museum

| * v
* d
* r
Samiske museer  **·** Samisk museumslag **·** Bååstede |
| --- |
| Norske | **RiddoDuottarMuseat**: De Samiske Samlinger **·** Kautokeino bygdetun **·** Porsanger museum **·** Kokelv sjøsamiske museum **Tana og Varanger Museumssiida**: Tana museum **·** Saviomuseet **·** Äʹvv skoltesamisk museum **·** Varanger Samiske MuseumSamtidsmuseet for nordlige folk **·** Gállogieddi **·** Várdobáiki **·** Árran **·** Saemien Sijte |
| Andre | Ájtte i Jokkmokk, Sverige **·** Siida i Enare, Finland |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** KulturNav
 |
**Tan Houlan** (kinesisk: 譚厚蘭; pinyin: *Tán Hòulán*, født 1937 i Wangcheng i provinsen Hunan i Kina, død 1982) var kvinnelig rødegardist under kulturrevolusjonen i Folkerepublikken Kina. Hun var på sin tid svært godt kjent, som en av «Beijings fem ledende rødegardister».

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Tan Houlan ble medlem av det kinesiske kommunistiske parti i 1958. 

Hun studerte politisk utdannelse ved Beijings pedagogiske universitet under opptakten til kulturrevolusjonen. Ettersom hun motsatte seg «arbeidsgruppene» ved universitetet under ikkeinnblandingskampanjen lansert av Liu Shaoqi og Deng Xiaoping sent juni/tidlig juli ble hun under en kampsesjon fordømt som reaksjonær, og nær knekket. Men med støtte fra kulturrevolusjonsgruppen og statsminister Zhou Enlai ble hun raskt renvasket.

### Kulturrevolusjonen

Hun ble så leder for rødegardistgruppen *Jinggangfjellregimentet* (senere *Jinggangfjellkommunen*) ved Beijings pedagogiske universitet, som skulle få stor betydning i store deler av landet. Hun fikk dermed en svært ledende stilling blant rødegardistene.

Tan Houlan var lederen for en gruppe på 200 rødegardister fra Beijings pedagogiske universitet som i november 1966 reiste med tog til filosofen Konfucius' fødeby Qufu i Shandong, der de 28. og 29. november arrangerte anti-konfucianske massemøsnstringer med 100.000 deltakere, og så satte i gang en omfattende herjing av Konfuciustempelanlegget. Ødeleggelsene var store, og under dette raidet engasjerte hun seg også i kampen for å bringe forenklede kinesiske skrifttegn til gjennomslag. I løpet av én enkelt måned, frem til 7. desember 1966, skal hun ha forestått brenningen av 2 700 bøker skrevet med tradisjonelle tegn.

Hennes lederskap av rødegardistenes *Jinggangshan*regiment (oppkalt etter fjellpartiet Jinggangshan som spilte en rolle i det kinesiske kommunistpartis tidlige historie) gjorde henne til en av de fremste rødegardister i Beijing. Hennes gruppe stilte seg til disposisjon for Mao Zedong og Kulturrevolusjonsgruppen i kampen mot *vandree på kapitalismens vei* under og etter kampanjen *Kritisér den borgerlige reaksjonære linje* sent 1966-tidlig 1967.

Hun skrev også i det kommunistiske teoretiske tidsskriftet Røde Fane, muligens ved hjelp av en «ghostwriter», Li Shaoming. 

Under de kaotiske årene 1967 og 1968 ble hun tett assosiert med ultramaoistiske partifolk som Wang Li, Guan Feng, Qi Benyu og Lin Jie.

Etter kulturrevolusjonen ble Tan Houlan arrestert og satt i fengsel i 1978. Rettssaken mot henne fant sted sent i 1982.

Referanser
----------

1. ↑  Roderick MacFarquhar og Michael Schoenhals: *Mao's Last Revolution*, Harvard University Press, 2006, s. 119
2. ↑  Big5.China.com. "Big5.China.com." *文革中五大學生領袖今何在.* Sist besøkt 2009-04-26.

Litteratur
----------

* Roderick MacFarquhar og Michael Schoenhals: *Mao's Last Revolution*. Harvard University Press, 2006 ISBN 0-674-02332-3
* Alessandro Russo: «The Conclusive Scene: Mao and the Red Guards in July 1968», i *east asia cultures critique*, Volume 13, Number 3, Winter 2005, s. 535-574
* Guo Jian, Yongyi Song, Yuan Zhou: *Historical Dictionary of the Chinese Cultural Revolution*, Scarecrow Press, 2006, s 273.
**Tan Zhenlin** (kinesisk: 谭震林, pinyin: *Tán Zhènlín*, født 24. april 1902 i fylket You i provinsen Hunan i Kina, død 30. september 1983 i Beijing) var en kinesisk militær og politiker. Han satt i Sentralkomiteen for Kinas kommunistiske parti 1956-1982.

Liv og virke
------------

### Det store spranget

Under *Det store spranget*-kampanjen var han vesentlig delaktig i å sette igjennom de ærgjerrige produsjonsmalene. Våren truet han for eksempel lederen av provinsen Hunan, Zhou Yhiaozhou, med å innordne han som «høyreavviker» i tilfelle han ikke tilpasset seg de forventede innhøstningsmålene. Hvis man meldte at man hadde «innfridd», utløste dette også et innleveringskrav til sentralt hold, som så skulle kunne disponere det (for eksempel eksportere). Slik var påstått normoppfyllelse med på å utarme områder og i verste fall utløse hungersnød der, i tilfelle produksjonen ble overrapportert. 

### Kulturrevolusjonen og etterpå

Han var en av marskalkene (og vise regjeringssjef) som fordømte kulturrevolusjonen i februar 1967. Det oppgis at han fikk et vredesutbrudd og sagt til Zhou Enlai at han angret på at han ble med i kommunistpartiet og fulgte Mao. Likesom general Chen Yi og Nie Rongzhen fremførte han tidlig sterk kritikk mot den. Tan uttalte overfor en partilederforsamling at Kulturrevolusjonen var et forsøk på å utrense det kinesiske kommunistpartis gamle garde. Tan skal så ha sagt: 

*«Jeg har gjort tre feil i mitt liv. Jeg skulle ikke ha levet til i dag. Jeg aldri ha sluttet meg til revolusjonen med Mao. Jeg skulle aldri ha sluttet meg til kommunistpartiet».»* 
Han ble så ettertrykkelig fordømt av Lin Biao som del av «februarmotstrømmen» og utrensket. Men etter Lin Biao selv gikk til grunne i 1971, forsøkte Mao å knytte ann til sine gamle kametater fra revolusjonstiden, og gjenoppreiste Tans politiske posisjon. I 1975 ble Tan utnevnt til en av viseformennene i Den nasjonale folkekongress.

Tan Zhenlin var medlem av det 8. politbyrå for kommunistpartiet og medlem av den 8. (1956–1969), den 10. (1973–1977), og den 11. (1977–1982) sentralkomite. Hav var viseformann for den 4. og 5. folkekongress (1975–1978, 1978–1983).

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Tan Zhenlin
3. ↑  Frank Dikötter: *Mao’s Great Famine. The History of China’s Most Devastating Catastrophe, 1958–1962*. Bloomsbury, London 2010, ISBN 978-1-4088-1219-8, s. 35
4. ↑  «1967年谭震林当面反驳毛泽东：不该跟你干革命». *Ifeng*. Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 5. mai 2016.
5. ↑  Tan Zhenlin

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Museu d'Art Contemporani de Barcelona** (**Barcelonas museum for samtidskunst**, forkorta **MACBA**) ligger ved Plaça dels Àngels i El Raval i Barcelona i Catalonia. Museet åpna for publikum 28. november 1995. Bygningen ble tegna av Richard Meier & Partners. Dens arkitektoniske stil har sterke referanser til modernismen.

All kunsten er fra seint 1900-tall og fram til i dag. Det er representert tre perioder for moderne kunst: den første fra 1940-tallet til 1960-tallet, den andre dekker 1960-tallet og 1970-tallet, mens den tredje er fra samtida. Samlinga fokuserer på katalansk og spansk kunst, men det fins også noe utenlandsk kunst. 

Overfor museet ligger den middelalderske Convent dels Àngels, med et kapell som har blitt gjort om til et separat utstillingslokale for museet. Det har fått navnet Capella del Macba, og inneholder videoutstillinger. Inngangen til denne delen av museet er gratis.

Et annet samtidskunstmuseum, CCCB, ligger ved siden av MACBA.

Eksterne lenker
---------------

* (ca) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Museu d'Art Contemporani de Barcelona – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bilder av museet

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NKC **·** BNE **·** CiNii **·** GeoNames
 |
**Maurice Parry** (født 7. november 1877 i Oswestry, død 24. mars 1935) er en tidligere walisisk fotballspiller. Han spilte som en defensiv midtbanespiller.

Parry spilte i *Newtown*, *Long Eaton Rangers*, *Leicester Fosse* (som i 1919 ble til Leicester), *Loughborough* og Brighton før han ble hentet til Liverpool av manager Tom Watson i mars 1900. Han fikk sin debut 13. oktober samme år i hjemmekampen på Anfield mot Bolton i en kamp Liverpool vant 2 – 1 foran 12 000 tilskuere. Hans første mål kom først 1. april 1904 i bortekampen mot Everton på Goodison Park uten at det hjalp de røde idet Everton vant 5 – 2. Han fikk totalt 222 kamper for klubben, og scoret 4 mål i løpet av denne perioden.

Han ble værende i klubben frem til 1909 da han sammen med Alex Raisbeck skrev under for *Partick*.

Senere ble han trener for blant annet Barcelona, Eintracht Frankfurt, 1. FC Köln. Han returnerte senere tilbake til Liverpool som en del av trenerteamet.

Han døde i Bootle i 1935.

Statistikk
----------

### Kamper

**Liverpool**

* **1900-1909:** Ligakamper - mål: **207 kamper - 4 mål.**
* **1900-1909:** Totalt kamper - mål: **222 kamper - 4 mål.**

### Medaljer

* **1905/1906:** Ligamester 1. divisjon.

Se også
-------

* Statistikk om Liverpool FC.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Profil på LFChistory.net Arkivert 17. juni 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Olga Oelkers** (født 21. mai 1897, død 10. januar 1969) var en tysk fekter som deltok i flere olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1936 i Berlin.

Oelkers vant en olympisk sølvmedalje i fekting under OL 1928 i Amsterdam. Hun kom på tredjeplass i den individuelle konkurransen i florett for damer bak Helene Mayer fra Tyskland og Muriel Freeman fra Storbritannia. Det var 27 kvinnelige fektere fra elleve nasjoner som deltok i florettkonkurransen som ble avviklet 31. juli til 1. august 1928.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Bronse i fekting, florett damer Tysklands flagg Tyskland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olga Oelkers – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Olga Oelkers – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Olga Oelkers – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Olga Oelkers – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Olga Oelkers – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Sergej Mikhajlovitsj Naumov** (russisk: Сергей Михайлович Наумов; født 9. april 1962 i Moskva) var en sovjetisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul og 1992 i Barcelona.

Naumov vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under OL-1988 i Seoul. Han var med på det sovjetiske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Jugoslavia og USA. Sovjetunionen tapte semifinalen mot USA med 7-8 og vant bronsefinalen mot Vest-Tyskland med 14-13. Markotsj spilte sju kamper og scoret fem mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - Bronse Bronse i vannpolo, Sovjetunionens flagg Sovjetunionen
* 1992 Spanias flagg Barcelona - Bronse Bronse i vannpolo, OLs flagg Samveldet av uavhengige stater

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sergej Naumov – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Sergej Naumov – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Sergej Naumov – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Sergej Naumov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Maurice Lecoq** (født 26. mars 1854, død 16. desember 1925) var en fransk skytter som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris og 1908 i London, han deltok også i Ekstralekene 1906 i Athen.

Lecoq vant to olympiske medaljer i skyting under OL 1900 i Paris.
Han kom på andreplass i lagskytingen 50 meter militærpistol, bak laget fra Sveits og han var også med på det franske laget som kom på tredjeplass på 300 meter armégevær 3 stillinger, bak Sveits og Norge. Det var 30 deltakere fra seks nasjoner som deltok i konkurransen 300 meter armégevær. Den med høyest score vant den individuelle konkurransen og i lagkonkurransen ble resultatet av de fem deltakerne fra hver nasjon summert. 
De andre skytterne på det franske laget var; Auguste Cavadini, Léon Moreaux, Achille Paroche og René Thomas. 
Lecoq kom på tjueførsteplass i den individuelle konkurransen med 823 poeng, som var det nest svakeste resultatet i lagskytingen for Frankrike.

Åtte år senere under 1908 i London var han med på det franske laget som kom på tredjeplass på 300 meter rifle, 3 stillinger.

OL-medaljer
-----------

* 1900 Frankrikes flagg Paris - Sølv Sølv i skyting, 50 meter militærpistol, lagskyting (Frankrike)
* 1900 Frankrikes flagg Paris - Bronse Bronse i skyting, 300 meter armégevær, 3 stillinger, lagskyting (Frankrike)
* 1908 Storbritannias flagg London - Bronse Bronse i skyting, 300 meter rifle, 3 stillinger, lagskyting (Frankrike)
* (1906 Hellas’ flagg Athen - Gull **Gull** i skyting, 25 meter pistol)
* (1906 Hellas’ flagg Athen - Bronse Bronse i skyting, 20 meter duellpistol)
* (1906 Hellas’ flagg Athen - Bronse Bronse i skyting, 300 frigevær, lagskyting (Frankrike))

Referanser
----------

1. 1 2   fødselsattest[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   GeneaStar, oppført som Maurice Marie Lecoq, GeneaStar person-ID lecoqmauric[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maurice Lecoq – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Maurice Lecoq – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Sergej Nikolajevitsj Lanskoj** (russisk Сергей Николаевич Ланской; født 1774, død 7. mars 1814) var russisk generalløytnant som tjenestegjorde under tsar Aleksander I og særlig utmerket seg under Napoleonskrigene.

Biografi
--------

Lanskoj var av adelig herkomst fra Galitsj i det som nå er oblast Kostroma.

Han gikk tidlig inn i det militære. Den 16. april 1797 ble han fenrik, den 8. september 1798 løytnant og den 13. mars 1801 storfyrst Konstantins adjutant. Den 5. oktober 1801 ble han forfremmet til kaptein.

Lanskoj ble så i noen år satt til diplomatisk tjeneste, for det meste postert i Paris. Den 14. august 1805 vendte han tilbake til det militær, med oberstløytnants rang. Han utmerket seg under slaget ved Austerlitz og ble den 12. desember 1805 forfremmet til oberst. Deretter tjenestegjorde han i den russisk-tyrkiske krig (1806–1812).

Den 3. august 1810 ble han generalmajor og kommandør for *De hviterussiske husarer*. Som dette tok han del i krigen mot franskmennene i 1812, og utmerket seg i slaget ved Berezina og i slaget ved Katzbach. Den 15. september 1813 ble han generalløytnant.

Under Vinterfelttoget i 1814 i Frankrike kommanderte han det lette kavaleri i det russiske korps under general Sacken, særlig i slaget ved La Rothière og slaget ved Montmirail. 

I slaget ved Craonne fikk han sent på ettermiddagen i oppdrag å med sine husarer og dragoner å dekke det russiske infanteris retrett. Under de påfølgende kamper ble han dødelig såret.

Lanskoj etterlot seg det ønske å begraves i russisk jord. Hans husarer tok med hans levninger og begravde dem i Grodno (Гродно).

Referanser
----------

1. ↑   CERL Thesaurus, oppført som Sergej N. Lanskoj, CERL-ID cnp02130807, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Государственный Эрмитаж. Западноевропейская живопись. Каталог / под ред. В.Ф. Левинсона-Лессинга; ред. А.Е. Кроль, К.М. Семенова. - 2-е издание, переработанное и дополненное. - Л.: Искусство, 1981. - Т. 2. - С. 258, кат.№ 7895. - 360 с.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Cindy Kristin Haug** (født 28. august 1956, død 23. august 2018) var en norsk forfatter.

Haug debuterte i 1982 med prosaboken *Se deg ikke tilbake mot Europa og bli stein ... O, Eurydike*. Senere kom blant annet diktsamlingene *faen Heller flirer fagert, Snap-Shots fra Fedrelandet* (1983), *Elektrisk ereksjon* (1984) og *Gaupehjerte* (1993), og utgivelser som *Skumlepper* (1989) og *Fjærtegn* (1997), som inneholder både dikt og noveller. I tillegg ga hun i 1983 ut en samling barnevers, *Helt Der Helt Nær*.

Hun skrev i mange ulike sjangere og eksperimenterte gjennom forfatterskapet med skriveform og blanding av sjangere. Språket i tekstene er ukonvensjonelt, og forfatterskapet hennes regnes gjerne til den perioden som populært kalles pønkerperioden. Et sentralt tema i diktingen til Haug er den harde og desperate tilværelsen for det moderne storbymennesket.

Referanser
----------

1. ↑   www.forfatterforeningen.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Cindy Haug er død», Den norske Forfatterforenings nettsider (Besøkt 30. august 2018)

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
*Se Lilleborg for lignende steder og navn*
**Lilleborg kirke** er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1966 på Torshov i Oslo. Byggverket er i betong og tegl og har 600 plasser. Altertavlen er ved Olav Strømme. Kirken har et 19-stemmers orgel levert av det svenske orgelbyggerfirmaet Åkerman & Lund.

Historie
--------

Klokkestolen fra gamle Lilleborg sognekirke står i dag ved Lillomarkskapellet.  Foto: C. Hill (2007) 
Menigheten ved Lilleborg holdt til i et forenings- og festivitetslokale i Holsts gate 3, som ble deres sognekirke fra 1917 og frem til de fikk egen kirke i 1966. Lokalene i Holsts gate har siden fått navnet Sagene Festivitetshus.

I 1939 fikk menigheten to ringeklokker montert i en støpul ved siden av kirken. I 1966 ble disse med over til den nye kirken og en liten klokke ble kjøpt inn i tillegg. Klokkene ble koblet til elektriske ringemaskiner, mens klokkestolen ble flyttet til Lillomarkskapellet. Fundamentet til klokkestøpulen er fortsatt bevart ved Holsts gate.

Kulturminne
-----------

Lilleborg kirke er et kulturminne og har nummer 84303 i Riksantikvarens kulturminnebase.

Referanser
----------

1. 1 2  Terje de Groot (2010). *Oslos kirkeklokker og ringeskikker gjennom 800 år*. Oslo: Norsk kulturråd. s. 263. ISBN 9788230314913.

Eksterne lenker
---------------

* Lilleborg menighet om kirken
* (no) «Lilleborg kirke». *Kirkesøk*. Den norske kirke.
* Oslo byleksikon
* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lilleborg kirke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Oslo bispedømme : Nordre Aker prosti |
| --- |
| 
* Hasle
	+ Hasle kirke
* Paulus-Sofienberg
	+ Paulus kirke
	+ Sofienberg kirke
* Sagene-Iladalen
	+ Sagene kirke
	+ Iladalen kirke
* Sinsen
	+ Sinsen kirke
* Torshov-Lilleborg
	+ Torshov kirke
	+ Lilleborg kirke

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** GeoNames **·** Riksantikvaren kulturminne **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Samfundet, 26. mai 2005. Foto: Carl-Erik Eriksson
**Betty Big Boom Band** (1987–1993, 2004–2008) er en norsk rockegruppe fra Trondheim.

Kort historikk
--------------

BBBB startet ut i 1987 som et soul-inspirert band med låtmateriale fra Betty Bohm Bang Band og cover-låter. Bandet utviklet fort sin egen særpregede norske soul-stil med norske tekster og konserter med fullt trøkk. BBBB kom med en rekke egne låter med tekster av Betty Boom og hvor mange av band-medlemmene bidro med melodier og arrangement. De gav ut en singel, noen kassetter og en CD. Bandet pakket sammen i 1993, men startet igjen i 2004, og kom med en ny CD i 2006 med 4 låter. Bandet ble oppløst igjen sommeren 2008.

Medlemmer 1988
--------------

* Betty Boom: vokal
* Svend Johnny Breiby: trommer
* Jomar Johansen: bass
* Sigurd Saue: trombone
* Lars Gunnar Lien: keyboard
* Egil Furre: saksofon
* Dag Helle Bysting: saksofon
* Torgeir Andresen: trompet

Medlemmer 1991
--------------

* Betty Boom: vokal
* Andreas Aase: gitar
* «Broder» Harald Stendal: keyboard
* Jomar Johansen: bass
* Sigurd Saue: trombone
* Morten Hofstad: trompet
* Egil Furre: saksofon
* Thomas Brodahl: trommer

Andre musikere i perioden 1987–1993: Bjørn Saksgård (bass), Ole Asmer Kværneng (gitar), Arild Schei (bass), Siri Gellein (kor), Ann-Lill Elshaug (kor), Marit Samuelstuen (kor), «Biffen» Roald Birkelund (gitar), Finn Guttormsen (bass), Ivar Harry Iversen (trommer).

I tillegg har Eilert Ottem spilt gitar ved gjenforeningskonserter i 1996 og 2003.

Medlemmer 2007
--------------

* Betty Boom: vokal
* Ole Asmer Kværneng: gitar
* «Broder» Harald Stendal: keyboard
* Erlend Dehlin: bass
* Sigurd Saue: trombone
* Morten Schrøder: trompet
* Egil Furre: saksofon
* Thomas Brodahl: trommer
* Ann-Lill Elshaug: kor
* Nina Brovold: kor

Andre musikere i perioden 2004–2007: Jomar Johansen (bass), Susanne Saue (kor).

Diskografi
----------

### Egne utgivelser

* (1988) *Something's got a hold on you* (Singel)
* (1989) *Live fra Rock-Uka* (kassett)
* (1989) *Vi Kan Leke Hus* (kassett)
* (1991) *Full Pute* (CD)
* (2006) *Forventet* (EP)
* (2007) *Førstedamene* (CD-singel)
* (2017) *1989* (Digital utgivelse)

### Sammen med andre

* (1989) *9 Svette Live! Rock-Uka 89* (LP)

Litteratur
----------

* Jan Eggum, Bård Ose og Siren Steen: *Norsk Pop & Rock Leksikon*, Vega Forlag, 2005, s. 59.
* Terje Nilsen: *Hardt og fort, Rock og Pop i Trondheim i 1970- og 80-årene*, Tapir Akademisk Forlag, 2009, s. 20-22.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Lais fra Hykkara** (død 340 f.Kr.) var en hetære eller kurtisane i antikkens Hellas. Hun var antagelig født i Hykkara på Sicilia (på hva som i dag er Carini) og hun døde i Thessalia i Hellas. En annen kjent hetære med samme navn, Lais fra Korint, levde på omtrent samme tid og på samme sted. Ettersom antikkens forfattere ofte forvekslet disse to med hverandre eller ikke var direkte nøyaktig til hvem av dem de refererte til, er de to blitt uoppløselig sammenknyttet. Anekdoter som viser til den ene kan derfor like gjelde den andre.

I henhold til Athenaios var hun en datter av Damasandra, skjønt andre skribenter nevner faren som Timandra. Hun var også en samtidig med en annen kjent hetære, Fryne. Det hevdes at hun ble forelsket i en mann fra Thessalia ved navn Hippostratos eller Hippolokos som brakte henne til Thessalia. Andre kvinner her ble så sjalu på henne at de lokket henne inn i tempelet til Afrodite og steinet henne til døde. Hun ble gravlagt ved bredden av elven Peneios.

Det er et antall mer eller mindre troverdige anekdoter om henne. Eksempelvis ble det sagt at den athenske statsmannen og taleren Demosthenes var villig til å betale 1000 drakmer for en natt med henne, men hun hevet prisen til 10 000 drakmer etter å ha sett ham. På den annen side er det sagt at hun ga seg til filosofen Diogenes fra Sinope. Selv om kontrasten i disse to prisene utgjør en god historie, hvilket er årsaken til at den er blitt husket for ettertiden, er den ikke sannsynlig. Diogenes var etter sigende en uteligger som bodde i tønne. Hvis hun først hadde økt prisen for Demosthenes grunnet hans utseende, er det lite rimelig at hun ville ha gitt seg hen til en sær uteligger, om enn filosof, for ingenting.

Referanser
----------

1. ↑   Directory of eponymous plant names - extended edition. Index of Eponymic Plant Names - Extended Edition. Index de Noms éponymiques des Plantes - Édition augmentée. side(r) T22[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Wallechinsky, David (1978): *The People's Almanac Presents the Book of Lists*. New York: Bantam Doubleday Dell. ISBN 0-553-11150-7. s. 328–329
3. ↑   Athenaios: *Deipnosophists*, «Bok 13 (b)»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lais – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Charles Peter Mason (1867): «Lais» i: Smith, William: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. **2**. s. 712.
* Athenaios: *Deipnosophists*, «Book 13», engelsk oversettelse ved *Attalus.org*
**Lais fra Korint** var en kjent hetære i antikkens Hellas. 

Lais var sannsynligvis født i Korint og levde på samme tid som Peloponneskrigen, rundt 450 f.Kr. Hun ble omtalt som sin tids vakreste kvinne,men ble også satt pris på for sin sjarme og som en interessant samtalepartner. I sine beste år forlangte hun den uhørte prisen av 10 000 drakmer.

Blant klientene var den olympiske mesteren Eubotas fra Kyrene og den hedonistiske filosofen Aristippos fra Kyrene, som er tilskrevet to skrifter som omhandler Lais. Hun skal også ha vært den kynistiske filosofen Diogenes fra Sinopes elskerinne. 

Gravsteinen til Lais' grav i Korint framstilte en vær som ble revet i stykker av en løvinne.

Lais fra Hykkara var en noe yngre hetære som omtrent samtidig bodde og arbeidet på samme sted, og antikkens forfattere forvekslet derfor ofte de to, eller bare omtalte dem som *Lais*, slik at det ikke er mulig å vite hvem av dem de omtaler.

Referanser
----------

1. ↑   Q45171283[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Charles Peter Mason (1867): «Lais» i: Smith, William: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Bind 2. s. 712.
* Volkmann, Hans (1969): «Lais» i: *Der Kleine Pauly* (KlP). Bind 3, Stuttgart, s. 457.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lais of Corinth (Holbein) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** BNE
 |
**Tyrus Wayne Thomas** (født 17. august 1986 i Baton Rouge, Louisiana) er en amerikansk basketballspiller for laget Charlotte Bobcats i NBA. Thomas spiller som forward på banen. Thomas spilte basketball på college for Louisiana State University.

College-karriere
----------------

Tyrus Thomas spilte sin college-karriere hos Louisiana State University. Der scoret han i gjennomsnitt 12,3 poeng per kamp, tok 9,2 returer per kamp og blokkerte i gjennomsnitt 3,09 skudd per kamp. Thomas scoret også på 60,8 % av sine skudd fra banen.

NBA-karriere
------------

### Portland Trail Blazers

I 2006 ble Tyrus Thomas trukket opp til NBA-klubben Portland Trail Blazers, men ble byttet bort til Chicago Bulls sammen med Viktor Khrjapa mot LaMarcus Aldridge.

### Chicago Bulls

28. juni 2006 ble Tyrus Thomas byttet til NBA-klubben Chicago Bulls, der han har spilt siden.

I 2006-2007-sesongen, da Thomas var helt ny i NBA, spilte han totalt 72 kamper, der han startet 4 av dem, for klubben. Thomas scoret i gjennomsnitt 5,2 poeng per kamp, tok 3,7 returer per kamp og blokkerte i gjennomsnitt 1,06 skudd per kamp. Tyrus Thomas scoret på 47,5 % av skuddene sinde fra banen, og 60,6 % av straffekastene sine.

Nå spiller Thomas for Charlotte Bobcats.

Kilder
------

* Thomas bio hos NBA

### Referanser

1. ↑   College Basketball at Sports-Reference.com, besøkt 28. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Salaries». *Liste over lønninger i NBA* **(engelsk)**. HoopsHype. Besøkt 4. november 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tyrus Thomas – eurobasket.com Rediger på Wikidata

* (en) Tyrus Thomas – draftexpress.com Rediger på Wikidata

* (en) Tyrus Thomas – Basketball-Reference.com Rediger på Wikidata
**«Old and Wise»** er en sang fra 1982 av Alan Parsons Project fra albumet *Eye in the Sky*. Alan Parsons skrev denne sangen med sin partner i gruppen, Eric Woolfson. 

Sangen nådde nummer 21 på US Billboard AC liste tidlig i 1983 og nummer 74 i Storbritannia.

Vokalen på den originale utgivelsen av "Old and Wise" ble fremført av tidligere Zombies vokalist Colin Blunstone. Blunstone var med på flere av Alan Parsons Project album, men "Old and Wise" var den eneste singelen med Blunstone som vokalist.

  

Teksten handler om en person som ser tilbake på livet og henvender seg til dem han kjente med kjærlig erindring, siden han nå ikke har tid til bitre minner. 

> When they asked me if I knew you
> 
> 
> I'd smile and say you were a friend of mine
> 
> 
> And the sadness would be lifted from my eyes
> 
> 
> 
> Oh, when I'm old and wise
> 
> 

**Medvirkende**

* Colin Blunstone: vokal
* Alan Parsons: keyboard, Fairlight-programmering
* Eric Woolfson: keyboard
* Ian Bairnson: akustiske og elektriske gitarer
* Mel Collins: saksofon
* Stuart Elliott: trommer, perkusjon
* The English Chorale: kor

Referanser
----------

1. ↑  Songfacts. «Old and Wise by The Alan Parsons Project - Songfacts». *www.songfacts.com* **(engelsk)**. Besøkt 21. februar 2021.
2. ↑  «ALAN PARSONS PROJECT | full Official Chart History | Official Charts Company». *www.officialcharts.com*. Besøkt 21. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Old And Wise* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *Old And Wise* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *Old And Wise* på AllMusic Rediger på Wikidata
Denne artikkelen omhandler tegneserien av Thore Hansen.  For det amerikanske heavy metal-bandet, se OLD.
***Old*** var en norsk tegneserie som gikk i barnebladet *Magne* fra utgivelse nummer 8 1980 til utgivelse nummer 10 i 1981. Serien ble tegnet av forfatter, kunstner og tegneserietegner Thore Hansen. Hansen ble tildelt Kirke og kulturdepartementets tegneseriepris for serien i 1980. Serien ble utstilt på Henie-Onstad kunstsenter i 1981.

Tegneserien er en science-fiction-historie og handler om en fremtid når de få gjenværende menneskene for lengst har forlatt jorda. *Old* er den eldste av de som seilte gjennom universet. Noen sa han hadde vært der ute i tusen år, mens andre mente det måtte være tusen ganger tusen år. Hans liv var en evig reise – uten mål og slutt. På sine reiser møter han blant annet de vise Shimoolene – skapninger som også går igjen i Hansens populære bøker i Skogland-serien.

Tegneserien er inspirert av science-fiction-boken *The City* skrevet av Clifford D. Simak fra 1952.

Referanser
----------

1. ↑  Artikkel om Thore Hansen i *Norsk biografisk leksikon*
2. ↑  ««Kulturdepartementets premiering av barne- og ungdomslitteratur» hos Bærum bibliotek». Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 11. oktober 2015.

Portal: Tegneserier
**Theodoros Kolokotronis** (født 1770 i Ramavouni i Messenia, død 1843) var en gresk general i den greske selvstendighetskrigen mot Det osmanske rike. Kolokotroneoi ble født inn i en mektig og høyt respektert familie fra Arcadia i det 18. århundre. Deres legende om stolthet og ulydighet er blitt minnet i en kjent gresk folkevise som har overlevd helt frem til dags dato fra denne tiden. 

Hans far, Konstantin Kolokotronis, deltok i et væpnet opprør som ble støttet av Katarina den store av Russland, da han ble drept i et oppdrag sammen med to av sine brødre George og Harry. Theodoros sluttet seg til rekkene av de peloponnesiske gerilja-bandene og han viste seg dyktig. For i en alder av femten år var han allerede gjort til leder for sin egen gerilja-gruppe. Han hadde også en kort periode der han tjenestegjorde på havet og fra 1805 og utover tok han tjeneste på en rekke forskjellige skip innen den russiske flåten under de russisk-tyrkiske krigene. 

Kolokotronis hadde gjennom årene skaffet seg flere politiske fiender innen den provisoriske regjeringen i Hellas som da var ledet av Petrobey Mavromichalis som fikk ham fengslet, blant annet for oppvigleri og som motstander av de greske myndigheter. Kolokotronis ble løslatt da en egyptisk hær under kommando av Ibrahim Pasha invaderte Morea som da var en liten del av Hellas. 

Etter krigen ble Kolokotronis en sterk tilhenger av grev Ioannis Kapodistrias, som var en talsmann for en gresk handels-allianse med Russland. På slutten av sitt liv hadde Kolokotronis lært seg å skrive og lese for å kunne fullføre sine dagbøker og memoarer. Disse memoraene har vært en flerårig favoritt blant befolkningen i Hellas og bøkene hans har flere ganger blitt oversatt til flere andre språk, blant annet engelsk. 

Kolokotronis ble etter sin død hedret med mange gatenavn. Veldig mange av disse gatenavnene finnes nesten i hver storby. Kolokotronis sitt portrett ble blant annet avbildet på forsiden av den greske 5000 drakmer-seddelen i perioden 1984 til 2001.

Referanser
----------

1. ↑   VE / Kolokotroni, Fedor[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   ESBE / Kolokotroni, Fedor[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.idref.fr[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA
 |