recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Cnemogonus*** er en slekt av små, runde, mer eller mindre skjellkledte snutebiller.

Utseende
--------

Små (ofte 2 – 3 mm), sterkt hvelvede, ofte nærmest kulerunde biller. Kroppen, særlig undersiden, er høyt hvelvet. Grunnfargen er mørkebrun eller svart, men denne er ofte nesten helt dekket av lyse skjell, særlig på undersiden. De mangler påfallende, oppstående hår. Hodet er temmelig lite, fasettøynene er store, men flate, snuten er lang, slank og krum. Normalt peker denne nedover eller bakover, og den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle, og sitter festet på snuten i den ytre halvdelen. Brystskjoldet (pronotum) er mye smalere enn dekkvingene, fremst med en markert "krage", sidene er rundede. Det har ofte et par lave knøler på sidene og er sterkt punktert, men punkteringen er ofte mer eller mindre dekket av lyse skjell. Dekkvingene har markerte skuldre og tydelige punktrekker. Overflaten er gjerne ujevn med lave knøler eller grunne fordypninger. På sidene er dekkvingene bøyd ned slik at de dekker deler av dyrets sider. Beina er forholdsvis korte, og kan foldes tett inntil kroppen.

Levevis
-------

Småsnutebillene lever for det meste på ulike slags urter og småbusker. Larvene utvikler seg vanligvis i modnende frø i belger, frøkapsler eller lignende, eller i blomster.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **småsnutebiller, Ceutorhynchinae** Gistel, 1856
						* Stammen **Cnemogonini** Colonnelli, 1977
							+ Slekten ***Cnemogonus*** LeConte, 1876 
								- *Cnemogonus carinirostris* Hustache, 1922
								- *Cnemogonus cristulatus* Hustache, 1922
								- *Cnemogonus epilobii* Bedel, 1887
								- *Cnemogonus ferrugineus* Hustache, 1922
								- *Cnemogonus lecontei* Dietz, 1896

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cnemogonus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cnemogonus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Cnemogonus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Cnemogonus* hos NCBI Rediger på Wikidata
**Nestor** er et kurssted for voksne i Melsomvik i Vestfold. Nestor driver under Lov om Folkehøyskoler, har en elevkapasitet på 42 overnattende kursdeltakere og inntil 60 dagskursdeltakere. Nestor seniorutvikling eies av Stiftelsen Nestor seniorutvikling Melsomvik. Skolen fokuserer på voksne elever (55+) og tilbyr ikke helårskurs, bare kortere kurs.

Ett av hovedtilbudene er seniorkurs som retter seg mot yrkesaktive seniorer. Her kan man kan få inspirasjon og hjelp til å planlegge de siste årene i yrkeslivet, samt overgangen til pensjonisttilværelsen. I tillegg tilbyr skolen datakurs for seniorer, temakurs innen historie, litteratur mm, foruten et lite utvalg kulturreiser.

Historie
--------

Norsk Pensjonistskole ble etablert som en selveiende stiftelse i oktober 1976 av Knut Andersen, fra stiftelsen Betalende Feriekolonier (opphørte å eksistere i 2011), Nasjonalforeningen for Folkehelsen og Norske kvinners sanitetsforening. Skolen skiftet senere navn til **Norsk senter for seniorutvikling** og fra og med 12. desember 2012 er navnet **Nestor - et unikt kurssted**.

Eksterne lenker
---------------

* Nestor Melsomvik

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Craponius*** er en slekt av små, runde, mer eller mindre skjellkledte snutebiller.

Utseende
--------

Små (ofte 2 – 3 mm), sterkt hvelvede, ofte nærmest kulerunde biller. Kroppen, særlig undersiden, er høyt hvelvet. Grunnfargen er mørkebrun eller svart, men denne er ofte nesten helt dekket av lyse skjell, særlig på undersiden. De mangler påfallende, oppstående hår. Hodet er temmelig lite, fasettøynene er store, men flate, snuten er lang, slank og krum. Normalt peker denne nedover eller bakover, og den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle, og sitter festet på snuten i den ytre halvdelen. Brystskjoldet (pronotum) er mye smalere enn dekkvingene, fremst med en markert "krage", sidene er rundede. Det har ofte et par lave knøler på sidene og er sterkt punktert, men punkteringen er ofte mer eller mindre dekket av lyse skjell. Dekkvingene har markerte skuldre og tydelige punktrekker. Overflaten er gjerne ujevn med lave knøler eller grunne fordypninger. På sidene er dekkvingene bøyd ned slik at de dekker deler av dyrets sider. Beina er forholdsvis korte, og kan foldes tett inntil kroppen.

Levevis
-------

Småsnutebillene lever for det meste på ulike slags urter og småbusker. Larvene utvikler seg vanligvis i modnende frø i belger, frøkapsler eller lignende, eller i blomster.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i det østlige Nord-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **småsnutebiller, Ceutorhynchinae** Gistel, 1856
						* Stammen **Cnemogonini** Colonnelli, 1977
							+ Slekten ***Craponius*** LeConte, 1876 
								- *Craponius bigibbosus* Hustache, 1916
								- *Craponius epilobii* Seidlitz, 1891
								- *Craponius inaequalis* (Say, 1831)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
*«Tartessisk» kan også referere til Tartessos.*

**Tartessisk språk** var et språk som ble talt i det nåværende Spania i oldtiden. Det er kun kjent fra noen innskrifter i området rundt Tartessos. Språket er etter all sannsynlighet helt ulikt iberisk språk, og man kjenner ikke til noe sikkert slektskap med noe annet språk.

De områdene hvor man har funnet inskripsjoner dekker den sørvestlige delen av Den iberiske halvøy, hovedsakelig sør i Portugal (Algarve og sørlige Alentejo), men også Spania (sør for Extremadura og vestlige Andalucía). Det er 95 inskripsjoner hvor den lengste har 82 lesbare tegn. Rundt en tredjedel av dem har blitt funn på gravsteder fra tidlig jernalder eller andre gravsteder assosiert med rike og komplekse graver. Det er vanlig å datere dem til 600-tallet f.Kr. og de sørvestlige inskripsjonene, de eldste paleohispaniske skrifter med bokstaver som mest minner om spesielle fønikiske bokstaver, dateres til rundt 825 f.Kr. I henhold til Koch (2011), er de sørvestlige inskripsjonene de tidligste skriftene som er funnet i Vest-Europa mot Atlanterhavet.

Det er generell enighet om at området under taressisk innflytelse er mellom Huelva og dalen Guadalquivir. Jesús Rodríguez Ramos (2005) mener disse inskripsjonene samsvarer med mer perifere kulturer og ikke til Tartessos ettersom de er hovedsakelig lokalisert utenfor dette området. Imidlertid mener Koch (2010) tartessisk er et egnet navn for språket ettersom forbindelsen med det historisk og arkeologiske kjente kongedømmet Tartessos synes i økende grad sikkert, særlig ettersom mange stelene som er brukt på tartessiske gravsteder.

Tilnærmet utstrekning for området under tartessisk innflytelse.
Fonte Velha (Bensafrim, Lagos i Portugal)

Referanser
----------

1. 1 2   Koch, John T. (2011): *Tartessian 2: The Inscription of Mesas do Castelinho ro and the Verbal Complex. Preliminaries to Historical Phonology*. Oxbow Books, Oxford, UK. ISBN 978-1-907029-07-3. ss. 1–198
2. ↑  Koch, John T. (2010): *Celtic from the West*, kapittel 9: «Paradigm Shift? Interpreting Tartessian as Celtic». Oxbow Books, Oxford, UK. ISBN 978-1-84217-410-4. ss. 197–202.
3. ↑  Koch, John T. (2010): *Celtic from the West*, kapittel 9: «Paradigm Shift? Interpreting Tartessian as Celtic». Oxbow Books, Oxford, UK. ISBN 978-1-84217-410-4. ss. 187–295.
4. ↑  Rodríguez Ramos, Jesús (2005): «Introducció a l'estudi de les inscripcions ibèriques», *Revista de la Fundació Privada Catalana per l'Arqueologia ibèrica*, 1, ss. 13-144.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
**Metrioxeninae** er en gruppe av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea).

Utseende
--------

Stort sett små (ofte 3 – 5 mm), avlange, noe flate biller, brune, rødlige eller svarte. Oversiden er snau eller med spredte, fine hår eller skjell, ofte noe glinsende, gjerne kraftig og tett punktert. **Hodet** er i midten trukket ut til en snute som er lengre enn resten av hodet. Antennene sitter festet ved roten av snuten, rett ved øyets framkant. Antennenes to-tre ytterste ledd danner en løs kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, tilsmalnet framover, med markerte sidekanter. Det er ofte tett og sterkt punktert. **Dekkvingene** er avlange og parallellsidige. **Beina** er ganske korte og kraftige, baklårene gjerne sterkt fortykkede. På mellom- og bakbeina har leggene og lårene en rekke av kraftige knøler på oversiden. Framleggene (protibiae) har en kam av børster som brukes til å rense antennene. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite og knapt synlig. Det tredje og ofte også det andre leddet er tolappede. På framføttene er det ytterste leddet lengre enn de fire innerste til sammen.

Levevis
-------

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia. Fossile arter er også kjent fra andre deler av Jorda.

Systematisk inndeling
---------------------

Noen ganger blir slektene i Afrocoryninae også plassert her.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (Infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien **Oxycorynidae** Schönherr, 1840
					- Underfamilien **Metrioxeninae** Voss, 1953
						* Slekten ***Metrioxena*** Pascoe, 1870 – 14 arter, 12 av dem nålevende
							+ *Metrioxena corporaali* Heller, 1925
							+ *Metrioxena dibapha* Voss, 1937
							+ *Metrioxena discoidalis* Heller, 1915
							+ †*Metrioxena electrica* Kuschel, 1992
							+ *Metrioxena enderleini* Heller, 1915
							+ *Metrioxena fulva* Heller, 1915
							+ *Metrioxena javanica* Voss, 1937
							+ *Metrioxena marginella* Heller, 1915
							+ *Metrioxena morio* Heller, 1915
							+ *Metrioxena serricollis* Pascoe, 1870
							+ *Metrioxena subvittata* Pascoe, 1874
							+ *Metrioxena sumatra* Heller, 1915
							+ *Metrioxena sumatrana* Heller, 1915

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Optisk port på digital kilowatteller
Optisk port på varmemåler
Optisk port på smart kilowatteller
**IEC 62056** er en samling av standarder for utveksling av strømmåledata utviklet av International Electrotechnical Commission. Den er en internasjonal standard basert på de amerikanske DLMS- og COSEM-spesifikasjonene. 

Protokollen er ikke spesifikk for strømmåling, og brukes også til måledata for gass, vann og varme.

DLMS
----

*Device Language Message Specification* (DLMS) er et sett med standarder utviklet av og vedlikeholdt av *DLMS User Association* (DLMS UA). DLMS-spesifikasjonen stod opprinnelig for *Distribution Line Message Specification*. DLMS ble tatt inn i IEC 62056-serien av standarder via IEC TC13 WG14. DLMS UA har her en rolle for vedlikehold, registrering og sertifisering av tjenester som benytter IEC 62056 DLMS/COSEM.

COSEM
-----

*Companion Specification for Energy Metering* (COSEM) er en mengde spesifikasjoner som definerer transport- og applikasjonslaget til DLMS-protokollen. Disse protokollene er definert av *DLMS User Association* i fire samlinger som kalles henholdsvis den grønne, gule, blå og hvite boken.

* Den grønne boken beskriver arkitektur og protokoller,
* Den gule boken behandler alle spørsmål om samsvarstesting
* Den blå boken beskriver *COSEM meter object model* og *OBIS object identification system*
* Den hvite boken inneholder en ordliste

Dersom et produkt samsvarer med samsvartestten angitt i den gule boken utstedes det en sertifisering av DLMS UA.

Se også
-------

* M-Bus, en europeisk standard for å fjernavlesing som bygger på IEC 62056
* Smart strømmåler

Referanser
----------

1. ↑  What is DLMS?
Gjenskapt femedomstol i Arnsberg, Nordrhein-Westfalen.
**Femedomstoler** (av tysk *veme*) var navnet på en bestemt type straffedomstoler i Det tysk-romerske rike, særlig i Westfalen. Domstolene er kjent fra 1200-tallet, og var i virksomhet til første halvdel av 1500-tallet. 

Det fantes inntil ca. 80 frie domstoler som førte femeprosesser. Femedomstolenes prosesser hemmelige og de avsa en rekke dødsdommer. Dommene ble imidlertid sjelden fullbyrdet. Fra midten av 1400-tallet gikk de tysk-romerske keiserne inn for å begrense femedomstolenes virksomhet, og de mistet sin betydning i løpet av den første halvdel av 1500-tallet.

Etter første verdenskrig, under den tyske Weimarrepublikken ble ordet fememord tatt i bruk. Det skule dekke politiske mord som var vedtatt av en organisasjon eller av en gruppe medlemmer av organisasjonen.

Opprinnelse
-----------

Det første belegg for bruken av ordet «veme» stammer fra 1227. Da forekommer det i den tyske ordkombinasjonen «Vemegenossen (*femekolleger*) fra Wiedenbrück» (Nordrhein-Westfalen). På tysk uttales bokstaven *v* som på norsk *f*. Den tyske keiser Ludvig IV av Det tysk-romerske rike ga i 1332 biskop Ludvig av Braunschweig (1324-1346) fullmakt til å opprette visse domstoler «eyn vri gherichte dar inne tzo seczende under konigs banne nach veme rechte, als in dem lande tzo Westfalen recht is».

Etymologi
---------

Ordets opprinnelse og betydning er uklar. Vanligvis blir det forstått som en omskrivning av straff (tysk Strafe), eller som en omskrivning av kollegium. En utviklingshistorisk teori tilsier ifølge Eberhard Fricke i Historisches Lexikon Bayerns at det siste alternativet er mest sannsynlig. Dette fordi domstolene i de frie grevskapene var organisert kollegialt.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Eberhard Fricke (23. november 2009). «Vemegerichtsbarkeit – Historisches Lexikon Bayerns». *www.historisches-lexikon-bayerns.de*. Besøkt 9. juli 2023.
2. ↑  Ulrike Claudia Hofmann (15. mai 2006). «Fememorde – Historisches Lexikon Bayerns». *www.historisches-lexikon-bayerns.de*. Besøkt 9. juli 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN
 |
**Helsenorge.no** er et nettsted som ble etablert i 2011 av norske helsemyndigheter for å formidle informasjon til innbyggere og pasienter i Norge. Informasjonsinnholdet leveres fra mange offentlige helseaktører, blant Helsebiblioteket, Helsedirektoratet, Folkehelseinstituttet og Legemiddelverket. Også mange sykehus leverer innhold om sykdom og behandling. I tillegg til at nettstedet inneholder informasjon om helse, forebygging, sykdom og rettigheter, har helsenorge.no flere selvbetjeningstjenester. For å få tilgang til disse tjenestene, må brukere logge inn i løsningen. Man kan bruke BankID (som i nettbanken) for å logge inn. Når de er innlogget på nettstedet, kan brukerne se hvilke vaksiner de selv har fått, skifte fastlege, og se hvilke legemidler de selv har fått forskrevet og levert gjennom apotek. I tillegg er det mulig å bestille europeisk helsetrygdkort og melde fra til myndighetene om bivirkninger av legemidler. Man kan også bruke nettstedet til å bestille legetimer og å fornye legemidler som har blitt for gamle.

Innbyggere som bor i innføringskommunene har også tilgang til Kjernejournal. Kjernejournal er en løsning som inneholder de viktige helseopplysninger som helsepersonell trenger i en akuttsituasjon for å gi rask og tryggere helsehjelp.Formålet med en kjernejournal er å gi helsepersonell tilgang til informasjon om pasientens legemidler, besøkshistorikk hos spesialisthelsetjenesten, kritisk informasjon som allergier og opplysninger pasienten selv har registrert. 

Eierskapet for helsenorge.no ble 1. januar 2020 overført fra Direktoratet for e-helse til Norsk Helsenett.

Referanser
----------

1. ↑   Norid[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Arne Olav Hageberg Felles helseportal. Tidsskrift for Norsk Psykologforening nr 7, 2011.
3. ↑  «Direktoratet for e-helse med ny rolle fra 1. januar». *ehelse* **(norsk)**. Besøkt 17. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Kjernejournal innføres

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |
**Radisson Blu Scandinavia Hotel**, også kjent under det uformelle navnet **SAS-hotellet**, er et hotell som ligger like øst for Slottsparken i Oslo, ved Holbergs plass. Hotellet stod ferdig i 1975, på området til der Aars og Voss' skole lå tidligere. Det er med sine 67 meter Oslos tredje høyeste bygning.

Hotellet ble oppført for SAS Royal Hotel A/S i perioden 1973–75 og fikk navnet Hotel Scandinavia. Bygget ble ført opp etter en nordisk arkitektkonkurranse i 1969. Arkiteken er Jan Lunding.

I 2009 ble samarbeidet med SAS avsluttet og samtlige Radisson-hoteller som var del av kjeden ble omprofilert til Radisson Blu, en merkevare for førsteklasses hoteller i den amerikanske hotellkjeden Radisson Hotels. Hotellet på Holbergs plass i Oslo fikk navnet Radisson Blu Scandinavia Hotel.

Galleri
-------

* Radisson Blue Scandinavia Hotell. Foto: Roman CieslakRadisson Blue Scandinavia Hotell. Foto: Roman Cieslak

Se også
-------

* Radisson Hotels
* Radisson Blu Hotel Plaza

Eksterne lenker
---------------

* Radisson Blu Scandinavia Hotel Oslo, hotellets nettsted (engelsk)

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** GeoNames **·** SkyscraperCenter
 |
«An ostrich only thinks he 'covers up'.»
**Dekkoperasjon** eller **coverup** er tiltak for å hindre at noe blir kjent eller avslørt. Det kan være skjulte aktiviteter iverksatt for å påvirke politiske, økonomiske eller militære forhold i et annet land. Den definerende karakteristikken til dekkoperasjoner er at sponsors/utøvers identitet og innblanding skal være skjult i den forstand at det verken er åpenbart eller anerkjennes offentlig. Troverdig benektelse er en kritisk del av dekkoperasjoner.

Dekkoperasjoner blir ofte assosiert med USA og Central Intelligence Agency (CIA) spesielt, og selve begrepet dekkoperasjon er mest kjent som «covert action» som er et distinktivt amerikansk begrep. Selv om mange andre land også benytter seg av dekkoperasjoner er ofte terminologien forskjellige. For eksempel, under Sovjetunionen var det kjent som «aktive tiltak» mens i Storbritannia har det blitt kalt alt fra «spesialoperasjoner» (special operations) og «spesialpolititiltak» (special police action) til «forstyrrende/disruptive tiltak» (disruptive action).

Dekkoperasjoner, som spionasje, eksisterte lenge før etterretning ble en formell og organisert virksomhet. Det var først med etableringen av nasjonale etterretningstjenester på 1900-tallet at dekkoperasjoner ble en formalisert og institusjonalisert del av lands etterretningsvirksomhet.

Referanser
----------

1. ↑  «dekkoperasjon». Det Norske Akademis ordbok. Besøkt 9. august 2019.
2. ↑  «dekkoperasjon». Store norske leksikon. 2. april 2019. Besøkt 9. august 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Fettceller** er laget av en tynn membran som er fylt med fettsubstans, kalt triglyserider.

Voksne mennesker legger på seg ved at fettcellene som finnes i kroppen blir tykkere. Barn går opp i vekt ved at antallet fettceller i kroppen øker.

Når gamle fettceller blir brutt ned dannes det alltid nye, på den måten er det totale antallet fettceller alltid konstant. Når vi slanker oss får vi ikke færre fettceller, men fettinnholdet i dem blir mindre.

I tillegg til å være energilager, produserer fettceller en rekke proteiner. Fettceller har også endorkine og metabolske roller andre steder i kroppen.

Struktur
--------

### Hvite fettceller

Hvite fettceller en celle av cytoplasma med triglyserider. En typisk fettcelle er 0,1mm i diameter, men dette kan variere fra opptil dobbelt så store til halvparten så små. De hvite fettcellene utsondrer proteinene resistin, adiponectin, leptin og apelin.

### Brune fettceller

Brune fettceller er spesielt utbredt hos dyr i kalde omgivelser. Vi vet at småbarn har brune fettcelle, og at voksne har dette, men det er mer usikkert

#### Hvordan forsvinner fettcellene fra kroppen?

Fettceller forsvinner ikke, men de kan bli mindre. Når vi spiser og drikker færre kalorier enn vi forbrenner vil kroppen bruke lagret energi fra fettcellene som drivstoff. Dette er mange kjemiske reaksjoner der man har funnet frem til hva som skal til for å forbrenne fettet og avfallstoffene som oppstår når kroppen tar i bruk fettet som energikilde. 

Av 10kg kroppsfett puster du ut 8,4kg og 1,6kg forsvinner når du tisser eller svetter.

10 kilogram fett har formelen C55H104O6. Det kreves altså 29kg oksygen som vi puster inn. Dette blir da til totalt 28kg karbondioksid (55 CO2) og 11kg vann (52 H2O).

Referanser
----------

1. ↑  Rimstad, Silje Helene (27. januar 2020). «adipocytt». *Store medisinske leksikon*. Besøkt 8. april 2020.
2. ↑  Pool, Robert (2001). *Fat : fighting the obesity epidemic*. New York : Oxford University Press.
3. ↑  «Hvor forsvinner fettet når vi går ned i vekt». *www.letloose.no* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 5. august 2020. Besøkt 8. april 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Nye Tinfos I kraftverk fra 1955 har tørrlagt fossen.  Foto: 2006 
**Tinnfoss**, også kalt og skrevet **Tinfos**, **Tinnfossen** og **Tinnefossen**, er en regulert foss som utgjør nederste fall i elva Tinne (Tinnelva, Tinnåa) ovenfor utløpet i Heddalsvatnet i Notodden kommune i Telemark fylke. Tinne er del av Øst-Telemark-vassdraget og Skiensvassdraget.

Nedbørfeltet til Tinnfoss er 4 070 km2 og fallhøyden er 18,5 meter. Fossen ble bygd ut og regulert med Tinnfoss kraftstasjon (42 MW) fra 1901. Vannkraftverket utnytter også Sagafoss, som ligger over Tinnfoss. Disse har til sammen en fallhøyde på 41,9 meter.

Historikk
---------

I 1894 kjøpte industribyggeren Ole H. Holta Tinnfossen. Han og etterkommerne ble sentrale i utviklinga av industrisamfunnet på Notodden. I 1900 bygde han Tinfos kraftverk (Tinfos I), det første vannkraftverket i Tinnelva. Det ga strøm til et tresliperi, Tinfos Papirfabrik og Notodden Calsium og Carbidfabrik ved Heddalsvatnet. Dette kraftverket ga også strøm til Norsk Hydros forsøksfabrikk på Notodden, der grunnleggerne av Hydro, Sam Eyde og Kristian Birkeland, drev prøvedrift for framstilling av salpeter, det første kommersielle anlegget som benyttet Birkeland og Eydes lysbueovner til produksjon av kunstgjødsel. Fra 1910 til 1912 bygde Holta Tinfos 2 som la grunnlaget for Tinfos Jernverk, det første i Norge som smeltet jern med elektrisitet.

Tinfos kraftverk omfatter Tinfos I (bygd 1901), Tinfos II (1912) og nye Tinfos I (1955).

Det industrielle kulturmiljøet på Tinnfoss ble fredet i juni 2014, og nominert til UNESCOs verdensarvliste. Fredningen omfatter hele miljøet med kraftstasjoner, industribygninger, tekniske anlegg og boliger.

Se også
-------

* Tinnfossen (Sør-Trøndelag) i Snillfjord i Sør-Trøndelag
* Tinfos Jernverk, stiftet som Tinfoss Jernverk i 1910.
* Tinfos kraftverk, vannkraftverk i drift fra i 1901

Referanser
----------

1. ↑  DigitaltMuseum om Tinnfossen
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. mai 2014. Besøkt 10. mai 2014.
3. ↑
4. ↑  «Tinfos kulturmiljø». Miljøstatus.no. Arkivert fra originalen 14. juli 2014. Besøkt 5. juli 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tinnfossen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
Sykepleierskolen ved Håkon Jarls gate 12.  Foto: Birgit Piene (1972) 
**Sykepleierhøgskolen i Sør-Trøndelag** var en høgskole for sykepleierutdanning, etablert i Trondheim i 1966. Studiet og forskningen ved utdanningen er i dag (2016) en del av NTNU.

Skolen ble opprettet som en fusjon mellom **Trondheim Røde Kors sykepleieskole** og **Trondhjems Sanitetsforenings Sykepleieskole**. 

*Trondheim Røde Kors Sykepleieskole* ble etablert i 1906 av Trondhjems krets av Norges Røde Kors. Utdanningen foregikk i stor grad ved Trondhjem Sykehus den første tiden. Etter hvert fikk man egne søsterhjem, først i Kjøpmannsgata, og senere på Øya. 

*Norske Kvinners Sanitetsforenings Sykepleieskole i Trondheim* ble dannet i 1919, under navnet *Trondhjems Krets Elevhjem*. De holdt til i Klostergata på Øya, senere også Eirik Jarls gate. I 1967 ble de del av Sykepleierskolen i Sør-Trøndelag.

I 1967 ble sykepleieskole bygd i Håkon Jarls gate. Røde Kors sykepleieskole og NKS Sykepleieskole ble da slått sammen til *Sykepleierskolen i Sør-Trøndelag*. Sykepleierskolen i Sør-Trøndelag ble høgskole i 1982 og fikk da navnet Sykepleierhøgskolen i Sør-Trøndelag. Skolen ble del av Høgskolen i Sør-Trøndelag (HiST) i 1994. HiST ble en del av NTNU i 2016 - og sykepleierstudiet ble videreført som et treårig bachelorprogram under Fakultet for helse- og sosialvitenskap.

Referanser
----------

1. ↑  Eriksen, Harald R. (1966). *Røde kors sykepleieskole i Trondheim : en 60-årsberetning*.
2. ↑  «Institutt for sykepleievitenskap, NTNU. Offisielt nettsted». Arkivert fra originalen 28. mars 2016. Besøkt 12. mai 2016.
Kvakkfaktoren er viktig for hvor nære pedalene er hverandre sideveis, og påvirker derfor spredningen av rytternes ben
På en sykkel er **kvakkfaktoren** (engelsk: *quack factor* eller *Q factor*) avstanden mellom pedalenes festepunkter på krankarmene, målt parallelt med akslingen gjennom kranklageret.

Etymologi
---------

Kvakkfaktoren er en referanse til det brede ganglaget til ender - jo bredere ganglag, jo større kvakkfaktor
Navnet er en referanse til den bredbente holdningen og vaggende gangen til ender. Begrepet ble funnet på av den amerikanske sykkeldesigneren og forfatteren Grant Petersen da han jobbet hos Bridgestone Bicycles.

Fordeler med liten kvakkfaktor
------------------------------

Q-faktor avhenger både av kranklagerets bredde (aksellengde) og formen til kranksettet. Krankaksler varierer i lengde fra 102 mm til 127 mm. Kranker til terrengsykkel er vanligvis omtrent 20 mm bredere enn landevegskranker.

En større kvakkfaktor (bredere benstilling) vil bety mindre klaring til bakken i svinger mens man tråkker (for en gitt høyde over bakken på krankhuset og en gitt kranklengde). En mindre kvakkfaktor (smalere benstilling) er ønskelig på liggesykler med kåpe fordi det gjør at kåpen kan være smalere, og dermed mindre og lettere. Sheldon Brown uttalte at smalere benstilling var ergonomisk overlegent fordi det passer bedre med det naturlige ganglaget til mennesker hvor fotsporene er nesten helt inntil hverandre.

Forskere fra Universitetet I Birmingham i Storbritannia har antydet at smalere kvakkfaktor er mer effektivt, sannsynligvis på grunn av forbedret kraftoverføring under pedaltråkket, samt potensial for redusert variabilitet i knær og derved lavere risiko for skade.

Referanser
----------

1. ↑  Q-Factor Explained | 7 Pictures | | Pedal Chile |
2. ↑  Could altering your Q Factor make you more comfortable - or faster - on the bike? | Cycling Weekly
3. ↑  «Hey Pal - What's Your Q Factor?». Bridgestone. Besøkt 29. mai 2011.
4. ↑  Petersen, Grant. *Just Ride*. New York, NY: Workman Publishing. ISBN 9780761155584.
5. ↑  Brown, Sheldon. «Q-factor». Sheldon Brown. Besøkt 29. mai 2011.
6. 1 2  Beauchamp, Warren. «The Q-Factor». Besøkt 29. mai 2011.
7. ↑  Brown, Sheldon. «Tread». Sheldon Brown. Besøkt 29. mai 2011.
8. ↑  Disley, B.X.; Li, F-X. «The effect of Q Factor on gross mechanical efficiency and muscular activation in cycling». *Scandinavian Journal of Medicine & Science in Sports*. 24: 117–21. PMID 22612455. doi:10.1111/j.1600-0838.2012.01479.x.
9. ↑  Disley, B.X.; Li, F-X. «Metabolic and kinematic effects of self-selected q factor during bike fit». *Research in Sports Medicine*. 22: 12–22. PMID 24392768. doi:10.1080/15438627.2013.852093.
***Zalobius*** er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). Det finnes to representanter for denne underfamilien i Europa.

Utseende
--------

Små (gjerne 3-4 millimeter), litt flate kortvinger, kroppen gjerne forholdsvis bred. Kroppen er fint hårete, matt og kraftig punktert. Pronotum og dekkvingene har skarpe lengderibber. Både hodet og kroppen har enkelte korte, klubbeformede børster. Hodet er forholdsvis stort og bredt, det har et par små groper som kan minne om punktøyne (ocelli) men ikke er det. Fasettøynene er middels store. Kjevene (mandiblene) er fremoverrettede, lange og sigdformede. De er gjerne asymmetriske. Pronotum er bredere enn langt, ytterkanten kan være fint tannet eller ha én enkelt utstikkende tann. Disse billene kan minne om punktøyekortvinger (Omaliinae) men er ikke i nært slekt med disse, trolig mer beslektet med storkortvinger (Staphylininae) og smalkortvinger (Paederinae).

Levevis
-------

Både voksne biller og larver lever på bakken.
De er blant annet funnet i strølaget i skog og mellom flomrusk ved elver. Kjevene viser at de er rovdyr.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien Pseudopsinae Ganglbauer, 1895 – 2 arter i Europa
					- Slekten ***Zalobius*** LeConte, 1874 – to arter, Nord-Amerika
						* *Zalobius nancyae* Herman, 1977
						* *Zalobius spinicollis* J.L.LeConte, 1874

Kilder
------

* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr:
* Grebennikov, V.V. 2005: Older-instar larvae of Pseudopsinae (Coleoptera: Staphylinidae): morphological description of three genera and phylogenetic placement of the subfamily. *European journal of entomology*, **102**: 713–724. PDF

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Zalobius* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Zalobius* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Zalobius* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Munken** er to øyer i innsjøen Norsjø, lengst øst i Nome kommune i Telemark. **Store Munken** (Store-munken) er på 335 dekar (0,335 km²), **Lille Munken** (Lille-munken) er 14,5 dekar. Like ved Lille Munken ligger også et lite skjær på 1,2 dekar. Høyeste punkt på Store Munken er 72,5 moh. (ca. 57 meter over innsjøens overflate), på Lille Munken er høyeste punkt ca. 30 moh.

Øyene hører inn under matrikkelgården Langeland, gnr. 66, på vestsiden av Norsjø. Store Munken hadde i eldre tid gjestgiveri og brennevinshandel, og var et av 12 roskifter (skysskifter) på Norsjø. Sakfører Larsen, som eide øyene fra 1887, satte opp en villa som ble brukt som vertshus på Store Munken, og bygde også park og brygge på øya. Villaen ble revet og flyttet i 1952. Ifølge Carl Corneliussens historiske oversikt om Munken står villaen nå (2012) på området til Universitetet for miljø- og biovitenskap i Ås.

Dagens eiere overtok i 2000. På begynnelsen av 2000-tallet oppsto det strid om planene deres om å bygge hytter og kafé (restaurant) på Store Munken. 31. august 2001 fremmet Fylkesmannen i Telemark ved miljøvernavdelingen innsigelse mot Nome kommunes reguleringsplan, og mente at noen av de planlagte hyttene ville kunne begrense friluftsbruken i området. Nome kommune vedtok en justert reguleringsplan 7. mars 2002, der hyttefeltene var trukket lengre unna strandlinjen. Fylkesmannen sto fast på sine innsigelser, men kommunens vedtak ble stadfestet av Miljøverndepartementet 30. juni 2003.

Restauranten sto ferdig i 2007. I tillegg er det 4 utleiehytter og til sammen 19 andre hyttetomter på Store Munken, hvorav de fleste tomtene er bebygd. Utleiehyttene og 2. etasje i restaurantbygningen fungerer også som kurs- og konferansesenter. På Lille Munken er det oppsatt toalett, og øya egner seg til telting. På sørøstspissen av Store Munken ligger ei gravrøys fra bronsealderen, som er automatisk fredet i henhold til kulturminneloven.

Referanser
----------

1. ↑  Munken-turist.no
2. 1 2  Målt på Statens kartverks kart
3. ↑  Telemark fylkeskommune: Norsjø Arkivert 23. mai 2011 hos Wayback Machine. (besøkt 25. august 2012)
4. ↑  Kanalen: Munken - ved innseilingen til Nome Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. (18. mai 2012, besøkt 25. august 2012)
5. 1 2  Varden: Driver sitt eget øyparadis Arkivert 24. august 2012 hos Wayback Machine. (22. august 2012, besøkt 25. august 2012)
6. ↑  Miljøverndepartementet: Avgjørelse I innsigelsesak, 30.06.2003: Nome – Reguleringsplan, Munken i Norsjø (besøkt 25. august 2012)
7. ↑  NRK: Sørlandskystens beste teltplasser (14. juli 2010, besøkt 25. august 2012)
8. ↑  Riksantikvaren - Kulturminnesøk: Munken i Nordsjø[*død lenke*] (sic) (besøkt 25. august 2012)
9. ↑  Lovdata: Lov om kulturminner (Kulturminneloven), § 4. Automatisk fredete kulturminner (besøkt 25. august 2012)

Kilder
------

* Munken-turist.no
	+ Historikk på Munken (skrevet av Carl Corneliussen, besøkt 25. august 2012)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Folkestad skole** er en barneskole (1. - 7. trinn) som ligger i Bø i Telemark.

Skolen stod ferdig i 1861 og har siden dette vært grendeskole sammenhengende. I etterkrigsårene økte antall elever jevnt og trutt som følge av den voldsomme befolkningsveksten etter krigen. På 2000-tallet har elevantallet holdt seg stabilt rundt 120 fordelt på de 7 årstrinnene.[]

Nedlegging av Folkestad skole
-----------------------------

Skolen av vært truet av nedleggelse flere ganger, men har bestått som grendeskole hver gang. Første gangen var i 1995 da skolestrukturen innen skoleverket skulle legges om.[]
Foreldre og tidligere elever på skolen mobiliserte og bygde et tilbygg på dugnad, noe som gjorde at politikerne i kommunen ikke turte noe annet enn å la skolen bestå.[] De andre grendeskolene: Sanda, Eikjabygda, Vatnar, Valen og Forberg ble alle lakt ned og flyttet til Bø skole.[]
Senere har det kommet flere forslag om nedleggelse, men skolen består ennå.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Folkestad skule» **(norsk)**. Bø kommune (Telemark). Arkivert fra originalen 29. januar 2016. Besøkt 29. januar 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
Plakat for FN-dagen på kinesisk, et av organisasjonens seks offisielle språk
FNs flagg
**FN-dagen** markeres 24. oktober hvert år med møter, diskusjoner, utstillinger og kulturarrangementer i forbindelse med etableringen av FN i 1945. Dagen er innstiftet for å informere om målsettingene og resultatene som FN står for internasjonalt. Resolusjon 168 fra 31. oktober 1947 er grunnlaget for markeringen, som er gjennomført siden 1948. Dagen er en offisiell flaggdag for FN, og 6. desember 1971 ble det foreslått at dagen skulle være høytidsdag i alle medlemsland. Det har ikke blitt gjennomført ennå. Dagen markeres ofte på skoler. Dagen er del av FN-uken som går fra 20. til 26. oktober.

FN-dagen i Norge
----------------

I Norge står FN-sambandet for mye av aktivitetene rundt dagen. Det tilrettelegger for ulike aktiviteter for skoleelever gjennom å tilby materiell til skolene. Idéen er at man skal bruke dagen til å informere om FNs virksomhet. Mange skoler vil likevel flytte selve arrangementet til en senere dag og bruke FN-dagen som en markering av starten på en prosjektperiode.

FN-dagen i verden
-----------------

* I Costa Rica er dagen en nasjonal helligdag.
* I Danmark, Finland og Sverige er denne dagen en flaggdag der man flagger enten med FN-flagget eller med landets eget flagg.
* I USA holder USAs president en tale.

Eksterne lenker
---------------

* Undervisningsopplegg, FN-dagen 2013, hos FN-sambandet (norsk)
* Om FN-dagen hos FN-sambandet (norsk)
* FN-dagens hjemmeside hos FN (engelsk)
* «Gimleelever med mini-FN», *Halden arbeiderblad*, om barneskoleopplegget MINI-FN
* «Verdensproblem på timeplanen», *Helgeland arbeiderblad*, opplegg for Mosjøen videregående skole

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Uppslagsverket Finland
 |
Portal: Alternativ behandling

**PEMF**, forkortet fra **pulsed electromagnetic fields**, på norsk **pulserende elektromagnetiske felt**, er en alternativ behandlingsform.

Prinsippet med PEMF bygger på en hypotese om at svake elektromagnetiske felt kan stimulere kroppens celler på en positiv måte, og at dette derfor er helsefremmende. Behandlingsmetoden har også blitt brukt utstrakt på dyr, særlig hester. I Norge er det primært det liechtensteinske selskapet Bemer har gjort behandlingsmetoden kjent.

Det finnes ikke god vitenskapelig dokumentasjon på at PEMF har noen helsefremmende effekt. I 2013 sendte amerikanske Food and Drug Administration et varselbrev til selskapet Curatronic Ltd. som produserer PEMF-apparater, der det ble påpekt at selskapet markedsførte PEMF mot en rekke sykdommer
.

1. ↑  «Is it worth it? PEMF». *The Guardian*. 9. mai 2015.
2. ↑  «Pulsed Electromagnetic Field Snake Oil». *Science-Based Medicine*. 8. juni 2016.
3. ↑  «Bemer Technology». Gregory Weir Vascular Surgery. Arkivert fra originalen 21. juli 2022. Besøkt 24. mai 2023.
**Samuel Ankama** (født 27. oktober 1957 i Otshaandja i Sørvest-Afrika, død 4. juli 2021 i Ongwediva i Namibia) var en namibisk politiker, tradisjonell leder (*chief*) og pedagog. Han var medlem av SWAPO, og satt i Namibias nasjonalforsamling fra 2005 til 2021.

### Karriere

Ankama var en SWAPO-aktivist fra tidlig på 1980-tallet. Han var informasjonsansvarlig i forskjellige organisasjoner, som Churches Council in Namibia og den SWAPO-tilknyttede National Union of Namibian Workers. 

I 1989, ikke lenge før Namibias uavhengighet ble realisert, fikk Ankama bachelorgrad i utdanning fra University of Edinburgh i Skottland. 

I 1992 ble Ankama den første borgermester i Oshakati. Ankama fratrådte dette verv i 1995 da han mottok et stipend for å studere ved University of Warwick i England, hvor han ble uteksaminert i 1996 med en mastergrad i språkstudier.[] I 2001 mottok han et Fulbright-stipend for å studere i USA til doktorgrad, som han tok i 2003 fra University of Maryland i Baltimore County innen leseferdigheter og kultur.[] Hans doktorgradsavhandling handlet om urfolks namibiske språk i det nasjonale utdanningssystemet. 

Fra 2003 til 2005 innehadde Ankama flere seniorstillinger ved University of Namibias nordlige campus i Oshakati. I 2005 stilte han på SWAPOs liste for nasjonalforsamlingen og ble innvalgt.

I 2009 ble Ankama gjenvalgt,og ble utnevnt til viseminister for arbeid og transport. I regjeringsomdannelsen etter den femte SWAPO-kongressen i 2012 skiftet Ankama verv med Kilus Nguvauva og ble viseminister for fiskeri og marine ressurser.

Han døde av komplikasjoner etter covid-19 i Ongwediva i Oshana Region den 4. juli 2021.

Referanser
----------

1. ↑  «Former deputy fisheries minister Ankama dies». *The Namibian*. Besøkt 5. juli 2021.
2. ↑  Samuel Ankama Arkivert 11. juni 2011 hos Wayback Machine. Arkivert 2011-06-11 hos Wayback Machine ved Namibia Institute for Democracy
3. ↑  Weidlich, Brigitte (13. april 2010). «Tender Board should stick to rules: Ankama». *The Namibian*.
4. ↑  Shipanga, Selma; Immanuel, Shinovene (5. desember 2012). «Transition team picked». *The Namibian*. Arkivert fra originalen 6. desember 2012. Besøkt 13. juli 2021.
5. ↑  «Samuel Ankama dies». *NBC*. Arkivert fra originalen 4. juli 2021. Besøkt 5. juli 2021.
**AB Svenska Spel** er en svensk statseiet virksomhet som har sitt virke innen det regulerte spillemarkedet i Sverige. Andre store aktører, og dermed Svenska Spels konkurrenter på dette markedet, er ATG, Folkspel og Spero. I motsetning til privateide og utenlandske virksomheter kontrolleres Svenska Spels aktiviteter av Lotteriinspektionen.[]

Virksomheten ble etablert i 1997 gjennom en sammenslåing av de to statseide virksomheter Penninglotteriet og Tipstjänst.[] Hovedkontoret ligger i Visby. Svenska Spels salg foregår via cirka 6.700 ombud, 2.000 restauranter, puber og bingohaller samt via internet.[] Den svenske stat får årlig et utbytte av Svenska Spel på omkring fire milliarder svenske kroner. Dessuten går en anselig del av utbyttet til den svenske idrettsbevegelsen. I 2005 var dette utbyttet på cirka én milliard svenske kroner.[]

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (sv) Offisiell blogg Rediger på Wikidata

* (en) Svenska Spel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
*«Naurisk» kan også referere til Nauru.*

Det **nauriske språket** (*Dorerin Naoero*) er et malayopolynesisk språk i den austronesiske språkfamilien som snakkes på Nauru. Man regner med at rundt 6 000 mennesker snakker det, ca. halvparten av Naurus befolkning. Nesten alle øyas innbyggere snakker engelsk.

Det er et språk i den mikronesiske grenen av austronesiske språk.

Delaportes nauriskordbok
------------------------

I 1907 publiserte Philip Delaporte sin ordbok for tysk-naurisk (*Taschenwörterbuch Deutsch-Nauruisch*). Ordboka er liten (10,5 x 14 cm), med 65 sider til glosene, og tolv til fraser, arrangert alfabetisk etter det tyske alfabetet. Rundt regnet 1 650 tyske ord står der med nauriske oversettelser, ofte ved fraser eller synonymer. Det er rundt 1 300 «unike» nauriske former i glosene, inkludert dem som opptrer i fraser, og ignorerer diakritiske tegn. Aksentene brukt der er ikke vanlige; kun én aksent (tilde) brukes i dag.

Se også
-------

* Timothy Detudamo

Referanser
----------

1. ↑  «ScriptSource - Nauru». Besøkt 21. august 2023.
2. ↑  Ethnologues tall fra 1991

Portal: Nauru

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** UNESCO lang
 |
**Nedre Telemark prosti** var et prosti i Agder bispedømme fra 1843 til 2006.

Historikk
---------

Nedre Telemark og Bamble prosti ble i 1843 delt i *Nedre Telemark prosti* og Bamble prosti. I 1868 ble Skien prestegjeld skilt ut og dannet et eget Skien prosti. Nedre Telemark prosti lå under Agder bispedømme inntil 1941, så under det kortvarige Skien bispedømme 1942-46, deretter tilbake under Agder fra 1947. Fra 1. januar 2005 ble navnet på bispedømmet endret til Agder og Telemark bispedømme. 1.1.2006 ble prostiet delt mellom Aust-Telemark og Vest-Telemark prostier. Seljord prestegjeld ble overført til Vest-Telemark prosti mens resten gikk til Aust-Telemark prosti. Nedre Telemark prosti bestod av følgende; Holla (og Helgen), Lunde (og Flåbygd) Bø, Sauherad (og Nes), Seljord (Flatdal og Åmotsdal) og Heddal.

Prestegjeld
-----------

Nedre Telemark bestod fra starten av følgende prestegjeld:

* Solum
* Holla
* Bø
* Sauherad
* Heddal
* Skien (i 1868 til Skien prosti)

Referanser
----------

1. ↑  Nedre Telemark prosti Arkivert 9. oktober 2016 hos Wayback Machine. fra Arkivverket: Statsarkivet i Oslo/arkivportalen
Stortingets jernbanekomité ved Skoganvarre fjellstue, 1923
Skoganvarre kapell, bygget 1963. Foto: Helge Høifødt 
**Skoganvarre** er ei bygd og en grunnkrets i Porsanger kommune, ved E6 midtveis mellom Lakselv og Karasjok. Navnet er en fornorskning av det nordsamiske *Šuvvanvárri* («susendefjellet»), som den har sitt navn fra.

Bygda var fra gammelt av et viktig kommunikasjonsknutepunkt i Finnmark, som krysningspunkt mellom reiserutene Lakselv – Karasjok og Alta – Tana, og bebodd av både samer, nordmenn og finlendere. I 1853 reiste staten fjellstue ved bredden av Øvrevann, og i 1870 telegrafstasjon.

I 1924 fikk bygda for første gang veiforbindelse, til Lakselv. Med tyskernes *brente jords taktikk* i 1944 gikk fjellstua tapt. Den ble ikke gjenreist, men på stedet ble det i 1969 åpnet campingplass, og Skoganvarre er fortsatt viktig i lokalturismen, særlig som utfartssted i vintersesongen.

Skoganvarre har 54 innbyggere pr. 2017. Stedet er sjekkpunkt i Finnmarksløpet.

Referanser
----------

1. ↑  «Folkemengde og befolkningsendringar». Statistisk sentralbyrå. Besøkt 16. januar 2018.

Se også
-------

* Gaggavann
* Okkupasjonsmaktens fangeleirer i Norge

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside til Skoganvarre villmark Arkivert 14. mars 2013 hos Wayback Machine.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Brett Cullen** (født 26. august 1956 i Houston i Texas) er en amerikansk skuespiller som har spilt i mange filmer og fjernsynsprogrammer. 

Cullen ble uteksaminert fra Madison High School i Houston i 1974, og avsluttet utdannelsen med et studium ved University of Houston. Han har gitt mye kreditt for sine skuespiller-prestasjoner til sin kritikerroste mentor og professor ved University of Houston, Cecil Pickett, som også veiledet flere andre kjente skuespillere, blant andre Dennis Quaid, Randy Quaid og Brent Spiner. 

Brett Cullen og Dennis Quaid har hatt et nært vennskap som kan dateres tilbake til 1970-tallet og det var Cullen som introduserte Dennis Quaid for hans nåværende kone, Kimberly Buffington på en middag i Austin, Texas. Cullen spilte rollen som Dan Fixx i 1980 i CBS-dramaet *Falcon Crest* i to sesonger (1986–1988) og han «Marshal Sam Cain» i ABC-serien *The Young Riders* i sesongen 1989-1990. 

I 1980 opptrådte han som den andre Gideon Chisholm i de siste ni episodene av CBS-miniserien *The Chisholms*. I de fire tidligere episodene av denne serien, ble rollen som Gideon Chisholm spilt av skuespilleren Brian Kerwin. I TV-serien *Legacy* som bare ble en sesong lang i (1998–1999) spilte Cullen hovedrollen Ned Logan. I serien *The West Wing* spilte Cullen rollen som Ray Sullivan, en fiktiv guvernør i delstaten Vest-Virginia, som var det republikanske partiets kandidat til USAs visepresident. 

Hans gjesteopptredener i TV-programmer inkluderer blant andre: *The Incredible Hulk*, *M \* A \* S \* H*, *V*, *Matlock*, *Star Trek: Deep Space Nine*, *Ally McBeal*, *Walker, Texas Ranger*, *Once and Again*, *Without a Trace*, *Cold Case*, *The Mountain*, *Monk*, *CSI: Miami*, *NCIS*, *Desperate Housewives*, *Lost*, *Ghost Whisperer*, *Private Practice*, *Ugly Betty* og *Friday Night Lights*. I 2009 hadde han en tilbakevendende rolle i ABC-serien *Make It or Break It*. 

Senere har han spilt Barton Blaze i filmen *Ghost Rider*, og dessuten hatt roller i filmene *Wyatt Earp* (med Kevin Costner), *Gambler V: Playing for Holder* (med Kenny Rogers og Bruce Boxleitner), *Something Talk About* (med Julia Roberts og Dennis Quaid), *The Replacements* (med Gene Hackman) og *On Golden Pond* (med Julie Andrews og Christopher Plummer).

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 273641, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Brett Cullen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Brett Cullen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Brett Cullen i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Brett Cullen på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Brett Cullen på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Brett Cullen på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Brett Cullen på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Brett Cullen hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |