**Alice Eastwood** (født 19. januar 1859 i Toronto, Canada, død 30. oktober 1953 i San Francisco, California) var en kanadisk-amerikansk botaniker født i Toronto. Hun flyttet til USA i da hun var 14 år, og fra hun var 20 til 30 år var hun lærer i Denver, Colorado og lærte seg botanikk ved selvstudier. I 1890 fikk hun innpass ved ved herbariet ved California Academy of Sciences. Eastwood fikk en stilling som kurator for akademiet sammen med Katherine Brandegee i 1892. I 1894, etter at Brandegee sluttet, var Eastwood prokurator og leder av Institutt for botanikk, en stilling hun hadde til hun pensjonerte seg i 1949.

I sitt tidlige botaniske arbeid, gjorde Eastwood en rekke ekspedisjoner til enden av Big Sur-regionen, som på slutten av det 19. århundre var en virtuell grense, siden ingen trengte veier langs den sentrale kysten utenfor Carmel Highlands. I disse utfluktene oppdaget hun en rekke planter som var ukjente, inkludert Eastwoods selje og Hickmans potentilla. Eastwood ble kreditert med å redde Akademiets typen anlegg samling etter 1906 San Francisco jordskjelv. Motsatte kuratoriske konvensjoner æra henne, segregert Eastwood den typen prøver fra den største samlingen. Dette klassifiseringssystem tillates henne, ved å gå in brennende bygningen, lett å hente 1500 eksemplarer.

Etter jordskjelvet, før Akademiet hadde reist et nytt bygg, studerte Eastwood herbarier i Europa og i ulike amerikanske regioner, inkludert Gray Herbarium, New York Botanical Garden, British Museum, og Royal Botanic Gardens i Kew. I 1912, med ferdigstillelse av de nye Academy fasilitetene på Golden Gate Park, returnerte Eastwood til stillingen som kurator for herbariet og rekonstruert den mistet en del av samlingen. 

Hun gikk på utallige samlede ferier i det vestlige USA, deriblant Alaska, Arizona, Utah og Idaho. Ved å holde det første settet hver samling for Akademiet og utveksle duplikatene med andre institusjoner Eastwood var i stand til å bygge samlingen, Abrams bemerker at hun bidro «tusenvis av ark til akademiets herbarium, personlig sto for veksten i størrelse og representasjon av vestlige flora ". I 1942 hadde hun bygget samlingen om lag en tredjedel av en million eksemplarer

Eastwood publiserte mer enn 310 artikler i løpet av sin karriere. Hun fungerte som redaktør av Zoe og som assisterende redaktør for Erythea før 1906-jordskjelvet, og grunnla et tidsskrift, Brosjyrer av Vest Botany (1932–1966) med John Thomas Howell. Eastwood var direktør for San Francisco, California Botanisk Club i flere år gjennom hele 1890-tallet, og har åtte arter oppkalt etter seg. Som medlem av California Academy of Sciences fra 1892, ble hun enstemmig valgt til æresmedlem av akademiet i 1942. Hennes viktigste botaniske interesser var vestlige USA Liliaceae og slektene Lupinus, Arctostaphylos og Castilleja. Hun døde i San Francisco 30. oktober 1953.

Hun ble hedret i binomial navn Boletus eastwoodiae, en attraktiv men giftig sopp hun hadde samlet inn i den vestlige delen av Nord-Amerika. Imidlertid ble denne omdøpt til steinsopp pulcherrimus på grunn grunn en forveksling. Den bærer fortsatt felles navnet Alice Eastwoods bolete.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Find a Grave, Find a Grave 108051991, www.findagrave.com, besøkt 25. august 2019[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   The Biographical Dictionary of Women in Science, side(r) 394, bind 1[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6v7019f, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   researcharchive.calacademy.org, besøkt 8. september 2022[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** Botanist **·** BBC Things
 |