recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Senyera. Proporsjoner 2:3
**Senyera** er et flagg som består av fire røde striper på gul bakgrunn. Historisk representerte det Kongen av Aragón og Greven av Barcelona. I dag er det flagget til den autonome enheten Catalonia, i Spania. I tillegg er flaggene til Aragón, Balearene og Comunitat Valenciana, blant flere andre, basert på dette symbolet. På katalansk er også *senyera* et synonym til *bandera* («flagg»), selv om ordet vanligvis brukes for å referere til det katalanske flagget.

Senyera sies å være et av verdens eldste flagg. Ifølge en legende fra 14-hundretallet stammer flagget fra det niende århundret, men det er mer sannsynlig at det stammer fra det 11. eller det 12. århundre. Det kommer fra Greven av Barcelonas våpenskjold: i dette er de gule og røde stripene vertikale, i flagget er de horisontale. Dynastiets våpenskjold ble symbolet for alle områdene som ble styrt av grevene. Derfor dukker det opp i alle flaggene og våpnene som en gang var del av Aragón: Catalonia, Aragón, Valencia (både byen og landet), Balearene, Nord-Catalonia, og også i våpenskjoldene til Andorra, Sicilia og andre områder og byer.

Legenden forteller at de fire røde stripene ble tegnet på Wilfred den håretes (greve av Barcelona) gylne skjold av kong Karl den skalledes blodige fingre etter et krigsslag.

Varianter
---------

Den rene versjonen av dette flagget ble hovedsakelig brukt siden tidlig i det 20. århundre av katalanske nasjonalister. Senere har det blitt brukt som offisielt flagg for den Autonome Enheten Catalonia under den Andre Spanske Republikken og etter demokratiseringen av Spania. Den rene versjonen brukes også av det franske departementet Pyrénées-Orientales, som er del av det tidligere katalanske territoriet. Det brukes også som flagg for Provence, en region med historiske bånd til Catalonia.

I dag brukes en variant av Senyera med en blå trekant med en hvit stjerne av de katalanske nasjonalistene.

**Territorielle flagg**

* AragónAragón
* BaleareneBalearene
* BarcelonaBarcelona
* Provinsen BarcelonaProvinsen Barcelona
* Castelló de la PlanaCastelló de la Plana
* CataloniaCatalonia
* Provinsen GironaProvinsen Girona
* IbizaIbiza
* Provinsen LleidaProvinsen Lleida
* MallorcaMallorca
* MenorcaMenorca
* Provence-Alpes-Côte-d'AzurProvence-Alpes-Côte-d'Azur
* RoussillonRoussillon
* «Senyera Reial» fra byen Valencia og regionen Valencia«Senyera Reial» fra byen Valencia og regionen Valencia

**Historiske flagg**

* Den aragonske kroneDen aragonske krone
* Valencias Penó de la Conquesta (1238)Valencias Penó de la Conquesta (1238)
* interim Regionen Valencia (1979-1980)interim Regionen Valencia (1979-1980)

**Politiske flagg**

* Aragonesisk nasjonalisme, «estrelada aragonesa»Aragonesisk nasjonalisme, «estrelada aragonesa»
* Katalanske separatister, blå esteladaKatalanske separatister, blå estelada
* Katalansk sosialistisk separatisme, rød esteladaKatalansk sosialistisk separatisme, rød estelada
* Valensiansk nasjonalisme, estreladaValensiansk nasjonalisme, estrelada
I moderne fysikk er **dobbeltspalteeksperimentet** en demonstrasjon at lys og materie kan vise egenskaper av både klassisk definerte bølger og partikler; Dessuten viser det den grunnleggende probabilistiske karakteren av kvantemekaniske fenomener. Forsøket ble først utført med lys av Thomas Young i 1801. I 1927 demonstrerte Davisson og Germer at elektroner viser samme oppførsel, og det er senere blitt utvidet til atomer og molekyler.

Thomas Youngs eksperiment med lys var en del av klassisk fysikk lenge før kvantemekanikk og konseptet bølge-partikkel-dualitet. Han viste at bølgeteorien var riktig, og hans eksperiment blir noen ganger referert til som Youngs eksperiment eller Youngs spalter.

Eksperimentet tilhører en generell klasse av «dobbeltbane» eksperimenter, hvor en bølge deles i to separate bølger som senere kombineres til en enkelt bølge. Endringer i banelengdene til begge bølgene resulterer i et faseskift som skaper et interferensmønster. En annen versjon er Mach-Zehnder-interferometeret, som deler strålen med et speil.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Skipssetningen ved Blomsholm.
**Blomsholm** (Raä 343) er et kulturhistorisk område langs E6 nord for Strömstad i Bohuslän. Området er rikt på fornminner, blant annet fra steinalderen, bronsealderen og vikingtiden. Her finner en blant annet Bohusläns største dommerring og Sveriges tredje største skipssetning.

Dommerringen er 38 meter i diameter og består av ti steiner i sirkel rundt en stein i midten. Dette er ganske unikt ettersom steinene i dommerringer vanligvis har oddetall, der sju eller ni steiner er det vanligste. Skipssetningen består av 49 steiner, men har opprinnelig hatt 51 eller 52 steiner. Den er 41 meter lang og ni meter bred. Steinene i midten av skipet er en meter i høyden, mens steinene foran og bak er fire meter høye. I alt finnes det sju gravfelt fra jernalderen i området. Gravfeltene består av blant annet cirka 40 graver, derav åtte runde gravhauger. I utkanten av gravfeltet er det en fossil åker på 100 ganger 50 meter og to enkeltstående bautasteiner.

I 1625 ble Blomsholms säteri grunnlagt av den nordtyske adelsmannen Anders Blume. Setegården ble solgt første gang i 1628 og allerede i 1644 ble general Sven Ranck setegårdens femte eier. En minnestein over Sven Ranck og hans hustru Anna Bergengren er plassert midt i skipssetningen selv om de ikke er begravd der.

Under Karl XIIs krigstokt mot Norge i 1718 ble setegården brukt som lasarett og svenske soldater som døde i krigen ble begravd i skipssetningen.

Fra Blomsholm ved avkjøringen fra E6 til Strömstad ligger Grönehög, Bohusläns største gravhaug bare et par hundre meter øst for krysset.

Eksterne lenker
---------------

* Blomsholm i Fotevikens Museums database. Lesedato 3. februar 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Type 96** er en kinesisk stridsvogn med 125 mm kanon. Den er basert på Type 85-III. Over 1 500 Type 96 er i tjeneste i Kina.

Historie og utvikling
---------------------

Etter bruddet mellom Kina og Sovjetunionen på 1960-tallet innså Kina at deres egne stridsvogner, basert på T-54/T-55-serien, var utklasset av Sovjetunionens T-62, T-64 og T-72. Kinesiske myndigheter satte i gang utviklingsprogrammer for å ta igjen forspranget. Type 69 var den første stridsvognen som kom ut av dette, men den nye modellen ble først og fremst en eksportsuksess, og ble ikke brukt av Folkets frigjøringshær.

Et antall forskjellige stridsvognfamilier ble utviklet i årene som fulgte. Den andre generasjonen av disse startet med Type 80, og ble gjennom flere trinn raffinert fram til Type 96. Den direkte forgjengeren var prototypen T-85 III, som hadde en dieselmotor på 1 000 hk og reaktivt panser.

En mer avansert modell, fra tredje generasjon av kinesiske stridsvogner og kalt Type 99, er også i tjeneste parallelt med Type 96.

Eksterne lenker
---------------

* Type 96 Main Battle Tank – Chinese Defence Today (engelsk)

| * v
* d
* r
Moderne stridsvogner i tjeneste |
| --- |
| Italias flagg Ariete **·** Indias flagg Arjun **·** Storbritannias flagg Challenger 2 **·** Frankrikes flagg Leclerc **·** Tysklands flagg Leopard 2 **·** USAs flagg M1 Abrams **·** Jugoslavias flagg M-84 **·** Israels flagg Merkava **·** Polens flagg PT-91 **·** Sovjetunionens flagg T-80 **·** Ukrainas flagg T-84 **·** Russlands flagg T-90 **·** Sør-Koreas flagg Type 88 **·** Japans flagg Type 90 **·** Kinas flagg Type 96 **·** Kinas flagg Type 99 |
**Blomhaug skole** er en grunnskole i  Hunndalen i Gjøvik kommune.

Historie
--------

Blomhaug skolekrets ble opprettet i 1903, og holdt til i leide lokaler fram til 1905 da skolen flyttet inn i eget nybygg. Et bygg som ble brukt til skoleformål helt fram til 1975. Blomhaug skole fikk sitt navn etter den sittende skolestyreformann - "provst" Blom. Kretsen het opprinnelig Stenberg krets, skilt ut som egen skolekrets i 1899. Elevtallet tilsa tre-deling, men stedet vokste raskt, og allerede i 1920 ble det sendt søknad om å få bygge ny skolebygning med 12 klasserom. Først i 1953 ble første byggetrinn av den nye skolen påbegynt, og 4. januar 1954 flyttet man inn i et bygg inneholdende 4 klasserom og lærerværelse. Andre byggetrinn ble fullført i 1956, og man kune ta i bruk ytterligere 5 klasserom, skolekjøkken, sløydsal, lærerrom, vaktmesterkontor og kontor for skolestyrer. (Skolestyrerstilling ble opprettet i 1953).

Tredje byggetrinn som omfattet 6 klasserom, gymnastikksal og ulike spesialrom var ferdig i 1971, og etter den tids krav fremstod skolen som en topp moderne utstyrt skole for to paralleller på barnetrinnet.

Referanser
----------

1. ↑  skolen[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
***Ung mann i byen*** (originaltittel: bengali: প্রতিদ্বন্দ্বী *Pratidwandi*) er en indisk bengalskspråklig dramafilm fra 1970, med regi og musikk av Satyajit Ray.

Handling
--------

Siddhartha blir tvunget til å avbryte sine studier på grunn av farens uventede dødsfall. Nå må han finne seg en jobb i stedet. I ett jobb-intervju blir han bedt om å nevne det han mener er den viktigste begivenheten i verden de siste 10 årene. Svaret hans er "det enkle menneskelige motet vist av befolkningen i Vietnam" i stedet for det forventede svaret: En mann som landet på månen. Intervjueren spør om Siddhartha er en kommunist, og han får ikke jobben.

Han går til en kino, men under et propaganda-innslag fra myndighetene som vises før filmen eksploderer en bombe i kino-salen. I alt bråket som følger ødelegger Siddartha klokken sin. Han går til en urmaker, men han har ikke råd til å betale for reparasjonene. Senere legger han merke til en attraktiv, ung kvinne, ved navn Keya. De blir kjent, og nyter hverandres selskap. Men de kan ikke bli kjærester på grunn av deres omstendigheter. Etter nok et jobb-intervju, forlater Siddhartha storbyen for å begynne som selger i en fjern liten by.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ung mann i byen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Ung mann i byen* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Ung mann i byen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Ung mann i byen* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Ung mann i byen* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Ung mann i byen* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
«Bourbon Orca»
**Bourbon Offshore Norway AS** er et skipsrederi med hovedkontor i Fosnavåg i Herøy i Møre og Romsdal. Selskapet ble etablert under navnet Havila Supply i 1998 av Per Sævik. Etter fem år på børs ble selskapet kjøpt opp av den franske Bourbon-gruppen, og deretter omdøpt til Bourbon Offshore Norway AS.

Rederiet kontraherte verdens første fartøy med X-Bow i mai 2006, et ankerhåndteringsskip som fikk navnet MS «Bourbon Orca».

Bourbon Offshore Norway AS har i dag en flåte på 20 fartøy, med om lag 30 ansatte på land og 500 sjøfolk. Fartøyene opererer i Nordsjøen, Egypt, Vest-Afrika, India, Brasil og Mexico. I tillegg har rederiet fire forsyningsskip under bygging i Kina.

Selskapet var eier av skipet MS «Bourbon Dolphin» som gikk ned under en ankerhåndteringsoperasjon nordvest for Shetland i 2007.

Referanser
----------

1. ↑  «– Sævik-familien ut av Havila Supply (DN.no)» **(norsk)**. 5. juli 2003.
2. ↑  «Klar til å revolusjonere» **(norsk)**. 26. juni 2006. [*død lenke*]
3. ↑  «Bourbon Offshore Norway places order at Zhejiang Shipbuilding» **(engelsk)**. 8. mars 2006. Arkivert fra originalen 25. mai 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside, Bourbon Offshore Norway (English)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Ung i Valdres** er et interkommunalt samarbeid mellom regionrådet i Valdres og Oppland fylkeskommune. Grunnidéen er å gi ungdom i Valdres en mulighet til å realisere sine evner og bli aktive samfunnsaktører. Prosjektet opererer i skjæringen mellom skole, kultur og næringsliv. Målgruppen er lokal ungdom i alderen 16 – 19 år, og et uttalt mål er å engasjere disse i aktiviteter og videreutvikling av disse. Sentralt i dette er tilrettelegging og å være en døråpner for ungdoms eget initiativ og egen virketrang, og at aktiviteter og prosjekter finansieres.

Prosjektet har avstedkommet *Fjelleik*, mekkeverksted, åpen skole og flere andre aktiviteter. Sentralt er også teateroppsettinger, slik som Fame, Hair, Grease, Guys and Dolls, Cabaret, Ungt fyrverkeri, Sound of Music og Bør Børson Jr. (2008). Disse oppsettingene er kommet i stand ved ungdommenes egeninnsats og ved å skaffe tilveie instruktører og teknisk materiell.

Prosjektet mener at de gjennom aktiviteten har oppnådd å

* styrke ungdommenes selvbilde og tro på seg selv
* økt ungdommenes evne til å samhandle med andre
* økt ungdommenes erfaring med å være en viktig del av et fellesskapet
* gitt ungdommene erfaring med at for nå et mål kreves det «blod, svette og tårer»
* gitt ungdommene erfaring med at det er ekstra moro å lykkes sammen med andre
* gitt ungdommene et nettverk og venner som kanskje varer livet ut
* gitt ungdommene en «Valdresidentitet» og stolthet over å være fra Valdres

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* Avisa Valdres: Ny suksess for Ung i Valdres
Caernarfon Castle pyntet til investitur av prins Charles som fyrste av Wales i 1969
Kong Haakon VIIs investitur som ridder av Hosebåndsordenen. Maleri av Sydney Prior Hall
John Roberts undertegner dokumenter under sitt investitur som dommer i USAs høyesterett i 2005
**Investitur** (fra latin, bokstavelig *ikledning*) er en betegnelse på den høytidelige innsettelse av en person i et kirkelig eller verdslig, gjerne fyrstelig, embete eller ved overdragelse av eiendom i form av len fra en lensherre til en vasall. Betegnelsen investitur stammer fra skikken med å ikle den som innsettes i et embete en spesiell kappe, som tegn på det embete eller den verdighet vedkommende tiltrer. Den høytidelige innsettelsen har gjerne form av en seremoni med symbolske innslag, der den som innsettes kan overlates insignier, autoritets- og verdighetstegn knyttet til den posisjon vedkommende får. Seremonien kan også inneholde ulike former for edsavleggelser.

I opprinnelig middelaldersk forstand ble betegnelsen benyttet i føydal sammenheng om innsettelse av en vasall i et len og i kirkelig sammenheng om innsettelsen av en biskop i hans embete. I videre og moderne forstand kan investitur benyttes om innsettelsesseremonier av forskjellig slag, som opptak i et brorskap, offisiell utnevnelse til en orden og lignende. Investitur benyttes i våre dager også som betegnelse på innsettelsesvedtak en nasjonalforsamling gjør før en regjering tiltrer.

Føydalisme
----------

Investitur betegnet opprinnelig en praksis i føydalsamfunnet der en lensherre og en vasall gjennom en seremoni bekreftet det gjensidige forhold mellom dem. Lensherren overførte gjennom seremonien et len, en jordeiendom eller annen eiendom, et embete eller en annen form for rettighet til vasallen, som så på sin side lovet lensherren lojalitet og utførelse av nærmere fastsatte motytelser.

Kirkelig investitur
-------------------

Innen kirken betegner investitur innsettelsen av en kirkeembetsmann, ofte en biskop. I investiturseremonien ble biskopen tildelt ring og stav som tegn på sitt embete.

I årene 1075 til 1122 pågikk en konflikt, kjent som investiturstriden, der keiseren utfordret pavens rett til alene å utnevne biskoper. Gjennom Wormskonkordatet av 1122 fikk keiseren beholde en grad av kontroll over valget, mens paven i siste instans innsatte personen som biskop.

Parlamentarisme
---------------

I moderne parlamentarisk styringsskikk benyttes betegnelsen investitur om regelen om at en regjering først dannes etter et votum i nasjonalforsamlingen, der en foreslått regjering (eventuelt statsministerkandidat) må oppnå et nærmere definert flertall før den kan tiltre. Dette er også kalt tiltredelsesvotum eller innsettelsesvedtak og er en form for tillitsvotum i forkant av en regjeringsperiode.

Referanser
----------

1. ↑  Investiture Controversy, Encyclopædia Britannica.
2. ↑  The Vote of Investiture in Parliaments, Universitetet i Oslo.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Canmore** er en by i den kanadiske provinsen Alberta. Den ligger i dalen Bow Valley, og på grunn av klimaet er byen et stort vintersportssted. Byen ligger øst for Banff nasjonalpark og 110 km vest for Calgary.

I 2011 hadde Canmore 12 288 innbyggere og dermed var befolkningsveksten fra 2006 på 2,1 %.

Konkurransene i nordiske grener og skiskyting under OL i Calgary i 1988 ble arrangert i *Canmore Nordic Centre Provincial Park* i Canmore. Byen arrangerte VM i skiskyting 1994, hvor det kun ble kåret verdensmestre i lagøvelsen. Det ble også arrangert verdenscuprenn i langrenn i byen i sesongen 2005/06 og sesongen 2007/08.

Langrennsløperen og den olympiske mesteren i langrennssprint i 2006, Chandra Crawford, er født på dette stedet.

Referanser
----------

1. ↑  «Statistics Canada - Cencus profile». Besøkt 7. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Canmore – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Babrak Karmal** (født 6. januar 1929 i Kabul i Afghanistan, død 3. desember 1996 i Moskva i Russland) var Afghanistans tredje president (1980–1986). Han representerte det afghanske kommunistpartiet.

Liv og virke
------------

Karmal fikk utdannelse ved det tyske Nejat-gymnaset i Kabul og ble involvert i marxistisk politisk aktivitet mens han var student ved universitetet i Kabul der han tok en utdannelse i rettsvitenskap.[]

Han var med og grunnla det afghanske kommunistpartiet og satt i nasjonalforsamlingen fra 1965 til 1973.

I 1967 ble Karmal lederen for den mer moderate Parcham-fraksjonen da partiet ble splittet. Partiet ble samlet igjen i 1977 og tok kontroll i Afghanistan i april 1978. Karmal var visestatsminister, men etter at den rivaliserende Khalq-fraksjonen fikk mer makt, ble han sendt til Praha som ambassadør.

Partiet forsøkte å modernisere landet i tråd med sosialistiske ideer, men betydelig uro ble resultatet. I desember 1979 invaderte Sovjetunionen Afghanistan og hentet tilbake Karmal og satte ham inn som president.

Han utpekt som syndebukk av Moskva for fiaskoen i kampene med mujahedin i løpet av 1980-årene.[] At Karmal hadde et rykte på seg å være notorisk alkoholiker forverret situasjonen betydelig.[]

Den 4. mai 1986 ble han erstattet av sjefen for det hemmelige politi Mohammed Najibullah som partileder, og seks måneder senere erstattet som president ved et ublodig kupp.

Karmal flyttet til Moskva der han ble til han døde i 1996 av leverkreft.

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Babrak-Karmal, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Proleksis Encyclopedia, Proleksis enciklopedija ID 30257[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 154289877, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3  «Babrak Karmal | president of Afghanistan». *Encyclopedia Britannica* **(engelsk)**. Besøkt 12. januar 2020.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Hafizullah Amin** | **Afghanistans president**(1979–1986) | Etterfølger:**Haji Mohammad Chamkani** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
Dette navnet følger spansk navneskikk og alfabetiseres derfor etter det første av de to etternavnene.

**Francisco José Ventoso Alberdi** (født 6. mai 1982 i Reinosa i Cantabria) er en profesjonell spansk landeveissyklist.

Meritter
--------

2004
Etappeseier Tour of Qatar
USPro Championship
2006
Etappeseier Euskal Bizikleta
Etappeseier Vuelta a España
2007
Tre etappeseire i Vuelta a Castilla y León
2008
Etappeseier Vuelta a Castilla y León
Etappeseier Vuelta Ciclista a la Rioja
2009
Sammenlagt Paris–Corrèze
Etappeseier Vuelta a la Comunidad de Madrid
Etappeseier Tour du Gévaudan Languedoc-Roussillon
Sammenlagt og to etapper Cinturo de l'Emporda
Gran Premio Bruno Beghelli
Sammenlagt og etappeseier Tour of Hainan
2010
Etappeseier Vuelta a Andalucia / Ruta Del Sol
Etappeseier Ster Elektrotoer
Etappeseier Vuelta a la Comunidad de Madrid
Paris–Brussel
2011
Etappeseier Tour Down Under
Etappeseier Vuelta a Andalucia / Ruta Del Sol
To etappeseire i Vuelta a Castilla y León
6. etappe i Giro d'Italia
2012
9. etappe i Giro d'Italia
Spanias flagg Spansk mester i landeveisritt

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Francisco Ventoso – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Francisco Ventoso – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Francisco Ventoso – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Francisco Ventoso – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Francisco Ventoso – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Francisco Ventoso – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Francisco Ventoso – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Francisco Ventoso – CycleBase Rediger på Wikidata

* (es) Francisco Ventoso – as.com Rediger på Wikidata
**Investinor AS** er et norsk statlig investeringsselskap stiftet 21. februar 2008 med vedtektsfestet formål å bidra til økt verdiskapning gjennom å tilby risikovillig kapital til internasjonalt orienterte konkurransedyktige bedrifter, primært nyetableringer. Selskapet har 20 ansatte og hovedkontor i Trondheim.

Investinor forvalter 8 milliarder kroner og eies av den norske stat. Eierskapet forvaltes av Nærings- og fiskeridepartementet. Selskapet et medlem av Norsk Venturekapitalforening.

### Kritikk fra riksrevisjonen

I 2022 avdekket Riksrevisjonen at Investinor sine direkteinvesteringer har hatt null avkastning i perioden 2008 til 2021 (13 år). I perioden fra 2008 til 2021 bevilget Stortinget 4,2 milliarder kroner til selskapet. Målet er å få høy avkastning på investeringene over tid, som så kan brukes til nye investeringer eller gi utbytte til staten. Investinor har selv mål om en årlig avkastning på ti prosent, men undersøkelsen fra Riksrevisjonen viste at selskapet har tapt totalt 46 millioner kroner i undersøkelsesperioden. Riksrevisjonen sin undersøkelse viste også at Investinor eier bedrifter lengre enn planlagt og at selv om oppstartbedrifter får økt kapitaltilgang, blir få av dem lønnsomme. Toppsjefen økte også lønnen med 13,4 prosent mellom 2018 og 2021. Terje Eidesmo har vært administrerende direktør siden 2019. Han hadde en lønnsøkning på over 1 million kroner til 4 millioner kroner fra 2020 til 2021.

>  Null avkastning er ikke tilfredsstillende. Det sier seg selv. Vi snakker om en periode med økonomisk oppgang og gjennomgående høy avkastning på investeringer
> 
> 
> « Riksrevisor Karl Eirik Schjøtt-Pedersen i 2022»
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  Nøkkelopplysninger fra Enhetsregisteret
2. ↑  Om oss
3. ↑  Null avkastning etter 13 år med Investinor
4. ↑  Null avkastning etter 13 år
5. ↑  Riksrevisoren: Mange statlige ledere har fortsatt kraftigere lønnsvekst enn andre
6. ↑  Null avkastning etter 13 år med Investinor

Eksterne lenker
---------------

* Nettside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Forvaltningsdatabasen **·** Brønnøysundregistrene
 |
**«Baby Face»** er en amerikansk sang med melodi av Harry Akst og tekst av Benny Davis. Den ble publisert i 1926.

«Baby Face» har blitt spilt inn av mange plateartister på den tiden og siden dengang, deriblant Al Jolson og The Revelers.

The Revelers (under navnet The Merrymakers) spilte inn sin versjon 23. juli 1926 (Brunswick 3289).

Den ble fremført av Larry Parks (dubbet av Al Jolson) i spillefilmen *Hele verdens sanger* (*Jolson Sings Again*) (1949).

Som «Jazz Age»-sang ble «Baby Face» fremført av Julie Andrews i filmmusikalen *Thoroughly Modern Millie* (1967).

Norske versjoner
----------------

Ove Thue har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Engleblikk». Brødrene Thue D. E. har spilt inn sangen som nummer to i en medley sammen med «Det var tider det» («Those Were the Days»). Den ble utgitt på LP-platen *Gammalpop 1* (Tambourine TAM 1000) i 1974. Produsent var Trygve Thue.

Gunnar Jørstad har også skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Baby sveis». Cathy Ryen og Lars Børke har spilt inn sangen. Den ble utgitt på LP-platen *Vind fra vest* (Studio B) BLP 3002 fra 1982. Produsent var Lars Børke.

Referanser
----------

1. ↑  Brunswick Records 3000 to 3499 Recorded 1925–1927
2. ↑  Jolson Sings Again – Soundtracks hos Internet Movie Database
3. ↑  Thoroughly Modern Millie – Soundtracks hos Internet Movie Database
4. 1 2   Se plateetiketten
M/S «Värmdö» er en typisk moderne ferge som går på helårsbasis for Waxholmsbolaget
S/S «Norrskär» og S/S «Storskär», to såkalte «skärgårdsångare» («skjærgårddampere») fra tidlig 1900-tallet er fortsatt i drift i sommermånedene
**Waxholmsbolaget**. egentlig **Waxholms Ångfartygs AB**, er et kommunalt eid svensk rederi, eid av *Stockholms läns landsting* og er ansvarlig for sjøveis offentlige transport i Stockholms skjærgård og Stockholms havn, totalt i en region som strekker seg mellom Arholma i nord til Landsort i sør,og om sommeren anløpes rundt 270 ulike brygger i dette området. 

Selskapet eier 21 ferger, og fire båter for linjen Djurgårdsfärjan, mens opereringen av de enkelte fartøyene er satt ut til ulike kontraktører, hvor noen av disse også eier sine egne skip. Til sammen brukes et 40-talls ulike fartøyer i den trafikken selskapet er ansvarlig for. Selskapet frakter rundt 4,3 millioner reisende i året, hvorav havnetrafikken med Djurgårdsfärjan utgjør rundt 2,5 millioner passasjerer årlig.

Waxholmsbolaget ble dannet i 1869 på grunnlag av *Djurgårdens Ångbåts-Aktie-Bolag*, som ble etablert i 1849. Stockholms läns landsting har eid selskapet siden 1967. I 1970 tok Waxholmsbolaget over Djurgården-fergene. Selskapet har sitt hovedkontor i det gamle tollhuset på Blasieholmen.

Referanser
----------

1. ↑  Waxholmsbolagets nettsider
2. ↑  «Waxholmsbolaget». *Nationalencyklopedin* **(svensk)**.
3. 1 2  «Rower Madams and Djurgården ferries». Waxholmsbolaget. Arkivert fra originalen 10. juli 2011. Besøkt 14. september 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Waxholmsbolaget – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Kollektivtrafikk i Stockholm |
| --- |
| Tunnelbane | Tunnelbane Tunnelbanesymbol |
| Tog | Pendeltog Pendeltogssymbol  **·** Roslagsbanan Lokaltogsymbol  **·** Saltsjöbanan Lokaltogsymbol  **·** Arlanda Express |
| Sporvei | Spårväg City Sporveisymbol  **·** Djurgårdslinjen Sporveisymbol  **·** Lidingöbanan Lokaltogsymbol  **·** Nockebybanan Lokaltogsymbol  **·** Tvärbanan **·** Lokaltogsymbol |
| Buss | Blåbusser  **·** Flygbussarna  **·** SL |
| Båt | Waxholmsbolaget |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Chevals tre-etasjes bygg i 1938. Over taket skimter vi Vestbanen, Akers mekaniske verksted og fjorden med Pipervika til venstre. Foto: Oslo Museum.
**Cheval** var Christianias/Oslos største dyrehospital på hele første del av 1900-tallet. Cheval lå sentralt i byen, like ved Pipervika mellom Vestbanen og bygget til det daværende Cirkus Verdensteater. Adressen var Holmens Gade 6.

Cheval-bygget ble reist i årene 1899–1900, og var etter datidens standard et svært moderne, treetasjes bygg. Det var utstyrt med syv nymotens vannklosett, hadde internt telefonanlegg og gulv med linoleumsbelegg.

Første etasje huset operasjonsrom, kontorer, hestestaller med plass til 11 hester, plass for hunder og garasje for automobiler. Hundeklinikken lå i andre etasje, der den tok opp syv rom.

Eiendommen ble ekspropriert av Oslo kommune i 1930, da området ble omregulert i forbindelse med planene om nytt rådhus. Cheval ble imidlertid ikke revet før i 1956, da området ble bebygget med kontor- og forretningsbygg.

Dyrehospitalet lå vegg i vegg med byens sentrale politistasjon, og mange av byens løshunder endte den gang sine dager på Cheval. Løshundene var et problem i hovedstaden, og alle politiet tok hånd om ble plassert på Cheval.

> *Allikevel flyr tispen*
> 
> 
> med hvese hvin og gispen
> 
> 
> og logrer efter ham
> 
> 
> på veien til Cheval.
> 
> 
> Rudolf Nilsen i diktet «Kjærlighet»  
> fra samlingen *På gjensyn* (1926)
> 
>

Eksterne lenker
---------------

* Om dyrehospitalet Cheval på byarkivets nettsider.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
Portal fra Ulvik stavkirke
**Ulvik stavkirke** var en stavkirke i Ulvik i Hardanger som ble revet rundt 1711. Det er bevart to planker fra en portal i kirken. Kirken stod på gården Nedre Hakastad, omtrent en halv kilometer nordøst for der kirken i Ulvik står nå.

Historie
--------

En kirke i Ulvik er første gang nevnt i 1309, da en Torgils er nevnt som prest i kirken. En rapport fra 1709 sier at kirken var «en meget gammel og forfalden stavkirke, som høilig behøver at bygges ganske af nyt tømmer». Det var ikke lenger trygt å holde gudstjeneste i kirken, men bøndene kviet seg for kostnadene ved å bygge ny kirke, og holdt derfor på den gamle. I 1711 ble det likevel bygget en ny kyrkje, «en smuk ny tømmerkirke», ifølge rapporten fra 1722. To utskårne portalplanker fra stavkirken ble satt inn i den nye tømmerkirken. Denne kirken ble i sin tur revet i 1859 og erstattet med dagens Ulvik kirke. Portalplankene havnet da i Bergen museum.

Utseende
--------

En befaringsrapport fra 1665 nevner «taget over koret og det stykke ved og under taarnet». Dette viser at kirken har hatt en takrytter eller et tårn. Rapporten fra 1665 nevner også svalganger og et stigehus. Ifølge regnskaper fra 1699–1701 var kirken en stavkirke med svalgang omkring. De bevarte plankene fra en portal i kirken er skåret i en stil som Lorentz Dietrichson kalte «den sogn-valdreske type». Han skildret portalen som et «ypperlig arbeide». Overstykket på portalen som de var en del av, mangler. Dietrichson mente at portalen, og dermed stavkirken, måtte være laget på første halvdel av 1200-tallet.

Se også
-------

* Liste over tapte palisadekirker, stolpekirker og stavkirker

Referanser
----------

1. ↑  «Thorgille presbiter ecclesie de Ulfvik». Lorentz Dietrichson, *De norske stavkirker* (Kristiania og Kjøbenhavn, 1892), s. 367–368. Originalkilde i Diplomatarium Norvegicum III:85
2. 1 2 3 4  Lorentz Dietrichson, *De norske stavkirker* (Kristiania og Kjøbenhavn, 1892), s. 368.

Litteratur
----------

* Lorentz Dietrichson (1892). *De norske stavkirker*. Kristiania og Kjøbenhavn.

Eksterne lenker
---------------

* «Ulvik stavkirke». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**William «Will» Champion** (født 31. juli 1978 i Southampton i England) er en britisk multi-instrumental trommeslager i rockebandet Coldplay.

Tidlig i livet
--------------

Champion ble født i Southampton i Hampshire i England og vokste opp i et lite urbant område ved navn Chandlers Ford, like utenfor Southampton, hvor hans far, Timothy Champion, er professor i arkeologi. Som ung var Champion inspirert av Tom Waits og tradisjonell irsk folkemusikk. Han vokste opp med å spille gitar, men han har også erfaring med piano, bass og fløyte. Før Champion ble med Coldplay, var han med i et band som het Fat Hamster. Han gikk på Peter Symonds College.

Coldplay
--------

Champion ble med i bandet 31. juli 1997 som det siste medlemmet. Han tok på seg rollen som trommeslager, uten erfaring, men lærte seg fort.

I 1999 ble han kastet ut av bandet av vokalist Chris Martin, men han ble kort tid etter spurt av bandet om å komme tilbake.

På Viva la Vida turnéen sang og fremførte Champion en akustisk versjon av sangen «Death Will Never Conquer». En versjon av sangen endte på Coldplays konsertalbum «LeftRightLeftRightLeft». Han har også vært vokalist på en liveversjon av «Til Kingdom Come» og dens b-side, «The Goldrush».

Andre prosjekter
----------------

Høsten 2004 ble Champion og Coldplaybassist med på a-ha keyboardisten Magne Furuholmens første soloalbum, «Past Perfect Future Tense».

Utstyr
------

Champion bruker nå et Yamaha-trommesett med Zildjian-symbaler.

Referanser
----------

1. ↑   besøkt 22. november 2019[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Will Champion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Will Champion på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Will Champion hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Will Champion på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Will Champion på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Will Champion på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** NKC **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
«NENT» omdirigeres hit. For medieselskapet som tidligere het Nordic Entertainment Group, se Viaplay Group.
**Den nasjonale forskningsetiske komité for naturvitenskap og teknologi** (**NENT**) skal som sitt ansvarsområde ha den forskningsetiske virksomhet innen naturvitenskap og teknologi, industri-, landbruks- og fiskeriforskning, samt deler av bio- og genteknologisk forskning.

NENT er en uavhengig instans, opprettet ved Stortingsvedtak i 1990, som med utgangspunkt i de verdier som er felles i befolkningen skal fungere som nasjonal utkikkspost, opplyser og rådgiver i forskningsetikk innenfor de aktuelle fagområder. Komiteen har samtidig ansvar for forebygging av vitenskapelig uredelighet innen sitt virkeområde.

Tilsvarende nasjonale etiske komitéer er også oppnevt for fagområdene medisin og helsefag (Den nasjonale forskningsetiske komité for medisin og helsefag) og samfunnsvitenskapene og humaniora (Den nasjonale forskningsetiske komité for samfunnsfag og humaniora). Medlemmer oppnevnes av Kunnskapsdepartementet etter tilrådning fra Norges forskningsråd.

Forskningsetiske retningslinjer
-------------------------------

I september 2007 la NENT frem sine forskningsetiske retningslinjer for naturvitenskap og teknologi. Arkivert 4. desember 2009 hos Wayback Machine.

NENTs retningslinjer består av 24 punkter, og tar for seg følgende tema:

* Forskningens overordnede forpliktelser overfor miljø, samfunn og mennesker.
* God forskningspraksis.
* Usikkerhet og risiko i forskningen, samt betydningen av føre-var-prinsippet.
* Beskyttelse av dyr i forskning.
* Forskningens forhold til tradisjonelle og alternative kunnskapskilder.
* Åpenhet, oppdragsforskning og interessekonflikter.
* Varsling og etisk ansvar.
* Forskning og populærvitenskapelig formidling.

Retningslinjene er dessuten supplert med forslag til en vitenskapsed.

Eksterne lenker
---------------

* Den nasjonale forskningsetiske komité for naturvitenskap og teknologi

| * v
* d
* r
De nasjonale forskningsetiske komiteene |
| --- |
| 
* Den nasjonale forskningsetiske komité for medisin og helsefag
* De regionale komiteer for medisinsk og helsefaglig forskningsetikk
* Den nasjonale forskningsetiske komité for samfunnsvitenskap og humaniora
* Den nasjonale forskningsetiske komité for naturvitenskap og teknologi
* Nasjonalt utvalg for gransking av uredelighet i forskning
* Nasjonalt utvalg for vurdering av forskning på menneskelige levninger
* Den etiske nemnda for patentsaker

 |
|  |
| --- |
| Våpen |
| Nord-KoreaEn artikkel i serien Politikk i Nord-Korea |
| 

---

* Konstitusjon
* Juche
* Songun

---

* Evig president: Kim Il-sung
* Forsvarskommisjonen
	+ Leder: Kim Jong-un
* Statsoverhode: Choe Ryong-hae
* Statsminister: Kim Jae-ryong
* Ministre
* Myndigheter
* Parlamentet • Presidiet
* Rettsvesenet • Høyesterett

---

* Valg i Nord-Korea
* Parlament: 2003 • 2008
* Politiske partier

---

* Administrative nivå
* Koreansk gjenforening
* Menneskeretter
* Utenlandske relasjoner
 |

**Den nasjonale forsvarskommisjon i Nord-Korea** (chosŏn'gŭl: 조선민주주의인민공화국 국방위원회, hanja: 朝鮮民主主義人民共和國國防委員會, romanisering: *Chosŏn minjujuŭi inmin konghwaguk kukpang wiwŏnhoe*, revidert romanisering: *Joseon minjujuui inmin gonghwaguk gukbang wiwonhoe*) er et statlig militærråd i Nord-Korea, og spiller ved siden av regjeringen den dominerende rolle i utøvelsen av landets politikk. Med konstitusjonen av 1998 er kommisjonen det høyeste militære organet i Nord-Korea, og rådets leder i realiteten den ledende politiske skikkelse i landet.

Kommisjonen ble opprettet i 1972, og president Kim Il-sung var dens selvskrevne formann frem til 1992. Kim Jong-il, som hadde blitt øverstkommanderende for Den koreanske folkearmé i 1991, overtok som formann i kommisjonen i 1993. I 1998 ble kommisjonen opphøyet til landets viktigste militære organ. Etter Kim Jong-ils død i desember 2011 ble lederposisjonen overført til hans sønn, Kim Jong-un, som tok tittelen «førsteformann». Våren 2012 ble Kim Jong-il erklært «evig formann» i kommisjonen og «evig generalsekretær» i Koreas arbeiderparti.

I Kina finnes et lignende råd, Den sentrale militærkommisjon.

Referanser
----------

1. ↑  Kim Jong-un assumes supreme commandership of N. Korean military Yonhap 31. desember 2011

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Dysting i *Codex Manesse*.
**Dysting** var i middelalderen en konkurranse der to riddere til hest kjempet mot hverandre. Hovedvåpenet var gjerne lanser; deltagerne red da mot hverandre med felte lanser og forsøkte å slå hverandre av hesten. Man kjempet også til fots med stridsøks eller sverd, enten som en egen dyst eller etter at en eller begge var slått av hesten. Dysten inngikk ofte i en ridderturnering. 

Den første dokumenterte turneringen fant sted i 1066, men dysting ble ikke utbredt før i det 13. århundre. Inntil da var det mêlée, en massekamp der alle riddere kjempet mot hverandre til bare en sto igjen, som var nesten enerådende. Også senere i middelalderen var det normalt flerkampen som var det mest sentrale elementet, mens dystingen forble en individuell oppvisning som særlig var populær blant yngre riddere som ville skape seg et navn. 

Dystingen gav bedre mulighet til å vise individuelle egenskaper enn mêléet. Det var en farlig sport, men man kunne også vinne stor ære og betydelige summer. Mange riddere skapte seg en formue ved å vinne i dysting, mens andre tapte formuer, ødela sin helse eller mistet livet. 

I dag forekommer dysting særlig som oppvisninger under middelalderfestivaler, men International Jousting Association arrangerer også mesterskap. I moderne dysting er sikkerhetskravene svært høye.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jousting – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia
 |
Ordenstegn for Den nassauske husorden av den gylne løve.
**Den nassauske husorden av den gylne løve** (fransk: *Ordre du Lion d'Or de la Maison de Nassau*, nederlandsk: *Huisorde van de Gouden Leeuw van Nassau*) er en luxembourgsk og nederlandsk orden. Den ble innstiftet i 31. mars 1858 som en felles orden for de to nassauske hus etter en overenskomst mellom kong Vilhelm III av Nederland og hertug Adolph av Nassau. Den tildeles av kongehusene i både Luxembourg og Nederland. Ordenen har én klasse og er Luxembourgs fornemste utmerkelse. I Nederland tildeles ordenen for særlige fortjenester av monarken.

Inndeling
---------

Ved innstiftelsen hadde Den nassauske husorden av den gylne løve kun én grad. Vilhelm III av Nederland økte antallet til fire i 1873 og la til ytterligere en grad i 1882. Dette skjedde uten samtykke med husets andre gren og etter at Adolf ble storhertug av Luxembourg opphevet han de ekstra gradene. Siden 1892 er derfor Den nassauske husorden av den gylne løve tildelt i kun én grad, som ved innstiftelsen. Graden betegnes som *ridder*.

Insignier
---------

Ordenstegn utstilt i Musée national d'histoire et d'art i Luxembourg
Ordenstegnet for Den nassauske husorden av den gylne løve består av et malteserkors i hvit emalje på gull. I korsvinklene finnes bokstaven N for Nassau i ornamentert for og med en rosett. Midt i korset er det plassert en medaljong med en gull løve på blåemaljert felt. Løven er huset Nassaus våpenmerke. Baksiden bærer dynastiets motto, «Je maintiendrai». Ordensstjernen er i sølv og har åtte tagger. Medaljongen fra ordenstegnet er plassert i midten innenfor en hvitemaljert bord som bærer innskriften «Je maintiendrai» i gull. Ordensbåndet er oransje med blå kanter. Oransje er huset Oraniens farger, mens blått er huset Nassaus.

Tildeling
---------

Den nassauske husorden av den gylne løve tildeles regjerende monarker, andre statsoverhoder medlemmer og medlemmer av kongehus for innsats for Luxembourg og det storhertuglige hus. Prinser av fyrstehusets to grener er riddere av ordenen fra fødselen. I Nederland tildeles ordenen av monarken personlig.

Norske innehavere
-----------------

Harald V og dronning Sonja er innehavere av Den nassauske husorden av den gylne løve. Også kong Olav var ridder av Den nassauske husorden av den gylne løve.

Kilder
------

* (en) Rafal Heydel-Mankoo: «Luxembourg» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 665.
* (da) Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966.

Eksterne lenker
---------------

* Honorary distinctions of the Grand Duchy of Luxembourg, Information and Press Service of the Luxembourg Government.
Songhairikets territorium i 1500 AD.
**Sonni Ali**, også kjent som **Sunni Ali Ber**, født **Ali Kolon**, kalt «Frelseren» (død 1492), var den femtende sonikéhersker fra sonnidynastiet og var det vestafrikanske Songhairikets første store konge fra 1464 til 1492, og er en stor helt i rikets legender. Under Sonni Alis kavaleri og infanteri ekspanderte Songhai slik at riket kontrollerte store deler av Nigerelva og fikk kontrollen over viktige byer som Timbuktu (inntatt 1468) og Djenné (erobret 1475). Sonni førte en undertrykkende politikk overfor de lærde i Timbuktu, særlig de fra Sankore-madrassaen, som var assosiert med tueregene, som Sonni kastet ut for å få kontroll over byen. 

Sonni Ali har blitt beskrevet som en briljant strateg som utkjempet 32 kriger i 26 år, og som en brutal og maktglad hersker og erobrer. Han bygde en flåte for å patruljere Niger. Under Sonni Alis styre nådde Songhairiket sitt høydepunkt, og styrte områder som før hadde ligget under Maliriket og før det igjen under Ghanariket. Sonnis dødsårsak i 1492 er noe vi må gjette oss til. Ifølge *Tarikh as-Sudan* (*Sudanhistorien*) druknet han mens han krysset Niger til hest. Muntlig tradisjon hevder derimot at han ble myrdet av sin søsters sønn Askia Mohammad Ture. Han ble etterfulgt av sin sønn Sonni Baru, som bare styrte ett år før han ble styrtet av Askia, og dette ble slutten på sonnidynastiet. 

Sonni hersket over både urbane muslimer og rurale ikkemuslimer på en tid da fredelig sameksistens mellom forskjellige trosretninger var i fare. Askia er i tillegg til sine erobringer kjent for å ha forsøkt å forene islam med tradisjonell vestafrikansk kultur. Hans tilknytting til afrikansk animisme samtidig som han tilkjente seg islam har ført til at enkelte forfattere har kalt ham en *utvendig* eller *nominell* muslim. Denne holdningen er blitt imotgått av enkelte historikere (som Muhammad Sharif), som hevder at debatten rundt blandingen av innfødte afrikanske religioner og islam ikke er spesiell eller unik og dermed ikke kan brukes til å utelukke noen som hevder å være en muslim. Owen 'Alik Shahadah hevder at det er vanskelig for historikere å bli teologer og innskrenke definisjonen av islam for å støtte et politisk syn i det tjueførste århundre. 


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Silman Dandi,  sonnihersker under malinesisk styre** | **Konge av Songhai**(1464–1492) | Etterfølger:**Sonni Baru** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Christoffer Hannevig** (født 21. august 1852, død 16. juli 1938) var en skipper, skipsreder og politiker fra Borre i Vestfold. Han var far til skipsreder Christoffer Hannevig jr. og krigshelten Thor Olaf Hannevig.

Unge år
-------

Han var sønn av skipper og skipsreiar, Edvard Pedersen Hannevig og Marthe Kristine Berg. Christoffer Hannevig tok realskole i Horten og eksamen ved Drammen sjømannskole. Han dro til sjøs som 14 åring, og ble skipper på barken "Deodata", da han var 20 år.

Skipsreder
----------

Han skaffet seg etterhvert egne skip og flyttet til Kristiania på begynnelsen av 1880-årene. Han giftet seg med Elfleda Kristine Nilsen, og de fikk sammen seks gutter og en datter. I 1888 flyttet de til Arendal hvor Hannevig har sett muligheter for å gjøre gode forretninger. Han overtok eiendommen Langsæ gård. Samme år etablerte Hannevig eget rederikontor i Arendal. De ble boende på Langsæ frem til 1892. Da flyttet de tilbake til Kristiania.

I 1898 kjøpte han storgården Vestmanrød i Borre i Vestfold.

Politiker
---------

Hannevig var varamann til Stortinget perioden 1904-06, som høyremann, og møtte ved noen anledninger høsten 1905. I perioden 1910-12 representerte han Jarlsberg krets i Jarlsberg og Larviks amt på Stortinget, hvor han var medlem av sosialkomiteen. Både sommeren 1911 og vår/sommer 1912 var han permittert for å ta seg av forretningene sine. Hannevig var ordfører i Borre 1907-10 og samtidig forlikskommissær.

Arkivet
-------

Arkivet etter Christoffer Hannevigs forretningsvirksomhet er oppbevart ved Kuben i Arendal.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 333[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 23[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Kriserammede Arendal - Mulighetenes by, Avtrykk.no, 03.03.2017
4. ↑  Excellencen fra Langsæ, Agderposten, 20. januar 2017

Kilder
------

* Lindstøl, Tallak: *Stortinget og Statsraadet 1814-1914*. Kristiania, 1914
* Imst, Geir: Christoffer Hannevig. Gull, krig og krakk, Pax forlag, Oslo, 2009

Eksterne lenker
---------------

* (no) Christoffer Hannevig hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* (no) Arkiv etter Christoffer Hannevig senior på Arkivportalen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |