recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Hovedkontoret til Costa Ricas sentralbank
**Costa Ricas sentralbank** (spansk: Banco Central de Costa Rica – BCCR) er sentralbanken i Costa Rica. Denne må ikke forveksles med Banco Nacional de Costa Rica («Costa Ricas nasjonalbank»), som er landets største statseide, kommersielle bank.

Sentralbankens hovedkontor ligger langs Avenida Central i sentrum av landets hovedstad San José.

Historie
--------

På grunn av oppsving i økonomien og økt bankaktivitet i landet meldte behovet seg for en sentralbank. Denne skulle være overordnet det daværende Emitteringsdepartementet, under Costa Ricas Nasjonalbank, som fram til 1945 hadde fungert som nasjonalbank. Denne ble etablert på slutten av 1936, etter en reorganisering av den gamle *Banco Internacional*. Denne private banken ble nasjonalisert i 1948, men behovet var sterkt til stede for å etablere en sentralbank, både for å kontrollere bankvesenet og å handle på vegne av regjeringen. 

28. januar 1950 ble *Intensjonslov 1130* vedtatt, denne etablerte **Costa Ricas sentralbank**, som skulle fungere som et sentralt økonomisk organ for landets økonomi. Intensjonsloven ble senere vedtatt som *Lov 1130*. I en overgangsfase var sentralbanken underlagt to sett med lover; både Lov 1130 og den loven som hadde styrt Emitteringsdepartementet. Dette ble det ryddet opp i 1953 da de vedtok ny sentralbanklov, Lov 1552, senere erstattet av Lov 7558 i 1995.

Oppgaver og målsettinger
------------------------

Sentralbankens hovedmålsettinger er å opprettholde stabil valutakurs, og å sikre konvertibilitet med andre valutaer. I tillegg til hovedmålet har de følgende delmål:

* bidra til en bærekraftig økonomisk vekst i Costa Rica, for å utnytte ressursene i landet, med lav og stabil inflasjon
* Forvalte landets valutareserver
* Bidra til et effektivt nasjonalt og internasjonalt betalingssystem

Sentralbankens hovedoppgaver er:

* Opprettholde verdien og konvertibiliteten av landets valuta
* Forvalte landets valutareserver
* Definere og utøve landets penge- og valutapolitikk
* Fungere som rådgiver og bank for staten
* Sørge for rammevilkår som gir et robust og likvid nasjonalt finansielt system
* Trykke og utgi nasjonal valuta i tråd med landets behov
* Definere landets kredittpolitikk, og overvåke og koordinere landets finansielle system
* Forvalte lovverket som gjelder for finansielle mellomledd
* Etablere, drifte og overvåke landets lønnssystem
* Forvalte lovverket som gjelder landets finansinstitusjoner
* Samarbeide med alle landets økonomiske institusjoner

Sentralbanksjef
---------------

Sentralbanksjef (president) fra oktober 2022 er Róger Madrigal. Han overtok denne stillingen 8. mai 2022 etter Rodrigo Cubero. Cubero hadde da vært sentralbanksjef siden mai 2018.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Giorgi Msjvenieradze** (georgisk: გიორგი მშვენიერაძე, russisk: Георгий Петрович Мшвениерадзе – Georgij Petrovitsj Msjvenieradze; født 12. august 1960 i Tbilisi i nåværende Georgia) var en sovjetisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva og 1988 i Seoul.

Msjvenieradze ble olympisk mester i vannpolo under Sommer-OL 1980 i Moskva. Han var med på det sovjetiske laget som vant vannpoloturneringen foran Jugoslavia og Ungarn. Msjvenieradze spilte åtte kamper og scoret ni mål i OL-turneringen.

Også faren Petre Msjvenieradze var olympisk vannpolospiller.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Gull **Gull** i vannpolo, Sovjetunionens flagg Sovjetunionen
* 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - Bronse Bronse i vannpolo, Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Georgij Msjvenijeradze – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Georgij Msjvenijeradze – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Georgij Msjvenijeradze – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Georgij Msjvenijeradze – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Kvalifisert flertall** oppnås i en forsamling dersom en på forhånd tallfestet majoritet i en forsamling stemmer for noe. Det kvalifiserte flertallet er ofte ⅔ hvis ikke annet er spesifisert, men kan også være ¾ eller 9/10. Dersom det nødvendige flertallet bare er mer enn 50 % av de avgitte stemmene kalles dette alminnelig flertall.

I aksjeloven § 5-19 er kvalifisert flertall minst 90 % av aksjekapital som er representert på generalforsamlingen. Grunnlovsendringer i Norge krever kvalifisert flertall på ⅔, og ved suverenitetsavståelse kreves ¾ flertall samt at ⅔ av stortingsrepresentantene er til stede.

Begrepet kvalifisert flertall kan brukes om alle krav til en majoritet som er mer vidtgående enn kravet til alminnelig flertall. Ved folkeavstemninger i Sveits er det eksempelvis krav om at det skal være et flertall for en sak i hele befolkningen samtidig med at det kreves at det også er flertall for saken i et flertall av landets kantoner. Slik kan det også være i organisasjoner. Det kan da være krav om flertall i blant de avgitte stemmer i en uravstemning, samtidig som det kreves flertall for saken i et flertall av organisasjonsleddene. I Hellas velges presidenten med kvalifisert flertall av nasjonalforsamlingen.

Kvalifisert flertall kreves gjerne i saker som er av stor betydning for en organisasjon, eksempelvis endringer i vedtekter og forretningsorden, eller utvidelse eller nedleggelse av en organisasjon. Avholdende eller blanke stemmer telles normalt ikke, hvis ikke annet er angitt i organisasjonens vedtekter.

Referanser
----------

1. ↑  Aksjeloven § 5-19. Kvalifisert flertallskrav
2. ↑  Grunnloven §115
3. ↑  NOU 2001:3 note 39

| * v
* d
* r
Ulike typer majoritet eller flertall |
| --- |
| Positivt **·** Negativt **·** Simpelt **·** Alminnelig **·** Rent **·** Kvalifisert **·** Absolutt **·** Dobbelt flertall |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** NKC
 |
***Coelocorynus elgonensis*** er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, nokså blank, svart gullbasse. Kroppsformen er nokså jevnbred, beina ikke spesielt lange. Hannene har fire rundede tenner på clypeus ("snuten") og en uthulning foran på pronotum. Hannen har også at kort, litt flatt horn i pannen. Pronotum er spredt og grovt punktert, tettere punktert i uthulningen. Dekkvingene har markerte punktrader.

Levevis
-------

Disse artene lever i fjellområder. Larvene utvikler seg inne i døde, mosekledte trestammer, både stående og liggende.

Utbredelse
----------

Arten er beskrevet fra Mount Elgon på grensen mellom Uganda og Kenya.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
					- Stammen Cryptodontini
						* Slekten *Coelocorynus* Kolbe, 1895
							+ ***Coelocorynus elgonensis*** Antoine, 2003

Kilder
------

* Antoine, Ph. (2003) Révision du genre *Coelocorynus* Kolbe. *Coléoptères* 9(11): 127-150.

Eksterne lenker
---------------

* []
* (en) *Coelocorynus elgonensis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Coelocorynus elgonensis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Coelocorynus elgonensis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Skisse av en Onager fra *Antique technology* av Diels.
**Onager** var et romersk beleiringsvåpen. Navnet fikk det fra den hoppende bevegelsen som oppsto når våpenet ble avfyrt. Dette minnet om sparkene til et iransk vill-esel – en onager. Det er en form for katapult og bruker tvunnet rep, ofte av kvinnehår, til å gi kastenergien.

En onager består av et rekangulært rammeverk som ligger på bakken. Festet til denne er det to føringsbjelker og en kraftig stokk til endestopp. Mellom føringsbjelkene er en kastarm. Denne er fremme festet i et stramt tvunnet rep som gir energi til kastet. I den øvre enden av kastarmen er det en slynge som bærer prosjektilet. Med et tau ned til et spill trekkes kastarmen bakover og ned, slynga lades og onageren er klar til skudd. Ved avfyring slippes kastarmen ved at en låsebolt slås ut med hammer. Kastarmen slår fremover til endestopp og prosjektilet kastes. Når kastarmen møter endestopp skjer dette med slik kraft at onageren «sparker bakut» med stor villskap, derav navnet. De voldsomme bevegelsene forsøker en å dempe ved at det legges en polstring på endestopp. 

Mange former for prosjektil kunne benyttes: store steiner mot festninger eller mengder med småstein mot soldater som kardeskladninger i munnladekanoner. Mot byer kunne det benyttes brannbomber. Dyrekadaver ble også brukt for demoralisering av fienden.

De kraftige bevegelsen ved avfyring satte visse begrensninger på hvor onageren kunne settes inn. På festningsmurer, i beskyttelsesgroper eller på smale terrengformer kunne de ikke brukes.

Dersom de skulle ha god rekkevidde og evne til å kaste tunge prosjektiler ble onageren selv stor og uhåndterlig. Selv med hjul ble de tungvinte å flytte til nye posisjoner, men på plass var de imidlertid effektive og kunne kaste 100-350m med betydelig prosjektilvekt.

I det romerske keiserdømmets tid ble onageren også tatt i bruk som feltskyts, trukket at to okser. En legion kunne bringe med seg 10 onagere og 55 kjerrermonterte ballistaer. 

I middelalderen, ca. 1200, ble det utviklet en noe lettere onager der slynga var erstattet med en «jerngryte». Dette gjorde det lettere å lade med kardeskladning. Dette våpenet er også omtalt som mangonel, dog kan dette navnet ha blitt brukt også for andre former for beleiringsutstyr.

Eksterne lenker
---------------

* Mangonel.com Byggesett, tegninger, bøker mm.(Engelsk)
* Onager Physics En analyse av Onager. (Eng)
* Tegninger (Eng)
* Onager Animasjon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Costa Rica** er delt inn i 11 geografiske **bevaringsområder** (spansk: *Áreas de Conservación*). Til sammen dekker de hele landet, og må derfor ikke forveksles med verneområder. Hvert av bevaringsområdene inneholder flere ulike typer verneområder. Bevaringsområdene ble oppretta i 1998, og fungerer som administrative områder for Sistema Nacional de Áreas de Conservación (SINAC), som har ansvaret for verneområdene i landet.

Liste over bevaringsområder
---------------------------

Kart over bevaringsområdene
De 11 bevaringsområdene er de følgende:

* Arenal Tempisque bevaringsområde (ACA-T)
* Tortuguero bevaringsområde (ACTO)
* Tempisque bevaringsområde (ACT)
* Isla del Coco marine bevaringsområde (ACMIC)
* Osa bevaringsområde (ACOSA)
* Guanacaste bevaringsområde (ACG)
* Cordillera Volcánica Central bevaringsområde (ACCVC)
* Pacífico Central bevaringsområde (ACOPAC)
* Arenal Huetar Norte bevaringsområde (ACA-HN)
* Amistad Pacífico bevaringsområde (ACLA-P)
* Amistad Caribe bevaringsområde (ACLA-C)

Eksterne lenker
---------------

* Áreas de Conservación hos SINAC
**Anton Fredrik Degn** (født 6. oktober 1871 i Tórshavn, død 3. september 1950 samme sted) var en færøysk arkivar og politiker (Sb.).

Han vokste opp i Tórshavn som eldst av fire barn av skipskaptein Jens Christian Degn fra Rømø og Susanne Elisabeth Anthoniussen fra Tórshavn. Faren døde tidlig, så Degn måtte avslutte realskolen for å gå i lære ved M.C. Restorffs handels- og rederivirksomhet. Degn avanserte til bokholder med prokura. Han var dessuten direktør i Telefonverk Føroya Løgtings 1906–1912. I midten av 1920-årene gikk Restorffs virksomhet konkurs. Degn arbeidet i noen år ved Rigsarkivet i København før han i 1932 ble arkivar ved landsskriftarkivet i Tórshavn. Anton Degn giftet seg i 1892 med lærerinne Petrine Pouline Cathrine Petersen fra Ørðavík. De fikk ikke egne barn, men tok til seg hennes søsterdatter Tina Mortensen som sin fosterdatter.

Degn var aktiv i politikk og organisasjonsliv. Han var innvalgt på Lagtinget fra Suðurstreymoy og medlem av Færøyenes skolestyre 1906–1908. I 1906 var han blant lagtingsmennene som dannet Sambandsflokkurin. I 1907 stiftet han et litteraturselskap, Hitt føroyska bókmentafelagið, sammen med sogneprest A.C. Evensen og folkehøyskoleforstander Rasmus Rasmussen. Degn var medlem av kommunestyret i Tórshavn 1909–1922, viseborgermester 1913–1916 og borgermester 1921–1922.

Anton Degn ble ridder av Dannebrogordenen i 1921.

Bibliografi
-----------

* 1929 – *Oversigt over fiskeriet og monopolhandelen på Færøerne 1709–1856*.
* 1945 – *Færøske Kongsbønder 1584–1884*.

Referanser
----------

1. 1 2   Dansk biografisk leksikon, Dansk Biografisk Leksikon-ID Anton\_Degn[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Davidsen, John. «Anton Degn». *Dansk Biografisk Leksikon* **(dansk)**. Besøkt 21. mars 2016.
3. ↑  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 271–361. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.
4. ↑  *Býráðslimir í Tórshavn síðan 1909* **(færøysk)**. Tórshavn. 2009. Arkivert fra originalen 12. januar 2014.

Portaler: Litteratur | Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon
 |
**Groundskeeper Willie** er en figur fra tegnefilmserien *The Simpsons*. Han er vaktmester på Springfield Barneskole. Han har jobbet i 20 år ved skolen, like lenge som rektor Seymour Skinner.. Dan Castellaneta gir stemme til Willie.

Willie arbeider som gartner og vaktmester ved Springfield Elementary School, og bor i en falleferdig, gammel hytte på skolens eiendom. Han kommer opprinnelig fra Skottland, og har et aggressivt temperament. Willie oppfører seg ofte uhøflig, både mot studenter og andre voksne. I en av Treehouse of Horror-episodene planla han hevn mot studentene ved Springfield Elementary, etter at han blitt brent til døde av foreldrene deres.

Willie påstår å komme fra forskjellige deler av Skottland, i løpet av TV-serien. Blant annet fra «North kilt-town», eller fra Kirkwall på Orknøyene, fra Glasgow, eller at han bodde i nærheten av Loch Ness. Det avsløres også at han har en fetter, Billy. I episoden The Father, the Son, and the Holy Guest Star fra den 16. sesongen, slipper Willie løs hundrevis av rotter i løpet av en middelalder-festival for å hevne seg. Men rektor Skinner legger umiddelbart skylden på Bart Simpson, som alltid har vært en notorisk bråkemaker, og utviser ham fra skolen.

Eksterne lenker
---------------

Engelsk Wikiquote har en samling sitater relatert til: ***Groundskeeper Willie*** 

| * v
* d
* r
Figurer i *The Simpsons* |
| --- |
| Familien Simpson og slektninger | 
* **Homer Simpson**
* **Marge Simpson**
* **Bart Simpson**
* **Lisa Simpson**
* **Maggie Simpson**
* Abraham Simpson
* Patty og Selma Bouvier
* Ling Bouvier
* Jacqueline Bouvier
* Mona Simpson
* Herb Powell

 |
| Springfield | 
* Jasper Beardley
* Comic Book Guy
* Disco Stu
* Barney Gumble
* Maude Flanders
* Ned Flanders
* Professor Frink
* Inanimate Carbon Rod
* Dr. Julius Hibbert
* Lionel Hutz
* Helen Lovejoy
* Reverend Lovejoy
* Captain Horatio McCallister
* Hans Moleman
* Marvin Monroe
* Bleeding Gums Murphy
* Apu Nahasapeemapetilon
* Mayor Joe Quimby
* Nick Riviera
* Agnes Skinner
* Cletus Spuckler
* Squeaky Voiced Teen
* Moe Szyslak
* Kirk Van Houten
* Luann Van Houten
* Chief Clancy Wiggum

 |
| Springfield atomkraftverk | 
* Montgomery Burns
* Carl Carlson
* Frank Grimes
* Lenny Leonard
* Waylon Smithers

 |
| Springfield barneskole | 
* Lunchlady Doris
* Edna Krabappel
* Elizabeth Hoover
* Otto Mann
* Seymour Skinner
* Groundskeeper Willie
* Wendell Borton
* Dolph
* Milhouse Van Houten
* Jimbo Jones
* Kearney
* Lewis
* Martin Prince
* Nelson Muntz
* Sherri and Terri
* Üter
* Ralph Wiggum

 |
| Mediepersonligheter | 
* Itchy and Scratchy
* Kent Brockman
* Krusty the Clown
* Troy McClure
* Sideshow Mel
* Rainier Wolfcastle

 |
| Forbrytere | 
* Snake Jailbird
* Kang & Kodos
* Sideshow Bob
* Fat Tony

 |
| Familier | 
* Simpson
* Flanders
* Van Houten
* Wiggum

 |
| 
* **Kategori**
* **Portal**

 |
Håndtering av varer i et lager.
**Grossisthandel** er handel som ivaretar funksjoner som er nødvendige for vareflyten mellom produsenter og importører på den ene siden og detaljister og andre aktører på bedrifts- eller institusjonsmarkedet på den andre. Uttrykket grossist henger sammen med det gamle tallbegrepet gross, som beskriver tolv dusin, det vil si 144 enheter.

Grossisten tok inn varer i større partier og fordelte til detaljistene som i sin tur solgte til kunder som bare skulle ha få enheter av gangen.

Grossisten er et mellomledd som kan dekke administrative, økonomiske og tekniske logistikkfunksjoner:

* Innkjøpsfunksjon
* Sortimentsfunksjon
* Lagerfunksjon
* Salgsfunksjon
* Transportfunksjon
* Kredittfunksjon
* Servicefunksjon – informasjons- og dokumentflyt

En som driver grossisthandel blir også betegnet som «grosserer», særlig i eldre språkbruk; forskjellen på ordene er at «grosserer» betegner en person og historisk ofte ble brukt som tittel, mens «grossist» betegner selve virksomheten. Slik næringsvirksomhet kan drives som enkeltmannsforetak eller i aksjeselskap som er det mest vanlige.

Ifølge De forente nasjoners statistikkavdeling er *grossist* (engros)-virksomhet videresalg (salg uten bearbeiding) av nye eller brukte varer til detaljister og industrielle, kommersielle, institusjonelle eller profesjonelle brukere, eller til andre grossister. Det kan også innebære å opptre som en agent eller megler for kjøp eller salg av varer for slike personer eller selskaper. Grossister er ofte involvert i innhenting, sortering og gradering av varer i store partier, som deretter brytes opp, ompakkes og redistribueres i mindre partier.

Referanser
----------

1. ↑  WTO – World Trade Organization
2. ↑  «UNSTATS - United Nations Statistics Division». Arkivert fra originalen 21. mars 2018. Besøkt 20. oktober 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Canadian Encyclopedia **·** GND **·** NDL **·** NKC
 |
*For mandeismens hellige bok, se Ginza.*
Varehuset Wakō
Ginza i skumringen
Kabuki-za-teateret
**Ginza** (kanji: 銀座) er en bydel i distriktet Chuo (中央) i Tokyo i Japan. Den er kjent som en «bedre» del av Tokyo med mange varehus, butikker, restauranter og kaféer. Ginza har ry på seg som et av verdens mest luksuriøse shoppingområder. Her ligger også Japans mest kjente kabukiteater.

Historie
--------

Før området ble bebygd, var det her en myrlendt slette ned mot strandkanten ved Tokyobukta. Den ble drenert og tørket ut, og det ble kjørt på masse for å gjøre den bebyggelig. 

Ginza har sitt navn, «sølvstedet», etter et sølvmyntslageri som ble etablert i området i 1612 og er en av Tokyos eldste bydeler. Det moderne Ginza går bare tilbake til 1872 da området ble gjenoppbygd etter en omfattende brann.

Hovedansvaret for oppbyggingen ble gitt til den britiske arkitekten Josiah Conder og ingeniøren Thomas J. Waters. De utviden gjennomgangsgaten fra 12,6 til 27 meter og bygde brede fortauer med gasslykter, og der bak lange husrekker med toetasjes teglsteinbyfninger med balkonger ut mot gaten. Etter forbilde fra Paris og London oppstod på dette vis den første flanørstrekning i Japan. Det gikk litt trått med tilflyttingen til å begynne med, men etterhvert skjøt befolkningen i været og de tilgrensende områder til hovedgaten ble utviklet. Her kom også etterhvert det meste av Tokyos fornøyelsesgeskjeft, etter at området Asakusa i så måte ble hengende etter i begynnelsen av 1900-tallet.

Sin største berømmelse fikk Ginza imidlertid etter Annen verdenskrig. Bydelen var blitt gjenoppbygd nok en gang etter skadene etter den amerikanske brannbombingen av byen i mars 1945. De fleste av de gamle europeiske bygningene har måttet vike for moderne høyhus. Ordet *ginza* benyttes nå nærmest synonymt med innkjøpsgate i store deler av landet.

Referanser
----------

1. 1 2  «Ginza/Nihonbashi Area». Japan National Tourism Organization. Besøkt 20. november 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (zh) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ginza – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** NDL **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***Weibo*** (kinesisk: 微博, pinyin: *Wēibó*) er den versjon av mikroblogging som er dominerende i Folkerepublikken Kina. De er i løpet av kort tid – siden 2009 – blitt svært utbredte. Den markedsledende av disse tjenestene, Sina Weibo (新浪微博), ble lansert i august 2009 av Sina.com, og hadde over 20 millioner registrerte brukere i oktober 2010. 

Myndighetene gav tillatelse til denne formen for mikroblogging etter at de mente å ha hatt store problemer med andre former, som Twitter, i forbindelse med den sosiale uro i den autonome region Xinjiang sommeren 2009. *Weibo* er helt kinesiskbetjente tjenester, og en svært stor stab av sensorer overvåker og luker ut innhold fra mikrobloggene. Operatører av *weibo*tjenestene har også en plikt til å filtere posteringene for sensitive ord.

Kinesisk mikroblogging kan i regelen uttrykke langt mer enn blogging på andre språk, ettersom ett kinesisk enkelt skrifttegn formidler mer mening enn én latinsk bokstav. Av og til klarer samfunnskritiske bloggere å omgå – i alle fall midlertidig – sensuren ved å benytte forkortelser i latinske bokstaver eller kinesiske homofone skrifttegn.

Eksterne lenker
---------------

* Sina Weibos portal
* Presentasjon av Sina Weibo
**Canadian Aeroplanes Ltd.** var en flyfabrikk i Toronto, Ontario, Canada som bygde fly for Royal Flying Corps under Første verdenskrig.

Selskapet ble dannet 5. desember 1916 da Imperial Muntions Board kjøpte Curtiss (Canada) Aircraft Corporation i Toronto (etablert i 1916 som Toronto Curtiss Aeroplanes) på en 24 mål stor tomt i april 1917 (nå Galeria Kjøpesenter)[1]

Selskapet ble ledet av Sir Frank Wilton Baillie, en industri-og finansmann.[2]

Canadian Aeroplanes Ltd. bygde JN-4(Kan) Canuck (1200)[3], Felixstowe F5L flybåt (30)[4] og Avro 504.

Fabrikken var i drift frem til våpenhvilen og ble solgt til Columbia Gramophone Company's Limited i 1918 og til Dodge Brothers i 1934 som monteringsanlegg for biler [5]

Industriområdet ble re-utviklet på 1970-tallet som Galleria Kjøpesenter og Wallace-Emerson Community Centre.

Litteratur
----------

* Morton, Desmond: *Marching to Armageddon - Canadians and the Great War 1914-1919*. Utgiver: Lester & Orpen Dennys .Toroto 1989. ISBN 0-88619-209-9

Referanser
----------

1. ↑  Archived September 23, 2012, at the Wayback Machine
2. ↑  Heron, Craig (2004).
3. ↑  "Curtiss JN-4 "Canuck"" Arkivert 28. januar 2015 hos Wayback Machine.
4. ↑  Shadwick, Martin (2015)
5. ↑  Filey, Mike; Russell, Victor Loring (1993).
**Blackfriars Bridge** er en bil- og gangbro over Themsen i London, mellom Waterloo Bridge og Blackfriars Railway Bridge. Den nordlige siden ligger i nærheten av Inns of Court, Temple Church og Blackfriars stasjon. Den sydlige siden er i nærheten av kunstgalleriet Tate Modern.

Den første faste broen ved Blackfriars var en 300 meter lang avgiftsbelagt bro tegnet i italienisert stil av Robert Mylne. Byggearbeidene tok ni år, og broen åpnet i 1769. Den var opprinnelig kalt William Pitt Bridge (etter statsminister William Pitt), men ble snart oppkalt etter munkeklosteret Blackfriars, et dominikanerkloster som lå i nærheten.

Den nåværende broen ble fullført i 1869 og består av fem smijernsbuer bygget etter tegninger av Joseph Cubitt. Den eies og vedlikeholdes av Corporation of London. På grunn av den store trafikken over broen, ble det foretatt en utvidelse i årene 1907–1910, fra 70 fot til dagens 105 fot.

Broen ble verdenskjent i 1982 da den italienske bankieren Roberto Calvi ble funnet hengt under en av buegangene i det som først ble ansett som selvmord, men som nå regnes som et mord.

Se også
-------

* Blackfriars Railway Bridge
* Liste over broer i London

Referanser
----------

1. ↑  Blackfriars bridge på Structurae

| * v
* d
* r
Broer i det sentrale London |
| --- |
| 
* Chelsea Bridge
* Grosvenor Bridge
* Vauxhall Bridge
* Lambeth Bridge
* Westminster Bridge
* Hungerford Bridge
* Waterloo Bridge
* Blackfriars Bridge
* Blackfriars Railway Bridge
* Millennium Bridge
* Southwark Bridge
* Cannon Street Railway Bridge
* London Bridge
* Tower Bridge

 | Englands flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
**Orninggard**, senere kalt **Orninggård**, er en gård på Stord i Vestland fylke. Gården het opprinnelig **Nedre Ådland gård**, og var prestegård frem til 1648.

Historie
--------

I 1648 gjorde admiral og adelsmann Bernt Eriksen Orning et makeskifte der han ga fra seg Tyse gård mot å bli eier av Nedre Ådland. Han ga deretter gården navnet Orninggaard. Det nye gårdsnavnet ble brukt i tingbøker og i jordebøker, men fikk ikke feste på folkemunne. Hans mor Karen Andersdatter Mowat og hans enke bodde der lenge og ble opphavet til det folkelige navnet *Frugarden*, som etterhvert ble offisiell benevnelse på deler av gården.

Området som lå vest for elven, og nedenfor Ås fikk etterhvert navnet Leirvik. Dette var det samme navnet som nabogården Leirvik, men på folkemunne ble dette stedet kalla «Vikjo».[]

Fra gamle tider var Orninggården det sentrale stedet i bygda. Kirka var en del av Orninggård. Inne på kirkegården ligger den såkalte «Vossabolkjen». Dette er en bit av den første kirkegården, som lå på nordsiden av kirka. Det sies at navnet kommer av at folk har kommet fra Voss for å gravlegge sine døde.

I 1760 ble gården kjøpt av Magdalena Margrethe Christie, som var presteenke. Gården gikk deretter videre i slekten Christie.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Orninggård». *Grind - Ei reise gjennom natur og kultur i Vestland* **(norsk nynorsk)**. 27. juli 2015. Besøkt 10. mai 2021.
2. ↑  Høyland, Ola (1966). *Stord bygdebok*. Stord herad. s. 301.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Storevardsbrekka** er et boligfelt i Florvåg på Askøy. Feltet ble utbygd i tidsrommet 1977–1979, av A/L Askøy Selvbyggerlag. Flere profesjonelle aktører i byggebransjen i bergensområdet hadde da takket nei, ettersom de mente det var for bratt terreng til å kunne benytte området til frittstående boligbygging. Men et selvbyggerlag etter initiativ av Otto Høvig bygget det ut.

Navnet
------

På folkemunne går område under navnet Thorsenfeltet, ettersom det var Thorsen-familien i Florvåg som i sin tid eide området. Hovedveien gjennom området heter Storevardsbrekka, etter toppen av fjellet som har navnet Storevarden. Det er en stikkvei fra Storevardsbrekka med navn Rindane.

Utbygging
---------

Dag Arne Danielsen har utgitt et hefte på 172 sider som omhandler utbyggingen av Storevardsbrekka. Se eksterne lenker for mer informasjon.

Kjente personer fra Storevardsbrekka
------------------------------------

* Gard Steiro
* Fredrik Saroea
* Terje Angelshaug
* Bjørn-Endre Andersen

Eksterne lenker
---------------

* Selvbyggere på Memoar
**Storevatnet** er en innsjø innerst i Austredalen i Hyen i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. Vannet har gode fiskeforhold, og det er mulighet for leie av båter i området. Grunneierne krever fiskekort for fiske her. 

Mot nord ved vannet ligger Gjengedalsstøylen, stølen til bøndene i innerst i østre Hyen, Gjengedal, i Hyen. Fra stølen går merket turstier mot nordøst til indre Gloppen og Sandane. Fra gammelt av var dette vanlig brukt stier for kommunikasjon mellom bygdene sommerstid. 

Området på vestsiden av vannet, kalt Dalen, har utlagt en rekke hyttetomter. Her er også hytter for leie med rettigheter til småviltjakt og fiske.

På østsiden av vannet ligger en sandstrand med fin, lys sand. Her har grunneiere bygget en friluftscamp med lavvoer, som er til utleie. Herfra er det lett turterreng med gode jaktforhold for småvilt (hovedsakelig rype, orrfugl og hare). Det finnes også merkede turer til Jølster og Naustdal fra dette området.

Fra Storevatnet renner Slettelva gjennom korte stryk og et fall på 8-9 meter til Dalevatnet. Fra dalevatnet renner Gjengedalselva nedover dalen i en rekke kaskaderende fosser i bratte, dramatiske juv, og munner ut i Ommedalsvatnet. Gjennom Ommedal heter elva Åelva, en lakseelv som munner ut i Hyefjorden.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 1. juni 2014
2. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase – Dybdekart.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 10. juni 2015

Eksterne lenker
---------------

* Dybdekart, NVE 1973. Storevatnet, Gjengedalsvassdraget

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Drevvassbygda sett fra Tovenfjellet nordvest for bygda.
**Drevvatn** eller **Drevvassbygda** er ei bygd i Vefsn kommune i Nordland. Bygda ligger ved nord- og østenden av Drevvatnet, i tidligere Elsfjord kommune. 

Drevvatn er hovedsakelig ei jordbruksbygd. Til Drevvassbygda regnes i tillegg til gården Drevvatnet også gårdene Drevvassbukta (også kalt Drevvassbotnet) og Dyrhaugen. Vasshøve (Vatshaug) ligger sørvest for bygda, og her gikk den gamle kommunegrensen Vefsn / Drevja - Hemnes / Elsfjord. 

Drevvatn stasjon er et stoppested på Nordlandsbanen. Stasjonen ble åpnet i 1941, og ligger 92,9 moh. Fv241 fra Elsfjord passerer gjennom bygda, og fortsetter sørvestover gjennom Drevjadalen til Holandsvika og fylkesvei 78.

I den gamle skolebygningen i bygda ligger Drevvatn museum, som drives av Drevvatn historie- og museumslag. Skolebygget var ferdig i 1939, men ble ikke tatt i bruk før i 1945, da den under andre verdenskrig ble brukt av tyske soldater. Etter krigen var skolen i drift fram til 1967.

Drevvatn Bygdehus er samlingspunktet i bygda og er helt og holdent bygget på dugnad og sto ferdig 29.01.2000. Huset egner seg godt til store arrangementer som bryllup, dåp og åremålsdager.
**Storerkebiskopen av Kiev-Halytsj** er overhodet for den ukrainsk-katolske kirke, en kristen kirke som har inngått en union med den romersk-katolske og aksepterer pavens overhøyhet. Storerkebiskopen er samtidig metropolitt og erkeepark av Kiev.

Den nåværende storerkebiskopen av Kiev-Halytsj er Svjatoslav Sjevtsjuk (siden 2011).

Historie
--------

Tittelen er av forholdsvis ny dato. I 1963 ble den daværende lederen for den ukrainsk-katolske kirke – Josyp Slipyj, som var metropolitt av Lviv, men levde i eksil i Roma (Vatikanstaten) – opphøyet til storerkebiskop. Hans etterfølger fra 1984 var Myroslav Ivan Ljubatsjivskyj, som også levde i romersk eksil. Sovjetunionens oppløsning gjorde det mulig for ham å flytte tilbake til Lviv i 1991, der han døde i 2000.

Den forrige (tredje) storerkebiskopen, Ljubomyr Huzar, flyttet i 2004 bispesetet fra Lviv til Kiev og tok tittelen *storerkebiskop av Kiev-Halytsj*. Tittelen kombinerer de to historisk betydningsfulle bispesetene Kiev og Halytsj.

Kiev hadde allerede fra 1596 til 1667 vært setet for den ukrainsk-katolske kirkens metropolitt. Etter at byen hadde falt til Tsar-Russland, ble *metropolitt av Kiev* frem til 1808 ført som en ren ærestittel av kirkens overhode. Fra 1808 var Lviv kirkens metropolitanbispesete.

Byen Halytsj hadde siden 1367 vært det første (*romersk*-)katolske bispesetet i dagens Ukraina. Det var aldri sete for noen *ukrainsk*-katolsk biskop, men har stor symbolsk betydning for landets katolikker.

Se også
-------

* Liste over ukrainsk-katolske metropolitter av Kyiv

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ukrainian Catholic Major Archeparchy of Kyiv–Galicia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Katolske bispedømmer i Ukraina |
| --- |
| Romersk-katolske bispedømmer i Ukraina | 
* *Butsjatsj*
* *Donetsk-Kharkiv*
* *Ivano-Frankivsk*
* Kamjanets-Podilskyj
* Kharkiv-Zaporizjia
* ***Kyiv***
* ***KYIV-HALYTSJ***
* Kyiv-Zjytomyr
* *Kolomjia-Tsjernivtsi*
* Lutsk
* *Lutsk*
* **Lviv** (latinsk)
* ***Lviv*** (armensk)
* ***Lviv*** (ukrainsk)
* Mukatsjeve (latinsk)
* *Mukatsjeve* (rutensk)
* *Odessa-Krim*
* Odessa-Simferopol
* *Sambir-Drohobytsj*
* *Sokal-Zjovkva*
* *Stryj*
* *Ternopil-Zboriv*

 | Ukrainas flagg |
| (erkebispedømmer i fet; storerkebispedømme i kapiteler; orientalsk-katolske eparkier i kursiv [ukrainsk, der ikke annet er angitt]; eksarkater i mindre skrift) |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CatolicDiocese
 |
***Automeris io*** er en sommerfugl som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae). Denne arten finnes fra det sørlige Canada til Texas og Florida i sør. Larvene er kledt med neslehår som skiller ut gift ved berøring.

 Larve

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 62 – 87 mm) spinner, hunnen større enn hannen. Det er stor forskjell på kjønnene. Hos hannen er bein, kropp og forvinger gule, mens de samme delene er brunrøde hos hunnen. Hos begge kjønn er bakvingen gul med en stor, svartkantet, blå øyeflekk med hvit kjerne i midten. Utenfor denne går det først en smal, svart tverrlinje og så en litt bredere, rød. Bakvingens innerkant er kledt med røde hår, noen ganger er også ytterkanten rød. Larven er grønn, tett kledt med korte, stive hår. Disse er neslehår som skiller ut irriterende gift ved berøring.

Levevis
-------

Som vanlig for påfuglspinnere kan larvene finnes på en lang rekke forskjellige løvtrær og busker. De er selskapelige som unge, men når de er utvokste finnes de enkeltvis. Larven spinner seg inn i en løst spunnet kokong før den forvandler seg til en puppe. Lengst i nord har *A. io* bare en generasjon hvert år, i Florida kan den ha tre eller fire. Sommerfuglene flyr om natten og kommer gjerne til lys. Hunnen sitter mye i ro og sender ut feromoner, som tiltrekker hannene. Som andre påfuglspinnere har de voksne sommerfuglene reduserte munndeler og tar ikke næring til seg.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Automeris io* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Automeris io* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Automeris io* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Automeris io* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Automeris io* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Automeris io* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Automatisk togstopp** (ATS) er et togsystem som skal stoppe toget automatisk for å forhindre ulykker. Systemet skal stoppe toget hvis det skjer uforutsette hendelser eller toget kjører mot stoppsignal.. Systemet består av antenne, datamaskin og et panel for lokomotivføreren, som sittet på lokomotivet. I sporet ligger baliser, som er elektronisk utstyrte metallplater. På signalmasten står en koder, som avleser signalbildet og gir via kabel beskjed til balisene, som sender signalet videre til antennen på lokomotivet, og videre til førerpanelet. Dette gjør at hvis et lokomotiv kjører forbi et stoppsignal, skal bremsene automatisk sette på.

ATS ble tatt i bruk av NSB i Norge høsten 1983, på Dovrebanen mellom Lillestrøm og Trondheim. Systemet er siden installert på alle elektrifiserte jernbanestrekninger i Norge. ATS regnes som forløperen til dagens Automatic Train Control (ATC).

Referanser
----------

1. 1 2  «Slik fungerer jernbanen» (PDF). Jernbaneverket. 3. desember 2014. Besøkt 16. desember 2015.
**Aslak Fitjaskalle** var en av Olav Haraldssons hirdsmenn og Erling Skjalgssons banemann. Aslak var ættestor og mektig. Toralv Skjalg, far til Erling, og Askjel, far til Aslak, var brorsønner, altså var Aslak tremenning til Erling. Aslak var kong Olavs gode venn, og kongen lot ham slå seg ned på kongsgården på Fitjar i Sunnhordland, og gav ham et stort len og store veitsler der. Det var her han fikk navnet Fitjaskalle, som betyr «Fitjarbonde». Kongen sa han skulle holde igjen med Erling. Men det ble det ikke noe av; straks kongen ikke var til stede, fikk Erling rå alene som han ville. 

Ved slaget i Soknasundet 21. desember 1028 mellom Skjalgsson og Olav den hellige, var Erling den siste som stod igjen, da kongen ville gi ham  grid sa Olav til Erling: «Du vender ansiktet til i dag, Erling,» hvorpå Erling svarer: «Ansikt til ansikt skal ørner klorest!» Olav merket han i kinnet med øksen sin og sa «Merkest skal han, kongssvikeren!» Da sprang Aslak Fitjaskalle frem hogg øksen i hodet på Erling så den sto ned i hjernen. Det var straks et banesår, og Erling mistet livet der. Kongen skal da ha sagt: «Nå hogg du Norge ut av hånden min», og siktet til at Erlings støtte var så viktig at det drapet kom til å koste ham tronen.

Aslak ble senere drept av Erlings dattersønn Vigleik Arnesson.

Referanser
----------

1. ↑  Snorre Sturlason, Olav Tryggvasons saga, kap. 54
2. ↑  Snorre, Olav den helliges saga, kap. 116
3. ↑  Olav den helliges saga, kap. 176
4. ↑  Olav den helliges saga, kap. 178
**Arrow-Debreu** kan enten vise til Arrow-Debreu-modellen (heretter AD-modellen), en modell for generell likevekt i økonomi eller Arrow-Debreu-verdipapirer, som også kalles tilstandspriser (en form for risikojustert diskonteringsfaktor), et konsept av betydning i moderne finansteori. Modellen ble utviklet av Kenneth Arrow og Gerard Debreu på 50-tallet.

Sammenlignet med tidligere teori, går AD-modellen lenger i hva man innbefatter i definisjonen av et gode, slik at man kan ta hensyn til aspekter som tid, sted og risiko. For eksempel tillater modellen at olje har ulik pris ved levering i dag enn om ett år, men også ulik pris avhengig av hvilken tilstand som inntreffer på et gitt tidspunkt i fremtiden (herav begrepet tilstandspriser).

Modellen forutsetter komplette markeder altså at det eksisterer priser for alle tenkelige tilstander.

Arrow-Debreu modellen i finans
------------------------------

I finans brukes begrepet **Arrow-Debreu** mest i sammenheng med AD-verdipapirer. Disse verdipapirer betaler én enhet gitt at en bestemt tilstand inntreffer og ingenting i alle andre tilstander. Nåverdien i dag av et slikt verdipapir betegnes dermed som en "tilstandpris".
***Malthodes debilis*** (Kiesenwetter 1852) er en av småbløtvingene (Malthininae), en bille som tilhører bløtvingene (Cantharidae).

Utbredelse
----------

*Malthodes debilis* finnes i Europa, vanligst i Mellom-Europa Den er utbredt østover i Asia. Ikke i Norge.

Utseende
--------

*Malthodes debilis* er mellom 3,3-4 mm lang og er en langstrakt bille, bakkroppen er jevnt smal bakover. Palpenes (munnføtter) endeledd er smalt og ovalt litt tilspisset, ikke knivformet. Kjevenes innside har flere mindre (korte) tenner. Antennens tredje ledd er tydelig lengre enn det andre leddet. Antennene er festet nært inntil fasettøynenes innside, hodet generelt langt framover (sett ovenfra) og stikker lengre frem enn fasettøynene. Det vil si at hodeformen er mer sirkelformet, sett ovenfra. Brystskjoldet har en markert sidekant bare helt foran ved framhjørnene. Dekkvingene har en gul flekk i spissen og er kortere enn bakkroppen, slik at de siste leddene synes. 

Slekten *Malthodes* har flere arter som er vanskelig å skille fra hverandre, hanner har klare forskjeller i kjønnsorganene, mens flere av hunnene er så like hverandre at de er umulige å skille fra hverandre. Av de nordiske artene er det allikevel karakterer som muliggjør en artsbestemmelse hos de fleste. Her er en ikke fullstendig, men generell forklaring. 

* Hannens nest siste bukledd er ikke tydelig forlenget bakover. Det tredje siste ryggleddet har på hver side et vedheng, en torneformet og krummet forlengelse bakover, og det nest siste er enkelt uten vedheng.
* Hunnens brystskjold har en rødbrun til brunlig grunnfarge, det er omtrent like bredt som det er langt.

Levevis
-------

De voksne (imago) finnes i juni, juli og ut i august. De observeres vanligvis på trær og busker, men oppsøker også blomster. Både larver og voksne er rovdyr og lever av andre mindre dyr.

Litteratur
----------

* Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). *Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera)* Danmarks Fauna 44. Side 62. ISBN 8712166936

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Malthodes debilis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Malthodes debilis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Malthodes debilis* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Malthodes debilis* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Malthodes debilis* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Malthodes debilis* hos NCBI Rediger på Wikidata
* *Malthodes debilis* - Fauna Europaea - engelskspråklig
***Sexologi*** var et sexologisk tidsskrift som ble startet i 2003, og ble gitt ut to ganger årlig. Det eies og driftes av Norsk forening for klinisk sexologi (NFKS). 

Dette fagtidsskrift ble etablert av det første studentkullet som tok eksamen i sexologi ved Universitetet i Agder (UiA) i 2003. Den første redaktøren var Bernt Barstad. Siden da har tidsskriftet hatt flere redaksjoner og redaktører: Margrete Wiede Aasland, Peter Zachariassen, Stine Kühle-Hansen og Svein Øverland.

*Sexologi* kom først ut som en papirutgave, men fra 2009 har bladet kommet ut online. Det har to seksjoner, både en temadel og en medlemsdel. *Sexologi* inneholder fagartikler, intervjuer, bokomtaler, nyheter innen forskning og annet relevant for det sexologiske fagmiljøet i Norge. *Sexologi* kunne leses på nettsiden til Norsk forening for klinisk sexologi (NFKS). Siste utgave kom i 2013 og nettsiden med tidsskriftet er nå arkivert.

Eksterne lenker
---------------

* Om tidsskriftet *Sexologi* på NFKS' nettsider
***Malthodes fuscus*** (Waltl 1838) er en av småbløtvingene (Malthininae), en bille som tilhører bløtvingene (Cantharidae).

Utbredelse
----------

*Malthodes fuscus* finnes i Europa, og har en østlig utbredelse. Finnes sør i Norge, utbredt, men ikke vanlig.

Utseende
--------

*Malthodes fuscus* er mellom 3,3-4,5 mm lang og er en langstrakt bille, bakkroppen er jevnt smal bakover. Palpenes (munnføtter) endeledd er smalt og ovalt litt tilspisset, ikke knivformet. Kjevenes innside har flere mindre (korte) tenner. Antennens tredje ledd er tydelig lengre enn det andre leddet. Antennene er festet nært inntil fasettøynenes innside, hodet generelt langt framover (sett ovenfra) og stikker lengre frem enn fasettøynene. Det vil si at hodeformen er mer sirkelformet, sett ovenfra. Brystskjoldet har en markert sidekant bare helt foran ved framhjørnene. Dekkvingene har en gul flekk i spissen og er kortere enn bakkroppen, slik at de siste leddene synes. 

Slekten *Malthodes* har flere arter som er vanskelig å skille fra hverandre, hanner har klare forskjeller i kjønnsorganene, mens flere av hunnene er så like hverandre at de er umulige å skille fra hverandre. Av de nordiske artene er det allikevel karakterer som muliggjør en artsbestemmelse hos de fleste. Her er en ikke fullstendig, men generell forklaring. 

* Hannens nest siste bukledd er ikke tydelig forlenget bakover og det siste bukleddet er uvanlig langt, smalt og ikke spaltet i enden. Det tredje siste ryggleddet er uten vedheng, det siste ryggleddet lite ordinært og uten utvidelser.
* Hunnens brystskjoldet har en rødbrun til brunlig grunnfarge, det er omtrent like bredt som det er langt.

Levevis
-------

De voksne (imago) finnes i juni, juli og ut i august. De observeres vanligvis på trær og busker, men oppsøker også blomster. Både larver og voksne er rovdyr og lever av andre mindre dyr.

Litteratur
----------

* Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). *Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera)* Danmarks Fauna 44. Side 61-62. ISBN 8712166936

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Malthodes fuscus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Malthodes fuscus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Malthodes fuscus* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Malthodes fuscus* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Malthodes fuscus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Malthodes fuscus* hos NCBI Rediger på Wikidata
* *Malthodes fuscus* - Fauna Europaea - engelskspråklig
**Popayán** er hovedstad i provinsen Cauca i Colombia og har en befolkning på 219 532 innbyggere (2005) og ligger i dalføret *Valle de Pubenza*. Byen ble grunnlagt av Sebastián de Belalcázar den 13. januar 1537 og ligger i en høyde av 1737 moh. 

Byen er kjent for sin koloniale arkitektur og for sine bidrag til kultur og politikk i Colombia. Popayán har produsert flere presidenter enn noen annen by i landet, samtidig byen har vært hjemsted for en rekke forfattere, komponister og malere.
Mye av byen ble ødelagt i et jordskjelv som rammet byen den 13. mars 1983. Selv om mange av de gamle bygningene ble gjenoppbygd, bærer det gamle bysentrumet fortsatt preg av jordskjelvet.

I nærheten av Popayán ligger nasjonalparken Puracé, som er oppkalt etter en inaktiv vulkan som ligger i parken. Puracé har mange fossefall og varme kilder.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Popayán – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Popayán – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
**Sexarbejdernes Interesseorganisation (SIO)** er en sammenslutning av danske sexarbeidere.

Foreningen ble opprettet 29. februar 2008 i forbindelse med lanseringen av hjemmesiden sexarbejde.dk. Siden SIOs begynnelse har Susanne Møller været foreningens talskvinne.

Som interesseorganisasjon kjemper SIO som fagforeningene, for bedre arbeidsforhold for sexarbeidere, og ønsker samtidig å endre den generelle holdning til prostitusjon. Foreningen går inn for at sexarbeide skal bli juridisk anerkjent som yrke, men tar samtidig avstand fra tvungent sexarbeide og ønsker å hjelpe belastede i bransjen.

Offentlig debatt
----------------

Under en tv-debatt på dansk TV2 den 16. februar 2011, mellom SIOs talskvinne Susanne Møller og skuespillerinnen Anne-Grethe Bjarup Riis ble det diskutert hvorvidt yrket skulle være lovlig eller ikke. I anledning Arbeidernes internasjonale kampdag 2011 uttalte SIO, at hvis sexarbeidere kan få lov til melde seg inn i en arbeidsløshetskasse som alle andre, så vil dets medlemmer gjerne avstå fra muligheten for å delta i *efterlønsordningen* (avtalefestet pensjon).

Referanser
----------

1. ↑  www.s-i-o.dk
2. ↑  «sexarbejde.dk». Arkivert fra originalen 26. august 2011. Besøkt 3. april 2011.
3. ↑  «jp.dk/blitz». Arkivert fra originalen 6. april 2011. Besøkt 3. april 2011.
4. ↑  radikale.net, hjemmeside[*død lenke*] for det politiske partiet Radikale Venstre

Eksterne lenker
---------------

* Intervju med Susanne Møller fra SIO

Portal: Danmark
**Sextilis** er årets sjette («sextus») måned i den romerske kalenderen, omdøpt til Augustus (august) i keiser Augustus ære, samtidig ble måneden endret til den åttende, siden januar og februar ble lagt til som de to første månedene.

Grunnene til at månedene skiftet navn var at måneden kom etter juli, som var omdøpt til ære for Augustus gammelonkel Julius Cæsar og på grunn av flere heldige hendelser som fant sted i Augustus liv i løpet av denne måneden: Slaget ved Farsalos, hans første opptak til consulship, hans trippel triumf, og drapet på Kleopatra og Marcus Antonius. Måneden ble også omdøpt fordi hans grandnevø, den fremtidide keiser Claudius, ble født, og Augustus selv døde.

En vanlig misoppfattelse, som sannsynligvis stammer fra astronomen Sacrobosco, er at Augustus økte antallet dager i august til 31 for å tilfredsstille sitt eget selvbilde, fordi han nektet å godta en måned som var kortere enn juli, som hadde navn etter Julius Cæsar.

Se også
-------

* Augustus
* August