recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Dearthrus*** er en slekt av biller som hører til familien klannere (Dermestidae). De lever av dødt animalsk materiale, for eksempel kjøtt, hud, pelsverk og ull. Mange arter kan gjøre betydelig skade på lagrede matvarer, tekstiler og biologiske samlinger. En del av disse artene har blitt spredt med handel over store deler av verden. Det er kjent 24 arter fra Norge, mange av dem bare eller hovedsakelig innendørs.

Utseende
--------

Små (ca. 3 millimeter), avlange, brunlige til svarte klannere. Antennene er klubbeformede. Oversiden er kledt med korte hår. **Hodet** er forholdsvis lite og ofte skjult under brystskjoldet. Antennene har en avlang, 3-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, sett ovenfra nærmest halvsirkelformet. Det har ingen tydelig forhøyninger eller groper. **Dekkvingene** er litt flate. **Beina** er temmelig korte og kan foldes tett inntil kroppen. **Larvene** er mer eller mindre kjegleformede og gjerne kledt med lange hår.

Levevis
-------

Klannerne lever av dødt dyrisk materiale og kan klare seg med svært lite fuktighet, slik at de kan spise tørrfisk, nålede tørre insekter, lær og andre tørre materialer. Slekten *Megatoma* lever særlig i skog i billene kan påtreffes under løs bark på døde stokker, også fra gamle vepse- og humlebol. De kan også opptre som rovdyr og ete egg eller larver av andre insekter. De voksne billene besøker gjerne blomster for å ete pollen.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i USA med én art i den østlige og én i den vestlige delen.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien klannere, Dermestoidea – bare én familie
			* Familien klannere, Dermestidae
				+ Underfamilien treklannere, Megatominae Leach, 1815
					- Stammen Megatomini Leach, 1815 - over 800 arter
						* Slekten ***Dearthrus*** LeConte, 1861
							+ *Dearthrus longulus* LeConte, 1863
							+ *Dearthrus stebbinsi* Beal, 1954

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 2. oktober 2020. Besøkt 2. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dearthrus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Dearthrus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Dearthrus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Dearthrus* hos NCBI Rediger på Wikidata
**Fiolettbåndet gulfly** (*Xanthia togata*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er vanlig nord til Troms i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 30 – 35 mm), kraftig, hovedsakelig sitrongult nattfly. Hodet og forkroppen er tett kledt med sitrongule hår, bortsett fra skuldrene som er brunfiolette. Bakkroppen er blekgul. **Forvingen** er noe tilspisset, sitrongul med et bredt, rødfiolett skråbånd i den ytre delen, langs ytterkanten med en rad små, rødfiolette flekker, lenger inne i vingen med to store, rødfiolette flekker ved framkanten og noen mindre flekker midt i vingen. **Bakvingen** er hvit.

Levevis
-------

Arten lever i løv- og blandingsskog, også på mer åpne steder der det vokser løvkratt. Når larvene er unge i april – mai, lever de på blomstene (gåsunger) av viere (*Salix* spp.) eller rakler av osp (*Populus tremula*). Senere kryper de ned på bakken og lever på ulike urter i de to siste larvestadiene. De overvintret som egg. De voksne sommerfuglene flyr om natten i august – september og kommer gjerne til lys.

Utbredelse
----------

Arten finnes i Europa, og videre østover til Kina og Korea, dessuten i de nordlige delene av Nord-Amerika. I Norge er den vanlig i hele landet bortsett fra Finnmark.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Fiolettbåndet gulfly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: Xanthia togata
* Xanthia togata på UK moths

Eksterne lenker
---------------

* (en) *fiolettbåndet gulfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *fiolettbåndet gulfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *fiolettbåndet gulfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *fiolettbåndet gulfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *fiolettbåndet gulfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *fiolettbåndet gulfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Xanthia togata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Xanthia togata* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Xanthia (Xanthia) togata* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Yngve Horn** (født 8. juli 1955 i Oslo) er en norsk danser, koreograf og regissør som har hatt sitt virke ved en rekke norske og internasjonale teatre.

Utvalgte roller som danser
--------------------------

Horn danset ca. 4000 forestillinger i en rekke balletter og produksjoner for og med Den Norske Opera, Nasjonalballetten, Cullbergballetten, Norsk Danseteater, Tigerstaden Danseteater, NRK Drama og NRK Underholdningsavdelingen.

### Nasjonalballetten

Skiballetten: Originalverk av Ivo Cramer for Den Norske Opera. Til åpningsshowet for Ski-VM på Nationaltheatret i 1966. Ble også sendt i TV-programmet "På direkten" fra Centralteatret med Odd Grythe.

Strender: Originalverk av Glen Tetley for Nasjonalballetten i 1974. En av de mannlige hovedrollene.

### Cullbergballetten

Simon Drømmaren, 1975. Koreografi Birgit Cullberg. Gjestet i tittelrollen.

Soweto, 1977 – 1980. Koreografi Mats Ek.

St. Göran Och Draken, 1977 – 1980. Koreografi Mats Ek.

Ildfuglen, 1977 – 1980: Koreografi Maurice Bejart.

Utvalgte produksjoner som koreograf og regissør
-----------------------------------------------

Horn har koreografert, regissert og produsert drøyt 100 produksjoner for Den Norske Opera, Nasjonalballetten, Det Norske Teatret, Nationaltheatret, Oslo Nye Teater, Trøndelag Teater, Riksteateret, Den Nationale Scene, Ricks Bergen, Cullbergballetten, Norsk Danseteater, Tigerstaden Danseteater, NRK Drama og NRK Underholdningsavdelingen.

### Nasjonalballetten

Let It Grow, 1975: Koreografi, danser, scenografi, lysdesign.

Juni Og Jeg, 1976: Koreografi, danser, scenografi.

### Cullbergballetten

Visions, 1978: Koreografi.

### Det Norske Teatret

Romeo Og Julie: Tigerstaden Danseteater. Koreograf. Åpningsforestilling til åpningen av den nye teaterbygningen til Det Norske Teatret.

### Nationaltheatret

Abriels Løve: Regi, koreografi. Markering av teaterets nittiårsjubileum.

### Drammens Teater

Flisekongen: Drammens Teater. Regi. Musikal.

### Riksteateret

Historien Om En Hest: Koreografi. Musikalsk teater.

TV
--

### NRK

A-Men, 1981: NRK TV. Norsk Danseteater. Koreografi.

Medea, 1983: NRK Drama. Koreografi korpartiene.

To All The Birds That Cannot Fly. Tigerstaden Danseteater. Oslo Konserthus. Koreografi, kostymer.

Holmenkollkonserten: NRK TV. Koreografi.

Musikalens Historie, 1983: NRK TV. Koreografi, regi. Tre av fem programmer om musikalens historie.

Nikkerne, 1984 – 1985: NRK TV. Koreografi, danser. Mye omtalt direktesendt stand up-program. Med Klaus Hagerup, Terje Nordbye, Henrik Scheele.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 27. november 2015. Besøkt 22. mai 2015.
2. ↑
3. ↑
4. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Yngve Skomsvoll** (født 22. september 1970 i Oslo, oppvokst i Bærum) er en norsk stand up-komiker, tekstforfatter og forfatter.

Yngve Skomsvoll startet med stand up i 1998. Han har siden det dratt på flere turnéer, vært tekstforfatter for mange ulike stand up-komikere, TV-programmer, radioprogrammer og revyer, blant annet for Dagfinn Lyngbø, Nytt på Nytt, Roast fra Chat Noir, Norgesglasset, Klaus på kanten og Reiseradioen, og han har forfattet bøker.

Skomsvoll er særlig kjent for sin improviserende og intelligente humor.[]

I 2007 vant han publikumsprisen på Skjemtegaukfestivalen for den komikeren som hadde gjort mest inntrykk på folket gjennom festivalen.

I 2015 startet han podcasten "Backstageprat" hvor han har samtaler med komikere i forbindelse med at de skal stå på scenen den kvelden. De snakker om forestillingen, om livet som komiker og livet generelt.

Bibliografi
-----------

* 2004: *Harald Eia – komiker og medmenneske*
* 2003: *Norges historie* – Humoristisk bok om Norges historie.

Eksterne lenker
---------------

* Stand Up Norge om Yngve Skomsvoll[*død lenke*]
* Yngve Skomsvoll på YouTube

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Zambalesfjellene** er en fjellkjede vest på øya Luzon i Filippinene. Fjellene skiller Luzons sentrale sletteland fra Sørkinahavet. Den mest prominente delen av fjellene heter **Cabusilanfjellene** og består av Mount Pinatubo, Mount Negron og Mount Cuadrado, som alle antas å være deler av et eldre og mektigere Pinatubo. 

Zambalesfjellenes høyeste punkt er på Mount Tapulao, også kjent som High Peak, i provinsen Zambales, og er på 2037 moh. Grupper av urfolket aetaene holder til i fjellene.

Utstrekning
-----------

Zambalesfjellene dekker et areal på 300 km² og strekker seg fra nord til sør fra fjellene vest i provinsen Pangasinan, langs Zambales' fulle lengde, og til ytterst på Bataanhalvøya som omslutter deler av Manilabukten. Fjellkjeden omfatter hele eller deler av kommunene og byene Bamban, Capas, San Jose, San Clemente, Mayantoc, Santa Ignacia, Camiling i provinsen Tarlac. I Pampanga strekker fjellene seg inn i kommunene Floridablanca, Porac, Angeles City og Mabalacat.

Vulkaner
--------

Selv om fjellene er vulkanske av opprinnelse er Pinatubo den eneste nå aktive vulkan der. Dens utbrudd 15. juni 1991 var det 20. århundres nest kraftigste vulkanutbrudd etter utbruddet i 1912 av Novarupta i Alaska. Utbruddet, som sammenfalt med en taifuns ankomst, spredte tykk vulkansk aske og lahar over store områder, blant annet den amerikanske basen Clark Field nær Angeles City i Pampanga.

Referanser
----------

1. 1 2  Smith, Warren D. (1913). "Journal of Geology, Vol. 21 - The Geology of Luzon, P.I.", pp. 39-40. University of Chicago, Department of Geology.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Zambales Mountains – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Kommersøya** er en øy i Sandebukta i Holmestrand kommune i Vestfold. Den er omtrent 400 meter på det bredeste, 2700 meter lang og har et areal på 0,7 km². Det er drevet jordbruk på øya fra 1300-tallet og fram til ca. 1950. Det meste av øya er i dag vernet som naturreservat. Reservatet ble opprettet 30. juni 2006 og dekker 480 mål. 

Øya ligger midt i Oslofeltet, og berggrunnen består i stor grad av kalkrike avsetninger fra den øverste (seneste) del av silurtiden. Dette gir grobunn for kalkfuruskog og kalktørrenger med en svært artsrik flora. I den sydlige delen av reservatet er det rikelig med fossiler.

Eldre navn på øya er *Kumarsøen* og *Marmorøya*.

Kalkforekomst og -utvinning
---------------------------

Det ble på 1700- og 1800-tallet drevet marmorbrudd og kalkutvinning. En kalkfabrikk ble etablert tidlig i 1890-årene, men gikk konkurs i 1896. Den ble da kjøpt av et konsortium som bestod av O. Breda, byggmester P. Lowzow og verkseier H.P Andresen. Sistnevntes part ble kjøpt av Christiania Portland Cementfabrik (CPC) i 1897. Et område sør på øya ble i 1897 solgt til grosserer Winther, som var agent for den tyske sementfabrikken Hemmoor, som var en av hovedleverandørene av importsement i Norge. Det var da planer om å anlegge sementfabrikk på øya. Norddelen av øya ble samme år solgt til Kristiania Mørtelverk.

CPC kjøpte etterhvert opp de øvrige eiere på øya gjennom oppkjøp i 1899 (fra Aigeltingers), 1908 (fra P.F. Winther) og i 1915 (fra G. Wankel). CPC fikk konsesjon av regjeringen i 1915 til oppføring av sementfabrikk. Men på grunn av tilstrekkelig tilgang på kalkstein fra Langøya til fabrikken på Slemmestad, ble dette ikke noe av selv om det ble gjort visse forberedende arbeider.

Christiania Eiendomsselskap (eid av Norcem som CPC hadde fusjonert til i 1968) solgte mesteparten av øya til Sande og Holmestrand kommuner for å sikre friluftsinteresser. En tomt ble behold for fremtidig bygging av firmahytter til Norcem. Selgerne forbeholdt seg retten til tilbakekjøp hvis det skulle bli behov for å utnytte kalksteinsforekomsten.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Kommersøya i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
2. ↑  «Fylkesmannen i Vestfold, informasjonsblad» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 2. mars 2014. Besøkt 1. mars 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Kommersøyas historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Naturbase
 |
*En djunke (til venstre) og en lorcha (til høyre) i 1936 nær Sambu-øya i Indonesia.*
Lorchamodell i Macaomuseet, 2011
**Lorcha** er et seilskip med kinesisk rigging på et skipsskrog av portugisisk (eller europeisk) type. Fartøtey er raskere og har større lastekapasitet enn en vanlig kinesisk djunke på grunn av skrogets utforming.

Fordelen med å benytte djunkenes rigging og seilføring er at den er lett å bruke og dessuten krever et mindre mannskap, og fordi det er vesentlig billigere og mye lettere å reparere etter skader.

Fartøystypen ble utviklet fra rundt 1550 i Macao. Denne kinesisk-europeiske hybridtypen seilte raskere enn østkinakystens tradisjonelle sjørøverskip. Etter første opiumkrig ble modellen tatt i bruk i stor skala av britiske handelsreisende.

Referanser
----------

1. ↑  *Skene's Elements of Yacht Design*, 8th Edition 1973, Francis S. Kinney, s 164. ISBN 0-396-06582-1.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lorcha (ship) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Complete list of Ship Types
* Lugger to Lorcha
**Lord Chamberlain** (egentlig **Lord Chamberlain of the Household**) er tittelen som bæres av hoffsjefen ved det britiske kongehuset. Det er også den engelske tittelen som bæres av hoffsjefen ved det Det kongelige hoff i Norge. 

Den første kjente Lord Chamberlain var Thomas Erpingham som ble utnevnt i 1399. Etter at han ble tildelt Hosebåndsordenen og senere medlem av Det kongelige råd, har Lord Chamberlain har alltid hatt adelig rang. Lord Chamberlain organiserer og koordinerer hoffets virksomhet. Fram til 1924 hadde Lord Chamberlain også en politisk funksjon. Stillingen har vanligvis vært en deltidsstilling. Den hofftjenestemannen som organiserer den daglige driften av kongehusets virksomhet kalles «Private Secretary to the Sovereign».

Inntil 1968 hadde Lord Chamberlain også ansvaret for å lisensiere skuespill som ble spilt på offentlige scener i City of London, Westminster og enkelte andre områder. I virkeligheten fungerte Lord Chamberlain som en sensurinstans ved teatrene i London. Siste gang Lord Chamberlain forsøkte å bruke denne makta, var mot noen av de unge, radikale dramatikerne som ble spilt på bl.a. Royal Court Theatre i Chelsea. Parlamentet fant det da på sin plass å gripe inn mot denne utidsmessige ordningen, og avskaffet den ved en ny teaterlov i 1968.

Lord Chamberlain må ikke forveksles med Lord Great Chamberlain, som er en statstjenestemannsfunksjon med særlig ansvar for Overhusets virksomhet.

Bibliografi
-----------

* Dominic Shellard, Steve Nicholson og Miriam Handley: *The Lord Chamberlain Regrets ... A History of British Theatre Censorship* (2004). ISBN 0-7123-4865-4
* J. R. Stephens: *The Censorship of English Drama 1824-1901* (1981).

Eksterne lenker
---------------

* Om Chamber administration på British History Online
Lord Dunmore
**Lord Dunmores krig** (eller bare **Dunmores krig**) var en krig fra 1773 til 1774 mellom Virginia og to indianerstammer; shawneene og mingoene.

Konflikten kom som et resultat av økende vold mellom britiske nybyggere og indianere; britene hadde traktatfestet rett til å utforske områder sør for elven Ohio (dagens Virginia og Kentucky), mens indianerne hadde skrevet under en traktat som sikret dem retten til å jakte i samme områdene. Etter gjentakende indianerangrep på de britiske nybyggerne, ble det erklært krig anført av britenes guvernør i Virginia, Lord Dunmore, som samlet sammen en frivillig militærstyrke til å delta i stridighetene. Det ble kunngjort at man ønsket «å døyve de fiendtlige indianske krigerne», og krigen endte like etter Virginias seier i slaget ved Point Pleasant den 10. oktober 1774.

I kjølvannet av krigen mistet indianerne retten til å jakte i området, og anerkjente elven Ohio som grensen mellom indianerland og de britiske bosetningene.

Referanser
----------

1. ↑  Lord Dunmores War i britannica.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Fiolett heifly** (*Hadula colletti*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Denne arten ble først beskrevet fra Dovrefjell og er kjent fra noen få lokaliteter i fjellet i Sør-Norge. Inntil 1998 ble den regnet som identisk med *Hadula furca* beskrevet fra Sentral-Asia. Denne sjeldne arten er påtruffet i Norge og Russland.

Levevis
-------

Svært lite er kjent om denne arten utover at den lever på heier i fjellet.

Utbredelse
----------

Arten er kjent fra fjellet i Sør-Norge, og fra et område på vestsiden av Ural-fjellene i den europeiske delen av Russland. Den er dessuten rapportert fra Kirgisistan.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3

Eksterne lenker
---------------

* (en) *fiolett heifly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *fiolett heifly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata
**Mathias Kristian Heggestad** (født 1. mai 1895 i Ramnes i Vestfold, død 30. mars 1963) var en norsk lokomotivfører og faglig tillitsmann, fra 1950 til 1961 formann i Norsk Lokomotivmannsforbund. 

Før han ble lokomotivfører hadde Heggestad arbeidet en tid som pusser ved Holmestrand–Vittingfossbanen, og fra 1914 til 1916 ved Kongsberg Våpenfabrikk. Han startet sin lokomotivkarriere sommeren 1916 som aspirant, ble fyrbøter i 1919 og lokomotivfører i 1938. 

I alle jobbene var han med i fagforeningene, som pusser i Norsk Jernbaneforbund og ved våpenfabrikken i Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund. Som aspirant hadde han ikke adgang til lokomotivmannsforbundet, men aspirantene hadde sin egen forening i Drammens distrikt der Heggestad var aktiv. Da aspirantene fra 1919 kunne få medlemskap i NLF møtte han alt første året som representant på forbundets landsmøte.

I 1938 ble han valgt til nestformann i NLF. Da formannen Thorleif Narvestad under krigen ble arrestert ved landsmøtet i juni 1941 måtte Heggestad påta seg formannsfunksjonen. I de nærmeste krigsårene drev han dels illegalt arbeid, dels fagforeningsvirksomhet. Fra september 1943 til frigjøringen ledet han den faglige virksomheten blant lokførerne fra sin bolig i Oslo.

Da NLF-formannen Narvestad døde sommeren 1950 rykket Heggestad inn i formannsvervet, og ble gjenvalgt på de følgende landsmøtene i forbundet.

Referanser
----------

1. ↑   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Mathias Kristian Heggestad, (01.mai 1895).»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Jernbanemanden, side(r) 2, utgitt 22. november 1965[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* «Mathias Heggestad», side 339, Alfred Skar: *Norsk Lokomotivmannsforbund gjennom 60 år*, NLF, Oslo 1953
* «Mathias Heggestad», side 196, Olaf Ingebretsen: *Først i sporet gjennom 100 år. Norsk lokomotivmannsforbund 1893-1993*, Notabene Forlag, Oslo 1993

  


| * v
* d
* r
Ledere i Norsk Lokomotivmannsforbund |
| --- |
| 
* Karl Andersen (1893-1901)
* Ludvig O. Bauer (1901-08)
* Emil Sandberg (1908-11)
* Thorvald Nordahl (1911-16)
* Jens Kraft Lund (1916-19)
* Sigurd Iversen (1919-24)
* Emil Sandberg (1924-25)
* Robert Lund (1925-31)
* Thorleif Narvestad (1931-50)
* Mathias Heggestad (1950-61)
* Oluf Andreas Anfinsen (1961-75)
* Gunnar Tønder (1975-90)
* Oddvar Skaar (1989-90)
* Øystein Aslaksen (1991-2011)
* Rolf Ringdal (2011-)

 |
| *Lokomotivmands Tidende* |
**Lord Advocate** (***Morair Tagraidh*** på skotsk gælisk) er den øverste juridiske rågiveren (kronjurist) til regjeringen og Kronen i Skottland i både sivile og strafferettslige spørsmål som faller innenfor den delegerte makten hos Skottlands parlament. Kronjuristen er øverste påtalemyndighet for Skottland og all rettslig påtale tas formelt ut i hans eller hennes navn. Kronjuristen er en av riksembedsmennen i Skottland.

Embedet som *Lord Advocate* er svært gammelt, og går minst tilbake til 1483, da John Ross omtales som *His Majesty's Advocate* (Hans Majestets Advokat) til kong Jakob III.

Fra 1707 til 1998 var *Lord Advocate* øverste juridiske rådgiver til den britiske regjeringen og Kronen i Skottland, inntil vedtakelsen av Skottland-loven av 1998 som delegerte de fleste innenrikssaker til det skotske parlamentet. Den britiske regjeringen får nå sine råd om skotsk rett fra et nytt embede, *Advocate General for Scotland*.

I motsetningen til *Attorney General for England and Wales*, er den skotske *Lord Advocate* ikke frontfigur for det skotske advokatsamfunnet; den rollen innehas av dekanus ved Faculty of Advocates.

*Lord Advocate* er imidlertid leder for påtalemyndigheten i Skottland, Crown Office and Procurator Fiscal Service.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Mathias Onsrud** (født 29. juni 1940) er en norsk kirurg, pedagog og tidligere misjonær tilknyttet den norske Pinsebevegelsen. Han har skrevet flere faglige publikasjoner og bygget opp utdanningstilbud og undervist sykepleiere og jordmødre, både i Norge og i Belgisk Kongo (Den demokratiske republikken Kongo). Onsrud har særlig arbeidet med klinisk sykehuspraksis og gynekologi. For sin innsats fikk han i 2008, Kongens fortjenstmedalje i gull.

Mathias Onsrud var en periode misjonslege i Kongo. Han arbeidet ved den norske pinsebevegelsens sykehus i Kaziba. Onsrud arbeidet særlig med kvinners helse, gynekologi og fødselshjelp.

Utmerkelser
-----------

For sin innsats fikk han i 2008, Kongens fortjenstmedalje i gull. Under utdelingen ble det sagt at *…hans arbeid kjennetegnes alltid av høy faglig dyktighet, innsikt og formidlingsevne i kombinasjon med en sjelden ydmykhet for pasientene og faget*.

Publikasjoner
-------------

Mathias Onsrud har skrevet 114 publikasjoner innen sitt fag som lege, de berører fag som obstetrikk, tumormarkører, basalimmunologi og cancerimmunologi. Flere er arbeider innen gynekologien, både klinisk gynekologi og generell gynekologi, samt gynekologi og fødselshjelp i u-land.

Referanser
----------

1. ↑  Knudsen, E. 2008.

Litteratur
----------

* Johansen, Oddvar; Hagen, Kjell; Nyen, Astrid Neema; Kolbjørnsrud, Paul og Filberg, Trond. 2010. *I all verden. Pinsemisjon i 100 år. PYM 100 år 1910-2010* (jubileumsskrift) De norske pinsemenigheters ytremisjon (PYM).
* Knudsen, Ernst. 2008. *Norges beste kirurg*. Korsets Seier. 5. desember 2008, side 2.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Kommissæren*** (originaltittel: *Комиссар*) er en sovjetisk film fra 1967, regissert av Aleksandr Askoldov.

Handling
--------

Under den russiske borgerkrigen (mellom 1918 og 1922) oppdager en kvinnelig kommissær fra kavaleriet Klavdia Vavilova (spilt av Nonna Mordyukova) at hun er gravid. Frem til barnet hennes blir født, er hun tvunget til å bo sammen med familien til en fattig jødisk smed Yefim Magazannik (spilt av Rolan Bykov) hans kone, svigermor og familiens seks barn. Til å begynne med er både Magazannik-familien og «Madame Vavilova» som de kaller henne, ikke begeistret for å bo under ett tak. Men snart deler de maten sin, lager klær til henne, og hjelper henne med hennes nyfødte sønn.

Vavilova omfavner tilsynelatende morsrollen, det sivile livet og hennes nye venner. I mellomtiden rykker frontlinjen nærmere området de bor i, og jødene forventer en pogrom etter at den røde arme har trukket seg tilbake. Vavilova forsøker å trøste familien med hennes kommunistiske drøm: En dag skal alle mennesker arbeide sammen i fred og harmoni. Men denne drømmen blir avbrutt med en visjon om jødenes skjebne under den kommende verdenskrigen. Kavdia vender også tilbake til sitt eget regiment, og etterlater sitt nyfødte barn.

Referanser
----------

1. ↑   Lexikon des internationalen Films[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  В Московском международном доме музыки появилась мемориальная комната Шнитке
3. ↑  КОМИССАР (1967)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kommissæren* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Kommissæren* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Kommissæren* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Kommissæren* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Kommissæren* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Kommissæren* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Kommissæren* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Kommissæren* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
Slottet Mosigkau, mot hagen
Mosigkau slott om vinteren
**Mosigkau slott** (*Schloss Mosigkau*) ligger i sentrum av landsbyen Mosigkau åtte kilomter sør for Dessau-Rosslau. Rokokkoslottet ble bygget mellom 1752 og 1757 og skulle tjene som sommersted for eierne. 

De første tegningene stammer antakelig fra Sanssouciarkitekten Georg Wenzeslaus von Knobelsdorff. Prinsesse Anna Wilhelmine av Anhalt-Dessau, yndlingsdatter av fyrst Leopold I. (Anhalt-Dessau), fikk som gave en stor eiendom og en passende apanasje for å kunne oppføre eiendommen.

Etter Anna Wilhelmines død i 1780 gikk eiendommen inn i en stiftelse for adelige, ugifte kvinner, en stiftelse som besto inntil 1945.

Mosigkau slott hører til de siste fullstendige rokokkoensembler i midttyskland. Det kulturhistoriske høydepunkt i slottet er gallerisalen. Den er rikt utsmykket med stukkatur og inneholder bl.a. *Zephyr og Flora* av Peter Paul Rubens og *Prinsen av Oranien* av Anton van Dyck og dessuten verker av flamske italienske og tyske kunstnere.

Slottet er fra 2000 som en del av Parkanleggene i Dessau-Wörlitz, oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Schloss Mosigkau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Schloss Mosigkau – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Slottsmuseets hjemmeside
* Artikkel og bilder på www.koethener-land.de
* Virtuell rundgang | 360°-Panorama| Slottet og parken[*død lenke*]

Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Parkanleggene i Dessau-Wörlitz |
| --- |
|  | Georgium slott • Großkühnau slott • Luisium • Mosigkau slott • Oranienbaum slott • Wörlitz park • Sieglitzer Berg • Leiner Berg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN
 |
**Kommensialisme** er en form for biologisk samliv der den ene parten drar fordel av samlivet, mens den andre parten verken blir påvirket positiv eller negativ. Ordet kommer fra latin *com mensa* som betyr «deler et bord», og ble først brukt for å skildre måten mange dyr nyttegjør seg av andre dyrs matoverskudd, t.d. åtselseterer som venter til predatoren er ferdig med byttet sitt før de forsyner seg.

Ulike slag kommensialisme
-------------------------

Eremittkreps
### Transport

Mange organismeer fester seg til andre organismer for å komme seg fra en plass til en annen. Denne formen for kommensialisme omfatter i hovedsak leddyr, t.d. midd på insekter, bokskorpioner på pattedyr og tusenbein på fugl, men er også kjent fra virveldyr som sugefisk.

Dyr som blir funnet på andre organismer uten at de gjør skade, blir kalt for *foretiske* dyr.

### Husly

Når en organisme lever i en annen organisme uten å gjøre skade, kalles for *inkvilin*. Et eksempel på et slikt dyr er hakkespetten, fordi denne fuglen lever inne i et hull i et tre. Eller ulike planter som vokser på trær. 

### Metabiose

En indirekte form for kommensialisme blir kalt for metabiose. Disse dyrene drar fordel av en annen organisme etter at den har dødd. Et godt eksempel på dette er eremittkrepsen, som lever i skall fra døde snegler.

Kritikk av begrepet
-------------------

Noen biologer mener at tette bånd mellom to organismer nødvendigvis må ha en positiv eller negativ virkning på begge partene, og at organismene er enten mutualistiske eller parasittiske på en måte som ikke enda er oppdaget.

Se også
-------

* Mutualisme
* Parasittisme

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Hellemalinger ved Fångsjön. Foto: Erik Svanberg
**Fångsjön** er en innsjø nord i Jämtland, Sverige, ca 6 km sørøst for Strömsund, mest kjent for sine hellemalinger. Det er også avdekket steinalderboplasser og fangstgroper i tilknytning til innsjøen. Fångsjön er med sine forhistoriske levninger av nasjonal svensk interesse for kulturbevaring, og er derfor vernet i henhold til Miljöbalken.

Hellemalingene
--------------

På en bratt klippe ved den nordøstlige bredden av Fångsjön, midt på *Fångsjöberget*, finner man hellemalingene. De består av tre figurgrupper som inneholder blant annet to menneskefigurer og et tjuetalls elgfigurer. Motivene er vendt mot innsjøen, og kan lettest studeres fra isen eller fra den nyanlagte bryggen som fører fram til helleristningene. Hellemalinger er vanskelige å tidsbestemme, men disse er sannsynligvis utført av et jegerfolk i eldre steinalder, omkring 4000-3500f.Kr.

Eksterne lenker
---------------

* Länsstyrelen i Jämtlands län (Fångsjön som kulturmiljö)[*død lenke*]
* FMIS Ström 332:1, *Riksantikvarieämbetet*.
Fårepølse
**Fårepølse** er en norsk delikatesse som er laget av tørket kjøtt av får eller lam. I noen tilfeller er det også laget av geit, storfe eller svin, men lammekjøtt er det mest vanlige. Fårepølse blir som oftest solgt ferdig oppskåret, men selges i tillegg som snabb som kan skjæres etter behov. Pølsen brukes hovedsakelig som pålegg til forskjellige brødvarianter eller tilbehør til andre matretter. Det er også populært til rødvin eller liknende.

Pølsene lages av saltet lammekjøtt som er blitt marinert for så å henges opp i et tørkerom i 2-3 uker. Etter tørking øker holdbarheten til pølsen med rundt ett til to år.

Salget av fårepølser og annen spekemat i Norge ligger på omkring 1.8 milliarder kroner (2008). Mesteparten av dette gjennom salami og spekeskinke.

Næringsinnhold
--------------

Næringsinnhold per 100 gram

| Data | Mengde | Enhet |
| --- | --- | --- |
| Kj | 1547 | Kj |
| Kcal | 373 | Kcal |
| Protein | 22.1 | gr |
| Karbo | 3.4 | gr |
| Sukker | 2.9 | gr |
| Kostfiber | 0 | gr |
| Fett | 30.1 | gr |
| Mettet fett | 13.4 | gr |

Eksterne lenker
---------------

* 2 November 2016
* 2 November 2016
**Fåberg stavkirke** var en stavkirke i Fåberg, i det som nå er Lillehammer kommune.

Kirken ble trolig bygget mellom 1150 og 1200. Muligens ble den utvidet til korskirke, og den fikk nytt tårn i 1633. Stavkirken ble kjøpt av menigheten på kirkeauksjonen i 1723, og bygging av ny kirke på samme tomt ble påbegynt ganske raskt. Denne ble innviet 23. februar 1727.

Portalen
--------

Portal fra Fåberg stavkirke   John Ering Blad (2009)
En rekke gjenstander er bevart fra stavkirken, hvorav best kjent en portal på utstilling i Historisk museum i Oslo. Portalen er av Sogn-Valdres-gruppen. Hele overstykket til portalen mangler. Dørens gangjern er enkle, men ring- og låsbeslagene er svært kunstneriske. Disse er lagd på 1300-tallet.

Andre gjenstander fra stavkirken
--------------------------------

Oldsaksamlingen skal ha flere portaler fra kirken samt andre gjenstander, deriblant et krusifiks og en skapdør som skal ha inngått i en altertavle, trolig et triptyk av Hitterdalsmesteren.

Hoveddøren fra den gamle kirken ble tatt i bruk som hoveddør i den nye kirken. En gravhelle fra 1202 er å finne i våpenhuset. På Maihaugen finnes et middelaldersk krusifiks fra kirken og en fattigblokk (almissetavle) fra 1668.

Kjente stavkirker
-----------------

Mange stavkirker er nå tapt, men lever videre i sagn. Listen er veldig omfattende, se liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.

Referanser
----------

1. ↑  *Middelaldersalen i Historisk Museum*. Oslo: Universitetets kulturhistoriske museer , Oldsaksamlingen. 2000. s. 9. ISBN 82-7181-160-6.

Litteratur
----------

* *Fåberg kirke 1727-1977*. Fåberg menighetsråd. 1977.
* Hauglid, Roar (1973). *Norske stavkirker – Dekor og utstyr*. Dreyer.
* Brendalsmo, Jan: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Oppland (Riksantikvaren, 2016), s. 6

Eksterne lenker
---------------

* «Fåberg stavkirke». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Arbeiderkor** er et sangkor av eller for arbeidere.

Arbeiderkor kan i utgangspunktet defineres på tre måter:

1. Kor der alle medlemmene, eller det store flertalet av dem, er arbeidere (tilhører arbeiderklassen).
2. Kor tilknyttet organisasjon(er) i arbeiderbevegelsen (f.eks. fagforening, parti), gjerne med krav om at   
medlemmene i koret også må være medlemmer i organisasjonen.
3. Kor tilknyttet arbeiderkorforbundet, dvs. (for Norge sin del) tilknyttet Norsk Sangerforbund.

I tillegg til dette har det funnes kor som, uten direkte å oppfylle 1, 2 eller 3, arbeider for å virkeliggjøre målet til arbeiderbevegelsen. Men slike kor har gjerne valgt seg andre navn enn arbeiderkor (t.d. Rødt Kor, Sosialistisk Kor).

Historie
--------

I norsk historie synes 2 å være den vanligste bruken av begrepet, skal en dømme etter Aksel Zachariassen (Norsk Arbeidersangerforbund. I: Hampus Huldt-Nystrøm (red.): Sangerliv, bd. I (Oslo 1958), s. 372):

> Skjønt arbeidersangerne hadde valgt et nøytralt navn /NSF/ på sitt nye forbund, så holdt de fra første dag   
> urokkelig fast ved sitt og de enkelte kors organisatoriske tilknytning til arbeiderbevegelsen.   
> Sangerne måtte være politisk eller faglig organiserte.
> 
> 
> 

Lovene i Norsk Sangerforbund fra 1924, i §1. Formål, gir samme inntrykket:

> a. Å samle alle sangforeninger som direkte eller indirekte står tilsluttet De norske Arbeiderpartier eller   
> Arbeidernes faglige Landsorganisasjon." (Tonens Magt 4/24. Tonens Magt var sentralt organ for Norsk Sangerforbund.)
> 
> 
>
Utgivelse av *Die Lage der arbeitenden Klasse in England* i Leipzig, 1845
**Arbeiderklassens forhold i England i 1844** er et av de mest kjente verkene av Friedrich Engels. Boken er et studium av arbeiderklassens levevilkår i viktoriansk tid. Det var den første toneangivende boken til Engels, og ble skrevet etter hans opphold i Manchester fra 1842 til 1844. Manchester var på denne tiden hjertet for den industrielle revolusjon, og Engels samlet sine studier gjennom egne observasjoner og samtidens rapporter.

Friedrich Engels skrev boken mellom november 1844 og midten av mai 1845 i Barmen, og boken ble første gang utgitt av den tyske forleggeren Otto Wigand i Leipzig i 1845 under tittelen *Die Lage der arbeitenden Klasse in England*, med et forord skrevet av Engels og Karl Marx. Andre opplag ble utgitt i 1848.

Boken var et av de viktigste bidragene til marxismen, før utgivelsen av det kommunistiske manifest i den 21. februar 1848.

Boken blir av mange betraket som en klassiker om industriarbeider-klassen. Som eldste sønn av en tysk tekstilfabrikk-eier, ble Engels som tenåring engasjert i radikal journalisme. Etter å ha blitt sendt til England, og erfart forholdene der, ble hans synspunkter radikalisert, hvoretter han inngikk et samarbeid med Karl Marx.

I 1887 ble den utgitt i New York, etter en oversettelse av Florence Kelley, og utgitt med et forord av Engels i London og datert den 24. juni 1872.

Forordet til seks andre utgivelser ble også skrevet i London, av henholdsvis Marx / Engels i samarbeid, og deretter kun av Engels: 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Russisk oversettelse(forord av Marx og Engels) | 21. januar 1882 | Utgave på tysk | 1. mai 1890 |
| Utgave på tysk | 28. juni 1883 | Polsk oversettelse | 10. februar 1892 |
| Engelsk oversettelse | 30. januar 1888 | Italiensk oversettelse | 1. februar 1893 |

I boken hevdet Engels at den industrielle revolusjon hadde forverret arbeidernes forhold. 

Engels påviste at antall dødsfall grunnet sykdom i industribyene, såvel som dødstallene for arbeidere generelt, var høyere i industribyene enn på landsbygda. I byene Manchester og Liverpool var dødsfall som skyldtes kopper, meslinger, skarlagensfeber og kikhoste fire ganger høyere enn på landsbygda omkring byene. Dødeligheten grunnet konvulsjon var 10 ganger høyere enn på landsbygda. Totalt sett var dødeligheten i Manchester og Liverpool betydelig høyere enn landsgjennomsnittet (en av 32.72, en av 31.90 og en av 29.90, sammenlignet med en av 46 i resten av England).

I en analyse av barnedødeligheten i industri-byen Carlisle, påviste Engels at 4,408 av 10,000 barn døde i perioden 1779–1787 før etableringen av fabrikkene, mens tallet hadde økt til 4,738 etterpå. Av 10,000 voksne som døde før de var 39 år gamle, hadde tallet økt fra 1,006 til 1,261.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Arbeidermesterskapet i bandy** var en norsk bandyturnering som ble arrangert av Arbeidernes Idrettsforbund (AIF) i årene 1935 til 1940.

Bandyidretten hadde blitt drevet av enkeltklubber i forbundet siden 1927, og kretsmesterskap i Oslo ble arrangert fra 1932. Initiativet til arbeidermesterskapet i bandy kom i 1935, da flere klubber syntes det var for få kamper i kretsmesterskapene. Oslo arbeideridrettskrets arrangerte derfor en nasjonal turnering i siste del av sesongen. Senere samme år ble det opprettet landsutvalg for bandy i AIF, og det nasjonale utvalget videreførte turneringsformen.

Det var i Oslo bandyen i AIF sto sterkest. Hovedstadsklubbene dominerte derfor mesterskapet. Brage, Reidulf og Sterling fordelte mellom seg de seks titlene som ble utdelt.

AIF og *Norges landsforbund for idrett* slo seg høsten 1940 sammen til Norges Idrettsforbund. I 1945, da krigen var over og idretten kunne gjenopptas, ble alle bandyklubbene i AIF innmeldt i Norges Bandyforbund og begynte å delta i norgesmesterskapet.

Finaler
-------

| År | Vinner | Resultat | Tapende finalist | Finalested |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1935\* | Sterling | 1–0 | Brage | Østensjøvannet |
| 1936 | Brage | 4–3 eeo. | Birkebeineren | Dælenenga |
| 1937 | Brage | 3–2 eeo. | Reidulf | Dælenenga |
| 1938 | Reidulf | 4–0 | Brage | Dælenenga |
| 1939 | Reidulf | 2–1 eeo. | Spero | Østensjøvannet |
| 1940 | Brage | 5–2 | Birkebeineren | Dælenenga |
|

\*
Siden mesterskapet i 1935 ble arrangert før et nasjonalt utvalg for bandy var opprettet, er det uklart om mesterskapet regnes som offisielt. Petter Larsen, som skrev arbeideridrettens historie, har kun med mesterskapene fra 1936 til 1940 i sin framstilling, mens avisartikler i Arbeiderbladet fra perioden også teller med turneringen i 1935.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Petter Larsen (1979). *Med AIF-stjerna på brystet: glimt fra norsk arbeideridrett*. Oslo: Tiden. s. 166–167. ISBN 8210018531.
2. 1 2  «Arbeidermesterskapet i bandy». *Arbeiderbladet*. 19. januar 1935.
3. ↑  «Brage spiller sin 5. mesterskapsfinale i morgen». *Arbeiderbladet*. 17. februar 1940.

Se også
-------

* NM i bandy for herrer
* Arbeidermesterskapet i fotball

| * v
* d
* r
Arbeidermesterskapet i bandy |
| --- |
|  | 
* 1935
* 1936
* 1937
* 1938
* 1939
* 1940

 |  |
**Colleen Coyne** (født 19. september 1971), amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1998 i Nagano.

Coyne ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1998 i Nagano. Hun var med på det amerikanske laget som vant ishockeyturneringen for damer foran Canada og Finland. Det var første gangen ishockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks nasjoner deltok. USA vant gruppespillet og fikk dermed spille finale mot Canada som ble nummer to. USA vant finalen med 3-1.

OL-medaljer
-----------

* 1998 Japans flagg Nagano - Gull **Gull** i ishockey, damer USAs flagg USA

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Colleen Coyne – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Colleen Coyne – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Colleen Coyne – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Colleen Coyne – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Colleen Coyne – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Gigantour** er en seks uker lang heavy metal-festival som reiser fra sted til sted. Gigantour ble arrangert av Megadeth-formann Dave Mustaine for første gang i 2005, da kun på amerikansk jord. I 2006 tar Gigantour turen innom Australia.

En dobbel-CD med opptak fra 2005-turneen har blitt gitt ut 22. august 2006 og inneholder totalt 19 sanger. En dobbel-DVD med opptak fra 2005-turneen vil bli gitt ut 5. september 2006.

Navnet *Gigantour* er inspirert av anime-serien Gigantor fra 1960-tallet.

Line-up
-------

### Gigantour 3: 2007-2008

Nord-Amerika (2008)
* Megadeth
* In Flames
* Children of Bodom
* Job for a Cowboy
* High on Fire

Australia (2007)
* Megadeth
* Static-X
* DevilDriver
* Lacuna Coil
* Bring Me the Horizon (på tre av seks konserter)

### Gigantour 2: 2006

Nord-Amerika
* *Megadeth*
* *Lamb of God*
* *Overkill*
* *Arch Enemy*
* *Opeth*
* *Into Eternity*
* *Sanctity*
* *The Smashup*

Australia
* *Megadeth*
* *Soulfly*
* *Arch Enemy*
* *Caliban*

### Gigantour 1: 2005

* *Megadeth*
* *Dream Theater* \*
* *Anthrax* \*
* *Fear Factory*
* *The Dillinger Escape Plan*
* *Nevermore*
* *Symphony X*
* *Dry Kill Logic*
* *Life of Agony*
* *Bobaflex*

\* Dream Theater hadde ikke mulighet til å fullføre hele turneen i 2005, så thrash metal-bandet Anthrax tok over på de siste fem konsertene.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Mosjøen Næringsforening** (grunnlagt i 1882) samler store deler av næringslivet i Mosjøen og Vefsn kommune. Foreningen er en interesseorganisasjon for over 150 medlemsbedrifter innenfor blant annet handel, håndverk, tjenesteytelse, reiseliv, finans og turisme.

Foreningen avholder jevnlig møter hvor byens bedriftseiere og -ledere deltar. Slike møter består av orientering og debatt om dagsaktuelle saker, presentasjon av nye næringsdrivende og foredrag ved interne og eksterne aktører, for eksempel stortingsrepresentanter.

Foreningen står bak selskapet Generator Mosjøen AS, som blant annet arrangerer Tiendebytte og Hanedagene.

Foreningen fikk sin nåværende form i 2001 ved sammenslåelsen av *Mosjøen Handelsstandsforening* fra 1882 og *Mosjøen Håndverker- og industriforening*, tidligere *Mosjøen Haandværkerforening*, fra 1898.

Se også
-------

* Næringsliv i Mosjøen
* Industri i Mosjøen

Referanser
----------

1. ↑  Mosjøen Næringsforening: Om oss Arkivert 22. desember 2011 hos Wayback Machine.
2. ↑  Mosjøen Næringsforening: Generator Mosjøen AS Arkivert 20. desember 2011 hos Wayback Machine.
3. 1 2  Helgeland Arbeiderblad (11.09.2007): Historisk handel og vandel
4. ↑  Helgeland Arbeiderblad (24.09.1958): *Mosjøen Håndverker- og Industriforening 60 år*

Eksterne lenker
---------------

* Mosjøen Næringsforening
* Generator Mosjøen
* Tiendebytte
* Hanedagene
* HI-dagen
**Murray Albert Dowey** (født 3. januar 1926, død 26. mai 2021) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Dowey ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det canadiske laget som vant turneringen foran Tsjekkoslovakia og Sveits.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Både Canada og Tsjekkoslovakia vant sju kamper og spilte en uavgjort. Kampen mellom Canada og Tsjekkoslovakia endte 0-0 og begge lagene fikk 15 poeng. Canada vant serien på bedre målforskjell, +64 mål 69-5 mot Tsjekkoslovakias + 62 mål 80-18.

Dowey ble verdensmester i ishockey i 1948, OL-turnering i St. Moritz var også det 15. verdensmesterskapet i ishockey.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Sveits’ flagg St. Moritz - Gull **Gull** i ishockey Canadas flagg Canada

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Olympedia, Olympedia utøver-ID 85283, besøkt 11. februar 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Murray Dowey – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Murray Dowey – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Murray Dowey – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Murray Dowey – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Jesper Törnqvist** (21. februar 1985) er en finsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er sportssjef for Idrottslaget Hødd.

Han er oppvokst på Kimitoön som ligger i regionen Åboland i Finland.

Törnqvists moderklubb er Kimito Sportförening (KSF). Etter å ha blitt oppdaget ble han kjøpt av det finske Veikkausliiga-laget FC Inter Turku, og han har også spilt for FF Jaro i samme liga.

I 2008 ble han kjøpt av Umeå FC, hvor han spilte fra 2008 til 2010. I 2011-sesongen spilte Törnqvist i New Orleans Jesters. Etter et år flyttet Törnqvist til Alta, hvor han spilte for Alta IF. Ved siden av fotballen jobbet han på Actic Alta og var trener for Altas G 97-lag. Etter å ha berget divisjonskollegaen Hødd fra nedrykk ved en redning for Alta mot Tromsdalen, ble Törnqvist hentet til Hødd før sesongstarten i 2013. Han er her kaptein for laget og jobber som personlig trener.

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID 034e95b8[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 50100, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  JESPER TÖRNQVIST BLIR SPORTSSJEF

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jesper Törnqvist – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Jesper Törnqvist – FBref Rediger på Wikidata