recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Topografisk kart over Cambria (Wales) med dagens grenser.
**Cambria** er det gamle navnet for Wales som en latinisert utgave av det walisiske navnet *Cymru*. Det må ikke forveksles med Cumbria i nordlige England.

Etymologi
---------

Ordene *Cymry* (walisere) og *Cymru* (Wales) kommer fra gammelwalisisk *combrog*, som i det engelske ordet *compatriot*, «landsmann», det vil her si waliser, fra rotordet *\*brogi*, «land» (sammenlign med walisisk, kornisk bretonsk *bro* «område», «land»), i seg selv fra *\*mrogi* (sammenlign med gammelirsk *mruig*, genitiv *mroga* «land»), avledet fra et eldre brytonsk ord *\*com-brogi* eller urbrytonsk *\*kom-brogos*, i betydningen «medlandsmann», (som et resultat av kampen med angelsakserne) muligens derfor beslektet med dets søsterspråk bretonsk *keñvroad*, *keñvroiz*, «kamerat», «våpenbror».

Cambria i legenden
------------------

I henhold til Geoffrey av Monmouth i den første delen av hans pseudohistorie, *Historia Regum Britanniae* («De britiske kongenes historie»), skrevet omkring 1136, hadde Brutus fra Troja tre sønner som han delte Britannia mellom etter at han hadde erobret landet. Hans eldste sønn Locrinus fikk landet mellom elvene Humber og Severn, og som han kalte for Loegria eller Logres (latin for det walisiske navnet *Lloegr*, «England»). Hans yngste sønn Albanactus fikk alt landet nord for Humber som var Alba (Skottland). Den midterste sønnen, Kamber, ble gitt alt landet bortenfor Severn og som ble etter sigende oppkalt etter ham, «Cambria».

Denne legenden var omfattende sitert fra 1100-tallet til ut på 1500-tallet.

Arv
---

Navnet «Cambria» lever fortsatt videre i dagens litteratur, eksempelvis som en abstrakt henvisning til Wales. 

Det er også benyttet i geologien for å henvise til den geologiske perioden mellom rundt 542 millioner år og 488,3 millioner år siden. I 1835 navnga geologen Adam Sedgwick den geologiske perioden for *kambrium* etter studiet av bergarter fra denne tidsalderen i Wales.

Det er også tidvis og sjeldne tilfeller benyttet som et pikenavn på De britiske øyer.

Referanser
----------

1. ↑  Lambert, P.-Y. (1994): *La Langue Gauloise*, Éditions errance
2. ↑  Gove, Philip Babcock, red. (2002): *Webster's Third New International 'Dictionary*. Springfield, MA: Merriam-Webster, s. 321
3. ↑  Jones, J. Morris (1913, ny utgave 1995): *Welsh Grammar: Historical and Comparative*. Oxford: Clarendon Press
4. ↑  Russell, Paul (1995): *Introduction to the Celtic Languages*. London: Longman.
5. ↑  Delamarre, Xavier (2001): *Dictionnaire de la langue gauloise*. Paris: Errance.
6. ↑  «Adam Sedgwick (1785–1873)». *University of California Museum of Paleontology*.
7. ↑  «Cambria – meaning of Cambria name». *Thinkbabynames.com*.
Ulike typer hengsler
Et **hengsel** er et beslag som benyttes som mekanisk forbindelse mellom to legemer som skal rotere i forhold til hverandre innenfor en begrenset vinkel.

Hengsler benyttes mest for å feste dører og vinduer til karm, og i lukkemekanismer i møbler for oppbevaring.

Typer hengsler
--------------

Ved bruk av hengsler på dører beregnet for persontrafikk benyttes normalt hengsler som tillater at dørbladet kan frigjøres fra dørkarmen uten at hengslene må demonteres. Også i andre sammenhenger benyttes hengsler som kan løsnes. Det finnes i hovedsak tre måter å løse dette på:

**Løftehengsel** – Hengseldelene er ikke mekanisk festet til hverandre, men tyngdekraften holder døren på plass.
**Lagerhengsel** – Hengseldelene er festet til hverandre med en låsetapp, normalt supplert med glidelagre for å minske friksjonen.
**Snap-in-hengsel**: – Den ene hengseldelen har en vinge som skyves inn i et spor i motsatt hengseldel hvor det sitter en hake som låser vingen. Døren kan frigjøres ved at denne haken løftes med en skrutrekker eller lignende.
Av disse er det kun lagerhengsler som kan demonteres mens døren er lukket.

Det finnes også hengsler med innebygget fjærbelastning som gjør at en dør vil lukkes igjen automatisk hvis den åpnes og slippes. Disse brukes utstrakt i svingdører, men har normalt ikke tilstrekkelig lukkekraft til å lukke dører med lås, derfor brukes normalt dørlukker i stedet.

Se også
-------

* Hengselretter
* 32 mm-systemet for møbelsnekring, ofte for montering hengsler på møbler

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hinges – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Hinge – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Hengekamp** er en alminnelig betegnelse på oppgjør i sportssammenheng som av forskjellige grunner har måttet utsettes. Særlig gjelder dette i seriespill i lagidretter som fotball, håndball, ishockey eller bandy, men uttrykket kan også brukes i forbindelse med andre turneringsspill, enten det gjelder lagidretter eller individuelle turneringer. Eksempler på slike kan være blant andre sjakkturneringer eller tennisturneringer.

Innenfor organiserte idretter er det vanlig at de nasjonale særidrettsforbund setter opp regelverk for hvilke grunner som tillater utsettelse av planlagte kamper eller avbrytelse av pågående kamper, gjerne på grunnlag av føringer fra de forskjellige idretters internasjonale organisasjoner. Det er derfor ikke gitt at alle idretter følger samme regelfortolkninger, eller at alle land har samme regelverk. I denne artikkelen er derfor idretten fotball brukt som eksempel, etter de regler som håndheves etter regelverket til NFF (Norges Fotballforbund).

Norges Fotballforbunds regler omhandler blant annet :

* §12-2. Endringer i spilleplanen. Omberammelse.
* §12-3. Utsettelse og avbrytelse av kamper som følge av stenging av baner, sikkerhetsmessige forhold mv.
* §12-4. Utsettelse på grunn av representasjon på lands- eller kretslag
* §12-5. Utsettelse på grunn av sykdom eller akutte hendelser.

De etterfølgende paragrafer sier blant annet at seriekamper som blir utsatt eller avbrutt etter ovenfor angitte paragrafer skal spilles så snart som mulig, fortrinnsvis på samme bane og med samme arrangør. Forbundsstyret kan treffe annen bestemmelse for norgesmesterskapskamper, altså cup-spillet, der det er mer vesentlig at én runde er ferdigspilt før neste begynner.

NFF kan dispensere fra regelverket, og dette gjøres av og til i lavere/regionale divisjoner, og ofte for turneringer i lavere aldersgrupper.

Kilder
------

* Norges Fotballforbund : NFF/Kampreglement - Utsatte kamper
*Spencer Street kan også referere til Southern Cross jernbanestasjon.*
Southern Cross stasjon
Trikkelinje 96 på Spencer Street, på holdeplassen like ved Southern Cross stasjon
**Spencer Street** er en gate i sentrum av Melbourne i Australia. Gaten er oppkalt etter John Spencer, 3. jarl Spencer som var finansminister i Lord Melbournes regjering.

Området som i dag er Spencer Street var også stedet for den første europeiske bosettingen i Melbourne da John Batman bygget sitt hjem ved Batman's Hill.

I Spencer Street ligger jernbanestasjonen Southern Cross (tidligere Spencer Street stasjon). Hovedkontoret til avisen The Age og Grand Hotel (tidligere administrasjonsbygg for Victorian Railways).

Gaten går i nord-sør retning og et den vestlige kanten av Hoddle Grid. I nord går Spencer Street inn i Dynon Road og i sør går den over Yarra og videre som Clarendon Street. 

Spencer Street var lenge kjent som en uattraktiv del av sentrum. Dette har snudd etter gentrifiseringen av Melbourne Docklands og byggingen av Southern Cross med kjøpesenter. Samt rivingen av flere bygg slik som det gamle kraftverket.

Trikkelinjen 75 går hele lengden av Spencer Street.
Britisk kavaleriuniform fra Krimkrigen med uniformsjakke av spencertypen.
En **spencerjakke** eller bare **spencer** er en kort jakketype som kun når til livet. Denne typen jakker var svært populære fra 1790 til 1920, særlig som et plagg for kvinner, men de ble også brukt av menn. Jakketypen ble tatt opp av militær mote og la grunnlaget for messeuniformer med kort jakke. Etter hvert som livet på kvinnedrakten krøp nedover fra det høye livet under empire-stilen, forsvant spenceren som et moteplagg for kvinner. Den dukket imidlertid opp igjen i det sivile motebildet på slutten av 1800-tallet, denne gangen med utgangspunkt i de militære messejakkene.

Spencerjakkene rundt 1900 beholdt gjerne en del av det militære tilbehøret med snorer og et høyt antall metallknapper i front. Den mistet likevel fort popularitet utover på 1900-tallet, både fordi den ble forbundet med kelnere og pikkoloer, og fordi jakken krevde at bæreren må være slank og atletisk for at jakken skal sitte pent. I dag er denne typen jakker nesten utelukkende å finne som jakker for pikkoloer og som militær messeuniformer.

Betegnelse
----------

Plagget er oppkalt etter jarlen George Spencer (1758-1834) som på 1790-tallet fjernet de lange skjøtene («halene») på livkjolen sin. Opprinnelig betegnet spencer en herrefrakk i ull klippet kort i livet og gjerne med to knapperader. Typen ble etter hvert uniformsjakke for britiske offiserer som førte til betegnelsen messjakke (*mess jacket*). Spencer har siden blitt brukt om flere korte overplagg: ridefrakk uten skjøter, kort kvinnetrøye med lange ermer i bruk ca. 1780-1810 og kort kjoleliv (av ull) eller ermeløs kjole, lukket eller knappet ned foran, som bæres over bluse eller høyhalset genser.

Referanser
----------

1. ↑  «Contemporary Alternatives and Personalization». *The Black Tie Guide*. 2012. Besøkt 2. mai 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Spencer (jacket) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
***Ethnologue: Languages of the World*** er en katalog over språk som gis ut i papirform og på Internett av SIL International.

Ethnologue inneholder i sin 15. utgave (2005) statistikk for 6912 språk, en økning fra 6809 i 14. utgave (2000). Blant informasjonen man finner er antall mennesker som snakker språket, hvor det snakkes, dialekter, forhold til andre språk, om *Bibelen* finnes på språket og annet. Sammen med Linguasphere Register regnes den som den mest omfattende oversikten over språk som finnes.

I 1984 tok Ethnologue i bruk «SIL-koder», en trebokstavskode for hvert språk. Fordi Ethnologue definerer språk ut fra en sosio-lingvistisk evaluering, og ikke bare rene lingvistiske kriterier, er det langt flere SIL-koder enn de konkurrerende standardene ISO 639-1 og RFC 3066. I den 14. utgaven var det hele 7148 SIL-koder som ikke stemte overens med ISO 639-2-kodene. Dette avviket ble sett som negativt, og i 2002 ble Ethnologue invitert til å jobbe sammen med ISO for å lage en ny, felles standard. Denne standarden, ISO 639-3, ble tatt i bruk fra 15. utgave, og omfatter 7299 koder. Begrepet SIL-kode flat bort fra denne utgaven. Ved bruk av eldre utgaver vil det være uoverensstemmelser mellom SIL-koden og ISO 639-3.

Vurdering
---------

Ehtnologue blir både rost og kritisert. Utover hvor omfattende verket er, har det særlig blitt rost for å ta med en rekke alternative navn på språk, som språkets eget navn, dets offisielle navn og hva andre kaller det. Kritikken går blant annet på forholdet til semittiske språk, hvor enkelte hevder at SIL Internationals kristne grunnholdning har ført til gale klassifiseringer av religiøse eller ideologiske årsaker.

Det er også funnet mange feil i Ethnologue; blant annet ble flere språk som var med i 14. utgave fjernet i den 15. ettersom de ikke eksisterte. Det foregår et kontinuerlig arbeid med korrigering og oppdatering med tanke på neste utgave. En del av informasjonen, spesielt i forhold til små språk, er også utdatert; dette må i mange tilfeller tilskrives at det er umulig å få informasjon fordi det ikke avholdes folketellinger hyppig nok i områdene hvor språkene snakkes.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Ethel Larcombe** (født Ethel Warneford Thomson, 8. juni 1879, Islington, London, død 11. august 1965) var en britisk tennis- og badmintonspiller.

Tennis
------

Ethel Larcombe deltok i damsinglen i Wimbledon første gang i 1902 og siste gang i 1919. Hun deltok ikke i årene 1907-1911. I 1912 vant hun singleturnerningen, hun beseiret Blanche Hillyard i semifinalen i All Comers Round med 6-1, 6-0 og i finalen Charlotte Sterry med 6-3, 6-1. Ettersom regjerende mester fra året før, Dorothea Douglass Chambers ikke stilte opp å forsvarte sin tittel ble Ethel Larcombe erklært som vinnere av dameturneringen. I 1914 var hun på nytt i finalen i Challenge Round, hun tapte for Chambers som dermed vant sin siste av i alt sju singletitler i turneringen.

Badminton
---------

Ethel Larcombe var også en fremgangsrik badmintonspillere. Også her var en av hennes fremste konkurrenter Dorothea Douglass Chambers. Larcombe var med sine fem singletitler i Yonex All England Open (1900, 1901, 1903, 1904 og 1906) mer fremgangsrik enn Chambers med sine to titler (double og mixeddouble). Ethel Larcombe vant i tillegg doubletittelen i mesterskapet i 1902, 1904, 1905 og 1906 samt mixeddouble i 1903 og 1906.

Grand Slam-titler
-----------------

* Storbritannias flagg **Wimbledon:**
	+ Single damer: 1912
	+ Double damer: 1903, 1904
	+ Mixed double: 1904, 1905, 1912, 1914

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   100 years of Wimbledon, side(r) 213[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Exeter and Plymouth Gazette, «MARRIAGE. LARCOMBE—THOMSON», hefte 18692, side(r) 16, utgitt 19. oktober 1906[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Oxford Dictionary of National Biography, Oxford Biography Index Number 104304[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Den latinske union
De romanske språk i Europa i 1900-tallet.
Kart over steder med betydelig bruk av romanske språk: **Spansk**, **fransk**, **portugisisk**, **italiensk**, **rumensk**
**Romanske folk**, eller **latinske folk** (fra latin: *romani*, pl. *romanus*, «romere»), er en eldre betegnelse på folk hvis språk går tilbake til latin.

Beskrivelse
-----------

I tidlig middelalder ble innbyggerne i det tidligere Romerriket kalt *romani*, for å skille dem fra de germanske folkene som med sine respektive språk immigrerte til det vestlige Romerriket i folkevandringstiden. De romanske folkene snakket vulgærlatin eller forløperne til de romanske språkene.

Som et resultat av den separate politiske utviklingen i de enkelte romansktalende regionene og fremveksten av forskjellige protoromanske folkespråk, var dette begrepet ute av bruk allerede i løpet av middelalderen og ble erstattet av geografiske eller politisk bestemte termer. Bare retoromanerne, rumenerne, arumenerne og istrorumenerne har navn som går tilbake til *romanus*.

Statene med romanske nasjonalspråk (Frankrike, Italia, Portugal, Spania, Romania og Moldova), som eksisterer i dag i det tidligere området til Romerriket, blir også referert til som romanske land. Den vanlige betegnelsen for innbyggerne i disse landene er imidlertid avledet fra de respektive landsnavnene (franskmenn, italienere osv.).

Avgrensning
-----------

Selv om de ikke taler noe romansk språk, er det mange grekere som kaller seg *romií* (Ρωμιοί, «romere»). Grunnen til dette er den tradisjonelle betegnelse for de gresktalende borgere av Østromerriket som *rhomaioi* (Ρωμαίοι, *rhōmaíoi*). Lignende overtagelseseffekt ser man i landnavnet *Romania* for «romernes» bosettingsområde.

Selvbetegnelsen for folkegruppen roma stammer ikke fra latinsk, men fra romaniordet *rom* for «ektemann». Ettersom romani ikke tilhører den romanske, men den indoariske gren av de indoariske språk, er roma-folket ikke romanere.

Litteratur
----------

* Bodo Müller: *Bezeichnungen für die Sprachen, Sprecher und Länder der Romania*. In: Günter Holtus u. a. (Hrsg.): *Lexikon der romanistischen Linguistik* (LRL). Niemeyer, Tübingen 1996, Bd. 2,1. *Latein und Romanisch. Historisch-vergleichende Grammatik der romanischen Sprachen*. 1996, ISBN 3-484-50232-0, S. 134–151.
* Carlo Tagliavini: *Einführung in die romanische Philologie* („Le origini delle lingue neolatine"). 2. verb. Aufl. Francke (UTB; 8137), Stuttgart 1998, ISBN 3-8252-8137-X.

Referanser
----------

1. ↑  «romanske folk». *Store norske leksikon*. 20. november 2020. Besøkt 19. november 2021.
**Because of You** er en sang skrevet av rockeartisten Kelly Clarkson, David Hodges og Ben Moody og produsert av Hodges og Moody. Det er en fjerde singlen (tredje i Europa) fra Clarksons andre album, Breakaway, fra 2004.

Inspirasjon til teksten
-----------------------

*Because of You* betegnes som en av Clarksons mest personlige sanger siden hun opprinnelig skrev teksten da hun var 16 år gammel og gikk gjennom en følelsesmessig vanskelig periode. Clarkson har forklart at selv om hun har klart å komme over smerten gjennom Gud, kan hun fremdeles knytte noe av smerten til *Because of You*.

Noen år senere, da Clarkson møtte Moody og Hodges, spurte hun om de kunne skrive sanger sammen med henne. Hun ba om hjelp til å finpusse sangen *Because of You* til albumet Breakaway, men sa også at hun forsto om de mislikte sangen og heller ville skrive en ny sang med henne. Men både Moody og Hodges ble imponert over sangen, og sammen med Clarkson, finpusset de den til sin endelige form. I denne emosjonelle, autobiografiske låten sørger Clarkson over sitt noe trøblete familieliv.

Clarkson har uttalt at hun ønsket å ha *Because of You* med på sitt første album, Thankful, men at plateselskapet ikke likte sangen. Da det andre albumet skulle utgis, ønsket hun nok en gang å få sangen med, men plateselskapet var like negative. Dog, sangen kom med og Clarkson mottok til og med en ASCAP-pris for låtskrivere, «Årets Sang», for den.

Listeplasseringer
-----------------

*Because of You* ble en hit i mange land, og nådde toppen på mange lister:

 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Liste (2005) | Besteplassering |
| --- | --- |
| U.S. *Billboard* Hot 100 | 7 |
| U.S. *Billboard* Pop 100 | 2 |
| U.S. *Billboard* Adult Contemporary | 3 |
| U.S. *Billboard* Hot Dance Airplay | 3 |
| U.S. *Billboard* Hot Dance Club Play | 24 |
| U.S. ARC Weekly Top 40 | 1 |
| Australian ARIA Singles Chart | 4 |
| Østerrikes hitliste | 3 |
| Belgia Ultratop 50 | 5 |
| Brasils hitliste | 1 |
| Canadian BDS Airplay Hits Chart | 2 |
| Tsjekkiske IFPI-lista | 13 |
| Danmarks Airplay-lista | 1 |
| Dutch Top 40 | 1 |
| Den europeiske hitlista | 1 |
| Den franske hitlista | 13 |
| Den tyske hitlista | 4 |
| Den portugisiske hitlista | 1 |
| Irish Singles Chart | 5 |
| Indonesia Airplay | 1 |
| Mexicos Topp 100 | 1 |
| Mexican Digital Sales Chart | 1 |
| Polen: Hot List | 1 |
| Den sørafrikanske hitlista | 1 |
| Den sveitsiske hitlista | 1 |
| UK Singles Chart | 7 |

Referanser
1. ↑  Mexican Singles Chart - November 14th 2005 Arkivert 19. juni 2008 hos Wayback Machine.


 |
**Because I am a Girl** (**BIAAG**) er en internasjonal kampanje i regi av bistandsorganisasjonen Plan International. Kampanjen vil ta opp spørsmål om kjønnsdiskriminering rundt om i verden. Målet med kampanjen er å fremme jenters rettigheter og bringe millioner av jenter ut av fattigdom, gjennom informasjon, holdningsendringer og politisk påvirkning av nasjonale myndigheter.

Årlige rapporter
----------------

Organisasjonen utgir en årlig rapport med oppdatering på situasjonen for verdens jenter.

* 2007: The State of World's Girls
* 2008: In the Shadows of War
* 2009: Girls in the Global Economy: Adding It All Up
* 2010: Digital and Urban Frontiers
* 2011: Because I am a Girl: So What About the Boys?
* 2012: Because I am a Girl: Learning for Life
* 2013: In Double Jeopardy: Adolescent Girls and Disasters
* 2014: Pathways to Power: Creating Sustainable Change for Adolescent Girls
* 2015: The Unfinished Business of Girls' Rights

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
**Aliyar Aghayev** (født 17. oktober 1987 i Baku) er en aserbajdsjansk fotballdommer som til daglig dømmer i landets øverste divisjon Azərbaycan Premyer Liqası. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper på aldersbestemt nivå både i regi av FIFA og UEFA.

Aghayev debuterte som hoveddommer på landets øverste nivå i 2009. Hans første europacupkamp kom den 11. juli 2013, da han dømte første kvalifiseringsrunde av UEFA Europa League 2013/14 mellom FK Dinamo Minsk og FK Kruoja (5–0).

Han har dømt flere landskamper på U-17, U-19 og U-21-nivå, blant annet flere kamper under kvalifisering til aldersbestemte europamesterskap og flere sluttspill i europamesterskap for både U-17 og U-19. Aghayev debuterte internasjonalt som hoveddommer på øverste nivå den 4. juni 2013, da han dømte vennskapskampen mellom Kasakhstan og Bulgaria (1–2).

Referanser
----------

1. ↑  FIFA.com – 2020 Refereeing International Lists, Azerbaijan (Besøkt 3. mars 2020)
2. ↑  Voetbal.com – UEFA Europa League Qual. 2013/2014, Dynamo Minsk-FK Kruoja Pakruojis 5:0 (Besøkt 3. mars 2020)
3. ↑  Worldfootball.net – Friendlies 2013, Kazakhstan-Bulgaria 1:2 (Besøkt 3. mars 2020)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aliyar Aghayev – Transfermarkt (dommer) Rediger på Wikidata

* (en) Aliyar Aghayev – WorldFootball.net (dommer) Rediger på Wikidata

* (en) Aliyar Aghayev – Soccerbase.com (dommer) Rediger på Wikidata

* (en) Aliyar Aghayev – Soccerway Rediger på Wikidata
**Birger Amundsen** (født 19. mars 1948 i Kjøllefjord) er en norsk journalist, forfatter og fotograf.
Amundsen er utdannet journalist ved Norsk Journalisthøgskole i Oslo (1983–1985). Han har arbeidet i NRK/Marienlyst som journalist i årene 1985–2005, blant annet i Radiodokumentarredaksjonen hvor han har vunnet flere internasjonale priser. Prix Futura, Berlin 1989, Special Commendation for *Blod og spekk til begjær.* Prix Italia 1996 førstepris for radiodokumentaren *Svart hånd. Hvit snø.* Prix Europa 2004 førstepris for radiodokumentaren *Jævelens verk.* I tillegg er han ansvarlig for tv-dokumentaren ***Kapp Heer**. Sovjetunionens hemmelige base på Svalbard* (1996), ***Ryke Yse***. Han har også produsert en rekke frie kortfilmer sammen med Knut Erik Jensen: *Svalbard i Verden* (1983), *Kald Verden* (1985) , *Min Verden* (1988), *Fanget av lyset* (1989) og *Don´t Play Me A Symphonie* (2020). 

Amundsen har overvintret flere sesonger på Svalbard som ingeniør. Sesongen 1973–74 ved ESRO (European Space Research Organisation) i Ny-Ålesund på Svalbard. Sesongen 1976–77 og 1979–80 som driftsansvarlig for Norsk Polarinstitutts forskningsstasjon i Ny-Ålesund. Han har også deltatt i en rekke vitenskapelige isbjørnekspedisjoner til Kong Karls Land, Nordaustlandet og Edgeøya for Norsk Polarinstitutt.

Han har utgitt en rekke bøker fra Svalbard og var redaktør av Svalbardposten (2005–2013).

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Amundsen, Birger 1948-, besøkt 18. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Kapp Heer - Sovjets hemmelige Svalbardbase». Besøkt 5. desember 2020.
3. ↑  «Ryke Yse». Besøkt 5. desember 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Dramatikkens hus** har et nasjonalt ansvar for å utvikle ny norsk dramatikk.

Dramatikkens hus bidrar med økonomiske midler, dramaturgstøtte og sceniske ressurser til scenekunstnere, forfattere og andre som ønsker å utvikle ny dramatikk. Vi er fagfeltets utviklingsarena og prøverom. I våre scenerom får dramatikere mulighet til å utforske tekstene sine sammen med blant andre regissører og skuespillere.

Dramatikkens hus ble etablert i 2010 og er en stiftelse som mottar driftsmidler fra Kulturdepartementet og Oslo kommune. Dramatikkens hus er lokalisert i Tøyenbekken 34, i de tidligere lokalene til Oslo Elektriske Sveiseverksted. Det tidligere sveiseverkstedets lokaler er ombygget til et teaterbygg, blant annet gjennom dugnadsinnsats.

Dramatikkens hus startet virksomheten 1. januar 2010, og ble offisielt åpnet for publikum 4. mars 2010 gjennom presentasjon av tekster på egen scene. Stiftelsen Dramatikkens hus ble tidligere kalt Det Åpne Teater, som ble grunnlagt i 1983 og etablert som stiftelse i 1986.

Stiftelsens styremedlemmer ble fra 1996 oppnevnt av Norske Dramatikeres Forbund, Norsk Sceneinstruktørforening, Norsk Skuespillerforbund, Norsk Teater- og Orkesterforening og de ansatte ved Dramatikkens hus.

Ledelse 2010-2012: Jon Tombre, Kai Johnsen og Marit Solbu. Daglig leder fram til våren 2014 var Marit Solbu, for øvrig besto ledelsen av Siri Senje (utviklingskonsulent) og Line Rosvoll (utviklingskonsulent). Etter en omorganisering våren 2014 ble Line Rosvoll kunstnerisk leder og øverste ansvarlig for institusjonen. Styreleder er Monica Boracco.

Referanser
----------

1. ↑   *Sceneweb*, Wikidata Q19387768,

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tøyenbekken 34 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** Riksantikvaren kulturminne **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Drammen Bandy** (stiftet 16. juni 1997) er en norsk bandyklubb. Den kom til etter at flere gamle og tradisjonsrike bandyklubber i Drammen gikk sammen om en paraplyorganisasjon. Disse var:

* Drafn
* Drammens Ballklubb
* Skiold
* Strømsgodset
* Sparta/Bragerøen
* Konnerud IL

Isforhold og dermed også rekruttering var på denne tiden blitt uholdbare. For å redde bandybyen fra å bli helt uten bandy, gikk skøyte- og isfolket i byen i samarbeid med den nye klubben og kommunen inn for arbeidet med et kunstisanlegg. Flere tidligere prosjekter hadde strandet, men i 2002 kunne Marienlyst kunstis åpnes for bruk. Drammen Bandy har arrangert internasjonale mesterskap på aldersbestemt nivå på Marienlyst, samt flere ganger alle NM-finalene (smågutt, gutter, junior, senior og damer). I februar 2010 ble dame-VM arrangert på kunstisen.

Banen ligger parallelt med Marienlyst «Gamle Gress» og deler garderobefasiliteter med denne. Banen har kunstgress for sommerbruk.

Den nye klubben hadde til å begynne med vansker med å oppnå eliteseriestatus, men stabiliserte seg etter hvert blant de bedre i Norge, og fikk sin første sluttspilldeltakelse i 2006. Klubben spilte i 2008 sin andre semifinale og i 2018/2019 sesongen oppnådde klubben sin foreløpig første NM medalje da de tok en historisk bronse ()

Klubbens drakt er blå trøyer, blå bukser og blå strømper.

Bandy eliteserie Drammen

Tabellen
--------

Eliteserien i bandy 2022–23| # | Lag | K | S | U | T | Mål | ± | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Sarpsborg | 18 | 14 | 2 | 2 | 98–48 | 50 | **30**  |
| 2 | Stabæk | 18 | 14 | 2 | 2 | 154–54 | 100 | **30**  |
| 3 | Ready | 18 | 13 | 1 | 4 | 101–38 | 63 | **27**  |
| 4 | Drammen | 18 | 11 | 3 | 4 | 114–67 | 47 | **25**  |
| 5 | Solberg | 18 | 8 | 2 | 8 | 89–85 | 4 | **18**  |
| 6 | Ullevål | 18 | 7 | 3 | 8 | 76–81 | −5 | **17**  |
| 7 | Mjøndalen | 18 | 4 | 4 | 10 | 54–97 | −43 | **12**  |
| 8 | Røa | 18 | 4 | 2 | 12 | 60–109 | −49 | **10**  |
| 9 | Høvik | 18 | 3 | 2 | 13 | 64–148 | −84 |  **8**  |
| 10 | Ullern | 18 | 1 | 1 | 16 | 39–122 | −83 |  **3**  |
| Kilde  **·**  Rediger |

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* Klubbens VM-arrangementer Arkivert 20. august 2006 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Eliteserien i bandy for menn 2022/23 |
| --- |
|  | 
* Drammen
* Høvik
* Mjøndalen
* Ready
* Røa
* Sarpsborg
* Solberg
* Stabæk
* Ullern
* Ullevål

 | Norges flagg |

| * v
* d
* r
Eliteserien i bandy for kvinner 2022/23 |
| --- |
|  | 
* Drammen
* Høvik
* NTNUI
* Ready
* Solberg
* Stabæk
* Ullevål

 | Norges flagg |
**Drame lyrique** («lyrisk drama») er en fransk operaform fra hovedsakelig 1700- og 1800-tallet. Et karakteristisk trekk ved sjangeren er at den ytre operadramatikken er sterkt neddempet til fordel for framstillingen av hovedfigurenes sjelekvaler.

Til forskjell fra *grand opéra*og *opéra comique* var drame lyrique ikke knyttet til et parisisk operahus med samme navn og derfor langt mindre skarpt avgrenset som musikkform. Likevel var det en viss forbindelse med *Théâtre-Lyrique Impérial* (dagens *Théâtre de la Ville*) som åpnet i 1862.

Historie
--------

Enkelte melodramaer og sentimentalistiske operaer på 1700-tallet fikk etter Jean-Jacques Rousseaus *Pygmalion* (1770) beskrivelsen drame lyrique eller *scène lyrique*. Jean Frédéric Edelmann og Étienne-Nicolas Méhul brukte betegnelsen. Drame lyrique skiller seg fra den pompøse hoff-genren *tragédie lyrique* og har sammenheng med den framvoksende borgerklassens interesse for individets sjelstilstander i tiden rundt den franske revolusjonen. I likhet med den beslektede opéra comique var drame lyrique ofte knyttet sammen med ballettdans.

Som navn på en musikkform ble *drame lyrique* først relevant etter 1860, etter at konkurransen mellom grand opéra og opéra comique – sjangre som dominerte det parisiske operalivet etter rundt 1830 – var begynt å svekkes. Drame lyrique skiller seg fra Richard Wagners massive musikkdrama og den mer krasse dramatikken i verismo-operaen, men hentet også elementer fra dem. Impulser til framveksten av denne sjangerformen kom blant annet fra Giuseppe Verdi (f.eks. *La traviata*, 1853).

De narsissistiske heltene i *Faust* (1859) av Charles Gounod, *Mignon* (1866) av Ambroise Thomas og *Werther* av Jules Massenet (1892) er karakteristisk for *drame lyrique*. Claude Debussy gjorde med *Pelléas et Mélisande* (1902) sjangeren til en impresjonistisk kunstform og erstattet sentimentaliteten med en psykoanalytisk kjølighet. Giacomo Puccini integrerte trekk fra *drame lyrique* i sine operaer, mens avantgardistene på begynnelsen av 1900-tallet avviste sjangeren.

Noen drame lyrique-operaer
--------------------------

* *Werther* av Jules Massenet
* *La vida breve* av Manuel de Falla
* *Proserpine* av Camille Saint-Saëns
* *Fra de dødes hus* av Leoš Janáček
* *Manon Lescaut* av Giacomo Puccini
* *I Lombardi alla prima crociata* av Giuseppe Verdi
* *Monna Vanna* og *Gismonda* av Henry Février

Litteratur
----------

* John Warrack og Ewan West: *The Oxford Dictionary of Opera*, Oxford University Press 1992, ISBN 0-19-869164-5
* Sieghart Döhring, Sabine Henze-Döhring: *Oper und Musikdrama im 19. Jahrhundert* (= Handbuch der musikalischen Gattungen. Bind. 13), Laaber, Laaber 2016. ISBN 978-3-89007-136-7
* Roland Mancini et Jean-Jacques Rouveroux, *Guide de l'opéra*, Fayard, coll. *Les Indispensables de la musique*, Paris, 1995 ISBN 2-213-59567-4
Varemerket til Drammen Glassverk, fra bunnen av et Norgesglass. (Foto: *Kjetil Lenes*)
**Drammen Glassverk** var en bedrift for framstilling av glass som startet i 1872 og ble nedlagt i 1977. Isolerglass ble produsert under navn Drammens Glass AS frem til 1989. Verket lå på Tangen i Drammen.

Drammen Glassverk var eid av Interessentskapet Hurdal, Biri og Hadeland Glasværker og som i 1898 ble til AS Christiania Glasmagasin. Produksjonen av vindusglass, flasker og annet bruksglass var i 1895 overflyttet fra Hurdal Verk til Drammen Glassverk. Fra 1890-tallet var fabrikken den eneste som laget vindusglass i Norge, og i 1928 tok de til å maskinprodusere disse med et Fourcaultanlegg. I 1959 gikk verket over til elektrisk smelting som ett av få glassverk i verden. På 1960-tallet kom det franske eiere inn men bedriften ble utkonkurert på 1970-tallet.

Virksomheten ved glassverket førte snart til oppretting av en fastskole i nærheten, deretter Drammen glassverks musikkorps i 1909 og Glassverket Idrettsforening i 1919. Både musikkorpset og idrettsforeningen består fortsatt.

Tomten til glassverket ble i etterkant av konkursen brukt til forskjellig småindustri under navnet Glassverket industrisenter, i dag (2021) er området i ferd med å konverteres til boligområde.

Referanser
----------

1. ↑  Borgen, Per Otto (1995). *Drammen byleksikon*. Drammen. s. 73–74. ISBN 8291649006.
2. ↑  Norsk Teknisk Museum (industrimuseum.no). «Drammens Glassverk».
3. ↑  Union Eiendomsutvikling. «GLASSVERKET Prosjektfakta». Arkivert fra originalen 22. juni 2021. Besøkt 2. mars 2021.
**Bernard Tellegen** (født 24. juni 1900, død 30. august 1990) var en nederlandsk elektroingeniør og oppfinner av pentoden og gyratoren. Han er også kjent for en teori innen kretselektronikken kalt Tellegens teori.

Han ble uteksaminert fra Det tekniske universitetet i Delft i 1923 som elektroingeniør og arbeidet deretter ved Philips' forskningslaboratorium i Eindhoven. Han oppfant pentoden i 1926. Gyratoren som han oppfant omkring 1948 brukes for å simulere en induktans uten å bruke en spole. Dette er for eksempel brukbart i HiFi-equalizers. Han tok ut 41 amerikansk patenter.

I perioden 1946-1966 var han fungerende professor i kretsteori ved TU Delft. Fran 1942 til 1952 var han leder for NERG, (Nederlands Elektronica en Radio Genootschap) og ble i 1952 æresmedlem av NERG. Han var også medlem av IEEE (Institute of Electrical and Electronics Engineers) og fikk Edison-medaljen for 1973 "for en kreativ karriere med signifikant prestasjon innen elektrisk kretsteori, inklusive gyratorn."

Referanser
----------

1. 1 2   Biografisch Portaal, «Bernardus Tellegen», Biografisch Portaal number 97507881[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC **·** BPN **·** MGP
 |
**Cambridge-eksamen** eller **Young Enterprise International Examination** er en frivillig eksamen for studenter som arbeider med ungdomsbedrift eller studentbedrift. Denne eksamen som foregår over hele Europa i mars hvert år. Den er oppkalt etter University of Cambridge fordi det er der den organiseres og rettes. 

Eksamen handler om hvordan det er å starte og å drive en ungdomsbedrift, og besvarelsene må relateres til egne opplevelser i sin egen bedrift. 

Det er en skriftlig eksamen, og den foregår på engelsk. Språkfeil teller ikke med i evalueringen, så lenge sensoren kan forstå innholdet. Eksamen koster 300 kroner, og tar vanligvis 2 skoletimer. I 2008 var eksamen tirsdag 4. mars. Fristen for påmelding var 1. desember.

Eksamen skal alltid foregå for hånd med hjelp av ordbok. Datamaskiner er forbudt for å forhindre juks. 

Det er mulig å få fire karakterer:

* Ungraded = ikke bestått
* Pass = bestått
* Credit = bra
* Distinction = meget bra

Referanser
----------

1. ↑  «Årets Cambridge eksamen med strålende resultater» Arkivert 7. februar 2016 hos Wayback Machine. Kristiansand Kategdralskole Gimle, 18. juni 2008
Antonigade 3, bindingsverkshus oppført i begynnelsen av 1700-tallet. Fredet i 1986. Foto: Mahlum 
**Antonigade** er en gate i Københavns indre by, som i middelalderen gikk under navnet *Lille Pilestræde*. 

Navnet har gaten etter *Antonistræde*, navngitt etter to bebyggede parseller, som lå omtrent hvor hjørneeiendommen Silkegade 6-8 ligger i dag (Sparekassen Bikuben). Disse tilhørte frem til reformasjonen antonitterklosteret i Præstø, en avlegger av Mårkær kloster.

Da gaten ble utvidet på 1800-tallet, kom den nåværende navneformen i bruk. I gaten skal det på 1800-tallet ha bodd *dreiere* og *børstenbindere*. Antonigade nr. 3 og 7 er begge oppført før 1712, men siden ombygget. Den senere stadsarkitekt Hans Wright (1854–1925) tegnet en politistasjon i nr. 11, som var virksom frem til 1990-91, hvoretter bygningen ble ombygget til kontorer.

Eksterne lenker
---------------

* Fleischer, Jens: *København. Kulturhistorisk opslagsbog med turforslag*
* *Antonigade* hos indenforvoldene.dk

Portal: Danmark
**Antonio Ascari** (født 15. september 1888, død 26. juli 1925) var en italiensk racerfører.

Antonio Ascari ble født i nærheten av Mantova i Lombardiaregionen i Italia, som sønn av en kornhandler. Han begynte å kjøre billøp i Italia i 1919, i en modifisert 1914-modell Fiat. Sammen med Enzo Ferrari kjørte han i det første *Targa Florio*-løpet som ble arrangert etter den 1. verdenskrig, i 1919, men fullførte ikke på grunn av en utforkjøring. Hans dårlige hell fortsatte i 1920 og 1921, men i 1922 fullførte han på en fjerdeplass. Bak rattet i en Alfa Romeo for Vittorio Jano i april 1923 fullførte han rett bak vinneren, og fikk en andreplass etter lagkameraten Ugo Sivocci. Måneden etter, på Cremona-banen, kjørte han inn til sin første store seier. I 1924 vant han igjen på Cremona før han fortsatte til Monza-banen, hvor han vant det italienske Grand Prix.

1925 begynte som et godt år for Antonio Ascari, og bilen hans dominerte konkurransen. Han kunne til og med ta seg god tid til å spise og drikke under pitstops. Dessverre ble 36 år gamle Ascari drept mens han ledet det franske Grand Prix i 1925. Han etterlot seg en syv år gammel sønn, Alberto Ascari, som senere ble en av verdens beste Formel 1-førere, og som også døde bak rattet i en alder av 36 år.

* Belgisk GP i 1925 med Giulio Ramponi (t.h.) Belgisk GP i 1925 med Giulio Ramponi (t.h.)
* Ascaris dødsbil Ascaris dødsbil

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 16756692t[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 10379342, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Antonio Ascari fra grandprixhistory.org, sist lest den 17. november 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Romanum** eller **den gammelromerske bekjennelse** er en svært gammel kristen trosbekjennelse, og regnes som grunnteksten til de fleste antikke trosbekjennelser av vestlig type. Den apostoliske trosbekjennelse som brukes av de fleste kirkesamfunn i Norge, bygger i stor grad på Romanum.

Romanum ble opprinnelig skrevet på gresk, som var gudstjenestespråk i de kristne menighetene i Roma fram til ca år 200. Bekjennelsen er derfor senest fra dette tidspunktet, men den har røtter lenger tilbake i Oldkirken. En likelydende, eller nesten likelydende bekjennelse, er kjent fra ca år 140. Vi kjenner til at Romanum ble brukt i forbindelse med katekese og dåp i menigheten i Roma på 200-tallet e.Kr.

Norsk tekst
-----------

Romanum lyder slik i Oskar Skarsaune sin norske oversettelse:. 

*Jeg tror på Gud Fader den Allmektige*
*Og på Jesus Kristus, han eneste sønn, vår Herre,*
som ble født av Den Hellige Ånd og jomfru Maria,
ble korsfestet under Pontius Pilatus,
ble begravet,
oppstod tredje dag fra de døde,
for opp til himmelen,
sitter ved Faderens høyre hånd,
skal derfra komme igjen for å dømme levende og døde
*Og på Den Hellige Ånd,*
den hellige kirke,
syndenes forlatelse,
kjødets oppstandelse

Latinsk tekst
-------------

Credo in deum patrem omnipotentem;
et in Christum Iesum filium eius unicum, dominum nostrum,
qui natus est de Spiritu sancto ex Maria virgine,
qui sub Pontio Pilato crucifixus est et sepultus,
tertia die resurrexit a mortuis,
ascendit in caelos,
sedet ad dexteram patris, unde venturus est iudicare vivos et mortuos;
et in Spiritum sanctum,
sanctam ecclesiam,
remissionem peccatorum,
carnis resurrectionem.

Gresk tekst
-----------

Πιστεύω οὖν εἰς θεòν πατέρα παντοκράτορα·
καὶ εἰς Χριστὸν Ἰησοῦν, τὸν υἱὸν αὐτοῦ τὸν μονογενῆ, τὸν κύριον ἡμῶν,
τὸν γεννηθέντα ἐκ πνεύματος ἁγίου καὶ Μαρίας τῆς παρθένου,
τὸν ἐπὶ Ποντίου Πιλάτου σταυρωθέντα καὶ ταφέντα
καὶ τῇ τρίτῃ ἡμέρα ἀναστάντα ἐκ τῶν νεκρῶν,
ἀναβάντα εἰς τοὺς οὐρανούς
καὶ καθήμενον ἐν δεξιᾳ τοῦ πατρός, ὅθεν ἔρχεται κρίνειν ζῶντας καὶ νεκρούς·
καὶ εἰς τò ἅγιον πνεῦμα,
ἁγίαν ἐκκλησίαν,
ἄφεσιν ἁμαρτιῶν,
σαρκὸς ἀνάστασιν,
ζωὴν αἰώνιον.

Referanser
----------

1. ↑  Skarsaune, Oskar: «Troens ord – De tre oldkirkelige bekjennelsene», Oslo, Luther Forlag 1997 s.43
2. ↑  Skarsaune s.44
3. ↑  Mæland, Jens-Olav (red), Konkordieboken, Lunde Forlag, Oslo 2000, s.15
4. ↑  Skarsaune s.44
5. ↑  John Norman Davidson Kelly *Early Christian Creeds*, Longman, 1972, pp. 103
Kart over Vindobona rundt 250 e.Kr. *Canaba* eller *Canabae legionis* angir området som huset forlegningens sivile eller militære beboere.
**Vindobona** (gallisk: *windo-*, «hvit», «velsignet» + *bona*, «voll», «bunn») var opprinnelig en gallisk bosetning og deretter en romersk militærleir beliggende i det nåværende Wien. Omkring år 15 f.Kr. ble kongeriket Noricum innlemmet i Romerriket og elva Donau ble da grense for imperiet. Derfor anla romerne festningsanlegg og militærleire på bredden av Donau, slik at Vindobona ble betydelig utbygd.

Dagens Ringstraße omslutter i all vesentlighet bosetningen, slik det fremgår av illustrasjonen.

Tidlig omtale
-------------

Tidlig omtale av Vindobona ble gitt av geografen Klaudios Ptolemaios (død 168 e.Kr.) i hans verk *Geografike hyfegesis*, og av historikeren Aurelius Victor (ca 390 e.Kr.) som redegjorde at keiser Marcus Aurelius døde i Vindobona den 17. mars 180. I dag er en gate oppkalt etter keiseren, Marc-Aurelstraße, i nærheten av Hoher Markt i Wien.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vindobona – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Wien Museum | Ausgrabungsstätten (tysk)
* Forschungsgesellschaft Wiener Stadtarchäologie | Legionslager Vindobona (tysk)


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** GeoNames
 |
Typiske elementer i et vindu. I X11 blir vindusdekorasjonen tegnet av vindusbehandleren. I Wayland blir det degnet av *Wayland compositor*. Fyllingen av innholdet er oppgaven til klienten.
Et **vindu** er et begrep innenfor elektronisk databehandling. Innenfor grafiske brukergrensesnitt er det navnet på et grafisk styreelement som består av et visuelt område som er omgitt av en vindusdekorasjon. Vinduer har vanligvis en rektangulær form og kan overlappe andre vinduer. De viser utmatning av data og innmatning fra en eller flere prosesser.

Vinduer er primært knyttet til grafiske skjermer, hvor de kan styres av en peker ved å anvende en eller annen form for pekeredskap, f.eks. en datamus.

Et grafisk brukergrensesnitt som bruker vinduer som en av dets primære grensesnittsmetaforer, blir kalt et vindussystem. Operativsystemet styrer et vindussystem hovedsakelig gjennom skjermdriveren og vindusbehandleren.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Vindmøllesyke** er en betegnelse som benyttes om plager som angivelig er forårsaket av fysisk nærhet til vindkraftverk.

Diagnosen ble beskrevet i 2009 av den amerikanske forskeren Nina Pierpont som mente at vibrasjoner fra vindmøller forstyrret det indre øret, og at dette forplantet seg til andre deler av kroppen og utløste helseplager.

I vitenskapelige studier har man imidlertid ikke kunnet påvise noen sammenheng mellom vindmøller og de plager som hevdes, og det er antatt at det dreier seg om en nocebo-effekt. Diagnosen er derfor ikke anerkjent innen medisinen.

I 2021 ble et franske ektepar tilkjent økonomisk erstatning for helseplager som de mente var forårsaket av vindmøller i nærheten av deres bosted.

Litteratur
----------

* Chapman, Simon & Crichton, Fiona: *Wind Turbine Syndrome: A Communicated Disease*, Sydney University Press, 2020, ISBN 1743324960

Referanser
----------

1. ↑  «Forsker advarer mot vindmøllesyke». *Stavanger Aftenblad*. 2. august 2009.
2. ↑  «Can Wind Turbines Make You Sick?». *Slate*. 20. mars 2013.
3. ↑  «Wind turbine noise not linked to health problems, Health Canada finds». *CBC*. 6. november 2014.
4. ↑  «Couple wins €100k for symptoms of wind turbine syndrome. But are they 'worrying themselves sick'?». *Euronews*. 10. november 2021.
Maleri med kvinner i seralj, av John Frederick Lewis, 1873.
**Seraglio** eller **seralj** er de deler av et osmansk hushold som er eksklusivt beregnet for kvinner. Ordet kommer fra en italiensk variant av det persiske *saraʾi* (*سرای*), som betyr palass eller harem. 

Begrepet er forskjellig fra ordet harem. Selv om harem sikter til en del av palasset særskilt beregnet for hustruer og konkubiner, er det dessuten blitt en betegnelse for det tilhørende kvinnefellesskapet selv.

I sammenheng med 1700-tallets europeiske *turquerie* ble seraljet gjenstand for megen kunst, berømtest nok Mozarts opera *Die Entführung aus dem Serail*. I Montesquieus *Lettres persanes* (oversatt til norsk som *Persiske brev*) er en av hovedpersonene, en perser fra byen Isfahan, beskrevet som beboer fra et *seraglio*.

«Seraglio» kan også brukes som et konkret stedsnavn, da om hel eller deler av Topkapıpalasset, sultanresidensen i Istanbul.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Thomas Mork** (født 22. juni 1978 på Averøy) er en tidligere spiller for Molde FK og spillende trener i fotball for Rival. I dag jobber han i trenerteamet til Molde FK sammen med blant andre manager Ole Gunnar Solskjær.

Han er fra Averøy på Nordmøre, og spilte for Grykameratene da Molde FK skrev til ham og inviterte ham
til prøvespill i 1995.
Mork vant junior-NM i 1996 med seier 1-0 over Viking, og begynte i 1997-sesongen å få innhopp og kampstart for klubbens seniorlag. Debuten var 20.4.1997 mot Strømsgodset.
Sammen med jevngamle Stian Ohr og Anders Hasselgård dannet han under Erik Brakstad den såkalte «kyllingrekka» som skulle ta over etter de tre S'ene Ole Gunnar Solskjær, Arild Stavrum og Ole Bjørn Sundgot. Mork gikk på toppidrettslinja ved Molde videregående skole og de var klubbens best betalte juniorer med en inntekt på 150 000 kroner og egen VW Golf med sponsoren Aker RGI ASA på klistremerke.
Morks scoringer begynte å komme sommeren 1998 og han var på flere samlinger med U-landslaget og Bjørn Hansen (trener) med debut 3.2.1998 mot Danmark (1-1).
Han prøvespilte for Charlton Athletic FC i juli 2003, og hadde ifølge hans agent Stig Lillejord kontakt med belgiske FC Brussels der Bjørn Helge Riise var, da han ikke ville fornye i november 2004. Også Ivar Morten Normark fra Aalesunds FK luktet på ham i denne perioden, idet han kunne gå gratis. Etter 2008-sesongen fikk han ikke fornyet kontrakten.

Han var fra 2009 spillende trener i fotball for Rival der flere tidligere Moldespillere befant seg, blant andre Stig Arild Råket. I 2011 var han sportslig leder for Molde FK sin breddeavdeling.

Referanser
----------

1. ↑  
Einar Lindbæk (20.7.1998). «Mork - Moldes nye måltyv». Dagbladet.
2. ↑  
«Thomas Mork, spillerdata». Alt om fotball.
3. ↑  
Joachim Førsund (3.10.1997). «Fire fyrer fra Moldes fotballfabrikk». Dagbladet.
**Thomas Henry Moone** (født 6. november 1908 i Ottawa i Ontario, død juli 1986 i Lexington (Massachusetts) ), var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1936 i Garmisch-Partenkirchen.

Moone vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen. Han spilte på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i ishockeyturneringen.

USA vant sin semifinalegruppe og i finalerunden beseiret de Tsjekkoslovakia med 2-0, spilte uavgjort 0-0 mot Storbritannia og tapte med 0-1 til Canada. Storbritannia ble olympiske mestere, Canada fikk sølv og bronsemedaljene gikk til USA.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Tysklands flagg Berlin - Bronse Bronse i ishockey, USAs flagg USA

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thomas Moon – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Moon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Moon – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Moon – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Moon – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND
 |