recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fifehead Magdalen** er en liten landsby og verdslig sogn i grevskapet Dorset, England. Den ligger ved elven Stour i dalføret Blackmore Vale det administrative distriktet North Dorset, omkring km sør for Gillingham og 8 km vest for Shaftesbury. Landsbyens jordsmonn er kalkstein og omgitt av oxfordleire. Stedsnavnet betyr «stedet med fem hider dedikert til [sankt] Magdalena». I 2013 var befolkningen i sognet beregnet til å utgjøre 80 innbyggere.

To andre landsbyer i nærheten heter også *Fifehead*: Fifehead Neville og Fifehead St. Quinton. Stedsnavnets andre ledd, som nevnt, *Magdalen*, kommer fra sognekirken, som er viet til Maria Magdalena. Kirken er fra 1300-tallet, og ligger på en kalkstensrygg med utsikt over elven. Det nordlige kapellet ble reist i 1730 til minne om Newman-familien. Et medlem av denne familien var et ledende medlem av Dorset Clubmen.

Referanser
----------

1. ↑   Wightman, Ralph (1983): *Portrait of Dorset*, 4. utg. Robert Hale Ltd. ISBN 0-7090-0844-9, s. 17.
2. ↑   «Fifehead Magdalen», *British History Online*
3. ↑   Treves, F. (1906): *Highways and Byways in Dorset*, Macmillan, s. 25
4. ↑  North Dorset District Council: *District Official Guide*, Home Publishing Co. Ltd. ca.1983, s. 33
5. ↑   «Parish Population Data» Arkivert 2. november 2014 hos Wayback Machine. *Dorset County Council*. 20. januar 2015.

Eksterne lenker
---------------

(en) Fifehead Magdalen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Kartkilder for Fifehead Magdalen

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Christian Claudius Brun Jenssen** (1837–1922) var en lærer og klokker/kirkesanger i Bjugn/Stjørna i Trøndelag og var i årene 1876–1881 den fjerde ordføreren i Bjugn kommune.

Han var fra Olden-grenda i Jøssund sogn – nord i Bjugn, og tok lærereksamen ved Klæbu seminar i 1858. Han giftet seg med Beret Hegvik i 1863. I årene 1859–1865 var han lærer i skolekretsene Botngård og Skavdal-Furunes. I 1865 kjøpte han grunn på østsiden av Eidsvatnet og bygde heimen Grøneng (noen ganger Grønning) der. Våningshuset ble bygd så stort at det også ble den første fastskolen i kretsen Eide-Søtvik. Han var lærer i Skavdal-Furunes og Eide-Søtvik fram til kommunedelingen i 1898. Fra 1899 var han bare lærer i Eide skolekrets, som da ble liggende i Stjørna kommune. 

Jenssen var klokker i Hegvik kirke fra innvielsen av kirka i 1858 og i over 50 år, og var lærer like lenge. Han hadde flere kommunale verv i tillegg til ordførervervet, og hadde også tillitsverv i Bjugn Sparebank og Furunes meieri. I bygdehistorien i *Norges bebyggelse* blir han omtalt som «dugelig og vel ansett». Han var ordfører i årene før partiene fikk en rolle i norsk politikk, men som valgmann ved stortingsvalget 1900 representerte han Venstre.

Kona Beret (1839–1928) var søster av Johan Arnt Hegvik, som var Christians etterfølger som ordfører.
Christian og Beret hadde 10 barn. Sønnen Einar Jenssen (1870–1966) etterfulgte faren som eier av Grøneng, lærer i kretsen og klokker i Hegvik kirke. Sønnesønnen Chr. Brun Jenssen var NS-oppnevnt ordfører i Stjørna 1941–1944.

Referanser
----------

1. ↑   Slekt og Datas Gravminnebase, slektogdata.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Dagsposten, urn.nb.no, utgitt 16. november 1922[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *Fosen : natur, kultur og mennesker*. Adresseavisens forlag. 1993. s. 219. ISBN 8271640313.
4. 1 2 3 4 5 6  Eide, Gudmund (1995). *Gårdshistorie Eide gnr. 33*. Bjugn bygdatunlag.
5. ↑  Pederssen, K. (1884). *Lærerkalender for den norske folkeskole*. Dybwad. s. 170.
6. ↑  *Norges matrikel : Søndre Trondhjems amt*. Stenersen. 1907. s. 53.
7. ↑  *Det var en gang : bilder og tekst fra vår nære fortid. 1 : Gamle foto fra Bjugn*. Bjugn Bygdatunlag. 1999. s. 120. ISBN 8299519918.
8. ↑  «Fosens Blad 1922.11.17». 1922. s. 1.
9. ↑  Arnljot Kothe-Næss (1957). «Bjugn». *Norges bebyggelse : Nordlige seksjon. Herredsbindet for Sør-Trøndelag : Nordre del*. Oslo: Norsk faglitteratur. s. 69.
10. ↑  Utheim, John (1901). *Oversigt over valgtingene og valgmandstingene 1900*. Kristiania: Steenske bogtrykkeri. s. 77.
11. ↑  Eide, Gudmund (1999). *Gårdshistorie for Hegvik, Berge, Søtvik, Stallvik, Gjølga, Kipnesset, Duskaret, Varghiet*. Bjugn bygdetunlag. s. 17–20. ISBN 9788293238119.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
Fulleren C540
**Fulleren** er en form for karbon som forekommer naturlig i naturen. Molekylene har form som en kule, ellipsoide eller sylinder.
Hvert karbonatom er bundet til tre andre atomer gjennom en enkeltbinding samtidig som det bidrar med et elektron i en felles "suppe" av elektroner på samme måte som for aromatiske hydrokarboner.

Det vanligste og mest kjente fullerenet kalles buckminsterfullerener og har kjemisk formel(C60). Karbonatomene er bundet sammen i 12 femkanter og 20 sekskanter og ser ut som en fotball. 

I fremtiden satser man på å benytte fullerener som byggemateriale i form av karbonnanorør.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fullerenes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Full Pupp** er et norsk plateselskap som ble startet av Prins Thomas og Stevie Kotey i 2005.

Full Pupp gir ut plater av norske house- og nu-disco-produsenter, og har siden etableringen blitt en sentral platform for den norske «Oslo-disco»-scenen. «Med Full Pupp ville jeg bygge en norsk profil og gi ut musikk med alle oss likesinnede, istedenfor at vi skulle spres på utenlandske labeler,» sa Prins Thomas til *Dagsavisen* i 2010.

I 2008 ga plateselskapet ut samleskiven *Full Pupp Presents The Greatest Tits Vol. 1*.

I forbindelse med tiårsjubileumet i 2014 ga plateselskapet ut fire «samplere» og samleskiven *10 Years Of Full Pupp*.

Referanser
----------

1. ↑   Claire Considine (5. mars 2014). «Label Lust: Full Pupp», *Redbull.com* (lest 11. mai 2014)
2. ↑   Juno Plus (14. februar 2014). «Full Pupp celebrate ten years with compilation», *Junodownload.com* (lest 11. mai 2014)
3. ↑   Bernt Erik Pedersen (27. april 2010): «Her er Oslos disco-sjefer» Arkivert 4. november 2013 hos Wayback Machine. *Dagsavisen.no* (lest 11. mai 2014)
4. ↑   Juno Plus (14. februar 2014). «Full Pupp celebrate ten years with compilation», *Junodownload.com* (lest 11. mai 2014)

Eksterne lenker
---------------

* Liste over Full Pupps utgivelser på nettstedet *Discogs*
**Schneider CA1** (opprinnelig **Schneider CA** eller **Schneider Char d'Assault**) var den første franske stridsvognen. Den ble utviklet under første verdenskrig for å få slutt på stillstanden i skyttergravskrigen. Tanken var at stridsvognen skulle lage åpninger i fiendens piggtråd og uskadeliggjøre maskingeværstillinger. 400 Schneider CA1 ble produsert ved SOMUA i Paris mellom september 1916 og august 1918.

Utvikling
---------

Schneider var en større fransk våpenprodusent. Tidlig under første verdenskrig hadde de fått beskjed om å utvikle traktorer for å trekke tungt artilleri. I forbindelse med utviklingen av disse begynte Schneider å eksperimentere med beltedrift.

Design
------

Schneider CA1 var bygget over et Holt traktorchassis og hjuloppheng. Skroget var formet som et båtskrog foran for å lette forseringer av skyttergraver, samme funksjon hadde to bøyde stålplater montert bak skroget. Foran var den utstyrt med en kutter for å trenge gjennom piggtrådsperringer. En 75 mm kanon var plassert i en pongtong foran på høyre side og den hadde to 8 mm Hotchkiss mitraljøser, en på hver side av skroget.

CA1 hadde som de fleste stridsvogner fra den første verdenskrig dårlig ventilasjon for mannskapet, men skruefjærene som hjulopphenget var utstyrt med gav en behageligere forsering av ulendt terreng enn hva som var vanlig. Ellers var CA1 en primitiv stridsvogn. Den var vanskelig å manøvrere, kanonens bevegelighet var begrenset og bensintankene, som var montert på sidene, tok lett fyr hvis de ble truffet. Ofte var et geværskudd nok til å sette stridsvognen i brann.

### Senere varianter

Schneider utviklet flere varianter med tårn og bedre bestykning. Disse var kjent som CA2, CA3 og CA4. Bare prototyper ble laget av CA2 og CA3 og CA4 forlot ikke tegnebrettet.

I tjeneste
----------

CA-1 ble levert fra september 1916, men debuterte ikke i kamp før 16. april 1917 ved Berry-au-Bac. 132 CA1 fordelt på åtte kompanier deltok, men med store tap. 76 ble i alt ødelagt av fiendtlig ild. 57 av fiendtlig artilleri og de fleste av de resterende av at bensintankene tok fyr.

Omtrent 400 CA1 ble bygget, men en del av disse uten kanon og mitraljøser og brukt som transportkjøretøyer. En prototype ble bygget med en 47 mm kanon i et lite tårn og fikk navnet CA2. Den ble aldri satt i produksjon, men førte til at Schneider CA ble CA1. Mot slutten av krigen ble Schneider CA1 faset ut til fordel for Renault FT-17.

### Etter første verdenskrig

Den eneste gjenværende eksemplaret av Schneider CA1 ved Musée des Blindés.
Etter krigen ble noen av stridsvognene bygget om til støtteroller. Noen ubevæpnede CA1 ble overført til den amerikanske hæren i Frankrike i 1918. Seks vogner ble solgt til Spania som var i aksjon i Marokko mellom 1923 og 1926. De fire gjenværende vognene tok del i den spanske borgerkrigen på republikanernes side.

Det finnes kun en Schneider CA1 igjen, den er utstilt ved Musée des Blindés i Frankrike og er den eldste kjørbare stridsvognen i verden.

Portal: Første verdenskrig
**Poul Christian Holm Jacobsen** (født 11. september 1887 på Leynar, død 19. mars 1966 i Tórshavn) var en færøysk forretningsmann og politiker (Ff.).

Han gikk i lære som skomaker, men var en dyktig kjøpmann og gründer, og ble en av de fremste forretningsmennene på Færøyene i løpet av 1930- og 1940-årene. Han begynte å importere olje i 1925, og bygde de første oljetankene på Viðarnes i Tórshavn i 1932. Frem til 1953 var han Shells representant på Færøyene. Han var med på å etablere Sjóvinnubankin i 1932, og satt som den første styreformannen frem til 1951. I 1934 var han med på å etablere skipsrederiet Uvak. Jacobsen var også styremedlem i Skipafelagið og forsikringsselskapet Trygd 1932–1951.

Jacobsen var med i avholdsbevegelsen og Brøðrasamkoman. Han var innvalgt i kommunestyret i Tórshavn 1925–1928. Jacobsen og Thorstein Petersen stiftet i 1935 Vinnuflokkurin, «Næringspartiet», hvor de ble henholdsvis nestformann og formann. Jacobsen var innvalgt på Lagtinget fra Suðurstreymoy 1936–1940. Like før valget i 1940 gikk Vinnuflokkurin og deler av Sjálvstýrisflokkurin sammen om å danne Fólkaflokkurin.

Referanser
----------

1. 1 2  Hansen, Jørn Astrup og Joensen, Jóan Pauli (2006). *Føroyar og bankarnir í 100 ár* (PDF) **(færøysk)**. Tórshavn: Føroya Banki. s. 25. ISBN 978-99918-3-205-0. Arkivert (PDF) fra originalen 29. september 2015. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. 1 2  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 292. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.
3. ↑  «Thorshavns Totalafholdsforening». *Dúgvan* **(dansk)**. 27 (11–12): 3. 1920.
4. ↑  *Býráðslimir í Tórshavn síðan 1909* **(færøysk)**. Tórshavn. 2009. s. 9. Arkivert fra originalen 12. januar 2014.
5. ↑  Debes, Hans Jacob (1991). *Jóannes Patursson. Ein byrjan til eina politiska ævisøgu* **(færøysk)**. Tórshavn: Forlagið Søgumál. s. 124. OCLC 28926158.

Portal: Færøyene
**Garai** eller **Garay** (kroatisk og serbisk: **Gorjanski**) var en ungarsk adelsslekt. Den var en gren av Dorozsma (Duružmić) klanen, med betydningsfulle medlemmer i 14. og 15. århundre. De var herrer av Csesznek.

Navn og opprinnelse
-------------------

Navnet betyr *fra Gara / Gorja* (i nyere tid, landsbyen Gorjani nær Đakovo i det nåværende Kroatia), som var familiens gods. Garai-familien var av opprinnelse magyarer (ungarere), men ettersom de ofte administrerte sørlige deler av Sankt Stefans kronland blir den sørslaviske versjonen av etternavnet ofte brukt.

Se også
-------

* Adel og kongelige i kongedømmet Ungarn
* Kroatisk adel

Eksterne lenker
---------------

* 
* Arkivert 8. september 2004 hos Wayback Machine.
* Kart: Land under Miklos Garai's styre i 1400 e.Kr.
* Kart: Land under Ladislav III Gorjanski's styre
* Garai-gravstein 1380-5 Janus Pannonius Museum, Pécs, Ungarn
* Siklos Church grunnlagt i 1332 av Garai til St. Anne's ære

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** GND
 |
***Full Metal Panic!*** (katakana: フルメタル・パニック!, ofte forkortet til FMP!) er en serie med lettleste romaner skrevet av Shoji Gatou og illustrert av Shiki Douji. Novellene følger Sagara Sousuke, som er et av medlemmene i den anti-terroristisk leiesoldatgruppen Mithril. Sagara har fått i oppgave å beskytte Kaname Chidori, ei japansk jente som går på videregående skole. Uvitende om at hun er i besittelse av overnaturlige evner som mange terroristgrupper søker etter. Serien har også blitt adaptert til forskjellige medier, blant annet tre sesonger med anime og flere mangaserier.

Handling
--------

Sagara Sousuke er på et hemmelig oppdrag for anti-terrorist styrken Mithril, for å beskytte ei jente ved navnet Kaname Chidori fordi det kan være terroristgrupper ute etter henne. Det er fordi hun er en av få mennesker med overnaturlige krefter som gjør at hun har kjennskap til den såkalte «Black Technology» som brukes av nettopp Mithril i store, humanoide roboter kalt «Arm Slaves».
Sagara ble født og oppvokst i områder herjet av krig, død og fattigdom. Han ble innlært alle mulige overlevelsesmetoder, håndtering av våpen, og fremsto som en soldat fra da han bare var i tenårene.
Chidori, derimot, prøver gjennom hele serien å lære Sagara om folkeskikk og følelser, men lykkes som oftest ikke.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Full Metal Panic! – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
**Fullkommen konkurranse** (også kalt *frikonkurranse* eller **perfekte markeder**) er en markedsform der prisen fastsettes i samspill mellom tilbud og etterspørsel.

Forutsetninger
--------------

### Homogene varer

Varene som produseres i markedet er perfekte substitutter, slik at forbrukerne enkelt kan velge varer fra forskjellige produsenter om hverandre uten problemer. Varen må være en perfekt substitutt gjennom hele produktets levetid. For eksempel må en annen leverandør kunne reparere produktet uten kostnad for kunden dersom den opprinnelige leverandøren går konkurs, og kunden har fått garantier enten gjennom lov eller gjennom avtale.

### Prisfaste kvantumstilpassere

Alle aktører i markedet må være små, slik at hverken tilbydere eller etterspørrere kan påvirke prisen gjennom for eksempel å selge/kjøpe et større kvantum.

### Full informasjon

Både forbrukere og produsenter har full tilgang på informasjon om prisendringer og andre forhold ved produksjonen, som f.eks. hvordan produsentenes arbeidere behandles og hvor råvarene til produsentene kommer fra. Forbrukerne må også reagere på eventuelle dårlige forhold hos en produsent ved å henvende seg til andre produsenter.

### Fri prisdannelse

Det er ingen offentlige reguleringer eller barrierer for å etablere seg i markedet. Det må heller ikke oppstå noen former for kartell-avtaler eller annet prissamarbeid mellom produsentene.

### Profittmaksimering

Aktørene innretter seg slik at de maksimerer profitten som de får innrettet.

### Fri etablering

Det må ikke være noen forhold som vanskeliggjør etablering av nye produsenter på noen måte.

Praktisk anvendelse
-------------------

Det finnes få, om noen, eksempler på markeder med fullkommen konkurranse i sin rene form. Modellen regnes likevel som en god tilnærming i mange tilfeller, og står sentralt i mikroøkonomi.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Kart som viser demningene i Columbia-bassenget, inklusive Snake River.
**Dworshak-demningen** (engelsk: *Dworshak Dam*) er en demning med et vannkraftverk som ligger i North Fork Clearwater River, en nordøstlig sideelv til Snake River i staten Idaho i USA, 6 km nordvest for byen Orofino i Clearwater County. Dette er det eneste større kraftverket i denne sideelven til Snake-elva, som i sin tur munner ut i Columbia River i delstaten Washington.

Anlegget ble påbegynt 1966 og ferdigstilt i 1972. Det er en installert effekt på 460 MW, fordelt på tre turbiner. Demningen er 219 meter høy og 1 002 meter lang. Den er en av de aller høyeste i USA. Demningen skaper Dworshak Reservoar, et 85 km langt kunstig reservoar.

Referanser
----------

1. ↑   Form EIA-860M, utgitt desember 2022, besøkt 20. februar 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Form EIA-860, utgitt 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Anleggets hjemmeside - hos US Army Corps of Engineers.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Solukhumbu** (transkriberes også *Solukhumbhu*, på nepali सोलुखुम्बु जिल्लाा) er et av Nepals 75 distrikter.

Navnet er danna av navn på to tradisjonelt sherpa-dominerte områder, *Solu* og Khumbu.

Distriktet hører til *Janakpur sone* i *Sentralregionen*, og ligger i Himalaya.

I sørvest grenser Solukhumbu mot Ramechhap, i nordvest har det en kort grense mot Dolakha, i nord mot Kinas autonome område Tibet, i øst grenser det mot Sankhuwasabha, sør for det i øst har det ei kort grense mot Bhojpur i sør og øst mot Khotang, og sør og vest mot Okhaldhunga.

Distriktet har 34 distriktsutviklingskomitéer, ingen bykommuner.

Fra folketellinga i 1994 gikk antallet hinduer ned fra 57,5 % til 42,9. Andre religioner økte fra 13,5 % til 28,8. (Tallet på buddhister var uforandra.) Dette avspeiler økt nasjonal og religiøs bevissthet i kirat-nasjonaliteten, som i dette distriktet særlig er representert av raj-folk.

Som alle grensedistrikter i Himalaya er distriktet prega av tibetansk språk, religion og kultur. Solukhumbu har et stort innslag av sherpa-befolkning og regnes nærmest som hjemlandet til sherpaene i Nepal. 

Området Khumbu, som regnes som en av tre viktige tradisjonelle konsentrasjonene av sherpaer, med landsbyen Pangboche, som man tror er den eldste sherpa-landsbyen i Nepal, ligger i den nordlige delen av distriktet.

Pharak, et annet av de tre viktige sherpaområdene, ligges sør for Khumbu. Det grenser mot et tredje viktig område, Solu, i den sørlige delen av distriktet.

Sagarmatha nasjonalpark dekker den nordlige og østlige delen av distriktet, som omfatter de viktigste områdene der sherpaer bor.

Verdens høyeste fjell Sagramatha, bedre kjent under det engelske navnet Mount Everest, ligger i den østlige delen av Solukhumbu-distriktet, på grensa til Tibet.

Referanser
----------

1. ↑  «National Population and Housing Census 2011» (PDF). Central Bureau of Statistics. november 2012. Arkivert fra originalen (PDF) Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp).

Eksterne lenker
---------------

* Kart over Solukhumbu-distriktet
* Kart med helsestatistikk (på engelsk)

| * v
* d
* r
Nepals distrikter |
| --- |
| 
* Achham
* Arghakhanchi
* Baglung
* Baitadi
* Bajhang
* Bajura
* Banke
* Bara
* Bardiya
* Bhaktapur
* Bhojpur
* Chitwan
* Dadeldhura
* Dailekh
* Dang
* Darchula
* Dhading
* Dhankuta
* Dhanusa
* Dolakha
* Dolpa
* Doti
* Gorkha
* Gulmi
* Humla
* Ilam
* Jajarkot
* Jhapa
* Jumla
* Kailali
* Kalikot
* Kanchanpur
* Kapilvastu
* Kaski
* Katmandu
* Kavrepalanchok
* Khotang
* Lalitpur
* Lamjung
* Mahottari
* Makwanpur
* Manang
* Morang
* Mugu
* Mustang
* Myagdi
* Nawalparasi
* Nuwakot
* Okhaldhunga
* Palpa
* Panchthar
* Parbat
* Parsa
* Pyuthan
* Ramechhap
* Rasuwa
* Rautahat
* Rolpa
* Rukum
* Rupandehi
* Salyan
* Sankhuwasabha
* Saptari
* Sarlahi
* Sindhuli
* Sindhulpalchok
* Siraha
* Solukumbu
* Sunsari
* Surkhet
* Syangja
* Tanahu
* Taplejung
* Terhathum
* Udayapur

 | Nepals flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Dybbølsbro** er en viadukt som forbinder Kalvebod Brygge med Ingerslevsgade, Dybbølsgade og Skelbækgade via Yrsa Plads på Vesterbro i København. Broen går over et ca. 240 meter bredt jernbaneterreng over Dybbølsbro Station. Det er adgang til stasjonen via trapper og elevatorer i broens ene side.

I 2019 blir broen utvidet med en ti meter dobbeltrettet sykkelsti samt med et fem meter bredt fortausareal. Sykkelstien forbinder Vesterbro med Islands Brygge via *Cykelslangen* og blir Københavns foreløbig bredeste sykkelsti.

Fra Dybbølsbro er det godt utsyn over jernbaneterreng og skinner samt til flere av Københavns tårn, spir og høye bygninger. 

Broens navn kommer fra byen Dybbøl i Sønderjylland og den nærliggende Dybbølsgade.

Referanser
----------

1. ↑  «Nu starter udvidelsen af Dybbølsbro». *Københavns Kommune* **(dansk)**. Arkivert fra originalen 8. juli 2019. Besøkt 8. juli 2019.
2. ↑  noe (14. september 2018). «Dybbølsbro udvides med byens bredeste cykelsti». *Magasinet KBH* **(dansk)**. Besøkt 8. juli 2019.
Illustrasjon på forskjellen mellom én planet-rotasjon (1 - 2 (på Jorden kalt siderisk døgn)) og ett soldøgn (1 - 3).
**Sol** er en tidsenhet som ble tatt i bruk av NASA i 1976 som definisjon på et soldøgn på planeten Mars;

«*and is customarily referred to as a 'sol' in order to distinguish this from the roughly 3 % shorter solar day on Earth*».
Én sol tilsvarer 24 timer, 39 minutter og 35,244 sekunder, og er den tiden Mars bruker på å rotere én gang slik at solen står i samme posisjon igjen (sett fra Marsoverflaten). Måleenheten ble først brukt av NASA under Viking-programmet i 1976, og har siden også blitt brukt for etterfølgende Mars-ferder.

Bruk
----

Det finnes per 2022 ingen offisiell kalender for Mars, så antall sol brukes for å holde telling med de ulike ferdenes tidsforløp på Mars-overflaten. Årsaken til at sol benyttes i stedet for (jord)døgn, har å gjøre med at sonder på marsoverflaten trenger sollys til solcellepanelene sine. Antall sol telles opp fra den enkeltes sonde/rovers landings-tidspunkt.

Tidspunktet for marsroveren Spirits landing den 4. januar 2004 definerte NASA som Spirits sol 1. Søsterfartøyet Opportunity landet ca. 3 uker senere den 25. januar 2004 (omtrent på Spirits sol 20), men Opportunitys sol 1 er definert som 25. januar 2004. NASA mistet kontakten med Spirit på sol 2210, og med Opportunity på sol 5111.

Referanser
----------

1. ↑  NASA Technical Notes on Mars Solar Time as Adopted by the Mars24 Sunclock

Kilder
------

* Royal Museum Greenwich: How long is a day on Mars? Besøkt 22. oktober 2022

Portal: Astronomi
**Per Johan Farstad** (født 24. april 1951 i Fræna, død 26. august 2019 i Oslo) var en norsk industridesigner og faglitteraturforfatter.

Farstad var utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole og var knyttet til Oppland bedriftsselskap AS fra 1983 til 1988. 

I 1992 ble han professor i industridesign ved Institutt for industridesign, Statens håndverks- og kunstindustriskole. Instituttet ble overført til Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo i 1996. Farstad gikk deretter tilbake til næringslivet og startet blant annet Formel Industridesign AS i 1997.

Farstad var professor II ved Høgskolen i Østfold, Sarpsborg, Statens håndverks- og kunstindustriskole, Oslo, Høgskolen i Telemark, Notodden og ved Høgskolen i Gjøvik. I 2004 tok han initiativet til fagskolen Designinstituttet, en ettårig privat skole i design og arkitektur i Oslo.

Han mottok flere priser for god design, blant annet Norsk Designråds Merket for god design for ostehøvelsett utviklet for Thor Bjørklund og Sønner AS, panelovn for Glamox ASA. Produkter som rullator for Topro AS, barnepulk for Fjellpulken AS, og skistaver for Swix Sport.

I 2003 utga han læreboken *Industridesign* på Universitetsforlaget (ISBN 8215004180) og i 2010 *Design i praksis* Universitetsforlaget (ISBN 9788215017457) i samarbeide med professor Birgit Helene Jevnaker, BI Oslo.

Han var medlem av utvalget for *Evaluering av svenske designutdanninger*, Høgskoleverket i Sverige 1999 og i 2001 utvalget for *Handlingsplan for næringsrettet design*, Nærings- og handelsdepartementet.

Referanser
----------

1. 1 2   dødsannonse, jolstad.vareminnesider.no, besøkt 10. september 2019[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Per\_Farstad[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Nekrolog i Aftenposten 9. september 
2019

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Per Farstad i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Per Farstad i BIBSYS
* Per Farstads hjemmeside Arkivert 13. desember 2012 hos Wayback Machine.
* Per Farstad i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** KulturNav **·** CRIStin
 |
**Dybde-først-søk** **(DFS)** er en søkealgoritme for grafer som prioriterer å gå nedover i grafen så langt råden er før den prøver andre stier. Når en kommer til en løvnode eller det ikke finns flere etterkommere å prøve, går en tilbake til forrige node for å prøve og finne neste etterkommere. Dette gjentas til løsningen er nådd eller når det er ingen flere stier å prøve.

Virkemåte
---------

Søkefronten (frontier) er en liste av alle stier. I et dybde-først-søk, fungerer søkefronten som en LIFO (last-in first-out) stabel (stack) av stier. I en stabel blir elementene lagt til og fjernet fra toppen av stabelen.

Egenskaper
----------

* Algoritmen spesifiserer ikke rekkefølgen av stiene til naboene som legges til i Frontier.
* Ofte finner ikke optimale løsningen.
* Trenger minne proporsjonalt med lengde på stien en holde på å undersøke.
* Trenger tid proporsjonalt med tall på noder i søkerommet.

Referanser
----------

1. ↑  «3.5.2 Depth-First Search‣ 3.5 Uninformed Search Strategies ‣ Chapter 3 Searching for Solutions ‣ Artificial Intelligence: Foundations of Computational Agents, 2nd Edition». *artint.info*. Besøkt 6. desember 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld
 |
**Per Figved** (født 17. oktober 1920, død 1. juli 1986 i Frankrike) var en norsk politimann og fotballspiller som spilte for Stavanger Idrettsforening frem til 1950, da han som første rogalending i utlandet, spilte fire sesonger som profesjonell fotballspiller i Frankrike på 1950-tallet.

Figved fikk i 1946 en U23-landskamp da han representerte et norsk kombinasjonslag mot det engelske trenerlaget som vant 1–0..

> Plutselig, mens motstanderne aner fred og ingen fare, kan han krangle til seg ballen og frese gjennom et helt forsvar
> 
> 
> Munk (Einar Munthe-Kaas)
> 
> 

 Han fikk også en B-landskamp i 1948, men gikk da altså likevel til Frankrike sommeren 1950, for å spille profesjonelt for klubben FC Sochaux 1950/51. Ett-årskontrakte ga ham 50 000 kroner i årslønn, overgangssummen var drøyt 40 000 kroner, og han scoret i debutkampen. Hans tidligere medspiller fra Stavanger, Inge Paulsen kom ned 10. august og etablerte seg sammen med Figved i angrepsrekka. Andre spillere som fikk et kort proffopphold denne sesongen 1950/51 var forøvrig Villy Andresen (Stade Francaise) fra Sarpsborg, samt rogalendingene Gunnar Stensland (Nancy), Georg Monsen (Nancy, Besançon) og Torgeir Torgersen (Stade Francaise).

Inge Paulsen gikk til Rouen, også han. Figveds ene sesong ga ham 9 kamper og to mål, før han gikk ble utlånt til Grenoble Foot 38 der han spilte tre sesonger. I sesongen 1951/52 ble det 27 kamper og 17 mål (toppscorer for klubben), i 1952/53 ble han atter klubbens toppscorer med 13 mål på 30 kamper. Hans siste sesong brakte 2 mål på 16 kamper. Figved spilte så sent som i 1966 for franske oldboyslag.

Referanser
----------

1. ↑  «De utrendede "proffer" hadde ingen vansker med vårt unge lag». VG. 3.8.1946.
2. ↑  «Per Figveds proffkontrakt». VG. 27.7.1950.
3. ↑  «Per Figved og Inge Paulsen førstelagsspillere i Sochauxs». VG. 30.8.1950.
4. ↑  «Glemmer aldri proffmarerittet i 1950». Stavanger Aftenblad. 5.11.2009.
5. ↑  «Per Figved kampstatistikk for Grenoble».
«Plan over Dybingssundet ved Christianssand» fra omkring 1800. Odderøya til høyre.  
Kartverket
**Dybingen** (tidligere kalt *Dybingsholm*) er en holme i Kristiansandsfjorden i innseilingen til Kristiansand. Det har vært kanonbatterier på Dybingen, det første ble anlagt i 1687, for å forsvare vestre havn. I 1848 ble det anlagt to nye batterier, bestykket med seks bombekannoner. Disse batteriene ble nedlagt i 1872. I 1944 anla det tyske luftforsvaret fire luftvernsstillinger på høyden sør på Dybingen, formålet var å forsvare den viktige konvoihavna i Kristiansand mot flyangrep i lav høyde.

I dag er Dybingen friområde. Ilandstigning på Dybingen med småbat kan være besværlig på grunn av bølger fra den omfattende skipstrafikken som passerer.

Referanser
----------

1. ↑  Marinehistorien sett fra Agder- side 2 Arkivert 10. april 2016 hos Wayback Machine. Agderkultur
2. ↑  Dybingen på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Maldon** er en småby i distriktet Maldon i Essex i England. Stedet hadde 14.220 innbyggere (2011) og er kjent for sitt sjøsalt, markedsført som «maldonsalt».

I kirken *All Saints* finnes et glassmaleri til minne om Laurence Washington som døde i Maldon i 1652 og var George Washingtons tippoldefar. Sankt Georg representerer patriotisme, Jeanne d'Arc representerer frihet, og Sankt Nikolas som er skytshelgen for sjøfolk, holder en modell av Mayflower som representerer kolonisering. Pilegrimsfedrenes landgang, Frihetsgudinnen, diverse riksvåpen og Columbus er andre motiver.

Slaget ved Maldon, mellom en engelsk hær anført av *ealdorman* Byrhtnoth og en invaderende vikinghær, fant sted her i august 991.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Glassvinduet i Allehelgenskirken

Eksterne lenker
---------------

* Mølldon District Counsils nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Guri Heftye** (født 30. desember 1962) er et norsk mediamenneske som i 2016 var festivalsjef for Nordiske Mediedager.

Hun er utdannet tekstforfatter fra Westerdals School Of Communication og i markedsøkonomi fra Handelshøyskolen BI. Hun har jobbet i reklamebyråene New Deal, Ogilvy & Mather, JBR og Filadelfia, og i NRK og Rubicon TV.

Hun har ledet 25 litteraturprogram for Kanal 24, skrevet kokeboken *Barmen Unplugged* med Lars Barmen og ledet bokbad for De norske Bokklubbene.

Som programleder er hun kjent fra NRK-seriene *Vis meg ditt kjøleskap*, *Portrettørene*, *Maraton* og *Løvebakken*.

Hun har tidligere sittet i styret i Den Nationale Scene og Festspillene i Bergen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Guri Heftye – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Guri Heftye på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Nordiske Mediedager
* (no) - Det har vært det mest dramatiske året i min tid
* (no) dagbladet.no
* (no) Nordiske Mediedager

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Hattarvík** (foreldet dansk skrivemåte: *Hattervig*) er den østligste bygda på Færøyene. Den ligger på Fugloy, lengst nordøst i øyriket. Bygda ligger i en vik ut mot storhavet, omkranset av høye fjell.

Hattarvík sett fra fjellveien.  Foto: Vincent van Zeijst

Samferdsel
----------

Over fjellene går en vei til nabobygda Kirkja.

Hattarvík anløpes med passasjerferge fra Strandfaraskip Landsins, som forbinder bygda med Kirkja, Svínoy og Viðoy.

Både Hattarvík og Kirkja har landingsplasser for helikopter. Atlantic Airways opererer en fast helikopterrute for passasjerer og gods.

Historie
--------

Den første gangen Hattarvík nevnes i skriftlige kilder er i Hundebrevet fra siste halvdel av 1300-tallet.

Bygdenavnet kommer av fjellnavnet Hattur, fra norrønt *hǫttr*, «hatt».

Hattarvík har vært et kirkested siden tidlig på 1800-tallet, da de fleste menn på øyas gamle kirkested, Kirkja, omkom på havet. Den første kirken i Hattarvík ble innviet i 1833, og en ny kirke i 1899.

Hattarvík har en rik folkeminnetradisjon. I første halvdel av 1800-tallet skrev Hanus Hanusarson, bonde på Kellingargarður i Hattarvík, ned 97 kvad i et 399 sider langt håndskrift, *Fugloyarbók*, som han gav bort til prosten og folkeminnegranskeren V.U. Hammershaimb.

Et sagn forteller at «flokksmennene» prøvde å ta makten på Færøyene. Det var tre sterke menn fra Hattarvík som truet en fjerde mann fra Kirkja til å ta deres parti. På reisen sørover fikk de et femtitall tilhengere, men de fleste trakk seg unna. Flokksmennene ble til slutt nedkjempet på Svínoy og kastet i døden utenfor høye klipper.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  «Oyggjaleiðir» **(færøysk)**. Strandfaraskip Landsins. Besøkt 12. desember 2022.
3. ↑  «Ferðaætlan» **(færøysk)**. Atlantic Airways. Besøkt 12. desember 2022.
4. ↑  Joensen, Robert (1968). «Hvussu gomul er bygdin». *Varðin* **(færøysk)**. heimabeiti.fo. Arkivert fra originalen 15. juli 2015. Besøkt 19. januar 2014.
5. ↑  Hovda, Per (1981). «Ymist om stadnamn på Færøyane». I Stove, Stein. *Færøyene – frendeland i vest. Festskrift Norsk-færøysk lag 50 år*. Oslo: Norsk-færøysk lag. s. 120. ISBN 82-990840-0-8.
6. ↑  Gregoriussen, J.P. «Hattarvíkar kirkja» **(færøysk)**. Fólkakirkjan. Besøkt 12. desember 2022.
7. ↑  Dahl, Árni (7. januar 2010). «Floksmenn» **(færøysk)**. Sprotin. Arkivert fra originalen 12. desember 2022. Besøkt 12. desember 2022.

Portal: Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
***Våg og vinn*** er et norsk gameshow med Jarl Goli og Lise Nilsen som gikk på TV3 i 1997. Programmet var kopiert ifra den australske serien "Who Dares Wins"; lignet på *Fear Factor*, og skulle appellere til det norske folks vilje til å være med på noe sprøtt med penger som belønning. Man fikk blant annet se en kvinne som lot seg overfalle av 50 000 bier; En journalist balanserende på et smalt jernrør, over en 120 meter bred og 1000 meter dyp kløft i Lysefjorden. Mia Gundersen var også en av dem som ble utfordret til å ta sjansen i serien. Man hadde også utfordringer av det mer harmløse slaget, som å svinge en rockering rundt livet i ti sekunder eller å banke et egg i pannebrasken. For de mest uskyldige utfordringene kunne man vinne 200 kr og for de mer dristige - en tusenlapp. Programmet gikk på torsdager.

Premieren ble sett av 92 000. Premieren av sesong to ble sett av 137 000.

Referanser
----------

1. 1 2  «Trine tar steget». *Dagbladet*. 10.4.1997. «Det er planlagt åtte programmer i serien, som erstatter «Komplottet» som nå har tatt en pause. Programleder er Jarl Goli, som sammen med Lise Nilsen fra «Fangene på fortet» gjør sitt beste for å overtale «vanlige folk» til å ta de mest vågale utfordringer på strak arm.»
2. ↑  «TV-toppen». *VG*. 15.4.1997.
3. ↑  «TV-toppen». *VG*. 4.11.1997.
**Neontologi** er den delen av biologien som, i motsetning til paleontologi, omhandler de **nålevende**, **resente** eller **ekstante** organismene.

Ulike begreper
--------------

Begrepene neontologi, ekstant og nålevende kan brukes om arter, slekter eller andre biologiske grupper og betegner en situasjon der noen av medlemmene av gruppa fortsatt finnes, i motsetning til en situasjon der alle gruppas medlemmer har dødd ut eller blitt utslettet.

### Eksempler

* Elg er en nålevende art mens dronte er en utdødd art.
* Blekkspruter består av over 600 nålevende arter og 7 500 utdødde arter.

Begrepet «neontologi»
---------------------

Begrepet neontologi og neontologer blir i all hovedsak brukt av paoelontologer for å vise til zoologer og botanikere. Stephen Jay Gould sa følgnede om neontologi:

> 
> Alle yrkesgrupper har sine særegenheter, og jeg stoler på at mine ikke-paleontologiske lesere vil tilgi oss vår største særegenhet. Vi er paleontologer, så vi trenger et uttrykk for å skille oss fra alle dere som studerer moderne organismer i innenfor vår menneskelige eller økologiske tidsramme, dere blir derfor neontologer. Vi anerkjenner mangelen på balanse og vidsyn i denne todelte framstillingen – omtrent som min bestemors systematisering av *Homo sapiens* i jøder og ikke-jøder.
> 
> 
>

Utdødde og nålevende grupper
----------------------------

En gruppe kan bli klassifisert som utdødd hvis det er bred enighet om at de ikke finnes nålevende medlemmer av gruppa. Hvis et levende medlem av gruppa blir oppdaget, vil den ble reklassifisert som en del av neontologien i stedet for paleontologien, slik som da oppdagelsen av blåfisken i 1938 viste at kvastfinnefiskene ikke var en fossil gruppe likevel.

Begrepet blir først problematisk når det brukes om parafyletiske grupper, slik som dinosaurer. Slik ordet vanligvis benyttes er dinosaurene en del av paleontologien, men teknisk sett er de ikke utdødde, siden fugler er deres etterkommere. Dette fenomenet har ført til en rekke diskusjoner omkring bruken av biologisk klassifikasjon.

Referanser
----------

1. ↑  Barnes, Robert D. (1987). *Invertebrate Zoology* (5th utg.). Philadelphia: Saunders College Publishing. ISBN 0-03-008914-X.
2. ↑  Gould, Stephen Jay (2002). *The Structure of Evolutionary Theory*. Harvard University Press. s. 778. ISBN 0-674-00613-5.
3. ↑  Lavett Smith, C.; Rand, Charles S.; Schaeffer, Bobb; Atz, James W. (1975). «Latimeria, the Living Coelacanth, is Ovoviviparous». *Science*. 190 (4219): 1105–6. Bibcode:1975Sci...190.1105L. doi:10.1126/science.190.4219.1105.
4. ↑  Archibald, J.D. (1996). *Dinosaur extinction and the end of an era : what the fossils say*. New York: Columbia University Press. s. 27. ISBN 978-0231076258.
**Guri**, formelt ***Central Hidroeléctrica Simón Bolívar***, er verdens tredje strøste vannkraftverk målt etter installert effekt. Det ligger i delstaten Bolívar i Venezuela, i elva Caroní. Det demmer opp Guri-reservoaret (spansk: Embalse Guri).

Kraftverket drives av selskapet *Itaipu Binacional* og er verdens tredje største vannkraftverk etter kinesiske Tre kløfter og brasilianske Itaipu, og har en installert effekt på 10,2 GW fordelt på 10 turbiner hver. I året produserer verket 87 TWh, som tilsvarer om lag 70% av hele Norges vannkraftproduksjon. 

I forbindelse med kraftverket er det bygget en dam på 1 300 meters lengde og 162 meters høyde. Produksjonen startet i 1978.

Eksterne lenker
---------------

* Edelca – operatørselskapets nettsider.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |

| * v
* d
* r
Demninger i Caroní |
| --- |
| Guri **·** Tocoma **·** Caruachi **·** Macagua | Venezuelas flagg |
**Den røde fugl** eller **Zhu Que** (kinesisk: 朱雀, pinyin: *Zhū Què*) er et av de fire hovedsymboler blant de kinesiske stjernekonstellasjoner, som alle fire også gjerne kalles *de underfulle dyr*. Den kalles også «Sydens røde fugl» (南方朱雀), og står for sør og for sommeren. 

Fuglen forveksles feilaktig av og til med Fugl Føniks eller med Fenghuang. Fenghuang er en legendarisk fuglenes hersker som assosieres med den kinesiske keiserinne likesom dragen assosieres med den kinesiske keisers, mens den røde fugl er en mytologisk åndeskapning knyttet til de kinesiske stjernetegnskonstellasjoner.

I Japan kalles den *Suzaku* og i Korea *Jujak* (주작).

Den røde fugls syv boliger
--------------------------

I kinesisk astrologi består hvert av de fire hovedsymbolene videre syv boliger, eller månehus, som i likhet med vestlig tenkning kan ses på som stjernetegn. Til den røde fugl hører: 

* Kilden (井, *Jǐng*)
* Jordånden (*鬼,* Guǐ*)*
* Vieren (柳, *Liǔ*)
* Stjernen (星, *Xīng*)
* Det utkastede nett (張, *Zhāng*)
* Vingen (翼, *Yì*)
* Vognen (軫, *Zhěn*)

Referanser
----------

1. ↑  Strassberg, Richard. *A Chinese Bestiary*. ISBN 978-0520218444.
**Trondhjems Brændevinssamlag** var en privat monopolbedrift for omsetning av brennevin i Trondheim. Samlaget ble grunnlagt som aksjeselskap i 1883 og hadde monopol på direkte salg av brennevin i byen gjennom syv utsalgssteder og 18 skjenkebevilgninger. Selskapet ble overtatt av Vinmonopolet i 1923.

Historie
--------

Selskapet ble grunnlagt den 1. januar 1883 og ble organisert som et aksjeselskap. Styret bestod av fem personer og et representantskap på 16 personer. I representantskapet var ni representanter valgt av samlagets aksjonærer, mens resterende var oppnevnt av bystyret. Av vedtektene var selskapets utbytte begrenset til fem prosent og det meste av overskuddet skulle tilfalle allmennyttige formål i henhold til loven om samlag fra 1871.

Trondhjems Brændevinssamlag besatte 18 skjenkebevilgninger, hvor syv av disse var ved utskjenkingssteder, fire ved byens største hoteller og resterende syv på selskapets utsalgssteder. Hovedutsalget og selskapets kontor lå ved Fjordgata 7, som ble nyoppført for selskapet etter tegninger av arkitekt Johan Christensen. Av andre utsalgsteder var Fjordgata 47–49, Kongens gate 9, Kongens gate 110, Nordre gate 18, Prinsens gate 51 og Øvre Bakklandet 66.

Brændevinssamlaget hadde to legater med midler fra selskapet. *Trondhjems Brændevinssamlag legat* fra 1885 ga støtte til flere allmennyttige formål. Støtte fra dette legatet gikk blant annet til Trondhjems Kunstforening, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum, Trondhjem biologiske stasjon, Østre- og Vestre folkebad samt Skoleskipet «Tordenskiold». I tillegg gav legatet støtte til barneasyl, helsearbeid, forskning, foreninger og skoler. I 1922 hadde dette legatet en kapital på 139 273 kr, og fra 1991 ble dette en del av det kommunale *Institusjonslegatet*. Det andre legatet ble opprettet i 1896 under navnet *Trondhjems Brændevinssamlags legat til Realskolen* som finansierte friplasser ved Trondhjems borgerlige realskole.

Referanser
----------

1. ↑  Richter, J. (1906). *Det gamle og det nye Trondhjem*. Kristiania: Forlaget Norge. s. 28.
2. ↑  Richter, J. (1906). *Det gamle og det nye Trondhjem*. Kristiania: Forlaget Norge. s. 25.
3. ↑  *Direktionen for Trondhjems Brændevinssamlag: Til de stemmeberettigede i samlagsspørgsmaalet*. Trondheim: Aktietrykkeriet i Trondhjem. 1898. s. 8–15.
4. ↑  Lie, Magnus (1923). *Stiftelser og legater i Trondhjem*. Trondhjems formandskap. s. 195.
5. ↑  Støren, Wilhelm K. (1956). *Trondhjems borgerlige realskole 1783-1956*. Skolens direksjon. s. 296–297.

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 573. ISBN 978-82-573-1762-1.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda
 |
En vegg av teglstein i løperforband
**Murstein** er stein brukt til murverk i bygninger og andre konstruksjoner. Murstein kan være naturstein i utbearbeidet eller bearbeidet form, kunstig fremstilt tegl av tørket og/eller brent leire, eller støpt stein med sement eller annet som bindemiddel. I dagligtalen brukes ofte ordet «murstein» upresist for å betegne «teglstein».

Tegl til muring er oftest formet til rektangulære klosser hvor forholdet mellom bredde og lengde er 1:2, inkludert én fugebredde. Med slike dimensjoner kan steinene mures opp i regelmessige forband uten gjennomgående vertikale fuger, slik at murverket blir mer solid. Standardformatet for norsk tegl siden omkring 1840 har vært 108mm x 228mm x 62mm.

Se også
-------

* Tegl

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bricks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Brick – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
**Elsa Askeland** (født 16. januar 1923, død 23. april 2012 på Frognerhjemmet) var en norsk journalist og oversetter. Hun startet i 1950 som journalist i VG, mest med stoff om hus og hjem, og en del bokanmeldelser. Fra 1964 brakte hun også lørdagsnummerets portrettintervju, med Pedro som illustratør. Utover 1970-tallet gikk hun over til å skrive mer fra næringsliv og politikk. Hun skrev for avisen frem til 1989. 
Hun var gift med journalist Leif Borthen (1911–1979) som hadde vært journalist i VG fra 1952. Fra 1961 bodde ekteparet på San Vicente på Ibiza der de bygget seg et hus i Port de ses Caletes. Hun utga flere reiseskildringer og rapporterte også herfra for VG. Ekteparet oversatte en rekke bøker av kriminalforfatteren Rex Stout.

Utgivelser og oversettelser
---------------------------

* Pedro, Årsrevy. Redaktør: Elsa Askeland, Leif Borthen, Thor Hedberg og Pedro (1956)
* Elsa Askeland og Leif Borthen (1974). *Matveien gjennom Europa*. Aschehoug.  [Illustrert av Pedro]
* Kitty Kelley, Sinatra, His Way (1987). Oversettelse.

Referanser
----------

1. ↑  «Sant Vicent: un camino alterado por el fuego». Diario de Ibiza (spansk avis).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Songliuling** (kinesisk: 宋六陵, pinyin: *Sòngliùlíng*) er et keiserlig gravfelt fra det kinesiske Songdynastiet (960-1279). Gravfeltet ligger 12 km sørøst for Shaoxing i Zhejiang ved søndre fot av fjellet Bao. «Seks-Song-mausoleet» er det største kinesiske keiserlige grevfeltet sør for Yangtzefloden.

De seks første keiserne under Sørlige Song (1127-1279) er begravde i *Songliuling*. Også keiser Song Huizong fra Nordre Song ble begravet her etter at hans levninger ble tilbakelevert etter fredsavtalen i Shaoxing i 1141. Også noen keiserinner og høye embedsmenn er begravde her. Gravene ble plyndret under Yuandynastiets tid (1271-1368), og mellom 1930 og 1970 ble gravsteinene og de øvre deler av gravene fjernet. I dag er de seks keisergravene markerte med hvert sitt hellige tre.

Keisergravene
-------------

| Mausoleum | Gravsatte | Posisjon | Note |
| --- | --- | --- | --- |
| Yongsi | Keiser Song Gaozong | 29°56′10″N 120°41′47″Ø | - |
| Yongfu | Keiser Song Xiaozong | 29°56′11″N 120°41′51″Ø | - |
| Yongchong | Keiser Song Guangzong | 29°56′08″N 120°41′56″Ø | - |
| Yongmao | Keiser Song Ningzong | 29°56′12″N 120°41′53″Ø | - |
| Yongmu | Keiser Song Lizong | 29°56′40″N 120°41′54″Ø | - |
| Yongshao | Keiser Song Duzong | 29°56′31″N 120°41′40″Ø | - |

Referanser
----------

1. ↑  «Mätningar och observationer i Google Earth, Krister Blomberg (2014)» (Mjukvara). Besøkt 8. desember 2015.
2. 1 2  «Six Song-Dynasty Mausoleums». *Shaoxing Government* **(engelska)**. Arkivert fra originalen 10. desember 2015. Besøkt 7. desember 2015.
Kalksteinsdammer i Huanglong
Songpan i Sichuan
**Songpan** (kinesisk: 松潘县; pinyin: *Sōngpān Xiàn*) eller **Sungqu** er et fylke i det autonome prefektur Ngawa for tibetanere og qiangfolk i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Befolkningen var i 1999 på 66.358.

Vernede områder
---------------

Naturvernområdet Huanglong, som også er oppført på UNESCOs liste over Verdensarven, befinner seg i fylket. Det har en stort antall verneverdige dyrearter og er også kjent for sine karakteristiske innsjøer.

Sungqu/Songpans gamle bymur (*Songpan gu chengqiang*, 松潘古城墙) ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Historie
--------

Arkitektur i Songpan
Songpan ble bygd under Tang-dynastiets Kina og ble senere grundig ombygd under Ming-dynastiet. Songpan var en viktig garnisonsby. Den var også av stor betydning for økonomi og handel på grunn av sin beliggenhet i forhold til Sichuan, Gansu, Qinghai og Tibet; her ble det handlet særlig med te og med hester. 

I 1935 førte *den lange marsjen* gjennom Songpanplatået.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommuner:**

* Jin'an 进安镇, Chuanzhusi 川主寺镇

**Kommuner:**

* Anhong 安宏乡, Baiyang 白羊乡, Caoyuan 草原乡, Daxing 大姓乡, Dazhai 大寨乡, Hongtu 红土乡, Hongzha 红扎乡, Huanglong 黄龙乡, Minjiang 岷江乡, Mouni 牟尼乡, Qinyun 青云乡, Shanba 山巴乡, Shangbazhai 上八寨乡, Shijiabao 施家堡乡, Shuijing 水晶乡, Xiabazhai 下八寨乡, Xiaohe 小河乡, Xiaoxing 小姓乡, Yanyun 燕云乡, Zhenjiangguan 镇江关乡, Zhenping 镇坪乡, Jin'an for huikineserne 进安回族乡, Shili for huikineserne 十里回族乡

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 213 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører via Chengdu og Kunming til byen Mohan ved grenseovergangen til Laos.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Songpan County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Infoside
* Fotos fra *Panoramio*
* Songpan — City of Sunlight

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NDL **·** GeoNames
 |