recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Zeppelin*** er en norsk drama- og familiefilm fra 1981 regissert av Lasse Glomm. Manus bygger på Tormod Haugens roman med samme navn fra 1976. Hovedrollene spilles av Silvia Myhre og Preben Skjønsberg. Filmen handler om et møte mellom to barn, en gutt og en jente, som begge har problemer med sine foreldre. Jentas foreldre er overbeskyttende, mens guttens foreldre er likegyldig.

Handling
--------

Nina har reist på sommerferie med foreldrene. De drar på hytta. Når de kommer dit ser de at det har vært innbrudd der. Nina ser en skikkelse ute i hagen og finner etterhvert ut at innbruddet er gjort av en ung gutt som har rømt hjemmefra og som nå har gjemt seg i et tre der ute i hagen. En natt lister Nina seg ut til treet for å få kontakt med gutten. 

De får snart kontakt med hverandre og lager et kodeord, Zeppelin. Hver natt etter dette sitter de sammen i treet og snakker om forskjellige ting. Nina vil ikke at foreldrene skal oppdage dette, og snart glir de to inn i en slags fantasiverden hvor de voksne ikke har adgang. Men en dag er gutten borte, og Nina må ut i skogen for å finne etter ham.

Om filmen
---------

*Zeppelin* fikk terningkast 4 i både *Dagbladet* og *VG*, mens *Aftenposten* ga den terningkast 3.

Filmen vant en av tre gullpriser under barnefilmfestivalen i Salerno, Italia i 1981.

Den ble innspilt ved et sommerhus Gran kommune på Hadeland sommeren 1980.

I rollene
---------

* Silvia Myhre (f. 1970) – Nina
* Preben Skjønsberg (f. 1968, d. 2000) – Gutten i treet
* Roy Hansen – Far til Nina
* Vibeke Lundquist – Mor til Nina
* Kai Remlov – Far til gutt
* Kari Sanengen – Mor til gutt
* Helge Stenersen – Lensmann

Referanser
----------

1. 1 2  Dagbladet Film
2. ↑  «Norsk gullvinner». *arkiv.nrk.no*. Besøkt 31. mai 2016.
3. ↑  VG (14.06.1980 - Side: 55)
4. ↑  Archives, The Digital. «Preben Skjønsberg Reported deaths in Norway (1947) 1995-April 2001 - the Digital Archives - the National Archives of Norway». *digitalarkivet.arkivverket.no*. Besøkt 31. mai 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Zeppelin* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Zeppelin* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Zeppelin* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Zeppelin* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Zeppelin* på MovieMeter Rediger på Wikidata
**Serbias kvinnelandslag i fotball** representerer Serbia i internasjonal fotball. 

Serbia har ikke deltatt som del av Jugoslavia før oppløsningen av landet i 1991, men som del av Jugoslavias kvinnelandslag i 1992, da Jugoslavias (det vil si Serbias og Montenegros) kvinnelandslag spilte mot Tyskland (kampen endte 0-3). Kampen var del av kvalifiseringen til EM, men Jugoslavia ble boikottet, og det ble derfor ikke spilt noen returkamp. Da boikotten ble opphevet, ble Jugoslavia med i klasse B i kvalifiseringen til EM i 1997. Jugoslavia kom på andreplass i sin gruppe. I kvalifiseringen til VM i 1999 vant Jugoslavia sin gruppe, og kvalifiserte seg til klasse A i kvalifisering mot Belgia.

I kvalifiseringen til EM i 2001 stilte laget som Serbia og Montenegro. Laget kom sist i sin gruppe, og tapte begge kampene i kvalifiseringen mot Den tsjekkiske republikk. Nok en gang ble oppholdet i klasse B kort, Serbia og Montenegro vant sin gruppe, og ettersom klasse A ble utvidet, falt kvalifiseringskampene bort. Historien gjentok seg imidlertid enda en gang i kvalifiseringen til EM i 2005, da Serbia og Montenegro endte sist. I den neste kvalifiseringen, til VM i 2007 spilte Serbia og Montenegro sine siste kamper sammen. 7 av de 8 kvalifiseringskampene blir spilt som Serbia og Montenegro, mens den 8. ble spilt som bare Serbia. Den endte lite flatterende 0-7 mot Italia. Både FIFA og UEFA regner Serbias landslag som den direkte etterkommer av Serbia og Montenegros landslag. Dette skyldes nok ikke i liten grad det faktum at Montenegro per oktober 2010 ikke har et kvinnelandslag som har spilt noen UEFA-godkjente kamper. 

For Serbias del har utviklingen vært nedslående. Kvalifiseringen til EM i 2009 ble nesten en kopi av forrige kvalifisering, på nest sisteplass foran Hellas, men godt bak de andre landene. Serbia var om mulig enda svakere i kvalifiseringen til VM 2011; etter tap i Estland og to ganger uavgjort mot Nord-Irland ble man nummer fem av seks lag i gruppa, bare foran naboen Kroatia.

Se også
-------

* EM
* Liste over kvinnelandslag i fotball

| * v
* d
* r
Nasjonale fotballandslag for kvinner i Europa (UEFA) |
| --- |
|  | Albania **·** Andorra **·** Armenia **·** Aserbajdsjan **·** Belarus **·**. Belgia **·** Bosnia-Hercegovina **·** Bulgaria **·** Danmark **·** England **·** Estland **·** Finland **·** Frankrike **·** Færøyene **·** Georgia **·** Gibraltar **·** Hellas **·** Irland **·** Island **·** Israel **·** Italia **·** Kasakhstan **·** Kosovo **·** Kroatia **·** Kypros **·** Latvia **·** Liechtenstein **·** Litauen **·** Luxembourg **·** Malta **·** Moldova **·** Montenegro **·** Nederland **·** Nord-Irland **·** Nord-Makedonia **·** Norge **·** Polen **·** Portugal **·** Romania **·** Russland **·** San Marino **·** Serbia **·** Skottland **·** Slovakia **·** Slovenia **·** Spania **·** Sveits **·** Sverige **·** Tsjekkia **·** Tyrkia **·** Tyskland **·** Ukraina **·** Ungarn **·** Wales **·** Østerrike |  |
Stalin med datteren Svetlana i 1935.
**Galina Dzjugasjvili** (født 19. februar 1938 i Moskva, Sovjetunionen, død 27. august 2007 i Moskva) var en sovjetisk/russisk oversetter av det franske språket. 

Hun var sønnedatter av den sovjetiske diktatoren Josef Stalin. Hun var datter av Stalins eldste sønn, løytnant Jakov Dzjugasjvili. Hun har konsekvent utfordret flere anerkjente teorier om hennes fars internering og dødsfall i en nazistisk fangeleir under den andre verdenskrig. Hun har hele tiden hevdet at faren hennes døde i kamp mot tyske soldater. 

Hennes mor var Julija Meltzer, en velkjent jødisk danser som ble født i Odessa. Meltzer var gift tre ganger. Hennes andre ektemann het Nikolaj Bessarab som senere ble arrestert av det kommunistiske hemmelige politi NKVD og henrettet. Stalins sønn Jakov ble hennes tredje og siste ektemann. 

Jakov var en senior løytnant i den sovjetiske artilleriet under den andre verdenskrig. Historikere har hele tiden hevdet at han ble tatt til fange av tyskerne i 1941, og at han senere døde i den tyske konsentrasjonsleiren Sachsenhausen i 1943 etter at faren Josef Stalin skal ha nektet å bytte ham mot den tyske feltmarskalken Friedrich Paulus som på denne tiden satt i sovjetisk fangenskap. Faktisk mente Stalin at alle sovjetiske krigsfanger var forrædere fordi de hadde overgitt seg til fienden.

USAs Forsvarsdepartement skal ha vært i besittelse av dokumenter som tydet på at Jakov Dzjugasjvili ble skutt under et forsøk på å flykte fra den tyske konsentrasjonsleiren. Disse dokumentene ble fremvist til datteren Galina Dzjugasjvili i 2003, men hun avviste kontant ektheten i disse dokumentene. Hun hevdet at hennes far aldri ble tatt til fange av nazistene, men at han ble drept i kamp mot dem i 1941. Hun har kontinuerlig hevdet at eventuelle bilder eller dokumenter som hevder at hennes far var innsatt i fangeleiren ikke var noe annet enn nazi-propaganda for å svekke den sovjetiske krigsmoralen. 

Galina studerte filologi ved Statsuniversitetet i Moskva, og derfra ble hun uteksaminert med en doktorgrad. Hun var medlem av den russiske forfatter-foreningen, og hun arbeidet hele sitt liv med å oversette littærere franske verker til russisk, hovedsakelig gjorde hun dette for Instituttet for verdenslitteratur i Moskva. 

Galina var gift med Husein ben Saad, en algerisk matematiker som levde i eksil i Moskva og var ansatt av FN, men hun beholdt pikenavnet sitt hele livet. Ekteparet hadde en sønn, Selim (født i 1970) sammen. Sønnen ble født med en alvorlig funksjonshemmning. Galina døde av kreft mens hun var innlagt ved det militære sykehuset i Moskva, i en alder av 69 år.

Referanser
----------

1. ↑   www.abc.net.au[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
**Winnebago Industries, Inc.**  er en amerikansk fabrikant av bobiler. Selskapet er basert i Forest City i Iowa. Den 4. juni 2018 utvidet selskapet til motorbåtproduksjon med oppkjøpet av Chris-Craft.

Selskapet ble grunnlagt av forretningsmannen John K. Hanson fra Forest City i februar 1958. På den tiden var byen, som ligger i Winnebago County i Iowa, inne i en økonomisk nedgangskonjunktur, så Hanson og en gruppe samfunnsledere overbeviste firma fra California, Modernistic Industries, om å åpne en campingvognfabrikk i et forsøk på å gjenopplive den lokale økonomien.

Referanser
----------

1. ↑  Galvin, Terry. 
"Chris-Craft bought by Winnebago", *Sarasota Herald-Tribune* (June 4, 2018). Retrieved 2018-06-09
2. ↑  *John Hanson* Scandinavian-American Hall of Fame

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Winnebago motor homes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Winnebago-modeller
* Modeller med universell utforming

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Fra oppskytingen 20. april 2023.
**SpaceX Starship** er et romskip som utvikles av SpaceX. Det skal kunne bringe både gods og passasjerer til verdensrommet. Romskipet er 120 meter langt med en diameter på 9 meter. Starship består av to trinn der det første trinnet består av rakettens nedre halvdel, kalt Super Heavy. Denne delen er 70 meter høy og skal ha opp mot 29 Raptor rakettmotorer. Det andre trinnet kalt Starship er 50 meter høyt, og består av den øvre delen av raketten. Denne delen har tre vanlige Raptor rakettmotorer og tre Raptor rakettmotorer optimalisert for vakuum. 

Starship er designet for å kunne frakte ca. 100 tonn til verdensrommet, og opp mot 150 tonn ved fremtidige optimaliseringer. I tillegg skal rakettens nedre halvdel lande direkte tilbake til der den ble skutt opp, og være kapabel til å igjen kunne skytes opp bare timer etter landing. Rakettens øvre halvdel vil ha ulike landingsplasser avhengig av vekten på lasten som skytes opp. Den vil både kunne lande tilbake på oppskytningsplattformen og på plattformer stasjonert ute på havet.

Tidslinje
---------

Fra 2019 til 2021 har det forekommet en rekke testflygninger av Starship opp mot høyder på 10km.

En testflyging 20. april 2023 nådde 39 km høyde og varte i fire minutter. Dette var en fullskalatest opp i verdensrommet med sikte på å lande forsiktig tilbake i havet, men dette mislyktes.

Målet er å sende de første rakettene til månen innen 2024, noe Elon Musk mener det er stor sannsynlighet for å lykkes med.

Referanser
----------

1. ↑  *The Verge:* SpaceX lands Starship prototype for the first time — and then it blows up
2. ↑  BBC: SpaceX Starship prototype makes clean landing
3. ↑  «SpaceX». *SpaceX* **(engelsk)**. Besøkt 3. oktober 2021.
4. ↑  Wall, Mike (5. mai 2021). «SpaceX launches Starship SN15 rocket and sticks the landing in high-altitude test flight». *Space.com* **(engelsk)**. Besøkt 3. oktober 2021.
5. 1 2  NTB (20. april 2023). «SpaceX-gigarakett eksploderte under testflyging». *Tu.no*. Besøkt 24. april 2023.
6. ↑  Howell, Elizabeth (24. august 2021). «Elon Musk says SpaceX could launch a Starship to the moon 'probably sooner' than 2024: report». *Space.com* **(engelsk)**. Besøkt 3. oktober 2021.
Den versjonen merket Symbolics som er vist her ble bare brukt med LM-2, som var Symbolics' sin avart av MIT CADR. Senere Symbolics-systemer brukte et sterkt forenklet tastatur, Symbolics-tastaturet, som bare hadde den grunnleggende layout og vanligvis benyttet funksjoner og modifikatortaster fra space-cadet tastaturet.
**Space-cadet tastatur** er et tastatur som ble konstruert av John L. Kulp i 1978 og som ble brukt på Lisp-maskiner ved Massachusetts Institute of Technology (MIT). Tadtaturet inspirerte flere begreper som fortsatt er en jargong innenfor informatikken og påvirket også konstruksjonen av Emacs. Det var inspirert av Knight keyboard, som ble utviklet for the Knight TV system som ble benyttet av MIT's Incompatible Timesharing System.

Referanser
----------

1. ↑  Xah Lee (27. oktober 2011). «Space-cadet Keyboard and Lisp Machine Keyboards».
2. ↑
3. ↑  «Re: Pretty-lambdas».
4. ↑  «I know this is another "neckbeard" comment (Love that term), but anyone who ever... | Hacker News».
Sør-Dakotas flagg
**Sør-Dakotas flagg** består av en lys blå duk som i midten har delstatens segl omkranset av gule stråler. Rundt seglet står med gul skrift: «South Dakota – The Mount Rushmore State». Flagget ble innført 1. juli 1992, da teksten rundt seglet ble endret. Sør-Dakotas delstatsflagg er i størrelsesforholdet 3:5.

Tidligere flagg
---------------

Sør-Dakota innførte eget delstatsflagg første gang 1. juli 1909. Dette hadde lys blå flaggduk, slik dagens flagg har, men hadde en sol i midten. Solen var omgitt av inskripsjonen «SOUTH DAKOTA» og «THE SUNSHINE STATE». Flagget ble endret 11. mars 1963. Da ble delstatens segl satt inn i midten av flagget, likevel slik at det var omgitt av gule solstråler. Delstatsseglet viser en scene med motiver fra jordbruk, elvefart og industri. Teksten forble uforandret fram til 1992, da mottoet «Sunshine State» ble byttet ut til fordel for «South Dakota – The Mount Rushmore State». Bakgrunnen for dette var at Florida hadde tatt i bruk tilnavnet solskinnsstaten og at de fleste etterhvert forbinder betegnelsen med denne staten.

Litteratur
----------

* Whitney Smith: *The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States*, 1970

Eksterne lenker
---------------

* History of the South Dakota State Flag fra Sør-Dakotas offisielle nettsted

  


|  |
| --- |
| **USAs delstatsflagg** |
| Alabama |
Alaska |
Arizona |
Arkansas |
California |
Colorado |
Connecticut |
Delaware |
Florida |
Georgia |
Hawaii |
Idaho |
Illinois |
Indiana |
Iowa | 
Kansas | 
Kentucky |
Louisiana |
Maine |
Maryland |
Massachusetts |
Michigan |
Minnesota |
Mississippi |
Missouri |
Montana |
Nebraska |
Nevada |
New Hampshire |
New Jersey | 
New Mexico |
New York |
Nord-Carolina |
Nord-Dakota |
Ohio | 
Oklahoma |
Oregon |
Pennsylvania |
Rhode Island |
Sør-Carolina |
Sør-Dakota |
Tennessee |
Texas | 
Utah | 
Vermont |
Vest-Virginia |
Virginia |
Washington |
Wisconsin |
Wyoming |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Wino's Crew Motorcycle Club** (**WCMC**) er en motorsykkelklubb som ble etablert med bakgrunn i at fem medlemmer ble utvist av Boozefighters MC i USA i 1996. 25 medlemmer i samme avdeling sluttet og fulgte med de utviste. De startet en ny klubb, og for å ære «Wino» Willie Forkner som startet Boozefighters tok de navnet Wino's Crew MC. Dette skjedde med Winos velsignelse.[] Det var denne gjengen Wino kalte «My crew in Texas». Klubben har fremdeles nære forbindelser med Forkner-familien,[] og har i dag avdelinger i California, Norge og Finland.

Berzerker MC som stammet fra Einherjingan MC (Hallingdal) og Cavemen MC (Valdres) ble tatt opp i BoozeFighters MC Europe i 2000. I 2003 ble de Wino's Crew MC Norway.

Norske avdelinger (chapters)
----------------------------

* Wino's Crew Valdres – 2003 (tidligere Cavemen MC)
* Wino`s Crew Oslo – 2009 (tidligere Back Road MC)
* Wino`s Crew Hallingdal – 2003 (tidligere Einherjingan MC)
* Wino`s Crew Kristiansand – 2012 (tidligere Valhall MC Kristiansand)
* Wino`s Crew Arendal (nedlagt 2012)
* Wino's Crew Hadeland - 2016 (tidligere Soppen mc)
* Wino's Crew Bergen - 2016
* Wino's Crew Stavanger - 2017 (tidligere White Horn MC Sandnes)
* Wino's Crew Narvik - 2022 (tidligere Stronghold mc)

Eksterne lenker
---------------

* Wino's Crew MC Norge
* Wino's Crew MC Fort Worth
*
**Amaq** er en informasjonskanal som regnes å stå IS (Den islamske staten Irak og Levanten) nær. Informasjonskanalen som opptrådte første gang i 2014, er ikke medlem av noen internasjonal nyhetsorganisasjon. 

Gjennom Amaq videreformidles propaganda direkte fra IS. Formidlingen skjer i form av korte meldinger i et nøkternt språk, gitt over en kryptert telefonapp (Telegram). Amaq har formidlet egeninnspilte videoer av senere massemordere, for eksempel under drapene i Berlin 2016. Amaq har en rekke ganger formidlet erklæringer fra IS om at den står bak en aktuell voldsutøvelse. Amaq dukket opp første gang i 2014 under kampene om den syrisk-kurdiske byen Kobane i Syria.

Referanser
----------

1. 1 2  Callimachi, Rukmini (14. januar 2016). «A News Agency With Scoops Directly From ISIS, and a Veneer of Objectivity». *The New York Times*. ISSN 0362-4331. Besøkt 24. desember 2016.
2. 1 2  tagesschau.de. «"Amaq" - das Sprachrohr der Terroristen». *tagesschau.de* **(tysk)**. Besøkt 24. desember 2016.
3. ↑  «Anschlag von Berlin: IS-Sprachrohr veröffentlicht angebliches Amri-Video». *Frankfurter Allgemeine Zeitung*. 23. desember 2016. ISSN 0174-4909. Besøkt 24. desember 2016.
***Aegus (Micraegus) minutus*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En nokså liten (ca. 10 millimeter), avlang, blankt rødbrun hjortebille. Hannens hode er bredt og flatt, kjevene (mandiblene) ikke vedlig store, sigdformede med en innoverrettet tann nær roten. Pannen er svakt U-formet innbuktet foran. Antennene er kraftige med en tre-leddet klubbe. Hodet er nokså matt, fint og jevnt punktert. Pronotum er trapesformet, bredest foran, blankt, fint punktert. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper. Ytterkanten er kledt med korte, gulbrune hår. Beina er brunlige. Hunnen ligner hannen bortsett fra at hode og kjever ikke er forstørrede, hodet er ganske blankt og like grovt punktert som pronotum, som er puteformet (ikke bredere forover).

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Ny-Guinea.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Micraegus* Maes, 1992
								- ***Aegus (Micraegus) minutus*** Gestro, 1881

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Lucanidae du Monde, nettside om arten
* (en) *Aegus (Micraegus) minutus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
***Aegus (Paraegus) lansbergei*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En nokså liten, avlang og litt flat, halvblankt mørkbrun til svart hjortebille. Oversiden er tett og kraftig punktert hos begge kjønn. Hannens kjever er kraftige, men ikke særlig lange, med en tann nær roten og en kort tann i den ytre delen. Pannen er ganske lite innbuktet i midten, hodet er utvidet bak fasettøynene med en kort, utstående tverrkjøl. Pornotum er avrundet rektangulært. Dekkvingene er jevnbrede med kraftig punktstriper, ganske tett og nokså kraftig punkterte ved roten, langs ytterkanten og sømmen, mens de tre-ffire stripemellomrommene i midten har ganske få punkter hos hannen, hos hunnen er hele overflaten av dekkvingene tett punktert. Hunnen ligner hannen bortsett fra at hode og kjever er mindre, pronotum mer rundet, og oversiden tettere punktert.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på de små Sundaøyene.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Paraegus* Gahan, 1888
								- ***Aegus (Paraegus) lansbergei*** Boileau, 1902
									* ***Aegus (Paraegus) lansbergei lansbergei*** Boileau, 1902
									* ***Aegus (Paraegus) lansbergei rotundatus*** Boileau, 1902

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* (en) *Aegus (Paraegus) lansbergei* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Aegus lansbergei* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
***Aegus (s.str.) nakaneorum*** er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En liten (16-21 millimeter), avlang, noe flat, halvblankt brunsvart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og lange, nokså kraftige, sigdformede kjever som har to tenner på nær roten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode og pronotum er blanke, spredt punkterte. Pannen er V-formet innskåret i midten, men et par små tenner på sidene av innbuktningen. Hodet er ikke utvidet bak fasettøynene, derimot litt innsnevret. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, blankt, med en markert, grovt punktert midtfure. Dekkvingene er litt hvelvede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er svarte. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså matt, pronotum rundet.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Taiwan.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Aegini* - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Aegus* MacLeay, 1819 (i snever forstand)
								- ***Aegus (s.str.) nakaneorum*** Ichikawa & Fujita, 1986

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Lucanidae du Monde - nettside om arten
* (en) *Aegus (s.str.) nakaneorum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Aegus (s.str.) nakaneorum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Aegus (s.str.) nakaneorum* hos NCBI Rediger på Wikidata
***Jaga. Kosjmar tjomnogo lesa*** (originaltittel: *Яга. Кошмар тёмного леса*) er en russisk film fra 2020, regissert av Svjatoslav Podgajevskij.

Handling
--------

Historien dreier seg om en ung familie, som har flyttet til en ny leilighet i utkanten av storbyen. De ansetter en barnepike for å passe på deres nyfødte datter. Men den eldste sønnen, Jegor, legger imidlertid merke til kvinnens skremmende oppførsel, selv om foreldrene hans ikke tror på ham. Overvåkningskameraene som faren har installert for å berolige familien, bekrefter også at alt er i orden.

Men en dag kommer Jegor hjem, men oppdager ingen spor etter verken barnepiken og lillesøsteren hans. Foreldrene hans ser ut til å befinne seg i en merkelig transe, og husker ikke en gang at de noen gang har hatt noen datter. Så arrangerer Jegor sammen med kameratene sine et søk, hvor de oppdager at den forsvunne barnepiken egentlig var en eldgammel slavisk demon.

Skuespillere
------------

* Oleg Tjugunov som Jegor
* Glafira Golubeva som Dasja
* Artjom Zjigulin som Anton
* Svetlana Ustinova som Tatjana
* Marjana Spivak som Julija

Referanser
----------

1. ↑  Россия представит на Американском кинорынке более ста проектов
2. ↑  Яга. Кошмар тёмного леса (2020)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Jaga. Kosjmar tjomnogo lesa* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Ted Brewster Taylor** (født 11. juli 1925 i Mexico by, Mexico, død 28. oktober 2004) var en meksikansk-født amerikansk teoretisk fysiker og fremtredende designer av kjernefysiske våpen. Senere i livet ble han en talsmann for kjernefysisk nedrustning.

Fra 1943 til 1946 var Taylor i aktiv tjeneste i United States Navy. Han ble uteksaminert med en bachelorgrad fra California Institute of Technology, før han begynte ved University of California, Berkeley. Taylor mottok en doktorgrad i teoretisk fysikk fra Cornell University i 1954. Fra 1948 til 1956 jobbet Taylor ved Los Alamos National Laboratory. I 1956 begynte han ved General Atomics, der han ledet prosjektet Orion, sammen med sin gode venn Lew Allen. Taylor var også involvert i design av små kjernefysiske reaktorer som skulle produsere radioaktive isotoper til medisinsk bruk.

Taylor arbeidet også for Defense Atomic Support Agency som var involvert i å kontrollere USAs lager av atomvåpen. I 1966 begynte han som konsulent for USA Atomic Energy Commission og var involvert i International Atomic Energy Agency i forbindelse med kjernefysisk ikke-spredning. Han var gjesteprofessor ved University of California, Santa Cruz og Princeton University. Han studerte fornybar energi og energiøkonomisering. I 1984 ble Taylor omtalt i serien The Voyage of the Mimi, der skuespiller Ben Affleck hadde en mindre rolle. Taylor døde den 28. oktober 2004 av koronarsykdom.

Referanser
----------

1. ↑   snaccooperative.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 6. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Social Networks and Archival Context, oppført som Ted Taylor (physicist), SNAC Ark-ID w6ht2qwv, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.washingtonpost.com[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   www.aps.org, besøkt 18. februar 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Annotated Bibliography for Ted Taylor from the Alsos Digital Library for Nuclear Issues

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
***Aegus (s.str.) chelifer*** er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En liten til middelsstor (15-40 millimeter), avlang, noe flat, blankt rødbrun til svart hjortebille. Arten er svært variabel i størrelsen. Hannen har stort, bredt hode og lange, nokså slanke, sigdformede kjever som oftest har én tann på innersiden. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er halvblankt, fint og svært spredt punktert i midten, grovt og tett på sidene. Pannen har et butt, trekantet fremspring i midten. Hodet er litt utvidet bak fasettøynene, med en butt tann. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, innsnevret ved roten, halvblankt, fint og spredt punktert. Dekkvingene er litt hvelvede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er mørkbrune. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså matt. Små hanner har tettere og kraftigere punktering enn de store, og ligner slik mer på hunnene.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt fra India og Sri Lanka i vest til Vietnam i øst. Den forekommer også (innført med mennesker?) på Seychellene.

Systematisk inndeling
---------------------

 *Aegus chelifer chelifer*, hunn
**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Aegini* - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Aegus* MacLeay, 1819 (i snever forstand)
								- ***Aegus (s.str.) chelifer*** MacLeay, 1819
									* ***Aegus (s.str.) chelifer chelifer*** MacLeay, 1819
									* ***Aegus (s.str.) chelifer crassodontus*** Bomans, 1992
									* ***Aegus (s.str.) chelifer kandiensis*** (Hope & Westwood, 1845) - Sri Lanka, noen ganger regnet som en egen art
									* ***Aegus (s.str.) chelifer nitidus*** Boileau, 1899
									* ***Aegus (s.str.) chelifer roepstorffi*** Waterhouse, 1890
									* ***Aegus (s.str.) chelifer tonkinensis*** Kriesche, 1920

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Lucanidae du Monde - nettside om arten
* Bilde av en stor hann
* (en) *Aegus (s.str.) chelifer* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Aegus chelifer* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Aegus chelifer* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Ian Buchanan** (født 1957) er en skotsk skuespiller og tidligere modell kjent fra tv-serier som *General Hospital,* *All My Children, Glamour*, *Days of Our Lives* og *Twin Peaks*.

Han har medvirket i over 50 film- og tv-produksjoner.

Biografi
--------

Han startet som bartender da han var 18 og hadde ansvaret for en restaurant som 20-åring. Han ble etter det en suksessfull modell og flyttet til London og senere til New York hvor han jobbet for The Ford Modeling Agency. Han var også i en periode Giorgio Armanis personlige prøvemodell. 

Han TV-debuterte i 1986 i rollen som Duke Lavery i den amerikanske såpeserien *General Hospital*, en rolle han hadde til 1989. Han filmdebuterte i en birolle i thrilleren *Det syvende tegnet* (1988). Fra 1988 til 1990 hadde han en fast rolle i komiserien *It's Garry Shandling's Show*. I 1990 hadde han en sentral rolle i *Columbo*-episoden *Columbo Cries Wolf*, før han samme år fikk rollen som den halvkomiske og motebeviste beileren Dick Tremayne i den amerikanske serien *Twin Peaks*. Han har etter det gjort seg bemerket i såpeserien *Port Charles* (2002–2003), som var en spin-off fra *General Hospital*. Han hadde i perioden 2005–2006 fast rolle som Dr. Greg Madden i såpeserien *All My Children*, og i perioden 1993–2008 (med noen opphold) fast rolle som Dr. James Warwick i såpeserien *Glamour*. 

Han har hatt få filmoppdrag, men en kan nevne *The Cool Surface* (1994), *Lying in Wait* (2000) og *Panic Room* (2002). 

Bucanan har også hatt sceneoppdrag og var med på teateroppsetninger i Los Angeles i kjente stykker som *Equus*, *The Heiress* og *The Maids*. Han vant en Drama-Logue award for førstnevnte.

Priser
------

Han har blitt tildelt en Daytime Emmy Award og en Soap Opera Digest Award for sin rolle i *Glamour*. I 1988 vant han Soap Opera Digest Award for sin rolle i *General Hospital*.

Referanser
----------

1. 1 2   www.tvinsider.com, besøkt 28. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   soaphub.com, besøkt 28. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Ian Buchanan». *IMDb*. Besøkt 29. juli 2022.
4. ↑  «Ian Buchanan». Soapcentral.com. Besøkt 18. november 2008.
5. ↑  «Ian Buchanan». *IMDb*. Besøkt 5. juni 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ian Buchanan på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Ian Buchanan i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Ian Buchanan på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Ian Buchanan på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Ian Buchanan på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Ian Buchanan hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** MusicBrainz
 |
***Aegus (Micraegus) lunatus*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En nokså liten (ca. 13 millimeter), avlang, blankt svart hjortebille. Hannens hode er bredt og flatt, kjevene (mandiblene) kraftige, sigdformede med en kraftig, innoverrettet tann nær roten. Pannen er bredt, U-formet innbuktet foran. Antennene er kraftige med en tre-leddet klubbe. Hodet er nokså matt, fint og jevnt punktert. Pronotum er trapesformet, bredest foran, blankt, betydelig grovere punktert enn dekkvingene, som er jevnbrede, noe flate, med markerte punktstriper. Ytterkanten er kledt med korte, gulbrune hår. Beina er brunlige. Hunnen ligner hannen bortsett fra at hode og kjever ikke er forstørrede, hodet er ganske blanbkt og like grovt punktert som pronotum, som er puteformet (ikke bredere forover). Dekkvingene har rader av korte, oppstående hår som følger punktradene.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Vest-Malaysia, Sumatra og Borneo.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Micraegus* Maes, 1992
								- ***Aegus (Micraegus) lunatus*** (Weber, 1801)
									* ***Aegus (Micraegus) lunatus bellulus*** Didier, 1928
									* ***Aegus (Micraegus) lunatus lunatus*** (Weber, 1801)
									* ***Aegus (Micraegus) lunatus pontianakensis*** Bomans, 1993

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Lucanidae du Monde, nettside om arten
* (en) *Aegus (Micraegus) lunatus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Aegus (Micraegus) lunatus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
Et kart som viser slaget ved Actium.
**Actium** (moderne navn: **Preveza**) er det antikke navn for et forberg i det nordlige Etolia-Akarnania, på den greske vestkyst. Actium tilhørte opprinnelig de korintiske nybyggere fra Anactorium, som formentlig ble grunnlagt for tilbedelsen av Apollo Actius og de aktiske leker. I det 3. århundre f.Kr. falt stedet til det akarnaniske folk, som siden holdt deres synoder her. Den aktiske æra var en periode etter sjøslaget ved Actium. Det var også en liten by, eller landsby på forberget kalt Actium.

Peloponneserkrigen
------------------

Actium var åsted for et sjøslag mellom Kerkyra og Korinth under innledningen til Peloponneserkrigen i 433 f.Kr. Kerkyreerne vant dette slaget og senket femten korinthiske skip.

Augustus' seier over Marcus Antonius
------------------------------------

Actium er hovedsakelig berømt for Octavius' avgjørende seier over sin rival Marcus Antonius den 2. september 31 f.Kr. Til minne om denne seier lot Octavius bygge det berømte Apollotempel til ære for Apollo Actius, og som også til minne om kampen opprettet eller fornyet de leker som ble holdt hvert femte år, og ble kalt de aktiske leker.

Referanser
----------

1. ↑  Thukydides 1.29 (s. 32)
2. ↑  Sveton *Augustus*, kap. 17
3. ↑  Sveton *Augustus*, kap. 18

Kilder
------

* Suetonius (Sveton) (2001). *Kejsarbiografier* **(svensk)**. Oversatt av Ingemar Lagerström. Lund: Wahlströms och Widsands klassikerserie. ISBN 91-46-18238-1.
* Thukydides (1999). *Peloponneserkrigen, bd 1*. Oslo: Aschehoug i samarbeid med Fondet for Thorleif Dahls kulturbibliotek og Det norske akademi for sprog og litteratur. ISBN 8203181511.

Eksterne lenker
---------------

* Aktion i *Nordisk familjebok* (2. utgave, 1904)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
***Aegus (s.str.) frontalis*** er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En nokså liten til middelsstor (16-36 millimeter), avlang, noe flat, blankt brunsvart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og store, kraftige kjever som har en lang, butt, innoverrettet tann med roten og en kort, kraftig tann omtrent i midten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er halvblankt, meget fint og nokså tett punktert i moidten, grovt punktert på sidene. Pannen er bredt og grunt, U-formet innbuktet foran med to små knøler i midten. Hodet er kraftig utvidet bak fasettøynene. Pronotum er nærmest firkantet, mye bredere enn langt, blankt nokså grovt punktert. Dekkvingene er jevnbrede med nokså kraftige punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er rødbrune. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså blank.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Sulawesi.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Aegini* - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Aegus* MacLeay, 1819 (i snever forstand)
								- ***Aegus (s.str.) frontalis*** Bomans, 1991

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Nettside om arten
* (en) *Aegus (s.str.) frontalis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
***Aegus (s.str.) ingae*** er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En nokså liten (ca. 20 millimeter), avlang, noe flat, halvblankt svart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og store, brede, sigdformede kjever. Disse er nokså lange og har vanligvis en innoverrettet, butt, bred tann nær roten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er jevnt, fint og ganske tett punktert, bredt U-formet innskåret foran. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, noe matt, nokså jevnt punktert, med en bred, grunn midtfure. Dekkvingene er jevnbrede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er mørkbrune. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, hode og pronotum er tett og grovt punktert og nokså matt.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Sulawesi.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Aegini* - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Aegus* MacLeay, 1819 (i snever forstand)
								- ***Aegus (s.str.) ingae*** Schenk, 2000

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Lucanidae du Monde, bilder av arten
* (en) *Aegus (s.str.) ingae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Aegus (s.str.) ingae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
Eksempler på formatering av organisasjonsnummeret
**Organisasjonsnummer** er i Norge et ni-sifret registreringsnummer som tildeles av Enhetsregisteret ved Brønnøysundregistrene for en organisasjon (foretak, idrettslag og lignende). Nummeret brukes for å gi organisasjonen og juridiske personer en unik og entydig identifikator overfor offentlige myndigheter og andre organisasjoner.

Organisasjonsnummeret skal oppgis ved for eksempel opprettelse av en bankkonto, på salgsfakturaer, henvendelser til offentlige myndigheter og økonomiske oppgaver som skal leveres på vegne av organisasjonen.

Det niende sifferet i organisasjonsnummeret er et kontrollsiffer. Det vil si at sifferet er tildelt etter en formel slik at det maskinelt kan beregnes at det er i samsvar med første åtte siffer, for å unngå feilskriving.

Se også
-------

* Brønnøysundregistrene
* Organisasjon

Implementasjoner i programmeringsspråk
--------------------------------------

### Python

```
def mod11(text, length=8, weights=[2, 3, 4, 5, 6, 7]):
 """
 :param text: input tekst eller nummer for organisasjonsnummer
 :param length: lengde, hvis funksjonen skal brukes til å kontrollere andre 
 nummer, feks. kontonummer
 :param weights: liste over vekttallene som brukes til kontroll, kan endres
 hvis funksjonen brukes til feks. konto
 :return: kontrollsifferet, data type integer
 """
    text = str(text).strip()
    digit\_sum = 0
    for index, value in enumerate(list(str(text))[length - len(text) - 1::-1]):
        digit\_sum += int(value) \* weights[index % len(weights)]
    result = 11 - (digit\_sum % 11)
    return 0 if 9 < result else result

if \_\_name\_\_ == '\_\_main\_\_':
    tester = [971524960, 974761270, 997694317, 994167642, 917218765, 982110777]
    for test in tester:
        print(mod11(test), str(test)[-1:])

```

Referanser
----------

1. ↑  «Om organisasjonsnummeret - Brønnøysundregistrene». *Brønnøysundregistrene*. 14. august 2019. Besøkt 14. august 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Kan alle få et organisasjonsnummer? – Altinn/Hjelp til regelverk Arkivert 11. november 2007 hos Wayback Machine.
* Hvordan plasseres organisasjonsnummeret? – Altinn/Hjelp til regelverk Arkivert 11. november 2007 hos Wayback Machine.
* Teknisk oppbygging av organisasjonsnummeret
* Emne organisasjonsnummer – Altinn Arkivert 15. desember 2007 hos Wayback Machine.
* C# bibliotek for å validere og generere organisasjonsnummere
Zeravshan-elven
**Zeravsjan** er en elv i Sentral-Asia som renner gjennom Tadsjikistan og Usbekistan. Navnet betyr sprederen av gull på tadsjikisk, og henviser til sanden som inneholder gull langs de øvre delene av elven. Et tidligere gresk navn på elven er Polytimetus.

Zeravsjan har sitt utspring i Zeravsjan-breen ca 2800 meter over havet i Tadsjikistan nær grensen mot Kirgisistan. Isbreen har trukket seg tilbake ca 3 km i løpet av de siste 80 årene, og videre nedsmelting kan få konsekvenser for vannføringen i elven. Elven renner til å begynne med vestover under navnet Matsja mellom Turkestan og Zeravsjan-fjellene. Viktige sideelver er Fandaria, Kshtut og Magian. Den renner i en smal kløft i ca 300 km før den kommer ut på slettelandet og passerer byen Panjakent før den renner inn i Usbekistan. Heretter får elven ikke tilsig fra noen sideelver.

I Usbekistan dreier elven svakt mot nordvest mot Samarkand. Nær Samarkand deler elven seg i to: Akdaria (nordlige elveløp) og Karadaria (sørlige elveløp). Mellom de to elveløpene ligger Miankale-øya. Ved Khatyrchi renner elven videre igjen i et elveløp. Elven renner videre vestover mot Navoi og til slutt mot sydvest forbi byene Bukhara og Karakul før den blir borte i ørkenen under navnet Karakul-daria.

Tidligere var elven en stor sideelv til Amu Darja, men nå blir nesten alt vannet benyttet og da i hovedsak til vanning. Zeravsjan–dalen er tett befolket, spesielt i Usbekistan hvor det er større byer som Samarkand, Kattakurgan, Navoi, Bukhara og Kargon.

Elven har sin største vannføring i juli (250–690 m³/s) og minst i mars (28–60 m³/s). Gjennomsnittlig årlig middelvannføring nedenfor munningen av Magian er 162 m³/s.

Opplysninger om elvens totale lengde varierer fra 640 km til 877 km.

Kilder
------

* Tajik-gateway.org
* eoearth.org
* The free dictionary.com
* Nyheter fra Asia-Plus Arkivert 4. november 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Organisation Consul** (**O.C.**), også kalt **Schwarze Reichswehr**, var en nasjonalistisk, antisemittisk og antikommunistisk terroristorganisasjon som eksisterte fra mars 1920 til juli 1922 under Weimarrepublikken i Tyskland. Den var organisert som et militært hemmelig selskap og forsøkte gjennom politiske mord å ødelegge republikkens demokratiske system og revidere resultatene av første verdenskrig, særlig Versaillestraktaten. O. C. hadde 5 000 medlemmer og hovedkvarter i München.

Organisasjonen ble ledet av Hermann Ehrhardt (1881–1971). Den hadde sitt utspring i det tidligere frikorpset *Marinebrigade Ehrhardt* som ble oppløst etter det mislykkede Kappkuppet i mars 1920.

Organisation Consul sto bak flere politiske attentater, og minst 354 politiske mord (fememord).[] Mest kjent er drapene på finansminister Matthias Erzberger (1875–1921) den 26. august 1921 og utenriksminister Walther Rathenau (1867–1922) den 24. juni 1922. Også mordet på USPD-politikeren Karl Gareis (1889–1921) den 9. juni 1921, ble mest sannsynlig også utført av Organisation Consul. Organisasjonen forsøkte også å ta livet av SPD-politikeren Philipp Scheidemann (1865–1939) den 4. juni 1922.

Som følge av mordet på Rathenau, vedtok Riksdagen *Lov om beskyttelse av republikken* (*Republikschutzgesetz*) den 21. juli 1922. Denne loven forbød O.C. men i realiteten fortsatte den som *Neudeutscher Bund* og *Bund Wiking*.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Martin Sabrow (2010). «Organisation Consul (O.C.), 1920-1922 – Historisches Lexikon Bayerns». *www.historisches-lexikon-bayerns.de*. Besøkt 20. februar 2019.

Litteratur
----------

Hermann Ehrhard (1920) ledet Organisation Consul.
* Ernst von Salomon: *Die Geächteten*. Rowohlt 1930
* Ernst von Salomon: *Der Fragebogen*. Rowohlt 1951
* Hagen Schulze: *Weimar, Deutschland 1917—1933*. Band 12 der Reihe *Die Deutschen und ihre Nation*. Siedler Verlag, 1982, ISBN 3-88680-050-4
* Martin Sabrow: *Der Rathenaumord, Rekonstruktion einer Verschwörung gegen die Republik von Weimar*, Schriftenreihe der Vierteljahrshefte für Zeitgeschichte, München (Oldenbourg) 1994 – die ausführliche Fassung von:
* Martin Sabrow: *Die verdrängte Verschwörung. Der Rathenau-Mord und die neue deutsche Gegenrevolution*, Frankfurt a.M (Fischer TB) 1998

Eksterne lenker
---------------

* Walther-Rathenau-Gesellschaft

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |

Portal: Tyskland
**Per Balkåsen** (født 20. mars 1955) er en svensk tidligere skihopper og kombinertløper som representerte Sysslebäcks SK og Holmens IF.

Han deltok i verdenscupen i hopp i årene 1979-1982, med 56.-plass i 1979/80 som beste sammenlagtplassering. Beste sammenlagtplassering i den tysk-østerrikske hoppuka var 44.-plass i 1981/82. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 9.-plass i Saint-Nizier 10. februar 1980. I VM i Oslo i 1982 ble han nummer 25 i storbakken, 44 (av 59 deltakere) i normalbakken, og var på det svenske laget som ble nummer 10 av 16 lag i lagkonkurransen.

Per Balkåsen ble svensk mester i kombinert i 1977 og 1978, og i spesielt hopp, normalbakke i 1981. Han er far til Fredrik Balkåsen, som også er skihopper.

Referanser
----------

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Svenska Skidförbundet: Backe/nordisk kombination (svenske mestere i skihopping og kombinert, besøkt 23. oktober 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Per Balkåsen – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
* Länstidningen Värmlandsbygden: Idrottsrörelsen: Backhoppning[*død lenke*] (22. desember 1982)
**Belle Air Sh.p.k** (stilisert som belleair) var et privateid albansk lavprisflyselskap med hovedkontor i Tirana.

Historie
--------

Belle Air ble grunnlagt i 2005. Det opphørte driften 24. november 2013 på grunn av økonomiske vanskeligheter. Flåten deres er returnert til utleierne. Belle Air Europe var et søsterselskap til flyselskapet, grunnlagt i 2009 og basert i Ancona, Italia. Det opphørte driften to dager etter morselskapet.

Destinasjoner
-------------

Belle Air opererte internasjonale flyvninger på rutefly til flere byer i Belgia, Tyskland, Hellas, Italia, Kosovo, Sveits og Storbritannia fra Tirana internasjonale lufthavn Nënë Tereza.

Flåte
-----

Fra november 2013, på det tidspunktet da den avsluttet driften, besto Belle Air-flåten av følgende fly:

|  |
| --- |
|  |
Belle Air Tidligere Flåte| Flytype | Totalt | Passasjerer |
| --- | --- | --- |
| Airbus A319-100 | 1 | 144 |
| Airbus A320-200 | 4 | 180 |
| ATR 72-500 | 2 | 68 |
| **Total** | **7** |

Belle Air Airbus A320-200