recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Flåren** er en innsjø sørøst for Värnamo i Småland i Sverige. Sjøen har to utløp, det ene mot vest via Toftån til Vidöstern ved Toftaholm, det andre i sør gjennom Gåsån, Huljesjön og Skålån til Lagan nedstrøms Vidöstern. Det er størst vannføring i den sistnevnte.

Sjøen er oligotrof-mesotrof, med lite humus. Strendene er for det meste minerogene, og vegetasjonen er mange steder sparsom. Men i vikene er det en artsrik flora med blant annet pollsivaks og skjoldblad, samt rødlistede arter som skaftevjeblom. Det er også en artsrik fiskefauna, og følgende arter er påvist: ørret, sik, lagesild, gjedde, abbor, ål, gjørs, laue, brasme, sørv, mort og hork. Tidligere har det også vært edelkreps i sjøen. I tillegg er sjøen hekkeplass for en rekke fuglearter, som fiskeørn, storlom og vannrikse.

Likevel er sjøen ikke ansett som noe framstående eksempel på noen innsjøtype, men vurderes som regionalt verneverndig med hensyn på fiske og natur. Det er påvist moderat forurensing av sink i sjøen.

Referanser
----------

1. 1 2  «Sjöareal och sjöhöjd» (PDF). Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 25. august 2018.
2. ↑  «SMHI Vattenweb». Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 25. august 2018.
3. ↑  «Min karta». Lantmäteriet. Besøkt 25. mai 2021.
4. 1 2 3  «Flåren». *VISS Vatteninformationssystem Sverige*. Vattenmyndigheterna. Besøkt 26. august 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**The God That Failed** er den tiende sangen fra albumet Metallica (The Black Album) av bandet Metallica.

Kompinering og innspilling
--------------------------

Tekstforfatteren James Hetfield beskriver sangen som «very nice...slow,heavy and ugly». Sologitaristen til Metallica, Kirk Hammett, slet litt med soloen, han har sagt en gang «jeg hadde hele soloen klar og ferdig, men den passet ikke inn, den var alt for trist for sang». Ifølge Hammet, hadde han og produsenten Bob Rock jobbet sammen på soloen og fått inn en bra melodi. Han har også sagt at det er en av hans favorittsoloer fra det albumet.

Betyding
--------

Selve teksten handler om Guden som ikke beskyttet og helbredet kroppen. Inspirasjonen kom fra moren som døde av kreft etter å ha nektet å motta medisinsk hjelp på grunn av sin tro om at Gud vil helbrede kroppen. Hetfield tror at hun hadde overlevd om hun ikke hadde fulgt sin tro så sterkt. Sangen har blitt beundret av noen anti-religiongrupper som websidene «Alabama Atheist» og «The Secular Web» Amanuensis ved Baylor University of Religion, Paul Martens, bemerker at Hetfield ikke fokuserer på Guds svikt, men i stedet skylder på at gud bidrar til å gjøre livet meningsløst gjennom morens død og tro.

Referanser
----------

1. ↑  Hetfield, James (1997). Kitts, Jeff; Tolinski, Brad; and Steinblatt, Harold, red. *Guitar World Presents Metallica*. Wayne, NJ: Music Content Developers. s. 18–19. ISBN 0-7935-8079-X. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
2. 1 2  Hammett, Kirk (1997). Kitts, Jeff; Tolinski, Brad; and Steinblatt, Harold, red. *Guitar World Presents Metallica*. Wayne, NJ: Music Content Developers. s. 18. ISBN 0-7935-8079-X. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
3. ↑  "Song info - The God That Failed" Arkivert 4. juli 2008 hos Wayback Machine. Encyclopedia Metallica.
4. ↑  Chris, Ingham (2003). *Metallica: Nothing Else Matters: The Stories behind the Biggest Songs*. New York: Thunder's Mouth Press. s. 108. ISBN 1-5602-5536-6.
5. ↑  Martens, Paul (2005). «Metallica and the God That Failed: An Unfinished Tragedy in Three Acts». I Gilmour, Michael J. *Call Me the Seeker: Listening to Religion in Popular Music*. New York: Continuum. s. 98. ISBN 0-8264-1713-2.
6. ↑  Martens (2005), p. 103.
| Artikkelen inngår i serien om
**Frelsesarmeen** |
| --- |
|  |
| **Frelsesarmeen** |
| Frelsesarmeen
Kategori Frelsesarmeen
Frelsesarmeens korps
Kjente Frelsesarmeoffiserer
Kjente Frelsesarmesoldater |
| **Bakgrunn** |
| Kristendom
Protestantisme
Pietisme
Den anglikanske kirke
Metodisme |
| **Viktige personer** |
| William Booth
Hanna Ouchterlony
Othilie Tonning |

Frelsesarmeen i StavangerFrelsesarmeen Stavanger ble startet den 12. mars 1890. Før det hadde Jeanna Corneliussen hatt møter der fra den 25. oktober 1887. Hun og kaptein Ludvig Dybing kom igjen i februar 1888 og forsøkte å starte opp ett korps da, men måtte gi opp. Da adjutant Peter Anderson høsten 1889 fikk ansvar for Frelsesarmeens arbeid på Vestlandet, gjorde han flere forgjeves forsøk på å få leie et lokale i Stavanger. Teateret var gått konkurs, men han fikk ikke leie dette.

Helt fra starten av hadde Frelsesarmeen mange tilhengere i Stavanger.

Det ble etter hvert mange typer Frelsesarmé-virksomhet som hadde sin base i Stavanger.

Stavanger slumstasjon ble åpnet 8. november 1893 ved løytnantene Inga Ingebretsen og Karoline Jørgensen. 20. juli 1907 åpnet Frelsesarmeen et barneherberge i Stavanger.

Frelsesarmeens arbeid blant døve og blinde hadde i mange år sin vestlandsbase i Stavanger.

Den kjente sosialpioneren Othilie Tonning var fra Stavanger.

Idag ligger Frelsesarmeen i Kongsgaten 50. Frelsesarmeen blir ledet av major Thormod Langeland. Menigheten har et hornorkester og driver et eget velferdssenter for blant annet rusmisbrukere.
**Sheppey Light Railway** var en jernbane på øya Sheppey i Kent som gikk fra Leysdown til Queenborough, hvor det var forbindelse med South Eastern and Chatham Railways linje til Sheerness. Den ble konstruert av Holman Fred Stephens, åpnet i 1901 og stengte 4. desember 1950. Opprinnelig var det fem stasjoner ved henholdsvis Sheerness East, East Minster on Sea, Minster on Sea, Eastchurch og Leysdown, i 1905 kom to til; Brambledown og Harty Road.

Kartet viser Sheppey Light Railway, og andre jernbanelinjer i Kent.

Drift
-----

I de første få årene etter banens åpning brukte SE&CR standard lokomotiver og rullende materiell. Men med den beskjedne trafikken måtte ledelsen tenke annerledes.

### Bensindrevet materiell

I 1904 ble det gjennomført prøver med to bensindrevne jernbanevogner. Den ene med plass for bare fire passasjerer var ikke tilstekkelig, men en større, med plass til 16 viste seg tilfredsstillende. Uheldigvis viste det seg umulig å finne en mekaniker i Sheppey til å vedlikeholde forbrenningsmotorer i motoralderens tidlige dager, så SE&CR måtte holde seg til damp.

### Dampdrevne vogner

Løsningen lå i dampdrevne jernbanevogner, med en liten dampmmaskin permanent montert i en vogn. To ble anskaffet i 1905, en for Sheppey Light og en for den like fjerntliggende *Hundred of Hoo*-linjen på den andre siden av Medway-estuariet. Ytterligere seks ble anskaffet i 1906 for bruk på lite trafikkerte strekninger. Disse vognene forble i bruk frem til utbruddet av første verdenskrig. Dampmaskinene ble skrotet, men vognene ble beholdt, to og to koblet sammen over en felles boggi og slik forble de i bruk i Sheppey, trukket av vanlige damplokomotiver frem til banen ble stengt.
Da de dampdrevne vognene ikke hadde kraft nok til å trekke godsvogner, søkte SE&CR annen løsning, et mindre lokomotiv for den daglige godstrafikken. Et lokomotiv, No. 54 *Waddon*, ble anskaffet brukt fra en nabo og rival, *London Brighton and South Coast Railway*.

Dette var et av banens berømte *Terrier class tank engines*. Dette spesielle eksemplar har overlevd sin tid hos British Railways og er bevart som et statisk objekt, hos Canada National Railway Museum.

Referanser
----------

1. 1 2  Southern Railway Halts

Litteratur
----------

* Kidner, R. W. (1985). *Southern Railway Halts. Survey and Gazetteer*. Headington, Oxford: The Oakwood Press. ISBN 0-85361-321-4.

Eksterne lenker
---------------

* Om banen på nettsiden til Stephens Museum
**Shenzhen Bao'an internasjonale lufthavn** (IATA: **SZX**, ICAO: **ZGSZ**) (forenklet kinesisk: 深圳宝安国际机场; tradisjonell kinesisk: 深圳寶安國際機場; pinyin: *Shēnzhèn Bǎo'ān Guójì Jīchǎng*; tidligere kalt *Shenzhen Huangtian lufthavn*) ligger nær landsbyene Huangtian og Fuyong i bydistriktet Bao'an i storbyen Shenzhen i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. Den er 32 km fra Shenzhens sentrum i bydistriktet Luohu.

Den ble åpnet 12. oktober 1991. Flyplassområdets areal er på 10,8 km² og rullebanen er 3400 m lang og 45 m bred. 

Lufthavnen er hovedbasen for Shenzhen Airlines og Jade Cargo International, og en fokusflyplass for China Southern Airlines. Den er også regional cargobase for Asia-Stillehavet for UPS Airlines. 

Flyplassen gjennomgår for tiden en større utvidelse med en ny terminalbygning og en ekstra rullebane. I 2012 vil den være en av de tre viktigste lufthavner i Sørkina, ved siden av Hongkong internasjonale lufthavn og Guangzhou Baiyun internasjonale lufthavn.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Shenzhen Bao'an International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
|  |
| --- |
| Kong Kristian IVs krone |
| Fyrstelige og adelige titler |
| Keiser og keiserinne

---

Konge og dronning

---

Kurfyrste og kurfyrstinne

---

Storhertug og storhertuginne

---

Erkehertug og erkehertuginne

---

Hertug og hertuginne

---

Storfyrste og storfyrstinne

---

Markgreve og markgrevinne
Marki og markise

---

Fyrste og fyrstinne

---

Greve og grevinne

---

Borggreve og borggrevinne
Vicomte og vicomtesse

---

Baron og baronesse
Friherre og friherrinne

---

Ridder og dame

---

Edler og edle

---

Herre og dame |

**Infante** og **infanta** (spansk og portugisisk, fra latin *infans*, «barn», egentlig «barn som ennå ikke kan snakke», av benektende *in-* og *fari*, tale) er en spansk og portugisisk tittel for prinser og prinsesser av de respektive kongefamilier, utenom den spanske kronprinsen.

Kronprinsen bar fra 1388 tittelen fyrste av Asturias (tittelen anvendes omtrent som «fyrste av Wales» i Storbritannia). På samme vis førte Portugals tronfølger fram til tapet av Brasil (1825) tittelen prins av Brasil.

*Infantado* refererer til besittelsene til en infante eller infanta.

Ektemenn av de som ble født infanta fikk ikke tittelen som infante ved ekteskap (i motsetningen de fleste arvelige titler til den spanske adelen), skjønt tidvis ble de opphøyd til tittelen de gracia («av nåde») på ordre fra monarken.

Referanser
----------

1. ↑  de Badts de Cugnac, Chantal. Coutant de Saisseval, Guy (2002): *Le Petit Gotha*. Paris: Nouvelle Imprimerie Laballery, ISBN 2-9507974-3-1, s. 303, 364-369, 398, 406, 740-742, 756-758
2. ↑  «The style of Infante / Infanta de España» Arkivert 5. september 2017 hos Wayback Machine. *Heraldica*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Lycée Edgar Poe** er en fransk privat ungdomsskole, som ligger på 2 rue du Faubourg-Poissonnière, i det 10. arrondissementet i Paris. Den skylder navnet sitt til den amerikanske forfatteren Edgar Allan Poe (1809-1849).

Mottoet deres på skolens hjemmeside er "*L'intérêt pour l'élève développe l'intérêt de l'élève*".

Et annet sted ble åpnet i 2018 på 12 rue Bossuet, også i 10. arrondissement. Disse stedene betjenes av henholdsvis Bonne Nouvelle og Poissonnière metrostasjoner.

Historie
--------

The Cours Edgar Poe ble opprettet i 1965 av Jean-Charles Sebaoun, som regisserte den i mer enn 30 år.

Skolen oppnådde sin tilknytningskontrakt med staten 26. februar 1980, og ble Lycée Edgar Poe.

I september 1997 overtok Christian og Évelyne Clinet, professorer i matematikk og fysikk-kjemi ved Edgar Poe i mer enn 20 år, ledelsen av skolen etter Jean-Charles Sebaouns pensjonisttilværelse.

I begynnelsen av studieåret 2018 overtok Mara Cornet, en italiensk og kunsthistorielærer, ledelsen av skolen, assistert av Christophe Delfils, en engelsklærer og assisterende direktør. Begge har undervist ved Edgar Poe i mer enn 20 år.

Christian og Evelyne Clinet er utnevnt til ærespresidenter for skolen.

Berømte alumni
--------------

* Olivier Caudron (født 1955), sanger.
* François Ravard (født 1957), fransk plate- og filmprodusent.

Referanser
----------

1. ↑  Article Edgar Poe le Lycée qui remotive les glandeurs
2. ↑  Dans le Xe arrondissement de Paris, le lycée Edgar-Poe fait réussir les cancres
3. ↑  Lycées privés le vrai coût des études

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Lydbokforlaget** var et norsk forlag som utga lydbøker. Forlaget ble etablert i Melhus i 1987. I 1995 etablerte de en avdeling i Oslo og i 2013 ble hovedkontoret på Melhus ble nedlagt og flyttet til Oslo. Forlaget ble etablert og ledet av spesialpedagogen Herborg Hongset og Hilde Nyseth. 

Det var eid i like andeler av en stiftergruppe og de tre forlagene Aschehoug, Gyldendal og Damm. Omsetningen var på 17,5 millioner kr i 2001, drøyt 54 millioner i 2006. og ca 40 millioner i 2013. Etter at Stiftergruppen solgte seg ut av forlaget i 2014 ble Gyldendal og Achehoug stående igjen som eiere med 50 % hver.

En egen lydbokklubb ble etablert, men denne ble solgt til De norske Bokklubbene i 2003. Klubben hadde på den tiden rundt 1000 medlemmer.

Hovedkontoret lå i en kommunalt eid bygning på Søreggen i Melhus sentrum. De hadde tidligere tilhold i en nabobygning like ved hovedveien.

I april 2022 endret Lydbokforlaget navn til Fabel Lyd AS.

Fabel
-----

Våren 2017 lanserte Lydbokforlaget strømmetjenesten Fabel. Fabel er en abonnementstjeneste for lydbøker, som gir muligheten til å høre så mange lydbøker en vil for en fast månedspris. Fabel er eid av Fabel Lyd AS

Lydbokstemmen
-------------

Forlaget delte i samarbeid med Lydbokklubben, ut en årlig pris til det de mente var årets beste stemme innen lydbøker, gjerne i barne- og voksenklasse

* 2002 Kai Remlov for *Genanse og Verdighet* av Dag Solstad
* 2003 Gisken Armand for *Prime Time* av Liza Marklund og Nils Ole Oftebro for *Trollmannens Hatt* av Tove Jansson
* 2004 Klaus Hagerup for sin egen *Markus og Karaokekongen* og Andrea Bræin Hovig for *Presten* av Hanne Ørstavik

Referanser
----------

1. 1 2  Trønderbladet - Å bli lest for (24.12.2002)
2. ↑  Trønderbladet - Lydbokforlaget 20 år (6.6.2007)
3. ↑  Trønderbladet – Lydbokforlaget AS: Solgte Lydbokklubben (7.8.2003)
4. ↑  Trønderbladet - Lydbokforlaget legger ned i Melhus (11.4.2013)

Eksterne lenker
---------------

* Fabel
* Lydbokforlagets hjemmeside

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene **·** MusicBrainz
 |
***Hemlock Hoax, the Detective*** er en amerikansk stumfilm fra 1910.

Handling
--------

Hemlock Hoax tror at han er mye smartere enn Sherlock Holmes. Men dette mislykkes, og han blir latterliggjort i den lille tropiske byen hvor han bor. To gutter planlegger å få litt moro på hans bekostning, og gir ham nyheten om et forferdelig drap som nylig skal ha bltt begått. Holmes blir ført til et åsted, og begynner - med målebånd og forstørrelsesglass - å lete etter potensielle ledetråder. Han oppdager et stykke tøy på en gren, og erklærer at morderen allerede er så godt som avslørt.

Kort tid senere oppdager han en landstryker, som har på seg det samme plagget som den lille tøy-biten ble revet fra. Landstrykeren forsøker å stikke av, men Hoax følger raskt etter ham. Landstrykeren blir deretter ført tilbake til åstedet for hans grusomme forbrytelse, hvor han blir konfrontert med liket av offeret. Men, for første gang, oppdager Hoax at liket ikke var ekte. De to guttene som hadde narret ham, blir skikkelig straffet. Men ikke før resten av folkemengden har gledet seg over nok en god latter, på bekostning av Hoax.

Referanser
----------

1. ↑  HEMLOCK HOAX, THE DETECTIVE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hemlock Hoax, the Detective* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Hemlock Hoax, the Detective* på Silent Era Rediger på Wikidata
Blant de mest kjente hemmelige politiorganisasjoner var det tyske Gestapo, her fra Norge, utstilling som viser gestaposjef Rudolf Kerners kontor i Kristiansand
**Hemmelig politi** (noen ganger **politisk politi** eller **statspoliti**) er politiorganisasjoner som virker i hemmelighet i nasjonens tjeneste for å opprettholde statens sikkerhet mot indre trusler mot staten. Hemmelige politistyrker assosieres gjerne med totalitære regimer fordi deres tjenester ikke er åpne for innsyn fra publikum. Deres hovedfunksjon er å opprettholde statens politiske makt framfor å håndheve lovene, og de har ofte blitt brukt som et instrument for politisk undertrykking. En stat med et betydelig nivå av hemmelig politiaktivitet blir gjerne omtalt som en politistat.

Hemmelige politistyrker kan holdes opp mot nasjonale sikkerhetstjenester som man finner i moderne liberale demokratiske stater som i regelen reguleres av det offentlige og må rapportere om sin virksomhet samt andre tiltak som stiller dem ansvarlige overfor det øvrige samfunn (*accountability*). Slike byråer blir likevel noen ganger nedsettende omtalt som «hemmelig politi».

Organisasjoner med rolle og funksjon som en hemmelig politistyrke kar eksistert opp igjennom historien, enten de har hatt politifunksjoner eller ikke, og uansett om de har blitt betegnet som «hemmelige» eller ei.

Metoder og historie
-------------------

Hemmelige politistyrker i diktaturer og totalitære stater bruker vanligvis vold og terrortiltak for å undertrykke politisk opposisjon og politiske avvikere og kan benytte dødsskvadroner for å utføre attentater og «forsvinninger».

Hemmelig politi i litteraturen
------------------------------

Det kanskje mest berømte eksemplet er tankepolitiet i George Orwells roman *1984*. Her benytter tankepolitiet psykologi og nærmest allestedsnærværende overvåkning for å finne og eliminere medlemmer av samfunnet som har *tanker* som utfordrer de regjerende myndigheter.

I Løven, Heksa og Klesskapet av C.S. Lewis benytter den hvite heksa hemmelig politi. Disse fryktede individene er sadistiske snakkende ulver og lederen deres heter Maugrim.

Se også
-------

* Dødsskvadron
* Etterretning
* Politiets sikkerhetstjeneste
* Riksdagsbrannforordningen
* Stalinisme
* Overvåkning

Referanser
----------

1. ↑  Arnulf Øverland (1986). *Glade Jul!*. *Samlede dikt*. Oslo: Aschehoug. s. 367. «Stille natt, hellige natt!/Far har statspolitiet tatt!»

Kilder
------

* R. J. Stove, *The Unsleeping Eye: Secret Police and Their Victims* (Encounter Books, San Francisco, 2003). ISBN 1-893554-66-X

Eksterne lenker
---------------

* (en) USAs hemmelige politi - FBIs COINTELPRO på 90-tallet
* (en) MSNBC - Innenlandsk spionasje kontra hemmelig politi MSNBC

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia
 |
Musken  Foto: Helge Høifødt 
Usikt over Hellemofjorden fra Musken.  Foto: Helge Høifødt 
**Musken** (lulesamisk: **Måsske**) er ei bygd i Hábmera suohkan/Hamarøy kommune i Nordland. Den ligger midtveis inne i den lange og smale Hellemofjorden/Oarjjevuodna (også kalt Helmåvvå/Hellemoa), som er den sørligste og lengste av Tysfjordens fjordarmer. Stedet ligger ikke langt fra Vuodnabahta/Hellemobotn, der Norge er på sitt smaleste, på midten. Fra Hellemobotn er det i overkant av seks kilometers luftlinje over til Sverige.

  

Bygda hadde i 2003 over 90 innbyggere, men siden 2019 er folketallet nå nede i et 20-talls innbyggere.
Skolen i bygda, som ved skolestart høsten 2009 bare hadde tre elever, er nå nedlagt. Ved siden av skolene på Kjøpsvik og Drag, den ene av tre skoler her i landet som underviste i lulesamisk. 

  

I dag har Musken et av Norges få gjenværende poståpnerier og er ennå (2023) uten veiforbindelse, selv om et forprosjekt for denne har pågått i flere år. Daglig hurtigbåtforbindelse to ganger hver dag fra mandager til torsdager, tre ganger på fredager og en gang på lørdager og søndager. Et vannkraftverk ved Musken har vært planlagt.

  

Nord-Europas antatt dypeste grotte, Råggejávrrerájgge, ligger like ved Musken. Grotten er 580 m dyp og er en gjennomgangsgrotte, noe som muliggjør passasje flere steder.

Referanser
----------

1. 1 2  Musken kraftverk, Tysfjord kommune i Nordland. Melding med forslag til utredningsprogram[*død lenke*] (PDF)
2. ↑  Ber ministeren realisere vegprosjekt til Musken Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. nsr.no 19. juni 2013 (besøkt 23. juni 2013)
3. ↑  Norges dypeste grotter speleo.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Peter Pavels Aabel** (født 19. desember 1795 på Jostedal prestegård i Sogn, død 3. juli 1869) var en norsk prest og skolemann. Han opprettet den første høyere almueskolen i Norge, i Land i Innlandet.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Peter Pavels Aabel var sønn av sogneprest i Jostedal Ole Aabel (død 1852) og Christine Margarete Pavels. Han gikk på skole i Bergen, ble student i 1816 og cand. theol. i 1821.

### Prest, ordfører

Han ble i 1822 sogneprest i Jostedalen. Året etter ble han forflyttet til Sogndal, og ble i 1829 også prost i Sogn. I 1833 ble han forflyttet til Land, hvor han opprettet den første høyere almueskolen i Norge. Han var også ordfører i Nordre Land 1837-39. I 1853 ble han prost i Valdres.

Han utga noen skrifter om opplysningssaken, om skolevesenet og om måteholdssaken. Ellers skrev han i *Theologisk Tidsskrift*, *Morgenbladet*, *Granskeren* og *Christiania-Posten*.

Sommeren 1819 reiste han sammen med Johannes Flintoe og fetteren Gerhard Munthe på deres kjente tur over Hallingdal og Aurlandsdalen til Sogn.

### Familie

I 1822 ble Aabel gift med Margareta Leigh, og var far til legen og dikteren Morten Andreas Leigh Aabel og teologen Oluf Andreas Aabel. Gjennom sin datter, Christine Margrethe Aabel sitt ekteskap med distriktslege i Østerdalen, Christopher Pavels Munthe, var Peter Pavels Aabel morfar til bl.a. maleren Gerhard Munthe, forfatteren og læreren Margrethe Munthe, offiseren og militærhistorikeren Carl Oscar Munthe, samt ingeniøren og slektsforskeren Hartvig Andreas Munthe. Hans oldebarn, Peter Pavels Aabel, bedre kjent som Per Aabel, hadde samme navn som ham.

Kilder
------

* Jens E. Kraft: *Norsk Forfatter-Lexicon. 1814–1856*. 1863.

Eksterne lenker
---------------

* NRK Sogn og Fjordane – fylkesleksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF
 |
**Peter Porsch** (født 15. oktober 1944 i Wien) var formann for Die Linke-fraksjonen i Sachsens landdag fra 1994 til 2007. 

Porsch studerte germanistikk og anglistikk i Wien. Han emigrerte i 1973 fra hjemlandet Østerrike til DDR og ble DDR-statsborger i 1979. Han jobbet i Karl-Marx-Universität i Leipzig. Fra 1982 var han dosent og senere professor for språkteori og sosiolingvistikk.

I 1982 ble han medlem av det statsbærende partiet SED og etter dets transformasjon var han medlem i PDS og Die Linke. Fra 1990 ble han valgt til Sachsens landdag for første gang. Fra 1991 til 1995 og fra 1997 til 2001 var har formann i PDS i Sachsen.

I forbindelse med landdagsvalget i 2004 ble det hevdet at han fra 1970 til 1980-tallet var aktiv som angiver for Stasi.[] Han forklarte at Stasi skummet av informasjon fra ham uten hans viten. Etter at han var blitt beskyldt for sammenarbeid med Stasi ble han gitt status som Stasi-belastet av personalkommisjonen ved sitt arbeidssted, Universität Leipzig, og oppsagt fra sin stilling. En rettssak om oppsigelsen endte med forlik.[]

I mai 2006 besluttet Sachsens landdag med støtte fra alle fraksjoner bortsett fra daværende Linkspartei.PDS å reise sak mot Porsch ved forfatningsdomstolen for å frata ham hans mandat i henhold til artikkel 118 i Sachsens forfatning, etter at landdagen hadde besluttet at Porsch hadde vært aktiv som Stasi-informant. Forfatningsdomstolen avviste saken av formelle grunner, ettersom tidsfristen for å reise sak var overskredet.[] Porsch har ført rettssaker for å forhindre aviser å omtale hans fortid som angiver for Stasi og fikk medhold i retten.[]

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000022685, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Professorenkatalog der Universität Leipzig, Catalogus Professorum Lipsiensis ID Porsch\_2829, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** Munzinger (iba)
 |
***The Goat*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Donald Crisp.

Handling
--------

Chuck McCarthy lengter etter muligheten til å bli skuespiller, til tross for protestene fra kjæresten hans: Molly O'Connors, og fra familien hans. Når han en dag redder den løpske kjæledyr-apen til skuespillerinnen Bijou Lamour, tiltrekker han seg oppmerksomheten til lederne fra film-studioet. Chuck får dermed muligheten til å begynne som stuntmann. I en periode er Charles godt fornøyd med å gjennomføre forskjellige livsfarlige bragder, og spankulere rundt i nye, kostbare klær. Men når hoverollen i en ny film, Marmaduke X. Caruthers, nekter å være med på et spesielt farlig stunt for å produsere en krigsfilm, gjør Chuck dette stuntet på hans vegne. Men han blir alvorlig skadet i denne prosessen.

Studio-sjefen, som umiddelbart ser en mulighet til å promotere den viktigste stjernen deres, pakker raskt Marmaduke inn i bandasjer og sender ham til et sykehus. Samtidig blir Chuck fjernet i all hemmelighet gjennom en bakdør. Dagen etter sender Filmcraft Company en sjekk til Chuck på 1 000 dollar, for at han skal holde kjeft om ulykken. Han og Molly bruker deretter pengene på deres bryllupsreise til Niagara Falls.

Skuespillere
------------

* Fred Stone som Chuck McCarthy
* Fanny Midgley som Mrs. McCarthy
* Charles McHugh som Mr. McCarthy
* Rhea Mitchell som Bijou Lamour
* Sylvia Ashton som en Vampire
* Philo McCullough som Marmaduke X. Caruthers, en annen skuespiller
* Winifred Greenwood som Molly O'Connors
* Charles Ogle som Direktør Graham
* Ernest Joy som eb Studio Manager
* Clarence Geldert som en rollebesetning-ansvarlig
* Raymond Hatton som Jimmy Quicksilver, assisterende direktør
* Noah Beery som en Cowboy
* Ramon Novarro

Referanser
----------

1. ↑  THE GOAT

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Goat* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Goat* på American Film Institute Rediger på Wikidata
***The Goodbye Girl*** er en amerikansk dramakomedie fra 1977. Filmen er produsert av Ray Stark og regissert av Herbert Ross. Richard Dreyfuss, Marsha Mason, Quinn Cummings og Paul Benedict spiller hovedrollene. Manuset ble skrevet av Neil Simon. Filmen handler om den arbeidsløse revydanserinnen Paula (Mason), som bor i New York sammen med datteren Lucy (Cummings). Når skuespilleren Elliot (Dreyfuss) flytter inn i leiligheten, tar Paulas liv en ny vending.

Dreyfuss vant Oscar for beste mannlige hovedrolle for rolleskildringen. Han var den yngste vinneren av denne kategorien i over 20 år før Adrien Brody slo aldersrekorden i 2003 for *Pianisten*. *The Goodbye Girl* ble også nominert til Oscar-priser for beste film (Stark), beste kvinnelige hovedrolle (Mason), beste kvinnelige birolle (Cummings) og beste originalmanus (Simon). Det amerikanske filminstituttet (AFI) har kåret filmen til tidenes 81. beste kjærlighetsfilm fra USA.

Broadway-musikalen *The Goodbye Girl* fra 1993, med Martin Short og Bernadette Peters i hovedrollene, er basert på filmen.

Handling
--------

Skuespilleren Elliot Garfield (Richard Dreyfuss) har nettopp ankommet Manhattan for å spille sitt livs rolle, Rikard III i en produksjon på off-off-Broadway. Revydanserinnen Paula McFadden (Marsha Mason) har nettopp blitt dumpet igjen. Denne gangen har eksmannen forlatt henne for å spille inn en film i Italia. Han har leid ut leiligheten til Garfield og latt Paula og den ni år gamle datteren Lucy (Quinn Cummings) være igjen uten jobb eller et sted å bo. Garfield har rettslig krav på leiligheten, men takler ikke å kaste ut en mor og hennes datter. På tross av Garfields fæle uvaner, skaper de et hjem.

Medvirkende
-----------

* Richard Dreyfuss som Elliot Garfield
* Marsha Mason som Paula McFadden
* Quinn Cummings som Lucy McFadden
* Paul Benedict som Mark
* Barbara Rhoades som Donna
* Theresa Merritt som Mrs. Crosby
* Michael Shawn som Ronnie
* Patricia Pearcy som Rhonda
* Nicol Williamson som Oliver Fry

Referanser
----------

1. ↑  «*The Goodbye Girl*». Worldwide Box Office. Besøkt 15. september 2017.
2. ↑  «The 50th Academy Awards (1978) Nominees and Winners». Academy of Motion Picture Arts and Sciences (AMPAS). Besøkt 15. september 2017.
3. ↑  «AFI'S 100 YEARS...100 PASSIONS». Det amerikanske filminstituttet. Besøkt 15. september 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Goodbye Girl* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* *The Goodbye Girl* hos Filmweb

* (no) *The Goodbye Girl* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *The Goodbye Girl* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *The Goodbye Girl* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *The Goodbye Girl* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *The Goodbye Girl* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *The Goodbye Girl* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *The Goodbye Girl* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *The Goodbye Girl* på American Film Institute Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**George Scott** (født 1804, død 1874) var en britisk metodistpredikant som i 1830 kom til Stockholm som misjonær. Han fikk ganske fort i gang et arbeid som førte til at mange kom for å høre ham tale, og utover på 1830-tallet kom det opp et ønske om å bygge en engelsk kirke i Stockholm. Det ble samlet inn penger til prosjektet både i England og USA, og i 1840 stod den engelske kirken ferdig. 

I 1839 hadde Carl Olof Rosenius tatt kontakt med Scott for å få åndelig veiledning. Dette hadde ført til et vennskap som igjen ledet til at Scott gjorde Rosenius til sin assistent. Da Scott i 1841 reiste til USA for å samle inn penger til å betale resten av gjelden på kirken, ble det Rosenius som overtok hans prekestol. Da Scott kom tilbake fra USA, startet han månedsbladet *Pietisten*, hvor han selv var redaktør og Rosenius medarbeider.

20. mars 1842 talte Scott i kirken da det kom inn en stor folkemengde og forstyrret møtet. Scott måtte flykte og etter hvert forlate Sverige. Rosenius overtok da som redaktør av *Pietisten* og var bladets redaktør til sin død. Scott kom ikke tilbake til Sverige, men holdt kontakten med Rosenius ved brev. De møttes en gang senere, den eneste gangen Rosenius reiste utenlands. Det skjedde i Oslo.[]

Referanser
----------

1. 1 2   Svenskt biografiskt lexikon, «George Scott», Svensk biografisk leksikon-ID 6426[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Scotts biografi på Rosenius-nettstedet kristnet.org (Svensk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Svenskt biografiskt lexikon **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LIBRIS **·** NLA
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for USAs flagg USA |
| Turn: |
| Olympiske leker |
| Gull | OL 1932 i Los Angeles |  Køller |

**George Helm Roth** (født 25. april 1911 i Los Angeles, død 31. oktober 1997 i Studio City) var en amerikansk turner. Han representerte Los Angeles Athletic Club (LAAC).

Resultater
----------

Han deltok i køller (*indian clubs*) under sommer-OL 1932 i Los Angeles, der han fikk gullmedalje. USA vant alle medaljene i denne øvelsen; Philip Erenberg fikk sølv, og William Kuhlemeier bronse.

Han vant mange konkurranser i California, men ble aldri USA-mester i turn.

Biografi
--------

Roth begynte sin utdanning ved University of California, Berkeley, men måtte avbryte studiene på grunn av Den store depresjonen som rammet USA hardt på 1930-tallet. Han hadde både kone og barn å forsørge. Da han deltok i OL var han fortsatt arbeidsledig, og det sies at han mat fra OL-landsbyen for å ta med hjem til familien. Han skal også ha haiket tilbake til Hollywood, der han bodde, etter OL.

Etter OL fikk han jobb i et program som utgjorde en del av Theodore Roosevelts New Deal. Senere jobbet han som geologisk tegner for Shell Oil i Long Beach, og han fikk senere en Bachelor of science-grad innen geologi og petroleumsteknikk. Fra 1952 jobbet han som selvstendig konsulent, og fant flere olje- og gassfelter i California.

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 26. januar 2016[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Sports Reference – *George Roth*». Arkivert fra originalen 28. januar 2012. Besøkt 18. februar 2010.
3. ↑  Topend sports – *Olympic Club Swinging*

Eksterne lenker
---------------

* (en) George Roth – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) George Roth – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) George Roth – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
* Profil på DatabaseOlympics.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**George James Ross** (født 1. desember 1877, død 28. august 1945) var en britisk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm.

Ross vant en olympisk bronsemedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Italia og Ungarn. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble arrangert på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag. Fire år tidligere, under OL 1908 i London, kom han på åttendeplass med det britiske laget i mangekamp

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse Bronse i turn, mangekamp lagkonkurranse (Storbritannia)

Eksterne lenker
---------------

* (en) George Ross – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) George Ross – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) George Ross – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Jurij Aleksandrovitsj Sjljapin** (russisk: Юрий Александрович Шляпин; født 11. januar 1932 i Moskva, død 8. juli 2009 i Moskva) var en sovjetisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956.

Sjljapin vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det sovjetiske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Jugoslavia. Sjljapin spilte seks kamper i turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1956 Australias flagg Melbourne - Bronse Bronse i vannpolo, Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Referanser
----------

1. ↑   arkiveringsdato 4. august 2010, arkiv-URL web.archive.org, sport-necropol.narod.ru[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jurij Sjljapin – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Jurij Sjljapin – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Jurij Sjljapin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jurij Sjljapin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Jurij Grigorjevitsj Salnikov** russisk: **Юрий Григорьевич Сальников** (født 6. juni 1950) er en tidligere sovjetisk rytter som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.

Salnikov ble olympisk mester i hestesport under sommer-OL 1980 i Moskva. Han var med på det sovjetiske laget som vant lagkonkurransen i feltritt foran Italia og Mexico. Laget besto av Salnikov på hesten «Pintset», Aleksandr Blinov på «Galzun», Sergej Rogosjin på «Gelespont» og Valerij Volkov på «Tskheti». Salnikov og «Pintset» kom på tredjeplass bak italienske Federico Roman på «Rossinan» og Aleksandr Blinov på «Galzun» i den individuelle konkurransen i feltritt.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - **Gull** i hestesport, feltritt lag Sovjetunionens flagg Sovjetunionen
* Bronse 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Bronse i hestesport, feltritt Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jurij Salnikov – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jurij Salnikov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Blidensol** var en herskapseiendom på strandsida i Stavanger. Eiendommen dekket området mellom Øvre Strandgate og Løkkeveien i øst og vest, og fra Andasmauet til Rosenberggata i sør og nord.

Plasseringen av Blidensol i Stavanger i 1889
Blidensol var fram til 1607 en del av Eiganes, som ble gitt av kong Kristian IV til Stavanger by. Byen har så leid ut tomter på Eiganes i første omgang opp til Løkkeveien, mot en årlig avgift til byens kasse. Avgiften ble kalt grunnleie, og var en slags festeavgift.

Blidensol er første gang omtalt i Ulrik Fredrik Aagaards kart over Stavanger fra 1726. Den neste skriftlige kilden er fra 1737.

Den første kjente eieren er Laurits Andersen Smith (født 1680 og død i 1758) i 1741. Kilden tyder på at han har kjøpt opp flere mindre tomter og slått dem sammen til en stor eiendom. I 1777 eide sønnen Anders Lauritsen Smith eiendommen, men han bodde selv på torget. I 1787 skjøtet Lorens Ankermann Smith Blidensol til søsteren Johanna Margrete Smith, som hadde eiendommen til 1822. Michael Smith solgte eiendommen ut av Smith-familiens eie i 1825 – til Mikael Svendsen og Ole Seglem. Siden er det mange andre eid huset, og eiendommen er blitt delt opp i mange mindre tomter.

Villa Blidensol
---------------

Bygningen Villa Blidensol kan føres tilbake til branntakstprotokollen i 1777, men er ikke omtalt i en tilsvarende branntakstprotokoll fra 1767. Noen mener at deler av huset er vesentlig eldre, men vi vet ikke om bygningsdelene har blitt flyttet hit eller bygd der opprinnelig.

Villaen er hvitmalt med vinduer i empire-stil, det vil si trolig fra perioden 1805-1820. Mye av interiøret er uendret siden vinduene ble skiftet. Byantikvaren har fredet villaen.[] Før den ble fredet, var det lenge snakk om å rive villaen.[]

Gata Blidensolstredet har navnet fra eiendommen.

Referanser
----------

* Hans Eyvind Næss: Miljøbevaring i Stavanger, Dreyer forlag, 1975, side 168-169
* Arne Kvitrud: Huseiere i Stavanger 1701-1807 –. Utgave 2009.
* Reidar Frafjord: Blidensol –  Arkivert 11. juni 2011 hos Wayback Machine.. Utgave 2007.

Noter
-----

1. ↑  8.4.1737 - Axel Kiellands privatarkiv i Stavanger byarkiv, pakke 2, legg 3
2. ↑  Kvitrud, 2009
3. ↑  Statsarkivet i Stavanger, Branntakstprotokoll for Stavanger for 1777 –
4. ↑  Næss, 1975
5. ↑  Statsarkivet i Stavanger, Branntakstprotokoll for Stavanger for 1767 og Næss, 1975
6. ↑  se Frafjord, 2007
**Absolute Poker** var et nettbasert pokerselskap.

I 2007 opplevde selskapet sterke anklager om juks. Det kunne da se ut som om noen spillere hadde anledning til å se de øvrige spilleres kort og dermed forutse spillets gang.

Selskapets aktivitet ble stengt av FBI i april 2011. Selskapet ble da anklaget for blant annet skatteunndragelse og hvitvasking av penger.

I mai kom det frem at selskapet ble kontrollert av det norske selskapet *Madeira Fjord* gjennom en rekke holdingselskaper og datterselskaper registrert i mange forskjellige land.

Referanser
----------

1. ↑  Absolute Poker in ‘Superuser’ Controversy Bluff Europe
2. ↑  Full Tilt Poker, PokerStars og Absolute Poker tiltalt for svindel Arkivert 20. mars 2013 hos Wayback Machine.PokerListings Norge
3. ↑  Manhattan U.S. Attorney Charges Principals of Three Largest Internet Poker Companies with Bank Fraud, Illegal Gambling Offenses, and Laundering Billions in Illegal Gambling Proceeds FBI
4. ↑  – Internasjonalt pokernettverk styres fra Norge E24
**Absolutte avvik** til et element i et datasett er den absolutte differensen mellom dette elementet og et gitt punkt. Vanligvis er punktet som avviket beregnes i forhold til enten medianen eller det aritmetiske gjennomsnittet av datasettet.

**Gjennomsnittlig absolutt avvik** til et datasett er gjennomsnittet av det absoluttet avviket til hvert element i datasettet. Dette er et mål på statistisk spredning.

Det gjennomsnittlige absolutte avviket til mengden {*x*1, *x*2, ... *x**n*} er:

{\displaystyle {\frac {\sum \_{i=1}^{n}|x\_{i}-{\hat {x}}|}{n}}}
hvor {\displaystyle {\hat {x}}} er det valgte målet for sentraltendensen til mengden og som det gjennomsnittlige absolutte avviket beregnes i forhold til.

Medianen er det punktet som minimerer det gjennomsnittlige absolutte avviket til et datasett. For eksempel, for mengden {1,2,2,4,6}, er medianen 2 mens gjennomsnittet er 3. Det gjennomsnittlige absolutte avviket fra medianen er (1+0+0+2+4)/5 = 1,4 mens det gjennomsnittlige absolutte avviket fra gjennomsnittet (noen ganger kalt **gjennomsnittsavvik**) er (2+1+1+1+3)/5 = 1,6.

Generelt er det gjennomsnittlige absolutte avviket fra gjennomsnittet mellom en og to ganger større enn det gjennomsnittlige absoluttet avviket fra medianen. Det gjennomsnittlige absoluttet avviket er også alltid mindre enn eller lik standardavviket.

Referanser
----------

1. ↑  Science19.com - *Slik beregner du Absolutt Avvik (og gjennomsnittlig Absolutt Avvik)*, besøkt 22. januar 2019.
2. ↑  Lær.no - *Gjennomsnittsavvik* Arkivert 23. januar 2019 hos Wayback Machine. besøkt 22. januar 2019.
3. ↑  NTNU - *ST0202 Statistikk for samfunnsvitere*[*død lenke*], besøkt 22. januar 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld
 |
Celestúns beliggenhet i Yucatán
**Celestún** er en landsby og en kommune i den meksikanske delstaten Yucatán. Den ligger ved Mexicogolfen nordvest på Yucatánhalvøya, rett nord for grensen til delstaten Campeche. Kommunen hadde 6 243 innbyggere i 2005. Landsbyen ble grunnlagt i 1718. Den har tradisjonelt vært en fiskerlandsby, men de siste åra har også turismen økt, takka være et variert fugleliv og lange sandstrender. Det produseres også salt i Celestún.

Rundt landsbyen ligger Celestún biosfærereservat, et våtmarksområde med et aeral på rundt 600 km² som er kjent som vinterdestinisjonen til et stort antall flamingoer og andre trekkfugler. Det er populært blant turister å ta båtturer på Ría Celestún, som går gjennom reservatet.

Ordet Celestún kommer fra yukatansk maya og betyr «Steinskremsel» (av *celes* «frykt, skremsel» og *tun* «stein»).

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Celestún – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Celje slott, sett fra bredden av elven Savinja, høyden slottet ligger på behersker terrenget under
**Celje slott** eller Celje øvre slott, også gamle slott (slovensk: *Celjski grad*, *Celjski zgornji grad* eller *Stari grad*) er et slott i Celje, Slovenia, med beliggenhet ved bredden av elven Savinja. Byggingen ble påbegynt i 1322, men slottet har siden den gangen gjennomgått omfattende endringer og siden 1700-tallet er det i praksis en stor ruin. Slottet er en av de største befestningsverk og slott på slovensk territorium. I en lang periode var det sete for hertugen av Celje.

Celje slott er idag under restaurering og det er en restaurant tilknyttet stedet.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Celje Castle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Celje slott Arkivert 20. desember 2020 hos Wayback Machine.
* Lokal slovensk nettside om Celje slott (engelsk)

Celje slott

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Domaine d'Espérance** er et armagnachus, som ligger i Mauvezin d'Armagnac i regionen Bas-Armagnac. Virksomheten har 34 hektar vinmarker. Eiendommen har bygninger fra 1700-tallet. 

Eiendommen ble i 1990 kjøpt av Jean-Louis og Claire de Montesquiou. De første årene var fokus på produksjon av vin de pays-vin for å øke inntektene, mens det senere er satset mer på armagnac, og da på økologisk produksjon.

Utvalg
------

* 5 year old
* 10 year old
* Vintage 1990
* Vintage 1991
* Vintage 1993

Domaine d'Espérance tilbyr også en hvit armagnac, dvs. en armagnac som ikke er lagret på fat. Dette er et nytt produkt innen armagnac, og kalles *La Blanche*. 

I tillegg produseres rød og hvit vin, samt en rød og en hvit Floc de Gascogne, som er en aperitif lagd av armagnac og juice (tilsvarende Pineau des Charentes).

Referanser
----------

1. ↑  Richard James (2005). «Armagnac Autumn 2005». WineWriting.com. Arkivert fra originalen 25. januar 2007. Besøkt 04.01.2007.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Domangart mac Ferguso** eller **Domangart Réti** (død ca. 507) var konge av Dalriada, et gælisk rike i vestlige delen av dagens Skottland. Han etterfulgte sin far, Fergus Mór, Dalriadas første konge, en gang rundt 501 og styrte fram til sin død, ca. 507.

Beda synes omtale ham som *Reuda dux*. Dux hadde vanligvis betydning «leder», ikke konge. Krigshøvding er kanskje en mer rimelig tittel, men tradisjonen har posthumt plassert Fergus som Dalriadas første konge, og kongelistene Domangart Réti som hans sønn, og har således betydning for senere skotske genealogier.

Han hadde minst to sønner: Comgall og Gabrán, begge ble konger etter hverandre. *Vita* eller helgenbiografien til sankt Patrick, *Vita tripartita Sancti Patricii*, hevder at han var tilstede ved helgenens død, ca. 493. Ved sin egen død ble han etterfulgt av sin sønn Comgall i Argyll.

Hans tilnavn, *Réti*, opptrer i Adomnáns *Livet til sankt Columba* i formen *Corcu Réti*, og er kanskje en henvisning til Dál Riata. Corcu, er en gammelirsk (primitiv irsk) betegnelse for en slektsgruppe. Det er vanligvis kombinert med navnet til en guddom eller mytisk stamfar. Det synes å være tilsvarende som begrepet Dál. Alternativt, framfor å representere et alternativ navn for alle fra Dál Riata, kan det være at Corcu Réti var navnet gitt til den slektsgruppen som senere ble delt for forme Cenél nGabráin av Kintyre og Cenél Comgaill av Cowal, således ekskludere Cenél nÓengusa av Islay og Cenél Loairn av midtre og nordlige Argyll.

Referanser
----------

1. ↑  Fraser, James E. (2009): *From Caledonia to Pictland: Scotland to 795*, Edinburgh University Press, s. 146
2. ↑  Eksempelvis *Senchus Fer n-Alban* («Historien til mennene av Alba») og *Duan Albanach*
3. ↑  Sims-Williams, Patrick; Williams, Gruffydd Aled (2009): *Cambrian Medieval Celtic Studies*, James Hall (Publishing), s. 66
4. ↑  Clarkson, Tim (2012): *Columba*, Birlinn
5. ↑  *The Chronicle of Ireland*, bind 1, Liverpool University Press, 2006, s. 85

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Fergus I** | **Konge av Dalriada**(ca. 501–ca. 507) | Etterfølger:**Comgall** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |