**Cornelius Jansen** eller **Jansenius**, også kalt **Corneille Janssen** (født 28. oktober 1585 i Acquoi i Geldermalsen i nærheten av Leerdam i Nederlandene, død 6. mai 1638 i Ieper), var en nederlandsk teolog og katolsk biskop. 

Jansen ble professor i Louvain i 1630 og biskop av Ieper i 1636. Jansen gjorde det til sitt prosjekt å ved å vendte tilbake til Augustins lære om synden og nådevalget bekjempe de pelagianske tendenser som han anså kom frem særlig ved jesuittenes innflytelse innen katolsk teologi. Med sin bok *Augustinus seu doctrina S. Augustini de humanæ naturæ sanitate ægritudine, medicina* (3 bind, 1640) la han grunnlaget for det som etter hans død ble kalt jansenismen.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Cornelius Jansen kom fra en katolsk familie. Fra 1602 viet han seg til studiet av teologi i Leuven. Der kom han inn i tvisten mellom jesuittene og tilhengerne av Michael Bajus, hvis lære han fant å være å foretrekke. I Leuven møtte han Jean Duvergier de Hauranne. I 1604 dro han til Paris.

### Karriere

Noen år senere bodde og underviste han i nærheten av Bayonne, hvor han overtok ledelsen av et nyetablert kollegium. 

Sammen med Du Vergier studerte han kirkens fedres skrifter, særlig av Augustin. I 1616 (eller 1617?) ble han leder for en høyskole i Leuven, der han igjen kom i konflikt med jesuittene. I 1624 og 1626 ble han sendt til Madrid for å motvirke den økende innflytelse fra jesuittenes virksomhet i Leuven (sannsynligvis med fremgang). I 1630 ble han professor i eksegese ved universitetet i Leuven og underviste rn streng augustinisme, spesielt i forhold til læren om fri vilje og den guddommelige nåde.

Imidlertid var ikke Jansen bare opptatt av teologi, men hadde også politiske drømmer: Han håpet på at et Flandern skulle bli frigjort fra det spanske styre, etter Nederlands eksepel. For å dempe de uunngåelige vanskene med spanjolene skrev han under pseudonymet «Armacanus» den politiske pamflett *«Alexandri Patricii Armacani Theologi Mars Gallicus seu de justitia armorum regis Galliae libri duo.»* I den fordømte han den kardinal Richelieus lumske politikk, som fikk i stand en pakt med kalvinister for å skade det katolske Habsburg.

### Biskop

Dem 31. juli 1636 ble han biskop av Ypres (*Ieper*), og ble bispeviet den 28. oktober 1636. Men det var ikke for lenge. For han døde av pesten den 6. mai 1638 etter at han fullførte sitt hovedverk *«Augustinus, sive doctrina Sti. Augustini de humanae naturae sanitate, aegritudine, medicina adversus pelagianos et massilienses»*. Det kom så kort før hans død at han ikke rakk å styre dets virkning: Vel er «jansenismen» oppkalt etter ham, men han var død før hans verk hadde fortettet seg til en egen bevegelse.

Verker
------

* *Pentateuchus, sive Commentarius in quinque libros Moysis.* Löwen 1641. Digitalisat der 3. Aufl. 1685 der Bayerischen Staatsbibliothek
* *Augustinus, sive doctrina Sti. Augustini de humanae naturae sanitate, aegritudine, medicina adversus pelagianos et massilienses.* 3 bb. Löwen 1640. Nachdruck: Minerva, Frankfurt a. Main 1964

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, oppført som Cornelius Otto Jansen, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Cornelius-Otto-Jansen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Proleksis Encyclopedia, oppført som Cornelius Jansen, Proleksis enciklopedija ID 28783[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 26. mars 2018, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Carlquist, Gunnar, red. (1933). *Svensk uppslagsbok. Bd 14*. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB. s. 304.

Litteratur
----------

* Louis Cognet: *Le Jansénisme*, Paris, PUF, collection « Que sais-je ? » n° 960, 1967. ISBN 978-2-13-038900-2
* Hervé Hasquin (dir.): *Dictionnaire d'histoire de Belgique. Vingt siècles d'institutions, les hommes, les faits*, Bruxelles, Didier Hatier, 1988, s. 260.
* Lubac, de (H.): *Surnaturel. Études historiques*, Pais, Aubier, 1946, særlig kap. 2 & 3.

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Catholic-Hierarchy **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** BPN **·** BPN **·** NLA **·** NKC **·** ICCU **·** BNE
 |