recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**L’easy A/S** er et dansk selskap som har sin virksomhet innen salg og utleie av forbrukervarer, hovedsakelig hvitevarer, TV-/DVD-/hjemmekino-anlegg, digitalkameraer, PC-er og mobiltelefoner via egne telefonsentre. Selskapet ble startet i Odense i 1985 av Niels Thorborg. Først hadde virksomheten navnet VaskRent, men i 1992 byttet selskapet navn til L'easy. Fra starten var det to danske butikkjeder (TeleRent og D:E:R) som drev salg på vegne av L'easy.

L'easy-konsernet omsetter idag omtrent 1,5 milliarder danske kroner og har cirka 600 ansatte. Selskapet startet virksomhet i Sverige i 1998 og i Nederland i 2006. Virksomheten i Norge startet i 2001. I 2006 kjøpte L'easy Thorn-selskapene i Norge og Sverige.

Ifølge en undersøkelse på DinSide.no i 2003, er PC-produktene i L'Easy høyst middelmådige. Undersøkelsen viste også at årlig rente for å lånefinansiere en pc, i stedet for å kjøpe, kom opp i 20–25 prosent.

Referanser
----------

1. ↑  Dyre og dårlige leiebutikker Arkivert 12. februar 2007 hos Wayback Machine. DinSide.no, 21. oktober, 2003

Eksterne lenker
---------------

* Leasy, Norge
* Leasy, Sverige

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Britiske soldater fra Machine Gun Corps med en Vickers MG i luftvernstilling.
**Machine Gun Corps** (MGC) var et korps i den britiske hæren under første verdenskrig. Korpset ble etablert i oktober 1915 for å utnytte maskingeværene på vestfronten mer effektivt. De britiske stridsvognene var først del av MGCs *Heavy Branch* før de ble skilt ut i et eget stridsvognskorps (Royal Tank Regiment). MGC ble oppløst i 1922.

Historikk
---------

Ved krigsutbruddet i august 1914 var den britiske overkommandoen helt overbevist om det taktiske potensialet for maskingeværer. BEF hadde derfor bare en maskingeværtropp med to maskingeværer i hver infanteribataljon eller kavaleriregiment. I november 1914 ble Motor Machine Gun Service opprettet som en del av Royal Artillery og besto av maskingeværbatterier oppsatt på motorsykkel. Dessuten ble det satt opp en maskingeværskole i Frankrike.

Etterhvert ble det klart at maskingeværene var mest effektive som del av større enheter og bemannet av mannskaper med spesiell trening i bruk av maskingeværene. Derfor ble Machine Gun Corps dannet i oktober 1915.

Infanteridelen av MGC var den helt klart største og besto av maskingeværavdelingene som ble overført fra infanteribataljonene. Disse ble gruppert i maskingeværkompanier med tre kompanier i hver divisjon. I 1917 fikk divisjonene et fjerde maskingeværkompani. I februar/mars 1918 ble disse kompaniene organisert inn i maskingeværbataljoner.

Rundt 170 500 soldater og offiserer tjenestegjorde i MGC og av dem ble 62 049 såret, inklusive 12 498 drept. Dette gav korpset tilnavnet «the Suicide Club» («selvmordsklubben»).

Etter krigen ble MGC omorganisert i mindre enheter samtidig som hæren ble redusert i størrelse. Korpset var i aktiv tjeneste i flere av de påfølgende krigene, slik som den russiske borgerkrigen, den Tredje anglo-afghanske krig og i trefninger i Den nordvestlige grenseprovinsen i Britisk India.

Portal: Første verdenskrig
***Macht und Rebel. Skandinavisk misantropi 2*** er en bok skrevet av den norske forfatteren Abo Rasul (pseudonymet til Matias Faldbakken), og ble gitt ut av Cappelen i 2002. I 2003 kom boken ut som en del av Cappelens utvalgte billigbøker. Boka er oversatt til dansk, finsk og tysk.

Macht og Rebel er hovedpersonene i boka, men tittelen er også et ordspill på Nacht und Nebel, en av Hitlers forordninger for å fjerne meningsmotstandere. Boka innleder med et sitat fra Nacht und Nebel.

Boka fikk mye oppmerksomhet, og skapte to debatter etter utgivelsen: Om venstresida og om sjokkerende innhold, eller om noe kunne provosere lenger («griseri-debatten»).

Noen av tingene som sjokkerte, og skapte «griseri-debatten», var innledningsvis hovedpersonen Rebels anale lek med en agurk, senere at Macht og Rebel fikk seg kjærester som var 12 og 14 år gamle (mens de selv var i tredveårsalderen), og at de fikk innvandrerungdom til å tatovere nazistiske merker på seg.

Eksterne lenker
---------------

 Wikiquote: Macht und Rebel. Skandinavisk misantropi 2 – sitater

* Cappelen.nos utdrag fra boka (pdf)

Portal: Litteratur
**Trumf** er et *bonuskort*, eller såkalt *lojalitetsprogram* som drives av Trumf AS (976 912 047 i 
enhetsregisteret) og som er rettet mot kunder i NorgesGruppen og Shell.

Trumf ble lansert i 1996. Programmet omfattet 1,2 millioner norske husholdninger ved utgangen av 2008. Dagligvarekjedene Centra, Joker, Kiwi, Meny, Spar og Ultra, Mathuset Jacob's på Holtet, bensinstasjonkjeden Shell og kredittkortene Trumf Visa og Shell Mastercard er tilsluttet programmet. Kunder som har skaffet seg Trumfkort opparbeider bonuspoeng ved kjøp i tilsluttede dagligvareforretninger tilsvarende 1% rabatt. De får også visse andre fordeler fra partnerne i programmet.

Noen få torsdager i året er det Trippel-Trumf, noe som vil si at kundene får 3% rabatt. Det er flere kredittkort som kan kobles opp til Trumf bonuskortet og gir ekstra bonuspoeng. Dette gjelder blant annet yA kredittkort, som vil gi kunden 3% ekstra poeng. På en Trippel-Trumf-torsdag vil derfor kunden få bonuspoeng tilsvarende 6% rabatt.

I 2007 ervervet NorgesGruppen kontroll i Trumf AS.

Referanser
----------

1. ↑  NorgesGruppen.no: Årsrapport 2000 for NorgesGruppen [PDF]
2. ↑  Kari Lea Hennestad (19. april 2009). «Flere bruker bonuskort». *Aftenposten*. Besøkt 31. mai 2009.
3. ↑  trumf.no
4. ↑  «[yA Kredittkort] Spar 3% på dagligvarer - Søk her! ✓ Samlino.no». *Samlino.no* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 30. august 2017. Besøkt 30. august 2017.
5. ↑  Konkurransetilsynet – NorgesGruppen Forbrukerservice AS – Trumf AS Arkivert 27. august 2014 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Macheng sentrum
**Macheng** (kinesisk: 麻城; pinyin: *Máchéng*) er et byfylke i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Huanggang.

Det hadde 1 176 249 innbyggere i 1999.

Historie
--------

Macheng kan spores tilbake til Vår- og høstannalenes tid da det var del av Churiket. Her stod det viktige Wu Chu-slaget (ca. 506 f.Kr.). 

Navnet Macheng ble gitt i 598 e.Kr.

Misjonærmordene i Sungpu fant sted i Macheng fylke i 1893; to svenske frikirkelige protestantiske misjonærer ble myrdet på sin misjonsstasjon, og under etterspillet fikk den svensk-norske konsul i Shanghai, nordmannen Carl Bock, utvirket avstraffelser og sanksjoner.

I 1927 brøt det ut et større bondeopprør i Macheng, og svært mange av opprørerne sluttet seg til Mao Zedongs styrker under sine lokale generaler, Wang Shusheng og Chen Zaidao.

Under Det store spranget-kampanjen i 1958-62 fikk Macheng stor nasjonal oppmerksomhet for sine folkekommuners utrolig store produksjonsresultater. I august 1958 uppgav rapporter at folkekommunen Jianguo klarte å oppnå en avkastning på 18 450 kilo ris per *mu* åkermark ved å transplantere ris fra andre felt. Opplysningene viste seg imislertid å være oppblåse og 17,5 prosent av det ansvarlige produksjonslagets medlemmer døde av sult 1959-60.

Kulturminner
------------

Baizipagoden (*Baizi ta*, 柏子塔) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

### Jernbane

Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou, Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.

### Vei

Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑  Yang Jisheng: *Tombstone: The Great Chinese Famine, 1958-1962,* ed. E. Friedman. (2012: Farrar, Straus and Giroux), s. 333.

Litteratur
----------

* William T. Rowe: *Crimson Rain: Seven Centuries of Violence in a Chinese County*, Stanford University Press, 2007, ISBN 0804754969

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Plötzensee** er en innsjø i Berlin i Tyskland med et areal på 7,7 ha og et dyp på opp til 5,5 meter. Innsjøen ligger i parken Rehberge, som før var en del av Wedding (i dag en del av bydelen Mitte).

Badestranden i Plötzensee
Navnet Plötzensee kommer av *Plötze* er et tysk navn på fisken mort, som yngler i innsjøen. Innsjøen er i en rekke av sjøer som strekker seg fra nordøst til Spreedalen, dannet etter siste istid. Frem til 1443 hadde klostret St. Marien i Spandau rettene til innsjøen, men disse ble overtatt av Preussen. I 1817 kjøpte byen Berlin innsjøen og leide ut rettene til innbyggere ved strandlinjen og til fiske.

I løpet av årene har det vært bygd flere anlegg for fritidsaktiviteter ved innsjøen, bl.a. en offentlig strand.

Se også
-------

* Plötzensee (fengsel)
* Plötzensee (minnesmerke)
* Plötzensee (strøk)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Plötzensee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Plötzenseebadet på Berlins liste over kulturminner[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Simmerath** er en Gemeinde med 15 094 (pr. 31. desember 2014) innbyggere i Byregion Aachen i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.

Geografi
--------

Kommunen ligger rundt 20 km sørøst for Aachen på grensen mot Belgia.

Historie
--------

Området var en del av Hertugdømmet Jülich fram til 1795 da det ble erobret av det revolusjonære Frankrike, og lagt inn i det daværende franske departementet Roer. Etter Wienerkongressen i 1815 kom området under Kongeriket Preussen. 

I 1885 ble byen knyttet til jernbanenettet da linjen mellom Aachen og Sankt Vith åpnet som ble en del av Vennbahn. 

Etter det tyske nederlaget i 1918 ble den tysk/belgiske grensen gjennom Versaillestraktaten i 1919 flyttet østover, og Eupen-Malmédy ble en del av Belgia og Roetgen ble en grensekommune. Versaillestraktaten bestemte at jernbanetraseen skulle være belgisk territorium, og oppsto det en eksklave nordvest i kommunen, som deles med Roetgen.

Referanser
----------

1. ↑  Bevölkerungszahlen auf Basis des Zensus vom 9. Mai 2011 Arkivert 2013-09-22, hos Wayback Machine. Landesbetrieb Information und Technik NRW, besøkt 15. desember 2015

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Simmerath – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Utsyn over fjellene ved byen Shimla, tidligere kalt Simla, som ga navn til gruppen av fyrstestater.
**Simla Hill States**, også kalt **Punjab Hill States**, var en gruppe små fyrstestater i nordre del av Punjab ved foten av Himalaya. Gruppen fikk navn etter byen Simla, som var sommerhovedstad i Britisk India. Statene var formelt uavhengige, men sto under britisk overhøyhet. Etter Indias uavhengighet i 1947 ble statene en del av delstaten Himachal Pradesh.

Statene
-------

Antallet stater som oppgis tilhørende gruppen varierer, da noen av dem stater var vasaller under andre. Den største og betydeligste staten, Sirmur, ble inntil 1890 regnet til Simla Hill States. Ved siden av denne staten var det én annen saluttstat. Herskeren over Bilaspur hadde krav på en æresbevisning på elleve kanonskudd, det samme som fyrsten av Sirmur. I 1910 ble antallet stater til sammen oppgitt til 28.

Til sammen dekket Simla Hill States en flate på 15 327 km². De hadde samlet en befolkning på 389 349 i 1901.

### Oversikt

Fyrstestatene med vasallstater i rangrekkefølge fra 1910:

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| * Bilaspur
* Bashahr
	+ Khaneti
	+ Delath
* Nalagarh
 | * Keonthal
	+ Koti
	+ Theog
	+ Madhan
	+ Ghund
	+ Ratesh
 | * Baghal
* Baghat
* Jubbal
	+ Rawin
	+ Dhadi
* Kumharsain
 | * Bhajji
* Mahlog
* Balsan
* Dhami
* Kuthar
* Kunihar
 | * Mangal
* Beja
* Darkoti
* Tharoch
* Sangri
 |

Integrasjon i India
-------------------

Etter Indias uavhengighet i 1947 ble statene avskaffet og ble 15. april 1948 slått sammen til Himachal Pradesh. På grunn av utbyggingen av Bhakra-demningen ble Bilaspur holdt utenfor. Denne staten gikk 15. august 1948 inn i India som en egen enhet og ble først slått sammen med Himachal Pradesh i 1954.

Referanser
----------

1. ↑  «Simla Hill States», *Imperial Gazetteer of India*, bind 22, Oxford: Clarendon Press, 1908, s. 38.
2. ↑  *Gazetteer of the Simla Hill states 1910. Punjab States Gazetteer. Volume VIII*, gjenopptrykk, New Delhi: Indus Publishing Company, 1995, s. 1.
3. ↑  «Table III. Distribution of population, Punjab, 1901», *Imperial Gazetteer of India*, bind 20, Oxford: Clarendon Press, 1908, s. 381.
4. ↑  V. P. Menon: *Integration of the Indian States*, ny utgave, Hyderabad: Orient Longman, 1985, s. 297–300.

Litteratur
----------

* Brentnall, Mark: *The Princely and Noble Families of the Former Indian Empire. Volume One: Himachal Pradesh*, New Delhi: Indus Publishing, 2004
* *Gazetteer of the Simla Hill states 1910. Punjab States Gazetteer. Volume VIII*, gjenopptrykk, New Delhi: Indus Publishing Company, 1995
**Wide Area Augmentation System** eller **WAAS** er en teknologi for å øke presisjonen til GPS-signaler i Fastlands-USA og gir en presisjon på 1-2 meter horisontalt og 2-3 meter vertikalt i store deler av Canada og Alaska.

WAAS virker gjennom et nettverk av bakkestasjoner som mottar GPS-signaler og sender korrigert informasjon tilbake til en annen satellitt som igjen sender til GPS-mottakeren din. Korrigeringen er nødvendig for å kompensere for atmosfæriske og andre forhold som forandrer GPS-signalet.

Noen produsenter av GPS mottakere kaller EGNOS, WAAS og MSAS for Satellitt Differensiell GPS (SDGPS).

Se også
-------

* European Geostationary Navigation Overlay System (EGNOS) – den europeiske motparten

| * v
* d
* r
Satellittbaserte navigasjonssystemer |
| --- |
| Historiske: | 
* USAs flagg Timation
* USAs flagg Transit
* Sovjetunionens flagg Tsiklon

 |
| Operative: | 
* Folkerepublikken Kinas flagg Beidou
* Frankrikes flagg DORIS
* Russlands flagg GLONASS
* USAs flagg GPS

 |
| Under utvikling | 
* Kinas flagg BDS
* Europas flagg Galileo
* Indias flagg IRNSS
* Japans flagg QZSS

 |
| 
* GPS-hjelpesystemer: DGPS
* EGNOS
* WAAS
* MSAS
* LAAS
* AGPS

 |
***Po sjtsjutsjemu velenju*** (originaltittel: *По щучьему веленью*) er en sovjetisk film fra 1938, regissert av Aleksandr Rou.

Handling
--------

Midt på vinteren er ikke den fattige bondesønnen Yemelya i stand til å hogge ved, eller kjøre hjem til morens hytte fordi den siste hesten ble tatt fra ham av tsaren. Men når han går for å hente litt vann oppdager han en magisk gjedde, og bestemmer seg for å spare livet dens. Av takknemlighet lover den magiske fisken at alle hans ønsker skal gå i oppfyllelse. I mellomtiden sender tsaren sine herolder for å finne en mann som endelig kan få prinsessen hans til å le, og kunngjør at den mannen som klarer dette kan få gifte seg med prinsessen.

En av disse heroldene får øye på Yemelya, og observerer ham som forsøker å trekke en slede ved tømmer hjem uten noen hest til å trekke sleden. Han krever at Yemelya skal reise sammen med ham til tsaren. Men han nekter, og krever at tsaren burde komme til ham i stedet. Ved tsarens hoff har ingen av frierne klart å få prinsessen til å le, når herolden kommer tilbake og forteller sin herre om Yemelya.

Umiddelbart sender tsaren sin general, og en gruppe soldater, for å bringe Yemelya til tsaren. Han går endelig med på å besøke tsarens hoff, og skaper underholdning som får prinsessen til å både danse og le. Tsaren nekter imidlertid å gifte bort datteren sin til en fattig bonde, og derfor velger den nyforelskede Yemelya og prinsessen å forlate tsaren og hans hoff. I raseri gir tsaren ordre om at soldatene skal følge etter Yemelya, og bringe ham tilbake levende eller død.

Skuespillere
------------

* Pyotr Savin som Yemelya
* Maria Kravchunovskaya som moren til Yemelya.
* Georgy Millyar som Tsar Gorokh.
* Sofia Terenteva som en prinsesse som aldri smiter
* Lev Potyomkin som General One-Two
* Ivan Moskvin som en døv boyar
* Aleksandr Zhukov som Herald
* Andrei Fajt som Mohammed Aha
* Tatyana Strukova som en sykepleer
* Lidiya Ryumina som sykepleier.
* Vladimir Lepko som en kokk

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 7. juli 2016.
2. ↑  Сердце страны: русская провинция готова к новому
3. ↑  По щучьему веленью

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Po sjtsjutsjemu velenju* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Po sjtsjutsjemu velenju* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Po sjtsjutsjemu velenju* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Po sjtsjutsjemu velenju* på MovieMeter Rediger på Wikidata
**St.-Jean-de-Maurienne-avtalen** var en avtale mellom Frankrike, Italia og Storbritannia, undertegnet 26. april 1917 i Saint-Jean-de-Maurienne, og ratifisert 18. august–26. september 1917. Det ble utarbeidet av det italienske utenriksdepartementet som en foreløpig avtale om å stadfeste sine Midtøsteninteresser. Det var hovedsakelig forhandlet fram og signert av den italienske utenriksministeren baron Sidney Sonnino, sammen med de italienske, britiske og franske statsministrene. Russland var ikke representert i denne avtalen, ettersom Det russiske keiserdømmet holdt på å bryte sammen (*se* den russiske revolusjon). Avtalen var nødvendig for de allierte, for å sikre posisjonen til italienske styrkene i Midtøsten. Målet var å balansere de militære styrkenes svekkelse ved Midtøstenfronten under første verdenskrig, ettersom de russisk (tsarens) styrker trakk seg ut av kampene i Kaukasus, selv om disse ble erstattet med hva som ville blitt kalt Den demokratiske republikken Armenias styrker.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Studentlekene Bergen Challenge** (SLBC) er en idrettsfestival for studenter i Norge. Festivalen arrangeres av Norges Handelshøyskoles Studentforening (NHHS) i Bergen, og ble stiftet av Martin Schütt og Kjetil Sand i 2011. Bergen Challenge har siden blitt arrangert annethvert år, og studenter fra hele landet tar turen til Bergen for å konkurrere om å bli best innen deres idrettsgren samt knytte sosiale bånd både på og utenfor banen.

Organisasjon
------------

SLBC arrangeres hovedsakelig av nærmere 650 frivillige studenter fra Norges Handelshøyskole og er delt inn i syv seksjoner (Info-, Logistikk-, Ekstern-, Økonomi-, Kultur-, Arrangement- og Markedsseksjonen), hver med sin seksjonssjef. Sammen med lederen utgjør disse SLBC styret. Hver seksjon er igjen delt i grupper, med hver sin gruppeleder, mellomleder og funksjonærer.

Samarbeid
---------

Studentlekene Bergen Challenge avholdes med Norges Studentidrettsforbund som offisiell medarrangør. Foreningen har inngått avtale med REMA 1000, som har vært hovedsamarbeidspartner siden 2018. I tillegg samarbeider foreningen tett med Bergen Kommune om gjennomføringen.

Idretter
--------

Det arrangeres konkurranser både innen lagidretter og individuelle idretter som varierer fra år til år. I 2018 var det over 2200 deltakere fordelt på 23 ulike idretter.[]

* Badminton
* Baseball
* 3x3 basketball
* Bordtennis
* Croquet
* Curling
* Dødsing
* Fekting
* Friidrett
* Futsal
* Halvmaraton
* Kanonball
* Klatring
* Lacrosse
* Motbakkeløp
* Orientering
* Roing
* Sjakk
* Squash
* Svømming
* Tennis
* Ultimate frisbee
* Volleyball

Tidligere leker
---------------

* 2011: Bergen, 12.-16. oktober
* 2012: Bergen, 10.-14. oktober
* 2014: Bergen, 8.-12. oktober
* 2016: Bergen, 12.-16. oktober
* 2018: Bergen, 10-14. oktober

Referanser
----------

1. ↑  «Tusenvis av studenter konkurrerte i Bergen | STUDVEST». *www.studvest.no* **(engelsk)**. 16. oktober 2018. Besøkt 22. april 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
Oslo Studentfestival, logo 1989-1992 «muldvarpen»
**Studentfestivalen i Oslo (STUDiO)** er en kulturfestival i Oslo, tilknyttet Det Norske Studentersamfund. Festivalen blir arrangert ved semesterstart i august hvert år. STUDiO består blant annet av konserter, debatter, kino, teater, quiz, rebusløp, sang, fest, foredrag, konkurranser og grilling.

I 2009 hadde STUDiO over 100 små og store arrangementer, fordelt på egne arrangementer på Studentersamfundet og aktivitet i regi av andre studentforeninger ved Universitetet i Oslo. Totalt var det nærmere 30 000 besøkende på STUDiO 2009.

Organisasjon
------------

Studentfestivalen i Oslo er organisert som et utvalg direkte under styret i Det Norske Studentersamfund. Festivalen består av et styre som arbeider med forberedelser i omtrent et år, og 200-300 frivillige som arbeider under selve festivalperioden. Festivalsjef, nestsjef og økonomisjef velges på generalforsamling i DNS, resten av styret plukkes ut av leder.

Historikk
---------

Studentfestivalen ble først arrangert i 1989 som Oslo Studentfestival på initiativ fra Tormod Carlsen, dengang formann i Det Norske Studentersamfund. Initiativet ble tatt for å presentere det ikke-faglige tilbudet til nye studenter på Universitetet i Oslo, ved å samle de ca. 300 foreninger og organisasjoner som holder til på campus og invitere til deltagelse, aktiviteter, sosiale arrangement og konserter.

Referanser
----------

1. ↑  STUDiO Arkivert 8. desember 2010 hos Wayback Machine.
2. ↑  Studentersamfundet Arkivert 9. februar 2011 hos Wayback Machine.
***Nyhetsformidling i Norge - Norsk Telegrambyrå 1867 - 1967*** er Norsk Telegrambyrås 100-års historiebok, utgitt i forbindelse med byråets jubileum 1. september 1967.

Beslutningen om bokutgivelsen ble fattet av NTBs styre i februar året før, da styret gikk inn for å utgi «en beretning av rimelig omfang» om byråets historie. Man ønsket en framstilling som bygget på alt tilgjengelig kildemateriell fram til 1945, *«men som nøyet seg med å skissere utviklingen videre i hovedtrekkene»*. Skulle man tatt for seg historien etter 1945 grundig måtte man referert landssviksaker og «æresrettssaker» mot NTB-medarbeidere som hadde vært NS-medlemmer under krigen. I 1967 var dette fortsatt svært betent. 

Jubileumsboka ble forfattet av NTBs utenriksredaktør Helge Giverholt. Den er på vel 200 sider, i hardcover, illustrert og utstyrt med både kildeoversikt og navneregister. 

NTBs internblad *NoTaBene* fortalte i 1967 om arbeidet med bedriftshistorien: «I halvannet år har Giverholt viet hele sin fritid til arbeidet med boken, som er blitt betegnet som et pionerverk i pressehistorie, særlig på grunn av det kompliserte arbeidet med å kartlegge kildematerialet.»

Forfatteren selv framhevet den danske lederen for Ritzaus Bureau - Gunnar R. Næsslund - og det danske byråets arkiv for mye bistand når det gjaldt kildematerialet fra NTBs tidligste tid.

Referanser
----------

1. ↑  Fra forordet i boka
2. ↑  «Historiegranskeren», *NoTaBene*, NTB 100 år 1967, side 6, side 10
**Studentfabrikk** er et norsk historisk uttrykk for et mer intensivt gymnasium som innebærer et kortere løp frem til examen artium, som regel ett- eller toårige. Historisk ble personer som tok examen artium kalt *studenter*, ettersom denne eksamenen opprinnelig ble gjennomført av universitetet selv og hadde videre universitetsstudier som formål. Studentfabrikker var populære blant bondestudenter som kom til hovedstaden for å ta examen artium på 1800-tallet og første halvdel av 1900-tallet. De siste studentfabrikkene ble nedlagt omtrent samtidig med at gymnaset ble erstattet av dagens videregående skole. *Studentfabrikk* er et historisk begrep og brukes ikke om noen skoler i dag. Hovedgrunnen er at det i dag er opprettet videregående skoler de fleste steder i landet og at det ikke lenger er nødvendig å reise til en større by, og at dagens videregående skoler favner langt bredere enn gamle dagers gymnasers fokus på universitetsstudier.

Studentfabrikker
----------------

### Oslo

* Heltbergs studentfabrikk (1800-tallet)
* Haagaas Artiumskursus (1915–1955)
* Grimelands skole (1905–ca. 1950)
* Oslo kommunale kveldsrealskole og gymnas (til 1970-tallet)

### Voss

* Paul Berg Studentfabrik (1800-tallet)
Det iriserende perlemorlagt på innsiden av skallet til en perlebåt
Perlemor er en mikroskropisk struktur som består av tynne lag som er «limt» sammen av vekselvis conchiolin og ørsmå sekskantede kalkkrystaller av aragonitt. I tverrsnitt minner den om et murverk.
Lagene av perlemor sett gjennom et elektronmikroskop
**Perlemor** er et organisk materiale som utgjør det indre laget i skallet hos bløtdyr med skall. Perlemoret bygges opp av mikroskopiske flak som er «limt» sammen av vekselvis conchiolin og ørsmå sekskantede kalkkrystaller av aragonitt. Resultatet er et skinnende lag med en iriserende glans, som forsterker skallet.

Mange bruker perlemor til å lage dekor og pynt, som smykker, mange typer musikkinstrumenter og ulike intarsiarbeider. Skjefter til håndvåpen og dekor på knivskjefter er også vanlig steder å finne perlemor. Tidligere var det også vanlig å lage knapper av perlemor. Slik perlemor kommer gjerne fra skallene til havperlemuslinger og store marine snegler, som artene i øresneglfamilien. Perler er runde kuler av perlemor, som dannes i bløtdelene på muslinger om et sandkorn kommer seg inn. Perler er svært kostbare om de er tilnærmet perfekte.

Perlemor består av mikroskopiske flak med bare noen nanometer mellom. «Den kompleksiteten vi har observert i perlemor på nanonivå, er direkte forbløffende og ser ut til å være en avgjørende faktor når det gjelder materialets seighet» sier *Christine Ortiz* (20. september 2005), professor ved avdelingen for materialvitenskap og -teknikk ved Massachusetts Institute of Technology i USA.

> *Et mikroskopisk tverrsnitt ser ut som murverk, med flate, sekskantete plater av et krystallinsk mineral bestående av kalsiumkarbonat ordnet i sirlige lag. Det som binder dem sammen, er et fleksibelt, proteinrikt klebemiddel som bløtdyret utskiller.*
> 
> 
> Charles Petit, vitenskapsskribent
> 
>

Etymologi
---------

Ordet perlemor har kommet til norsk via dansk fra den tyske benevnelsen *perlmutt*, et ord som igjen stammer fra det latinske *mater perlarum*, det vi si «perlenes mor». En anså tidligere perlemuslingen som en mor eller livmor for de naturlige perlene som dannes i en perlemusling. Det er imidlertid bare snakk om at muslingen kapsler inn sandkorn og urenheter med et sekret for å beskytte seg, noe som etter lang tid og mange lag blir til en perle, på [latin kalt *perla* (avledet fra *pirula* = «lille pære»).

Se også
-------

* Perle
* Elvemusling
* Havperlemuslinger

Referanser
----------

1. ↑  Eve Downing (2005) Nature gives a lesson in armor design. Institute for Soldier, Nanotechnologies, September 20, 2005. Besøkt 2017-10-10

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nacre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Nyhasidisme** eller *jødisk fornyelse* (hebraisk: התחדשות יהודית; jiddisch: ייִדיש רענעוואַל; engelsk: *Jewish Renewal*) er en nyere, hovedsakelig nordamerikansk bevegelse innenfor jødedommen som har utspring i ḥasidisme. Den søker gi ny vitalitet til moderne jødedom med mystiske, hasidiske, musikalske og meditative virkemidler. Den skiller seg fra Baal teshuva-bevegelsen med en tilbakevending til ortodoks jødedom. Nyhasidisme legger stor vekt på likestilling mellom kjønnene, på fredsarbeid og miljøvern, har flere synkretistiske trekk og med en forståelse av jødedommen som en religiøs sivilisasjon i stadig utvikling, en forståelse som er lånt fra rekonstruksjonistisk jødedom.

De viktigste lederne innenfor nyhasidismen er Zalman Schachter-Shalomi og Arthur Waskow. Bevegelsen benytter blant annet kabbalistisk og hasidisk teori og praksis i et ikke-ortodokst, egalitært rammeverk. Bevegelsen tar til seg venstreorienterte trekk som feminisme, miljøvern og pasifisme og utvider den tradisjonelle jødiske gudstjenesten med ekstatiske elementer som meditasjon, chanting og dans. Som del av arbeidet i å utvide det jødiske ritualet låner medlemmene fritt og åpent fra buddhisme, sufisme, indianske naturreligioner og andre trosforestillinger. Dette fenomenet er kjent i religionsvitenskapen som synkretisme. Mange jøder utenfor nyhasidismen ser religiøs synkretisme som uforenlig med jødedommen og regner derfor ikke den såkalte jødiske fornyelsen som en del av den jødiske religionen.

Referanser
----------

1. ↑  Magid, Shaul (2009) «Jewish Renewal» i *Encyclopedia of the Jewish diaspora: origins, experiences, and culture: Volume 1* red. Mark Avrum Ehrlich, s. 627: «Impact - The impact of Jewish Renewal is already profound yet, given that we are still in the midst of its full disclosure, still somewhat unknown. It is important to note that although Renewal was fed by the Baal Teshuva movement (new ...»
2. ↑  Alpert, Rebecca T. & Staub, Jacob J. (1988): *Exploring Judaism: A Reconstructionist Approach*. The Reconstructionist Press
3. ↑  «ALEPH teachers listing». Arkivert fra originalen 13. januar 2013. Besøkt 11. november 2012.
4. ↑  Rabbiner Yaakov Menken: *Reconstructionism, Jewish Renewal, and Secular Humanism*[*død lenke*]
5. ↑  «Jewish Renewal», *Zionism and Israel - Encyclopedic Dictionary*

Litteratur
----------

* Lerner, Michael (1994): *Jewish Renewal: A Path to Healing and Transformation*
* Schachter-Shalomi, Zalman (1993): *Paradigm Shift: From the Jewish Renewal Teachings of Reb Zalman Schachter-Shalomi*
* Groesberg, Sholom, (2008): *Jewish Renewal: A Journey: the movement's history, ideology and future,*iUniverse, Inc.
* Kaplan, Dana Evan, (2009 ): *Contemporary American Judaism: Transformation and Renewal,* Columbia University Press (har et kapittel til tidlig historie og veksten for Nyhasidisme)
* Bader, Michael J. (1994): *Shame and Resistance to Jewish Renewal* i: *Tikkun* 9(6): 23.

Eksterne lenker
---------------

* ALEPH Alliance for Jewish Renewal
* OHaLaH: The Association of Rabbis for Jewish Renewal
**Zhang Wannian** (forenklet kinesisk: 张万年, tradisjonell kinesisk: 張萬年, pinyin: *Zhāng Wànnián*; født i august 1928 i Huang fylke - nå Longkou - i provinsen Shandong i Kina, død 14. januar 2015) var en general og politiker i Kina. Han var i en periode medlem av Politbyrået i Kina.

Biografi
--------

Han ble med i Folkets frigjøringshærs Åttende rutearme i august 1944 og ble medlem av det kinesiske kommunistiske parti i august 1945. Over tid ble han forfremmet fra vanlig soldat til general.

Fra 1958 til 1961 studerte han ved militærakademiet i Nanjing. Årene 1962-1966 ledet han hærens 367. regiment, knyttet til 123. divisjon av den 41. armé. Årene 1966-1968 var han visedirektør for kampdepartementet ved hovedkvarteret for militærregionen Guangzhou. Årene 1968-1978 ledet han 127. divisjon av den 43. armé. Årene 1978-1981 var han nestleder for den 43. arme og leder for den 127. divisjon. Han studerte ved Frigjøringshærens militærakademi 1978-79. Han ledet den 127. divisjon av det 43. korps i 1979 under den sino-vietnamesiske grensekrig. Årene 1981-82 ledet han det 43. korps. Årene 1982-85 var han visekommandant for Hunan militærregion.

Årene 1985-87 var han visekommandant av Guangzhou militærregion, og ble kommandant og visesekretær for partikomiteen der 1987 til 1990. Årene 1990-92 var han kommandat for militærregionen Jinan, og var visekretær for partikomiteen der.

I 1992 ble han medlem av den sentrale militærkommisjon og direktør såvel som sekretær for generalstabsdepartementet i Frigjøringshæren. I september 1995 ble han elevert til viseformann for Den sentrale militærkommisjon sammen med Chi Haotian. Han ble i 1997 eksekutiv viseformann for denne kommisjonen. Kort etter ble han medlem av Politbyrået. Han deltok som eneste militærrepresentant ved overføringsseremonien for Hongkong til Folkerepublikken Kina i 1997.

Han gikk av med pensjon i 2003.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  «Biography of Zhang Wannian». China Vitae. Besøkt 16. april 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Zhang Wannian – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Zhang Wannian hos China Vitae Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Zhang Rongfang** (født 15. april 1957), kinesisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.

Rongfang ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det kinesiske laget som vant volleyballturneringen for damer foran USA og Japan.

Det var åtte lag som deltok i damenes volleyballturnering. To grupper med fire lag der de to beste lagene gikk videre til semifinale. Kina vant semifinalen med 3-0 i sett over Japan og finalen vant de også med 3-0, motstandere var USA. Rongfang spilte i alle fem kampene i turneringen.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1984 USAs flagg Los Angeles - **Gull** i volleyball, damer Kinas flagg Kina

Eksterne lenker
---------------

* (en) Zhang Rongfang – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Zhang Rongfang – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (cn) Zhang Rongfang – Kinas olympiske komité Rediger på Wikidata



1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,
**Trippelpunkt** kalles den tilstanden hvor fastfase, flytendefase og gassfasen kan opptre i likevekt. Tilstanden er avhengig av at materie er homogent ved et bestemt trykk og temperatur. Trykket og temperaturen som er nødvendig, avhenger av hvilket materie som blir analysert. 

Navnet trippelpunkt kommer fra TP-diagrammet hvor det oppstår som et punkt på diagrammet.

Trippelpunkt i vann
-------------------

En illustrasjon av et typisk fasediagram.
Vann kan opptre i både is, væske og damp og er i likevekt ved en temperatur lik 273,16 K (0,01 ºC) og ved et trykk på 611,73 Pa. Ved dette punktet kan veldig små justeringer av trykk eller temperatur gjøre at all massen blir til fastfase, væske eller gass.

Vann har et uvanlig og komplisert fasediagram, selv om dette ikke påvirker trippelpunktet på noen spesiell måte. 
Ved konstant trykk over trippelpunktet (og under 22.9 MPa), vil en oppvarming av is føre til at det går over fra fast fase til væske å så til gass, også kalt vanndamp. Ved konstant trykk under trippelpunktet vil den flytende fasen slutte å forme seg slik at nedkjøling av gass går direkte til fast fase kalt deposisjon. Is under trippelpunktet blir oppvarmet vil den gå direkte over til gass kalt sublimasjon.

Tabell over trippelpunkt
------------------------

Tabellen inneholder trippelpunktene til en del vanlige substanser. Informasjonen kommer fra NIST.

| Substans | T (K) | P (kPa\*) |
| --- | --- | --- |
| Acetylen | 192,4 | 120 |
| Ammoniakk | 195,40 | 6,076 |
| Argon | 83,81 | 68,9 |
| Butan | 134,6 | 7 × 10−4 |
| Karbon (grafitt) | 3900 | 10100 |
| Karbondioksid | 216,55 | 517 |
| Karbonmonoksid | 68,10 | 15,37 |
| Kloroform | 175,43 | 0,870 |
| Deuterium | 18,63 | 17,1 |
| Etan | 89,89 | 8 × 10−4 |
| Etanol | 150 | 4,3 × 10−7 |
| Eten | 104,0 | 0,12 |
| Maursyre | 281,40 | 2,2 |
| Helium-4 (lambda punktet) | 2,19 | 5,1 |
| Hexafluoroethan | 173,08 | 26,60 |
| Hydrogen | 13,84 | 7,04 |
| Saltsyre | 158,96 | 13,9 |
| Jod | 386,65 | 12,07 |
| Isobutan | 113,55 | 1,9481 × 10−5 |
| Kvikksølv | 234,2 | 1,65 × 10−7 |
| Metan | 90,68 | 11,7 |
| Neon | 24,57 | 43,2 |
| Nitratoksid | 109,50 | 21,92 |
| Nitrogen | 63,18 | 12,6 |
| Nitrogenoksid | 182,34 | 87,85 |
| Oksygen | 54.36 | 0,152 |
| Palladium | 1825 | 3,5 × 10−3 |
| Platina | 2045 | 2,0 × 10−4 |
| Svoveldioksid | 197,69 | 1,67 |
| Titan | 1941 | 5,3 × 10−3 |
| Uranheksafluorid | 337,17 | 151,7 |
| Vann | 273,16 | 0,61 |
| Xenon | 161,3 | 81,5 |
| Sink | 692,65 | 0,065 |

 \* Merk: Standard trykk er 101,325 kPa

Se også
-------

Kritisk punkt

Referanser
----------

1. ↑  Yunus A. Cengel, Robert H. Turner. *Fundamentals of thermal-fluid sciences*. McGraw-Hill, **2004**, p. 78. ISBN 0-07-297675-6

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Lorentz Harboe Ree** (født 12. februar 1888, død 8. mars 1962) var en norsk arkitekt.

Han var født på en storgård i Stange, og tok eksamen ved arkitektavdelingen, NTH i 1915. I 1918 etablerte han egen praksis i Oslo, etter to år som assistent på et kontor i Bergen. I Oslo samarbeidet han med først med Harald Aars og fra 1920 Carl Buch om å lage minneverdige bygg som Kinopaleet, Bislet bad, Nore kraftstasjon, Vigelandsmuseet og kioskene *Tyrihans* og *Palladio* for Narvesen.

Ree var også tegner, blant annet ordenstegnet til Polyhymnia, stilte ut på Jubileumsutstillingen på Frogner 1914 og designet noen møbler. Han er representert i Nasjonalgalleriet. I 1916 utga han boken *Østraat* sammen med kunsthistorikeren Fredrik B. Wallem.

Priser
------

I 1923 vant Lorentz Harboe Ree og Carl Buch en arkitektkonkurranse om nye aviskiosker for Narvesens kioskkompani. De vant med tegningene til den såkalte Tyrihans-kiosken, som ble oppført på ulike steder i landet. Per 2018 står et eksemplar av Tyrihans-kiosken i friluftsmuseet på Norsk Folkemuseum; den ble flyttet til museet i 1986 fra sin opprinnelige plassering på Carl Berners plass i Oslo og er den eneste av disse kioskene som fortsatt eksisterer.

I 1926 ble Lorenz Harboe Ree og Carl Buch tildelt Houens fonds diplom for Gustav Vigelands atelier og museum i Nobels gate 32. Sammen mottok de også Sundts premie i 1938 for boliganlegget i Gabels gate 46 og Vestheimgata 6 på Frogner i Oslo.

Galleri
-------

* Bislet bad,1920. Tegna av Lorentz Ree og Harald AarsBislet bad,1920. Tegna av Lorentz Ree og Harald Aars
* Arkitekttegning fra 1923: Tyrihanskiosk med fargeprøver.  Foto: Riksarkivet (Arkivet etter Narvesens kioskkompani)Arkitekttegning fra 1923: Tyrihanskiosk med fargeprøver.  Foto: Riksarkivet (Arkivet etter Narvesens kioskkompani)
* Tyrihanskiosk på St. Hanshaugen, tegnet av Ree & Buch. Foto: Ukjent/RiksarkivetTyrihanskiosk på St. Hanshaugen, tegnet av Ree & Buch. Foto: Ukjent/Riksarkivet
* Tyrihans-kiosken på friluftsmuseet på Norsk Folkemuseum Foto: Jan-Tore Egge 2016Tyrihans-kiosken på friluftsmuseet på Norsk Folkemuseum Foto: Jan-Tore Egge 2016

Referanser
----------

1. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Lorentz\_Harboe\_Ree, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, KulturNav-ID c5e8824c-f030-4a95-b243-080d3e5d3558, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Kari Hoel. *Monumentalarkitektur i Oslo*. Utgitt av Vigmostad & Bjørke, 2008. ISBN 9788241904905

Eksterne lenker
---------------

* Lorentz Harboe Ree - Steinkjerleksikonet
* Lorentz Harboe Ree – Vigelandmuseet
* Lorentz Harboe Ree; Norsk kunstnerleksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** KulturNav
 |
***Lorentzocassis*** er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

Middelsstore, nesten sirkelrunde, blanke, lyst gule skjoldbiller, mitdpartiet rødlig og svart. Sett fra siden er de kjegleformede med en spiss knøl foran på dekkvingene. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen svært bred. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" varierende framskytende. Det opphøyde midtpartiet av dekkvingene har grov punktering.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.

Utbredelse
----------

Slekten er kjent fra Ny-Guinea og Borneo.

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Lorentzocassis*** Spaeth, 1913
							+ *Lorentzocassis aruensis* Spaeth, 1926
							+ *Lorentzocassis papuana* Spaeth, 1913
							+ *Lorentzocassis purpurascens* (Spaeth, 1912)
							+ *Lorentzocassis riedeli* Borowiec, 2003

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* *Lorentzocassis* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lorentzocassis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Lorentzocassis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Lorentzocassis* hos ITIS Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Lorentz Ewensen** (født 17. juni 1726, død 4. april 1790 i Trondheim) var en norsk prokurator og rettshistoriker.

Liv
---

Ewensens foreldre er ukjente. Han ble gift i 1756 med Birgitte Christine Einersdatter Abel (født Riise), enke etter skipperen Peter Rasmussen Abel.

Som ung arbeidet han på kontoret hos prokuratorene Jørgen Læmell og Jens Schanche i Trondheim, og førte flere saker som fullmektig for disse. I 1754 fikk han «privat» juridisk eksamen i Trondheim og ble *examinatus juris*. Han ble overrettsprokurator og førte saker over hele stiftamtet.

I ettertiden er Ewensen særlig kjent som rettshistoriker. Han forsøkte å forstå enkelte særegne norske regler i Christian Vs norske lov ut fra de middelalderske norske lovene, som forelå trykt i Hans Paus' oversettelse. Fra 1759 til 1781 utga han en rekke avhandlinger om forskjellige punkter i loven, for eksempel «Korte Betænkninger om Vidners Forhør udi Odels- og andre Aastæds Sager i Norge». Fra 1784 utga han et eget rettshistorisk tidsskrift, *Samlinger af juridiske og historiske Materier*, som utkom i to bind, og hvor han utga en viktig avhandling om de norske bygdealmenningene.

Ewensen hadde en stor boksamling, som ble solgt på auksjon i 1790.

Litteratur
----------

* Absalon Taranger: «Ewensen, Lorentz», i *Norsk biografisk leksikon*. Oslo: Aschehoug. 1926.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Lorentz Ewensen i Norsk biografisk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** VIAF
 |
*For departementet med samme navn, se Oruro (departement)*
Utsikt over Oruro
**Oruro** er hovedstaden i departementet Oruro i Bolivia og har 216 706 innbyggere. Byen ligger omtrent midt mellom La Paz og Sucre, om lag 3710 meter over havet.

Historie
--------

Carnaval de Oruro 2007
Området ble bosatt i 1595 av spanjoler som var interesserte i områdets sølvforekomster, og byen ble grunnlagt av spanjoler som ønsket å gjøre den til sentrum for sølvgruvedrift i Uros-regionen. På den tiden het byen *Real Villa de Don Felipe de Austria*, etter den spanske monarken Filip III. Da sølvforekomstene ble oppbrukt, ble byen forlatt, men på slutten av 1800-tallet ble byen gjenopprettet, nå som et tinngruvesenter. I en periode var gruven La Salvadora den viktigste kilden for tinn i verden. Gradvis tok også denne forekomsten slutt, og Oruro opplevde igjen en nedgang. I dag har byen et årlig karneval som tiltrekker seg en stor mengde turister og anses som et av de viktigste kulturelle arrangementene i Sør-Amerika.

Byen har fått sitt navn etter indianerstammen Uru-Uru.

Referanser
----------

1. ↑  «Población total proyectada, por año calendario, según ciudades de 10 000 habitantes y más, 2005-2010» **(spansk)**. Instituto Nacional de Estadística de Bolivia. Arkivert fra originalen 19. juni 2009. Besøkt 20. desember 2008.
2. ↑  «Oruro, Bolivia, Pictures» **(engelsk)**. Microsoft® Encarta® Online Encyclopedia. Besøkt 20. desember 2008.

Eksterne lenker
---------------

*Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Nåverdalsbrua** er ei bru over Orkla på riksvei 3 i Rennebu kommune, rett i nærheten av fylkesgrensa mellom Hedmark og Sør-Trøndelag. Den nåværende brua ble åpnet for trafikk 18. oktober 2012.

Den gamle brua var cirka 30 meter lang og med kun ett kjørefelt, og brua var dermed det eneste stedet på Rv3 hvor to biler ikke kunne møtes. Ei ny bru som erstattet den eksisterende ble bygd i 2011–2012, og ble åpnet for trafikk 18. oktober 2012 og offisielt åpnet 5. desember samme år. Den nye brua er 100 meter lang, det vil si noe lengre enn den gamle. Byggeprosjektet, inkludert riving av gammel bru og noe arbeid på veien på sidene av brua, kostet 53 millioner kroner.

Referanser
----------

1. ↑  «Rv. 3 Nåverdalsbrua». Statens vegvesen. Arkivert fra originalen 27. januar 2013. Besøkt 25. mars 2013.
2. ↑  «Anleggsarbeidet på Nåverdalsbrua starter opp». Statens vegvesen. 7. september 2011. Besøkt 25. mars 2013. [*død lenke*]
3. 1 2  «Nåverdalsbrua på Innset åpnet». Statens vegvesen. 6. desember 2012. Besøkt 25. mars 2013. [*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister **·** Nasjonal vegdatabank
 |
**Ortun svømmeanlegg** er et kommunalt anlegg for svømming i Fyllingsdalen bydel i Bergen, som ligger like ved Ortun skole. Det sto ferdig i august 2022 og er planlagt åpnet for publikum 3. oktober. Anlegget erstatter en eldre svømmehall fra 1970, som ble revet etter 50års drift.

Svømmeanlegget vil bli benyttet av skolene i bydelen for svømmeopplæring på dagtid, mens det på ettermidager og kveldstid vil være åpent for svømmeklubber og publikum.

Fasiliter
---------

### Hovedbasseng

25 x 12,5 meter med heve- og senkebunn.

### Opplærings- og terapibasseng

16,75 x 10,6 meter med heve- og senkebunn og vil ha en temperatur på opp til 34 gradar.

Bassenget er tilrettelagt for funksjonsnedsatte personer og babysvømming, med justerbar rampe og flyttbar badeheis.

### Garderober

Badeanlegget har to sett med garderober med hver sin sauna. 

### Treningsrom

Mellom bassengene er det et oppvarmingsrom med treningsutstyr.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  «Bergen kommune». *www.facebook.com*. Besøkt 26. august 2022.
3. ↑  «Bergen kommune - Byggeprosjekt Ortun svømmehall». *Bergen kommune* **(norsk)**. Besøkt 26. august 2022.
4. ↑  «Ny svømmehall skal bidra med å løse bassengfloken i Bergen». *www.bt.no*. Besøkt 26. august 2022.
5. ↑  «Her er Bergens nye svømmehall». *www.bt.no*. Besøkt 26. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Ortun badeanlegg på Instagram