recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**John Bell Hood** (født 1. juni 1831 i Owingsville i Kentucky, død 30. august 1879 i New Orleans) var en general i konføderasjonen under den amerikanske borgerkrigen. Hood var kjent for sin tapperhet og aggressivitet, som enkelte ganger grenset til hensynsløshet.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

John Bell Hood var sønn av John W. Hood, en lege, og Theodosia French Hood. Han var fetter til den senere sørstatsgeneral G.W. Smith og nevø av medlem av Representantenes Hus Richard French. 

### Militær

Han ble utdannet ved United States Military Academy før han begynte som offiser. 

I en alder av 33 er ble Hood yngste general i konføderasjonen.

Han ble beryktet for sitt aggressive lederskap som brigadesjef under ledelse av Robert E. Lee i 1862, hvoretter han ble forfremmet til leder for sin egen divisjon. Han skal ha blitt stadig mer ineffektiv etter hvert som han ble forfremmet og ledet større selvstendige kommandoer sent i krigen, og hans karriere ble skjemmet på grunn av hans nederlag på slutten av borgerkrigen. Han ble hardt skadet i borgerkrigen og måtte amputere et bein. I 1868 giftet Hood seg med Anna Marie Hennen fra New Orleans, som han fikk 11 barn med, blant annet tre par tvillinger. 

John Bell Hood var fremtredende i samfunnet med en rekke filantropiske tiltak. Hans forsikringsvirksomhet ble ødelagt av en gulfeberepidemi i New Orleans i årsskiftet 1878-1879. Han bukket selv under for sykdommen, og døde kun få dager etter sin kone og eldste barn. Han etterlot seg ti fattige, foreldreløse barn, som ble adoptert av andre familier i vidt forskjellige delstater.

### Film og litteratur

I filmene *Gods and General* og *Gettysburg*, ble Hood spilt av skuespiller Patrick Gorman. I filmen *In the Electric Mist* fra 2008, har skuespiller Levon Helm rollen som general John Bell Hood. 

Romanen *A Separate Land* fra 2009, av forfatter Robert Hicks, fokuserer på hans liv etter borgerkrigen.

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, oppført som John B. Hood, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/John-B-Hood, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Find a Grave 4418[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Find a Grave, Find a Grave 4418, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w65q4trx, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Geni.com[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Find a Grave[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Entry for General John B. Hood from the *Biographical Encyclopedia of Texas* published 1880, hosted by the Portal to Texas History.
* Charging into Battle with Hood's Texas Brigade a Primary Source Adventure, a lesson plan hosted by The Portal to Texas History
* Cemetery Memorial av La-Cemeteries

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Norsk forvaltningshierarki** |
| --- |
|  |
| **Politisk nivå** |
|  Statsråd  Statssekretær  Politisk rådgiver |
| **Administrativt nivå** |
|  Departementsråd (utenriksråd, regjeringsråd)  ekspedisjonssjef  spesialrådgiver  avdelingsdirektør  underdirektør  |
| **Eldre benevnelser** |
|  byråsjef  fullmektig  kopist  |

**Fagdirektør** er en stillingstittel i den norske statsforvaltningen på direktørnivå. I departementer rangerer en fagdirektør over en seniorrådgiver. Tittelen gis til spesielt høyt kompetente medarbeidere og hører til direktørgruppen i likhet med stillinger som avdelingsdirektør og den mindre brukte stillingen underdirektør, men innebærer i motsetning til de sistnevnte ikke nødvendigvis noe formelt leder- og personalansvar, og er ofte mer en høyt rangert faglig rådgiver enn en del av det ordinære ledelseshierarkiet. En fagdirektør har ofte et faglig lederansvar knyttet til et bestemt saks- eller fagfelt, og er som regel en høyt betrodd medarbeider med stor grad av selvstendighet i arbeidsform og oppgaveportefølje. I noen tilfeller kan en fagdirektør lede en seksjon eller annen form for enhet. Det kreves normalt høyere utdanning, spesialkompetanse på høyt nivå og lang relevant erfaring for stillingen. Også personer med høy vitenskapelig kompetanse som rekrutteres til stillinger i departementer eller andre deler av forvaltningen, f.eks. helseforetakene, vil ofte innplasseres som fagdirektører. Fagdirektør har stillingskode 1539. I Utenriksdepartementet er det tradisjon for at tittelen som fagdirektør er knyttet til diplomatisk rang som ambassadør. I hovedtariffavtalen i staten har fagdirektør lønnstrinn 65 som minstelønn, et lønnstrinn mer enn koden for avdelingsdirektør, men godt under minstelønnen for spesialrådgiver (lønnstrinn 80).

Personer som har hatt stilling som fagdirektør
----------------------------------------------

* Ingrid Schulerud

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  «Hovedtariffavtalen i staten (2018–2020)». Arkivert fra originalen 22. mars 2020. Besøkt 24. mars 2020.
5. ↑
**Dirk Kramer** (født 11. april 1960 i Korbach) er en tysk tidligere kombinertløper og skihopper som konkurrerte for Vest-Tyskland. Han representerte SC Willingen.

Kramer begynte som spesialhopper, og deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i 1976/77 og 1978/79. Sammenlagt ble han nummer 73 og 71, med 49.-plass i Oberstdorf 30. desember 1978 som beste plassering i enkeltrenn. Hans personlige lengderekord er 142 meter, satt i Planica.

I 1980 skiftet han til kombinert, og ble i 1983 vesttysk mester. Senere[*når?*] ble han også vesttysk mester på 4 x 10 km stafett (langrenn). Han ble nummer 18 i kombinert i OL i Sarajevo i 1984. Kramer deltok i det individuelle rennet i VM i Oberstdorf i 1987, men måtte stå over stafetten på grunn av forkjølelse. OL i Calgary i 1988 gikk han glipp av på grunn av skade. I verdenscupen, som startet opp i 1983, var 22.-plass i 1984/85 hans beste sammenlagtplassering. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 8.-plass i Oberwiesenthal 29. desember 1984. Han la opp etter 1987/88-sesongen.

Kramer var korporal i hæren fram til 1992. I årene 1988-1992 var han også servicemann for det (vest-)tyske landslaget i skiskyting. Senere har han vært materialtester for skiforbundet i Hessen. I 1996 ble han rennleder for verdenscuprennene i spesielt hopp i Mühlenkopfbakken i Willingen. Han er (pr. 2010) også sportslig leder i Ski-club Willingen, og ble i 2010 æresmedlem av klubben.

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 25. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* (en) Dirk Kramer – Profil og resultatoversikt hos FIS (skihopping, ikke fullstendig, besøkt 12. juni 2011)
* (en) Dirk Kramer – Profil og resultatoversikt hos FIS (kombinert, ikke fullstendig, besøkt 12. juni 2011)
* Sports Reference: Dirk Kramer Arkivert 17. desember 2012 hos Wayback Machine. (besøkt 12. juni 2011)
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Sport in Hessen: „Der Sport hat mir immer viel gegeben, das wirkt bis heute nach" (portrett av Dirk Kramer, 2/2010, besøkt 12. juni 2011)
* Günter Göge: *Die Mühlenkopfschanze und ihre Helden*. Wartberg Verlag, Gudensberg-Gleichen 2003. ISBN 3-8313-1069-6 (s. 35-36)
* Ski-Club Willingen: SCW 100 – Ehrenmitglieder Arkivert 6. november 2011 hos Wayback Machine. (besøkt 12. juni 2011)
* Frankfurter Allgemeine Zeitung: Wo die „Free Willis" anpacken – Der Skiclub Willingen wird 100 (15. februar 2010, gjengitt på Fabian Schmidts blogg, besøkt 12. juni 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dirk Kramer – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Dirk Kramer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Dirk Kramer – FIS (kombinert) Rediger på Wikidata

* (en) Dirk Kramer – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Malaysias flagg Malaysia |
| Bueskyting |
|  Paralympiske leker |
| Sølv | London 2012 | Recurve W1/W2 |

**Hasihin Sanawi** (født 15. juni 1983) er en malaysisk funksjonshemmet bueskytter, som konkurrerer i klassen W2.

Meritter
--------

Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London fikk han sølv individuelt med buetypen recurve, i klassen W1/W2. I plasseringsrunden fikk han bare 19. beste poengsum av de 24 som deltok, med 559 poeng. Han kom seg likevel videre i turneringen, og i kvartfinalen slo han sørkoreanske Jung Young Joo 6-4, og i semifinalen slo han iranske Ebrahim Ranjbarkivaj 6-5. I finalen tapte han 6-5 for italienske Oscar de Pellegrin.

Han deltok også i lagkonkurransen, men Malaysia ble der slått ut av Tyrkia i 1/16-finalen, med poengsummen 197-190. Sanawi deltok der sammen Mohd Zafi Rahman Mat Saleh og Zulkifli Mat Zin.

Referanser
----------

1. ↑  London 2012 - *Men's Individual Recurve - W1/W2*, besøkt 7. september 2012.
2. ↑  London 2012 - *Men's Team Recurve - Open*, besøkt 7. september 2012.

Eksterne lenker
---------------

* London 2012 - Hasihin Sanawi
Grønt piktogram med en løpende mannJapansk nødutgangsskilt ("løpende mann") fra før 1982 designet av Yukio Ota i 1979. ISO Standard (1987) skilt i deler av Asia-Stillehavet, Europa og Canada; faktiske implementeringer varierer noe

Rødt EXIT-skiltDet røde eller grønne EXIT-skiltet er vanligere i USA og tidligere i Canada.

Et **nødutgangsskilt** er en innretning i for eksempel en bygning, fly eller båt. Det viser vei til nærmeste nødutgang i tilfelle brann eller andre nødstilfeller. De fleste relevante lover (for brann, bygninger, helse og sikkerhet) krever at nødutgangsskilt er permanent belyst.

Nødutgangsskilt er utformet for å være absolutt umiskjennelige og forståelige for alle. I fortiden betydde dette generelt at nødutgangsskilt viser ordet "EXIT" eller det tilsvarende på lokalt språk, men flere og flere nødutgangsskilt i verden er i piktogramform, med eller uten tilleggstekst.

Referanser
----------

1. ↑  Jin, Tadahisa (desember 2007). «誘導灯表示面のピクトグラフについて». *Kasai*. Japan Association for Fire Science and Engineering. 57 (6): 38.
2. ↑  Det engelske ordet "exit" kommer direkte fra det latinske ordet som betyr "(hen) går ut".
3. ↑  Turner, Julia (9. mars 2010). «The Big Red Word vs. the Little Green Man: The international war over exit signs.». Slate.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Exit signs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Sparken** er en skateboardpark ved Hamnmagasinet og Umeälven i sentrum av Umeå. Parken ligger rett under Tegsbron hvor E4 og E12 krysser elven. Sparken er 20 meter bred og 120 meter lang. Parkens navn er resultatet av en navnekonkurranse. En skisse av parken ble utviklet av aktive ungdomsforeninger og Umeå kommune, og det kanadiske designselskapet New Line Skateparks INC tegnet etterpå den endelige utformingen. Parken er bygd helt i betong, med rails og gjerde rundt, og stod ferdig i 2009 som den første delen av et større infrastrukturprosjekt i Umeå som endrer store deler av byens sentrum, et prosjekt som kalles *Staden mellan broarna*. Parken vant *Sveriges Arkitekter Övre Norrlands Arkitekturpris* i 2012.

Bilder
------

* Velkomstskilt med gjeldende regler.Velkomstskilt med gjeldende regler.
* Sparken fotografert i mars 2014.Sparken fotografert i mars 2014.
* Sparken med vinterforhold.Sparken med vinterforhold.
* Sparken sommeren 2011.Sparken sommeren 2011.

Referanser
----------

1. ↑  Britta Strömgren (15. april 2014). «Vanliga frågor om Sparken». *www.umea.se*. Umeå kommun. Arkivert fra originalen 25. desember 2018. Besøkt 1. mai 2014.
2. ↑  Claes Björnberg (13. mai 2014). «Sparken - Umeås nya skatepark». *Pressemelding*. Umeå kommun. Besøkt 1. mai 2014.
3. ↑  Tomas Strömberg (16. desember 2012). «Skateparken "Sparken", Umeå». *arkitekt.se*. Swedish Association of Architects. Arkivert fra originalen 15. april 2014. Besøkt 1. mai 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sparken, Umeå – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Abakan** (russisk: Абакан, khakassisk: Ағбан) er en by og hovedstad i Republikken Khakasia i Russland. Den ligger i den sentrale delen av Minusinsksenkningen, ved samløpet mellom elvene Jenisej og Abakan, rundt 3400 km øst for Moskva. Innbyggertall: 164 700 (est. 2005), 165 197 (folketelling 2002).

Det russiske fortet Abakan (russisk: Абаканский острог) ble bygget her i 1675, som en del av prosessen med å legge Khakasia under russisk kontroll. Den var også kjent som *Abakansk*. I det russiske keiserdømmet lå den under Jenisej gubernija. I 1780-årene oppstod landsbyen *Ust-Abakanskoje* i samme område, og frem til 1914 var bosetningen kjent under dette navnet. Fra 1914–1925 het byen Abakan, og fra 1925–1931 *Khakassk*. Den fikk innvilget bystatus under sitt nåværende navn i 1931. Innbyggertallet var da 10 665.

Abakan var (sammen med Tajsjet) et av endestedene på Abakan-Tajsjetjernbanen. Den er i dag et viktig jernbaneknutepunkt mellom tre jernbanelinjer. Byen har en elvehavn, en lufthavn, industrivirksomheter, Khakasias statlige universitet, og tre teatre. Den har også et kommersielt senter som produserer fottøy, matvarer og metallprodukter.

Referanser
----------

1. ↑  .

Eksterne lenker
---------------

* (ru) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Abakan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Abakan – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Byer i Khakasia |
| --- |
| Hovedstad: Abakan |
| Flagget til Khakasia | Abaza **·** Sajanogorsk **·** Sorsk **·** Tsjernogorsk | Russlands flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
*For den nigerianske delstaten, se Benue (delstat).*
Kart over vassdraget.
Benue ved Jimeta.
**Benue** (fransk: *la Bénoué*) er den største sideelva til Niger. Elva er rundt 1 400 km lang, herav drøye 1 000 km i Nigeria. Elva er seilbar over nesten hele sin lengde i sommermånedene. Den er følgelig en viktig transportvei i de områdene den renner gjennom. I Nigeria renner øvre del gjennom delstaten Taraba, og nedre del gjennom Benue. Området er ofte herjet av malaria.

Benue-elva har utspring på Adamawaplatået i det nordlige Kamerun fra grensetraktene mot Tsjad i øst, og renner derfra i nordvestlig retning, gjennom den 308 meter lange Lagdo-demningen (84 MW, reservoar 586 km²), via byen Garoua og over grensa til Nigeria sør for Mandarafjellene. Deretter renner den vest- og sørvestover gjennom de nabobyene Yola og Jimeta, deretter Numan, Ibi og Makurdi, før den munner ut i Niger ved Lokoja, 150 km sør for hovedstaden Abuja.

Vannkraft
---------

Benue-vassdraget har et betydelig potensial for vannkraft. Foreløpig er Lagdo-demningen bygget ut i Kamerun, mens Nigeria har vurdert større utbygginger med løfter om kinesisk finansiering. De gjennomførte og planlagte vannkraftprosjektene omfatter:

* Lagdo-demningen – 84 MW – Kameruns største vannkraftprosjekt utenom vassdraget Sanaga. Bygget ut med kinesisk bistand, drives idag av det amerikanske energiselskapet AES.
* Mambila-demningen - 3.900 MW - Nigerias største vannkraftprosjekt «Nimengbeila» på Benues sideelv Donga, som har fått løfter om kinesisk finansiering. Prosjektet ble koblet til bygging av oljeraffinerier med totalt 28 milliarder US$ i potensiell kinesisk kapital.

Sideelver
---------

Sideelvene fra hhv øst og vest er omtrent jevnstore, og mange av dem av drøye 200 km lengde. Den øverste sideelva er Mayo Kébbi, som i flomperioder har forbindelse med elva Logone – en del av Tsjadsjøens dreneringssystem. Sideelva renner gjennom Tsjad og Kamerun hvor den møter Benue ved byen Garoua. Ovenfor dette stedet demmes Benue opp med Lagdo-demningen.

Neste større (høyre) sideelv er Gongola, som er om lag 400 km lang. Den starter i de sentral-nigerianske fjellene i delstaten Bauchi øst for byen Jos, og munner ut i Benue-elva ved byen Numan.

Andre høyre sideelver er Pai, Wase, Ankwe og Okwa, mens venstre sideelver er Taraba og Donga i Taraba-staten, og Katsina i Benue-staten. Disse venstre sideelvene kommer fra Adamawaplatået i inntil 2 000 meters høyde, og har potensial for vannkraft.

Referanser
----------

1. ↑  Dams Planned for African Rivers - International Rivers, mai 2006, side 12.
2. ↑  Chinese investment in African hydro - International Water Power, 6. november 2009.
3. ↑  ERA Field Report No 19: Power Shift at the Dam, a looming National Disaster - Lori Pottinger, IRN.org. 1999.
4. ↑  Nigeria/China’s $28.5bn Oil Deal may be Truncated Arkivert 18. september 2010 hos Wayback Machine. - Business World, 24. mai 2010.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Må ikke forveksles med Johannes Lavik (1883–1952).

**Johannes Lavik** (født 1. februar 1856 i Hosanger, død 14. februar 1929 i Bergen) var en norsk redaktør, avismann og nynorskforkjemper.

Lavik flyttet til USA der han i 1878 ble lærer på Augsburg presteseminar i Minneapolis. Han studerte gresk og historie ved University of Minnesota før han i 1882 flyttet tilbake til Norge. I 1886 tok han filologisk embetseksamen i Kristiania.

Fra 1880 til 1890 drev Lavik sammen med Paal Bergh en høyere skole, den såkalte «Studentfabrikken», på Voss. Fra 1890 til 1893 var han redaktør i Firda, fra 1894 til 1904 redaksjonssekretær i *Bergens Tidende*. I 1904 grunnla han *Gula Tidend* etter å ha blitt sagt opp fra stillingen i *Bergens Tidende*, og han ble *Gula Tidend*s første redaktør. I perioden 1921–27 var han redaktør for Norges Bondelags organ *Norges bondeblad*, fra 1927 redaktør for tidsskriftet *Norrøna*.

Lavik var en sterk forkjemper for nynorsk. Fra 1896 var han i noen år formann for Vestmannalaget, hvor han også var styremedlem resten av livet. 

Johannes Lavik var sentral i dannelsen av Noregs Mållag. Mållaget ble vedtatt dannet på et målstevne i Kristiania i februar 1906 etter benkeforslag fra Lavik. Han satt selv i flere år i Mållagets styre.

Referanser
----------

1. ↑  «Livet i Bergen». *Arbeidet*. Bergen. 4. august 1904. «(---) Johannes Lavik er uppsagd og skal slutta i september. (---) Dermed har "Berg. Tidende" sagt seg laus fraa alt, som bind det til landsfolket og gjeng over til heilt reint byblad.»
2. ↑  «Gula Tidend». *Sogns Tidend*. Sogndal. 29. oktober 1904.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** KulturNav
 |
En gruppe tenåringer fra polygame familier demonstrerer til støtte for flerkoneri i Salt Lake City i 2006
**Mormonsk fundamentalisme** (eng. *Mormon Fundamentalism*) omfatter flere samfunn av De siste dagers hellige som fremholder visse former for lære og praksis som ble fulgt i den tidligste tiden av trosretningens historie. Begrepet «fundamentalisme» brukes av flere av gruppene selv.

Disse gruppene har ingen organisatorisk forbindelse med Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige, den største av kirkene, som har sitt hovedsete i Salt Lake City i Utah. Denne kirken markerer også sterk avstand til disse samfunnenes lære.

Mest markant er de gruppene som fremdeles fremholder og praktiserer polygami. Det kan imidlertid også dreie seg om andre ting, som at noen fremdeles utelukker afrikanere fra presteskapet. Tilhengere av disse samfunnene er spredt i flere forskjellige grupper, og de fleste av disse gruppene er små, og befinner seg hovedsakelig i det vestlige USA og Canada og det nordlige Mexico.

Noen av samfunnene har blitt kritisert for å gifte bort altfor unge personer, for tvangsekteskap, og for inngifte.

Noen samfunn
------------

* Fundamentalist Church of Jesus Christ of Latter Day Saints
* Latter Day Church of Christ (Kingston clan)
* Apostolic United Brethren
* Righteous Branch of the Church of Jesus Christ of Latter-day Saints
* True and Living Church of Jesus Christ of Saints of the Last Days

Referanser
----------

1. ↑  Teens defend polygamy at Utah rally.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mormon fundamentalism – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Kihnu flyplass** (ICAO: **EEKU**) er en flyplass på øya Kihnu i Estland. Flyplassen ligger ved landsbyen Sääreküla. Flyplassens ICAO-kode er EEKU. Den har ingen IATA-kode.

Flyplassen har to kryssende, gressdekkede rullebaner på 600 meters lengde og 60 meters bredde. Rullebanene har baneretninger 16 og 34, og 04 og 22. Rullebanene har ikke lys, og det er ikke navigasjonssystemer på flyplassen. Derfor er flyplassen kun sertifisert til bruk i dagslys.

Kihnu flyplass har ruteflygninger hovedsakelig om vinteren og våren, når isforholdene i Pärnu-bukta gjør fergetrafikk til fastlandet umulig. Ruteflygningene opereres av Air Livonia med små Antonov An-28-fly. Små privatfly bruker flyplassen sommerstid.

Kihnu flyplass er eid av AS Pärnu Lennujaam (Pärnu lufthavn).

Flyplassledelsen advarer om at flyplassen ikke er gjerdet inn, så flygere som ønsker å lande utenom flyplassens åpningstid må forsikre seg om at det ikke er mennesker, dyr eller andre hindringer på rullebanene før landing.  Arkivert 7. april 2005 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Kihnu flyplass Arkivert 24. september 2005 hos Wayback Machine. (engelsk)

Portal: Estland
**Klosters** er en mindre by i kommunen *Klosters-Serneus* i distriktet Prättigau/Davos i den sveitsiske kanton Graubünden. Inntil 1973 het kommunen *Klosters*.

Byen er en velkjent skidestinasjon som ligger ca. 150 km fra Zurich, som har den nærmeste internasjonale lufthavnen. Klosters ligger kun 10 km fra Davos.

Historie
--------

Klosters ble første gang nevnt i 1222 som *ecclesiam sancti Iacobi*. I 1436 omtaltes byen som *zuo dem Closter*

Transport
---------

### Landeveistrafikken

Byen har i mange år vært plaget av en tett biltrafikk gjennom byen blant annet til og fra Davos. I 2005 åpnet en omfartsvei utenom byen, bestående av *Gotschnatunnel* inn gjennom fjellet og den flotte veibro *Sunnibergbroen* over dalen.

### Jernbane

Klosters er en stasjonsby og har forbindelse med Landquart til den ene siden og Davos den andre veien. Klosters stasjon er samtidig utgangspunkt for de lokale busser.

### Énskinnebaner

Klosters er kjent som det foretrukne skisportssted for den britiske kronprins Prins Charles, og en av gondolene i énskinnebanen Gotschnabahn i Klosters Platz er «Prince of Wales», oppkalt etter ham.

Den nyeste av byens svevebaner er Madrisabanen, som fører opp til det store utflugtsområdet Madrisa nord for byen. Banen ble innviet på høsten 2005 og har sitt utgangspunkt i Klosters Dorf. Banens fjellstasjon heter Madrisa.

Galleri
-------

* Byen set fra GotschnabahnByen set fra Gotschnabahn
* KommunekortKommunekort
* Den spektakulære Sunnibergbro fra 2005, som leder den gennemgående landevejstrafik udenom KlostersDen spektakulære *Sunnibergbro* fra 2005, som leder den gennemgående landevejstrafik udenom Klosters

Referanser
----------

1. ↑  «Bilanz der ständigen Wohnbevölkerung nach institutionellen Gliederungen, Staatsangehörigkeit (Kategorie), Geschlecht und demographischen Komponenten». BFS. Besøkt 12. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Klosters-Serneus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Historisk leksikons beskrivelse av navnets opprinnelse
* Turistsite om Madrisaområdet Arkivert 2. mars 2012 hos Wayback Machine. Arkivert 2012-03-02 hos Wayback Machine

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** HDS **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Mohammad Naiem Durani** (født 6. august 1974) er en funksjonshemmet friidrettsutøver fra Afghanistan, som konkurrerer i klassen F44, som er én av klassene for utøvere med amputasjon under kneet, eller redusert funksjonsevne i en eller begge bein. Hans fremste internasjonale meritt er 8.-plass i diskos ved Asian Para Games 2014.

Idrettskarriere
---------------

2014
Durani deltok ved Asian Para Games 2014, der han kom på 8.-plass i diskos og 12.-plass i lengdehopp. 

2016
Han deltok ved Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro. Der satte han personlig rekord i spydkast, med 26,51 meter, og kom der på 16.-plass i klassen F42/43/44. Imidlertid testet han positivt på doping under en dopingtest under Paralympics, på stoffet 19-norandrosteron, og ble diskvalifisert og utestengt i 4 år fram til september 2020. Som landets eneste deltaker ved disse paralympiske lekene var han også flaggbærer ved åpningsseremonien.

Referanser
----------

1. ↑  IPC - *Rio 2016 - Results - Men's Javelin Throw - F44 Final*, besøkt 24. oktober 2016.
2. ↑  IPC - *Mohammad Naiem Durani*, besøkt 24. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) IPC - Mohammad Naiem Durani
* (en) Rio 2016 - Mohammad Naiem Durani Arkivert 24. oktober 2016 hos Wayback Machine.
**Mendrisio** er en kommune i distriktet Mendrisio i kantonen Ticino i Sveits. 
Kommunen ble 4. april 2004 sammenslått med den tidligere Salorino kommune.

Mendrisio er kjent på italiensk som «il Magnifico Borgo» (den storslagne byen) på grunn av sine mange flotte historiske bygninger. Byens er også omgitt av et større vindiskrikt. Byen er også kjent for sin typiske langfredag prosesjon, da en levende rekreasjon av Kristi lidenskap er vedtatt (uten noe blod eller vold), og også for drue-festivalen (kalles Sagra dell UVA) som finner sted i slutten av september. 

Accademia di Architettura som er underlagt det italiensk språklige Università della Svizzera italiana ligger i Mendrisio.

Sport
-----

Den 18. etappen i Giro d'Italia 2008 gikk fra Mendrisio til Varese. Mendrisio har også vært startby for Giro d'Italia et par ganger før. Byen avholdt VM i sykling i 2009.

Referanser
----------

1. ↑  «Ständige Wohnbevölkerung nach Staatsangehörigkeitskategorie Geschlecht und Gemeinde; Provisorische Jahresergebnisse; 2018». BFS. 9. april 2019. Besøkt 11. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mendrisio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** HDS **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Akitofel fra Gilo** (hebraisk for «bror av flauhet» eller «ugudelighet») var en rådgiver for kong David av Israel, og en mann som var kjent for sin skarpsindighet og kløkt. På den tiden da Absaloms gjorde opprør mot sin far kongen, deserterte Akitofel fra David og gikk inn for Absaloms sak.

David sendte sin gamle venn Husjai tilbake til Absalom for at han skulle motvirke Akitofels råd. Akitofel rådet Absalom å forfølge David da han flyktet, noe som var klokt militært sett, men Absalom gjorde ikke dette. Da Akitofel oppdaget at hans gode råd mot David ikke ble fulgt på grunn av Husjais innflytelse, forutså han (korrekt) at opprøret ville feile. Fornærmet forlot han deretter Absaloms leir og dro tilbake til Gilo, hans hjemby i høylandene i Judea, og etter at han hadde tatt av sine saker, hengte han seg selv. Han ble gravlagt i sin fars grav.

En mann ved navn Akitofel er også nevnt i *Andre Samuelsbok 23:34* for å være far til Eliab, og ettersom samme bok 11:3 forteller at Eliab er far til Batseba, en av Davids kvinner, har bibelforskere trukket konklusjonen at Akitofel faktisk er Batsebas bestefar. Bibelforskerne Levenson og Halpern har merket seg at «fortelleren er tilstrekkelig finurlig (eller troskyldig)» da det Batsebas bestefar som fristet kong David i Andre Samuelsbok 12:11, og således innfridd profeten Natans for ble oppfylt.

Referanser
----------

1. ↑   timeline.biblehistory.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Nettbibelen: salmenes bok 41:9; 55:12-14
3. ↑  Nettbibelen: Andre Samuelsbok 15:12 Arkivert 27. oktober 2011 hos Wayback Machine.
4. ↑  Nettbibelen: Andre Samuelsbok 15:31-37 Arkivert 27. oktober 2011 hos Wayback Machine.
5. ↑  Nettbibelen: Andre Samuelsbok 17:1-23
6. ↑  Levenson, Jon D.; Halpern, Baruch (1980): «The Political Import of David's Marriages», *JBL* 99, ss. 514.

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel Ahithophel i *Jewish Encyclopedia*

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Hans Zultner** (født. 27. desember 1930 i Sighișoara, Târnava Mare-fylket) er en tidligere håndballspiller og trener. Han tilhører den Siebenbürgen-saksiske minoriteten i Romania. Siden begynnelsen av 1970-årene har han bodd i Heilbronn, Tyskland. 

Zultner studerte ved *Bischof Teutsch-*pedagogiske gymnas i Sighișoara (nåværende «Joseph Haltrich»-videregående skole). Mens han var gymnasiast spilte han for Victoria Sighișoara (seniorer), som han vant landsmesterskapet i utendørshåndball (11 spillere) med i 1948. Selv om han var kvalifisert til å arbeide som lærer etter det, bestemte han seg for å fortsette studiene ved Idrettshøyskolen i București, der han tok avsluttende eksamen i 1955. I București var han medlem av C.C.A. som han vant landsmesterskapet med i 1951.

Han ble idrettslærer i sin hjemby i 1956, der han oppdaget bl.a. Roland Gunnesch, fremtidig dobbel verdensmester og viseolympisk mester med Romanias herrelandslag.

Han emigrerte i 1972 til Vest-Tyskland, der han arbeidet som gymlærer og håndballtrener i 22 år.

Referanser
----------

1. ↑  «Gunnesch, Roland (\*1944) | www.banaterra.eu». *www.banaterra.eu*. Arkivert fra originalen 13. april 2016. Besøkt 17. mai 2016.
2. ↑  SbZ - Geschichten rund um den Handball in Siebenbürgen (V) - Informationen zu Siebenbürgen und Rumänien
3. ↑  hog-schaessburg.de/neu\_SN\_pdf/SN-34-internet.pdf
4. ↑  «ADZ-Online - Start in ein neues Jahrzehnt». *www.adz.ro*. Arkivert fra originalen 26. oktober 2017. Besøkt 17. mai 2016.
5. ↑  «Hans Zultner wurde 75». *archive.is*. 9. september 2012. Arkivert fra originalen 9. september 2012. Besøkt 22. september 2017.

Bibliografi
-----------

* Johann Steiner, *Handball-Geschichten(n): Siebenbürger Sachsen und Banater Schwaben ebnen Rumänien den Weg zum Gewinn von sieben Weltmeistertiteln*, ADZ-Verlag, București 2003, ISBN 973-8384-12-5
* Artikkel i forbindelse med hans 75-årsdag (på tysk)
**Kristoffer Sagmo Aalberg** (født 1979)[] er en norsk skuespiller og programleder, kjent fra *Newton* og *Barne-TV* på NRK. Han er skuespiller ved Den nationale scene i Bergen.

Utdannelse
----------

Aalberg er utdannet fra GITIS, Det statlige russiske akademi for scenekunst i Århus og Moskva, i 2007.

Teater
------

Han debuterte ved Nord-Trøndelag Teater i 2008 og kom til DNS i 2011. *Ordet* av Kaj Munk var hans første forestilling. Senere har Aalberg blant annet spilt kokken i *Mor Courage*, Albany i *Kong Lear*, Sjur Gabriel i *Hellemyrsfolket*, Mannen i *Vinter,* Ejlert Løvborg i *Hedda Gabler,* Joe Pitt i *Engler i Amerika* og tittelrollen *i Onkel Vanja og Robin Hood i Robin Hoods Hjerte.* Sistnevnte var også en rolle han spilte ved The Royal Alexandra Theatre i Canada vinteren 2015.

Han vant Heddaprisen sammen med Sogn og Fjordane Teater i 2010. *Robin Hoods Hjerte* ble Heddanominert. Aalberg mottok i 2014 Nord-Trøndelag fylkeskommunes kunststipend for unge kunstnere.

Film og TV
----------

Aalberg har vært programleder i *Newton*, og var en av programlederne da barnekanalen NRK Super startet opp i 2008.

Han har en rolle i TV-serien *Pørni* på NRK, som hadde premiere i 2021. Han medvirker i den norske spillefilmen *Sulis*, som skal ha premiere i 2023.

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Aalberg, Kristoffer Sagmo 1979-, besøkt 14. desember 2022[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Karlsen, Marie Skarpaas (4. mai 2022). «Nå er skuespilleren med i ny storfilm». *Bergensavisen* **(norsk)**. Besøkt 14. september 2023. «Kristoffer Sagmo Aalberg (42) er til vanlig skuespiller på Den Nationale Scene og er fra i sommer av aktuell i «Morgenstjernen». Men akkurat nå gjør han noe han aldri har gjort før: spiller i en storfilm.»
3. 1 2  «Kristoffer Sagmo Aalberg». *Den Nationale Scene*. Besøkt 25. desember 2022.
4. ↑  «Kristoffer Sagmo Aalberg». *Den Nationale Scene*. Besøkt 14. september 2023.
5. ↑  «Sulis 1907 (2023) - IMDb» **(engelsk)**. Besøkt 13. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kristoffer Sagmo Aalberg på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Kristoffer Sagmo Aalberg hos Sceneweb Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
Castellum **Fectio(ne)**, dagens Vechten i den nederlandske provinsen Utrecht, var en romersk festning (*castellum*) ved Limes Germanicus, Romerrikets nordgrense. Festningen var en del av en linje av militærleirer (castras) og vakttårn ved skillet mellom elvene Rhinen og Vecht.

Festningen befant seg vest for Fortet ved Vechten som var en del av den nye hollandske vannlinjen. Det nye fortet, ble i det 19. århundre bygget der leiren (vicus) som hørte til festningen hadde ligget.

I 1867 ble en votivsten fra romertiden funnet, denne var viet til gudinnen Viradectis. Budskapet lyder:

> Deae Viradecdi cives Tungri et nautae qui Fectione consistent votum solverunt libentus merito
> 
> 
> 

Oversatt: 

*Til gudinnen Viradectis har cives og skippere fra Atuatuca Tungrorum, som er bosatt i Vechten holdt sitt løfte, gjerne med en grunn.*

En minnesten er reist ved en av adgangsveiene til Fortet ved Vechten.

Eksterne lenker
---------------

* Collectie Utrecht: *Castellum Fectio: het oudste Romeinse legerkamp in Utrecht* Omtale og bilder av funn gjort (nederlandsk)
* L.A. van der Tuuk (1997), *Een kampdorp bij het fort Fectio*, blz. 14- 16, Oud- Utrecht jan/ feb 1997, ISSN 1380-7137[*død lenke*] (nederlandsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Rijksmonument **·** GeoNames
 |
**Datavitenskap** er et tverrfaglig felt som bruker statistikk, vitenskapelige metoder, prosesser, algoritmer og systemer for å generere kunnskap og innsikt fra støyete, strukturerte og ustrukturerte data. Datavitenskap er relatert til datautvinning, maskinlæring og stordata.

Datavitenskap er et har blitt beskrevet som et konsept for å forene statistikk, dataanalyse, informatikk og deres relaterte metoder for å forstå og analysere faktiske fenomen med data. Det tas i bruk teknikker og teori fra felt som matematikk, statistikk, datateknikk, informatikk, informasjonsvitenskap og domenekunnskap. Datavitenskap er imidlertid forskjellig fra datateknikk (*computer science*) og informasjonsvitenskap. Turing-prisvinneren Jim Gray så for seg datavitenskap som et et fjerde paradigme av vitenskap (empirisk, teoretisk, beregnet, og nå datadrevet), og hevdet at alt om vitenskap endrer seg på grunn av innvirkningen fra informasjonsteknologi og informasjonseksplosjonen.

En **dataviter** er en person som lager programmeringskode og kombinerer den med statistisk kunnskap for å skape innsikt fra data.

Det er fortsatt ingen konsensus om definisjonen av datavitenskap, og det anses av noen å være en moteord. Stordata er et relatert markedsføringsbegrep. Datavitere er ansvarlige for å bryte ned stordata til brukbar informasjon og lage programvare og algoritmer som hjelper selskaper og organisasjoner med å styre driften optimalt.

Se også
-------

* Maskinlæring
* Stordata

Referanser
----------

1. ↑  Dhar, V. «Data science and prediction».
2. ↑  Jeff Leek. «The key word in "Data Science" is not Data, it is Science». Simply Statistics. Arkivert fra originalen 2. januar 2014. Besøkt 1. januar 2014.
3. ↑  Hayashi, Chikio (1. januar 1998). «What is Data Science? Fundamental Concepts and a Heuristic Example». I Hayashi. *Data Science, Classification, and Related Methods*. Studies in Classification, Data Analysis, and Knowledge Organization **(engelsk)**. Springer Japan. ISBN 9784431702085. doi:10.1007/978-4-431-65950-1\_3.
4. ↑  Cao, Longbing (29. juni 2017). «Data Science: A Comprehensive Overview».
5. ↑  Tony Hey; Stewart Tansley; Kristin Michele Tolle. *The Fourth Paradigm: Data-intensive Scientific Discovery*. Microsoft Research. ISBN 978-0-9825442-0-4. Arkivert fra originalen 20. mars 2017.
6. ↑  Bell, G. «COMPUTER SCIENCE: Beyond the Data Deluge».
7. ↑  Davenport, Thomas H.; Patil, D. J. (oktober 2012). «Data Scientist: The Sexiest Job of the 21st Century». *Harvard Business Review*. 90 (10): 70–76, 128. PMID 23074866.
8. ↑  Press, Gil. «Data Science: What's The Half-Life of a Buzzword?». Besøkt 3. april 2020.
9. ↑  Pham, Peter. «The Impacts of Big Data That You May Not Have Heard Of». Besøkt 3. april 2020.
10. ↑  Martin, Sophia. «How Data Science will Impact Future of Businesses?». Besøkt 3. april 2020.
**Vægterne** er en dansk kristen bevegelse som er knyttet til pinsemenigheten Apostolsk Kirke i Kolding. Bevegelsen ledes av Moses Hansen, som er bevegelsens eneste ansikt utad.

Bevegelsen er en apokalyptisk bevegelse som mener at verdens ende er nær, og at menneskene må gjøre opp for sine synder. Dette innebærer blant annet sterk støtte til Israel i og med tråd med den bibelske profetien om at jødene skal vende tilbake til sitt historiske opphavsområde. Det betyr også at muslimer og andre «vantro» må bekjempes. I tråd med dette har bevegelsen arrangert det de omtaler som et korstog mot islam i innvandrerbydelen Nørrebro og har i det siste markert seg gjennom bønnemøter for å drive ut det de omtaler som demonene i det selvstyrte autonome Ungdomshuset. Enkelte uttalelser fra bevegelsen har endog fått Apostolsk Kirke til å ta avstand fra deler av bevegelsens virke.

På tross av sin tilknytning til Apostolsk Kirke, med i underkant av 2 500 medlemmer, er Vægterne en liten bevegelse, som i sine aktiviteter blant annet har samarbeidet med Faderhuset og ulike høyreekstreme aktivister. 
Bevegelsen gir ut bladene *Blæs Alarm* og *Korstogsbulletinen*.

Referanser
----------

1. ↑  Niels Thure Krarup. «Moses Hansen går i jihas». Kristelig Pressebureau. Arkivert fra originalen 28. september 2007. Besøkt 2. februar 2007.
2. ↑  Martin Lindblom (12. august 2002). «Moses vender tilbage til Nørrebro». PåGaden. Arkivert fra originalen 25. september 2007. Besøkt 2. februar 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Vægternes hjemmeside
* Presentasjon i Kristeligt Dagblad
**Magic Pocket** er et norsk band som består av Hayden Powell på trompet, Erik Johannessen på trombone, Daniel Herskedal på tuba og Erik Nylander på trommer. Kvartetten ble startet i Trondheim i 2002, mens medlemmene studerte på jazzlinja ved NTNU i Trondheim. 

De var bl.a. med på lanseringskonkurransen *JazzIntro* i 2004, og spilte på festivalene Nattjazz, Dølajazz og Moldejazz. Magic Pocket ble kåret til årets «JazZtipendiat» i 2009/2010. Dette stipendet, som blir delt ut av Midtnorsk jazzsenter, Moldejazz og Sparebank 1, er på 250 000,- kr og gir mottakeren mulighet til å skrive et bestillingsverk til Trondheim Jazzorkester på Moldejazz året etter. Bandets første og så langt eneste utgivelse heter «The Katabatic Wind», med keyboardisten Morten Qvenild (*In the Country*, *Susanna and the Magical Orchestra*) som gjest.

Diskografi
----------

| Tittel | Plateselskap | Utgivelsesår | Anmeldelser |
| --- | --- | --- | --- |
| *The Katabatic Wind* | Bolage (BLGCD013) | 2011 | Nettavisen 4/6 stjerner4/6 stjerner4/6 stjerner4/6 stjerner4/6 stjerner4/6 stjerner lenke
Dagbladet 5/6 stjerner5/6 stjerner5/6 stjerner5/6 stjerner5/6 stjerner5/6 stjerner lenke |

Referanser
----------

1. ↑  Magic Pocket/ Trondheim Jazzorkester Arkivert 18. juli 2014 hos Wayback Machine. - moldejazz.no (besøkt 21. mars 2011)
2. ↑  fireflate.no - (besøkt 23. mars 2011)
3. ↑  Magic Pocket & Morten Qvenild Arkivert 7. april 2011 hos Wayback Machine. - jazznytt.jazzinorge.no (besøkt 21. mars 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Magic Pocket på Discogs Rediger på Wikidata
* (en) Magic Pocket på MySpace

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
Kartplassering av Ronco sopra Ascona
**Ronco sopra Ascona** er en kommune i distriktet Locarno i kantonen Ticino i Sveits. Kommunen har et folketall 676 (fra desember 2009) og dekker et areal på 5 km2 på nordsiden av innsjøen Maggioresjøen.

Den opprinnelige bondelandsbyen utviklet seg utover på 1900-tallet til å bli en kunstnerlandsby, men også et fristed for tyske flyktninger fra nasjonalsosialistene. Blant de som slo seg ned i byen, og senere blitt begravet der, er forfatteren Erich Maria Remarque og hans hustru, skuespilleren Paulette Goddard og filmregissøren Kurt Hoffmann (1910–2001).

Maleren Antonio Ciseri ble født i byen 25. oktober 1821.

Referanser
----------

1. ↑  «Ständige Wohnbevölkerung nach Staatsangehörigkeitskategorie Geschlecht und Gemeinde; Provisorische Jahresergebnisse; 2018». BFS. 9. april 2019. Besøkt 11. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ronco sopra Ascona – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** HDS **·** GeoNames
 |
**Marcelo Kiremitdjian** (født 22. mars 1965), kjent som **Marcelo Djian** eller bare **Marcelo**, er en brasiliansk tidligere fotballspiller.

Marcelo gikk gradene hos Corinthians, hvor han gjorde sin entre på seniorlaget noen uker før han fylte 21 år. Året etter etablerte han seg på laget i en sesong klubben vant delstatsmesterskapet for São Paulo. I 1990 hjalp han klubben vinne det brasilianske seriemesterskapet.

Under Sebastião Lazaronis landslagsledelse fikk Marcelo sin landslagsdebut for Brasil i mai 1989 i en vennskapskamp mot Peru. Marcelo fikk én ytterligere opptreden i landslagdrakten i en vennskapskamp mot Finland i april 1992 under Carlos Alberto Parreiras landslagsledelse.

I 1993 ble han kjøpt av den franske klubben Lyon, hvor han spilte fram til 1997. Som representant for Lyon, assisterte han senere i en rekke overganger for brasilianske spillere til klubben. 

Da han returnerte til brasiliansk klubbfotball med Cruzeiro i 1997, ble han kjent videre som Marcelo Djian, for å unngå sammenblanding med lagkamerat Marcelo Ramos. Djian er en forkortelse av hans armenske etternavn Kiremitdjian. Etter et vellykket opphold hos Cruzeiro, avsluttet han karrieren hos Atlético Mineiro.

### Landskamper

| Nr. | Dato | Hjemmelag | Resultat | Bortelag | Arena | Mål | Bytte | Merknader |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1989-05-1010. mai 1989 | Brasil  | 4–1 |  Peru | Estádio Plácido Castelo, Fortaleza  |  | Ut | Vennskapskamp |
| 2 | 1992-04-1616. april 1992 | Brasil  | 3–1 |  Finland | Estádio Verdão, Cuiabá  |  |  | Vennskapskamp |

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 173695, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marcelo Djian – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Marcelo Djian – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Marcelo Djian – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata
**Crans-Montana** (også kjent som **Crans sur Sierre**) er et vintersportssted i hjertet av de sveitsiske alper i kantonen Valais, på et platå over Sierre i en høyde på om lag 1 500 moh. Vintersportsstedet består av de to landsbyene Crans og Montana, som etter hvert har vokst sammen. Området har til sammen cirka 140 km med skiløyper. 

Flere år har det blitt arrangert verdenscuprenn i alpint i Crans-Montana. Stedet var også arrangør for VM i alpint 1987, der disiplinen super-G inngikk i programmet for første gang. I sommerhalvåret arrangeres det flere golfturneringer i Crans-Montana, for eksempel Omega European Masters (en turnering på Europatouren) i begynnelsen av september).

Referanser
----------

1. ↑  «Ständige Wohnbevölkerung nach Staatsangehörigkeitskategorie Geschlecht und Gemeinde; Provisorische Jahresergebnisse; 2018». BFS. 9. april 2019. Besøkt 11. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Crans-Montana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** HDS **·** GeoNames
 |
**Lars Asbjørn Vaage** (født 16. januar 1928 i Brunlanes, død 6. januar 2006) var en norsk lege og politiker (Høyre). Han var fylkesordfører i Rogaland og mangeårig medlem av Stavanger bystyre.

Han ble cand. med i 1953. Vaage arbeidet på sykehus 1953-1962 og ble spesialist i radiologi i 1963. Fra 1962 til han ble pensjonist i 1992 arbeidet han som lege i Stavanger. Vaage var også sjef for sanitetsavdelingen Stavanger Sjøforsvarsavsnitt/KNM Harald Hårfagre («Madlaleiren») 1959-1988.

Han var medlem av Stavanger bystyre 1965-1999 og av formannskapet 1968-1983. Vaage var også medlem av Rogalands fylkesting 1972-1987. Han var fylkesvaraordfører 1979-1983 og fylkesordfører 1984-1987. Vaage var formann for Stavanger Høyre 1969-1971 og for Rogaland Høyre 1973-1977. I den siste perioden var han også medlem av partiets sentralstyre. Vaage var æresmedlem av både Stavanger Høyre og Rogaland Høyre.

Han var også styreformann i Sentralsjukehuset i Rogaland 1976-1983, Rogaland Teater 1976-1987, Norsk Havbruksforum 1988-1995 samt styremedlem i Rogalandsforskning og Rogalandsdata. Vaage var videre medlem av representantskapet til Rogalandsbanken og Fokus Bank. Han var også involvert i Norsk Luftambulanse. 

I 1998 ble Vaage tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull. Det kan ellers nevnes at *Lars Vaages gate* i Stavanger ble oppkalt etter ham i 2006.

Referanser
----------

1. 1 2  «Rogaland i utvikling - Rogaland Fylkeskommune». *archive.fo*. 2. august 2012. Arkivert fra originalen 2. august 2012. Besøkt 18. januar 2018.
2. ↑  Stavanger Aftenblad, 7. januar 2006: *Lars Vaage er død*, s. 39
3. ↑  Stavanger Aftenblad, 19. oktober 2006: *Lars Vaages gate*, s. 5

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Prabook
 |