recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Patrick O'Hara** (mest kjent som **Patsy O'Hara**, irsk **Pádraig Ó hEadhra**; født 11. juli 1957, død 21. mai 1981) var et nordirsk medlem av Irish National Liberation Army (INLA). Han var den fjerde av ti fanger som døde under sultestreiken i Nord-Irland 1981. 

O'Hara ble født i Bishop Street i Derry. Han gikk inn i Fianna Éireann i 1970. To år senere ble broren Sean internert i Long Kesh. Kort tid før Bloody Sunday ble han såret av britiske soldater, og kunne ikke være med på marsjen som endte i blodbad. Han så den gå forbi hans hjem i Brandywell, og hendelsene den dagen gjorde et varig inntrykk på ham. 

I oktober 1974 ble O'Hara selv internert i Long Kesh. Innen løslatelsen i april 1975 hadde han blitt medlem av Irish Republican Socialist Party (IRSP) og INLA. I juni samme år ble han arrestert i Derry, og holdt i varetekt i seks måneder. I september 1976 ble han så arrestert enda en gang, og satt i varetekt i fire måneder. 

Etter den siste løslatelsen reiste han til Dublin, hvor han ble boende noen måneder. Mens han var der var han et aktivt medlem av ledelsen i IRSP. Han vendte tilbake til Derry i januar 1979, og ble aktiv i INLA. Den 14. mai 1979 ble han arrestert og dømt til åtte år for innehav av en håndgranat. Han ble sendt til Maze fengsel i januar 1980, og sluttet seg til pleddprotesten. Broren Tony var allerede aktiv i protesten. 

Ved begynnelsen av den første sultestreiken i 1980 ble han kommandant for INLA-fangene i Maze. Den 22. mars 1981 sluttet han seg til den andre sultestreiken. Den 21. mai døde han, 23 år gammel, etter 61 døgn uten å ta til seg næring.

Referanser
----------

1. 1 2   Dictionary of Irish Biography, oppført som Patsy (Patrick) O'Hara, Dictionary of Irish Biography-ID 006794[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 6904866, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dictionary of Irish Biography **·** Prabook
 |
De forskjellige lands euromynter.
**Nederlandske euromynter** er sirkulasjonsmynt av Den europeiske unions valuta euro med nasjonalt motiv for Nederland på revers.

Nasjonale motiver
-----------------

De nederlandske euromyntene er preget i flere ulike design. De første viste dronning Beatrix av Nederland, de tolv EU-stjernene samt myntens pregingsår. Fra 2014 har myntene portrett av kong Willem-Alexander. Myntene er formgitte av Bruno Ninaber van Eyben. Akkurat som i Finland, benyttes ikke 1- og 2-centmynten praksis i Nederland.

Nederlands gamle valuta, den nederlandske gylden, kan veksles inn hos landets sentralbank frem til 1. januar 2032, men dette gjelder kun sedlene. Mynt kan ikke lengre veksles inn.

Referanser
----------

1. ↑  «The Netherlands - European Commission». *ec.europa.eu* **(engelsk)**. Besøkt 21. januar 2017.
2. ↑  «Exchanging national cash». Den europeiske sentralbanken. Besøkt 30. juni 2008.

Eksterne lenker
---------------

* Den europeiske sentralbanken: Nederland

| * v
* d
* r
De ulike euromyntene fra hvert land |
| --- |
| Andorra **·** Belgia **·** Estland **·** Finland **·** Frankrike **·** Hellas **·** Irland **·** Italia **·** Kypros **·** Latvia **·** Litauen **·** Luxembourg **·** Malta **·** Monaco **·** Nederland **·** Portugal **·** San Marino **·** Slovakia **·** Slovenia **·** Spania **·** Tyskland **·** Vatikanstaten **·** Østerrike |  |
**Karl Dröse** (født 27. desember 1913 i Frankfurt am Main, død 16. september 1996) var en tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Dröse vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1936 i Berlin. Han var målvakt på det tyske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen. I semifinalen slo de Nederland med 3-0, men tapte finalen til India med 1-8. Dröse spilte tre kamper som målvakt i OL-turneringen.

Dröses nevø, Horst Dröse ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1972 i München.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Sølv Sølv i landhockey Nazi-Tysklands flagg Tyskland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Karl Dröse – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Karl Dröse – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Karl Dröse – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Karl Dröse – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Wetherby** er en markedsby og verdslig sogn innenfor den enhetlige myndigheten og storbykommunen City of Leeds i grevskapet West Yorkshire, England. Den ligger i nærheten av byen Boston Spa og ved elven Wharfe. Den har i århundrer vært et krysningspunkt og et samlingssted ved hovedveien A1 (tradisjonelt kalt for Great North Road) ved å være midtveis mellom London og Edinburgh. I henhold til folketellingen i 2011 hadde sognet en befolkning på 10 772 innbyggere.

Historisk var byen en del av *wapentake* Skyrack innenfor det tidligere området West Riding av Yorkshire. Byen er nevnt som *Wedrebi* i *Domesday Book* (1086) som et krysningssted ved Wharfe. Da slike krysningssteder også var naturlige stoppesteder under reiser fikk byen mange vertshus, og flere av disse har overlevd som puber. Motorveien M1 slutter rett ved byen, og den er derfor fortsatt et sted hvor mange tar en pause under reiser. Det er at antatt at Wedrebi (Wetherby) er avledet fra *wether-* («vær», «bukk»), det vil si «bukkegård», eller meningen «bosetning ved elvens bøy»

Like ved byen ligger landsbyene Sicklinghall og Kirby Overblow.

Referanser
----------

1. ↑  «Area: Wetherby (Parish)», *Office for National Statistics*
2. ↑  «wapentake», *Wiktionary*

Litteratur
----------

* Unwin, Robert (1987): *Wetherby The History of a Yorkshire Market Town*, Leeds University Press for Wetherby Historical Trust

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Wetherby – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Wetherby – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Wetherby Civic Society
* Wetherby Air Cadets
* Tithe to 2009 history trail (PDF)
* Wetherby Musical Theatre Group

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
**Morten Westye Høegh** (født 30. desember 1942 i Oslo) er en norsk advokat, skipsreder og forretningsmann.

Han er sønn av skipsreder Leif Høegh Petersen (1896–1974) og Lucy Egeberg (1907–1992). Faren var av slekta Høegh og mora av Egeberg (slekt), som stammet fra den engelske Westye Egeberg (1770–1830) som slo seg opp på trelast i Oslo omkring år 1800. Westye Høegh utdannet seg til cand.jur. fra Universitetet i Oslo 1968 og Master of Business Administration fra Wharton School ved University of Pennsylvania 1971.

Han har siden 1974 vært ansatt i familierederiet Leif Høegh & Co som faren hadde startet i 1927. Der var forøvrig broren Ove Dines Høegh (født 1936) sjef frem til firmaets kollaps i 1982 og snarlige utflagging. Fra 1984 til 2003 satt Westye Høegh som styreformann. Halve morsarven i form av Fjugstad Gård ved Fjugstad naturreservat i Horten, ble av ham ervervet i 2010; opprinnelig kjøpt av tippoldefar Thorvald Meyer (1818–1909) i 1856. I 2014 ble det kjent at han og broren Ove hadde overdratt selskapet til hver sin sønn, nemlig han Morten Westye Høegh (født 1973) ved dets kontor i London og Leif Ovesøn Høegh (født 1963).

Året etter solgte han Gålåvatnet til lokale eiere. Dette var eid av Høegh Eiendom, og kom på kjøpet i forbindelse med kjøpet av Den Norske Amerikalinje. Det skjedde i 1980.

Fra 1994 til 1995 var han president i Norges Rederiforbund. Han var formann i Det Norske Veritas' råd. Ellers har han spilt VM-kamper i golf for Norge på 1970-tallet og forsøkte i 2005 å lage «Team Norway», et norsk profesjonelt golflag sammen med skipsrederne Wilhelm Wilhelmsen (født 1937), Ole Jacob Figenbaum (født 1942) og Per Heidenreich (født 1944).

Referanser
----------

1. ↑  Westye Høegh i Store norske leksikon.
2. ↑  *Leif Høegh & Co. refinansiert: 700 sjøfolk mister arbeidet* i Aftenposten den 16. april 1986.
3. ↑  *Kjøpte morsarv for 21,4 mill.* i Dagens Næringsliv den 30. april 2010.
4. ↑  *Leif Høegh A/S* i A-magasinet den 12. september 2014.
5. ↑  *Har kjøpt Gålåvatnet* i Dølen den 12. februar 2015.
6. ↑  *Fisketrusel* i Dagens Næringsliv den 18. januar 2007.
7. ↑  *Kjemperederiet som ble finans selskap* i Aftenposten den 9. juni 1984.
8. ↑  Notis i VG den 26. november 1973.
9. ↑  *Satser millioner på norsk profflag* i VG den 3. april 2005.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Kortgarden GrendahusKortgarden grendehus
KortgardenKortgarden 
Boka om kortgardenBoka om Kortgarden
Fannefjorden fra luftenKortgardenfjellet fra luften
**Kortgarden**, tidligere *Sørstranda* er en liten bygd, plassert ved Fannefjordens sørlige bredde, i Molde kommune. Bygden ligger ved foten av fjellet Skåla (1128 moh.). Kortgarden har i 2010 rundt 170 innbyggere. Bygden har et jordbrukspreg med mye dyrket jord, men ingen bruk i drift i 2010. Kortgarden har et grendehus, som ble bygget på dugnad og ferdigstilt 1987, bedehus og skytterhus med bane. Det finnes også to hyttefelt på Kortgarden: «Mausetsetra» og «Bertasetra», samt den nedlagte Risan skole. Det er også lag i bygda: Idrettslaget Skålheim IL, Skytterlaget 7. juni, og Skålheim grende- og bygdelag.

Tønne- og møbelfabrikken Kortgård Trevarefabrikk var i drift til slutten av 1990-årene. Tønnebåter brukte å legge til kai, og de kunne ta helt opp til 10 000 tønner. Fabrikken produserte garasjer og hytter. Designeren Peter Opsviks Cylindra-møbler ble også fremstilt der en periode.

Kjente kortgardinger
--------------------

* Ole Kortgård, gårdeier
* Marvin Amundsgård, skytter og disponent for Kortgård trevarefabrikk
* Knut Heggem, skiløper
* Leif Atle Norhaug maskinentrepenør
* Johan Arthur Kortgård politiker

I media
-------

* *På slalomski på skåla* gikk på årskavalkaden 1997 på NRK.
* *Kortgarden fra luften* på Youtube

Referanser
----------

1. ↑  *Kortgarden fra luften* på YouTube

Litteratur
----------

* Per Arnt Harnes (2017). *Kortgardboka*. Molde: Romsdal sogelag. ISBN 9788293345091.
**Kortholdsammunisjon** (engelsk *Plastic Short Range Training Ammunition*), ofte kalt **blåplast**, er en øvelsesammunisjon av blåfarget plast, tidligere vanlig i Norge er bakelitt[]. Den oppfører seg omtrent likt som vanlig skarp ammunisjon, men med en betydelig mindre rekkevidde. I Norge brukes den mest i kaliber 7,62 mm og 12,7 mm. Besparelsen ved bruk av blåplaster ved øvelser er stor, spesielt når man øver med 12,7x99 mm, her koster vanlig ammunisjon cirka 60 kr per skudd men blåplast koster cirka 10 kr. Rekkevidden er betydelig kortere med blåplaster, cirka 30–40 m for en AG-3 (7,62x51 mm).

Short Range Training Ammunition (SRTA) og Plastic Short Range Training Ammunition (PSRTA) finnes i de fleste kalibrer og brukes i de fleste land. Materiale og oppbygning varierer.

Blåplast regnes som skarp ammunisjon og kan være dødelig på nært hold, da prosjektilet fortsatt har en høy fart og overfører store mengder kinetisk energi.

Se også
-------

* Rødplast

Eksterne lenker
---------------

* Namo, Plastic training ammunition
**Raoul Daufresne de la Chevalerie** (født 17. mars 1881 i Brugge, død 25. november 1967) var en belgisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Daufresne de la Chevalerie vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Storbritannia og Danmark. Fire lag deltok i turnering og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Belgia vant første kampen mot Frankrike med 3-2 men tapte siden de to siste kampene, mot Storbritannia med 1-12 og mot Danmark med 2-5. Turneringen ble spilt i perioden 1. til 5. september 1920.

OL-medaljer
-----------

* Belgia 1920 Belgias flagg Antwerpen - Bronse landhockey Belgias flagg Belgia

Referanser
----------

1. 1 2   Roglo, Roglo person ID p=raoul;n=daufresne+de+la+chevalerie, oppført som Raoul Daufresne de La Chevalerie[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Raoul Daufresne de la Chevalerie – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Raoul Daufresne de la Chevalerie – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Raoul Daufresne de la Chevalerie – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
**Aalborg Søfarts- og Marinemuseum**, som er bygget opp omkring ubåten S329 Springeren og torpedobåten P512 Søbjørnen, ble innviet av Henrik av Danmark 24. mai 1992 i nærvær av Margrethe II av Danmark.

Museets samlinger er siden blitt betydelig utvidet, blant annet med en omfattende samling av skipsradioer og navigasjonsinstrumenter, som viser utviklingen av disse hjelpemidlene. Museet har igjennom årene utviklet seg til å bli en av Aalborgs og Nordjyllands betydeligste attraksjoner, som årlig besøkes av mange tusen turister fra inn- og utland.

Springeren vil alltid være en del av Museets historie, fordi den var grunnen til etableringen av museet. Da den og de øvrige båtene av Delfinen-klassen som de siste danskkonstruerte og danskbygde undervannsbåter stod foran utfasning fra Søværnet, mente mange, at en av dem burde bevares for ettertiden. Et par initiativrike mennesker i Aalborg hørte om dette, og allerede i 1986 ble de første forhandlinger mellom Aalborg kommune og Søværnet innledet. I 1990 kom Springeren til Aalborg og planene om et egentlig Sjøfarts- og Marinemuseum begynte å ta form.

Det ble raskt gitt tilbud om også å overta gassturbintorpedobåten Søbjørnen, da den skulle utfases. Mange institusjoner og virksomheter som Søværnet, Farvandsvæsenet, Aalborg Havn, Aalborg Værft, rederier og private bidrog med bevaringsverdige gjenstander til det ny museet.

Museet ble med velvillig bistand fra Aalborg kommune plassert i et ideelt maritimt miljø ved Limfjorden og Skudehavnen. I oppbygningen har man arkitektonisk bestrebet seg på å bevare tilknytningen til omgivelserne.

De grønne områder, hvor mange av de større utstillingsgjenstandene er plassert, gir sammen med den åpne bebyggelse både luft og vekselvirkning mellom innen- og utendørs utstillinger.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Aalborg Maritime Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Aalborg Søfarts- og Marinemuseum

Portaler: Danmark | Museum
**«Aagots fjellsang»** er en norsk sang. Den ble skrevet av Waldemar Thrane (musikk) og Henrik Bjerregaard (tekst).

Sangen er en del av deres syngespill, *Fjeldeventyret*, som hadde premiere i Christiania i 1825. Den avsluttende delen av første akt finner sted på en seter, hvor budeia Aagot lokker på kyra ved å fremføre denne sangen. Det var første gang at en norsk komponist anvendte en lokk.

«Aagots fjellsang» ble i tillegg internasjonalt kjent, ettersom den berømte svenske operasangeren, Jenny Lind, hadde den med på sine verdensomspennende konserter.

Den dansk-tyske komponisten Frederik Kuhlau skrev også melodi til «Aagots fjellsang».

Innspillinger
-------------

* Gunhild Schytte-Jacobsen med orgel. Innspilt i Kristiania cirka oktober 1907. Utgitt på de akustiske 78-platene Gramophone 83641, Gramohpone 283054 og Gramophone 583009.
* Ingebret Haaland (fiolin). Innspilt i Kristiania 7. september 1912. Utgitt på de akustiske 78-platene Gramophone 287958 og Gramophone X 1387.
* Astri Herseth (14 år) m. akk. Willy Johansens orkester. Innspilt i Oslo i mai 1929. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 2625.

Kilder
------

* Fjeldeventyret[*død lenke*] hos Store norske leksikon
Munningen av Nålsundkanalen
**Nålsundkanalen** er en 140 m lang kunstig vannvei mellom Freifjorden og Karihavet, som skiller Aspøya fra fastlandet av Tingvoll i Møre og Romsdal.

Historikk
---------

I lang tid har kystfolk dratt sine båtene over den smale landtungen Nålsundeidet, det korte stykket over land var både tryggere og raskere enn å seile eller ro rundt hele halvøyen. Arkeologiske funn tyder på at dette foregikk allerede i vikingtiden, og mot slutten av 1800-tallet var denne landverts ferdselsåren så mye i bruk at det var satt opp faste dra-plank, som gårdene i omegnen hadde ansvaret for å holde ved like.

Allerede i 1839 kom planene om en kort kanal gjennom eidet opp i Straumsnes herredsstyre, men det var ikke før i 1901 at kanalen ble gravd ut med steinsatte sider og åpnet for alminnelig ferdsel.[] Den ble en umiddelbar suksess for kysttrafikken, men ettersom bredden er i underkant av 10 meter og vanndybden ved lavvann 0,6 m, er det kun mindre båter som kan benytte kanalen.[] En lokalvei krysser kanalen over en lavbro, som opprinnelig var en vippebro for å slippe gjennom masteførende småbåter. Senere har denne blitt erstattet av en fast bro. I dag[*når?*] er kanalen en yndet ferdselsvei for egnens småbåter.[]

Referanser
----------

1. ↑  Trond Ove Tøllefsen (24. juni 2001). «Hundreårsjubileum for Nålsundskanalen». Tidens Krav. Besøkt 29. september 2017. «Til alle tider har kystfolk dratt båtene sine over den tynne landtungen som skiller Aspøya og resten av Tingvoll. Denne lille ferden over land var både tryggere og raskere enn å seile eller ro rundt hele halvøya. Funn tyder på at båter ble dratt over landstykket i vikingtiden, og mot slutten av 1800-tallet var ruten så mye i bruk at det var satt opp faste dra-plank, som gårdene i omegnen hadde ansvaret for å holde ved like.»

Eksterne lenker
---------------

* «Hundreårsjubileum for Nålsundskanalen», *Tidens Krav* 24. juni 2001

| * v
* d
* r
Norske kanaler |
| --- |
| Kanaler | 
* Gravanekanalen
* Haldenkanalen‎
* Hesneskanalen
* Kanalen (Trondheim)
* Kanalen (Tønsberg)
* Kassenkanalen
* Kulleseidkanalen
* Nålsundkanalen
* Otteidkanalen
* Reddalskanalen
* Remmastrauman
* Røyksundkanalen
* Sootkanalen (slusesystemet)
* Spangereidkanalen
* Stad skipstunnel
* Storstraum–Småstraumkanalen
* Støa kanal
* Telemarkskanalen‎

 |
Skianlegg ved landsbyen Nanshan i fylket Miyun, 2008
Miyun i Beijing
Simatai
**Miyun** (kinesisk: 密云区; pinyin: *Mìyún Qū*) er et bysistrikt i regjeringsområdet til den kinesiske hovedstaden Beijing. 

Det har et areal på 2 226,5 km² og befolkningen var på 426 935 innbyggere i 1999.

Den kinesiske mur i Miyun
-------------------------

Den kinesiske mur (Ming-muren) har flere vel bevarte seksjoner i distriktets ytterkanter, blant annet den en gang så viktige grensefestningen Gubeikou, som behersket hovedadkomsten mellom Beijing og den nordenfor leggende byen Chengde. Særlig avsnittet Simatai er blitt et yndet utfartsmål ved muren. Simatai-partiet av Den kinesiske mur er 5,4 km lang og har 35 tårn. UNESCO har gjort Simatai-delen av muren til del av Verdensarven.

Administrative enheter
----------------------

Miyun består av to subdistrikter, 17 storkommuner og en nasjonalitetskommune:

* Subdistriktet Gulou (鼓楼街道);
* Subdistriktet Guoyuan (果园街道);
* Storkommunen Miyun (密云镇), hovedsete for fylket;
* Storkommunen Xiwengzhuang (溪翁庄镇);
* Storkommunen Xitiangezhuang (西田各庄镇);
* Storkommunen Shilipu (十里堡镇);
* Storkommunen Henanzhai (河南寨镇);
* Storkommunen Jugezhuang (巨各庄镇);
* Storkommunen Mujiayu (穆家峪镇);
* Storkommunen Taishitun (太师屯镇);
* Storkommunen Gaoling (高岭镇);
* Storkommunen Bulaotun (不老屯镇);
* Storkommunen Fengjiayu (冯家峪镇);
* Storkommunen Gubeikou (古北口镇);
* Storkommunen Dachengzi (大城子镇);
* Storkommunen Dongshaoqu (东邵渠镇);
* Storkommunen Beizhuang (北庄镇);
* Storkommunen Xinchengzi (新城子镇);
* Storkommunen Shicheng (石城镇);
* Nasjonalitetskommunen Datanying for mandsjuer og mongoler (檀营满族蒙古族乡).

Økonomi og samferdsel
---------------------

I dette distriktet ligger Miyun vannkraftverk, som er et mellomstort pumpekraftverk med to vannmagasin og reversible turbiner. Det demmer opp et større reservoar – Miyunreservoaret.

Kinas riksvei 101 går gjennom området. Den begynner i Beijing og fører via blant annet Chengde til Shenyang.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Björgvin G. Sigurðsson** (født 30. oktober 1970) er en islandsk politiker. Han representerer det sosialdemokratiske partiet Samfylkingin. 

Björgvin har sittet i Alltinget siden 2003, og har vært med i flere komiteer; bl.a. transport- og kommunikasjonskomiteen, utdannings- og kulturkomiteen og industrikomiteen. Politisk er han for at Island skal melde seg inn i EU og innføre euroen som valuta.

Han ble utnevnt til handelsminister i 2007 og minister for nordisk samarbeid i 2008. 

25. januar 2009 annonserte Björgvin at han trekker seg som handelsminister. Bakgrunnen var de økonomiske problemene Island har fått i etterkant av subprime-lånekrisen. 

Björgvin er utdannet innen historie og filosofi; han har en Bachelorgrad innen historie og filosofi fra University of Iceland og en Mastergrad i *Philosophy of Political Science* fra University of Cork.

Han har seks barn.

Referanser
----------

1. ↑  Bergensavisen – *Tar ikke skylda for kollapsen*[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Profil på *Alltinget*

Portal: Island



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
Rederiflagg for amerikanske dampskiprederier rundt 1900
Et **rederi** er et selskap som på en forretningsmessig basis eier og driver skip. Et rederi kan organiseres som enkeltpersonforetak, aksjeselskap eller partrederi (som er en særlig form for ansvarlig selskap). Rederi utgjør en aktør innenfor maritim næring.

Rederier kan deles inn i to undergrupper:

- Riggselskaper: riggselskaper og flytende produksjonsenheter (FPSO).

- Skipsrederier: deepsea-,shortsea- og offshoreaktører.

* Deepsea vil si skipssegmenter som tank, tørrbulk, kjemikalier, container og bilfrakt.
* Shortsea vil si fraktefartøy (nærskipsfart), brønnbåter og passasjerferger.
* Offshore vil si forsyningsfartøy, ankerhåndtering, seismikk, undervannsentreprenører- og andre offshorerettede spesialskip.

Norge
-----

Ifølge norsk «lov om skipssikkerhet» er det den som er opplyst som driftansvarlig selskap i skipets sikkerhetsstyringssertifikatet som regnes som rederiet. Dersom skipet ikke har et gyldig sikkerhetsstyringssertifikatet så regnes eieren som rederi.

Se også
-------

* Skipsreder
* Skipreide

Referanser
----------

1. ↑  Skipssikkerhetsloven

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** NKC
 |
**Telemetrietterretning** (engelsk: *Telemetry intelligence*) eller **TELINT** er en underdisplin av FISINT som arbeider med raketter og andre eksternt overvåkede enheter og returnerer kontinuerlige strømmer med data om plassering, fart, motorstatus og andre beregninger. Disse dataene kan gi informasjon om egenskapene til missilet, og spesielt kastevekt, det vil si den potensielle størrelsen på stridshodene.

Strategisk betydning av TELINT
------------------------------

TELINT er en av de overvåkingsmetodene som er nevnt i rustningskontrollregimet (Strategic Arms Limitation Treaty eller SALT-avtalene) mellom USA og Sovjetunionen og senere Russland, Disse traktat-avtalene inneholder avgjørelser som er viktige grep for å styrke sikkerhet mot brudd: begge parter forplikter seg til ikke å gripe inn med nasjonale tekniske midler for kontroll. I tillegg er begge land enige om ikke å bruke bevisst hemmelige eller skjulte tiltak for å hindre verifisering. Det blir referert til en spesiell teknisk avtale om å ikke kryptere de strategiske telemetridata for testing og derved hindre verifisering av TELINT.

Se også
-------

* SIGINT
* ELINT
* COMINT
* FISINT

Referanser
----------

1. ↑  «Strategic Arms Limitation Treaty I».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Oppbygningen av en SRAM-celle.
**Static Random Access Memory** (**Statisk RAM**, **SRAM**) er en form for halvlederminne og har en annen oppbygning enn DRAM, som gjør at SRAM ikke trenger å regelmessig bli frisket opp. Bitcellene holder på bitverdiene sine så lenge det er strøm til stede, i motsetning til DRAM, hvor det også må være en ekstern krets til stede som frisker opp minnet for at verdiene lagret ikke skal gå tapt. SRAM er dermed raskere enn DRAM og brukes derfor til hurtigminne, ettersom det ikke brukes noe tid på oppfriskninger. Til gjengjeld er SRAM mer kostbar og ikke tilgjengelig i større kapasiteter.

Referanser
----------

1. 1 2  Liseter, Ivar M. (24. januar 2023). «RAM – IT». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 8. mars 2023.
2. 1 2  «Difference Between SRAM and DRAM (with Comparison Chart)». *Tech Differences* **(engelsk)**. 11. desember 2017. Besøkt 8. mars 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
En redningsbåt (ikke sjøsatt)
En sjøsatt redningsbåt
En **redningsbåt** er en båt som kan brukes til evakuering av skip eller til redningsoppdrag fra landstasjoner og ved installasjoner til havs. En større, havgående redningsbåt kalles gjerne redningsskøyte, mens mindre redningsfarkoster kalles redningsflåte.

Et skip kan ha flere typer redningsbåt ombord, blant annet regnes livbåt, MOB-båt og lettbåt som redningsbåter. Ombord på havseilere og større lystbåter er ofte en gummibåt redningsbåt. Den nyeste typen redningsbåt kalles DC-båt.

Redningsbåter var opprinnelig robåter stasjonert ved redningsstasjoner på land.

I Norge ble det første vedtaket om slike redningsstasjoner gjort av Stortinget i 1854. Stasjonene da organisert under Fyrvesenet. Landstasjonene hadde forskjellige redningsbåter, fra robåter med opptil 12 årer (og 12 roere) til små prammer brukt til sokning. Redningsbåtene ble bemannet av frivillige, på samme måte som redningsbåtene til det norske Redningsselskapets sjøredningskorps i dag.

Ulike redningsbåter
-------------------

### DC-båt

DC, *DC-båt* eller *Daughter Craft* er en type redningsbåt som er utviklet på grunnlag av erfaringer fra havarier bl. a. i Nordsjøen. En DC er stasjonert på standbybåter og beredskapsbåter og sjøsettes fra en slipp i hekken på moderskipet ved hjelp av en wire som utløses når avstanden er tilstrekkelig. Båten kan så søke og hente opp folk som ligger i havet og kjøre relativt hurtig inn på slippen, fanges opp av en wire og dras inn i båten. De reddede kan settes av raskt, før båten sjøsettes for nye søk.

Mens bruk av heis for å ta opp skadde fra en redningsbåt til et moderfartøy er tidkrevende, (5-10 min pr person i hardt vær) tar en DC dem direkte ombord i moderskipet på et minimum av tid. Tidsbesparelsen øker muligheten for overlevelse og vellykkede redningsoperasjoner.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Telemetri** (tele + metri) betyr egentlig **fjernmåling**, og brukes vanligvis om trådløs overføring av måledata (se også utvidet definisjon under). Overføringen kan skje via radiobølger eller optisk ved hjelp av for eksempel infrarødt lys eller laser. Såvel analoge som digitale systemer forekommer, men i den siste tiden har de digitale blitt helt dominerende på markedet. Avhenging av situasjonen og kravet til ytelse (sanntidskrav, rekkevidde og overføringskapasitet med mere) kan man bruke standardløsninger som for eksempel WLAN, radiomodem og GSM eller utvikle spesialløsninger.

Telemetriutstyr kan deles inn i to hovedkategorier; langdistanse og kortdistanse.

Langdistanse
------------

Langdistansetelemetri brukes på avstander fra noen meter og helt til romfartøyer flere hundretusen kilometer unna. Oftest skjer overføringen mellom et kjøretøy av noen slag, for eksempel et prøvefly, en konkurransebil etc. og en sentral måledatainnsamlingsstasjon. Ved langdistansetelemetri samles normalt alle måledata fra ulike kilder sammen ved hjelp av et målesystem i kjøretøyet og sendes over en felles kanal.

Kortdistanse
------------

Kortdistansetelemetri brukes på svært korte avstander, opp til et par meter. Slik telemetri finnes på grunn av at det av praktiske årsaker ikke går å ha ledninger mellom måledatainnsamlingen og måleobjektet, for eksempel når man vil måle på en roterende maskin. Disse utrustningene er oftest svært små (på størrelse med en tannpirkereske eller mindre) og inneholder all elektronikk som trengs for å utføre målingen og sende måledata. Oftest sendes bare måleverdiene fra en eller et par givere over en kanal.

Utvidet definisjon
------------------

Telemetri brukes oftest for å referere til trådløse overføringsmekanismer (f.eks. radio, ultralyd, hydroakustikk, infrarødt lys), men kan også omfatte måledata som blir overført via andre medium som telefoni eller datanettverk via optisk forbindelse eller kablet overføring.

Se også
-------

* Fjernanalyse

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
«Volta» har flere betydninger.
**Volta** er ei elv i Ghana i Vest-Afrika. Den dannes av tre tilløpselver, Hvite Volta (*Nakambé*), Røde Volta (*Nazinon*) og Svarte Volta (*Mouhoun*), som alle tre har sitt utspring i Burkina Faso og renner mot sør inn i Ghana. Her munner først Røde Volta ut i Hvite Volta. Senere møtes Hvite og Svarte Volta og danner hovedelva Volta, som munner ut i Guineabukta. 

Elva fikk sitt navn fra det portugisiske *volta*, som betyr «vende» eller «snu», fordi tidlige portugisiske gullhandlere brukte elva som markering av det fjerneste punktet for sine utforskningsreiser før de vendte tilbake. Portugiserne kjøpte mye av sitt gull fra innbyggerne i regionen under renessansen. Elva ga senere navn til Fransk Øvre Volta og deretter Republikken Øvre Volta, før dette landet endret navn til Burkina Faso i 1984.

Elva er sterkt utbygd, mer enn 100% av vannføringen er regulert. Voltasjøen i Ghana er verdens største menneskeskapte innsjø, og strekker seg fra Akosombodemningen i det sørøstre Ghana, til byen Yapei, rundt 400 kilometer lenger nord. Innsjøen gir elektrisitet, transport, og mulighet for irrigasjon og fiskeoppdrett, men har også medført at elva ikke lenger frakter sedimenter til kysten, som derfor har begynt å erodere raskt.

Referanser
----------

1. 1 2  Volta Basin Authority[*død lenke*] *Observatory of Water Resources of the Volta Basin* (PDF)
2. ↑  Black, Maggie og Jannet King: *The Atlas of Water*, Earthscan 2009, side 36.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Volta River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Volta River Authority

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** LIBRIS **·** GeoNames
 |
**Telenor Security Operation Centre** (**TSOC**) er en avdeling i Telenor som driver en døgnkontinuerlig tjeneste for sikkerhetsovervåking av kunders datanettverk.

Selskapet holder til i Arendal, og ble etablert som «Proseq» i 2000. Det ble overtatt av Telenor i 2003, og har pr 2010 15 ansatte. Selskapet overvåker kunders nettverk kontinuerlig, og har ekspertise på analyse av skadelige datakoder. 

Selskapet bruker følgende metoder i overvåkningen:

* Signaturbasert deteksjon
* Overholdelse av protokoll-standarder
* Forventet trafikkmønster (LTD – Lovlig Trafikk Definisjon)
* Black-listing av fiendtlige adresser og nettverk
* Kjøring av programfiler i sandboks
* Testing av programfiler mot ulike antivirus-løsninger
* Statistiske metoder

I 2010 oppdaget de et angrep på Den Norske Nobelkomites nettsider, og nyheten spredte seg til medier verden over. Angrepet kom via en server i Taiwan, og hendelsen brakte oppsikt fordi Liu Xiaobo fra Kina hadde fått Nobels fredspris, og angrepet kan ha vært i sammenheng med dette. Sammen med oppdagelsen av angrepet oppdaget også TSOC et ukjent sikkerhetshull i Mozilla Firefox.

Referanser
----------

1. ↑  «Teknisk Ukeblad – Hacket Nobelkomiteens nettsider». Arkivert fra originalen 31. oktober 2010. Besøkt 16. november 2010.
2. ↑  Straits Times – Nobel website hacked (Singapore)
3. ↑  The Register – Hackers plant Firefox 0day on Nobel Peace Prize website (Storbritannia)
4. ↑  «Microsoft – Nobel Prize site hacked, delivers malware». Arkivert fra originalen 31. oktober 2010. Besøkt 16. november 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Telenor SOC hos Telenor
* TSOCs sikkerhetsblogg
Sanheribs prisme i Chicago.
Sanheribs prisme i British Museum (*Taylor*).
Prismet i Jerusalem.
**Sanheribs prisme** (det dreier seg om en original fra 689 f.Kr. - **The Oriental Institute Prism** - og to kopierte utgaver fra 691 f.Kr. kalt **The Taylor Prism** og **The Jerusalem Prism**, i tillegg er det kjent minst åtte fragmenter fra andre kopier) er noen leirprismer med inskripsjoner om den assyriske kong Sanheribs tredje felttog. Teksten er fremst kjent for at den inneholder en beskrivelse av Sanheribs beleiring av Jerusalem 701 f.Kr. i kong Hiskias regjeringstid der. Denne hendelse finnes nedtegnet også i flere bøker i Det gamle testamente i Bibelen, i Jesaja kapittel 33 og 36, Andre Kongebok 18,17, og i Andre Krønikebok 32,9. Hendelsen er også nedtegnet av Herodotos.

De tre baverte prismene, som det bare skiller 16 måneder mellom, har samme tekst; det er bare ubetydelige forskjeller.

Beskrivelse
-----------

Prismet består av seks stykker skrevet med akkadisk kileskrift. Det er heksagonalt til formen og laget av brent rød leire. Prismet er 38 centimeter høyt og 14 centimeter bredt og ble laget i 689 f.Kr. i Sanheribs regjeringstid.

Betydning
---------

Prismet er en av tre gjenfunne redegjørelser av Sanherib for hans felttog mot Israel og Juda, og gir et annet perspektiv på disse begivenheter enn det som gjengis i Kongebøkene i Bibelen.

Beskrivelsene i Det gamle testamente overensstemmer delvis med påstandene på prismet. Bibelen rapporterer at Sanherib angrep og inntok alle de befestede byene i Juda og deretter krevde en tributt på 300 talenter sølv og 30 talenter gull, og Hiskia skal ha gitt ham alt sølvet fra sitt palass og fra tempelet i Jerusalem, samt gullet fra tempelets dører og dørposter. Dette blidgjorde ikke Sanherib som krevde total underkastelse, noe han aldri skal ha fått.

Teksten på prismet angir at assyrierne inntok 46 befestede byer og mengde mindre bosetninger. 200 150 mennesker skal ha blitt deportert og området skal ha blitt overgitt til tre filistéiske konger. Prismet angir også at Hiskias tributt omfattet også juveler, elfenbeinsinnfattede møbler, hans døtre og harem samt musikere.

Oppdagelse
----------

Prismet ble funnet i 1830 i ruinene etter Ninive, det assyriske rikes gamle hovedstad, av oberst Robert Taylor som var britisk generalkonsul i Bagdad. Hans enke solgte i 1855 prismet til British Museum. En kopi av prismet ble innkjøpt av James Henry Breasted fra en antikkhandler i Bagdad i 1919 og gitt til Oriental Institute i Chicago der det nå finnes.

Daniel David Luckenbill oversatte teksten og publiserte den på engelsk og akkadisk i sin bok *The Annals of Sennacherib* fra 1924.

Referanser
----------

1. ↑  2. Kong 18
2. ↑  British Museum om prismat
3. ↑  Presentasjon av kopien hos Oriental Institute
4. ↑  The Annals of Sennacherib, oversettelse fra 1924

Eksterne lenker
---------------

* (en) The Taylor Prism – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Volpiano Volpi**, også **Ulpiano Volpi** (født i 1559 i Como; død 10. mars 1629 i Roma) var en italiensk katolsk geistlig, erkebiskop av Chieti og biskop av Novara.

Biografi
--------

Han ble utnevnt til erkebiskop av Chieti den 11. mars 1609, og ble bispeviet den 5. april samme år av kardinal Michelangelo Tonti, biskop av Cesena, og medkonsekrantene erkebiskop Domenico Rivarola og  Alessandro Borghi som var emeritert biskop av Sansepolcro. 

Den 16. desember 1615 gav Volpiano Volpi avkall på erkebispedømmet Chieti. Pave Paul V gjorde ham så den 12. november 1619 ztil biskop av Novara med personlig tittel som erkebiskop. 

Den 24. juli 1621 ble erkebiskop Volpiano Volpi utnevnt til apostolisk datarius. Han tok per stedfortreder den 2. juni 1620 bispedømmet Novara i besittelse, men han bosatte seg aldri der. I hans sted var det hans nevø Giovanni Pietro Volpi, titulærbiskop av *Salona*, som ledet bispedømmet, og som overtok som ordinær biskop der etter Volpiano Volpis død.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
* Pave Sixtus IV (1414-1484) \* bispeviet 1471
* Pave Julius II (1443-1513) \*1481
* Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) \*1504
* Pave Leo X (1475-1521) \*1513
* Pave Klemens VII (1478-1534) \*1517
* Kardinal Antonio Sanseverino (1477-1543) \*1531
* Kardinal Giovanni Michele Saraceni (1498-1568) \*1536
* Pave Pius V (1504-1572) \* 1556
* Kardinal *Iñigo Avalos de Aragón* (ca 1535-1600) \*1566
* Kardinal Scipione Gonzaga (1542-1593) \*1585
* Patriark Fabio Biondi (?-1618) \*1588
* Kardinal Michelangelo Tonti (1566-1722) \*1608
* Erkebiskop *Volpiano Volpi* (ca 1559-1629) \*1609

Referanser
----------

1. ↑  www.catholic-hierarchy.org volpi.html, lest 8. januar 2023

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** VIAF **·** GND
 |
**Volost** (russisk: волость) er en type administrativ region i Russland. Definisjonen har variert gjennom tid og sted i Russland.

I den tidligste østslaviske historie var en volost navnet på det område som ble styrt av en fyrste. Fra slutten av 1500-tallet var volost et administrativt område i Storfyrstedømmet Moskva men ble senere brukt også om distriker, område eller fylker i Russland, (уезд).

Etter avskaffelsen av livegenskapen i Russland i 1861 fikk bøndene en viss grad av selvstyre. Da ble volost en enhet som tilvarte flere landsbyer. En *mir* var sammensatt av ledere for forskjellige familier i en landsby. Flere mirer dannet en volost, til hvilken hver mir valge representanter. Volosten valgte et overhode (старшина, *starsjina*) og en domstol (*volostnoj sud*). Selvstyret gjennom mirer og volster var under høyere myndighets oppsyn, blant annet ved politikommissarier (*stanovoj*) og særlige komitéer.

Volostene ble avskaffet av Sovjetunionen under administrative reformer mellom 1923 og 1929. En rajon ble den nye inndeling som tilsvarte både voloster og ujezder.

I dagens Russland benyttes begrepet volost i Den karelske republikk der den har samme status som en rajon. I Leningrad oblast, Pskov oblast, Samara oblast og i Tula oblast er volost en underavdeling til rajon, der den har samme status som selsovjet (сельсовет) i det øvrige Russland.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Sangzhi** (kinesisk: 桑植县; pinyin: *Sāngzhí Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Zhangjiajie nordvest i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina. Befolkningen var på 425 441 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

He Long
Barndomshjemmet til den kommunistiske hærføreren og politikeren He Long (1896-1969, *He Long guju*, 贺龙故居) ble i 2006 oppført på listen over Kinas kulturminnesmerker.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommunene** Liyuan 澧源镇, Ruitapu 瑞塔铺镇, Guandiping 官地坪镇, Liangshuikou 凉水口镇, Longtaping 龙潭坪镇, Wudaoshui 五道水镇, Chenjiahe 陈家河镇, Liaojiacun 廖家村镇, 
Lifuta 利福塔镇.

**Kommunene** Kongkeshu 空壳树乡, Mihu 汨湖乡, Zhuyeping 竹叶坪乡, Zoumaping for baifolket 走马坪白族乡, Renchaoxi 人潮溪乡, Xilian 西莲乡, Baishi 白石乡, Liujiaping for baifolket 刘家坪白族乡, Furongjiao for baifolket 芙蓉桥白族乡, Maidiping for baifolket 麦地坪白族乡, Mahekou for baifolket 马合口白族乡, Changtangping 长潭坪乡, Linxihe for baifolket 淋溪河白族乡, Hongjiaguan for baifolket 洪家关白族乡, Qiaoziwan 桥自湾乡, Guluoshan 谷罗山乡, Shataping 沙塔坪乡, Kuzhuping 苦竹坪乡, Sifangxi 四方溪乡, Bamaoxi 芭茅溪乡, Xishaping 细沙坪乡, Badagong 八大公山乡, Jianjiapo 蹇家坡乡, Yanwukou 岩屋口乡, Hekou 河口乡, Shanghexi 上河溪乡, Lianghekou 两河口乡, Daguquan 打鼓泉乡, Shanghejie 上洞街乡.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Sangzhi Xian

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NDL **·** GeoNames
 |
Denne artikkelen omhandler fisken.  For rusmiddelet, se MDMA.

**Molly** er en populær akvariefisk. Villformen er en liten blekgrønn fisk som lever i brakkvann og kan bli opp til 6 centimeter lang.

Akvaristikk
-----------

Villformen har blitt ganske sjelden i handelen.

Tross sitt rykte som en bra nybegynnerfisk, er mollyen ganske krevende. Black molly som man kjøper i butikkene kommer ofte fra Singapore og er drettet i brakkvann, så de vil gjerne ha salttilskudd i vannet. De foretrekker et lyst og varmt akvarium, temperaturen bør ligge mellom 23℃ og 30℃, og akvariet bør ha en varmekolbe. Mollyen er i hovedsak en algeeter, men tar også bl.a. flakfôr.
Mye planter er å foretrekke.

Av black molly har begge kjønn samme svarte farge, og de ser nesten like ut. Hunnen er litt større og rundere enn hannen, og hannen har vanligvis en større ryggfinne. Det er best å holde en hann sammen med tre-fire hunner. 
Den formerer seg lett hvis den får gode livsvilkår.
Den føder levende yngel; omtrent en gang i måneden kan en hunn få opptil 100 yngel.

Det eksisterer en mengde farger, former og hybrider av mollyen, og på grunn av innavl kan den være følsom for sykdommer som hvitprikk.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *molly* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *molly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *molly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *molly* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *molly* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *molly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Poecilia sphenops* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Poecilia sphenops* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Poecilia sphenops* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) *Poecilia sphenops* - FishBase
**WesternGeco** er verdens største seismikkselskap. Det er heleid datterselskap av det internasjonale oljeservice selskapet Schlumberger Limited.

Virksomhet
----------

WesternGeco utfører verden over reservoir imaging, måling, og utviklingstjenester, og dataprosessering.

Historie
--------

WesternGeco ble dannet ved sammenslåing i 2000 av to av verdens største seismikkselskaper, Western Geophysical og Geco-Prakla. Schlumberger, eier av Geco-Prakla, betalte kontant til Baker Hughes, som da eide Western, for en 70% andel i et joint venture av de sammenslåtte selskapene. I mai 2006 kjøpte Schlumberger ut Baker Hughes sin 30% andel for 2,4 milliarder dollar, og gjorde WesternGeco til ett av sine datterselskaper.
WesternGecos hovedkvarter ligger i Gatwick, England.

Avslutning
----------

I januar 2018 ble det annonsert at WesternGeco skal trekke seg ut av seismikk. Både marin og landbasert innsamling avsluttes.

Schlumberger ser ikke lenger noen økonomisk fremtid i å være verdens ledende aktør. Hele flåten skal selges, og produktutviklingen legges ned.

I november 2018 ble marinseismikken overtatt av Shearwater GeoServices, et selskap dannet av GC Rieber og Rasmussengruppen as.

Noter
-----

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. september 2007. Besøkt 25. desember 2008.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 27. september 2007. Besøkt 25. desember 2008.
3. ↑  «WesternGeco exiting seismic acquisition business».
4. ↑  «Shearwater completes acquisition of Schlumberger marine seismic business».

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Molins fontene i Kungsträdgården, 2007. Foto: Hedning 
Fontenen i gips slik den sto utstilt på Stockholmsutstillingen 1866 Foto: Johannes Jaeger 
**Molins fontene** er en fonteneskulptur i bronse som står i Kungsträdgården i Stockholm.

Fontenen er utført av Johan Peter Molin (1814–1873) og ble avduket 25. september 1873 etter Molins død. Fontenen er omgitt av seks svaner og er dekket med figurer fra nordisk mytologi: Nøkk og Æge med ektefellen Rån og deres døtre. Den er plassert der den tidligere Näckströmmen ble forenet med Norrström. 

Rundt fontenen vokser det pil av arten *Salix elegantissima* som på grunn av sin nærhet til fontenen kalles *fontänpil* på svensk.

Molin fikk bestilling på fontenen våren 1866. Han utførte den i gips til Stockholmsutstillingen 1866 og den ble utstilt som midtgruppe i den store utstillingshallen. Den store hallen lå omtrent hvor dagens fontene står. Den ble en stor suksess og det ble bestemt at man skulle utføre en bronseutgave etter at det hadde blitt foretatt en pengeinnsamling til formålet. 

Oppdraget med å støpe fontenen ble gitt til kunststøperiet Lenz-Heroldt i Nürnberg som hadde en filial i Stockholm. Innsamlingen til fontenen gjorde at man kunne starte arbeidet i 1871. Imidlertid måtte både Stockholm by og kunstneren selv skyte inn kapital. Man begynte med støpingen på Kungliga Myntet under ledelse av Georg Heroldt som var deleier i støperiet i Nürnberg og leder for støperiets filial i Stockholm. Etter en dødsulykke 28. juli 1871 da et metallstykke falt over Georg Heroldt, fortsatte arbeidet i Nürnberg. 

Otto Meyer var med som lærling både i Stockholm og Nürnberg.

Referanser
----------

1. ↑  Kunststøperiet Lenz nettside. Arkivert 21. august 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  Molin, Hjalmar "Kring Johan Peter Molin och hans fontene", *Konstnärsfolk. Personliga minnen av bortgångna svenska konstnärer* (red. Ernst Malmberg) (Uppsala 1942) s. 355 ff.

Portal: Sverige
**Western Area Rural** er et distrikt i provinsen Western i Sierra Leone. Hovedstad er Waterloo. Western Area Rural grenser mot distriktene Port Loko i nordøst, Moyamba i sør og hovedstadsdistriktet Western Area Urban i nordvest. I vest har Western Area Rural kyst mot Atlanterhavet. Distriktets nordlige del omfatter sørlige del av Freetownhalvøya og Løvefjellene. Bananøyene i sørvest hører også til distriktet.

Western Area Rural er blant de mest etnisk mangfoldige distriktene i landet; ingen etnisk gruppe utgjør noen majoritet. Distriktets innbyggere hører til mange forskjellige stammer, inkludert betydelige andeler av Krio- og sherbrofolkene. Distriket har en blandet islamsk og kristen befolkning.

Western Area Rural er delt inn i 4 *wards*:

1. Koya Rural Ward
2. Mountain Rural Ward
3. Waterloo Rural Ward
4. York Rural Ward

Referanser
----------

1. ↑  Districts of Sierra Leone *Statoids.com*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |

| * v
* d
* r
Sierra Leones provinser og distrikter |
| --- |
|  | Northern (1) | Bombali **·** Kambia **·** Koinadugu **·** Port Loko **·** Tonkolili | Sierra Leones flagg |
| Western (2) | Western Area Rural **·** Western Area Urban |
| Southern (3) | Bo **·** Bonthe **·** Moyamba **·** Pujehun |
| Eastern (4) | Kailahun **·** Kenema **·** Kono |
| ISO 3166-2:SL |