**Carl Emil Ljunggren** (født 6. november 1851 i Växjö, Sverige, død 12. desember 1927 samme sted) var en svensk militærmusiker som bidro til stifting av flere musikkforeninger i Norge sist på 1800- og først på 1900-tallet.

Biografi
--------

Ljunggren var sønnen til Musikanten Peter Jonsson og hustru Maja Lisa Nilsdotter. Han vokste opp i et svensk musikkmiljø og fikk grundig utdannelse som militærmusiker, men han forlot militæret etterhvert og fant seg til rette som en omreisende musikkinstruktør i Norge. 

Ljunggren-navnet, også skrevet f.e. *Ljungren* eller *Jungren*, dukker opp i tilknytning til musikforeningers historier og på gamle noteblad i flere bygder på Østlandet, for tiden mellom ca. 1880 og 1925. Musikerens skikkelse kan kjennes igjen i fotografier av større og mindre messing-ensembler fram til 1920-tallet. For en par generasjoner siden levde fortellinger om «svenske-Ljunggren» på folkemunne, spesielt blant eldre i musikkforeninger og korpsmiljø i Øst-Norge. Men ingen har hatt særlig oversikt over denne reisende musikklærerens livshistorie.

Ljunggren var en vandrende musikinstruktør som hadde mange kontakter i bygdene oppover Østerdalen og Gudbrandsdalen. Han var spesielt flink med nybegynnere og bidro til etablering av musikkforeninger flere steder, blant annet i Løiten, Ådal, Tynset, Brydalen, Kvikne, Alvdal, Folldal, Vingelen, Fron, Dovreskogen - og sannsynligvis mange flere. Noter for marsjer, valser, reinlendere og polkaer, med navnet Ljunggren finnes i samlingene etter musikkforeninger og gamle spellmenn som var formidlere i store deler av Østlandet og i Trøndelag.

Beretningene om Ljunggren viser at han ble, etterhvert, preget av svakhet for sterk drikke. I Nord-Østerdalen fikk han kallenavnet "Polituren", etter kvistlakken som noen ganger bruktes som erstatning for annet rusmiddel.

### Ljunggren i Alvdal

Unset, Rendalen, 17. mai 1914. Ljunggren med messingsekstett.
I et brev, januar 2003, fortalte Haldor Nyeggen følgende: 

*"Om den svenske musikeren Ljunggren, heter det at han kom til Alvdal høsten 1911. Lille-Elvedalens Hornmusikkforeningen, stiftet 1894, var da nettopp reorganisert etter noen års opphold.*

*Han var en utmerket instruktør, særlig for nybegynnere, og det ble innøvd program og holdt konserter m/dans. Foruten alle messingblåseinstrumenter, spilte han også fele, og Sigurd Klokkerhaug, født 1898, tok spilletimer hos han og lærte bl.a. å spille vibrato. Hvor lenge han var i bygda, vet vi ikke, men han kom tilbake til Alvdal i 1919 og instruerte Hornmusikken en kort tid. Han hjalp en nystartet trio (to feler og piano) med å arrangere bl. a. en del norske folkemelodier.*

*Jeg har fått opplyst at han også var i både Øvre og Ytre Rendal omtrent på samme tid som her. I Øvre Rendal var han med å starte den såkalte "Bolstad-musikken", som eksisterte i ca. 20 år.*

*Ljunggren var også i Vingelen og hjalp en hornsekstett omtrent på samme tid, og var antakelig innom alle bygder der det fantes små horn- eller strykeorkestre.*

*Det ryktet gikk, at han hadde vært stor musiker og hadde spilt i både Wien og Berlin, men hadde gått "all kjødets gang", brennevinet hadde tatt overhånd. I Alvdal bodde han hos fotograf Bredstrøm (russisk flyktning), som beklaget seg over at han hver dag måtte på butikken og kjøpe "denat" (denaturert sprit) som Ljunggren drakk til frokost!*

*Det har vært sagt at han startet sine omvandringer nede i Kongsvinger-traktene, og at han tilslutt ble funnet død langs veien sør for Trondheim."*

Referanser
----------

1. ↑  Kirkeboka for Kronoberg, Växjö, C:4 1836-1860 s. 305

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |