recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Utensilier til fremstilling av forskjellige legemiddelformer. Fra utstillingen *Extractum* 1995 Farmasihistorie.com 
**Galenisk farmasi** er læren om hvordan en skal fremstille de forskjellige bruksferdige legemiddelformene.

Galenisk farmasi omfatter studier omkring produksjon av legemidler fra virkestoff og hjelpestoff fram til ønsket legemiddelform. Herunder inngår undersøkelser om hvordan et preparat skal være sammensatt for å gi ønsket virkning og best mulig holdbarhet.

Galen
-----

Navnet Galenisk farmasi stammer fra Claudius Galenos som var en gresk lege og filosof, og levde fra år 129 til 199.
Han har gitt navn til betegnelsen galeniske preparater som tidligere ble benyttet som betegnelse på alle sammensatte legemidler.
Galen brukte legmiddel som inneholdt flere virkestoff. I boken *Pharmakreutikòn* beskriver han hvordan disse legemidlene skal fremstilles.

Emnet Galenisk farmasi
----------------------

Emnet omfatter kunnskaper om hvordan legemiddler skal settes sammen for at det aktive virkestoffet skal bli tatt opp og transporteres til det stedet i kroppen der det skal virke. Om hvordan legemidler blir fremstilt og hvilke hjelpestoffer som må brukes. Emnet omfatter også kunnskaper om hvordan en er sikker på et legemiddels kvalitet og at det inneholder riktig mengde av virkestoffet.
Inkludert er administrasjonsveier, fysisk-kjemiske aspekter, stabilitet, holdbarhet, produksjonmetoder, kvalitetssikring, kvalitetskontroll og biofarmasøytiske karakteristika.

En del av emnet er en introduksjon til farmakopéer, Den Europeiske Farmakopè (Ph. Eur.) og andre.

Fremstilling av legemiddel
--------------------------

Galenisk farmasi er også kunnskapen om hvordan en fremstiller der forskjellige legemiddelformene og hvordan en tester dem for å se at de inneholder riktig mengde virkestoff og at de oppløses på riktig måte i kroppen. Viktig er og hvordan valg av legemiddelform har innflytelse på det terapeutiske resultatet.

Se også
-------

* Farmakokinetikk
* Farmakodynamikk
* Legemiddelformer
* Farmakologi
* Farmakognosi

Litteratur
----------

* Lindgren, John (1918). *Läkemedelsnamn*. Lund.
* Petersen, E.P.F. (1888). *Farmaceutisk Teknik*. København.
* Aulton, Michael E. (2007). *Aulton's pharmaceutics : the design and manufacture of medicines* (3 utg.). Edinburgh. Churchill Livingstone. ISBN 9780443101083.
* Jones, David (2008). *Pharmaceutics - Dosage Form and Design*. London. Pharmaceutical Press. ISBN 978-0-85369-764-0.
* Florence, A.T.; Attwood, David (2011). *Physicochemical principles of pharmacy* (5 utg.). London. Pharmaceutical Press. ISBN 9780853699842.
* Denyer, Stephen P.; Hodges, Norman; Gorman, Sean P.; Gilmore, Brendan F. (2011). *Hugo and Russell's pharmaceutical microbiology* (8 utg.). Chichester. Wiley-Blackwell. ISBN 9781444330632.
* Al-Achi, Antoine (2013). *Integrated pharmaceutics : applied preformulation, product design, and regulatory science*. Hoboken, N.J. Wiley. ISBN 9780470596920.

Eksterne lenker
---------------

* UiO Forskning i Galenisk farmasi
* Forskning.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
***Galbimorpha*** er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).

Utseende
--------

Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, blankt brunlige råtevedbiller, gjerne med gule tegninger. Oversiden er fint hårete. Hodet er forholdsvis lite og lett nedoverbøyd. Antennene er 11-leddete, korte, det innerste leddet forstørret. Brystskjoldet (pronotum) er rundet, bredere enn langt, noe knudrete med litt uttrukne bakhjørner. En tapp på forbrystet griper inn i en grop på mellombrystet og billene kan "smelle" med å brekke denne tappen ut av gropen, i likhet med smellerne. **Dekkvingene** er avlange, parallellsidige, så brede som eller litt smalere enn brystskjoldet, kan ha opphøyde lengderibber. **Beina** er temmelig korte.

Levevis
-------

De fleste artene av råtevedbiller har larver som lever i død ved, men enkelte larver graver i jorden og lever på planterøtter.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Oseania (India, Laos, Borneo).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien råtevedbiller (Eucnemidae) Eschscholtz, 1829
				+ Underfamilien Eucneminae Eschscholtz, 1829
					- Stammen Galbitini Muona, 1991
						* Slekten ***Galbimorpha*** Fleutiaux, 1920
							+ *Galbimorpha agastoceroides* (Fleutiaux, 1896) - India, Laos
							+ *Galbimorpha curta* Muona, 1991 - Laos
							+ *Galbimorpha ferruginea* Fleutiaux, 1920 - Laos
							+ *Galbimorpha muiri* Fleutiaux, 1930 - Borneo
							+ *Galbimorpha quadricollis* Fleutiaux, 1947 - Laos

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Galbimorpha* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Galbimorpha* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Minnetavle for Fredrik Frans i badebyen Heiligendamm som han lot oppføre
**Fredrik Frans I** (tysk Friedrich Franz) (født 10. desember 1756 i Schwerin, død 1. februar 1837 i Ludwigslust) var hertug og etter Wienerkongressen storhertug av Mecklenburg. Han regjerte fra 1785 til sin død i 1837.

Liv
---

Den 17. juni 1785 overtok han regjeringen som hertug i Mecklenburg. Han innledet sitt styre med å kjøpe de siste landsbyene som var forpaktet til Preussen fri. Med dette gjenforente han i 1789 det hertuglige Fredriks-universitetet, som siden 1760 hadde vært skilt fra Universität Rostock. I 1790-årene øket han sitt hertugdømmes territorium gjennom den såkalte *Reichsdeputationshauptschluss* og kjøpet av Wismar med omland fra Sverige.

Under Napoleonskrigene holdt han sin stat først nøytral, men da han etter slaget ved Jena og Auerstedt i 1806 tolererte tropper fra den 4. koalisjon (Preussen, Sachsen og Russland), okkuperte franskmennene hertugdømmet i desember samme år. Fredrik Frans begav seg deretter under den danske kongens beskyttelse til Altona. I juli 1807 oppnådde han etter et personlig møte med Napoleon å bli gjeninnsatt som hersker i hertugdømmet, mot at landet ble medlem av Rhinforbundet.

Etter Napoleons mislykkede russlandfelttog erklærte Fredrik Frans den 14. mars 1813 som første tyske fyrste at han trådte ut av Rhinforbundet og rustet opp til krig mot Frankrike. Han ble imidlertid igjen for kort tid nødt til å forlate sin residens og flykte fra franskmennene.

Under Wienerkongressen gikk Mecklenburg-Schwerins representant, Leopold von Plessen, gjentatte ganger inn for gjenopprettelsen av det tysk-romerske rike.

17. juni 1815, på sitt 30-årsjubileum som hertug, mottok han storhertugverdigheten. Han ble regnet for en av de mest konservative tyske fyrstene.[] I 1837 døde han, og ble etterfulgt av sin sønnesønn Paul Fredrik. Fredrik Frans ble begravet i katedralen i Bad Doberan.

Familie
-------

Han ble i 1776 gift med prinsesse Louise av Sachsen-Gotha, en datter av Johann August av Sachsen-Gotha. De fikk seks barn, bl.a.:

* Friedrich Ludwig, arveprins til Mecklenburg (1778–1819), gift med storhertuginne Elena Pavlovna av Russland, datter av tsar Paul I av Russland og Sophie Marie Dorothea av Württemberg
* Louise Charlotte av Mecklenburg(-Schwerin) (1779–1801), gift med hertug Emil August av Sachsen-Gotha, de var foreldre til Louise av Sachsen-Gotha-Altenburg, mor til Albert av Sachsen-Coburg-Gotha *(Fredrik Frans hører dermed til den britiske kongefamiliens forfedre)*.
* Charlotte av Mecklenburg (1784–1840), gift med sin fetter Christian VIII av Danmark/Christian Frederik av Norge

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   The Peerage, oppført som Friedrich Franz I Großherzog von Mecklenburg-Schwerin, The Peerage person ID p11197.htm#i111964, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The Peerage person ID p11197.htm#i111964, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC
 |
**Fredrik Gerardo Fodstad** (født 7. januar 2001) er en norsk-colombiansk langrennsløper fra Eidsvoll, som tidligere representerte Eidsvold Værks Skiklub og nå representerer Lillehammer Skiklub.

Fodstad deltok under U23-VM på ski 2022 på Lygnasæter, med en 55.-plass på den klassiske 15-kilometeren og 59.-plass på sprinten. Han deltok også i Norgesmesterskapet på ski 2022, både under del 1 i Harstad og del 2 på Lygnasæter.

9. desember 2022 fikk Fodstad sin verdenscupdebut under verdenscupen i langrenn 2022/23 på Beitostølen, der han endte på 64.-plass i klassisk sprint.

Han deltok for Colombia under Ski-VM 2023 i Planica, hvor han kvalifiserte seg til 15-kilometeren med en 7.-plass i kvalifiseringen.

Fodstad er adoptert fra Colombia og hans søster, Frida, driver også med langrenn.

Referanser
----------

1. 1 2  Lersveen, Ernst A. (2. desember 2022). «Fredrik (21) skal gå verdenscup i langrenn for Colombia: – Det blir magisk!». TV 2 Sporten. Besøkt 22. februar 2023.
2. ↑  «Vil sette Colombia på skikartet». Langrenn.com. 24. mars 2022. Besøkt 22. februar 2023.
3. ↑  «Haiti-løperen sjokkerte alle, men eksperten flirer av én ting». Nettavisen. 22. februar 2023. Besøkt 22. februar 2023.
4. ↑  «10 år med hodelykt». Eidsvoll Ullensaker Blad. 22. januar 2016. Besøkt 22. februar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fredrik Fodstad – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
* Fredrik Fodstad på Facebook Rediger på Wikidata

* Fredrik Fodstad på Instagram Rediger på Wikidata
**Det Andre Teatret** (**DAT**) er et teater som ligger i Ivan Bjørndals gate 9, mellom Sagene og Torshov i Oslo. Teatret ble åpnet høsten 2011 av improvisatorer fra Teater Liksom, som da holdt til i lokaler på Chateau Neuf i Oslo. De som startet teatret var Nils Petter Mørland, Mats Eldøen, Tony Totino, Veslemøy Mørkrid, med flere. Den selvstendige improgruppen Improtent har også vært sentral i driften av DAT.

Det Andre Teatret har improvisasjonsteater som hovedfokus, og ble i starten drevet utelukkende på frivillig basis, men har i årenes løp mottatt støtte til sin kunstneriske virksomhet fra ulike statlige og kommunale støtteordninger.

Personer som har vært knyttet til teatret er blant annet Harald Eia, Mats Eldøen, Helén Vikstvedt, Thorbjørn Harr og Nils Petter Mørland.[]

Bygningen hvor teateret holder til var tidligere en del av Lilleborg fabrikker.

Referanser
----------

1. ↑  «Frivillig». *Det Andre Teateret*. Besøkt 21. april 2019. «Det Andre Teatret hadde aldri fungert uten innsatsen fra de frivillige. Fra før vi åpnet dørene i september 2011 har det rent inn med henvendelser fra folk som vil hjelpe til – et glitrende eksempel på at dugnadsånden ikke er død!»
2. 1 2  «Sceneweb: Det Andre Teatret». *sceneweb.no*. Besøkt 13. november 2016.
3. ↑  Norsk Kulturråd (17. august 2017). «Mer enn penger. Evaluering av Arrangørstøtte scenekunst.». *Issuu*. Besøkt 21. april 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**TM-170** er et tysk amfibisk pansret personellkjøretøy med fire hjul, opprinnelig utviklet av Thyssen-Henschel som nå er en del av Rheinmetall Landsysteme. Den ble utviklet i 1978 og er i tjeneste med flere politi- og militærstyrker, blant annet i Tyskland og Kuwait.

Beskrivelse
-----------

TM-170, som er basert på Mercedes-Benz Unimog, har et skrog konstruert i sveiset stål som gir beskyttelse mot riflekalbrede prosjektiler og granatsplinter, og har plass til 10 fullt utstyrte soldater. Fremdrift i vannet gis av hjulene, men vognen kan utstyres med vannjetmotorer som gir en toppfart på opptil 9 km/t.

Vognen brukes ofte uten noen bestykning, men kan utstyres med forskjellige alternativer som for eksempel et 7,62 mm maskingevær eller et tårn med 20 mm kanon. Annet tilleggsutstyr inkluderer vinsj og doserblad.

Referanser
----------

* Chris Bishop, red. (1999). *The Directory of Modern Military Weapons*. London: Greenwich Editions. s. 84. ISBN 0-86288-237-0.

* Cristoffer F. Foss, red. (2007). *The Encyclopedia of Tanks & Armoured Fighting Vehicles*. London: Amber House. s. 263. ISBN 978-1-905704-44-6.
**Eliza Arbo** fødenavn **Anna Eliza Thomas** (født 12. januar 1854 i Alta, død 26. mai 1921 i Kristiania) var en norsk maler, datter av direktør ved Kåfjord kobberverk, Stephen Henry Thomas og hans andre ektefelle, Anna Margrethe Jentoft Thesen.

Familien flyttet til Kristiania og som ung fikk Eliza eget atelier hvor hun kunne utvikle seg som amatør. Hun fikk også undervisning ved Knud Bergsliens malerskole og reiste til København hvor hun var elev hos Jørgen Roed i 1874.

Opprinnelig var det meningen at hun skulle til Lausanne i Sveits for å lære seg fransk. Dette ble ansett for å være en del av den allmenne dannelsen. Men i stedet for Sveits, ble det Frankrike og Paris. Hun bodde i Paris fra 1876 til 1882 og i de fire første årene av oppholdet var hun elev av Félix-Joseph Barrias.

Hun stilte ut på Salongen i Paris to ganger; i 1880 og 1881. Det siste året stilte hun ut et ungpikeportrett. Hun var en av fem kvinnelige norske malere som ble antatt, i tillegg var seks norske menn blant utstillerne. De andre kvinnene var Harriet Backer, Kitty Kielland, Leis Schjelderup og Asta Nørregaard.

*Aftenposten* sendte en av sine medarbeidere for å anmelde utstillingen. Anne Wichstrøm skriver på side 65:

> Aftenpostens korrespondent fornærmet damene ved ikke å finne tre av bildene deres, ...[..].. og han fremhevet bare Eliza Thomas, "hvis smukke Talent, i forbigaaende bemærket, nu snart skulde synes modent til at øve sig paa større, mere selvstendige opgaver."
> 
> 
> 

I Paris møtte Eliza Thomas maleren Peter Nicolai Arbo. De giftet seg i 1882 og flyttet til Kristiania. Hun var lite aktiv som maler etter at hun giftet seg, men stilte ut på Høstutstillingen. I tillegg utførte hun illustrasjoner til *Almanak 1889* og *Norsk Fødselsdagsalbum 1890*.

Parets datter Elna ble også kunstner, hun arbeidet først som maler, deretter med broderier.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 10032505T1[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, KulturNav-ID b1fed398-9895-4200-883f-054c6c983c64, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Morgenbladet, type referanse dødsannonse, utgitt 30. mai 1921[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   basert på følgende heuristikk avledet fra tidslinjen fra andre hendelser[Hentet fra Wikidata]
6. 1 2  «Eliza Arbo». Norsk kunstnerleksikon. Besøkt 19. juli 2017.
7. ↑  Wichstrøm side 26
8. ↑  Wichstrøm side 225
9. 1 2  Wichstrøm side 65
10. ↑  Wichstrøm side 226
11. ↑  «Elna Arbo». Norsk kunstnerleksikon. Besøkt 19. juli 2017.

Litteratur
----------

* Wichstrøm, Anne (1997). *Kvinneliv, kunstnerliv: kvinnelige malere i Norge før 1900*. [Oslo]: Gyldendal. ISBN 8252535208.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** KulturNav
 |
**Det Centrale Virksomhedsregister** (**CVR**) inneholder informasjon og data om danske virksomheter. Det er tale om en lang rekke forskjellige typer av virksomheter: aksjeselskaper, anpartsselskaper, interessentskaper, enkeltpersonforetak, kommandittselskaper med videre.

Virksomhetene i CVR har alle et CVR-nummer, som er et nummer svarende til CPR-nummeret for dansker. Det er ikke alle virksomheter i Danmark som er registrert i CVR med et CVR-nummer, eksempelvis er firmaer med en omsetning på under 50 000 kroner (2011) ikke forpliktet til å la seg registrere.

CVR inneholder opplysninger om selve virksomheten som juridisk person samt dens produksjonsenheter (*P-enheter*). For visse virksomhetsformer (i særdeleshet aksjeselskaper og anpartsselskaper) finnes informasjon om regnskaper, fakta og rapporter om virksomheten og de personer som leder den.

Cvr.dk er CVRs hjemmeside og det er fra denne side at offentligheten kan fremsøke virksomhetsopplysninger. Cvr.dk eies og drives av Erhvervsstyrelsen og gir adgang til informasjoner om danske virksomheter og selskaper, som fastsatt ved lov om Det Centrale Virksomhedsregister. For visse virksomhetsformer – i særdeleshet aksjeselskaper og anpartsselskaper – kan man finne og kjøpe ytterligere informasjon: regnskaper, fakta og rapporter om virksomheten og de personer som leder den. Det er videre mulig å abonnere på virksomheter, så man mottar en melding per e-post for eksempel ved offentliggjørelse av regnskaper.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Fredrik Christian Schübelers gravminne ved Gamlebyen gravlund  Foto: C. Hill, 2012 
**Frederik Christian Schübeler**, født 25. september 1815 i Fredrikstad, død 20. juni 1892 i Oslo, var en norsk botaniker. Schübeler var cand. med. og praktiserte en tid som lege, men han hadde alt tidlig hatt botaniske interesser og gikk fra 1848 helt over til botanikken. 1848–51 foretok han med offentlig stipend en omfattende utenlandsreise, hvor han studerte hagedyrkning og spesielt botaniske hager og museer. Deretter ble han universitetsstipendiat og konservator ved det botaniske museum og var fra 1866 professor ved universitetet i Kristiania og bestyrer av universitetets botaniske hage og museum.

Han utga en rekke populære skrifter om hagedyrkning, slik som *Havebog for almuen* (1856) og *Kjøkkenhaven* (1865), som kom ut i flere opplag og ble oversatt til flere europeiske språk. Han foretok også forsøk med kulturplanter og fikk interesserte hagedyrkere over hele landet til å dyrke planter som han sendte til dem som levende planter eller frø. På den måten skaffet han seg omfattende kunnskaper om hvor i Norge forskjellige planter kunne trives. I *Viridarium Norvegicum* opplyser han hvor langt nord i landet de enkelte planteslagene kan vokse, og det er for manges vedkommende det nordligste i verden. Frederik Christian Schübeler ble internasjonalt berømt for dette arbeidet.

Schübelers gate på Tøyen, like ved Botanisk hage er oppkalt etter ham.

Verker
------

* *Havebog for almuen* (1856)
* *Die Culturpflanzen Norwegens* (1862)
* *Kjøkkenhaven* (1865)
* *Vekstlivet i Norge med særligt hensyn til plantegeografien* (1879)
* *Viridarium Norvegicum* (1886–89)

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, oppført som Frederik Christian Schübeler, Store norske leksikon-ID Frederik\_Christian\_Schübeler[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Frederik Christian "Fritz" Schübeler, Norsk biografisk leksikon ID Frederik\_Schübeler, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** Botanist
 |
**Kulturalliansen** er et kulturpolitisk samarbeid mellom organisasjonene Noregs Ungdomslag, Frilynt Norge, Norsk Amatørteaterforbund, Studieforbundet kultur og tradisjon og Norsk musikkråd. Alliansen ble opprettet våren 2015, i forbindelse med at de fem organisasjonene hadde et felles ønske om en egen paraplyorganisasjon for de frivillige kulturorganisasjonene i Norge.

Kulturalliansen mottok i august 2015 én million kroner fra Kulturdepartementet for å kartlegge og utrede behovet for en felles nasjonal møteplass for de frivillige kulturorganisasjonene.

Arbeidet til kulturalliansen starter opp høsten 2015, der første milepæl er et nasjonalt seminar for kulturorganisasjoene i oktober 2015.

Medlemmer pr 01.01.18: 4H Norge, AKKS Norge, Arkivforbundet\*, BandOrg, De unges orkesterforbund, Dissimilis Norge, Folkeakademienes landsforbund, FolkOrg, Forbundet KYSTEN, Frilynt Norge, JM Norway\*, Korpsnett Norge, Kristelig studieforbund\*, Musikkens studieforbund\*, Noregs ungdomslag, Norges husflidslag, Norges KFUK-KFUM, Norges Korforbund, Norges kulturvernforbund\*, Norges musikkorps forbund, Norsk amatørteaterforbund, Norsk bluesunion, Norsk jazzforum, Norsk musikkråd\*, Norsk sangerforum, Norsk viseforum, Norske konsertarrangører\*, Norske symfoni-orkestres landsforbund – NASOL, Norske trekkspilleres landsforbund, Ravn, Studieforbundet AOF Norge\*, Studieforbundet kultur og tradisjon\*, Teateralliansen\* og Ung Kirkesang. 

* = Nasjonal samarbeidsorganisasjon (observatør)

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Vil samle grasrota i Kultur-Norge til en maktfaktor». *Dagbladet*. 28. august 2015. Besøkt 28. august 2015.

Eksterne lenker
---------------

Hjemmeside Kulturalliansen
**Det Danske Bibelselskab** ble stiftet 22. mai 1814 med det engelske som forbilde. Dets formål er ifølge selskapets reglement å utgi Bibelen og relatert materiale, å fremme bruken av Bibelen og å samle inn penger til det internasjonale bibelarbeidet. Bibelselskapet arbeider i Danmark, på Færøyene og på Grønland. Dronning Margrethe II er selskapets beskytter.

I 1819 ble en revidering av Det nye testamentet foretatt og utgitt, og i 1871 ble en revidert oversettelse av Det gamle testamente autorisert og utgitt. Siden 1886 har bibelselskapet utgitt Bibelen i autorisert oversettelse, det vil si den oversettelsen som brukes i den danske Folkekirken. Denne oversettelsen brukes også av kirker og kirkesamfunn utenfor denne. Den neste autoriserte oversettelsen av Det gamle testamente følger i 1931, og i 1946 deltar Det Danske Bibelselskap i opprettelsen av De forente bibelselskaper sammen med tolv andre nasjonale bibelselskap. En ny oversettelse av Det nye testamente autoriseres i 1948, men først i 1992 utgis en ny autorisert oversettelse av hele Bibelen. Det er da mer enn 250 år siden at dette skjedde forrige gang. I 2007 kom *Den Nye Aftale – Det Nye Testamente på nudansk*.

Eksterne lenker
---------------

* Det Danske Bibelselskabs hjemmeside
* Lover for Det Danske Bibelselskab

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Fredrik Killi Csisar** (født 30. september 1990 i Oslo) er en norsk ishockeyspiller. Han spiller nå for ishockeyklubben Hasle-Løren, som løper. Han har spilt for Vålerenga Elite hvor han også spilte som barn. I sesongen 2014/2015 spilte han for Lørenskog Ishockeyklubb der han fikk 1 mål og 8 assists og fikk da til sammen 9 poeng i seriespillet, men han Ble ikke værende i Lørenskog. Han gikk tilbake til Vålerenga Hockey i sesongen 2015/2016 der han til slutt fikk 4 mål, 11 assists og fikk da til sammen 15 poeng i seriespillet, og 2 mål, 5 assists og til sammen 7 poeng sluttspillet. Han spilte juniorhockey og debuterte i eliteserien for Furuset Ishockey. Csisar er fetteren til tidligere Vålerengaspiller Brede Csiszar.

Referanser
----------

1. 1 2   Elite Prospects, Eliteprospects.com spiller-ID 54130, besøkt 20. august 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fredrik Csisar – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Fredrik Csisar – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
* Illinois AAA Hockey - #15 Fredrik Csisar
**KulturHuset** er et kulturhus i Tromsø sentrum som ble offisielt åpnet 14. januar 1984. Bygningen er eid av Tromsø kommune og driftes som et kommunalt foretak. Adressen er Erling Bangsunds plass 1.

Bygningen har tre konsertscener: Amfiscenen har kapasitet på 620 sitteplasser inkludert galleriene, og 1200 ståplasser ved konserter hvor setene fjernes. I kjelleren ligger ytterligere to scener: «Lillescenen» har plass til 300 tilhørere. Scenen «Verkstedet» – som tidligere var Hålogaland teaters snekkerverksted, malersal og smie – brukes til mindre konserter. Inngangspartiet og garderoben utgjør et område kalt «Forum», som også brukes til utstillinger og arrangementer. Bygget har også en kafé, «Café Sånn», som har inngang fra Grønnegata.

Hovedscenen benyttes til kino under Tromsø Internasjonale Filmfestival. Kulturhuset var lokale og hovedscene for Hålogaland Teater fra 1984 til de fikk eget bygg sør for Framsenteret i 2005. KulturHuset ligger nær Torgallmenningen.

Ved hovedinngangen fra torget står det en statue av Arthur Arntzen med Oluf på skulderen.

Erik Smith-Meyer er daglig leder for KulturHuset.

Historie
--------

Etter brannen i Tromsø sentrum i mai 1969 var det behov for nytt konsertlokale etter at Arbeiderforeningens lokaler var nedbrent. Året etter bybrannen bestemte Stortinget at Hålogaland Teater skulle etableres i Tromsø, og det skapte straks behov for tilfredsstillende teaterlokale. Ofte ble Fokus kino eller gymnastikksalen på Sommerlyst skole brukt til kulturarrangementer og hovedsalen der ble omtalt som aula. Tromsø Arbeiderforening stilte gratis tomt til disposisjon. Kommunestyret vedtok i 1976 å bygge et bygg for flere formål. Huset ble ferdig oppført i 1984 og åpnet 14. januar 1984. Byggekostnad var 57,5 millioner kroner. Åpningsforestillingen var en teaterforestilling om Petter Dass, skrevet av Lars Berg.

Referanser
----------

1. 1 2  «Om Huset». *KulturHuset Tromsø*. Besøkt 20. desember 2020. «Ansatte (---) Bygningen: KulturHuset ble offisielt åpnet 14. januar 1984. Byen hadde da i snart 15 år vært uten teater- og konsertlokale. Våren 1969 mistet vi vår tradisjonsrike storstue og hovedscene da den gamle og ærverdige «Arbeidern» strøk med i en katastrofebrann. Etableringen av Hålogaland Teater i Tromsø (1971) aktualiserte spørsmålet om en ny storstue.»
2. ↑  «Kulturhuset». *www.visittromso.no*. Besøkt 20. desember 2020. [*død lenke*]
3. ↑  Bladet Tromsø 26.09.2011
4. ↑  Bladet Tromsø 26.09.2008
5. ↑  Bladet Tromsø 02.05.2011

Eksterne lenker
---------------

* KulturHusets hjemmesider Besøkt 20. desember 2020
* Artikkel om KulturHuset i Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard.
* Artikkel av KulturHusets leder i Grus[*død lenke*]

Portal: Tromsø
1 hvid. Advers til venstre, revers til høyre
En **hvid** var en mynt som ble preget i Danmark, Norge og Sverige under Kalmarunionen. Det var også det dansk-norske navnet på den nordtyske sølvmynten Witten. Sisnevnte ble preget i hansabyen Lübeck fra 1365, var en del av det lybske myntsystemet, og utgjorde 1/3 schilling. På samme måte ble en skandinavisk skilling satt til 3 hvider, og en hvid ble satt lik 4 penninger.

I Danmark ble mynten første gang preget omkring 1380 i byen Ribe i den kongeløse tiden. Under hertugene Waldemar III og Henrik av Sønderjylland ble det i hertugdømmet Slesvig preget lignende mynter mellom 1359 og 1380 i Flensborg, men med navnet Witten. Under besettelsen til Grevskapet Holstein 1380–1386, ble det likeledes preget Witten.

Hvid ble deretter preget i Næstved på Sjælland omkring 1400 under Erik av Pommern. Under Kristoffer av Bayern (1440–1448) ble mynten preget i Malmö, under Cristian I (1448–1481) i Malmø og på Gotland, og under det etterfølgende Riksrådet (1481–1483) i Malmø.

I Norge ble den preget under kong Hans fra 1483 til 1513, og videre inntil 1578. En skilling ble satt lik 3 hvider, og en hvid ble satt lik til 4 penninger.

Se også
-------

* Norske mynter

Referanser
----------

1. ↑  Hvid. (2015, 29. oktober). I Store norske leksikon. Hentet 28. januar 2017.
I Det Biovidenskabelige Fakultets Have er det lagt vekt på planter som hører til i parker og haver, 
dette i motsetning til Botansik Have som hovedsakelig viser ville planter.  Foto: Ib Rasmussen 
Det Biovidenskabelige Fakultets Have Foto: Ib Rasmussen 
**Det Biovidenskabelige Fakultets Have** (i dagligtale **Haven**) er en botanisk have som ligger på Bülowsvej på 
Frederiksberg og som tilhører Det Biovidenskabelige Fakultet ved Københavns Universitet.
Haven er undervisnings- og studiehave for undervisere og studenter. Det er imidlertid også offentlig adgang og haven kan tilby blomstrende trær og busker hele året.

Haven ble anlagt i 1858 under navnet Landbohøjskolens Have samtidig med at den daværende Kgl. Veterinær- og Landbohøjskole ble bygget – og et sentralt parti med en liten dam og hengepil er stort sett uforandret siden da.

Mange store trær er dermed 140 år gamle. Havens tykkeste tre er en blodbøk med en omkrets på 5 meter. Haven har over 6 000 forskjellige planter som alle er forsynt med navneskilt. 
Haven har en rosenhave fra 1929 som opprinnelig ble tegnet av Georg Georgsen og den inneholder flere hundre storblomstrede og historiske roser.

Til forskjell fra Københavns Universitets Botaniske Have – som hovedsakelig viser ville 
planter – legges det her mest vekt på planter som har interesse for haver og parker.

Eksterne lenker
---------------

* Det Biovidenskabelige Fakultets Haves hjemmeside

Portal: Danmark
Noen steder er det tradisjon for å dekorerer de nygiftes bil.
**Hvetebrødsdager** er perioden rett etter bryllupet, da de nygifte tradisjonelt skal ha tid til seg selv, «og legge grunnen til hverdagens samliv.»

Det norske uttrykket *hvetebrødsdager* forekommer også på dansk, og henspiller på en tid med søtt, fint brød - i motsetning til hverdagens grovbrød og rugbrød. Det engelske navnet *honeymoon* betyr «honningmåned»,, og henspiller på samme måte til noe søtt. Første gang ordet *hony moone* ble brukt i engelsk var i 1546. På svensk kalles perioden *smekmånad*, av ordet «smek», kjærtegn.

I eldre skikk og bruk-bøker peker man på at de nygifte ikke har selskapelige forpliktelser i denne tiden, og at man skal være varsom med å komme på uventet besøk.

Bryllupsreise
-------------

I vestlig kultur oppstod skikken med bryllupsreise tidlig på 1800-tallet, først i Storbritannia, hvor nygifte fra overklassen ville ta en "bridal tour", noen ganger sammen med nære venner eller familie for å besøke familie som ikke hadde kunnet komme til bryllupet. Denne praksisen spredte seg snart over hele det europeiske kontinent og ble kjent som "voyage à la façon anglaise" (reise i engelsk stil). I Frankrike ble det vanlig fra 1820-tallet.

Bryllupsreise i moderne forstand (i.e. ren ferie-reise som de nygifte tok) ble vanlig under Belle Époque, som starten på masseturisme. De mest populære destinasjonene for bryllupsreiser var den gang den Franske riviera og Italia, spesielt byene langs kysten, Capri og romantiske byer som Roma, Verona eller Venezia.

Referanser
----------

1. 1 2  *Skikk og bruk*. Oslo: Cappelen. 1960. s. 548.
2. ↑  Berulfsen, Bjarne (1906-1970) (1967). *Gyldendals fremmedordbok*. Oslo: Gyldendal. s. 119.
3. ↑  «honeymoon». *Online Etymology Dictionary*. Besøkt 3. august 2010.
4. ↑  «Etymology of Honeymoon». *The End of Journeys*. Arkivert fra originalen 30. april 2017. Besøkt 3. august 2010.
5. ↑  «Honeymoon». *World Wide Words*. Besøkt 3. august 2010.
6. ↑  Smekmånad; i Svenska Akademiens ordbok
7. ↑  Ginger Strand (januar 2008). «Selling Sex in Honeymoon Heaven». The Believer.
8. ↑  Sylvain Venayre (juni 2007). «Le Temps du voyage noces». *L’Histoire* (321): 57.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Honeymoons – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** LCCN
 |
***The Hopes of Blind Alley*** er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av Allan Dwan.

Handling
--------

Gamle Jean Basse forsøker å livnærer seg selv, og barnebarnet Pauline. Samtidig er Pauline forelsket i en mislykket artist, som bor i etasjen over dem. Hver karakter som bor i området vises, med hans eller hennes problemer og gleder. Gamle Jean mottar et brev fra en advokat, som forteller ham at han har blitt arving til boet etter en fjern slektning. Dette skaper bråk i boligbygget, fordi alle tror at de kommer til å miste Jean. Men i sitt hjerte bestemmer den gamle mannen seg for at han ønsker å dele rikdommene sine med alle vennene sine.

Men advokaten kontakter ham igjen dagen etter, og forteller at arven bare består av en liten hytte. Men alt sammen har blitt overtatt kreditorer. Det eneste han får med seg hjem er et maleri, dekket av støv. Imidlertid viser det seg snart at den gamle mannens arv er verdt mer enn Jean først var klar over. Kunstneren, Paulines elsker, beviser at det gamle maleriet er utrolig verdifullt.

Jean tar derfor med seg maleriet til en vellykket kunstner, som forsøker å kjøpe det fra henne for bare to dollar. Jean nekter imidlertid å selge maleriet for denne prisen. Den kjente artisten planlegger deretter å stjele mesterverket. Men alle planene hans blir forhindret.

Rolleliste
----------

* Murdock MacQuarrie som Jean Basse.
* Pauline Bush som Pauline - Jean barnebarn.
* George Cooper som en vaktmester.
* William C. Dowlan som en artist.

Referanser
----------

1. ↑  The Hopes of Blind Alley

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Hopes of Blind Alley* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Hopes of Blind Alley* på Silent Era Rediger på Wikidata
Hvidsten Kro
Symbol på tallerken

**Hvidsten Kro** er en kongelig privilegert kro som stammer fra 1634, da den første kroen ble bygget ved landeveien mellom Randers og Mariager i Hvidsten nær Spentrup. Den er en av landets historiske landemerker.

Historie
--------

Hvidsten Kro ble bygget i 1634 ved den gamle Mariagerlandevej, i kirkebyen Hald.
Da man senere rettet veien, så den nye veien kom til å passere Hvidsten, flyttet kroen med.

Dikterpresten Steen Steensen Blicher har bodd i det nærliggende Spentrup, og en gammel løe fra prestegården ble flyttet til kroen og er bevart der. Den gang som nå serveres danske lokale retter på kroen. Spesialiteten er «recepten», som består av spekesild, fleskeeggekake servert i panne. Kokt kjøtt med årstidens grønnsaker, fleskestek og hjemmelaget medisterpølse med rødkål, saus og poteter og koldtbord med hjemmelaget pålegg og ost.

Det er forrige århundres kropar Marius og Gudrun Fiil som har preget kroen, hvor Marius ble født i 1893. Gudrun med sin «resept» og Marius med sitt oppkjøp av gamle saker og ting. Disse er stilt ut i de mange bygninger som omgir den opprinnelige kroen.

I 1930 var kroens beboere, familien Fiil, med Marius Fiils 72-årige far med krodrift som erhverv og fem barn samt en dreng, en tjenestepike og bestyrer.

Kroen var i et års tid under andre verdenskrig hjemsted for kroeier Marius Fiils Hvidstengruppe, inntil gruppen med atskillige medlemmer av familien Fiil ble arrestert av Gestapo.

Fiil-familien holdt 100 års jubileum i 1984. Gudrun døde i 1972, men kroen føres videre i hennes ånd og drives i dag av Christina og Søren Fiil.

Bygningene, krobygningen, den tidligere stall (1790) og beboelseshusene, ble fredet i 1987.

Trivia
------

* I 1984 utga Danmarks postvesen et frimerke med Hvidsten Kro som motiv.
* Lars Lilholt har skrevet en sang om Hvidsten Kro.
* Den danske drama-film fra 2012 *Hvidsten Gruppen* ble tatt opp omkring Hvidsten Kro.

Referanser
----------

1. ↑  «Fødte Mandkøn». *Kirkebog*. 1892-1900. Gassum. 1893. s. 3.
2. ↑  *Folketælling*. Gassum. 5. november 1930. Hvidsten.
3. ↑  «Sag: Hvidsten Kro». Kulturarvsstyrelsen. Besøkt 27. november 2014.
4. ↑  «Frimærkedetaljer: dk-0807». Besøkt 28. november 2014. [*død lenke*]
5. ↑  (en) *Hvidsten gruppen* på Internet Movie Database

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hvidsten Kro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Purhusnet
* Kulturarvsstyrelsen om Hvidsten Kro

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
***Kultur*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Edward J. Le Sainte.

Handling
--------

Kort tid før første verdenskrig bryter løs blir Baron von Zeller sendt for å informere keiser Frans Josef I av Østerrike-Ungarn at de er klar til å erklære krig mot Frankrike. Men franskmennene fornemmer den nært forestående krisen, og sender den hemmelige agenten René de Bornay for å undersøke situasjonen. Etter hans ankomst dyrker han snart vennskapet til Franz Josefs elskerinne, grevinne Griselda von Arenburg. Men Østerrikes erkehertug Franz Ferdinand, fortvilet over grevinnens innflytelse over keiseren, bestemmer seg for å bli kvitt henne.

Men Griselda får snart vite om planene hans, og gir sin serbiske tjener Danilo i oppdrag å myrde keiseren. Baron von Zeller, som er forelsket i grevinnen, dekker over sin egen del i attentatet og ber henne komme til Berlin for å tjene keiseren som agent. I Berlin møter hun igjen René. Men selv om hun har fått i oppdrag å avsløre ham, blir grevinnen snart forelsket i franskmannen - og oppfordrer ham til å stikke av til Frankrike.

Skuespillere
------------

* Gladys Brockwell som Grevinne Griselda von Arenburg
* Georgia Woodthorpe som Eliska
* William Scott som René de Bornay
* Willard Louis som Baron von Zeller
* Charles Clary som Erke-hertug Franz Ferdinand
* Nigel De Brulier som Danilo
* William Burgess som keiseren
* Al Fremont som Franz Josef

Referanser
----------

1. ↑  KULTUR

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kultur* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Kultur* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Det Ankerske Waisenhus** er en stiftelse opprettet i 1778 av Bernt Anker og hans ektefelle Mathia Collett. Formålet var å opprette og drive et waisenhus i Christiania, som skulle ta vare på og oppdra barn i alderen 7-13 år, og frem til de fylte 16. Fortrinnsrett hadde foreldreløse barn av embets- og borgerklassen, og særlig trengende barn som tilhørte Anker-familien.

Waisenhuset holdt først til i en løkkeeiendom med have mellom Grensen og Akersgata, men måtte innstille i 1822 da stiftelsen mistet grunnkapitalen. Salg av eiendom og gaver gjorde at virksomheten kunne tas opp igjen i 1848 og stiftelsen kjøpte da Akersveien 31, og kunne gjenoppta virksomheten der fra 1851. Etter en brann i 1881 ble denne eiendommen solgt til Kristiania kommune som brukte den til en utvidelse av Vår Frelsers gravlund. Samme år flyttet waisenhuset sin virksomhet til Geitmyrsveien 19.

Waisenhuset ble lagt ned i 1899 på grunn av manglende midler, men åpnet igjen i 1930, for å ble endelig lagt ned i 1960. 

Stiftelsen eksisterer fortsatt (per 2019) og midlene benyttes til barne- og ungdomsarbeid.

Bygningen i Geitmyrsveien 19 ble oppført ved arkitekt A.J. Olsen i 1882 og er kommunalt listeført.

Referanser
----------

1. 1 2 3  
(no) Det Ankerske Waisenhus på Arkivportalen
2. 1 2  
Tvedt, Knut Are, red. (2010). *Oslo byleksikon* (femte utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 54–55. ISBN 978-82-573-1760-7.
3. ↑  
«Stiftelsen Det Ankerske Waisenhus». Brønnøysundregistrene. Besøkt 15. september 2019.

Eksterne lenker
---------------

* «Det Ankerske Waisenhus». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* (no) Det Ankerske Waisenhus på NLIs Lokalhistoriewiki.
* (no) Det Ankerske Waisenhus på Arkivportalen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Riksantikvaren kulturminne **·** Brønnøysundregistrene
 |
***The Honor of Thieves*** er en amerikansk stum kort dramafilm fra 1909, regissert av D. W. Griffith.

Handling
--------

Ned Grattan og Mike Murphy er et par kjeltringer som har lagt merke til den ekstravagante utstillingen av verdisaker hos pantelåner Einstein. De forsøker å finne på en plan for å komme seg inn dit, men ingen av planene er gode nok. Grattan bestemmer seg for å gjøre seg kjent med datteren, Rachel Einstein. Rachel blir et lett offer for den smigrende Ned, og akkompagnerer ham til en dans. Hun samtykker i hans forslag om at de burde stikke av sammen kvelden etter. Han kommer til pantelåner-butikken etter stengetid, og blir sluppet inn av Rachel.

Men Grattan slipper deretter inn Murphy, og Rachel blir deretter slått ned og bundet fast ved trappen. Når Mr. Einstein også dukker opp, blir han raskt utsatt for lignende behandling. Kjeltringene forsøker deretter å åpne et pengeskap i håp om å finne enda mer penger eller verdisaker. Samtidig forsøker Rachel å komme seg løs, slik at hun kan kontakte politiet.

Medvirkende
-----------

* Florence Lawrence som Rachel Einstein
* Harry Solter som Mr. Einstein
* George Gebhardt som musiker
* Anita Hendrie som på dansen
* Arthur V. Johnson som kunde / musiker
* Wilfred Lucas
* David Miles som på dansen
* Owen Moore som Ned Grattan
* Frank Powell
* Mack Sennett som på dansen / politimann

Referanser
----------

1. ↑  «The Honor of Thieves». *Silent Era* **(engelsk)**. Besøkt 25. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

(en) *The Honor of Thieves* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Honor of Thieves* på American Film Institute Rediger på Wikidata
* (en) *The Honor of Thieves* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Kinderdijk** er en landsby i Nederland. Den ligger i kommunen Molenwaard i provinsen Zuid-Holland, rundt 15 km øst for Rotterdam. Kinderdijk er spesielt kjent for vindmøllene langs vannkanalene. Stedet trekker til seg mange turister. 

Kinderdijk ligger i en polder ved samløpet mellom elvene Lek og Noord. Vindmøllene i området ble bygd på 1700-tallet for å drenere polderen. Kinderdijk ble før ofte oversvømt, men innbyggerne var dyktige og visste hvordan de først skulle demme opp et område, og deretter pumpe vannet vekk. De store dikene som ble laget hjelper fremdeles til med dette. Nå er det moderne vannpumper som holder vannet borte, men i perioder med mye regn, blir de nødt til ta i bruk de gamle vindmøllene.

De 19 vindmøllene ved Kinderdijk er den største gruppen av vindmøller i Nederland og er et av landets best kjente turistmål. I 1997 ble de ført opp på UNESCOs liste over verdensarvsteder.

Eksterne lenker
---------------

* Mill Network at Kinderdijk-Elshout, fra UNESCO World Heritage List
* Kinderdijk
* Bilder fra Kinderdijk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Kulturforbundet** er en partipolitisk uavhengig yrkesorganisasjon som organiserer ansatte innenfor offentlig, privat og frivillig sektor samt frilansområdet. 

Medlemmene har utdanning innen bibliotekfag, kulturfag, musikk og andre kunstfag i kulturskolene som dans, drama, forming, skulptur, maling etc. Mange har merkantil utdanning/-bakgrunn eller kombinasjon av kulturfaglig utdanning og administrasjon/ledelse. 

Kulturforbundets overordnede målsetting er å ivareta medlemmenes yrkes- og utdanningsmessige interesser, øke og bedre anseelse og yrkesfaglige standard samt lønns- og arbeidsvilkår.

Kulturforbundet veileder forbundets medlemmer og tillitsvalgte i forbindelse med
lønnsoppgjør, og er tilsluttet arbeidstakerorganisasjonen Delta som igjen er tilsluttet Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS). Delta er en partipolitisk uavhengig arbeidstakerorganisasjon som arbeider med å ivareta lønns- og arbeidsvilkår i offentlig og privat sektor.

Leder i Kulturforbundet er Billy Lätt (2022).

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Kulturforbundet på Facebook Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund |
| --- |
| 
* AVYO
* Befalets Fellesorganisasjon
* Delta
* Farmasiforbundet
* Finansforbundet
* Kriminalomsorgens Yrkesforbund
* Lærernes Yrkesforbund
* Negotia
* Norges Politilederlag
* Norske Meierifolks Landsforening
* Norsk Tollerforbund
* Parat
* Personellforbundet
* SAFE
* Skatteetatens landsforbund
* Skolelederforbundet
* STAFO
* Yrkestrafikkforbundet

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Camillo Benso di Cavour var Italias første statsminister og leder av Destra storica.
La **destra storica** (det historiske høyre), opprinnelig **Destra** (høyre), er navnet på en tidligere liberalmoderat gruppering i det italienske parlamentet. Navnet kom av at gruppen var plassert på den høyre siden i parlamentet. Det dreide seg om en gruppe samarbeidende politikere, og ikke om et parti. La destra var politisk plassert i sentrum.

Etter Cavours død fulgte parlamentets liberale politikere fortsatt hans linje. Deres politikk var basert på en enhetlig, monarkisk og konstitusjonell stat. De respekterte den katolske kirken, men viste også toleranse overfor andre trosretninger. La destra storica ga kirken full frihet, men ønsket et skille mellom kirke og stat. Denne grupperingen ville imidlertid ikke risikere Italias samling ved radikale samfunnsreformer som kunne destabilisere landet, eller vanskeliggjøre Italias nye rolle som en samlet stat i den internasjonale politikken.Grupperingen hadde flertallet i parlamentet fra 1861 til 1876.

La destra storica som ikke var et politisk parti, representerte i starten det store borgerskapet og aristokratene. Grupperingens motpol var la sinistra storica, det historiske venstre, som samlet middelklassen, det vil si småborgerskapet, de intellektuelle og profesjonsutøverne (leger, akademikere, jurister).

I 1876 overtok sinistra storica regjeringsmakten fra la destra storica.

Referanser
----------

1. ↑  Wolff, Elisabeth Cassina (2015). *Italias politiske historie 476-1945*. Oslo: Cappelen Damm Akademisk. s. 224. ISBN 978-82-02-49020-1.
2. 1 2  Wolff, Elisabeth Cassina (2015). *Italias politiske historie 476-1945*. Oslo: Cappelen Damm Akademisk. s. 212. ISBN 978-82-02-49020-1.
3. ↑  «XII Legislatura / Cronologia / Camera dei deputati - Portale storico». *storia.camera.it*. Camera dei deputati. Besøkt 19. februar 2017. «Le elezioni danno una vasta maggioranza alla Sinistra, sancendo la fine del governo della "Destra storica".»
**Games for Windows** er en spillplattform og markedsføringskampanje av Microsoft som begynte i 2005 og ble fornyet i 2006. Spill for plattformen må overholde visse spesifikasjoner likt spill som utvikles for konsoller. Kampanjens mål er å gjøre spilling på Windows like enkelt som på spillkonsoller.

Kampanjen har vært promotert på kongresser og i andre fora siden 2005.

Nettside
--------

Games for Windows' nettside tilbyr informasjon og lenker til Microsoft-produkter så vel som lenker til videospill, maskinvare, spilltips, nye spillutgivelser, bestselgere og generell spillinformasjon vedrørende Windows-spill og programvare.

Nettsiden har også en *Windows Game Advisor* som har lenker til spill og funksjoner som lar besøkende finne spill som passer deres smak.

Spillpakning
------------

Spill utgitt på plattformen har en fremstående Games for Windows-logo øverst på fremsiden av omslaget.

I desember 2006 sa Microsoft til IGN at logoen vil være på en stripe på alle PC-spillbokser som er en del av kampanjen. De sa også at de har økt salget av spillene i butikker som gir dem større fokus og at de planlegger å øke markedsføringen.

Plattformspesifikasjoner
------------------------

Spill for Games for Windows må overholde visse krav satt av Microsoft. Dette inkluderer blant annet:

* Mulighet for enkel installering med minst mulig steg og museklikk
* Kompatibilitet med Windows Vista Games Explorer
* Kan installeres og kjøres på 64-bitversjoner av Windows Vista og er kompatibel med 64-bitprosessorer (spillet selv kan være 32-bit)
* Støtte vanlige og bredskjermsoppløsninger, slik som 4:3-oppløsninger (800 × 600, 1024 × 768), 16:9-oppløsninger (1280 × 720) og 16:10-oppløsninger (1152 × 720, 1280 × 800)
* Kan startes fra Windows Media Center i Vista/7 Home Premium og Ultimate

Selv om det ikke er et krav, kan noen spill spilles under installasjonen. Denne funksjonen er kjent som Tray and Play.

Referanser
----------

1. ↑  PRESS RELEASE: *Rail Simulator* attends Leipzig Games Convention
2. ↑  Dan Adams (7. desember 2006). «Vista and Games for Windows Update». IGN. Arkivert fra originalen 13. oktober 2007. Besøkt 18. juni 2008.
3. ↑  "Games for Windows Vista" at Paul Thurrott's SuperSite for Windows Arkivert 13. mai 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
***The Hockey News***, også kjent under forkortelsen ***THN***, er et nordamerikansk magasin stiftet i 1947 av Ken McKenzie som er dedikert til ishockey. THN er den mest anerkjente ishockeypublikasjonen i Nordamerika, og utkommer 30 ganger om året, inkludert 26 normale utgaver og 4 spesialutgaver.

THN dekker hovedsakelig National Hockey League (NHL), samt diverse juniorligaer (som OHL, WHL, QMJHL), lavere ishockeyligaer (AHL og ECHL), collegeishockey (NCAA) og internasjonal ishockey (ishockey-VM, vinter-OL og junior-VM). Ut over dette utgis også spesialutgaver som *Season Preview*, *Future Watch*, *Draft Preview* (i forkant av den årlige NHL Entry Draft) og *Yearbook*. Dessuten så utgis det spesialutgaver i anledning av vinter-OL.

Referanser
----------

1. ↑  «eCirc for Consumer Magazines». Audit Bureau of Circulations. Arkivert fra originalen 30. juli 2012. Besøkt 23. april 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) The Hockey News – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
 **(engelsk)**

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISSN
 |