recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
«Islington» har flere betydninger.

**Islington** (uttalt ˈɪzlɪŋtən) er et sted i den nordlige delen av det indre London, som har gitt navn til bydelen Islington. Det ligger nær City of London, og ble derfor på 1800-tallet et fasjonabelt område med store bolighus. I løpet av 1900-tallet har det forfalt betraktelig, men i 1980-årene ble det gjenoppdaget av nyrike londonboere, og mange hus har blitt pusset opp. 

Flere kjente medlemmer av det britiske Arbeiderpartiet (Labour), blant dem Tony Blair, har bodd i Islington, og mange forbinder området med den moderne venstresiden i britisk politikk. En annen kjent person fra stedet er forfatteren Douglas Adams, som ofte refererte til Islington i sine bøker. Høsten 2012 bosatte H.H. Prinsesse Märtha Louise og Ari Behn seg i Islington.

Etymologi
---------

Islington er avledet fra et angelsaksisk stedsnavn, som *Giseldone* (1005), deretter gjengitt som *Gislandune* (1062). Det er sammensatt av to ledd. Første ledd er personnavnet Gīsla og siste er *dun*, «høyde, ås, borg». Betydningen er således «Gīslas borg». Stedsnavnet muterte senere til *Isledon* som forble i bruk til inn på 1600-tallet da den moderne formen oppsto.

I middelalderen var Islington en av mange mindre herregods der ute. Andre var Bernersbury, Neweton Berewe or Hey-bury og Canonesbury (Barnsbury, Highbury og Canonbury – navnene ble først dokumentert på 1200- og 1300-tallet).

Kjente personer fra Islington
-----------------------------

* Adebayo Akinfenwa, fotballspiller
* Alexandra Burke, sanger og X Factor-vinner
* Dido, sanger og låtskriver

Referanser
----------

1. ↑  «Definition of Islington», *Merriam-Webster*
2. ↑  «Islington: Growth» Arkivert 10. juni 2007 hos Wayback Machine. A History of the County of Middlesex: Volume 8: Islington and Stoke Newington parishes (1985), s. 9–19
3. ↑   Plea Rolls of the Court of Common Pleas; *National Archives*;; entry number 6; the place where the second defendant lived: Iseldon; Year: 1396

Eksterne lenker
---------------

* Islington Council
* Weather forecast for Islington

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
Givskud ligger i DanmarkGivskudGivskudGivskud (Danmark)
**Givskud** er en liten landby i Sydjylland med 608 innbyggere (2013). Byen ligger i Vejle kommune, Region Syddanmark. 

Foruten Givskud kirke besto den kun av noen få gårder, en skole og en prestegård på 1800-tallet. Senere kom også en kro til. Det var likevel først omkring 1969 at landsbyen for alvor fikk oppmerksomhet da Givskud Zoo ble åpnet under navnet *Løveparken Givskud*, en nyskapning innenfor zoologiske hager, idet de besøkende kunne kjøre rundt blant løver i egne privatbiler. Senere kom også sjiraffer, nesehorn, bisoner og elefanter til parken, og parken rommer i dag mer enn 100 forskjellige dyrearter. Givskud Zoo er i dag en meget stor attraksjon i Jylland.

Givskud ligger ca. 17 kilometer nordvest for regionshovedstaden Vejle og omtrent 9 kilometer sydøst for Give.

Referanser
----------

1. ↑  Statistikbanken Tabel BEF44 (Besøkt 9. februar 2014)

Eksterne lenker
---------------

* Givskud Zoo
* Vejle Kommune

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
«**The Kids Are Alright**» er en sang av det engelske rockebandet The Who skrevet av Pete Townshend. Sangen ble gitt ut på debutalbumet *My Generation* i 1965. Sangen går i en klassisk pop-musikkformat fra den tiden, som en typisk tre-akkordsang, som går periodisk i en spesiell sekvens mellom tonika, subdominant og dominant. Townshend skal ha vært inspirert av Henry Purcell da han skrev den.

Denne sangen og tittelsporet «My Generation» fra albumet ble signaturlåter for bandet og for modskulturen i England på 1960-tallet. 

Sangen ble senere tittelen på en dokumentarfilm om bandet fra 1979. 

Den amerikanske utgaven av sangen inneholdt en forkortet gitarsolo, og var derfor 20 sekunder kortere.

I live-framføringer i de senere årene legger The Who til en lengre, ekstra seksjon mot slutten av sangen, som ofte inkluderer improvisert lyrikk, referanser til eget liv og egne barn. Etter John Entwistles død har denne ekstra teksten noen ganger referert til ham.

Sangen er spilt inn av en rekke andre band, eksempelvis The Queers, Goldfinger, Eddie and the Hot Rods, The Pleasers, Dropkick Murphys, Hi-Standard, Green Day, Pearl Jam og Belle & Sebastian. I 1980 gjorde The Kids en innspilling på debutalbumet Norske jenter med norsk tekst som «The Kids er ålreit», og året etter på svensk.

Eksterne lenker
---------------

* Promoveringsvideoen, tatt opp i Hyde Park
* Fra en konsert fra Royal Albert Hall, med Zak Starkey på trommene
**Colima** er en av Mexicos minste delstater. Den befinner seg på stillehavskysten, med nabodelstatene Jalisco i nord og Michoacán i sør. Hovedstaden Colima by har 150 000 innbyggere, og ligger midt i delstaten.

Geografi
--------

Colima er en liten delstat, men med høye fjell. Høyest når Nevado de Colima (4330 moh), som har navnet sitt etter snøen som av og til legger seg på toppen. Fuego de Colima (3960 moh) er en aktiv vulkan med stadige utbrudd. Potensielt er Fuego de Colima også en trussel mot Colima by. I tillegg ligger også delstaten i den mest aktive jordskjelvssonen i Mexico. Delstaten har en smal kystslette med tropisk klima, mens temperaturen avtar jo høyere opp man kommer.

Historie
--------

Fra ca. 200 f.Kr. blomstret høykulturene i Colima, og på 250 steder i delstaten har man funnet keramikk av høy kvalitet. Mange kulturtrekk skiller seg sterkt fra resten av Mexico, men finnes igjen lengre sør. Dermed kan innbyggerne i Colima ha hatt kontakt sjøveien med kulturer langt borte.

I århundrene før den spanske erobringen var området dominert av Chimalhuacán-føderasjonen av fire kongedømmer. To spanske ekspedisjoner fra Mexico by ble slått tilbake før Gonazalo de Sandoval, en av Hernán Cortés' offiserer erobret området i 1523. Samme året ble Colima by grunnlagt, en av de eldste i Ny-Spania. Byen ble flyttet til sitt nåværende sted i 1527. Den spanske erobringen var total, og i dag er det få spor av urfolkskultur i Colima. Mot slutten av året 1810 ble Colima erobret av den meksikanske frigjøringsbevegelsen, men ble gjenerobret av Spania i 1811. I 1857 ble Colima egen delstat.

Interessant i Colima
--------------------

Comala
Playa Santiago i Manzanillo
Hovedstaden Colima by har en lang historie, men har blitt ødelagt av så mange jordskjelv at det ikke er mye historie å se. Mot nord ligger landsbyer som Comala og Suchitlán, som er kjent for sitt håndverk. På kysten ligger det flere badebyer, mest kjent er Manzanillo.

Se også
-------

* Liste over kommuner i delstaten Colima

  


| * v
* d
* r
Mexicos delstater |
| --- |
| *Mexicos føderale distrikt:* Distrito Federal |
| 
* Aguascalientes
* Baja California
* Baja California Sur
* Campeche
* Chiapas
* Chihuahua
* Coahuila
* Colima
* Durango
* Guanajuato
* Guerrero
* Hidalgo
* Jalisco
* México
* Michoacán
* Morelos
* Nayarit
* Nuevo León
* Oaxaca
* Puebla
* Querétaro
* Quintana Roo
* San Luis Potosí
* Sinaloa
* Sonora
* Tabasco
* Tamaulipas
* Tlaxcala
* Veracruz
* Yucatán
* Zacatecas

 | Mexicos flagg |
| ISO 3166-2:MX |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
«**The King of The Cannibal Islands**» er en ballade som ble populær i Storbritannia rundt midten av 1800-tallet. Den ble skrevet på en tid da britisk imperialisme var på høyden og nøt stor begeistring i hjemlandet. Balladen ble også populær blant briter som slo seg ned utenlands, for eksempel i Afrika. Melodien er brukt på mange andre tekster, og er kjent fra flere skillingstrykk, hvorav et fra 1830 antagelig er det eldste.

Det fantes faktisk en «konge av Kannibal-øyene», Cakobau, statsoverhode av Viti-regjeringen 1871-4, skjønt først kronet i 1867 av noen europiske settlere. Imidlertid er balladen *The King of The Cannibal Islands* vesentlig eldre, så her er det ingen sammenheng - utover at de europeere som kronet ham kan ha hatt sangen i bakhodet. 

Kannibal-øyene var en betegnelse brukt om Fiji.

Et annet populært musikkstykke som også reflekterer britenes egne holdninger til noen av folkegruppene de kom i berøring med (og noen av dem *var* kannibaler, som på noen øyer i Stillehavet) var *The Queen of Otaheite* (Otaheite er en øy i Stillehavet; jamfør hutaheiti); her skildres de innfødte som bigamøse kannibaler, med liten sans for vestlige verdier.

Referanser
----------

1. ↑  Omtale hos Scottish National Library, lest 8. juni 2018
2. ↑  Anthony Bennett: *Rivals Unravelled: A Broadside Song and Dance*, Folk Music Journal, Vol. 6, No. 4 (1993), s. 420-445
3. ↑  , lest 8. juni 2018
4. ↑  Omtale hos Scottish National Library, lest 8. juni 2018
**Li Rusong** (hanzi: 李如松; pinyin: *Lǐ Rúsòng*; født 1549 i Tieling i Kina, død 1598) var en berømt Míng-kinesisk general av koreansk avstamning. Han var øverstkommanderende for Ming-hæren som ble sendt for å forsvare Korea etter det koreanske kong Seonjos forslag under Imjinkrigen mot japanerne under Toyotomi Hideyoshi. Faren hans var også en berømt kinesisk-koreansk Ming-general, Li Chengliang. 

Li Rusong utmerket seg i en rekke slag utkjempet mens han ledet den forsvarende kinesisk-koreanske hæren mot den japanske invasjonsstyrken ledet av Katō Kiyomasa og Konishi Yukinaga. Sammen med Míng-generalen Song Yingchang ble han også påført flere nederlag, som i slaget ved Byeokjegwan, men deretter beseiret han japanerne i en rekke slag på den koreanske halvøy. Li Rusong klarte å gjenerobre den koreanske hovedstaden Hanyang og byen Pyeongyang. Han beordret de kinesisk-koreanske styrkene til å la være å drepe alle de japanske soldatene, og heller la dem få trekke seg tilbake. 

Li har også fått æren for å ha oppfunnet en sverdkampstil kalt jedok geom på koreansk. I 1598 døde han på Liaodong omringet av flere tusen fiender under en tyrkisk invasjon av Ming-provinsen.

Referanser
----------

1. 1 2   oppført som 李如松, mairi.me[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***The Kentucky Colonel*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av William A. Seiter og med Joseph J. Dowling i en ledende rolle. Filmen er basert på en roman fra 1890 av Opie Read.

Handling
--------

En scene med Francis McDonald og Joseph J. Dowling
Buck Hineman og Remington Osbury er begge forelsket i den samme kvinnen, og hun lover å gifte seg med den som kommer tilbake etter at den amerikanske borgerkrigen bryter løs. På slagmarken blir Remington såret og etterlatt som død, og Buck kommer tilbake for å gifte seg med kvinnen han er forelsket i. Men kort tid senere kommer Remington også tilbake, men da er det allerede for sent. Flere år senere vekker Bucks datter Luzelle to unge menns interesse: Fra Philip Burwood og Boyd Savely, hvis familier har vært fiender i årevis.

Luzelles avviste frier, Boyd, raner en bank drevet av Hineman-familien. Han åpner en bankboks som inneholder Mrs. Hinemans papirer, og tukler med et brev skrevet til henne mange år tidligere. Brevet, sendt til general Buck Hineman i anledning datterens ekteskap med Philip, gir inntrykk av at Remington er Luzelles biologiske far. Bryllupet til Philip blir derfor stanset, og en duell mellom de to gamle mennene blir arrangert. Men begge to skyter i været, og innser at ingen av dem ønsker å drepe den andre.

Skuespillere
------------

* Joseph J. Dowling som Remington Osbury
* Frederick Vroom som Buck Hineman
* Elinor Field som Luzelle Hineman
* Francis McDonald som Philip Burwood
* Cora Drew som Mrs. Hineman
* Lloyd Bacon som Boyd Savely
* Jill Woodward som Ella Mayhew
* Fred Kohler som Jim Britsides
* Gordon Griffith som Sam Britsides
* Mae Talbot som Jack Gap
* Thelma Salter som Liza Ann Gap
* Ed Brady som Reverend Gardner Boyle

Bildegalleri
------------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑   EIDR, EIDR identifier 10.5240/F312-A5F8-9060-E316-3CB4-6[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 30. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Kentucky Colonel* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Kentucky Colonel* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *The Kentucky Colonel* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Kentucky Colonel* på Silent Era Rediger på Wikidata
**The Kendalls** var en countrymusikk-duo som besto av Royce Kendall (født 25. september 1927 i St. Louis, Missouri, USA – død 22. mai 1998) og hans datter Jeannie Kendall (født 30. oktober 1954 i St. Louis, Missouri). Duoen ga ut 16 album i tidsrommet fra 1969 til 1998. På Billboard country singles listen fikk de tre hits som gikk helt til topps: "Heaven's Just a Sin Away" (1977), "Sweet Desire" (1978) og "Thank God for the Radio (1984)".

The Kendalls ble dannet i 1969. Duoen turnerte, opptrådte og ga ut flere album fram til 1998 da Royce Kendall døde. Jeannie fortsatte deretter som soloartist.

Referanser
----------

1. ↑  «Royce Kendall (1934-1998) - Find A Grave Memorial». *www.findagrave.com* **(engelsk)**. Besøkt 5. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) The Kendalls på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) The Kendalls på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) The Kendalls på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) The Kendalls på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Deler av klubbhuset i 2012
**Kildare Hotel and Golf Club**, men vanligvis kalt for **The K Club**, er et golf- og fritidskompleks i Irland, som ligger i landsbyen Straffan i grevskapet Kildare. Det er bygget på den opprinnelige eiendommen til Straffan-godset med Straffan House fra 1830-tallet, og var eid av den engelskfødte irske forretningsmannen Michael Smurfit; en av de rikeste i Irland.

Restaurant
----------

Golfklubbens Barton Restaurant er en kvalitetsrestaurant som ble tildelt én stjerne i *Michelinguiden* både i 1993 og 1994. Stjernen ble tjent av kjøkkensjef Michel Flamme.

Golfbane
--------

Klubben har to 18-hullsbaner: Palmer Course og Smurfit Course. Begge er tegnet av Arnold Palmer, hver med sine egne særegenheter. The K Club er åsted for den årlige turneringen Smurfit European Open på Europatouren. I 2006 arrangeres Ryder Cup på Palmer Course.

**Hullnavn**| 1. | *Bohereen*, par 4 |  | 7. | *Michael's Favourite*, par 4 |  | 13. | *Laurel Haven*, par 4 |
| 2. | *The Tunnel*, par 4 |  | 8. | *Mayfly Corner*, par 3 |  | 14. | *Church Fields*, par 3 |
| 3. | *The Island Beach*, par 4 |  | 9. | *The Eye of the Needle*, par 4 |  | 15. | *Pheasant Run*, par 4 |
| 4. | *Arnold's Pick*, par 5 |  | 10. | *Mick Holly*, par 5 |  | 16. | *Inish More*, par 5 |
| 5. | *Square Meadow*, par 4 |  | 11. | *Lily Pond*, par 4 |  | 17. | *Half Moon*, par 4 |
| 6. | *The Liffey Stream*, par 4 |  | 12. | *The Domain*, par 3 |  | 18. | *The Hooker's Graveyard*, par 5 |

Referanser
----------

1. ↑  «Ireland's Rich List: 21–30», *Irish Independent*. 31. mars 2010
2. ↑  Michelin Online
3. ↑  Golf Vacations Ireland - K Club, arkivert fra originalen (nå utrygg lenke) den 4. mai 2009

Eksterne lenker
---------------

* The K Club, offiselt nettsted
* The K Club, *Kildare Village*

Portal: Golf
Colimavulkanen i 2009.
**Colimavulkanen** eller som den også kalles for, **volcán de fuego de Colima**, befinner seg 3 860 meter over havoverflaten. Dette er i dag den mest aktive vulkanen i Mexico og den har hatt mer enn 40 utbrudd siden 1576. Vulkanen befinner seg ikke i delstaten Colima, men like over grensen til delstaten Jalisco. Det er to fjelltopper på vulkanfjellet. Den eldste ruger 4 330 meter over havoverflaten og den kalles for *Nevado de Colima*. Denne er ikke aktiv. 5 kilometer lenger sør finner man den 3 860 meter høye *Volcán de Colima* som er meget aktiv.

Geologisk historie
------------------

Colima har vært åsted for vulkansk aktivitet i omtrent 5 millioner år. I den senere pleistocen tidsalder, skjedde det et stort jordskred i fjellet, hvor omtrent 25 km³ med masse beveget seg 120 kilometer og nådde frem til Stillehavet. Et område på 2 200 kvadratkilometer ble dekket med masser fra jordraset. Store ødeleggende sammenbrudd ser ut til å hende om og om igjen med noen få tusen års mellomrom. Kronen (vulkankjeglen), som befinner seg inne i krateret, har antageligvis blitt dannet av en kombinasjon mellom jordskred og store utbrudd. Det bor rundt 300 tusen mennesker i en avstand av 40 kilometer fra vulkanen. Siden vi kjenner en del fra historien, og den befinner seg så nære et tett befolket område, så taes det stadig prøver av den.

Siste aktiviteter
-----------------

I de senere år har det vært ofte temporære evakueringer av innbyggere i landsbygder som befinner seg tett opp til vulkanen på grunn av dens truende oppførsel. Uttbrudd har skjedd i 1991, 1998–1999 og fra 2001 frem til nå. Tyktflytende lava blir presset og det dannes en «lavakuppel» som av og til fører til større eksplosjoner og det kan bli dannet pyroklastiske skyer eller flommer som igjen vil påvirke omgivelsene med aske og lavarester. Det største utbruddet på flere år skjedde den 24. mai 2005. En sky av aske steg 3 kilometer opp fra vulkanen og satellittmålinger viser at asken spredde seg over et område på 200 kilometer vest for vulkanen i timene etter utbruddet. Pyroklastiske flommer beveget seg 4 til 5 kilometer fra åpningen og lavastein beveget seg 3 til 4 kilometer. Myndighetene satte opp sperreområder 6.5 kilometer fra foten av vulkanen. Den 7. juni 2005 kom der et nytt utbrudd og dette er det kraftigste utbruddet på flere tiår. Røykskyer rakk opp til 5 kilometer fra kraterkanten, noe som førte til evakuering av minst 3 nabolandsbyer.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Colima Volcano – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Volcán de Colima – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Universidad de Colima, Observatorio Vulcanológico (spansk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Francisco Javier Arellano Félix** (født 11. desember 1969 i Mexico), også kjent under sitt alias «El Tigrillo» (lille tiger), Ramón Arellano Félix' bror, er en mexicansk narkotikahandler og tidligere leder av Tijuana-kartellet, som smugler narkotika fra Mexico til USA.

Tijuana-kartellet er et av de tre største narkotikakarteller i Mexico. Det er kjent for å rekruttere gatebander i Los Angeles. Tijuana-kartellet er beryktet for ekstrem brutalitet og mord. Kartellet var i slutten av 1990-årene ansvarlig for å levere halvdelen av all den kokain som ble solgt i USA. I januar 2006 ble det oppdaget at gruppen hadde en tunnel som gikk fra Tijuana i Mexico til Otay Mesa i San Diego i USA.

Rettsforfølgelse
----------------

Arellano ble arrestert av den amerikanske kystvakten onsdag den 16. august 2006 på en fiskebåt ved Californiahalvøya. Den 5. november 2007 ble han idømt livsvarig fengsel for distribusjon av kokain og hvitvasking av penger.[] Han hadde i september 2007 erklært seg skyldig.[] Han soner i ADX Florence, USAs mest sikre fengsel.

Se også
-------

* Narkotikakrigen i Mexico

Eksterne lenker
---------------

* *Mexicansk narkohandler fanget* Arkivert 2. november 2012 hos Wayback Machine. CBS
* *Mexicansk narkobaron anholdt*, Ekstra Bladet
* *USA's kystvagt fanger eftersøgt narkobaron*
* *Berygtet mexikansk narkobaron fanget*, DR
* *Francisco Javier Arellano slideshow*, Sign on San Diego
**Henry Nikolai Karlsen** (født 15. april 1912 i Kiby i Nord-Varanger, død 11. oktober 1975 i Vadsø) var en norsk politiker for Arbeiderpartiet. Han var Finnmarks første fylkesordfører.

Karlsen begynte som så mange andre på den tid sitt virke i fiskebåten. Men han kom meget tidlig med i det politiske liv, og hadde ved sin død bak seg 40 års medlemskap i Det norske Arbeiderparti. Etter frigjøringen av Finnmark ble han innvalgt som medlem av Nord-Varanger kommunestyre. Her ble han valgt til ordfører i 1946 og satt med vervet fram til kommunen i 1964 ble slått sammen med Vadsø. Deretter var han ordfører i nye Vadsø kommune til 1972, da han selv ba om å bli fritatt. 

Han ble valgt som medlem av fylkesutvalget i 1952, og i 1963, da bykommunene ble tilsluttet fylkeskommunene, ble han Finnmark fylkeskommunes første fylkesordfører. Dette vervet hadde han uavbrutt frem til sin død. Han har også møtt på Stortinget flere ganger som varamann for Arbeiderpartiet i Finnmark. Før kommunesammenslåingen var han ligningssjef, men i den nye felleskommunen ble han sosialsjef. De siste årene var tillitsvervet som fylkesordfører en heldagsstilling. Ved sin død hadde han også en lang rekke med styreverv, blant annet formann i Finnmarks fylkes Kraftforsyning og medlem av representantskapet i Norges Bank. Da fylkeskommunen bygde nytt bygg i Vadsø, ble parkområdet rundt bygget gitt navnet Henry Karlsens plass.

Henry Karlsen var gift med Dagmar Elise (pikenavn: Klogh) (f. 1910, d. 1997). Han var sønn av fisker Hilmar Martin Karlsen (f. 1879, d. 1953) og Albertine Bergitte Andreassen (f. 1878, d. 1965).

Kilder
------

* Stortinget.no - biografi

Eksterne lenker
---------------

* (no) Henry Nikolai Karlsen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Henry Nikolai Karlsen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Stortinget **·** Geni
 |
**Mats Julius Stensrud** (født 1989) er en norsk lege, forsker og statistiker. Han har en bachelorgrad i matematikk fra Universitetet i Oslo i 2013, mastergrad i statistikk fra University of Oxford i 2014 og en doktorgrad i hjerneforskning fra Universitetet i Oslo i 2015. Han jobber for øyeblikket som forsker ved Institutt for Biostatistikk, Universitetet i Oslo. 

Stensrud mottok i 2013 the Norway Scholarship for å ta en mastergrad ved University of Oxford, og han ble i 2014 belønnet med The Gutierrez Toscano Prize for å ha oppnådd de beste resultatene på masterprogrammet i statistikk, blant annet på grunn av en avhandling om matematisk genetikk. Han har senere skrevet om genetisk forskning  og om livet som student ved et av verdens fremste universiteter.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «The Gutierrez Toscano Prize». Arkivert fra originalen 10. september 2015. Besøkt 5. september 2015.
3. ↑  «Visste du at det står en historie skrevet i genene dine?». Besøkt 5. september 2015.
4. ↑  «Om å tenke stort». Besøkt 5. september 2015.
5. ↑  «Sommer i P2 Mats Julius Stensrud». Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 5. september 2015.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CRIStin
 |
| * v
* d
* r
Jordens fem hav |
| --- |
| Atlanterhavet **·** Nordishavet **·** Indiahavet **·** Stillehavet **·** Sørishavet |  |

**Verdenshav** er et uttrykk som brukes for å beskrive de største sammenhengende havstrekninger på kloden. Uttrykket kan sees i sammenheng med de syv hav som opprinnelig dreide seg om havstrekningene i den enkelte sjøfartsnasjons nærområde (Middelhavet eller Persiabukta, hvor syvtallet var regnet for hellig), men er blitt utvidet etter hvert som geografikunnskapen ble bedre.

Også i dag synes det å være en tendens til å telle syv verdenshav. Selv om en vet at strekningen fra Antarktis via Stillehavet, Nordishavet og Atlanterhavet sydover til Antarktis er en sammenhengende havstrekning, regner en dette som tre eller fire verdenshav, med Det indiske hav som eget verdenshav. For å få syv, telles Sydishavet og Middelhavet gjerne med.

Uttrykket har mistet mye av sin geografifaglige betydning, og brukes helst litterært og journalistisk.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** NKC
 |
**Eystein Sandnes** (født 7. november 1924 på Røros, død 14. november 2006 i Porsgrunn) var en norsk keramiker og glasskunstner, utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i årene 1945–1949.

Han var fra 1951 ansatt som glasskunstner ved Norsk Glassverk på Magnor, hvor han oppnådde høy faglig og kunstnerisk anerkjennelse. Han fikk Statens brukskunstnerstipend for 1954/55. Fra 1955 ble han ansatt som kunstnerisk leder ved Stavangerflint hvor han var til 1958. Der utviklet han nye former for bedriftens produkter, blant annet servisene «Utstein» og «Ledaal». Disse ble produsert i mange år både med ensfargede dekorer som gjorde at servisene kunne settes sammen i flere ulike kombinasjoner, men også med dekorer av andre kunstnere ved bedriften.

Brukskunstnerne Inger Waage, Anne Lofthus og Kari Nyquist har laget mange av sine mest kjente dekorer på former designet av Sandnes. Et teservise med form av Eystein Sandnes og dekor av Kari Nyquist ble midt på 1950-tallet innkjøpt av Victoria and Albert Museum i London. Det var Sandnes som introduserte prinsippene bak begrepet *Scandinavian design* ved Stavangerflint.

I 1958 ble Sandnes ansatt ved Porsgrunds Porselænsfabrik. Her ble han designsjef i 1959.

Han har mottatt Norsk Designråds priser for God design i 1965, 1969 og 1971. I 1960 fikk han sølvmedalje ved den 12. Triennalen i Milano for et mokkaservise i porselen. Sandnes har deltatt på mange utstillinger i Norge og i utlandet og er representert i mange samlinger, blant annet Kunstindustrimuseet i Oslo og Victoria and Albert Museum i London.

Referanser
----------

1. ↑   archive.is[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   archive.is[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Utdypende artikkel om Sandnes i Norsk biografisk leksikon, skrevet av Inger Helene Stemshaug.
* Norsk Designråd
* Andersen/Olsen: Moderne antikviteter II, Lunde 2002 ISBN 82-520-3560-4
* Jan Gjerde: «Fra Kvaleberg til cyberspace», ISBN 978-82-303-0998-8
* Arkivert 29. september 2008 hos Wayback Machine.
* Presseklipp fra 1954.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
**Eyolf Soot** (født 24. april 1858 i Aremark, død 30. august 1928 i Oslo) var en norsk maler.

Han var sønnesønn av kanalbyggeren Engebret Soot. Han var 1892-1900 gift med Inga Bjørnson, brordatter av Bjørnstjerne Bjørnson.

Soot vokste opp i USA, hvor faren arbeidet som ingeniør. Han var elev på Tegneskolen og hos Knud Bergslien 1876-78, og studerte senere fem måneder på kunstakademiet i Berlin under Karl Gussow. Han var også i korte perioder elev av Gyula Benczur ved kunstakademiet i München i 1881 og av Leon Bonnat i Paris 1882. Debut på den første høstutstillingen i 1882. Hans beste år var mellom 1885 og 1895, hvor han arbeidet innenfor naturalismen.

Karakteristisk for flere av Soots bilder er at han plasserer motivet i en døråpning, sett innenfra, og utnytter de kontraster mellom mørke og lys som dette gir. Han laget også flere portretter: et dobbeltportrett av Jonas Lie og hustruen Tomasine, et dobbelportrett av Karoline og Bjørnstjerne Bjørnson, et portrett av Bjørnson alene, av Olav Johan Sopp og av Anders Sandvig.

Et portrett av Soot, malt av Gustav Wentzel, eies av Nasjonalgalleriet.

---

Referanser
----------

1. ↑   nkl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Benezit Dictionary of Artists, Benezit-ID B00172302, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  I artikkelen (no) Eyolf Soot i Norsk biografisk leksikon oppgis fødeåret til 1859, mens Reidar Revolds artikkel i *Norsk biografisk leksikon*s. 1. utgave eksplisitt understreker at Soot var født i 1858, ikke 1859

Eksterne lenker
---------------

* Fotografi av Eyolf Soot som maler, Digitalt Museum
* Privat slektsside: Eyolf Soot

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** ULAN **·** KulturNav
 |
**Jean Baden Dubois** er en haitisk økonom og ingeniør, som siden desember 2015 har vært sentralbanksjef i Haitis sentralbank.

Utdanning
---------

Dubois har en Bachelor of science-grad innen anlegg (*Civil Engineering*) fra Université d'État d'Haïti i Port-au-Prince, og en Master of Science-grad innen industrifag (*Industrial Engineering*)

Yrkeserfaring
-------------

Fra 1989 til 1990 jobbet han for Estee Bedding Co i Chicago som konsulent. Deretter begynte han å jobbe i Citibank NA i Port-au-Prince på Haïti, som assisterende leder (*Assistant Manager*) fra 1990 til 1995. Han ble ansatt i Haitis sentralbank i 1995, som administativ direktør. Der hadde han bl.a. ansvar for personalpolitikk (HR), IT-avdelingen, informasjon og samfunnskontakt (PR) og regnskap, og han ledet sentralbankens overgang fra manuelle rutiner til automatiserte rutiner og IT-systemer. Fra 1999 til 2001 var han fortsatt ansatt i sentralbanken, men jobbet han sammen med Haitis økonomi- og finansminister, med anskaffelse av et nytt datasystem, samt utvikling av en teknologiinvesteringsplan for de neste fem årene. 

Fra 2001 til 2012 var han direktør for informasjon og teknologi i sentralbanken, og fra 2011 til 2015 var han sentralbankens administrerende direktør. Ved siden av hans stillinger i sentralbanken var han også professor ved University of Notre Dame i Port-au-Prince fra 2009 til 2011. 

Da Charles Castel gikk av som sentralbanksjef i november 2015 ble Dubois utnevnt til ny sentralbanksjef, og overtok stillingen i desember 2015.

Referanser
----------

1. 1 2  Radio Television Caraibes - *Jean Baden Dubois nouveau gouverneur de la BRH* Arkivert 11. mai 2016 hos Wayback Machine. besøkt 11. mai 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Presentasjon på sentralbankens hjemmeside Arkivert 11. mai 2016 hos Wayback Machine.
***The Triumph of the Weak*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Tom Terriss.

Handling
--------

Edith (spilt av Alice Joyce) har sittet i fengsel de siste tre årene. Hun er enke, og babyen hennes har blitt plassert ved en institusjon. Men hun får innvilget Prøveløslatelse, finner igjen det lille barnet sitt og stjeler ham fra institusjonen. Hun skaffer seg deretter jobb ved et varehus, hvor sjefen Jim Roberts snart blir forelsket i henne.

De blir snart gift, men hun klarer ikke å fortelle Jim om fortiden sin. Mabel, som også blir løslatt fra fengsel, krever at Edith slår sge sammen med henne og partneren hennes i en forbrytelse - under trussel om å avsløre den kriminelle fortiden hennes for Jim. Men Jordan, en venn av Jim besøker dem. og han er en detektiv som gjenkjenner Edith som en tidligere kriminell.

Skuespillere
------------

* Alice Joyce som Edith Merrill
* Walter McGrail som Jim Roberts
* Templar Saxe som Robert Jordan
* Eulalie Jensen som Diamond Mabel
* Adele DeGarde som Lizee
* William Carr som Teddy
* Bernard Siegel som Brown

Referanser
----------

1. ↑  THE TRIUMPH OF THE WEAK

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Triumph of the Weak* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Triumph of the Weak* på American Film Institute Rediger på Wikidata
Amtrak intercity tog
Kart
**Nordøstkorridoren** (engelsk: *Northeast Corridor* eller **NEC**) er en 735 kilometer lang jernbanelinje fra Boston via Providence, New Haven, New York, Philadelphia og Baltimore til Washington D.C. i USA. I tillegg har linjen forgreninger fra Philadelphia til Harrisburg (Keystonekorridoren), fra New Haven til Hartford og Springfield, fra New York til Albany og flere andre lokaltoglinjer. Det er den mest trafikkerte jernbanestrekningen i USA. I 2009 hadde Acela Express 3,0 millioner passasjerer, mens Northeast Regional – med flere stopp – hadde 6,9 millioner. Nordøstkorridoren, særlig strekningen New York-Washington, er også en av de få jernbanestrekninger i USA hvor intercitytogene med hell har kunnet konkurrere med flyene.

Nordøstkorridoren er en av USAs få elektrifiserte jernbanelinjer.

Intercitytog langs linjen betjenes av Amtrak, inkludert høyhastighetstoget Acela Express. Lokaltog på linjen drives av Maryland Area Rail Commuter, Southeastern Pennsylvania Transportation Authority, New Jersey Transit, Long Island Rail Road, Metro-North Railroad, Shore Line East og Massachusetts Bay Transportation Authority.
**Jens Petter Lie-Gjeseth** (født 26. september 1919 på Fosnes, Jøa, Nord-Trøndelag, død 7. september 1978 på Rørvik, Vikna, Nord-Trøndelag) var en norsk offiser og kulturarbeider. 

Han vokste opp på Aunet ved Rørvik som sønn av gårdbruker og ordfører Fredrik Lie-Gjeseth og hustru Bertha Sandvik.

I 1971 kom Jens Lie-Gjeseth tilbake til Vikna som tidligpensjonert fra Forsvaret (Sjøforsvaret). Han engasjerte seg i da i kulturvernet i på kysten. Han var styrer på deltid for Woxengs Samlinger, et privat museum Vikna kommune hadde fått hånd om, og kulturpolitiker i den nye fylkeskommunen, Nord-Trøndelag. I 1977 fikk Nord-Trøndelag ny fylkeskonservator, Kolbein Dahle som kom fra ei fjellbygd på Østlandet. Jens Lie-Gjeseth og Kolbein Dahle arbeidet for at Sør-Gjæslingan skulle bli fredet. Helt mot slutten av 2006 vart et fredningsforslag som kulturmiljø etter § 20 i Kulturminnelova sendt til Riksantikvaren.

Kilder
------

* «Sør-Gjæslingan. Frå fiskevær til kulturmiljø.». Kildenett. Arkivert fra originalen 18. mars 2014. Besøkt 18. mars 2014.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Colin Capel** (født 5. desember 1969) er en canadisk tidligere skihopper fra Banff som konkurrerte internasjonalt i årene 1985-1992.

I junior-VM i Täsch i 1985 ble han nummer 59 (sist) i det individuelle rennet og var på Canadas lag som ble nummer 15 og nest sist i lagkonkurransen. I junior-VM i Gallio (Asiago) i 1987 ble det 52. plass av 57 deltakere i det individuelle rennet. Han deltok i senior-VM i 1989 og 1991, og hadde 42. plass i normalbakken i Predazzo (Val di Fiemme) i 1991 som beste individuelle plassering. I VM i skiflyging i Vikersund i 1990 ble han nummer 51 av 56 deltakere.

VM-plasseringer:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| År | 1989 | 1991 |
| Sted | Lahtis | Val di Fiemme(Predazzo) |
| Stor bakke | 50 | 42 |
| Normalbakke | 60 | 48 |
| Lagkonkurranse | 14 | 12 |

Capel greide aldri å ta poeng i verdenscupen - bare de 15 beste i hvert renn fikk poeng i den tida han var aktiv. Hans beste plassering i verdenscuprenn var 20. plass i storbakken i Thunder Bay 9. desember 1990. I den tysk-østerrikske hoppuka ble han nummer 65 sammenlagt i 1988/89 og 68 i 1989/90. I den sveitsiske hoppuka 1990 ble det 72. plass sammenlagt.

Referanser
----------

1. ↑  Zoot: Just Jump (s. 6, januar 1987, arkivert av Internet Archive)
2. 1 2 3  Adam Kwieciński: Colin Capel Arkivert 1. juli 2020 hos Wayback Machine. (hoppresultater, besøkt 19. juni 2017)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Colin Capel – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (en) Colin Capel – TheSports.org Rediger på Wikidata
Ernst Haeckels *Stammbaum des Menschen* («menneskets stamtre») fra 1874 er et av de aller første stamtrærne som ble tegnet etter evolusjonsteoriens gjennombrudd.
**The Tree of Life Web Project** er en samling med informasjon over universets organismer, både de som finnes i dag og de som har eksistert og er utdødd. Målet er å lage en side for hver art, delgruppe og større grupper, med bilder, tekst og annen informasjon.

Nettstedet er utformet som et stort tre, et livstre. Et evolusjonært stamtre for livet på jorden. Stamtreet viser slektskapsforholdene mellom alle jordens organismer. Greinene er de ulike gruppene av organismer, disse har mindre greiner som er delgrupper. Ytterst på greinene er hver enkelt art plassert. The Tree of Life Web Project er satt sammen fylogenisk. Og gir dermed et godt bilde av organismenes evolusjon og slektskap.

Materialet er lagt inn i «livstreet» av taksonomiske eksperter på hver sine fagområder.

The Tree of Life Web Project ble på begynt en gang i slutten 1980-årene. Men det var noe senere da internett fikk sitt gjennombrudd at nettstedet fikk den utforming det har idag.[*når?*]

Kilder
------

* The Tree of Life Web Project – About
* The Tree of Life Web Project – History

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Cornelius Colbert** (født 1888, død 8. mai 1916 var en irsk republikaner. Han var en av lederne for påskeopprøret i 1916, og ble henrettet for sin rolle i dette. 

Colbert ble født i Limerick. Familien flyttet da han var ung til Dublin. Han meldte seg inn i ungdomsbevegelsen Fianna Éireann, og ble i 1913 et av de første medlemmene av Irish Volunteers. Han kom inn i organisasjonens provisoriske komité, og var sannsynligvis det yngste medlemmet av dette styrende organet. Han meldte seg også inn i Irish Republican Brotherhood (IRB). Etter forepørsel fra Pádraig Pearse begynte han å jobbe som drillinstruktør på Pearse' skole St. Enda's School. 

Han var en strengt religiøs katolikk, som holdt seg unna tobakk, alkohol og banning, såvel som dansing i fastetiden. 

Under påskeopprøret hadde han kapteins grad i Volunteers, og var plassert i 4. bataljon av organisasjonens Dublinbrigade, under kommando av Éamonn Ceannt. Colbert fikk ansvaret for å ta kontroll over Watkin's Brewery. Det viste seg at denne posisjonen var for stor for hans lille styrke, samt at den var uten taktisk betydning. Han tok derfor i stedet kontroll over Jameson's Destillery, hvor han *de facto* var kommandant. 

Etter at opprørerne overgav seg ble han stilt for krigsrett og dømt til døden. Han ble henrettet i Kilmainham fengsel ved skyting den 8. mai 1916.

Colbert stasjon i Limerick er oppkalt etter ham.

Referanser
----------

1. ↑   Dictionary of Irish Biography, oppført som Cornelius (‘Con’) Colbert, Dictionary of Irish Biography-ID 001817[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, oppført som Con Colbert, Find a Grave 4272, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   opwdublincommemorative.ie[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dictionary of Irish Biography **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Kjempebladbille** (*Chrysolina graminis*) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den lever blant annet på planter i slekten *Galeopsis*.

Kjempebladbille er mellom 8-11,5 mm lang. Dekkvingene er har en kraftig metallglans, i en gullig grønn eller mer blågrønn farge. Dekkvingene mangler de tre blålige farget, langsgående flekkene, på dekkvingene, slik som hos den nokså like praktbladbille *Chrysolina fastuosa*. Dekkvingene har en uregelmessig punktur, men med en antydning til langsgående rader. På den innoverbøyde sidekanten (undersiden) bakerst på dekkvingene finnes noe korte utstående hår (krever god forstørrelse). Halsskjoldets sidekanter er tydelig rundet foran. Det er et innrykk («skulder») mellom halskjoldet og dekkvingene. Kroppen er litt langsmal og ikke så oval som bladbillene ofte er. Føttene (tarsene) er likt farget med skinnbeinet (tibia) og låret (femora). 

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. 

Kjempebladbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 7. september 2020. Besøkt 7. september 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 7. september 2020. Besøkt 7. september 2020.

Litteratur
----------

* Lindroth, C.H. 1993. *Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem* (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722

Eksterne lenker
---------------

* (en) *kjempebladbille* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *kjempebladbille* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *kjempebladbille* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *kjempebladbille* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *kjempebladbille* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *kjempebladbille* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Chrysolina graminis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Chrysolina graminis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Chrysolina graminis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Kjempebladbille *Chrysolina graminis* - Fauna Europaea
* Norsk Entomologisk forening
**Marco Abbruzzese** (født 10. august 2002) er en italiensk alpinist, som representerer klubben GS Fiamme Oro Moena.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2018/19

Abbruzzese deltok i sitt første FIS-renn i desember 2018, i Val Gardena i Italia, der han kom på 100.-plass i utfor. Han deltok i Arnold Lunn World Cup-stevnet i Passo San Pellegrino i Italia i januar 2019, og fikk der 25.-plass i storslalåm som beste plassering. Han deltok i Europacupen i alpint 2018/19, og fikk en 68.-plass i super-G som beste enkeltplassering, og han fikk dermed ingen poeng i europacupen sammenlagt. I det italienske juniormesterskapet i alpint i mars 2019 kom han på 35.-plass i storslalåm, og i det italienske juniormesterskapet senere i mars kom han på 26.-plass i storslalåm, femteplass i slalåm og femteplass i parallellslalåm, samt at han fikk bronse i kombinasjonen.

### Sesongen 2019/20

Han representerte Italia under Vinter-OL for ungdom 2020. Den første øvelsen der var super-G, der han kom på 15.-plass. Han kjørte ut i den påfølgende kombinasjonsslalåmen, og kom på 15.-plass i storslalåm. I slalåm kom han på sjetteplass.

### Sesongen 2022/23

Han kjørte på Italias lag som tok gull i lagkombinasjonen i junior-VM i alpint 2023.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.olympedia.org, besøkt 16. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  FIS - *Europa Cup - 2019*, besøkt 10. mars 2020.
4. ↑  FIS - *Marco Abbruruzzese - Results*, besøkt 10. mars 2020.
5. ↑  Lausanne 2020 - *Alpine Skiing: Men's Super-G* Arkivert 10. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 10. mars 2020.
6. ↑  Lausanne 2020 - *Alpine Skiing: Men's Giant Slalom* Arkivert 13. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 10. mars 2020.
7. ↑  Lausanne 2020 - *Marco Abbruzzese* Arkivert 18. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 10. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marco Abbruzzese – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Marco Abbruzzese – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Marco Abbruzzese – TheSports.org Rediger på Wikidata
* Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 18. januar 2020 hos Wayback Machine.
**Dividendefordring** er fordring som har krav på forholdsmessig dekning (dividende) etter sin prioritet i skyldnerens bo. Reglene om dividendefordringer i norsk konkursrett er regulert av dekningslovens kapittel 6, og noe i kapittel 7.

Alle dividendefordringer omregnes til pengefordringer etter den verdi fordringen har på fristdagen (dekningsloven § 6-4).

Vilkår for dividenderett
------------------------

Hovedvilkåret for dividenderett er at det foreligger en fordring mot skyldneren. 

Fordringen må ha oppstått før åpningen av boet, men for regresskrav anses kravet å ha oppstått samtidig som hovedfordringen (fordringen som er grunnlaget for regressen) oppsto (dekningsloven § 6-3). I tillegg kommer dividendekrav for tap en part påføres ved at boet ikke trer inn i avtalen vedkommende hadde med skyldneren, slik at vedkommende må heve avtalen, eller ved at boet sier opp avtalen før tiden (dekningslovens §§ 7-8 og 7-6).

Eksterne lenker
---------------

* Dekningslovens kapittel 6 hos Lovdata
**5:2-dietten** er en diett og en slankemetode.

Dietten går ut på å begrense kaloriinntaket med halvfaste to dager i uken. De to dagene skal maksimalt inntak være 500 kalorier per dag for kvinner, 600 kalorier for menn. Dette utgjør cirka en firedel av normalt dagsbehov.

De to fastedagene kan man også spise vanlig mat som fisk, kyllingfilet, grønnsaker og cottage cheese på grunn av proteiner. Det første som skjer hos personer som følger 5:2 dietten er at magen blir mindre.[] Deretter kan vekten gå ned med ca. én kilo i uken.[]

Dietten ble populær i Storbritannia etter et dokumentarprogram på BBC2 *Eat, Fast and Live Longer* (d.e. Spis, fast og lev lenger)  6. august 2012. Programmet er senere vist i mange land.

National Health Service i Storbritannia publiserte våren 2013 en artikkel om dietten på sin hjemmeside som forteller at det bare finnes begrenset belegg for vektreduksjon og at det ikke finnes bevis for økt livslengde hos mennesker (i motsetning til resultater fra dyre- og laboratoriestudier). Konklusjonen var: «Sammenliknet med andre typer vektreduksjonsprogram er fakta om 5:2 diettens sikkerhet og effektivitet begrensede. Om du overveier å prøve programmet bør du først rådføre deg med din lege om det passer for deg».

Referanser
----------

1. ↑  5:2 dietten Arkivert 25. januar 2014 hos Wayback Machine.
2. ↑  «The UK's Hot New 5:2 Diet Craze Hits The U.S.». Besøkt 23. januar 2014.
3. ↑  Eat, Fast & Live Longer, BBC2 Horizon TV-program august 2012
4. ↑  Does the 5:2 intermittent fasting diet work? (oppdatert i mai 2013), besøkt 31. januar 2016
Utfor- og slalåmtraseen. I 2017 ble slalåm flyttet til nederste del av utfortraseen på grunn av snømangel.  Foto: Reto Nyffenegger 
**Lauberhornrennene** er alpine skirenn som arrangeres årlig i midten av januar i Wengen i kantonen Bern i Sveits. Rennene ble første gang arrangert i 1930 og består av utfor og slalåm for menn. Alpin kombinasjon ble arrangert til 2020, fram til 2004 regnet ut fra de ordinære utfor- og slalåmrennene og fra 2005 som superkombinasjon. I 2022 ble det arrangert to utforrenn, ett av dem kortere, fra 2022 arrangeres super-G og enkelte år arrangeres tilleggsrenn på grunn av avlysninger andre steder.

Utforrennet har den lengste traseen i verdenscupen. Starten ligger 2 315 moh. og innkomsten 1 287 moh. Traseen er ca. 4 455 m lang med 42 graders helning på det meste. Kristian Ghedina har den raskeste tiden med 2:24,23 oppnådd i 1997. I 1991 ble rennene avlyst etter at østerrikeren Gernot Reinstadler omkom etter å ha falt stygt under utfortreningen. Resultatet fra treningsomgangen ble da regnet som konkurranse. I 2013 satte Johan Clarey fartsrekord med 161,9 km/t.

Sveitseren Karl Molitor har elleve seire, derav seks i utfor i perioden 1939–1947, men det var i denne perioden få deltakere fra land utenom Sveits. Toni Sailer vant fire utforrenn på rad fra 1955 til 1958. Ivica Kostelić har fire slalåmseire, mens Andreas Molterer, Guy Périllat, Ingemar Stenmark, Benjamin Raich og Henrik Kristoffersen alle har tre seire i slalåm.

Norske vinnere
--------------

Stein Eriksen vant slalåm i 1951 og 1952, Lasse Kjus vant både utfor og kombinasjonen i 1999 og Kjetil André Aamodt vant slalåm i 2000 og kombinasjonen i 2002 og 2003. I 2016 ble det norsk seier i alle tre disiplinene: Kjetil Jansrud vant superkombinasjonen, Aksel Lund Svindal vant utforrennet og Henrik Kristoffersen vant slalåmrennet. Henrik Kristoffersen vant slalåmrennet også i 2017. I 2022 vant Aleksander Aamodt Kilde det kortere utforrennet arrangert fredag, og Lucas Braathen vant slalåm etter å ha kjørt seg opp fra 29.-plass etter første omgang. I 2023 vant Kilde både super-G og utfor, og Kristoffersen vant slalåm.

Referanser
----------

1. ↑  «Svindal tappade skidan i Wengen». *SVT Nyheter* **(svensk)**. 19. januar 2013. Besøkt 14. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Oversikt over alle verdenscuprenn i Wengen på fis-ski.com
* Live panoramakamera fra Lauberhorn Arkivert 4. februar 2012 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |