recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Helge Johan Kjersem** (født 23. juni 1950) er en norsk lege og siviløkonom. Han var administrerende direktør ved Ullevål universitetssykehus fra 2001 til 2005. Fra 2005 til 2010 har han vært direktør for Herlev Hospital ved København. 2010 til 2011 var han konsulent i organisasjonsutvikling og vurderinger av internasjonale utviklingsprosjekter, bl.a. som partner i Nordic Consulting Group AS. Fra 2011 har han vært sjef for vaksiner i GSK-Pharma, Danmark.

Han studerte medisin i Danmark, og arbeidet som lege der fra 1977. Han er spesialist i indremedisin, klinisk mikrobiologi og infeksjonsmedisin, og har doktorgrad (Ph.d. i Migrasjonsmedisin) fra Københavns Universitet. Han har tidligere publisert internasjonalt en del vitenskapelige artikler vedrørende infeksjonssykdommer, infeksjonsimmunologi og flyktingmedisin. I tillegg er han utdannet siviløkonom (HD-org.) ved Handelshøyskolen i København i 1989.

Fra 1997 til 2001 var han direktør for Nevrosenteret ved Rigshospitalet i København. Han har tidligere også arbeidet i Dansk Røde Kors. Han har også arbeidet 9 måneder med mobile helse-klinikker i Kalahariørkenen, Botswana, og vært med å vurdere helseprosjekter i Vest-Afrika, Syd-Asia og Himalaya.
**Oresigdvinge** (*Drepana curvatula*) er en sommerfugl som tilhører familien halvspinnere (Drepanidae). Denne brunrøde arten er kanskje den vanligste representanten for Drepaninae på Vestlandet, men mangler over mye av Østlandet.

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 30 – 39 mm), slank sommerfugl med markert sigdformede forvinger. Den kan kjennes på at begge vingepar er brunrøde på farge. Antennene er fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen. Begge vingepar er brunrøde med fire smale, mørke siksak-tverrlinjer, dessuten en kraftigere linje som løper fra forvingespissen til forvingens bakkant litt innefor bakhjørnet og fortsetter over bakvingen. Forvingen har to mørke flekker nær fremkanten, bakvingen to små flekker rundt midten. Larven har noen korte, stive børster.

Levevis
-------

Oresigdvingen er knyttet til or (*Alnus* spp.), som er larvenes næringsplante. Den flyr i rene oreskoger og løvskoger med innslag av or. På Sørlandet og i Rogaland har den to generasjoner hver sommer, i mai-juni og i juli-august. Lenger nord har den bare en generasjon, i juni – juli. De voksne sommerfuglene flyr om natten og kommer gjerne til lys.

Utbredelse
----------

Oresigdvingen finnes i Europa og videre østover til Korea og Japan. I Norge er den mest å finne på Vestlandet, fra Vest-Agder i sør til Nordmøre i nord, men den er også funnet i Vestfold og Aust-Agder.

Kilder
------

* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norvegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3

* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

* Nettsiden *Norges sommerfugler*:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *oresigdvinge* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *oresigdvinge* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *oresigdvinge* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *oresigdvinge* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *oresigdvinge* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *oresigdvinge* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Drepana curvatula* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Drepana curvatula* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Hendrik Kersken** (født 6. januar 1880 i Bergen op Zoom, død 3. desember 1967 i Harlingen) var en nederlandsk seiler som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Kersken vant en olympisk sølvmedalje i seiling under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på den nederlandske båten «Hollandia» som kom på andreplass i 8-meter klassen bak den franske båten «l'Aile VI». Mannskapet på 
«Hollandia» var, Gerard de Vries Lentsch, Maarten de Wit, Lambertus Doedes, Hendrik Kersken, Johannes van Hoolwerff og Cornelis van Staveren. Seilasene ble gjennomført på Zuiderzee i perioden 2. til 9. august 1928.

OL-medaljer
-----------

* 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Sølv Sølv i seiling, 8-meter klassen

Referanser
----------

1. ↑   archief.amsterdam[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   resolver.kb.nl[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hendrik Kersken – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Hendrik Kersken – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Korthalevaran** er den minste av alle varaner med en total lengde på 25 cm. Halen er omtrent like lang som kroppen, noe som er uvanlig kort i forhold til andre varaner.

Fargen på ryggen og hodet varierer fra lys gulbrun til rødbrun, med lyse eller mørke flekker. På kroppssiden og halen er de mørke flekkene større. Buken er hvit. Arten er utbredt i områder med sanddyner og *Spinifex*-gras i det nordlige Australia. Her finnes den fra vestkysten østover til det vestligste Queensland. Den eter insekter og små øgler.

Korthalevaran tilhører underslekten *Odatria*, som også omfatter 19 andre småvokste arter fra Australia og Timor.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Korthalevaran* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Korthalevaran* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Korthalevaran* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Korthalevaran* hos Reptile Database Rediger på Wikidata

* (en) *Korthalevaran* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Korthalevaran* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Varanus brevicauda* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Kaspersky Lab**, (russisk: Лаборатория Касперского, *Laboratoriya Kasperskogo*) er en russisk virksomhet som arbeider med datasikkerhet og ble grunnlagt i 1997 av Eugene Kaspersky. Firmaet utvikler og selger antivirus- og antispywareprogrammer samt spamfiltre og andre produkter for sikring av datamaskiner mot ondsinnet inntrengning av uønskede programmer.

Kaspersky er blant de absolutt førende i bransjen med mer enn 400 millioner brukere verden over. Deres antivirusprogramvare er i både 2011 og 2013 kåret til årets produkt av det anerkjente og uavhengige AV-Comparatives, som tester og sammenligner ulik antivirusprogramvare. Det ble også kåret til årets produkt i 2013 av datamaskinmagasinet PC World. Kaspersky er dessuten Microsoft Gold Partner i sikkerhetsløsninger til Microsoft Windows. 

Kaspersky har et stort forskerteam som oppsøker og analyserer skadevare og virus. Det var således forskere fra Kaspersky Lab som i 2012 oppdaget det kjente viruset *Flame* og senere kunne dokumentere at det hadde forbindelser til det beryktede *Stuxnet*, som er verdens hittil mest avanserte malware, målrettet som Midtøsten og især Iran, herunder landets atomanlegg. I februar 2015 avslørte Kaspersky *The Equation Group*, en hel ny type spyware som i motsetning til tradisjonell programvarebasert malware infiserer harddiskens firmware – hvilket gjør det stort sett umulig å oppdage, ettersom tradisjonell antivirusprogramvare ikke har adgang til, eller noen kontroll over, platelagerets firmware.

I september 2017 bestemte USAs sikkerhetsdepartement at all programvare fra Kaspersky må fjernes fra føderale IKT-systemer på grunn av mistanke om forbindelser mellom selskapet og russisk etterretning.

Referanser
----------

1. ↑  ««Лаборатория Касперского» отчиталась о росте выручки в 2016 году на 4% — до $644 млн». *vc.ru*. 18. april 2017. Besøkt 7. februar 2022.
2. ↑  «DHS Statement on the Issuance of Binding Operational Directive 17-01 | Homeland Security». *www.dhs.gov* **(engelsk)**. Besøkt 14. september 2017.
3. ↑  «Russia criticises 'unfair' Kaspersky ban». *BBC News* **(engelsk)**. 14. september 2017. Besøkt 14. september 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Kaspersky Lab hjemmeside
* Securelist - sikkerhetsportal drevet av Kaspersky med diverse nyheter, analyser, info, mv.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Organisasjonen for etnisk og demokratisk likeverd**, forkortet **EDL**, er en frittstående interesseorganisasjon som jobber for å «synliggjøre en motstand mot at politisk makt og rettigheter blir gitt på etnisk grunnlag». Organisasjonen er et resultat av motstanden mot Finnmarksloven, og ble etablert i Finnmark 27. mars 2007. Foreningen oppga i 2009 at den hadde 700 medlemmer.

Politikk
--------

EDL er motstander av «særrettigheter for én etnisk gruppe», samene. EDL mener det bør være like rettigheter for alle. EDLs formål er å endre Finnmarksloven slik at ikke grupper eller enkeltpersoner gis retten til å kreve bruks- og eiendomsrett gjennom Finnmarkskommisjonens granskningsarbeid. EDL ønsker å videreføre arealet som i dag eies av Finnmarkseiendommen i Finnmark som offentlig allmenning. EDL er motstander av samiske rettigheter slik de fremkommer i loven, og ønsker å fjerne lovbestemmelsen som med henvisning til ILO-konvensjon nr. 169 gir samer fortrinn.

Organisasjonen mener ILO-konvensjon nr. 169 er uriktig oversatt, og at samene ikke kan regnes som et urfolk i Norge. EDL mener også at en politisk forankret fornorskning av samer aldri har funnet sted, og at den kulturelle assimileringen fram til nyere tid har vært selvvalgt. EDL mener videre det som samene selv kaller *ett folk* er et «etnisk og kulturelt mangfold eller et "lappeteppe" i Finnmarks befolkning».

Jarl Hellesvik fra EDL har karakterisert Konsultasjonsavtalen mellom Sametinget og Kommunaldepartementet fra 2005, som en «ordning for hemmelig diplomati mellom to sentralmakter». EDL hevder denne typen hemmelige konsultasjoner har pågått siden 1990 og startet med etablering av et eget samemanntall til sametingsvalget. Lederen Turid Bjørnstrøm har også sagt at «Samene vil ha styringen over hele Finnmark og deler av Troms og Nordland. Dette er noe som de færreste i Finnmark vet om». Frank Aarebrot karakteriserer dette som konspirasjonsteorier.

Organisasjonen har blitt beskyldt for å dyrke etniske konflikter.

Ledelse
-------

Styreleder er Turid Bjørnstrøm fra Alta; organisasjonens fagråd består av Knut Skog og Jarl Hellesvik.

Referanser
----------

1. ↑  Hvorfor EDL? fra organisasjonens hjemmeside.
2. ↑  Bønder og samer krangler om reinen, Aftenposten, 23. oktober 2009
3. ↑  [www.edl.no/images/stories/200707/EDL\_like\_rettigheter.pdf Like rettigheter for alle], fra organisasjonens hjemmeside
4. ↑  Hva ønsker vi å oppnå? fra organisasjonens hjemmeside.
5. ↑  Samepolitiske utfordringer fra organisasjonens hjemmeside.
6. ↑  Samene som ett folk? fra organisasjonens hjemmeside.
7. ↑  Konsultasjonsavtalen Arkivert 12. desember 2013 hos Wayback Machine. hos sametinget.no
8. ↑  Sametingets konsultasjonsordning, Nordlys, 12. januar 2008
9. ↑  – Samer har skjulte planer, NRK Sápmi, 2. mars 2011.
10. ↑  – EDL med retorikk utgått av dato, NRK Sápmi, 3. mars 2011.
11. ↑  Beskylder EDL for å dyrke etniske konflikter, Finnmark Dagblad, 8. mai 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Chinese Industrial Cooperative Association** (kinesisk: 工業合作社, pinyin: *Gōngyè hézuòshè*), også kjent som INDUSCO, var en kooperativ bevegelse etablert i august 1938 i Hankou i Kina. Kina var da i krig med Japan – den annen sino-japanske krig –, og Hankou var midlertidig regjeringssete.

Bevegelsen ble organisert av både utlendinger og kinesere: Rewi Alley fra New Zealand, Edgar Snow, Nym Wales (Helen Foster Snow) og Ida Pruitt fra USA; og av kinesere som Hu Yuzhi og Sha Qianqi. Den fikk finansiell støtte fra den kinesiske regjering ved hjelp av Madame Chiang Kai-shek og den kinesiske finansminister dr. H. H. Kung.

*Chinese Industrial Cooperative Association* organiserte små selvdrevne kooperativer for det meste på den kinesiske landsbygden, i den hensikt å skape arbeidsplasser for arbeidere of flyktninger, og for å produsere varer til gagn for motstandskampen mot japanerne

CIC fikk betydelig finansiell støtte også fra USA. Antallet kooperativer var på sitt høyeste i 1941: Da var det om lag 3.000 av dem, med et medlemskap på nær 30.000. Deres fabrikker produserte tepper, uniformer og annet militært utstyr. Både den nasjonalistiske bevegelse under Chiang Kai-shek og den kommunistiske under Mao Zedong støttet bevegelsen – og prøvde å kontrollere den. Alley arrangerte seg med nasjonalistene men hans sympati og etterhvert hans lojalitet gikk i kommunistenes retning. Etter Maos seier under den kinesiske borgerkrig i 1949 forble Alley i Kina, men det var ikke lenger noe behov for CIC.

Arbeidet med CID ble suspendert i 1952, men i 1983 ble ett nytt CIC dannet.

Gung Ho!
--------

Fra skrifttegnforkortelsen av kooperativbevegelsens navn, 工合, ble slagordet **Gong He** (anglisert: **Gung Ho**) skapt. Dette slagordet ble utbredt i amerikansk engelsk som et uttrykk for pågangsmot, entusiasme. Uttrykket var aldri i bruk slik i kinesisk, så dette er et «kinesisk» uttrykk som bare finnes i engelsk. Man vet hvordan dette uttrykket fant veien til den amerikanske almenhet: En amerikansk offiser i US Marines plukket det opp fra Rewi Alley, og begynte å benytte det som et slags kamprop i sin bataljon. Snart ble det alment brukt blant amerikanske marines. I 1943 ble det tittel på en amerikansk krigfilm: Gung Ho!, som skildret den nevnte marinebataljonens angrep på Makin Island i 1942.

Referanser
----------

1. ↑  Anne-Marie Brady, Friend of China: The Myth of Rewi Alley (London; New York: Routledge Curzon, 2002): 30-31.

Eksterne lenker
---------------

* "New Industries," **Time Magazine** April 22, 1940  Arkivert 19. april 2009 hos Wayback Machine.
* Inventory of Rewi Alley’s Papers
* Website for the current Chinese organization Gung Ho-ICCIC:

Portal: Andre verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Gammelt kasseapparat.Et **kassaapparat** er en innretning for registrering av kontante inn- og utbetalinger i butikker, kontorer og lignende. Det første kasseapparatet ble funnet opp av James Ritty i 1879. Han eide et vertshus i Dayton, Ohio, og ønsket å stoppe uærlige arbeidere fra å stjele overskuddet.

Blant produsenter av kasseapparater er Sharp Corporation, Casio, NCR, IBM, Wincor-Nixdorf og Uniwell. Firmaet Jørgen S. Lien produserte kasseapparater i Norge under varemerket "Regna",

Historie
--------

Et mekanisk kassaapparat ble oppfunnet av James Ritty og John Birch etter den amerikanske borgerkrigen. James var eier av en saloon i Dayton, Ohio, USA, og ønsket å stoppe ansatte fra nasking av hans fortjeneste.

Ritty Modell I, ble oppfunnet i 1879 etter James Ritty så et mekanisk verktøy som telte omdreiningene av en propell på et dampskip. Med hjelp av James bror, John Ritty, patenterte de den i 1883. Den ble kalt Ritty's Incorruptible Cashier (Ritty den Ubestikkelige Kasserer) og den ble oppfunnet i den hensikt å eliminere tyveri eller underslag blant ansatte.

De tidligere apparatene var helt mekanisk, uten kvitteringer. Den ansatte ble pålagt å ringe opp hver transaksjon i registeret, og når knappen for totalen ble presset, åpnet skuffen seg og en bjelle ville ringe, varsle sjefen om et salg fant sted. Disse originale maskinene var ikke noe annet enn enkle tellemaskiner.

Referanser
----------

1. ↑  «Cash and Credit Registers». *National Museum of American History* **(engelsk)**. Besøkt 13. april 2017.
2. ↑  «Cash and Credit Registers». *National Museum of American History* **(engelsk)**. Besøkt 13. april 2017.
3. ↑  «On This Day». *www.nytimes.com*. Besøkt 13. april 2017.
4. ↑  *Book of Firsts* **(engelsk)**. RW Press. ISBN 9781909284296.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**János Csak** (1925–2001) var en ungarskfødt filmfotograf som virket i Norge, hovedsakelig i NRK. Han filmet også den norske spillefilmen *Balladen om mestertyven Ole Høiland* fra 1970. Han har også stått for fotografiske illustrasjoner til en rekke bøker.

Før oppstanden i Ungarn i 1956 arbeidet Csak i den ungarske filmavisen, og dokumenterte filmatiske hendelsene dette året. Dette materiale ble smuglet ut av landet til Wien. I forbindelse med den sovjetiske innmarsjen flyktet han til fots over grensen til Østerrike. Her redigerte han filmene fra oppstanden og disse ble vist internasjonalt. 10. januar 1957 kom han sammen med sin familie til Norge.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Janos Csak»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Romerikes Blad, Hans-Wilhelm Steinfeld, «Janos Csak til minne», utgitt 31. mars 2001[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel på NRKs internettsider
* (en) Janos Csak på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** KulturNav
 |
**Radley-England Waterplane** var en britisk sjøfly konstruert og bygget av James Radley og Gordon England for å delta i Daily Mail Circiut of Britain air race i1911. Det ble skadet før starten av løpet og var ikke i stand til å delta. Det ble senere gjenoppbygd som *Radley-England Waterplane 2*

Design og utvikling
-------------------

Radley-England Waterplane var en dobbeltdekker med balanseror montert på øvre vinge. Mannskap og passasjerer satt i et par flatbunnede pongtonger opphengt i stag under den nedre vingen. Det ble drevet av en 50 hk Gnome Omega roterende motore montert under vingens midtre del, hver forbundet til en fire-blad skyvepropell, 3 meter i diameter ved hjelp av sykkelkjeder. For å beskytte passasjerer og pilot mot sprut av oljersprut fra motorene var disse delvis omgitt av et aluminiums motordeksel.

En en rekke vellykkede prøveflyvninger i Huntingdon i april 1913 med Gordon England ved «stikka», og ved hjelp av et midlertidig hjulunderstell. Det ble deretter tatt med til Shoreham for videre prøveflyvninger på vannet. I løpet av disse traff England en bøye under landing, rev bunnen ut av en av pongtongene.<ref="Lewis">Lewis, Peter (1962). </ref>

Flyet ble senere gjenoppbygd i en modifisert form. Det flatbunnede skroget ble erstattet med et par av klinkbygde skrog laget av *South Coast Yacht Agency of Shoreham*, hver med et par av tandem sittebrønnener. Gnome-motoren ble erstattet med en 150 h/k Sunbeam vannavkjølte motorer med mindre propell og vingearealet ble økt.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Lewis, Peter (1962).
2. ↑  "Testing Radley-England Hydro-Aeroplane".
**János Garay** (født 23. februar 1889 i Budapest, død 3. mai 1945 i Mauthausen-Gusen konsentrasjonsleir) var en ungarsk fekter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.

Garay vant to olympiske medaljer i fekting under 1924 i Paris. Han var med på det ungarske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i sabel bak Italia. De andre på laget var László Berti, Sándor Pósta, József Rády, Zoltán Schenker, László Széchy, Ödön Tersztyánszky og Jenő Uhlyarik. Garay ble nummer tre i den individuelle konkurransen i sabel bak sin landsmann Sándor Pósta og Roger Ducret fra Frankrike

Fire år senere, under OL 1928 i Amsterdam ble Garay olympisk mester i fekting. Ungarn vant lagkonkurransen i sabel med følgense lag Ödön Tersztyánszky, Sándor Gombos, János Garay, József Rády, Attila Petschauer og Gyula Glykais.

OL-medaljer
-----------

* 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Gull **Gull** i fekting, sabel lag Ungarns flagg Ungarn
* 1924 Frankrikes flagg Paris - Sølv Sølv i fekting, sabel lagkonkurranse Ungarns flagg Ungarn
* 1924 Frankrikes flagg Paris - Bronse Bronse i fekting, sabel Ungarns flagg Ungarn

Referanser
----------

1. 1 2 3   Room of Names, Room of Names ID 33034[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   epa.oszk.hu[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   epa.oszk.hu[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  van Rossem, G. (1928). *The ninth olympiad Amsterdam 1928 Official report*. Amsterdam: The Netherlands olympic comitee. s. 629.

Eksterne lenker
---------------

* (en) János Garay – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) János Garay – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) János Garay – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (hu) János Garay – Ungarns olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Radnorshire
**Radnorshire** (walisisk **Sir Faesyfed**) er et tradisjonelt grevskap i Wales. Det grenser mot Montgomeryshire og Shropshire (i England) mot nord, Herefordshire (i England) mot vest, Brecknockshire i sør og Cardiganshire i vest. Arealet er 1219 km², og befolkninsgtallet omkring 23 000 (2004). Administrasjonsbyen var først Llandrindod Wells og senere New Radnor.

I øst og sør, inkludert i Vale of Radnor, er området nokså flatt, men ellers er det mye fjellandskap. De kambriske fjellene går gjennom den vestlige delen av grevskapet. Høyeste punkt er Radnor Forest på ca. 660 moh. I Elan Valley er det flere store kunstige reservoarer som forsyner Birmingham med vann. De viktigste elvene er Wye, Elan og Ithon. 

Hovednæringsveiene er turisme og landbruk.

Viktige byer
------------

* Knighton
* Llandrindod Wells
* Llanelwedd
* New Radnor
* Presteigne
* Rhayader

| * v
* d
* r
Tradisjonelle grevskap i Wales |
| --- |
| Wales’ flagg | Anglesey **·** Brecknockshire **·** Cardiganshire **·** Carmarthenshire **·** Caernarfonshire **·** Denbighshire **·** Flintshire **·** Glamorgan **·** Merionethshire **·** Monmouthshire **·** Montgomeryshire **·** Pembrokeshire **·** Radnorshire | Storbritannias flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
**Telenor d.o.o.** er et teleselskap i Serbia som er 100 % eid av norske Telenor. Selskapet het tidligere **Mobi63**, og før det fra 1994 – 2006, **063 Mobtel Srbija**, og var ett av to mobilselskap i landet da det ble kjøpt av Telenor 31. juli 2006 gjennom en totalinvestering på 1,51 milliarder euro – om lag 10 milliarder norske kroner. Telenor Serbia driver mobiltelefoni og tilbyr internett-adgang gjennom 3G-mobilnett. Selskapet er også noe involvert innen innhold på internett i strategisk samarbeid med lokale medieaktører, deriblant B92.

I mobilmarkedet i Serbia har Telenor 2,8 millioner kunder og en markedsandel på 35,5 %, mot hovedkonkurrenten MTS sin andel på 53,8 % i 2008. Omsetningen samme år var 3,2 mrd kroner.

Telenor Serbia er hovedsponsor for Den serbiske olympiske komite, og dermed Serbias OL-utøvere. Selskapet er også involvert i en rekke sivile samfunnsprosjekter som støtter funksjonshemmede og lokal teknisk utdanning.

Telenor d.o.o har hovedkvarter i den «nye» forretningsbydelen Novi Beograd, umiddelbart vest for sentrum av Beograd. Gjennom investeringen ble Telenor en av de største utenlandske investorene i Serbia. Administrerende direktør fra april 2009 er Kjell-Morten Johnsen, som da etterfulgte Stein Erik Vellan.

Referanser
----------

1. ↑  Telenor.com Arkivert 15. februar 2009 hos Wayback Machine. – presentasjon av telenor d.o.o.

Eksterne lenker
---------------

* Telenor d.o.o – serbisk hjemmeside
**San Juan** er hovedstaden i provinsen San Juan i Argentina. Den ligger 650 meter over havet, i Tulúmdalen, vest for elva San Juan. Selve bykommunen hadde ved folketellingen i 2001 en befolkning på 112 778, mens det i hele byregionen bor over 500 000 mennesker.

Byen ble grunnlagt som *San Juan de la Frontera*, den 13. juni 1562, av guvernør Juan Jufré. Byen lå først ved bredden av elva San Juan, men etter flom og oversvømmelser i 1593 ble byen flyttet dit den liggere i dag, 2,5 km lengre sør. I kolonitiden (1562–1810) var San Juan en søvnig provinsby, og var også svært lite innblandet i de interne krigene som herjet Argentina i perioden 1820-1860. 

15. januar 1944 ble byen ødelagt av et voldsomt jordskjelv, hvor 10 000 personer omkom og halve befolkningen i provinsen ble hjemløse. Etter jordskjelvet i 1944 ble byen gjenoppbygget med konsentriske boulevarder, rette avenyer omkranset av trær, moderne boliger og mange parker, så som Parque de Mayo med sin store kunstige innsjø. Det har i nyere tid blitt bygget ut store vannkrafteserver rundt byen, hvor Quebrada de Ullum-demningen og Cuesta del Viento-demningen i sum leverer ca. 440 GWh elektrisk kraft årlig, fra elva San Juan.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) San Juan City (Argentina) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) San Juan, Argentina – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisielt nettsted for provinsen San Juan Arkivert 13. desember 2016 hos Wayback Machine. (spansk)
* Offisielt nettsted for byen San Juan (spansk)
* Turistguide for San Juan (engelsk, spansk, tysk)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |


1. ↑   *Folketellingen 2010 i Argentina*, Wikidata Q5760473
**Telenor Hungary**, inntil 2010 kalt ***Pannon GSM Telecommunications Ltd***, er et teleselskap i Ungarn, som er 100 % eid av norske Telenor. Formelt er 25,1 % av aksjene eid av Telenor Ungarn *(Telenor Magyarország)*. Selskapet ble stiftet i 1993, og ble kjøpt av Telenor i 2001. Pannon fikk i november 1993 konsesjon for mobiltelefoni i 900 MHz-båndet, og startet operativ mobilvirksomhet i februar 1994, den første i Ungarn og omtrent samtidig med Telenor i Norge. Selskapet sender også i 1800 MHz-båndet siden 2001. Pannon ble børsnotert i Budapest i 1997, og endret navn til *Telenor* i 2010.

Telenor driver mobiltelefoni og tilbyr internett-adgang gjennom 3G-mobilnett og HSPA «turbo-3G». Selskapet har også noe en egen internettportal. I Ungarn opererer også djuice (tidligere Pannon djuice) med fokus på ungdomssegmentet. Telenor er hovedsponsor for de ungarske ishockey- og håndballforbundene, og for dame- og herrelandslagene i håndball.

I mobilmarkedet i Ungarn har Telenor 3,7 millioner kunder og en markedsandel i mobilmarkedet på 33,9 %, mot hovedkonkurrenten T-Mobile sin andel på 44,2 % og Vodafones 21,9 % markedsandel i 2008. Omsetningen samme år var 6,16 mrd kroner.

Telenor Hungary har hovedkvarter i småbyen Budaörs, sørvest for Budapest. Gjennom investeringen i Pannon ble Telenor en av de største utenlandske investorene i Ungarn. Administrerende direktør er Anders Jensen, som fram til 2009 var administrerende direktør for GrameenPhone i en kortere periode.

Referanser
----------

1. 1 2  ; utgivelsesdato: 2019; utgiver: Coface.
2. ↑  Pedersen, Hugo (4. februar 1997). «Gullgruve for Telenor i Ungarn». *Aftenposten*: 31 Økonomi.  Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)
3. ↑  Red. (30. oktober 2001). «Telenor i Ungarn». *Aftenposten*: 30 Økonomi.  Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)
4. ↑  Pannon GSM Arkivert 4. april 2009 hos Wayback Machine. – Corporate responsibility, Sport.
5. ↑  Telenor.com Arkivert 7. mars 2009 hos Wayback Machine. – presentasjon av Telenor Hungary.

Eksterne lenker
---------------

* Telenor – presentasjon av virksomheten i Ungarn.
* Pannon[*død lenke*] – ungarsk- og engelskspråklig hjemmeside.
**Telenor Infra AS** er et norsk aksjeselskap, heleid av Telenor.

Historie
--------

Selskapet ble opprettet i 2020 og skulle etter intensjonen få ansvaret for all «passiv» infrastruktur i Telenors norske telenett:

* mobilmaster og -basestasjoner i mobilnettet fra Telenor Norge
* fastnettet (kabel- og fibernettet) fra Telenor Norge (tidligere Canal Digital)
* eiendommer som tidligere var eid av Telenor Eiendom
* Norkring og deres radio- og TV-master

Selskapet skal bygge, vedlikeholde, drifte og sanere passiv infrastruktur, samt selge telelosjiprodukter. Avtaleforholdet kundene har på telelosji er overført fra henholdsvis Telenor Norge og Norkring til Telenor Infra. Vilkår knyttet til telelosji videreføres med ett unntak: leie av plass i rør til bruk for fiber-/kabelinfrastruktur vil fortsatt håndteres av Telenor Norge.

Partilederen i Senterpartiet, Trygve Slagsvold Vedum, uttalte i januar 2020 at selskapet bør nasjonaliseres.

### 2022 utskilling av fiber

Telenor dannet i 2022 selskapet *Telenor Fiber as*. Telenor inngikk i oktober samme en avtale om å selge 30 prosent av et selskapet til et konsortium som består av KKR og Oslo Pensjonsforsikring. Transaksjonen har en verdi på 10,8 milliarder kroner og er forventet gjennomført tidlig i 2023. Transaksjonen priser fiberselskapet til 36,1 milliarder. Det nyetablerte selskapet, som også er et datterselskap av Telenor, vil eie de passive elementene i fibernettet. Dette tilsvarer rundt 130.000 kilometer med kabler som leverer tjenester til cirka 560.000 husstander, ifølge Telenor.

Referanser
----------

1. ↑   w2.brreg.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Lorentzen, Marius (16. januar 2020). «Telenor Norge splittes opp: Flytter mobilmastene over i nytt selskap». *e24.no*. Besøkt 17. januar 2020.
3. ↑  e24.no - *Senterpartiet om Telenor-splitten: – Staten bør sikre fullt eierskap* (18. januar 2020)
4. ↑  dn.no - *Telenor selger 30 prosent av heleid fiberselskap for 10,8 milliarder kroner* (07.10.2022)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Lancia Aurelia** (1950–59) er en sportsbil fra italienske Lancia. Navnet kommer av Via Aurelia, en av de romerske veier som Lancia tok modellnavn fra (som Lancia Appia og Lancia Flaminia). Bygget i seks serier, totalt om lag 18 000 eksemplarer. Alle hadde V6 motor og var høyrestyrt frem til serie 4.

**B10** (1950–53, 5451 eks.) var en sedan med 1.8 liter V6 og 56 hk. Året efter kom en 2-liter variant med 70 hk (**B21**, 3780 eks.), 64 hk (**B15**, 81 eks.) og 90 hk (**B22**, 1074 eks.). **B12** (2400 eks.) hadde 2.3-liter og 87 hk.

**B20** (1951–58) var en to-dørs Grand tourer tegnet av Ghia og bygd av Pininfarina med 2-liter på 80 hk (731 eks.) og (med serie III) 2.5-liter V6 på 118 hk (3141 eks.).

**B24 spider** (1954–55, 240 eks.) var en forkortet B20, fulgt opp med **B24 convertible** (1956–58, 521 eks.). **B50** til **B56** var chassis hvorpå der ble varierte biler.

* B10 B10
* B20 B20
* B24 B24

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Lancia Aurelia*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  Registro Avrelia italiano.
2. ↑  Aurelia production fra viva-lancia.com.
**Lancia Delta** er flere serier familiebiler fra italienske Lancia.

Navnet "delta" kommer av delta (bokstav) (δ) i det greske aflabetet, hvorfra Lancia har hentet mange modellnavn. Den første delta var **Lancia 20/30 HP** (*Tipo 56*) fra 1911 som i 1919 ble omdøpt til Delta. Den hadde 4-liters rekkefirer på 60 hk og kom i varierte fasonger; se Lancia Epsilon

Den første serien i nyere tid (1978–94) var en femdørs kombi (bil) som ble Årets Bil i Europa i 1980. Den var tegnet av Giorgetto Giugiaro og utviklet delvis sammen med svenske Saab. Bilen ble i Sverige, Norge og Finland solgt i over 6 400 eks. som Saab 600 og hadde 1.3 og 1.5 liters bensinmotorer fra Fiat. I 1982 kom små endringer og **Delta GT 1600** som kunne kjøres litt raskere.

Delta kom i utallige sportslige utgaver. **Delta HF** fra 1983 hadde 1.6-liters motor med turbo, mens **HF Martini** fra 1984 markerte seiere i rally med Lancia-Martini Rally 037. "HF" betyr *High Fidelity* og er navnet på en eksklusiv klubb av racinginteresserte Lanciaeiere, etablert i 1960. **Delta S4** fra 1985 hadde kun navnet fra Delta og var ellers en ganske annen bil brukt i racing. Derimiot fikk man i 1985 **Delta HF turbo** og firehjulsutgaven **Delta HF 4WD** fra 1986, året etter omdøpt til **HF Integrale**. Etter ansiktsløftning i 1991 tilbød man **Integrale Evoluzione I** med 210 hk og **Evo II** med 215 hk. **Evo 3** hadde opp under 240 hk. Den ble også levert som cabriolet (1 eks.) til fabrikksjefen Gianni Agnelli, samt av Zagato ombygd til **Hyena** (25 eks.)

Serie II (1993–99) også kalt *Nuova Delta* var ganske lik. En 1.9 liter diesel kom raskt, og en 3-dørs coupe kalt **HPE** i 1995.

Serie III (2008–14, *Tipo 844*) er en 5-dørs kombi tegnet av Lancias egne designere og ble bygd på Fiats C-plattform med varierte bensin- og dieselmotorer fra Fiat. I Norge ble den importert av Car Group. Fra 2010 også solgt i USA som Chrysler.

* Serie I Serie I
* Integrale 16V Integrale 16V
* Gianni Agnelli sin Evo Gianni Agnelli sin Evo
* Zagato Hyena Zagato Hyena
* Serie II HPE Serie II HPE
* Serie III Serie III
* 

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori):***Lancia Delta***
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  The HF Symbol of Lancia Competition Cars
2. ↑  Jethro Bovingdon, *Lancia Delta Integrale Evo 3* fra det britiske bilbladet *Evo* den 3. april 2013.
3. ↑  Morten Abrahamsen, *Noe helt annet Arkivert 8. november 2011 hos Wayback Machine.* fra E24.no den 22. februar 2009.
**Faro** er en by i territoriet Yukon i Canada, omtrent 190 km nordøst for territoriets hovedstad Whitehorse. Byen hadde 348 innbyggere i 2016. Den ligger langs veien Robert Campbell Highway, som forbinder den med Carmacks i vest og Watson Lake i sørøst. Faro er oppkalt etter kortspillet med samme navn.

Faro ble bygd opp av Cyprus Anvil Mining Corporation i 1969 for å huse arbeidere ved bly- og sinkgruven ved byen. Byen ble i løpet av det året rammet av skogbrann, men ble raskt gjenoppbygd, og vokste fram til å bli territoriets nest største bysamfunn. Gruven ved byen (Faro Mine) var Canadas største sinkgruve, og var en viktig del av Yukons økonomi i 1970-årene. På grunn av en nedgang i prisene på bly og sink, ble gruven stengt i 1982, noe som førte til en drastisk nedgang i Faros befolkning.

Referanser
----------

1. 1 2  «Census Profile, 2016 Census: Faro, Town [Census subdivision], Yukon and Yukon, Territory [Census division], Yukon». *Statistics Canada*. Besøkt 15. august 2020.
2. 1 2  «History of Faro». *Town of Faro: Yukon's Best Kept Secret*. 2004. Arkivert fra originalen 16. mai 2012. Besøkt 15. august 2020.
3. ↑  Guest, Hal (4. mars 2015). «Faro». *The Canadian Encyclopedia*. Historica Canada. Besøkt 15. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Faro, Yukon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Krypvierfly** (*Mesogona oxalina*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er bare kjent fra tre lokaliteter i Østfold i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 34 – 39 mm), kraftig, grått nattfly. Forvingen er jevnt grå, midtfeltet (mellom de to tverrlinjene) litt mørkere. Den har to rette, gulaktige tverrlinjer som nærmer seg hverandre mot bakkanten og danner en V uten spiss. Nyre- og ringmerkene er lyskantede og tydelige. Langs vingens ytterkant er det to rader av små, mørke flekker, den ytterste tydeligst. Bakvingen er grå med to utydelige, mørkere tverrbånd.

Levevis
-------

Krypvierflyet finnes ved sandstrender og på sandete heder der næringsplanten, krypvier (*Salix repens*) vokser. Biotopen er sandstrender og sandfelt litt inne i landet. Det overvintrer som egg og larvene utvikler seg på våren og forsommeren. De voksne sommerfuglene flyr i august – september.

Utbredelse
----------

Arten er bare kjent fra Europa, der den finnes østover til Uralfjellene, men den ser ut til å mangle i store deler av dette området. 

I Norge ble den første gang registrert i 1993, og den er bare kjent fra tre lokaliteter i Hvaler og Råde kommuner i Østfold. Den er listet som sårbar (V) på Norsk rødliste for arter. Man antar at arten kan være truet av ferdsel og tråkk på lokalitetene, og av gjengroing av åpne områder.

Rødlistevurdering
-----------------

I Norge er arten funnet på fire lokaliteter, alle i Østfold. Tre av lokalitetene er på Hvaler, og en lokalitet er på et sandområde i tilknytning til Rygge flyplass. Etter år 2000 er arten kun registrert på Hvaler. 

Trusler mot arten er utbygging, slitasje fra badegjester, men også gjengroing, spesielt med furu. Sandflukt kan også ødelegge. Påvirkningene fører til en fragmentering av forekomstene. Arten rødlistes i 2021 som kritisk truet CR.

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. februar 2022. Besøkt 15. februar 2022.
2. 1 2  Elven H, Aarvik L og Berggren K (24. november 2021). «Sommerfugler. Vurdering av krypvierfly *Mesogona oxalina* for Norge»Åpent tilgjengelig. *Norsk rødliste for arter 2021*. Artsdatabanken. Besøkt 27. mars 2023.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Krypvierfly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *krypvierfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *krypvierfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *krypvierfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *krypvierfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *krypvierfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *krypvierfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Mesogona oxalina* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Lancia Aprilia** (1937–1949) er en familiebil fra italienske Lancia laget i om lag 20 000 eksemplar.

Navnet kommer av byen Aprilia i provinsen Lazio, en by som Mussolini hadde grunnlagt 25. april 1936. Bilen ble lansert året efter, samtidig som grunnleggeren Vincenzo Lancia uventet døde. Det ble Lancias siste stolpefrie modell, der det av komforthensyn mangler dørstolpe mellom for- og bakdør.

Serie I (mod. 238, 10 354 eks. 1937–39) kom med 1.3-liters V4 på 47 hk laget i aluminium. Det var uavhengig fjæring rundt om.
Serie II (mod. 438, 9728 eks. 1939–49) fikk 1.5 liter og 48 hk.
**Lussi** var en forlenget (706 eks, 1946–49). I tillegg ble 7 554 chassis solgt til karroseribyggere i Torino og 700 i Frankrike der den ble solgt som **Lancia Ardennes**.

* 
* 
* 

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Lancia Aprilia*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  Aprilia fra conceptcarz.com.
**William Cowhig** (født 5. april 1887, død 16.august 1964) var en britisk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen. 

Cowhig vant en olympisk bronsemedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Italia og Ungarn. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble arrangert på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag. Åtte år senere, under OL 1920 i Antwerpen, kom han på femteplass med det britiske laget i mangekamp

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse Bronse i turn, mangekamp lagkonkurranse (Storbritannia)

Eksterne lenker
---------------

* (en) William Cowhig – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) William Cowhig – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) William Cowhig – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) William Cowhig – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
En **nettverkseffekt** er en karakteristikk som gjør at et gode eller en tjeneste har en økt verdi for en potensiell kunde avhengig av antallet andre kunder som også eier eller bruker godet eller tjenesten. Med andre ord, markedsandelen til bedriften blir en variabel i verdifunksjonen for den neste konsumenten. Nettverkseffekter kan være blant forutsetningene som skaper utvikling i retning av monopol eller endog naturlig monopol.

En konsekvens av nettverkseffekter er at ved at ett individ kjøper et gode, kommer det andre som allerede eier samme gode til fordel. For eksempel blir telefoner nyttigere dess flere som eier en telefon. Denne typen konsekvenser av en handel er kjent som eksternaliteter i økonomien. Eksternaliteter som oppstår som følge av nettverkseffekter kalles **nettverkseksternaliteter**. Den resulterende populæreffekten er et eksempel på en positiv tilbakekobling.

Eksempler på markeder med påviste nettverkseffekter er programvare, særlig programvare for utveksling av filer i filformater mellom brukere, samt telekommunikasjon, herunder mobiltelefoni. For programvaren vil nettverkseffektene særlig oppstå dersom den benytter proprietære formater og dermed vanskeliggjør utveksling av informasjon mellom brukere med mindre de har identisk programvare. For telekommunikasjon oppstår nettverkseffektene ved at nytten av telefon når ingen andre har telefon er lik null, mens nytten øker suksessivt når flere har telefon. Graden av nettverkseffekter i teknologien vil her avhenge av om ulike teleleverandører følger samme standarder (GSM, UMTS, CDMA, osv), mens graden av nettverkseffekter i trafikken vil avhenge av adgangen til samtrafikk mellom tilbyderne.

Eksterne lenker
---------------

* Coordination and Lock-In: Competition with Switching Costs and Network Effects, Joseph Farrell and Paul Klemperer.
* Network Externalities (Effects), S. J. Liebowitz, Stephen E. Margolis.
* An Overview of Network Effects, Arun Sundararajan.
* The Economics of Networks, Nicholas Economides.
* Introduction lecture by Tyler Cowen in MRUniversity
* Beckstrom's Law & The Economics Of Networks - ICANN
* Madureira, António; den Hartog, Frank; Bouwman, Harry; Baken, Nico (2013). «Empirical validation of Metcalfe's law: How Internet usage patterns have changed over time». *Information Economics and Policy*. 25: 246–256. doi:10.1016/j.infoecopol.2013.07.002.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Anna Vladimirovna Sjorina** (russisk: **Анна Владимировна Шорина**; født 26. august 1982 i Moskva) er en russisk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen og 2008 i Beijing. 

Sjorina ble olympisk mester i synkronsvømming under Sommer-OL 2004 i Athen. Hun var med på det russiske laget som vant lagkonkurransen foran Japan og USA. De andre på laget var Olga Brusnikina, Anastasija Davydova, Anastasija Jermakova, Jelena Azarova, Maria Kisseleva, Olga Novoksjtsjenova og Elvira Khasjanova.

Fire år senere, under sommer-OL 2008 i Beijing vant hun en ny gullmedalje i lagkonkurransen sammen med Anastasija Davydova, Anastasija Jermakova, Maria Gromova, Natalija Isjtsjenko, Olga Kuzhela, Jelena Ovtsjinnikova, Elvira Khasjanova og Svetlana Romasjina.

OL-medaljer
-----------

* Gull 2004 Hellas’ flagg Athen - **Gull** i synkronsvømming lag Russlands flagg Russland
* Gull 2008 Kinas flagg Beijing - **Gull** i synkronsvømming lag Russlands flagg Russland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anna Sjorina – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Anna Sjorina – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Peder Carstensen Dreyer** (født 1628, død 12. mai 1703) var lagmann i Trondheim fra 1671 til 1703. Han var også viselagmann fra 1668 til 1671.

Han gikk på Københavns katedralskole fra 1648 – visstnok sammen med bl.a. Peder Schumacher Griffenfeldt.

Dreyer jobbet fra 1663 i London som legionssekretær hos den danske gesand Simon Petkum, og var bl.a. med på fengslingen av Leonora Christine, grevinne Ulfeldt, og førte henne senere til Danmark. Fra 1664 jobbet han i den danske kancelli fram til han flyttet til Trondheim i 1668 og hadde der mange viktige diplomatiske oppdrag. Han deltok også i en kommisjon som skulle revidere *Den Norske Lov* i 1685–86.

Dreyer fikk i 1668 jobb i Trondheim etter anbefaling av bl.a. Peder Schumacher Griffenfeldt.

Han ble gift med *Anna Catharina Stricht von Hoffermessel* i Haag i 1667, og bodde sammen med henne i Trondheim fram til 1703, da han «paa grund av kancelliraadindens (konens) vanskelige gemyt» stakk til Danmark, og lot sin kone sitte igjen på gården Rønningen i Strinda ved Trondheim. Anna var født på fortet Reclife utenfor Brasil, der hennes far var kommandant, og man kan jo tenke seg at det kunne være litt fremmed for henne å sitte igjen som «gardskjerring» ved Trondheim med en slik bakgrunn. Hun overlevde sin mann med nesten 30 år og døde 4. mars 1731 i Trondheim.

Dreyer hadde en stor etterslekt av både ekte og uekte barn – mest kjent av disse var Abraham Petersen Dreyer som etterfulgte sin far som lagmann i Trondheim fra 1703. Dreyer var bror av sorenskriver i Stjørdal, Verdal og Selbu Henrik Carstensen Dreyer og visesorenskriver i samme område Sten Carstensen Dreyer

Dreyer nøt stor respekt som lagmann i Trondheim og har i den senere tid fått en gate oppkalt etter seg like ved området der gården Rønningen lå – *Lagmann Dreyers gate*.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Wikistrinda
 |
Neu-Venedig  Foto: A.Savin  
**Neu-Venedig** (norsk: Ny-Venezia) er et bolig- og feriehusområde i ortsteilen Rahnsdorf i Berlins bydel Treptow-Köpenick. Området ligger ved Spree (Müggelspree) mellom Dämeritzsee og Müggelsee sør for Fürstenwalder Allee. Spree danner på stedet et lite delta som er drenert til å danne fem kanaler. 

Dreneringen av kanalene ble igangsatt i 1926 som del av en større utbygging av området. I 1928 ble 378 tomter lagt ut for salg. Det dreier seg om tomter som er sterkt utsatt for flom. 

Etter den andre verdenskrigen var området befolket av mennesker som hadde mistet sin bolig under bombingen av Berlin. Senere i DDR-tiden ble det idylliske området tilgjengelig for funksjonærer i SED som hadde en *Datsche*, et fortysket ord for det russiske datsja. 

Den norske roklubben i Berlin *(Norsk Roklub i Berlin e. V.)* etablert i 1905 ligger Haselwinkel 9, og dermed i kort avstand fra Neu-Venedig.

Eksterne lenker
---------------

*Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*

Portal: Tyskland
Tankabåter på elven Min ved Wanshoubroen i Fuzhou, 1927
**Tanka** (蜑家) eller **danjia** er en kinesisk folkegruppe som tradisjonelt har bodd på båter (sampaner eller djunker) eller i landsbyer med pang uk-hus – styltehus. Deres kjerneområder er langs kystene av de kinesiske provinser Guangdong, Guangxi, Fujian, Zhejiang, Hainan, i Hongkong og Macao, og i Vietnam.

Selv om de fleste etter hvert er bosatt på land, er det fortsatt en del av den eldre generasjon som foretrekker å bo på sine gamle sampaner og livnærer seg som fiskere.

De få tankaer som holder til i Vietnam kalles der *dan*.

Til å begynne med var tankaene en ikkekinesisk gruppe, men den ble med tiden sinifisert. Under Qing-dynastiet ble de offisielt klassifisert som gemene og ikke gitt adgang til en rekke yrker, de var for eksempel utelukket som kandidater til den keiserlige embedsmannseksamen. Yongzheng-keiseren opphevet en rekke diskriminerende bewstemmelser mot dem i edikter gitt mellom 1723 og 1731. De livnærte seg stort sett som fiskere, og konsentrerte sine båter i visse bukter langs kysten.

Se også
-------

* Fuzhou tanka

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NDL
 |