recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Et regulært enneagon.*
I geometri er en **enneagon** eller **nonagon** en nisidet polygon. 

Navnet *enneagon* kommer fra gresk *enneagonon*, (*εννεα*, «ni» + *γωνον*, «hjørne»). *Nonagon* er et hybrid formsjon, fra latin (*nonus*, «niende» + gonon), brukt likt, påvist brukt i det 16. århundre i fransk *nonogone* og i engelsk fra det 17. århundre. Det mer korrekte ordet *enneagon* ble først brukt i engelsk i Isaac Barrows 1660-oversettelse av Euklids *Elementer*.

En regulær enneagon har interne vinkler på 140°. Arealet til en regulær enneagon med sider med lengde *a* er gitt av

{\displaystyle A={\frac {9}{4}}a^{2}\cot {\frac {\pi }{9}}\simeq 6,18182a^{2}}
Selv om en regulær enneagon ikke er konstruerbar med passer og linjal, finnes det metoder for å konstruere den tilnærmet.

Litteratur
----------

* (en) Eric W. Weisstein, *Nonagon* i MathWorld.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Egenskaper til en nonagon med animasjoner

| * v
* d
* r
Polygoner |
| --- |
| Trekanter | Rettvinklet **·** Likesidet **·** Likebeint |
| Firkanter | Kvadrat **·** Rektangel **·** Rombe **·** Parallellogram **·** Trapes **·** Drage |
| Regulære former | Trekant • Firkant • Pentagon • Heksagon • Heptagon • Oktogon • Enneagon • Dekagon • Hendekagon • Dodekagon • Triskaidekagon • Tetradekagon • Pentadekagon • Heksadekagon • Heptadekagon • Oktadekagon • Enneadekagon • Icosagon • Chiliagon • Myriagon  |
| Stjerneformer | Pentagram **·** Heksagram |
| Mål | Lengde **·** Bredde **·** Grunnlinje **·** Høyde **·** Diagonal **·** Areal **·** Omkrets |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld
 |
**Innset** er en jordbruksbygd i Rennebu i Trøndelag som strekker seg på begge sider av elva Orkla lengst sørøst i Rennebu kommune. Innset ligger ved samløpet til elvene Inna og Orkla. Riksvei 3, E6 og Dovrebanen går gjennom bygda.

Innset sogn og skolekrets ligger i den sydligste delen av Rennebu kommune i Trøndelag fylke.

Klima
-----

Innset har innlandsklima med relativt lite nedbør, kalde vintrer, relativt varme somrer og betydelige forskjeller mellom dag- og nattetemperaturen i sommerhalvåret.

Historie
--------

Innset ble for en stor del bygd opp rundt Kvikne kobberverk, som kom i gang i slutten av 1620-åra. Bygda ble bygd opp av de samme folka som etter hvert også bygde opp Røros Kobberverk og delvis også Løkken kobberverk. Fram til 1966 var Innset en del av Kvikne kommune i Hedmark fylke.

Jord, landskap og severdigheter
-------------------------------

Nord for riksvei 3 ligger en morenerygg, mens sør for vegen er berggrunnen stedvis eksponert. Berggrunnen består av dypbergarten oppdalitt, som tilhører Guladekket i Trondheimsfeltet. Metallforekomstene er dannet ved reaksjon mellom vulkansk materiale og de omkringliggende bergarter.

Innset kirke fra 1642 brant ned til grunnen 1995; den er siden gjenreist slik den var. Fra Innset kirke går Neverdalsvegen, som er en del av de gamle kongevegene.
Innset har egen skole og barnehage. Innset hadde også fram til 2010 egen butikk (Coop Oppdal) og verksted med utsalg av drivstoff (Innset bensin og service). Verkstedet er i den dag nedlagt.

Innset Skytterlag ble startet høsten 1864, og dette gjør Innset Skytterlag til den eldste foreningen på Innset. Skytterlaget ble grunnlagt under navnet Indseth Skytterforening, med Ingebrigt Flotten i spissen som formann. Ettersom skytterlaget da lå på grensen mellom Innlandet og Trøndelag, var laget tilsluttet Østerdal Skyttersamlag til i 1925. Da blir laget lagt under Gauldal Skyttersamlag, og blir først da et stabilt skytterlag. Innset Skytterlag har vært tilsluttet Gauldal hele tiden siden 1925.

Musikk
------

Innset har rike folkemusikktradisjoner, først og fremst representert av Innset Hornmusikk.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
En **nyutgave av et videospill**, på engelsk kalt ***video game remake***, er et videospill som er basert på et eldre spill i samme serie, som regel med formål å modernisere spillet for nyere maskinvare og nytt publikum. En nyutgave vil vanligvis ha en lignende tittel som originalen, samme grunnleggende spillmekanikk og hovedsakelig samme handling. En nyutgave vil som regel ikke ha samme kodebase som originalspillet, noe som skiller dem fra porteringer eller remastrede utgaver.

Noen kjente eksempler på nyutgaver:

* *Doom 3* (av *Doom*)
* *Metal Gear Solid: The Twin Snakes* (av *Metal Gear Solid*)
* *Metroid: Zero Mission* (av *Metroid*)
* *Pokémon FireRed* og *LeafGreen* (av *Pokémon Red* og *Blue*)
* *The Legend of Zelda: Ocarina of Time 3D* (av *The Legend of Zelda: Ocarina of Time*)
* *Goldeneye 007* fra 2010 (av Goldeneye 007 fra 1997)

Referanser
----------

1. ↑  Eric Griffith. «The 5 Best Modern Video Game Remakes» **(engelsk)**. *PC Magazine*. Besøkt 13. september 2016.
2. ↑  Alexander Pan (19. april 2016). «The 10 Best Video Game Remakes And Remasters» **(engelsk)**. *Game Rant*. Besøkt 13. september 2016.

Portal: Videospill
**Hovinsholm** er en storgård på Helgøya i Ringsaker.

Hovinsholm het i gammel tid *Hofvin*, tempelenga, sammensatt av *hof* og *vin*. Tillegget holm har navnet fått på 1600-tallet, da gården ble bebodd av adelsfolk. Det var på den tiden mote å endre herregårdenes navn, slik at de fikk større likhet med de danske herregårdenes navn (Sammenlign Elingård i Onsøy, Fossesholm på Eiker, Holmegård ved Mandal og Lundegård i Vanse). I de fleste tilfeller slo ikke disse forbedringene av navnene gjennom; navnet Hovinsholm hører til unntagelsene.

Syd for gården ligger Hovinsholmen. Hovinsholmformasjonen er det moderne navnet på det som før var kjent som Hovinsholmskifer..

Referanser
----------

1. ↑  Hovinsholmformasjonen Norges Geologiske undersøkelser

Eksterne lenker
---------------

* «Hovinsholm». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* Hovinsholm på Lokalhistoriewiki.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Innset Skytterlag** ble startet høsten 1864, og dette gjør Innset Skytterlag til den eldste foreningen på Innset. Skytterlaget ble grunnlagt under navnet **Indseth Skytterforening**, med Ingebrigt Flotten som formann. Ettersom skytterlaget da lå på grensen mellom Hedmark og Trøndelag, var laget tilsluttet Østerdal Skyttersamlag til i 1925. Da ble laget lagt under Gauldal Skyttersamlag, og blir først da et stabilt skytterlag. Innset Skytterlag har vært tilsluttet Gauldal hele tiden siden 1925.

Laget har hatt mange baner gjennom tidene. Den første lå på Flatmo, men denne banen kunne ikke brukes om sommeren, da eieren ikke ville ha gresset tråkket ned.[] Neste bane lå på Rohaldsmyra, men ble kun brukt i 4-5 år, da det var svært bløtt og utrivelig der.[] Neste bane lå på Øya, hvor den ble værende opp mot 1900-tallet,da ble banen flyttet opp til Småholtan, men flyttet tilbake til Øya. I 1913 ble det bygget en bane nede ved Hyttfoss bru, der Orkla og Inna møtes. Der var det 100, 200, 300, 400 og 600 m. Denne banen ble brukt helt til Innset og Rennebu startet et samarbeid om Gammelstødalen skytebane, da begge lagene var på leting etter baneanlegg.

Skytterbanen i Gammelstødalen ble offisielt åpnet på skytingens dag 5. juni 1984. Banen hadde da 6 elektroniske skiver fra Sius Ascor på 200 meter og 10 skiver med skivetrekk på 100 meter. 4 nye skiver ble montert på 200 meteren i 1986/1987. Skivene fungerte godt i over 20 år, til de i våren 2006 ble byttet ut med 10 skiver fra MegaLink på 200 meter og 100 meter. I 2003-2004 ble det bygget et nytt skytterhus, det ble startet med arbeidet sommeren 2003 og huset sto ferdig i januar 2005. Dette skytterhuset er blitt ansett som et av de absolutt vakreste skytterhusene i Norge.[]
***Laurdagskveld*** er en norsk TV-film fra 1977, regissert av Eli Skolmen Ryg.

Manuskriptet ble skrevet av Åse Vikene, etter Tarjei Vesaas' novelle med samme navn, som ble utgitt i samlingen *Vindane* i 1952. Dreieboken ble skrevet av Per Moen, Knut Hoel og Eli Ryg. *Laurdagskveld* ble sendt i *Fjernsynsteatret* 25. oktober 1977. Kåre Kolberg hadde komponert musikken som ble brukt i filmen.

Handling
--------

To småjenter, som er bosatt på en gard sammen med sine foreldre, venter utålmodige på at lørdagskvelden skal ta til. Far kommer trøtt og sliten hjem. Han og kona strir hardt og ensomt. Slitet sitter dypt i deres kropper. Mye arbeid gjenstår fortsatt på garden. De har heller ingen tid til hverandre. Lørdagskvelden er nærmest ødelagt. Foreldrene prøver likevel å dekke over og skape familiehygge. Barna vet, og iblant løser de dem ut av den vonde floken.

Syn
---

Jo Ørjasæter vurderte filmen slik i boka *Fjernsynsteatret : til glede og forargelse*:

> Med Per Moen som fotograf og Ane Hoel og Finn Kvalem i de to voksenrollene hadde Eli Ryg utført et uvanlig følsomt arbeid, med dampende hjemlig badelørdagsstemning. Hele tiden detaljert realistisk, men så lyrisk at det usagte i situasjonen også fikk klinge med.
> 
> 
>

Rolleliste
----------

* Finn Kvalem - *Knut*
* Ane Hoel - *Sigrid*
* Gro Ofte - *Anne*
* Anne Skinnarland - *Berit*

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  *Fjernsynsteatret* - 25. okt. 1977 - *Laurdagskveld* på tv.nrk.no
2. ↑  Opstad, Kirsti (1992). *Bok på lerret: filmatisert norsk litteratur*. Oslo: Biblioteksentralen. ISBN 9788270221080.
3. ↑   Ørjasæter, Jo: *Fjernsynsteatret : til glede og forargelse* Oslo, Ad notam Gyldendal, Oslo, 1994, s. 150, ISBN 8241704224

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Laurdagskveld* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Laurdagskveld* hos Filmfront Rediger på Wikidata
Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyenes nåværende flagg (fra 1999)
Flagget fra perioden 1992–1999
Flagg for kommisjonæren for Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene
**Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyenes flagg** er en såkalt britisk *Blue Ensign*, og har Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyenes våpen i flaggets frie ende. Våpenet består av en opprett løve som holder en fakkel. Løven representerer Storbritannia, mens fakkelen står for oppdagelser. Skjoldets blå og hvite bakgrunn er hentet fra våpenet til James Cook, mannen som oppdaget øyene. Over skjoldet står et reinsdyr, et minne om dyrene norske hvalfangere innførte til Sør-Georgia og som fortsatt lever der. Skjoldholderne, en pelssel og en pingvin, representerer øyenes opprinnelige fauna. 

Flagget ble antatt i 1985, da territoriet ble opprettet. Tidligere var det en del av Falklandsøyene og brukte samme flagg. Fra flagget ble innført og fram til 1999 satt våpenmerket i en hvit skive. Dette var også tilfelle for de fleste andre særmerkede britiske flagg for kolonier. Tradisjonen med å sette våpenet på en hvit skive skal skyldes at den britiske marinens offisielle flaggbok, *Flags of all nations*, hadde for vane å vise merkene som satt i flaggene på en rund, hvit bakgrunn. Selv om dette bare var en illustrasjonsteknisk måte å vise merkene, ble det i praksis tolket som at hele skiven skulle være med i flagget. Framstillingen av flaggene ble endret med 1999-utgaven av *Flags of all nations*, da merkede britiske flagg nå ble framstilt med våpenet direkte mot flaggduken. For å bedre muligheten for identifikasjon ble også merkets størrelse økt.

Kommisjonærens flagg
--------------------

Kommisjonæren er den høyeste myndigheten i Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene og fører eget flagg etter modell av flaggene for guvernører i britiske besittelser. Det vil si det britiske unionsflagget med koloniens våpenskjold omgitt av en krans i midten.

Litteratur
----------

* Graham Bartram: *British Flags and Emblems*, 2004
* *BR20 Flags of all nations*, 1989 Edition, 1999 Revision, Ministry of Defence, 1999

| * v
* d
* r
Søramerikanske flagg |
| --- |
| Selvstendige land | Argentina · Bolivia · Brasil · Chile · Colombia · Ecuador · Guyana · Paraguay · Peru · Surinam · Trinidad og Tobago · Uruguay · Venezuela |
| Territorier | Aruba · Bonaire · Curaçao · Falklandsøyene · Fransk Guyana · Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene |
**Sentrale militærdistrikt** (russisk: Центральный военный округ) er en av delene som setter opp en av fem operasjonelle-strategiske kommandoer for forsvaret i Russland. Distriktet ble dannet ved presidentdekret nummer 1144, underskrevet 20. september 2010. Det har det tidligere Volga-Ural militærdistrikt som base.

Luftlandestyrker og strategiske rakettstyrker som er forlagt innen Sentrale militærdistrikt er ikke underlagt militærdistriktet, men styres direkte av spesielle kommandoer i Forsvarsdepartementet (Russland).

Hovedkvarteret er i Jekaterinburg.

Sammensetning
-------------

**Militær kommando og kontroll**

* 59. kommando- og kontrollbrigade i Verkhnajaja Pysjma (Jekaterinburg).
* 3. SPETSNAZ-brigade
* 24. SPETSNAZ-brigade

OSK Senter vil ha disse **landkomponentene** på operasjonelt nivå:

* 2. armé med hovedkvarter og stab i Samara
* 41. armé med hovedkvarter og stab i Novosibirsk
* Den russiske 201. militærbase i Tadsjikistan

- og en manøverdivisjon på taktisk nivå:  

90. stridsvogndivisjon

**Luftkomponent** på operasjonelt nivå:

* 14. fly- og luftforsvarsarmé
* 28. luftvernbrigade i Maradykovo

Referanser
----------

1. ↑  Указ Президента Российской Федерации от 20 сентября 2010 года № 1144 «О военно-административном делении Российской Федерации» Arkivert 31. mars 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  . Besøkt 15. mars 2019. «}Штаб ЦВО располагается в Екатеринбурге.»  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
**«Love in Bloom»** er en amerikansk populærmusikksang, skrevet av Ralph Rainger (melodi) og Leo Robin (tekst). Den ble publisert i 1934 og introdusert i filmen *She Love Me Not* av Bing Crosby og Kitty Carlisle. Samme år var «Love in Bloom» én av de nominerte til den første *Best Song* Academy Award.

Den ble først spilt inn av Bing Crosby, Irving Aaronson and his Commanders i Los Angeles 5. juli 1934 og utgitt på 78-plate for Brunswick. Sangen ble en hit. Sangen ble en hit for Crosby samme år.

Den ble også temasang for Jack Benny, som var kjent for å spille den falsk på fiolin. Kitty Carlisle hadde håpet å anta «Love in Bloom» som sin temasang, men dens komiske assosiasjon med Benny spolerte disse planene.

Pete Browns orkester, Frank Weylert og kvintettsang (inkl. Nora Brockstedt) spilte inn sangen i Oslo 6. mai 1946. Den ble utgitt på 78-platen Musica AR-9004
.

Norsk versjon
-------------

Arne Svendsen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Skal, skal ikke skal».

### Innspilling

* Jens Book-Jenssen med orkester. Utgitt på 78-platen Columbia GN 45 i 1935.

Referanser
----------

1. ↑  Jacobs, Dick & Jacobs, Harriet (1993): *Who Wrote that Song?*, Writer's Digest Books, 1993
2. ↑  JazzDiscography.com
3. ↑  Se plateetiketten
**Sentralhjemmet Floen**, eller Pleieheimen Floen, var en gjennomgangsanstalt for privat forpleiede sinnslidende. Hjemmet lå på øya Floen i Manger på Radøy, og åpnet i 1922. Institusjonen ble nedlagt i 1986.

Historie
--------

I 1919 kjøpte Bergen kommune eiendommen (g.nr. 42/b.nr. 1) for kr. 50.000 kr. En bygning med plass til 10 pasienter ble oppført, ytterligere utvidelser ble foretatt gjentatte ganger. Hjemmet drev et eget gårdsbruk, og tilstrebet således en viss grad av selvforsyning. Likevel var institusjonen et underskuddsforetagende. 

Det kunne være problematisk å skaffe pleiere til pasienter som ikke fikk eller trengte plass ved sinnssykeasylene. For å avhjelpe plassmangelen og for å føre en mer effektiv kontroll med privat forpleining, ble det opprettet slike sentralstasjoner som Floen. Stasjonen var ment å skulle være en mønsteranstalt til eksempel for de private forpleierne. Derfor måtte stasjonen ligge i distriktet hvor de fleste forpleierne holdt til. Hjemmets bestyrerinne skulle foreta regelmessige inspeksjoner hos forpleierne.

Reservelegen ved Neevengården sykehus var også bestyrer ved Floen, og i 1930 ble Floen lagt direkte under Neevengåden sin administrasjon. 

En del pasienter ble overflyttet til Dr. Martens sykehus i 1960-årene. Fra 1972 var institusjonen fylkeskommunal, og i 1986 ble den nedlagt. Pasientene overførtes til Radøy somatiske/psykiatriske sjukeheim. I dag huser bygningene Floen kollektivet. 

Bergen Byarkiv oppbevarer deler av arkivet etter Sentralhjemmet Floen. Her belyses også Floens virksomhet, siden den lå under Neevengårdens administrasjon fra 1930. I tillegg er arkivet etter Dr. Martens sykehus relevant i og med at en del pasienter ble overflyttet dit i 1960-årene.

Se også
-------

* Neevengården sykehus
* Dr. Martens sykehus
* Sandviken sykehus

Eksterne lenker
---------------

* Sentralhjemmet Floen - oppslagsverket oVe, artikkel av Ragnhild Botheim, Bergen Byarkiv.
**Anglo-egyptisk Sudan** (engelsk: *Anglo-Egyptian Sudan*; arabisk: السودان المصري الإنجليزي DIN: *as-Sūdān al-Maṣrī al-Inǧlīzī*) var navnet på det som i dag er Sudan og Sør-Sudan da det fra 1899 til Sudans uavhengighet i 1956 ble styrt som et britisk-egyptisk kondominium. Området utgjorde Nord-Afrika rett sør for Egypt og grenset i øst mot Rødehavet og Italiensk Øst-Afrika, i sør til de britiskstyrte områdene Kenya og Uganda og Belgisk Kongo og i vest til Fransk Ekvatorial-Afrika og Italiensk Libya. 

Før 1899 hadde Sudan siden Muhammad Ali av Egypts erobring vært en del av Egypt, som siden den britisk-egyptiske krigen i 1882 hadde vært et britisk protektorat og før det formelt hadde vært underlagt Det osmanske riket, selv om de egyptiske visekongene på 1800-tallet stort sett hadde vært uavhengige. I 1882 gjorde Muhammad Ahmad opprør i Sudan og opprettet sin egen Mahdist-stat. I den blodige krigen som fulgte slo egyptiske og britiske soldater seg sammen for å angripe mahdistene, og til slutt gjenvant de kontrollen over landet. Ifølge en konvensjon av 19. januar 1899 ble Sudan så et britisk-egyptisk kondominium, det vil si et område hvor to eller flere stater likt deler og utøver suvereniteten over et område uten å dele dette inn i mindre soner. 

Landet ble i teorien styrt av en generalguvernør som var innsatt av egypterne og godkjent av britene, men i praksis fungerte det som en britisk koloni styrt fra hovedstaden Khartoum.[] Fram til uavhengigheten i 1956 ble Sudan administrert av britene som to separate enheter: det hovedsakelig islamske Nord-Sudan (som i dag mest tilsvarer Republikken Sudan) og det i hovedsak kristne Sør-Sudan (i dag Republikken Sør-Sudan).[] Både det egyptiske og det britiske flagget ble benyttet i denne perioden. 

Sudans viktigste produkter i denne perioden var gummi arabikum og bomull.[]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
I tidsserieanalyse (eller prognoser) — som utført i statistikk, signalbehandling, og flere andre felt — er **innovasjon** differansen mellom den observerte verdien av en variabel ved tid *t* og optimal prognose av den verdien basert på tilgjengelig informasjon før tidspunkt *t*. Hvis prognosemetoden fungerer korrekt er påfølgende innovasjoner ukorrelerte med hverandre, dvs. de utgjør en hvit støy-tidsserie. Dermed kan det sies at innovasjonstidsserien er hentet fra målingsidsserien gjennom en blekingsprosess, eller ved å fjerne den forutsigbare komponenten. Bruken av begrepet innovasjon på den måten som er beskrevet her er hentet fra Hendrik Bode og Claude Shannons (1950) diskusjon av Wiener-filter problemet, selv om forestillingen var implisitt allerede i Kolmogorovs arbeid.

Se også
-------

* Kalmanfilter
* Filtreringsproblem (stokastisk prosess)
* Feil og residualer i statistikk

Referanser
----------

1. ↑  C.E.Shannon and H.Bode: A simplified derivation of linear least square smoothing and prediction theory, Proc. IRE, vol. 38, ss. 417–425, 1950, gjengitt som kapittel 51 i The Collected Papers of Claude Shannon, IEEE Press, 1993 ISBN 0-7803-0434-9
2. ↑  Mitter, S. K. (1982). Nonlinear filtering of diffusion processes a guided tour. I *Advances in Filtering and Optimal Stochastic Control* (ss. 256-266). Springer, Berlin, Heidelberg.
«**Love of My Life**» er en pianoballade av det britiske rockebandet Queen fra plata *A Night at the Opera*. I sangen spiller vokalist Freddie Mercury piano, mens gitarist Brian May spiller harpe og gitar. På plata flyter foregående sang, «The Prophet's Song» inn i denne, men de to ble aldri spilt sammen på en konsert. Mercury skrev sangen til sin kjæreste, som han også regnet som sin eneste ekte venn.

Når sangen ble spilt live, spilte May akustisk gitar, mens Mercury ville få publikum til å synge med. Sangen var så populær på konserter at Mercury ofte ville slutte å synge helt, og lot publikum ta over helt, noe som oppmuntra bandet til å skrive sanger som «We Will Rock You» og «Radio Ga Ga» med publikumsdeltakelse i minne. Sangen var ekstra populær under konserter Sør-Amerika, noe som gjorde at bandet utga liveversjonen fra *Live Killers* som en singel der, og denne toppet salgslistene i Argentina og Brasil.

Live-versjoner av sangen finnes på platene *Live Killers*, *Queen Rock Montreal*, *Live at Wembley '86* og *Queen on Fire - Live at the Bowl.*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Love of My Life* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  

Portal: Litteratur
**Central Agricultural University**  er et statlig universitet i India med campus like ved byen Imphal i delstaten Manipur i det nordøstre India. Det ble opprettet i 1992 og er sentraluniversitet for landbruks- og skogbruksfag i India.

Det er sju colleger ved universitetet:
College of Veterinary Sciences & Animal Husbandry – Selesih, Aizawl, Mizoram 
College of Agriculture – Imphal, Manipur 
College of Fisheries – Lambuchera, Tripura 
College of Horticulture & Forestry – Pashigat, Arunachal Pradesh 
College of Agricultural Engineering & Post Harvest Technology – Sikkim 
College of Home Science – Tura, Meghalaya 
College of Post-Graduate Studies – Barapani, Meghalaya

Ved universitetet var om lag 40 vitenskapelig ansatte i 2008. Studiene gis opp til mastergradsnivå (Cand. Agril).

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* College of Veterinary Sciences & Animal Husbandry – offisiell hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Hovind skole** er en tidligere grunnskole i bydel Gamle Oslo i Oslo. Skolen ble bygget rundt 1855 på Lilleberg under Søndre Hovind gård, i området der St. Jørgens vei går i dag, og tatt i bruk fra 1859. Skolen ble nedlagt i 1893. Gilde Norsk Kjøtt hadde senere sitt anlegg på det samme området.

Skolekretsen i tilknytning til skolen ble opprettet i 1859, og omfattet områdene Løren, Hasle, Økern, Bryn og noen av gårdene mot sør for disse. Det kom elever også Grünerløkka og Torshov til Hovind. Barnetallet vokste svært raskt og skolekretsen ble sprengt. Dette førte til bygging av Ulven skole i 1862 (nedlagt i 1900).

Det var omgangsskolelæreren Andreas Olsen som ble den første lærer på Hovind skole i 1859. Han hadde ingen formell lærerutdanning, men en såkalt prosteeksamen, bestemt etter forordningen av 1739. Eksamen bestod av en formell overhøring av prosten. Skolen hadde to lærere som hadde tre klasser hver. En periode var også Olsens sønn med og drev skolen. Andreas Olsen var lærer ved Hovind skole i alle skolens 34 virkeår, fra 1859 til 1893. Han ga seg 77 år gammel, og hadde da vært lærer i 57 år.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Akers Avis Groruddalen.no (16. august 2010): *Skole med tradisjoner* Arkivert 5. desember 2010 hos Wayback Machine. Besøkt 8. februar 2011

| * v
* d
* r
Tidligere offentlige grunnskoler i Oslo |
| --- |
|  | Berles **·** Bernhus **·** Bøler **·** Christiania **·** Fossum **·** Fossumberget **·** Gran **·** Grønland **·** Hammersborg (I) **·** Hammersborg (II) **·** Haugerud (Sogn) **·** Hersleb **·** Hovin **·** Hovind **·** Linderud **·** Torshov **·** Tøyenhagen **·** Tyskestranden **·** Rommiskolen **·** Rosenhof **·** Stig **·** Ulven **·** Vaterland **·** Vestliskogen | Norges flagg |

Portal: Oslo
Arendal torv en vinterdag i 1922, malt av Fred Terkelsen. Jørgensens bakeri er en av forretningene en kan se på maleriet, på samme sted som firmaet fremdeles holder til 98 år seinere. Havnegaten i bakgrunnen t.v. Maleriet tilhører KUBENs samlinger i Arendal, Aust-Agder museum og arkiv.
**Arendal torv** er Arendals torg, og kommunens tusenårssted.

Historikk
---------

Til midt på 1800-tallet gikk sjøen helt inn hvor tovet er idag. Stedet hadde dengang navnet «Pollen», mens det som heter Pollen i dag, het den gang «Ytre Poll». Det gikk en kanal inn der det som i dag er Havnegaten, og en fra Kittelsbukt der hvor Strandgaten er idag. Gjenfyllingen begynte etter bybrannen i 1863. Gatehandlerne holdt seg i Kirkegaten og rundt «Det gamle politikammeret», men flyttet så inn på det nye torvet. Det var frem til første halvdel av 1900-tallet midtpunktet i handelsbyen Arendal.

Bruk
----

På Arendal torv omsatte bøndene fra byens nabokommuner sine produkter. I dag er handelsvirksomheten begrenset, men det arrangeres «Bondens marked» nest siste lørdag i hver måned fra april til desember. Det er også faste blomsterhandlere på torvet. Torvet hadde lang tradisjon som endestasjon for byens 17. mai-tog.

Bygninger
---------

Omkring Arendal torv er det flere bevarte bygninger fra gjenreisingen etter bybrannen, det er også en kjøpmannsgård i empirestil fra før brannen. En av de mest markante bygningene er det nye biblioteket, som er oppført etter kommunesammenslåingen i 1992, 7. mai 1998.

Utsmykninger
------------

Torvet har blitt utsmykket med en skulptur og to fontener. Den eldste fontenen er en jernfontene laget av A. Hendyside & Co i Derby, England. Den ble kjøpt inn av «nogle for byens forskjnnelse interesserede mænd», og skjenket byen 17. oktober 1873. Kostnaden var 2732,50 NOK. Den var opprinnelig plassert midt på torget. Den ble fjernet på 1930-tallet, men ble i 1978 plassert tilbake. I 1983 ble den flyttet til nåværende plassering, til fordel for en ny større moderne fontene. Den originale bassengfronten var i granitt, men ble byttet ut med en mindre i betong. 

Foran biblioteket står skulpturen «Torso» av Kristian Blystad. Den er av grovhugget diabas, og står på lys glatt granittsokkel. Den ble innkjøpt av Arendal kommune i forbindelse med byggingen av Arendals nye bibliotek, som ble åpnet i 1998.

Bilder
------

* Arendal torv mot vest  Foto: KENArendal torv mot vest  Foto: KEN
* Jernfontene fra 1873  Foto: KENJernfontene fra 1873  Foto: KEN
* Nyere fontene  Foto: KENNyere fontene  Foto: KEN
* Arendal bibliotek med skulpturen «Torso» av Kristian Blystad fra 1998  Foto: KENArendal bibliotek med skulpturen «Torso» av Kristian Blystad fra 1998  Foto: KEN
* Torvet 8 var skjulested for Arendalsgruppen under andre verdenskrig  Foto: KENTorvet 8 var skjulested for Arendalsgruppen under andre verdenskrig  Foto: KEN
* Bondeheimen ble bygget i 1751 og unngikk alle bybrannene.  Foto: KENBondeheimen ble bygget i 1751 og unngikk alle bybrannene.  Foto: KEN

Eksterne lenker
---------------

* Arendal kommune – Ukas postkort uke 12: Torvet


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Alexandre Marius Jacob** (født 1879 i Marseille, død 1954) var en fransk anarkist og illegalist som under *la belle époque* mellom århundreskiftet 1900 og første verdenskrig forbløffet sine omgivelser med Robin Hood-dåd. Han ble dermed virkelighetens verdens forbilde for «gentlemannstyven», og flere filmer kom til å bli gjort på dette tema.

I flere år ledet han ligaen «Nattens arbeidere» som utførte intet mindre enn 150 tyverier fra rike privatpersoner rundt om i Frankrike. Ingen vold var tillatt, og dem man stjal fra ble av ligaen ansett å være kapitalistiske parasitter. Den anarkistiske bevegelse ble som regel begunstiget av utbyttet fra tyveriene. Marius Jacob oppfant rififikuppet, det vil si kunsten å ta seg inn gjennom taket fra en tilgrensende leilighet.

I sin forsvarstale for retten i Somme den 8. mars 1905, sa han:

«*Retten å leve tigger man ikke om - den tar man seg.*
*Ethvert menneske har inngangsrett til livets bankett !* »
Han ble dømt den 22. mars 1905. Etter denne dato navngav den langt senere anarkisten Daniel Cohn-Bendit «Mouvement du 22 mars» som var aktiv under maiopprøret i 1968.

Etter sonet straffearbeid på Djevleøya i Fransk Guyana, som han forsøkte å rømme fra ved 17 anledninger, engasjerte han seg i avisen *Libertaire* blant annet for Sacco og Vanzetti og mot utleveringen av Buenaventura Durruti. Han deltok i den spanske borgerkrig i 1936 og i den franske motstandsbevegelse under nazistenes okkupasjon av Frankrike.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   GeneaStar, GeneaStar person-ID jacobmarius[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   BD Gest', BD Gest' author ID 47500, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Babelio, oppført som Alexandre Jacob, Babelio forfatter-ID 36206, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Varför jag stal[*død lenke*] Läst 20 juli 2013

Litteratur
----------

* Jean-Marc Delpech: *Alexandre Jacob, l’honnête cambrioleur. Portrait d’un anarchiste(1879-1954).* Lyon 2008, ISBN 978-2-35104-022-5

Eksterne lenker
---------------

* Le blog d'Alexandre Jacob l'honnête cambrioleur :

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** BNE
 |
**Ekvatorial-Guineas kvinnelandslag i fotball** representerer Ekvatorial-Guinea i internasjonal fotball. Ekvatorial-Guinea, Afrikas 49. største (av 53) land etter folketall, er regjerende afrikamestre.

Ekvatorial-Guinea har kort erfaring med kvinnefotball. Landslaget debuterte mot Gabon i 2000 med 0-3-tap. Ekvatorial-Guineas første kvalifisering til Afrikamesterskapet endte med at de ble utslått ved første hinder av Angola med 1–6 sammenlagt. I kvalifiseringen til Afrikamesterskapet i 2004 ble de slått ut av Republikken Kongo(-Brazzaville). Neste Afrikamesterskap hadde Ekvatorial-Guinea flaks. De hadde nettopp slått ut Angola knepent, og skulle møte Afrikas overlegent beste lag, Nigeria, da Nigeria ble utpekt til nye arrangører av Afrikamesterskapet etter at Gabon hadde trukket seg som arrangør, og også trukket laget sitt. Dermed kom Ekvatorial-Guinea seg videre til sluttspillet uten å ha spilt i den andre kvalifiseringesrunden. De fikk likevel møte Nigeria, og også pretendenten Sør-Afrika i gruppespillet, samt Algerie. Ekvatoreial-Guinea greide en uavgjort mot sistnevnte, men tapte de to andre kampene med to mål mot hver, et akseptabelt resultat gitt Ekvatorial-Guineas begrensede erfaring og de to landenes dominans i verdensdelen.

Afrikamesterskapet i 2008 ble enden på en era. Fram til da hadde Nigeria vunnet samtlige afrikamesterskap, og Sør-Afrika, Ghana og Kamerun hadde dominert kampen om de andre medaljene. På hjemmebane forandet Ekvatorial-Guinea noe på det. Etter å ha vunnet den innledende gruppe med seire over sterke Kamerun og Kongo (-Brazzaville), kom Ekvatorial-Guinea til semifinalen, der nettopp Nigeria ventet. Forrige mesterskap vant Nigeria 4–2, denne gangen ble det hjemmeseier 1–0. Ekvatorial–Guinea var dermed allerede historiske som det femte afrikanske landet som hadde kommet til finalen, og det første nye siden 1998. I finalen ventet Sør-Afrika, men hjemmelaget var en ørliten favoritt. Kampen endte 2–1, og Ekvatorial–Guinea vant dermed Afrikamesterskapet.

Referanser
----------

1. ↑  6th AWC: EQUITORIAL GUINEA WINS HER CUP

| * v
* d
* r
Nasjonale fotballandslag for kvinner i Afrika (CAF) |
| --- |
|  | 
* Algerie
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina Faso
* Burundi
* Den demokratiske republikken Kongo
* Den sentralafrikanske republikk
* Djibouti
* Egypt
* Elfenbenskysten
* Ekvatorial-Guinea
* Eritrea
* Eswatini
* Etiopia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Kamerun
* Kapp Verde
* Kenya
* Komorene
* Republikken Kongo
* Lesotho
* Liberia
* Libya
* Madagaskar
* Malawi
* Mali
* Marokko
* Mauritania
* Mauritius
* Mosambik
* Namibia
* Niger
* Nigeria
* Réunion
* Rwanda
* São Tomé og Príncipe
* Senegal
* Seychellene
* Sierra Leone
* Somalia
* Sudan
* Sør-Afrika
* Sør-Sudan
* Tanzania
* Togo
* Tsjad
* Tunisia
* Uganda
* Zambia
* Zanzibar
* Zimbabwe

 |  |
**Hovinsholmen** er ei øy på ca. 37 daa sør for Helgøya i innsjøen Mjøsa i Ringsaker kommune i Innlandet. Holmen ligger syd for gården Hovinsholm på Helgøya. Mot vest på holmen ligger en stor gravhaug fra jernalderen. En mindre ringformet forsenkning omtalt som *Holmgangsringen* ligger midt inne på holmen. Det er trolig et gravsted fra jernalderen.. Rester etter et veifar går rundt ytterkanten av holmen. Ved lav vannstand i Mjøsa er det mulig å gå tørrskodd fra Helgøya til holmen.

Helgøyas sydspiss, strandområdet fra Hovinsholm til Hovelsrud, og Hovinsholmen, er et område med en utpreget geologi. Bergarten består av skifer og sandstein. Området viser en del av den kambrosilurske lagrekken i Oslofeltet. Strandprofilet viser et snitt gjennom Ortocerkalken og overliggende lag. Dette er et område med forekomster av fossiler. Hovinsholmformasjonen, også kalt Hovinsholmskifer, består av grå leirskifer i veksling med kalksandstein og spredte kalkknoller. Laget gjenfinnes i andre deler av mjøs-regionen og er tidfestet til mellom til sen ordovicium.

Ifølge tradisjonen ble den store gravhaugen reist over Ottar Gudbrandsson, som falt i et slag mellom hans far Gudbrand Herse og Halvdan Svarte midt på 800-tallet. Antakelig er gravhaugen i virkeligheten fra eldre jernalder.

Galleri
-------

|  |
| --- |
| Hovinsholmen |
| 

|  |
| --- |
| Hovinsholmen, gravhaug fra øst
 |
| Hovinsholmen, gravhaug fra øst
  |

|  |
| --- |
| Hovinsholmen, gravhaug fra vest
 |
| Hovinsholmen, gravhaug fra vest
  |

|  |
| --- |
| Hovinsholmen, geologi vestside
 |
| Hovinsholmen, geologi vestside
  |

|  |
| --- |
| Hovinsholmen, geologi vestside
 |
| Hovinsholmen, geologi vestside
  |

|  |
| --- |
| Hovinsholmen, geologi vestside
 |
| Hovinsholmen, geologi vestside
  |

|  |
| --- |
| Hovinsholmen geologi nordvest-mot nord
 |
| Hovinsholmen geologi nordvest-mot nord
  |

|  |
| --- |
| Hovinsholmen geologi nordvest
 |
| Hovinsholmen geologi nordvest
  |

 |

Referanser
----------

1. ↑  «Hovinsholmen». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
2. ↑  «Hovinsholmen». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
3. ↑  «Hovinsholmen». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
4. ↑  Norges gelogiske undersøkelse - Faktaark Helgøya
5. ↑  Norges gelogiske undersøkelse - Geologisk naturarv Arkivert 17. desember 2014 hos Wayback Machine. zoom inn på Helgøya \ Hovinsholmen
6. ↑  UIO, Naturhistorisk museum, Hovinsholmformasjonen
7. ↑  Norges gelogiske undersøkelse - Hovinsholmformasjonen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**The Oxford Classical Dictionary** (**OCD**) er et fagleksikon i ett bind som tar for seg antikken. 

Oppslagene, som er skrevet av fagfolk på sine respektive områder, er som regel relativt knappe av omfang. *OCD* kom i 2012 i sin fjerde utgave. Den er relativt oppdatert, og gir som regel referanser til fordypende litteratur. *OCD* nyter stor internasjonal anseelse, og dekker nesten hele den antikke histories spektrum fra politisk historie til religionshistorie og mytologi. Den har derimot huller når man kommer til senantikken. 

Første utgave ble publisert, i 1970 fulgte en ny, utgitt av Nicholas G. L. Hammond og Howard Hayes Scullard. Tredjeutgaven ble utgitt i 1996 av Simon Hornblower og Anthony Spawforth, og var vokst til over 1600 sider. Denne utgaven ble utgitt på nytt i 2003 i lett bearbeidet og aktualisert form. I 2012 utkom 4.-utgaven, med en rekke bearbeidede og utvidede artikler, og tilføyd enkelte nye lemmata.

Fjerde utgave
-------------

* *The Oxford Classical Dictionary.* Utgitt av Simon Hornblower og Antony Spawforth. 4. utgave. Oxford University Press, Oxford 2012, ISBN 978-0-19-954556-8.

Eksterne lenker
---------------

* Verlagsbeschreibung
*For middelalderhallen i Bergen, se Håkonshallen*

**Håkons Hall** er en flerbrukshall på Lillehammer. Den ble opprinnelig bygd som den største av to ishockeyarenaer til OL 1994. Arenaen kan på det meste romme om lag 11 500 tilskuere, og er med det den nest største flerbrukshallen i Norge, etter Telenor Arena i Bærum. Hallen ble åpnet 28. desember 1993, som den 27. ishallen i Norge.

Hallen er tegnet av Østgaard arkitekter A/S ved arkitekt Terje Grønmo. 

De to viktigste ishockeyturneringene som er spilt i hallen, var ishockeyturneringen under OL og VM 1999. Under Håndball-VM 1999 for damer ble det spilt flere kamper i Håkons Hall, blant annet finalekampene. I Håndball-EM 2008 for herrer ble også semfinalene og finalekampene spilt der. Hallen var også arena for finalen i Junior Eurovision Song Contest i 2004. Arrangementet Spellemannprisen 1994 ble holdt i Håkons hall 

I dag drives hallen som et sportssenter med to håndballbaner, seks volleyball- eller badmintonbaner, to squashbaner, to golfsimulatorer, og et treningsenter med styrkerom, m.m. 

Norges Olympiske Museum lå her frem til 2016, da det ble flyttet til Maihaugen.

Sammen med de andre olympiske arenaene i Lillehammer, utgjør Håkons Hall en del av Lillehammer Olympiapark.

Bilder
------

* Håkons hall ved Opplandspokalen 2013, en årlig konkurranse i troppsturn.Håkons hall ved Opplandspokalen 2013, en årlig konkurranse i troppsturn.
*

Eksterne lenker
---------------

* Ishaller og baner i Norge *hockey.no*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Sentralkommisjonen for politiske og juridiske saker** (forenklet kinesisk: 中国共产党中央政法委员会; tradisjonell kinesisk: 中國共產黨中央政法委員會; pinyin: **Zhōngguó Gōngchǎndǎng Zhōngyāng Zhèngfǎ Wěiyuánhuì**) i Kinas kommunistparti er et organ understilt partiets sentralkomité som har ansvar for politiske og rettslige anliggender. I praksis innebærer dette tilsyn med alle myndigheter som håndhever lov og rett, blant annet politiet. 

Kommisjonen har sin motsvarighet også på lavere forvaltningsnivåer, altså på provins-, prefektur- og fylkesnivå. 

Kommisjonen ledes vanligvis av en sekretær som samtidig er medlem av Den stående komite for politbyrået for det kinesiske kommunistiske parti.

Historie
--------

Kommisjonens forløper var **Ledelsesgruppen for politikk og rettsvesen** (政法领导小组; *Zhèngfǎ Lǐng​dǎo Xiǎo​zǔ*) som ble etablert i 1958, med Peng Zhen som leder. Under kulturrevolusjonen var Ji Dengkui lederen, og han forble i embedet til 24. januar 1980. Da ble kommisjonmen opprettet og fikk Peng Zhen tilbake som sekretær. Kommisjonen gikk tilbake til navnet *Ledelsesgruppen ...* fra mai 1988 til mars 1990.

Ledere
------

* Peng Zhen (1958)
* Luo Ruiqing (1958–1960)
* Xie Fuzhi (1960–1966)
* Ji Dengkui (1969–1980)
* Peng Zhen (1980–1982)
* Chen Pixian (1982–1985)
* Qiao Shi (1985–1992)
* Ren Jianxin (1992–1998)
* Luo Gan (1998–2007)
* Zhou Yongkang (2007–2012)
* Meng Jianzhu (2012- )

Sammensetning til desember 2012
-------------------------------

Zhou Yongkang, 2006
* Sekretær: Zhou Yongkang.
	+ Assisterende sekretærer: Wang Lequan, Meng Jianzhu.
* Medlemmer: Wang Shengjun, Cao Jianming, Geng Huichang, Wu Aiying, Sun Zhongtong, Chen Yiping, Wang Jianping.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
 (kinesisk)
* «Senior CPC leader stresses scientific social management»[*død lenke*], artikkel med referanse til kommisjonen (engelsk)
**Oxted** er en by og verdslig sogn i det administrative distriktet Tandridge i grevskapet Surrey, England. Den ligger ved foten av naturområdet North Downs nord for East Grinstead og sørøst for Croydon. Byen er i stor grad en pendlerby for London og har stasjon med direktetog til hovedstaden. Den er administrasjonby for Tandridgedistriktet. Den urbane område er sammenvokst med landsbyen Limpsfield, og bosetningene Hurst Green og Holland er innenfor Oxteds sogn. Kilden til elven Eden ligger rett ned for Titsey. I henhold til folketellingen i 2011 har byen en befolkning på 11 314 innbyggere.

Historie
--------

Vertshuset og puben Old Bell Inn.
Byen lå innenfor det angelsaksiske hundred Tandridge. Oxted omtales i *Domesday Book* (1086) som *Acstede*, i betydningen «stedet hvor eiker vokste», eller på enklere norsk, «eikestedet». Det ble da kontrollert av Eustace II av Boulogne. *Domesday Book* opplyser at dens verdi var blant annet 5 hider, 1 kirke, 2 møller, 20 ploger, og ga en avkastning på rundt 14 pund i året fra et hus i Southwark til sin føydale overherre.

Den gamle landsbyen, i dag kjent som *Old Oxted*, er et lite område en enden av hovedgaten, rett ved A25, og har fire puber: The Old Bell, The George Inn, The Crown Inn og The Wheatsheaf. Oxteds eldste kirke, St Mary's, som fortsatt er i bruk, ble bygget på en område nordøst for middelalderens hjerte i Oxted, nær Master Park og ved dagens jernbanestasjon. Den bevaringsverdige kirken er fra normannisk tid og står øynefallende på en liten høyde.

Da jernbanen nådde stedet i 1884 – flere år forsinket på grunn av finansieringsproblemer – opplevde landsbyen sterk vekst, og byen begynte å vokse opp. De nye bygningene ble for det meste holdt i Tudorstil, noe som gir byen et historisk preg til tross for at det bare er en liten del som er eldre enn slutten av 1800-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  «Key Statistics; Quick Statistics: Population Density» Arkivert 11. februar 2003 hos Wayback Machine. United Kingdom Census 2011, *Office for National Statistics*
2. ↑  «Surrey» Arkivert 30. oktober 2007 hos Wayback Machine. *Domesday Book*
3. ↑  Historic England: «Details from listed building database (1189608)»[*død lenke*]. *National Heritage List for England*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oxted – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Oxted, Caterham and surrounding areas», *Get Surrey*
* «Parishes: Oxted», *A History of the County of Surrey*, 1912

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Oxi** (av oxidado=rust) er et sterkt vanedannende rusmiddel. Det er en blanding av kokainbase tilsatt drivstoff som parafin, bensin, diesel, etc. med lime eller kaliumpermanganat. Det er anslått at stoffet er 5 ganger sterkere enn crack. Men stoffet har ikke en karakteristisk sammensetning, det blir produsert etter hjemmelagde oppskrifter.

Det dukket opp i Acre i Brasil, men kom opprinnelig fra Bolivia og Peru på 1980-tallet. Fra januar til mai 2011, har São Paulo-politiet beslaglagt 60 kg av stoffet i «Cracolândia», som det crack-belastede området i byen kalles. I den sørlige delen av São Paulo ble den første såkalte oxy-murstein beslaglagt.

Bruksmønstre
------------

Stoffet blir røykt som crack. I noen tilfeller rulles det med sigaretter eller tobakk/marihuana, eller pulver og trekkes inn gjennom nesen.

Effekter
--------

* Eufori
* Fryktfølelse
* Paranoia
* Følelse av forfølgelse

Utbredelse
----------

Stoffet er blitt populært fordi det gir dobbelt så sterk stimulas som kokain. Stoffet er billigere enn crack, blir markedsført på et gjennomsnitt på $ 2,00.

Reaksjoner
----------

Effektene er svært sterke på grunn av kjemiske komponenter. Det forårsaker oppkast, diaré, innsettende, tidlige lesjoner i sentralnervesystemet og degenerering av leverfunksjonen.

### Munn

* Forårsaker vevsnekrose, tennene blir svake og lepper brenner.

### Lunger

* Emfysem forårsaket av kalk.

### Sentralnervesystemet

* Når hjernen på 8 sekunder.

### Hjerne

* Hever dopaminnivåene. Kan føre til hjerneslag og nedsatt hukommelse.

### Hjerte

* Øker hjertefrekvensen og fører til vasokonstriksjon.

### Fordøyelsessystemet

* Forårsake kvalme og diaré på grunn av innhold av drivstoffrester og skader spiserøret.

Kilder
------

* Dobbelt så kraftig som crack til halve prisen, db.no, besøkt 31. mai 2011
* Wikipedia på portugisisk
**Håkon Tveten** (født 7. oktober 1910, død 4. juli 2004 i Oslo) var en norsk plateprodusent.

Tveten ledet plateavdelingen i landets første plateselskap *Rex*, da
Elektrisk Bureau i 1934 fikk rettighetene av det tyske
*Kristall Schallplatten*.
I 1937 gikk han over til trekkspillavdelingen i *Carl M. Iversens musikkforretning* i Oslo.
Raskt ble han leder for plateavdelingen i *Iversen & Frogh* og dermed agentur-ansvarlig for
Columbia Records. Fast ensemble var Ottar E. Akres trio og Tveten hjalp blant annet den unge Jens Book-Jenssen til å skape seg en karriere som plateartist.

Tveten ordnet i april 1947 den første plateinnspillingen med Alf Prøysen, etter å ha sett ham i et studentrevy-nummer. I 1952 gikk han og Prøysen over til Philips. Senere ledet Tveten Norsk Phonogram Records. Tveten og Prøysen laget i denne tiden flere plater som solgte svært bra.

Fire av Prøysens tekster har melodi av Tveten: *Lillebror alene inne*, *Vårvisa*, *Havregrøten* og *Mora og dattera*.

Sammen med den meget produktive tekstforfatteren Juul Hansen skrev Tveten sangen *Mor kjære mor*, som ble innspilt på plate i 1941 av Ivar Ruste. Tveten benyttet psevdonymet *H. Conn* i dette samarbeidet

Av andre artister han lanserte kan nevnes Arne Bendiksen, Elisabeth Granneman, Søstrene Bjørklund og Vidar Sandbeck.

Familie
-------

Håkon Tveten var broren til operasangeren Hans Tveten.

Referanser
----------

1. ↑  *Første norske plateselskap stiftet 1934* i VG 7.10.1970
2. ↑  *Gjorde Prøysen til stjerne* i VG 12.3.1993)
3. ↑  Diskografi fra Prøysenhuset

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Oxley Park** er en bydel i Sydney, i staten New South Wales i Australia. Bydelen er den østligste delen av City of Penrith Local Government Area og en del av Greater Western Sydneyregionen. Oxley Park er lokalisert 43 kilometer vest for Sydney sentrum. Grensen for bydelen går ved Ropes Creek, Great Western Highway, Sydney Street og Western railway line.

Oxley Park har for det meste kun boliger, og er uten industriområder. Oxley Park er en av de eldste bydelene i området rundt St. Marys, med mange eldre hus på store tomter. Bydelen har flere sportsanlegg, St. Marys Gravlund (den nest største i City of Penrith) ligger i bydelen samt barneskolen Oxley Park Primary School.

Historie
--------

Oxley Park er oppkalt etter oppdageren John Oxley (1784–1828) som ble gitt 600 acre land i området i 1823. Tomten gikk fra Queen Street, St. Marys østover til Ropes Creek og fra Great Western Highway til jernbanelinjen.

Eksterne lenker
---------------

* Penrith Local Suburb Profiles

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |

1. ↑  .
**Sentralkomitéen for Kinas kommunistparti** (kinesisk: 中国共产党中央委员会; pinyin: *Zhōngguó Gòngchǎndǎng Zhōngyāng Wěiyuánhuì*), før 1927 kalt **Den sentrale eksekutivkomité** (中央执行委员会), er det høyeste organ innen Kinas kommunistparti i periodene mellom partikongressene. Sentralkomiteen har rundt 300 medlemmer, og nominelt er det den som utnevner medlemmene til Politbyrået.

Selv om Sentralkomiteen ikke utøver myndighet som sluttet størrelse på samme måte som en lovgivende forsamling i mange andre land gjør det, er den et viktig organ i Kina idet den omfatter kommunistpartiets, statens og de væpnede styrkers øverste lederskikt. Til forskjell fra partikongressene, som alltid har vært seremonielle, er møtene innen Sentralkomiteen av og til arenaer for reelle debatter og beslutninger om partiets politikk.

Sentralkomiteen er større og har en noe større ideologisk spredning enn Politbyrået. 

Noen analytikere antar at Hu Jintao hadde som mål å tilføre Sentralkomiteen mer myndighet, som del av hans bestrebelser for å styrke demokratiet innad i partiet.

Litteratur
----------

* Graham Young: «The 13th National Congress of the Chinese Communist Party and the Agenda of Chinese Politics», i *Politics*, Vol. 24, No. 1, May 1989, s. 85-91
* Graham Young: «The Fourteenth Congress of the Chinese Communist Party: Consolidation of Reformist Orthodoxy», i *China Information* Leiden, Vol. VII, No.3, January 1993, s. 1-8

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |