recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tor Dahl** (født 18. april 1938) var mangeårig administrerende direktør og konsernsjef i bemanningsselskapet Manpower. 

Etter artium ved Fagerborg skole i Oslo i 1957 studerte Tor Dahl forretnings- og administrasjonsfag ved Oslo Handelsgymnasium (Studentfaglinjen), BI og Colorado College i Colorado Springs USA, foruten videreutdannelse i ledelse og organisasjon. Han var salgs- og reklamekonsulent på eksportsiden i Frionor og informasjonskonsulent og avdelingssjef i Nils M. Apeland AS på 1960-tallet før han startet det norske datterselskapet av det amerikanske bemanningsselskapet Manpower. Fra 1965 til 1997 var han administrerende direktør og konsernsjef for Manpower her i landet. Han hadde også ansvaret for Manpower Norden fra 1970 til 2000 og for Manpower Europe fra 1974 til 1980. Fra 2000 til 2005 var han ansvarlig for internasjonale ledelsesprosjekter i Manpower Inc. som blant annet innebar utarbeidelse og innføring av Manpowers globale verdier i 87 land. Han har gitt ut bøkene "Vi ville hverandre vel og gjorde hverandre gode" (2005) og "Verdier som virker" (2009) om sine erfaringer i verdibasert ledelse.

Referanser
----------

1. ↑ . Dahl har hatt en rekke styreverv i forskjellige bedrifter og organisasjoner, særlig knyttet til norsk-amerikanske relasjoner. Han er æresmedlem av American Chamber of Commerce. Han har også i stor grad vært benyttet som foredragsholder og foreleser i organisasjon og ledelse.

Tor Dahl har vært gift med sin Monica siden 1963 og har tre døtre og syv barnebarn. 
James D. Scheinfeld (2006). *A History of Manpower, Inc. 1948 - 1976*. Shay Publishing, LLC. ISBN 978-0977342402.

Eksterne lenker
---------------

* Tor Dahl, The Corporation and its Employees: A case story, Journal of Business Ethics, Vol. 8, No. 8, Aug 1989.
* Omtale på Manpower.se[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
***Acherontia styx*** er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Den ligner i alt mye på dødningehodesvermeren (*Acherontia atropos*), som den erstatter i deler av Asia. Arten er særlig kjent gjennom thriller-filmen Nattsvermeren (The Silence of the Lambs), der den spiller en viss rolle. Arten blir i filmen omtalt som "*Acherontia styx*" men eksemplarene som vises i filmen er faktisk dødningehodesvermere (*Acherontia atropos*).

Utseende
--------

En stor (vingespenn 90 – 120 mm) og kraftig svermer, ligner sterkt på dødningehodesvermeren (*Acherontia atropos*), men noe lysere på farge (større innslag av gult) enn denne. Dødningehode-tegningen på brystet er stor og kantet med svart, og den lyse fargen går i full bredde helt bak (hos de andre artene er det lyse felet mer eller mindre fiolin-formet). På bakkroppen dominerer den gule fargen, den blå midtstripen og de svarte tverrstripene er ganske smale. Bakvingene er gule med to, ganske smale, svarte tverrbånd.

* A. s. styx*A. s. styx*
* A. s. styx*A. s. styx*
* A. s. medusa*A. s. medusa*
* A. s. medusa*A. s. medusa*
*

Levevis
-------

Larven kan leve på en rekke forskjellige planter. De viktigste næringsplantene tilhører trompettrefamilien, erteblomstfamilien, oljetrefamilien, sesamfamilien, søtvierfamilien og jernurtfamilien, men åmene er også funnet på planter i elleve andre familier. *A. styx* vandrer en del, men ikke så mye som dødningehodesvermeren.

Utbredelse
----------

*A. styx* finnes fra vestkysten av Saudi-Arabia i vest til stillehavskysten av Kina i øst. Det er sannsynlig at den snart vil spre seg til Øst-Afrika. Streifere er funnet så langt nordvest som Tyrkia.

Kilder
------

* Pittaway, A,R. (2007) Sphingidae of the Western Palearctic

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Acherontia styx* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Acherontia styx* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Acherontia styx* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Acherontia styx* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Acherontia styx* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Acherontia styx* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Acherontia styx* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Kilden aktivitetsenter med fontenen «Seilende havfrue med flagg og vimpler» av Arne Vinje Gunnerud (1980) foran  Foto: KEN 
**Kulturkammeret** er et rusfritt aktivitetsenter for barn og unge på Tyholmen ved Kanalplassen i Arendal. 

Kulturkammeret er Arendal kommunes kulturskole for barn og unge med tilbud innen musikk, bildekunst og drama m.m. Kulturskolen ble åpnet i 1981, i en kopi av en restaurert bygning på Tyholmen, under navnet *Kilden - Ungdommens Hus*. I 2008 ble lokalene modernisert og navnet endret til *Kilden aktivitetssenter*. I 2021 ble Kilden utvidet med det tidligere Statens hus i Arendal og den nye enheten har fått navnet *Kulturkammeret*. 

Kulturkammeret består av flere bygninger. Den største er tidligere Statens hus som ble oppført 1960 som posthus og politikammer. Statens hus ble kjøpt av Norgesgruppen og ombygd til lokaler for dagligvarebutikk, kontorer og kulturformål. Kulturlokalene leies ut til Arendal kommune og de har i dag felles inngang med lokalene som tidligere ble brukt av Kilden. 

Kulturskolens opprinnelige lokaler er i eksteriøret en kopi av kjøpmannsgården «Andresens hus», som sto her før den ble totalt ødelagt av brann i 1977. Kjøpmannsgården var en av de fire store bygningene som preget den store Tyholmen-debatten i 1971. Bygningen ble godt dokumentert før rehabiliteringen på 1970-tallet. Denne kjøpmannsgården besto av flere bygninger, bl.a. et våningshus og en bakgårdsbygning, tidligere også en sjøbod. Dagens bygning framtrer som disse tre bygningene som ble gjenreist som ett hus, bygd i betong, men kledd med trepanel utvendig, et godt eksempel på miljøtilpasset bebyggelse som særlig på 1980 og 1990-tallet preget byggevirksomheten i Arendal. 

Kulturkammeret rommer fritidsklubb med ungdomskafé, diskotek, bandøvingsrom, teatersal, atelier og utleierom for lag og foreninger. Arendal kommunale kulturskole har sine avdelinger for drama og kunst i bygget. Andre brukere er Ungdommens bystyre, samt at huset er også base for ulike fritidsaktiviteter for psykisk utviklingshemmede.

Kildenrock
----------

Kildenrock er et godt innarbeid navn innen det lokale musikkmiljøet, med fremvisning av lokale rockeband. Storhetstiden til Kildenrock var fra 1987 til 1993, men avholdes fremdeles (2015). 3-4 konserter i året trakk i gjennomsnitt 3-400 publikummere. Konsertene ble gjerne arrangert i sammenheng med natt-disko hvor det var åpent frem til 07:00 neste morgen. Tom Øyen, Frans Thu og Frode «Tubbs» Johansen var blant gjengangerne som var DJs.

### Band kjent fra Kildenrock på 1980- og 1990-tallet

* Theo – med blant andre Bård Torstensen, Harald Dose, Geir Emanuelsen og Erlend Ottem
* AyaTollah
* Maltractor
* Rattlesnake
* Samuel
* Colonel Mustard
* Elgoxe
* Malignity
* Substitutes
* De skriftlærde?
* Ultra Uglies – med blant andre Marius Bodin Larsen
* Pubmates – med blant andre Erlend Ottem
* Cemetery Gates
* Overdose
* Skrekkelig Tekkelig
* Pendulum
* Excavation
* C.O.D
* M-Path-Y
* Ocean
* Crossfire
* Tormentor
* Miss Ecstasy
* Jetsoprevel
* Scumbags

Eksterne lenker
---------------

* Nettside
* Kildenrock på Facebook
* Agderposten – Entusiastisk comeback
**Tor Arne Lau-Henriksen** (født 22. februar 1974, død 23. juli 2007) var en norsk hæroffiser, løytnant i Kavaleriet og spesialjeger i FSK-HJK.

Lau-Henriksen vokste opp i Rørvik i Nord-Trøndelag, men flyttet senere til Hedmark, hvor han bodde med sin kone og datter.

Dødsfallet
----------

Under tjeneste i Afghanistan ble Lau-Henriksen drept i en skuddveksling i Lowgar-provinsen 23. juli 2007. Norske soldater var på rekognoseringsoppdrag sammen med afghanske styrker da de ble beskutt. Tor Arne Lau-Henriksen ble skutt på kloss hold av én eller flere ukjente. Lau-Henriksen ble den første soldat fra FSK-HJK som falt i strid.

Utmerkelser
-----------

Løytnant Lau-Henriksen ble den første nordmannen som fikk tildelt Militærkorset. Han mottok medaljen «for eksepsjonell bragd». Lau-Henriksen var også dekorert med Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner, Forsvarets operasjonsmedalje for Afghanistan, NATO-medaljen for Afghanistan og NATO-medaljen for Kosovo. Han ble etter sin død hedret med Forsvarets medalje for falne i strid. 

Lau-Henriksen ble kåret til «Årets navn» av leserne i avisen *VG*, den 21. desember 2007, for sin innsats i Afghanistan. Prisen bestod av statuetten «Blomstergutten» laget av kunstneren Nils Aas.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Utmerkelser

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forsvarets INTOPS-medalje | Forsvarets operasjons-medalje Afghanistan | Hærens vernedyktighets-medalje med tre stjerner |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| NATO-medaljen for Kosovo | NATO-medaljen for ISAF | Militærkorset | Forsvarets medalje for falne i strid |

 |

Se også
-------

* Krigen i Afghanistan (2001–2021)
* Nordmenn drept i tjeneste under krigen i Afghanistan (2001–2021)

Referanser
----------

1. ↑  Aftenposten: Drept spesialsoldat vokste opp i Rørvik. Publisert 24. juli 2007. Besøkt 21. februar 2009.
2. ↑  FSK-soldater hedret sin drepte kamerat, *VG*, 1. desember 2007, s. 11.
3. ↑  VG: Ofret livet for fred. Publisert 21. desember 2007. Besøkt 19. april 2009.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Jan Egeland  | **VGs «Årets navn»**(2007) | Neste mottaker:Marit Breivik |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Skjemasymbol  

a=anode, k=katode, g=styregitter, b=lysvinkelkontroll
Indikatorrør EM84, 68x20mm
Indikatorrør EM84 i bruk. Lysflatene går mot midten for sterkere signal
Et såkalt **trolløye** er et spesielt radiorør fra elektronikken og var i bruk før transistoren kom. Trolløyet er en undergruppe av *indikatorrør*.

I et trolløye er en synlig **anode** belagt med et grønt-fluoriserende belegg som lyser opp når det treffes av elektroner. Spesielle elektroder er utformet slik at den lysende flaten kan varieres i størrelse som funksjon av en påtrykt likespenning.

Trolløyet EM11
Trolløyet ble hovedsakelig brukt i radiomottakere for indikasjon av en radiosenders styrke og var til hjelp ved fininnstilling av stasjonen. Trolløyer ble også brukt som utstyringsinsdikator i båndopptakere og som nullindikator i målebroer.

Oftest har trolløyene en innebygget triode i tillegg til selve indikatordelen. Den gjorde røret mere fleksibelt i bruk. Ofte var trioden en del av AGC-signalet (Automatic Gain Control) i radiomottakere, et likespenningssignal for automatisk forsterkningskontroll, som samtidig var inngangsspenning til indikatordelen. På grunn av AGC-virkningen forandres ikke lyden mye ved finavstemming av senderen, slik var den optiske indikasjonen fra trolløyet mere nøyaktig enn hørselen.

De første var runde og forandret lysvinkelen (derav navnet); de senere hadde linjære bånd. Noen hadde dobbel, koblet, indikasjon (der den ene delen var fylt fortsatte den andre) for å øke indikasjonsområdet og noen hadde doble systemer, for eksempel for stereo.

Indikatorrør har bokstaven **M** i europeisk navngivning for rør (Se avsnittet om nomenklatur). **EM34** er en rund indikator, **EM84** har to symmetriske bånd.

Senere ble trolløyet erstattet av et dreiespoleinstrument eller en LED-kjede og i moderne mottakere er funksjonen blitt noenlunde overflødig.

Lysstyrken fra et trolløye er utsatt for slitasje, den blir svakere med årene når røret brukes.

Noen trolløyer er blitt dyre samleobjekter mens de mest moderne ennå er i produksjon. Et lysende EM34 er nesten ubetalelig.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie
 |
Det lange reper*bane*bygget på Teisen strakte seg i 1951 fra bedriftens hovedbygning og Strømsveien i bakgrunnen langs hele nordsiden av Østre gravlund. Området var ennå ikke utbygd. Snart kom det boligblokker nord for reperbanen (i høyre bildekant). Foto: Otto Hansen, Widerøe, Oslo Bymuseum 
**Timms Reperbane** er et firma som produserer tauverk, beliggende på Teisen i Oslo. Selskapet ble grunnlagt i 1772 av Nils Torgersen med navnet «Christiania Reeberbahne». I 1844 ble bedriften overtatt av den tyske repslageren Wilhelm Timm. Fabrikken lå opprinnelig ved Akerselvas utløp, men ble i 1880 flyttet til Teisen, som den gang lå langt ut på landet i Oslo. Wilhelm Timms sønner, Ernst og Gustav startet A/S Timms Dampreperbane.

Firmaet eksisterer fortsatt (per 2020). Administrasjonen holder til i de gamle lokalene på Teisen. Deler av produksjonslokalet brant ned til grunnen i 2008. Produksjonen er flyttet til Trencin i Slovakia. I 2016 ble selskapet kjøpt opp av Wilhelmsen Ships Service. Timm Ropes ble da en del av Wilhelmsen-gruppens divisjon Marine Products.

Referanser
----------

1. ↑  Wilhelmsen (22. juni 2020). «Maersk tie up with Timm». *Wilhelmsen* **(engelsk)**. Besøkt 10. oktober 2020.
2. ↑  Wilhelmsen (30. april 2016). «Wilhelmsen Ships Service acquires TIMM AS». *Wilhelmsen* **(engelsk)**. Besøkt 10. oktober 2020.
3. ↑  Wilhelmsen (25. februar 2016). «Wilhelmsen Marine Products». *Wilhelmsen* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 27. september 2020. Besøkt 10. oktober 2020. «Behind our extensive portfolio of Unitor™, Timm™ and Nalfleet™ branded solutions, you will find more than 100 years of marine history and expertise.»

Eksterne lenker
---------------

* Timm AS Arkivert 8. september 2011 hos Wayback Machine.
* «Timms Reperbane». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
Kulturhuset Bølgen i Larvik ligger på gamle kaiområder ved Larviksfjorden. Foto fra den offisielle åpningen 10. oktober 2009Nord- og vestsiden av kulturhuset Bølgen**Kulturhuset Bølgen** er et kulturhus i Larvik i Vestfold. Det ble åpnet lørdag 10. oktober 2009.

Niels Torp Arkitekter ble i sin tid engasjert av tomtegiverne Mille-Marie Treschow og Stein Erik Hagen. Firmaet tegnet et kulturhus med en bølgende takkonstruksjon som en duvende dønning, derav navnet Bølgen. 

Kulturhuset ligger på det gamle kaiområdet i indre havn i byen, ikke langt fra der terminalen til danskebåten MS «Peter Wessel» lå. En av Bølgens nærmeste naboer er Farris Bad Hotell.

Huset har panoramautsikt utover Larviksfjorden i sør og rommer blant annet konsertsal, kino, kiosk og restaurant. I bygget mot nord ligger galleri Bølgen, der Larvik kunstforening holder til. Hoved- eller storsalen har et mobilt amfi med 550 sitteplasser. Ved å flytte skyveamfiet kan det gi opp til 800 ståplasser ved behov. De tre kinosalene, alle med digital kinoteknologi, tar til sammen 428 publikummere. Kinodriften foregår i kommunal regi. 

Kostnadene for hele huset, innbefattet tomtekostnader, kinoteknisk utstyr, scenisk utstyr samt infrastrukturen rundt huset, er anslått til om lag 190 millioner kroner. 

Tone M. Anderssen, som representerer partiet Venstre, var leder av kulturhusstyret. Fra september 2008 til 1. november 2009 var Morten Hagevik kulturhussjef.

Utendørs utsmykning
-------------------

Et syv meter høy skulptur i larvikitt («Lundhs Blue») av Knut Steen er reist på bysiden av Kulturhuset Bølgen. Skulpturen er en gave fra Lundhs Labradoreksport AS, som eies av Thor Lundh og hans familie.

Referanser
----------

1. ↑  «– Flottere enn jeg hadde trodd». *Østlandsposten - www.op.no* **(norsk)**. 1. oktober 2009. Besøkt 20. desember 2020.

Eksterne lenker
---------------

* 
* Bilder fra byggingen av Bølgen[*død lenke*]
Kulturhuset Banken.  Foto: Mahlum 
Kulturhuset Banken.  Foto: Ole Anders Flatmo 
**Kulturhuset Banken** på Lillehammer ble oppført i 1895 som lokale for Lillehammer Sparebank. Arkitekt var Ove Ekman, og bygningen er inspirert av italiensk renessanse. Bygningen inneholdt også festivitetslokale for Lillehammer by og fungerte blant annet som rettslokale under landssvikoppgjøret etter andre verdenskrig. Bygningen er i kommunal eie og forfalt lenge, men ble pusset opp i forbindelse med Vinter-OL 1994 etter planer utarbeidet av arkitekt Willy Sveen.

Kulturhuset Banken har en konsertsal og flere mindre saler som benyttes til kulturformål, samt leies ut til private sammenkomster og i bygningens første etasje er en restaurant situert. Videre har Lillehammer kulturskole tilhold i bygningen. 

Den store salen, Festsalen, har takmalerier fra oppførelsestiden utført av teatermaler Wilhelm Krogh. I den mindre salen, Holbøsalen, er det nå montert veggmalerier utført av Kristen Holbø. De var opprinnelig utført for Einar Lunde i 1912–17, og prydet spiesestuen i Lundegården. Motivene er hentet fra Sigurd Favnesbane og Villemann og Magnhild. I Kafè Bankens lille sal henger malerier utført av Rudolf Thygesen. De var opprinnelig laget til spisesalen på Victoria hotell på Lillehammer i 1924.

Konsertsalen ble brukt som TV-studio i forbindelse med NRKs underholdningstilbud under Vinter-OL 1994.

Eksterne lenker
---------------

* Kulturhuset Banken

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg |
| Skihopping |
| Skihopp Norgesmesterskapet på ski |
| Sølv | 2007 Molde | Lagkonkurranse |
| Sølv | 2008 Trondheim | Lagkonkurranse |
| Sølv | 2010 Vikersund | Lagkonkurranse |
| Sølv | 2011 Oslo | Storbakke |
| Sølv | 2011 Sprova | Lagkonkurranse |
| Bronse | 2006 Heddal | Lagkonkurranse |
| Bronse | 2009 Raufoss | Lagkonkurranse |

**Vegard Haukø Sklett** (født 10. februar 1986) er en norsk skihopper fra Grong som representerer Grong IL.

Karriere
--------

Sklett var lenge en veldig anonym skihopper i ung alder og lå langt bak de beste på sitt alderstrinn. Det var først som andre års junior at han begynte å vise seg fram med enkelte gode renn og han gikk til topps for første gang i norgecupen i Voss i mars 2008. Dette var nok til å bli tatt ut på Team Oslo 2011 våren 2008 og siden den gangen så har pila bare pekt oppover.

Sklett deltok første gang i kvalifiseringen til verdenscuprenn i Trondheim 5. og 7. desember 2008, men greide ikke å kvalifisere seg til rennene (50.-plass i begge kvalifiseringene). Det første verdenscuprennet han kvalifiserte seg til var i Sapporo i Japan 31. januar 2009, der han ble nummer 24. Per 28. januar 2012 er hans beste individuelle plassering i verdenscupen er en 4.-plass fra Sapporo den 28. januar 2012. 10. desember 2011 hoppet han på det norske laget som vant lagkonkurransen i Harrachov.

Sklett har vunnet tre renn i kontinentalcupen. Den første seieren kom i storbakken i Sapporo 10. januar 2009, mens den andre kom i Bischofshofen i Østerrike 18. januar samme år. Den tredje seieren kom i Rovaniemi 29. november 2011.

Sklett har uoffisiell bakkerekord i Granåsen i Trondheim, hvor han hoppet 145 meter i et norgescuprenn 3. januar 2009 og dermed slo Gregor Schlierenzauer og Simon Ammanns offisielle rekord på 140 meter.

Sesongen 2011/12 ble Sklett nummer 16 i verdenscupen sammenlagt og med det nest beste nordmann.

Han er student ved bachelorprogrammet i psykologi ved NTNU.

Referanser
----------

1. ↑  «Oksholen, Tore (13. desember 2011) «Toppidretts-universitetet!». I: *Universitetsavisa*». Arkivert fra originalen 18. mai 2015. Besøkt 5. mai 2015.
2. ↑  NTNUs informasjon om bachelorprogrammet

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vegard Sklett – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
* Knuste bakkerekorden i Granåsen
**Vegard Thomas Olsen**, også kjent som **Vegard «Short Cut» Olsen** (født 20. november 1973 i Bogotá i Colombia) er en norsk musiker og programleder. 

Olsen ble adoptert til Norge tre måneder gammel og vokste opp på Kongsberg.

Han albumdebuterte med *Straight Physical* (1996) og gav samme år ut singelen «Hots for you», som toppet hitlistene i Norge i tillegg til noen europeiske land. Han spilte sammen med verdensstjerner som Backstreet Boys og Christina Aguilera. I 1997 sto han på scenen foran 200 000 personer sammen med Ricky Martin i den spanske byen Malaga, og ble en av de mestselgende artistene i Spania det året. Samme år kåret VG-lista Topp 20 ham til årets artist.

Fra 1999 til 2003 var han programleder for hitlisteprogrammet *VG-lista Topp 20* på NRK1. Han har også vært programleder for *Migrapolis*, TV-aksjonen og MGPjr.

Referanser
----------

1. 1 2   VG, utgitt 13. november 1996, besøkt 24. august 2021, «Short Cut alias Vegard Thomas Olsen, (23 år 20. november).»[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  AS, TV 2. «Slik er NRK-kjendisens nye hverdag». *TV 2* **(norsk)**. Besøkt 24. august 2021.
3. ↑  Rockheim. «Short Cut « Rockipedia». *Rockipedia* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 24. august 2021. Besøkt 24. august 2021.
4. 1 2  «HVA GJØR DU NÅ, VEGARD «SHORT CUT» OLSEN?». *VG*. 31. januar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vegard Olsen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** Discogs
 |
**Bjørn Iddberg** (født 20. april 1954) er en lokalpolitiker fra Dokka, Nordre Land.

Iddberg var ordfører for Arbeiderpartiet i Gjøvik kommune fra 2007 til 2019. Han overtok ordførervervet fra sin partifelle Kåre Haugen.

Iddberg har lang fartstid i lokalpolitikken. Han ble valgt inn i kommunestyret på Gjøvik for første gang i 1991. Han har studert ved Hamar lærerhøgskole, Distriktshøgskolen på Lillehammer og ved Universitetet i Oslo. Siden har han arbeidet i skoleverket på ulike steder i Norge, og siden 1990 på Gjøvik. Før han ble ordfører var han avdelingsleder ved Gjøvik videregående skole.

Fra 2007 til 2015 ledet han som ordfører en Rød-grønn koalisjon, men etter kommunevalget i 2015 forlot Senterpartiet koalisjonen, og Rødt ble invitert inn.

Referanser
----------

1. ↑  «Gjøvik kommune - Ordførerens side». *www.gjovik.kommune.no*. Arkivert fra originalen 27. november 2015. Besøkt 26. november 2015.
2. ↑  «Klart for rødt styre i Gjøvik». *NRK*. Besøkt 26. november 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Bjørn Iddberg hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Bjørn Iddberg hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Kåre Haugen** | **Gjøviks ordfører**(2007–2019) | Etterfølger:**Torvild Sveen** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
> beretningen om en ung nordmanns vandring over jorden; en sang om hans tvil og hans tro, om hans usikkerhet og hans famlende lengsel, om bylten av skjensel og drømmen om ry
> 
> 
> fra romanens forord
> 
> 

***Lasso rundt fru Luna*** er en roman av den norske forfatteren Agnar Mykle, utgitt i 1954.

Handlingen utspiller seg på tre tidsplan. Fra et nåtidstidsperspektiv ser hovedpersonen Ask Burlefot tilbake på sin tid som ung handelsskolebestyrer i en småby i Nord-Norge. Tilbakeblikk til oppvekst og gymnasår utgjør det tredje tidsplanet. Litteraturhistorikeren Øystein Rottem karakteriserer romanen som en «dannelsesroman med omvendt fortegn»: den handler om oppbruddet og tilværelsen i det fremmede, men også om det umulige i å «vende hjem». Hovedpersonen har brent alle broer og kommet til en bitter erkjennelse av sin annerledeshet.

I oppfølgerromanen *Sangen om den røde rubin* (1956) følger vi hovedpersonen som student ved Norges Handelshøyskole. Begge romanene vakte betydelig oppsikt i samtiden for sine direkte og amoralske skildringer av seksualitet.

Referanser
----------

1. ↑  Øystein Rottem. *Norges litteraturhistorie*, Bd 6. 1995. s 309
**Wirich Philipp von Daun** (født 19. oktober 1669 i Wien, død 30. juli 1741 i Wien) var en østerriksk feltmarskalk i den spanske arvefølgekrigen, og far til den langt mer kjente Leopold Josef Graf Daun.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Wirich Daun stammet fra adelsslekten Daun, som i lang tid hadde vært i besittelse av borgen og landsbyen Daun i Eifel ved Koblenz og som var blitt opptatt i riksgrevestanden i 1643. Hans far, Wilhelm Johann Anton Graf Daun (1621–1706), var trådt i østerrikst tjeneste i 1657 og ble i 1694 festmarskalk. Moren var Anna Maria Magdalena Gräfin von Althann (1635–1712). Hans søsken var Heinrich Dietrich Martin Joseph Graf Daun, keiserlig feltmarskalk og hoffkrigsråd (1678–1761), og feltmatrskalkløytnant Heinrich Richard Lorenz Graf Daun (1673–1729).

### Militær

Wirich Philipp von Daun begynte sin militære løpebane i farens regiment.

Wirich tjente i den spanske arvefølgekrigen under Eugene av Savoie, og utmerket seg i forsvaret av Torino i 1706. Han beleiret og erobret også Gaeta den 30. september 1707.

Etter krigen, i 1713, ble han den første østerrikske stattholder i Napoli. I 1718 tapte han slaget ved Milazzo under Kvadrupelalliansekrigen, da Spania invaderte naboområdet Sicilia.

Fra februar til oktober 1725 var han midlertidig guvernør i De østerrikske Nederlandene. Han skulle forberede ankomsten til den den nye guvenrøren, erkehertuginne Maria Elisabeth av Østerrike, søster til keiser Karl VI av Det tysk-romerske riket. Situasjonen i De østerrikske Nederlandene var særdeles vanskelig etter vanstyret til den tidligere fullmektige, ministeren Hercule-Louis Turinetti, marki av Prié. Daun nøt godt av den positive stemningen etter at Prié forsvant. Han gjennomførte en reform av den militære organiseringen og administrasjonen av De sørlige Nederlandene, hvor han innlemmet den eksisterende «belgiske» arméen i keiserstyrkene.

Fra 1725 til 1736 var han guvernør i hertugdømmet Milano.

Von Daun døde i Wien, og ble gravlagt i Georgskapelle i Augustinerkirche sammen med sønnen sin.

Referanser
----------

1. 1 2   GeneaStar, oppført som Wirich Philipp Von Und Zu Daun, GeneaStar person-ID vonwirich[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Genealogics[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* (de) von Janko: «Dhaun: Wirich Philipp Lorenz Graf D. v. Thiano». I *Allgemeine Deutsche Biographie* (ADB). Bind 5, Duncker & Humblot, Leipzig 1877, s. 115.
* (de) Heinrich Benedikt: «Wirich Philipp von und zu Daun.» I *Neue Deutsche Biographie* (NDB). Bind 3, Duncker & Humblot, Berlin 1957, ISBN 3-428-00184-2, s. 529 f. (digitalisering).
* Felix Czeike: *Historisches Lexikon Wien.* Band 1: *A – Da.* Kremayr & Scheriau, Wien 1992, ISBN 3-218-00543-4, S. 619.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Hoffråd** var i eldre tider en tittel på personer, embedsmenn og institusjoner. Den tyske benevnelsen *Hofrat* eller *Reichshofrat* ble benyttet i det hellige romerske rike av den tyske nasjon om en domstol som ble opprettet mellom 1519 og 1559. Den var en revisjonsinstans som stod over regjeringen og kamrene. Ved siden av den såkalte *Reichskammergericht* i Wetzlar var *Reichshofrat* aktiv som en domstol i keiserlige saker. Med slutten av det tysk-romerske rike i 1806 opphørte også domstolen. 

I Østerrike overlevde tittelen *Hofrat* frem til slutten av keiserriket Østerrike-Ungarn og andre verdenskrig. Den ikke-akademiske tittelen *Hofrat* blir i Østerrike fortsatt tildelt embedsmenn av Østerrikes president. 

I Sverige ble benevnelsen *hovråd* i eldre tider benyttet om personer som var virksomme innenfor det kongelige hoffet. Den ble brukt om en rådgivende forsamling hos herskeren, eller andre enkeltpersoner med varierende oppgaver innenfor hofforvaltningen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Wintersun** er et episk melodisk death metal-band fra Finland med folk metal-innflytelse.

Historie
--------

Bandet ble stiftet i 2004 av Jari Mäenpää som tidligere spilte i Ensiferum. Det første Wintersun albumet var ment for å være et sideprosjekt til ex-Ensiferumer Jari Mäenpää. Uheldigvis var Ensiferum Europa Tur på samme tid som innspillingen til det første Wintersun albumet. Mäenpää Ble tvunget til å velge mellom Wintersun's plateinnspilling eller Ensiferum Europa Tur; han valgte Wintersun og ble tvunget til å forlate Ensiferum. Wintersun var produsert alene av Jari Mäenpää, med kun en gjeste-trommeslager (Kai Hahto). Jari hadde spilt inn vokal, bass, gitar og synth alene. 13. september 2004 ble det første albumet lansert gjennom Nuclear Blast Records.

Ifølge bandets hjemmeside ble albumet «Time» spilt in på Sonic Pump Studios i mai 2006. Mixingen var ment til å bli ferdig i løpet av 2006, men det ble utsatt til mai 2007. I april 2007 ble enda en utsettelse annonsert, så albumets utgivelse ble utsatt til 2008.

Bandmedlemmer
-------------

* Jari Mäenpää – vokal, gitar og keyboard
* Teemu Mäntysaari – gitar (også i Imperanon)
* Jukka Koskinen – bass (også i Norther)
* Kai Hahto – trommesett (også i Rotten Sound og Nightwish)

### Tidligere medlemmer

* Oliver Fokin – gitar (nå i Ensiferum)

Diskografi
----------

* 2004 – Wintersun
* 2012 – Time Part I

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Wintersun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Wintersun på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Wintersun på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Wintersun på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Wintersun på Encyclopaedia Metallum Rediger på Wikidata

* (en) Wintersun på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) Wintersun på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Wintersun på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Wintersun på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Wintersun på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Alfthan Vogt Brocklesby Juel** (født 27. september 1857 på Tangen, død 24. februar 1937 i Drammen) var en norsk overrettssakfører, genealog og museumsmann, som stiftet Drammens Museum i 1908.

Han var sønn av trelasthandler Iver Albert Juel. Blant hans faddere ved dåpen var John Collett Falsen og Christian Selmer, og han var oppkalt etter tre av farens ungdomsvenner fra handelsakademiet i Hamburg. Han ble cand.jur. i 1881 og var edsvoren fullmektig hos sorenskriveren på Ringerike, Axel Nicolai Rosenkrantz Segelcke. Fra 1883 var han overrettssakfører (advokat) i Drammen. Han var forretningsfører for Drammens overformynderi 1884–1919 og en periode konstituert som overformynder. Han var forstander for kjøpmann Peder Sebergs legat 1894–1930, formann i Drammens lignings- og overligningskommisjon og medlem av Drammens Privatbanks representantskap. Han stiftet Drammens Museum sammen med Tord Pedersen og testamenterte mye av sin formue til dette. Han var også styreleder for Drammens Museum i 20 år.

Han var også en interessert genealog og personalhistoriker, og utgav flere slekts- og personalhistoriske arbeider. Han etterlot seg også mange utkast til stamtavler over Drammensfamilier, som tilhører Drammens Museum. Han var styremedlem i den norske avdeling av Samfundet for Dansk-Norsk Genealogi og Personalhistorie fra 1920.

Han ble gift i 1886 med Helen Heyerdahl.

Det henger et maleri av ham på Drammens Museum. Han samlet materiale, møbler mm. fra sin egen slektshistorie og testamenterte dette til Drammens Museum.

Publikasjoner
-------------

* *Familiene Kiøsterud, Simers, Omsted, Muus og Lyche*, 1926
* *Drammensfamilien Smith*, Trondheim 1934
* Einar Juel og Elisa Tandberg: *Familien Juel fra Skoger og Drammen med enkelte kognater; efter optegnelser av avdøde A. Juel*. Oslo 1937. 146 s.

Referanser
----------

1. ↑   byleksikon.drmk.no[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* *Studenterne fra 1875*, s. 62
* *Drammens Tidende* nr. 168, 1927
* Nekrolog, *Drammens Tidende*, 25. februar 1937

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
Den **hydrostatiske ligningen** er en ligning for å regne ut hvordan lufttrykket (eller lufttettheten) endrer seg med høyden. Den baserer seg på en ikke veldig realistisk forenkling om at temperaturen ikke er avhengig av høyden. Men ligningen stemmer likevel ganske bra med de faktiske trykk- og tetthetsvariasjonene vi har i jordatmosfæren opp til en høyde på omtrent 140 km. 

{\displaystyle \rho =\rho \_{0}e^{-z/h}\,}
eller

{\displaystyle P=P\_{0}e^{-Mg\_{0}z/(RT)}}
der *h* er skalahøyde, *ρ* (rho) er tetthet, *P* er lufttrykk, {\displaystyle P\_{0}} er lufttrykket ved bakken (Gjennomsnittlig trykk ved havninvå er 1013,25 hPa), *M* = 0,029 kg mol-1 (massen av 1 mol luft), *R* = 8,314 J K-1 mol-1 er gasskonstanten, *T* er temperatur, {\displaystyle g\_{0}} er tyngdeakselerasjonen (rundt 9,81 m s-2 avhengig av hvor på jorden man er) og *z* er høyden over jordoverflaten.

Ved å bruke de samme prinsippene kan ligningen over løses med tanke på høyden som en funksjon av trykket. Denne ligningen kalles hypsometrisk ligning.

Som en tommelfingerregel avtar trykket med omtrent 1 % når høyden øker med 80 m. En annen tommelfingerregel er at tettheten blir halvert etter 6000 m i troposfæren og for hver 15000. meter i stratosfæren.

Utledning
---------

Den hydrostatiske ligningen kan utledes ved å bruke den ideelle gassloven:

{\displaystyle \rho ={\frac {MP}{RT}}}
Man tenker seg at trykket er hydrostatisk:

{\displaystyle dP=-\rho g\,dz\,}
Ved å sette den første ligningen inn i den andre får vi: 

{\displaystyle {\frac {dP}{P}}=-{\frac {Mg\,dz}{RT}}}
Integrerer vi dette uttrykket fra overflaten til høyden *z*, får vi den hydrostatisk ligningen: 

{\displaystyle P=P\_{0}e^{-Mgz/RT}\,}
I denne ligningen er *R* gasskonstanten, og leddet {\displaystyle RT/Mg} gir skalahøyden
(omtrent 7,4 km i troposfæren).

Kjemisk fordeling
-----------------

Den hydrostatiske ligningen kan også brukes til å estimere fordelingen av forskjellige kjemiske stoffer i atmosfæren. Under turbopausen er den relative kjemiske sammensetningen i atmosfæren så godt som konstant, slik at skalahøyden omtrent er den samme for alle kjemiske stoff. Over turbopausen begynner den kjemiske sammensetningen å variere med høyden fordi forskjellige kjemiske stoffer har forskjellig skalahøyde.
Hyfer fra sopp i slekten *Penicillium*  Foto: Y\_tambe  
**Hyfer** er tynne trådlignende strukturer bestående av en eller flere celler. Fordi de minner om tråder, og er vanlig hos sopp, kalles de også **celletråder**, og **sopptråder**. Hos de fleste sopper danner hyfene sammenflettede strenger i et forgrenet nettverk, kalt mycel. Strålebakterier (Actinobacteria) er den eneste kjente livsformen utenfor soppriket som har hyfer.

Stoffomsetning
--------------

Mycelet vokser og trenger inn i nærliggende materiale, og sørger for at stoffer fordøyes og gjøres tilgjengelig som næringsstoffer før de føres inn i organismen.

Soppen kan få disse næringsstoffene fra en vertsplante ved at den lever i et symbiotisk forhold til verten. Dette symbiotiske forholdet kalles mykorrhiza eller sopprot. Nedbrytersopper bryter ned et dødt eller døende materiale og slike sopper kalles sapotrofe. Snyltesopper er parasitter som skader og dreper den levende verten de vokser på.

Fordi hyfenes cellevegger lett gjennomtrengelige for vann, er de svært sårbare for å tørkes ut. De trives derfor bare i fuktige miljøer.

Oppbygning
----------

Det vi i dagligtale kaller sopp, fruktlegemene hos stilksporesopper og sekksporesopper, er vanligvis en liten del av den egentlige soppen, og er dannet av tett sammenvevde hyfer.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Hyfer i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 31. august 2022

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hyphae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Alfredo Zamudio** (født 22. oktober 1960 i Santiago, Chile) var i perioden 2016-2022 leder for Nansen Fredssenter på Lillehammer. Han leder nå senterets dialogarbeid i Chile. Senteret arbeider med dialog som metode for å bilegge konflikter. Zamudio var tidligere direktør for Internal Displacement Monitoring Center, i Geneve. Zamudio har erfaring fra internasjonalt arbeid fra organisasjoner som Flyktninghjelpen, Røde Kors og FNs høykommissær for flyktninger (UNHCR).

Han arbeidet som internasjonal ekspert på beskyttelse i Colombia 2010–2011. Fra 2007–2011 ledet han Flyktninghjelpens nødhjelpsinnsats på Timor-Leste, et arbeid han ble tildelt Orden av Timor-Leste for. I perioden 2005–2006 arbeidet han i Kalma flyktningleir i Darfur, Sudan.

Zamudio har arbeidet med integrasjon, menneskerettigheter og sosiale spørsmål i Norge og har tidligere vært leder for Human Rights Foundation (1995–1997) og rådgiver i Oslo kommune, Norges Røde Kors og kommunaldepartementet. Zamudio har en mastergrad i offentlig administrasjon fra Harvard Kennedy School of Government, og var non-resident fellow ved Carr senter for menneskerettighetspolitikk ved Harvard.

Han har også vært vara-representant til Stortinget for SV i perioden 1997–2001.

Kilder
------

* 
* 
*

Eksterne lenker
---------------

* (no) Alfredo Zamudio hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Alfredo Zamudio hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
| Dannelsen av Storbritannia |
| --- |
| Wales’ flagg Englands flagg   Rhuddlan-statuttene (1284)
Wales’ flagg Englands flagg   Laws in Wales Acts (1535–42)
Englands flagg Skottlands flagg   Acts of Union (1707)
Storbritannias flagg Irlands flagg   Act of Union (1801)
Storbritannias flagg Irlands flagg   Government of Ireland Act (1920)
Storbritannias flagg Irlands flagg   Den anglo-irske traktat (1921)
Storbritannias flagg   Royal & Parliamentary Titles Act (1927) |

Statuttene ble nedfelt i Rhuddlan Castle
**Rhuddlan-statuttene** var et sett statutter med lovs kraft som ble nedfelt 3. mars 1284 av Edvard I av England etter hans erobring av Wales. 

De har navn etter stedet hvor de ble undertegnet, Rhuddlan Castle i det nordlige Wales, som var bygget som en av festningene i Edvard Is «jernring» av festninger under felttoget mot waliserne. 

Etter Llywelyn ap Gruffydds nederlag i 1282 kontrollerte Edvard I Wales, og innlemmet det i praksis i kongeriket England. Han begynte så tiltak, militære og sivile, for å pasifisere området. 

Statuttene delte Llywelyns rike Gwynedd i tre deler: Anglesey, Merioneth og Caernarvon. De innførte også det engelske lovsystemet, og åpnet for at kongen kunne utnevne embetsmenn i Wales, som sheriffer, bailiffer og likskuemenn. Det ble også opprettet nye embeter, *justice* og *chamberlain*, som assistanse til sheriffen. 

En del walisiske sedvanelover ble bevart, som detaljene i arveretten. Marcher Lordene fikk beholde det meste av sin uavhengighet, slik de hadde hatt det før erobringen. 

Statuttene var virksomme frem til 1536, da de ble erstattet av Henrik VIIIs *Law in Wales Acts*.
**Nagara sutta** er en buddhistisk tekst (sutra) som er en del av pāḷikanonen til skolen Theravāda. Der utgjør den Nidanavagga 12, Nidanasamyutta 65, blant Majjhimanikaya («de mellomlange avhandlinger») i Sutta pitaka.

Teksten er også bevart i en versjon på sanskrit, som ble oppdaget i den sentralasiatiske byen Turfan.

Teksten er formet som en fortelling av Buddha. Der beretter han om sin tilstand før opplysningen, hvordan han hadde bekymringer for fødsel, sykdom og død i verden, og hvordan han oppdaget de betingelser som førte til deres opphør. Han beskriver dette som en lignelse om en reisende som vandrer gjennom en skog og oppdager en urgammel og forlatt by. Den reisende kunngjør sin oppdagelse for kongen, som sørger for å restaurere byen. Den gamle byen blir brukt som et symbol på en urgammel vei, som opplyste har vandret på i uminnelige tider forut for Buddha, og restaureringen av byen symboliserer etableringen av det buddhistiske samfunn.

Litteratur
----------

* Tripāṭhi, C (1962). *Sanskrittexte as den Turfanfunden. iii, Fünfundzwanzig Sūtras Des Nidānasaṃyukta' in Sanskrittexte aus den* ... Berlin: Akademie-Verlag, 1962

Eksterne lenker
---------------

* A Sanskrit problem, Sujato's blog, besøkt 15. februar 2014
* Oversettelse fra sanskrit på suttanet
**Rhygyfarch ap Sulien** (født ca. 1056, død 1099), tidvis anglifisert som *Ricemarch*, var en walisisk biskop i St. Davids, i tillegg en lærd og forfatter. Han skrev den standardiserte helgenbiografien over sankt David av Wales, *Vita Davidis*, men den ble oversatt fra latin til morsmålet walisisk senere i middelalderen som *Buchedd Dewi*. Boken gjorde mye for å fremme kulten til sankt David i Wales.

Rhygyfarch var den eldste sønnen til Sulien som var biskop ved St. Davids. Rhygyfarch etterfulgte sin far som biskop i 1088. Han skal ha hatt en bror ved navn Ieuan ap Sulien. Rhygyfarch skrev også et annet manuskript, *Sallwyr Rhygyfarch*, blant annet med oversettelser fra hebraisk fra en gang rundt 1079. Dette manuskriptet er i dag oppbevart ved biblioteket på Trinity College i Dublin.

Rhygyfarch skrev også et klagedikt over normannerne i Ceredigion. Han skrev *Vita Davidis* en gang rundt 1094 i den hensikt å beskytte bispedømmet i St. Davids fra å bli underlagt den engelske erkebiskopen av Canterbury.

Litteratur
----------

* Evans, D. Simon: *Buched Dewi* (Caerdydd, 1959). Innledningen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Rhyl** (walisisk **Y Rhyl**) er en kystby ved Irskesjøen i Denbighshire, Wales. Den ligger ved elven Clwyds munning, og var tidligere et elegant viktoriansk feriested. Etter andre verdenskrig kom mange tilreisende fra Liverpool og Manchester, noe som førte til store forandringer for byen og omegnen. 

Rhyl Football Club vant mesterskapet i Welsh Premier League, Welsh Cup og Welsh League Cup i sesongen 2003/2004. De kom til finalen i FAW Premier Cup samme sesong. 

Tidligere var byens mest kjente bygning Rhyl Pavilion, en elegant bygning med fem kupler. Den ble revet i 1970-årene, og den mest iøynefallende bygningen er nå det 80 meter høye Sky Tower som åpnet i 1993. I september 2005 var det frykt for at tårnet skulle rase under uvær, men det klarte seg. Strandpromenaden er den viktigste gaten, og det ligger en rekke turistfasiliteter langs den. 

Strand og by
Stranden er populær, selv om vannet har en utpreget brunfarge. Dette skyldes antagelig gjørme fra elven Clwyd som føres ut i bukten, og til tross for farger holder vannet de renhetskrav som stilles for badestrender. 

Rhyl var vertskap for det nasjonale Eisteddfod i 1892, 1904, 1953 og 1985, samt en uoffisiell nasjonal Eisteddfod i 1870. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** GeoNames **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Alberto Marcellin** (født 10. april 1920 i Laval di Pragelato i provinsen Torino) er en tidligere italiensk alpinist. Fra 1937 til 1953 kjørte han på det italienske landslaget. I 1937 og 1946 ble han italiensk mester i utfor.

Den utdannede skilæreren vant sitt første store renn da han ble italiensk mester i Gröden i 1937. Året etter kom han på fjerdeplass i slalåm i Lauberhornrennene. 

Han deltok to ganger i ski-VM: under VM 1939 i Zakopane ble han beste italiener i kombinasjonen med en 10.-plass. I utfor og slalåm kom han på henholdsvis 10.- og 9.-plass. Bedre gikk det to år senere, da VM ble arrangert i Cortina d’Ampezzo, der han oppnådde medaljer i alle tre disiplinene. I utfor og kombinasjonsøvelsen tok han sølv, begge ganger bak tyske Josef Jennewein, mens han tok bronseplassen i slalåm. Etter andre verdenskrig avgjorde det internasjonale skiforbundet (FIS) at dette verdensmesterskapet ikke kunne regnes for gyldig, siden flere nasjoner på grunn av de politiske omstendighetene ikke hadde anledning til å delta. Alle medaljer mistet sin offisielle status.

I 1946 ble Marcellin for andre gang italiensk mester i Madesimo. I løpet av karrieren deltok han i ca. 1000 skirenn.

Litteratur
----------

* *Enciclopedia degli sport e degli atleti. Vol. 5*, 2. opplag, 1965
**85. hovedsenter for spesielle tjenester (GTsSS)** (engelsk: Special Service Main Center) (Russisk:85-й главный центр специальной службы-Военная часть 26165) – FPN 26165 var en del av GUs sjette direktorat   og er lokalisert i Komsomolskij prospekt, sentralt i Moskva.
Ved siden av SIGINT-tjenester er enheten kjent for hacking og planting av skadevare, som Drovorub.

### Dataangrep mot Stortinget

Den 24. august 2020 varslet Stortinget om at de folkevalgte var blitt utsatt for et stort dataangrep hvor E-poster, kontonumre, personnumre, bankinformasjon og andre personopplysninger fra ansatte og stortingspolitikere ble stjålet i et omfattende dataangrep. Russland ble senere tillagt skyld for angrepet.

Referanser
----------

1. ↑  Roland Oliphant (4. oktober 2018). «What is Unit 26165, Russia's elite military hacking centre?». *telegraph.co.uk*. Besøkt 30. mai 2020.
2. ↑  Michael Schwirtz (8. oktober 2019). «Top Secret Russian Unit Seeks to Destabilize Europe, Security Officials Say». *nytimes.com*. Besøkt 30. mai 2020.
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Kilder
------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
**Rhopalomutillinae** er en gruppe av insekter i familien maurvepser (Mutillinae) i ordenen vepser. I Europa er det funnet fire arter.

Utseende
--------

Små, avlange maurvepser, fint og kort hårete. Som vanlig hos denne familien er det stor forskjell i utseende mellom kjønnene. Hannene er fullt vingede, gjerne svarte, med en tydelig "stilk" mellom for- og bakkropp (propodeum og gaster). Hunnene er vingeløse, kan minne om kortbeinte maur, gjerne rødlige på farge, kroppsformen langstrakt sylindrisk. På bakkroppen er det fire ryggplater, den andre av disse er nesten like langt som de andre tre til sammen. Hannene er også betydelig større enn hunnene (over 5 millimeter for hannene, 2-3 millimeter for hunnene).

Levevis
-------

Larvene utvikler seg som ektoparasitter npå larver eller pupper av andre insekter, mest Vepser. Under paringen bærer den store hannen den lille hunnen med seg, også i flukt.

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i Afrika og Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Orden vepser (vepser, humler, bier og maur) (Hymenoptera)
	+ Underorden stilkvepser (Apocrita)
		- delgruppe broddvepser (Aculeata)
			* Overfamilien Vespoidea
				+ Familien maurvepser, Mutillidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **Rhopalomutillinae** Schuster, 1949
						* Slekten *Rhopalomutilla* André, 1901

Kilder
------

* Simon van Noort (uten dato) WaspWeb - Afrotropical Rhopalomutillinae
* insectoid.info - oversikt over slektene[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rhopalomutillinae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Rhopalomutillinae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata