recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sentralt stedsnavnregister** (**SSR**) er Norges nasjonale register for skrivemåten av stedsnavn i offentlig bruk. Registret vedlikeholdes av Kartverket i henhold til § 14 i lov om stadnamn.

Stedsnavn og navneform som vises på digitale og analoge kart, samt nettjenester som yr.no stammer fra Sentralt stedsnavnregister-data. 

Det er Kartverket selv som har ansvaret for å formidle dataene. Fra mars 2013 er datagrunnlaget kostnadsfritt tilgjengelig for nedlastning. Oppslag i SSR kan gjøres i Kartverkets tjeneste Norgeskart.

Stedsnavn i de norske polarområdene fastsettes av Norsk Polarinstitutt, og finnes i databasen Stadnamn i norske polarområde.

Se også
-------

* Toponymi

Referanser
----------

1. ↑  «Stadnamn/stedsnavn». *Kartverket*. 24. oktober 2012. Besøkt 23. januar 2020.
2. ↑  «Lov om stadnamn (stadnamnlova) - - Lovdata». *lovdata.no*. Besøkt 23. januar 2020.
3. ↑  Jørgenrud, Marius (20. mars 2013). «Kartverket frigir stedsnavn». *Digi.no* **(norsk)**. Besøkt 23. januar 2020.
4. ↑   Norgeskart stedsnavn
5. ↑  «Polare stadnamn». *Norsk Polarinstitutt*. Besøkt 16. april 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Kartverket
* Informasjon om Sentralt stedsnavnregister
* Laste ned alle kartdata i fra Sentralt stedsnavnregister
NIST Industrial Control Security Testbed.
Et **sentralt driftsanlegg** eller **sentralt driftsovervåkningsanlegg** (**SD-anlegg**) er en fellesbetegnelse på et samlet elektronisk system til styring og overvåking av et automatisk anlegg, for eksempel et produksjonsanlegg på en fabrikk, et vannverk, et kraftverk eller et kloakkanlegg.

Mange forskjellige enheter kan være tilknyttet et SD-anlegg, men det består normalt av en eller flere PLC-er og et system for overordnet styring, kontroll og datainnsamling (SCADA). PLC-en er enheten som styrer selve prosessen, men den har normalt ikke eget brukergrensesnitt.

SCADA-systemet er operatørens grensesnitt til prosessen. Det kan bestå av en eller flere SCADA-er som samler inn prosessinformasjon fra PLC-ene og gir operatøren tilgang til informasjonen via en eller flere klienter.

Se også
-------

* Operatørpanel

Referanser
----------

1. ↑  NIST Manufacturing Engineering (2008).NIST Programs of the Manufacturing Engineering Laboratory. March 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** NKC
 |
Surnadalsøra
**Surnadalsøra** er et tettsted i Surnadal kommune på Nordmøre i Møre og Romsdal, ved utløpet av elva Surna.

Statistisk sentralbyrå definerer Skei og Surnadalsøra som ett sammenhengende tettsted som pr. 1. januar 2006 hadde 2.256 innbyggere. Skei/Surnadalsøra og Glærem er de eneste tettstedene i Surnadal kommune. 

Fram til om lag 1970 var Surnadalsøra Surnadals kommunesenter og distriktetes handelssentrum og «havneby» med et tydelig bymessig preg. Stedet var viktig som gjennomfartsåre for reisende, utskipningshavn og handelssted. I dag er dette et bygningsmiljø hvor først og fremst trehusene fra tidlig på 1900-tallet gjør seg gjeldende. Plassmangel gjorde at ekspansjon og nybygging som ble nødvendig etter andre verdenskrig skjedde på Skei. Samtidig skjedde en generell overgang i samfunnet fra båttransport til transport på landeveien, noe som også talte for videre utbygging på Skei.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
St. Patricks flagg er et historisk flagg med tilknytning til Irland under britisk styre, og dermed også til den anglikanske Church of Ireland og den anglo-irske herskende klassen.
**Anglo-irsk** var en betegnelse på den sosialt privilegerte klassen i Irland, hvor medlemmene av denne klassen var etterkommere av de store landeierne og øvre lag av det protestantiske presteskapet og embetsstanden, særlig fra 1600-tallet, 1700-tallet og 1800-tallet. Disse hadde ofte familiebakgrunn fra den engelske overklassen og var medlemmer av den anglikanske kirke, eller i noe mindre grad til andre kirker med utspring i England, som metodister. 

Imidlertid ble ikke benevnelsen «anglo-irsk» benyttet om presbyterianere i Irland, da disse som oftest hadde skotsk bakgrunn. 

Benevnelsen «anglo-irsk» ble brukt helt fram til victoriatiden, som betegnelse på en klasse som både religiøst, sosialt og kulturelt lå tett innpå den engelske overklassen.

**Anglo-irsk** er også brukt som en benevnelse på de formelle kontaktene, forhandlingene og avtaleverket mellom Storbritannia og Irland. Blant disse er Den anglo-irske traktat fra 1921 og Den anglo-irske avtale fra 1985 og det ango-irske toppmøtet som møtene mellom den britiske statsministeren og den irske statsministeren blir kalt.

Referanser
----------

1. ↑  Daniel Hack, *Inter-Nationalism: 'Castle Rackrent' and Anglo-Irish Union* *NOVEL: A Forum on Fiction* **29**(2), 145-164 (1996).
2. ↑  *The Anglo-Irish*, Fidelma Maguire, University College Cork Arkivert 2. mai 2006 hos Wayback Machine. och Donnchadh Ó Corráin

Se også
-------

* Artikler om anglo-irer på Wikipedia på bokmål
**Asiasyken** (eller asiainfluensaen) var etter spanskesyken den nest verste influensapandemien på 1900-tallet. Den ble utløst av influensaviruset A/Singapore/1/57 (H2N2). Asiainfluensaen brøt ut i 1957 og hadde antagelig sitt utspring i Folkerepublikken Kina. Det anslås at den i årene 1957–1958 kostet mellom én og to millioner mennesker livet.

Asiainfluensaen ble utløst av en virussubtype som ved «antigenshift» var oppstått fra en kombinasjon av et menneskelig virus og et fjærkrepest-virus.

A/H2N2 smittet lett fra menneske til menneske og forårsaket frem til 1968 årlige nye influensainfeksjoner. Etter dette ble H2N2 «avløst» av subtype A/H3N2. A/H3N2 forårsaket i 1968 pandemien som gikk under navnet hongkonginfluensaen.

Referanser
----------

1. ↑  New Scientist 13. april 2005: *Pandemic-causing 'Asian flu' accidentally released*
2. ↑  Jeffrey Greene, Karen Moline (2006): *The Bird Flu Pandemic.* ISBN 0312360568

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
Et **palindromprimtall** er primtall som også er et palindrom, altså at det er det samme forlengs som baklengs.
Noen slike er:

2, 3, 5, 7, 11, 101, 131, 151, 181, 191, 313, 353, 373, 383, 727, 757, 787, 797, 919, 929, 10301, 10501, 10601, 11311, 11411, 12421, 12721, 12821, 13331, 13831, 13931, 14341, 14741, 15451, 15551, 16061, 16361, 16561, 16661, 17471, 17971, 18181, 18481, 19391, 19891, 19991
Alle palindromprimtall, unntatt 11, består av et oddetalls sifre, fordi alle tallpalindrom bestående av et partalls sifre, etter delelighetsregelen alltid er et produkt av 11. Det er ikke kjent om det er uendelig mange palindromprimtall i titallsystemet. Det høyeste kjente primtallet er (september 2010) 10200000 + 47960506974×1099995 + 1, funnet av Bernardo Boncompagni.

På den andre siden er det kjent at nesten alle tallpalindrom er sammensatt, og det gjelder for alle grunntall.

Pr definisjon regnes ikke palindromprimtall som llatmirp.

I totallsystemet inkluderer palindromprimtallene både Mersenne- og Fermat-primtallene. Alle disse palindromprimtallene unntatt 11 (3 i totallsystemet) har et oddetalls sifre, da igjen alle med et partalls sifre kan deles med 3. Rekkefølgen med slike binære palindromprimtall (A117697, A016041) starter slik:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Totallsystemet: | 11, | 101, | 111, | 10001, | 11111, | 1001001, | 1101011, | 1111111, | 100000001, | 100111001, | 110111011, | 10010101001, | … |
| Titallsystemet: | 3, | 5, | 7, | 17, | 31, | 73, | 107, | 127, | 257, | 313, | 443, | 1193, | … |
|

Referanser
----------

1. ↑  Chris Caldwell. «The Top Twenty: Palindrome» **(engelsk)**. Besøkt 16. juli 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld
 |
Tilnærmet dagens spredning av anglo-frisisk språk i Europa  

**Anglisk**
██ Engelsk

██ Skotsk

**Frisisk**
██ Vestfrisisk

██ Nordfrisisk

██ Saterfrisisk

Skraverte felt indikerer hvor flerspråklige områder er vanlige.
**Anglo-frisiske språk** er en gruppe vestgermanske språk som består av gammelengelsk, gammelfrisisk og deres etterkommere som engelsk og frisisk. Underinndelinga av den anglo-frisiske språkgruppa er:

* Anglo-frisisk
	+ Anglisk
		- Engelsk
		- Skotsk
		- Yola (utdødd)
	+ Frisisk
		- Vestfrisisk
		- Østfrisisk
		- Nordfrisisk

Anglo-frisiske språk skiller seg fra andre vestgermanske språk ved flere lydendringer: den nordsjøgermanske (eller ingvaeoniske) nasale spirant-lov,[1] anglo-frisisk pusting,[2] og palatalisering (lydendring) av /k/:

* Engelske *cheese* (ost) og vestfrisiske *tsiis*, men nederlandske *kaas*, nedertyske *kees*, og tyske *käse*.
* Engelske *church* (kirke) og vestfrisiske *tsjerke*, men nederlandske *kerk*, nedertyske kerk eller *kark*, og tyske *kirche*,

Tidlige anglo-frisiske og gammelsaksiske språksamfunn bodde nært nok sammen til å danne et lingvistisk veikryss, hvilket er hvorfor de deler en del av de trekkene som ellers er typisk for anglo-frisiske språk.[3] Til tross for deres felles opprinnelse har imidlertid engelsk og frisisk utviklet seg meget avvikende fra hverandre, i stor grad til omfattende innflytelse fra norrønt og normannisk innflytelse på engelsk, og tilsvarende nederlandsk og nedertysk innflytelse på frisisk. Det har ført til at frisisk nå har mye til felles med nederlandsk og tilstøtende nedertyske dialekter, noe som fører det inn i det vestgermanske dialektenheten mens engelsk har en sterkere nordgermansk og romansk innflytelse enn språkene på det europeiske fastlandet.

Referanser
----------

1. ↑  The Info List - Ingvaeonic Nasal Spirant Law
2. ↑   «Old English -Anglo-Frisian Brightening and Restoration of /A/» (PDF), *kul.pl*
3. ↑   Den tyske lingvisten Friedrich Maurer avviste anglo-frisisk som en historisk undergruppe av germanske språk. Isteden foreslo han nordsjøgermansk eller ingvaeonisk, et felles opphav til gammelfrisisk, angelsaksisk (gammelengelsk) og gammelsaksisk.

Litteratur
----------

* Maurer, Friedrich (1942): *Nordgermanen und Alemannen: Studien zur Sprachgeschichte, Stammes- und Volkskunde*, Strasbourg: Hünenburg.
* Euler, Wolfram (2013): *Das Westgermanische* (West Germanic: from its Emergence in the 3rd up until its Dissolution in the 7th Century CE: Analyses and Reconstruction).tysk med engelsk sammendrag, Verlag Inspiration Un Ltd. London/Berlin, ISBN 978-3-9812110-7-8.
* Ringe, Donald R. & Taylor, Ann (2014): *The Development of Old English - A Linguistic History of English*, vol. II, Oxford, ISBN 978-0199207848.
**Nayarit** er en av de mindre av Mexicos 31 delstater, og er en kyststat mot Stillehavet som også grenser til Sinaloa, Durango og Zacatecas mot nord og nordøst, og mot Jalisco i sør. Hovedstaden heter Tepic. Arealet er på 27 815 km², og befolkningstallet er på litt over én million mennesker.

Navnet
------

Navnet kommer av nahuatl og betyr sønn av guden i himmelen og på sola.

Geografi
--------

Det meste av Nayarit er lavland langs stillehavskysten, med mange fine strender og flere laguner i kystområdet. Området gjennomstrømmes av flere korte elver. Utenfor kysten ligger øygruppa Islas Marías og flere andre mindre øyer. Mot øst stiger landet mot fjellkjeden Sierra Madre Occidental, blant annet finnes flere sloknede vulkaner i delstaten. Klimaet er tropisk på kystsletta, med regntid på sommeren. Temperaturen avtar med høyden.

Befolkning
----------

De aller fleste innbyggerne i Nayarit tilhører Mexicos største befolkningsgruppe, mestisene, som er en blanding av spansktalende og urfolk. To urfolkskulturer står imidlertid sterkt i delstaten, huichol-folket med ca. 17 000 individer, og cora-folket med ca. 16 000 individer. I tillegg finnes det noen andre mindre grupper. Urfolksgruppene finnes først og fremst i avsidesliggende deler av delstaten. 

Befolkningsøkningen, som tidligere var sterk, er nå dempet på grunn av stor utvandring til Baja California og Canada.

Økonomi
-------

Nuevo Vallarta, Nayarits del av feriestedet Puerto Vallarta
Jordbruk er viktig i delstaten, og blant annet dyrkes det sukkerrør, bananer og tobakk. Turismen spiller en stadig større rolle. Ett av Mexicos største badesteder, Puerto Vallarta, ligger dels i Nayarit, dels i Jalisco. Lenger nord ligger San Blas, som også er et viktig badested.

Interessant i Nayarit
---------------------

De fleste turistene kommer for å oppleve de flotte strendene. I tillegg ønsker mange å besøke Mexcaltitán, også kalt Mexicos Venezia. Denne landsbyen ligger ute i en lagune, og regnes som aztekernes urhjem.

Se også
-------

* Liste over kommuner i delstaten Nayarit

  


| * v
* d
* r
Mexicos delstater |
| --- |
| *Mexicos føderale distrikt:* Distrito Federal |
| 
* Aguascalientes
* Baja California
* Baja California Sur
* Campeche
* Chiapas
* Chihuahua
* Coahuila
* Colima
* Durango
* Guanajuato
* Guerrero
* Hidalgo
* Jalisco
* México
* Michoacán
* Morelos
* Nayarit
* Nuevo León
* Oaxaca
* Puebla
* Querétaro
* Quintana Roo
* San Luis Potosí
* Sinaloa
* Sonora
* Tabasco
* Tamaulipas
* Tlaxcala
* Veracruz
* Yucatán
* Zacatecas

 | Mexicos flagg |
| ISO 3166-2:MX |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Arendals Bomuldsvarefabrik i 2009  Foto: KEN 

**AS Arendals Bomuldsvarefabrik** var en tekstilfabrikk fra 1897 ved Langsævannet i Barbu kommune.

I 1890-årene ble det tatt initiativ til å bygge en tekstilfabrikk ved Arendal. Da byen hadde begrenset areal, ble beliggenheten lagt til Torbjørnsbu gruver i Barbu kommune, som dengang omkranset Arendal. 100.000 kr ble reist i aksjekapital og en kunne sette i gang med bygging av fabrikken. Det var Julius Mortensen, som eide «Julius Mortensen Manufaktur og Kaapeforretning» og A. T. Raaum fra Brevik, som hadde manufakturforretning i Toldbodgaten i Arendal sentrum, som sto bak prosjektet.

Det ble kjøpt tomt av godseier Treschow fra Larvik. Bygget ble opprinnelig reist i mur med to etasjer, og hadde 64 vevstoler. Hele langsiden av bygget hadde store vinduer slik at lokalene var godt opplyst.

I 1902 gikk Terje Mørland inn som hovedaksjonær. I 1919 overtok et nytt selskap med Victor Herlofsen som eier, og i 1931 ble driften overtatt av Arendal Textilfabrikk A/S. I 1949 var fabrikken utvidet til 100 vevstoler. Bygget ble også oppført en ekstra etasje og fikk montert utvendig heis på baksiden, med fikk et samlet areal på nær 4000 kvadratmeter. 
Da tekstilproduksjonen oppførte grunnet hard konkurranse, ble bygget brukt til flere typer næringsvirksomhet inntil Arendal kommune kjøpte bygningen i 1992 med omtrent 50 dekar tomt, inkludert Torbjørnsbu gruver med flere dagbrudd.

Det ble så bestemt at bygningen skulle brukes i utstillingssted for kunst, og kunstneren Leonard Rickhard ble brukt som konsulent for utformingen av utstillingslokalene, og bygget fikk navnet Bomuldsfabriken Kunsthall. Galleriet i første etasje åpnet i 1994, og kunstsamlingen i andre etasje ble offisielt åpnet 23. november 1996.
**Simon «Boheme» Brehm** (født 31. desember 1921, død 11. februar 1967) var en svensk musiker (gitar, bass, piano), orkesterleder, komponist og plateprodusent.

Han spilte piano og klarinett, og lærte seg gitar under et sykehusopphold (skarlagensfeber, 1940). Han antok så gitar-rollen i «Fair Play», der også Hasse og Gösta Theselius medvirket. På bass bidro han på flere titalls innspillinger i orkestre som Embassy Sextett, Royal Swingers fra Uppsala, samt orkestre ledet av bl.a. Owe Kjell, Charlie Norman, Arne Hülpher, Carl-Henrik Norin og Miff Görling. 

Hans eget orkester (1946–) hadde besetning med bl.a.
Arne Domnérus, Lill-Babs, Ove Lind og norske Bjarne Nerem (1952–55) og Egil Johansen (1954). Brehms besetninger ble etterhvert mye brukt for internasjonale berømtheter på turne i Europa, herunder Hot Lips Page, Teddy Wilson, Sonny Clark, Annie Ross og Tyree Glenn.

På 50-tallet etablerte han plateselskapet Karusell Grammofon og spilte med internasjonale besøkende storheter som Stan Getz. Videre ble han etterhvert manager for Lill-Babs og kapellmester i TV-serien Hylands hörna, der han bl.a. oppdaget norske The Pussycats (1965) og ga disse deres første platekontrakt (*Ebb Tide*, 1965)\* 

Brehm komponerte musikk til selvreflekterende melodier som
*Melancholie*, *Blues for a broken bass*, *Karusell blues* og *Big Simon blues*.
Videre skrev han filmmusikk og filmografi til en rekke helaftensfilmer,
*Den usynlige muren* (1944),
*Stackars lilla Sven* (1947)
*Kvinnan som försvann* (1949),
*Drömsemester* (1952),
*I dur och skur* (1953),
*Resan til dej* (1953),
*Blockerat spår* (1955),
*Suss gott* (1956), 
*Det svänger på slottet (1959)*
*Svenska Floyd* (1961) og
*En nolla för mycket* (1962).

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Simon Brehm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Simon Brehm på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Simon Brehm i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) Simon Brehm hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Simon Brehm på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Simon Brehm på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Simon Brehm på AllMusic Rediger på Wikidata
* (sv) Biografi fra Svensk Musikkinformasjon

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Lei Fengs gravmæle
Fra Lei Feng-museet i Fushun i provinsen Liaoning
**Lei Feng** (kinesisk: 雷 锋 / 雷鋒; pinyin: *Léi Fēng*; født 18. desember 1940 i fylket Wangcheng i byprefekturet Changsha i Kina, død 15. august 1962 i Fushun i Liaoning) var en soldat i den kinesiske Folkets frigjøringshær. Han ble benyttet i propagandaøyemed på 1960- og 70-tallet i Folkerepublikken Kina som modellarbeider. 

Den sosialistiske oppdragelseskampanjen *«Lær av kamerat Lei Feng!»* (向雷锋同志学习, *Xiàng Léi Fēng tóngzhì xuéxí*) begynte i hele landet i 1963, ett år etter hans død. Han ble den fremste av en rekke slike modellskikkelser.

I 1963 utkom også Li Fengs dagbok og fotos fra hans liv. Observatører som er negativt innstilt til datidens Kina antar at begge deler var falsknerier fra hærens propagandaavdeling. Det ville forsåvidt være underlig om en slik barmhjertig samaritan stadig ble fotfulgt av fotografer som foreviget hans gode gjerninger; det var neppe meningen å få folk til å tro at bildene var mer enn gjenskapninger av det han angivelig gjorde. Etter kulturrevolusjonen ble Lei Feng mer eller mindre glemt, inntil det i 1996 kom en film om ham. 

Lei Feng var 21 år gammel da han omkom i en arbeidsulykke. Han ble berømt først etterpå da hans dagbøker ble kjent. Der stod det for eksempel: 

*Jeg gjør alt hva Formann Mao befaler. Det er mitt eneste ønske å kunne tjene sosialismen og kommunistpartiet.*
Det ble også utropt en årlig Lei Feng-dag (5. mars), og da er alle og enhver oppfordret til å foreta seg noe samfunnsnyttig.

Eksterne lenker
---------------

* Lei Feng-museet (kinesisk)
* Lei Feng Stefan Landsbergers kinesiske propagandaposter
* Lei Feng blir help i internettspill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NLA **·** NLA **·** NKC
 |
Arendal kultur- og rådhus
 Foto: Karl Ragnar Gjertsen 
**Arendal kultur- og rådhus** er Arendal kommunes rådhus og kulturhus, og ligger der Arendal rutebilstasjon tidligere lå i det gjenfylte havneområdet Malmbrygga midt i Arendal sentrum. Bygget sto ferdig høsten 2004 mens den offisielle åpningen fant sted 4. mars 2005. Arendal gamle rådhus ligger på Tyholmen, og brukes i dag til kulturskole og festlokaler.

Sentralt i huset ligger en stor sal, og omkring og over denne er kommunale kontorer. Foran ligger Sam Eydes plass, og rundt kvartalet er kollektivterminal med holdeplasser for busser og drosjer. Bygningen er plassert i en akse som går ut fra Trefoldighetskirken på Tyholmen.

Bygningen er tegnet av arkitektfirmaet LPO arkitekter i Oslo. Bygningen og plassen fikk hedrende omtale da Statens byggeskikkpris ble utdelt 2006. Bygget fikk også Norges handikapforbunds «Tilgjengelighetspris» samme år.

Kommunen har alle sine kontorer, med noen få unntak, samlet i bygget. Kontorplassene ligger i store kontorlandskap, innredet etter moderne prinsipper.[*klargjør*]

Sentralt i huset ligger en stor teater- og konsertsal, «Store Torungen», med 700 sitteplasser. Stolene kan trekkes inn, og salen har da ståplass til 1 300. En mindre sal, «Lille Torungen», har 150 sitteplasser. De to teatersalene har fått navn etter de to innseilingsfyrene utenfor Arendal, Store Torungen fyr og Lille Torungen fyr.

I kulturhuset trekkes trådene tilbake til Arendals fortid som teaterby, da Arendal Dramatiske Selskab hadde sitt Comediehus på Tyholmen. To kulisser som ble laget til en korintisk søylehall i 1819, med to muser fra den greske gudeverden som motiv, pryder nå inngangen til den nye teatersalen. Thalie er komediens muse, mens Melpomene er tragediens muse. Kulissene eies av Aust-Agder kulturhistoriske senter.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Arendal rådhus og kulturhus på Facebook Rediger på Wikidata
Den hellige cenota i Chichen Itza
X'keken ved Dzitnup nær Valladolid Foto: Haakon S. Krohn 
Ei **cenote** (fra yukatansk maya *dzonot* eller *ts'onot* «brønn») er et synkehull fylt med grunnvann. Cenoter er vanlige på Yucatánhalvøya og på enkelte karibiske øyer i nærheten. De er forbindelser mellom jordoverflata og underjordiske vannreservoarer. Det fins flere typer cenoter: åpne, halvåpne og underjordiske. De eldste cenotene er åpne, mens de yngste fremdeles befinner seg under bakken. Langs omkretsen til Chicxulubkrateret nord for Yucatánhalvøya er det en ring av cenoter. Mange cenoter er bundet sammen av underjordiske hulesystemer, noen av dem over 100 km lange. Cenotene ble regna som hellige av mayaene og var viktige drikkevannskilder.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cenotes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Cenote – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Dannelsen av cenoter
* Cenoter i Chichen Itza
* Kart over Chicxulubkrateret og cenoteringen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Marius Theophilus Johannesen** (født 5. mars 1905 i Funningur, død 16. juli 1986 i Tórshavn), på folkemunne kalt **Marius á Háskúlanum**, var en færøysk folkehøyskolestyrer, forfatter, redaktør og politiker (Sj.).

Han var sønn av Andreas Frederik Johannesen og Nicoline Frederikke Jacobsen. Etter folkeskolen drog han til sjøs. Fra 1923 til 1926 gikk han lærerseminaret i Tórshavn. Deretter var han folkeskolelærer i Mikladalur og på Trøllanes. Han var også formann i Føroya Lærarafelag 1942–1954 og redaktør i *Skúlablaðið* 1942–1967. I 1953 ble Johannesen styrer/rektor ved Føroya Fólkaháskúli i Tórshavn. Han avgikk med pensjon i 1970.

Ved siden av læreryrket påtok han seg flere politiske verv. Han var formann i sognestyret i Mikladalur 1930–1938 og 1942–1953, innvalgt på Lagtinget fra Suðurstreymoy som selvstyremann 1958–1966, og redaktør i partiorganet *Tingakrossur* 1967–1978.

Johannesen hadde en omfattende litterær produksjon, blant annet som forfatter av en rekke lærebøker for skolen, redaktør for en diktsamling i flere bind samt et oversiktsverk over den færøyske lærerstanden, og oversetter av *Bør Børson Jr.* av Johan Falkberget til færøysk. Han var redaktør i litteraturtidsskriftet *Varðin* fra 1981 til sin død. Han ble i 1973 tildelt M.A. Jacobsens Heiðursløn for faglitteratur sammen med Óluva Skaale for deres kokebok *Matur og matgerð*.

Referanser
----------

1. 1 2   Dansk biografisk leksikon, Dansk Biografisk Leksikon-ID Marius\_Johannesen[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 305. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.
3. 1 2  Dahl, Árni. «Marius Johannesen (1905–1986)» **(færøysk)**. snar.fo. Arkivert fra originalen 15. september 2018. Besøkt 15. september 2018.

Portaler: Litteratur | Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon
 |
**John Edward Rhodes** (født 13. februar 1870 død 6. februar 1947) var en britisk seiler som deltok i OL 1908 i London.

Rhodes ble olympisk mester med den britiske båten *Cobweb* som vant 8-metersklassen. Mannskapet på båten besto av Rhodes, Blair Cochrane, Arthur Wood, Henry Sutton og Charles Campbell. Det var fem båter i 8-metersklassen, to britiske, to svenske og en norsk. *Cobweb* vant de to første seilasene og den svenske båten *Vinga* den tredje og siste.

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London - Gull **Gull** i seiling, klasse 8 meter

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 25. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Rhodes – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) John Rhodes – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) John Rhodes – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) John Rhodes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) John Rhodes – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
Illustrasjon av ekvatorialkoordinaterIllustrasjon av ekvatorialkoordinater
Ekvatorialkoordinater: Deklinasjon og Rektascensjon
**Ekvatorialkoordinater** eller ekvatorkoordinater er det mest vanlige systemet for å oppgi et objekts posisjon på himmelen. Koordinatene er: 

* Deklinasjon (DEC) som måles i grader, minutter og sekunder, positivt mot nord og negativt mot syd (alltid med fortegn).
* Rektascensjon (RA) måler timer, minutter og sekunder mot øst fra meridianen gjennom vårjevndøgnspunktet. 1 time tilsvarer 15 grader.

Ekvatorialkoordinater tilsvarer vanlige geografiske koordinater, og har sammenfallende nord- og syd-retning. Jordens ekvatorplan er også planet for himmelekvator. Fordi jordens ekvatorplan endrer seg over lang tid, f.eks som følge av presesjonen, og må koordinatene oppgis basert på en referansedato. Faktiske koordinater kan da kompenseres basert på beregnet aktuelt avvik.

Astronomiske teleskoper har ofte ekvatorialmontasje med innstillingsskalaer for RA og DEC slik at teleskopet lett kan søke til rett himmellegeme. Ofte vil RA-aksen ha motrotasjon (elektronisk eller urverksdrevet) som holder teleskopet rettet mot samme punkt når jorden roterer. 

Alternativt brukes lokalt horisontalkoordinater (asimut og elevasjon/høyde) med basisplan i horisontalplanet.
­

Akseretning
-----------

Deklinasjon og rektascensjon ble opprinnelig, som beskrevet over, definert for å definere retningen fra en observatør på jorda til et objekt på himmelen.

De kan også brukes til å beskrive en vilkårlig retning i rommet, hvor startpunktet ikke er jorda. 

Som eksempel bruker *Den Internasjonale Astronomiske Unions arbeidsgruppe om kartografiske koordinater og rotasjonselementer* deklinasjon og rektascensjon for å beskrive rotasjonsaksene til sola, planetene og mindre satelitter.

Retningen på aksen det gjelder må spesifiseres. IAU rapporten bruker retning fra sør mot nord.

Referanser
----------

1. ↑  
«Web-side». Besøkt 20. april 2023.
2. 1 2  
Archibald; m.fl. (2018). «Report of the IAU Working Group on Cartographic Coordinates and Rotational Elements: 2015». *Celestial Mechanics and Dynamical Astronomy*. 130. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)

  

  

  

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
Undertegnelse av vigselsprotokollen
**Ektevigsel** er en offentlig handling i forbindelse med inngåelse av et ekteskap. En ektevigsel foretas vanligvis av de som gifter seg sammen med en *viglsler* og parets *forlovere*. I forbindelse med handlingen kan det også være musikk og taler av flere personer.

Norge
-----

Ektevigselsseremonien blir normalt styrt av en *viglser* som enten er en representant for styresmaktene i en *borgerlig vigsel*, en prest i en *kirkelig vigsel* eller av en godkjent seremonileder fra et livssyns- eller trossamfunn.

Begge de kommende ektefellene må være til stede under seremonien, og i tillegg må to myndige vitner, foruten *vigsleren* være til stede under seremonien. De blivende ektefolk erklærer at de ønsker å inngå ekteskap med hverandre. En godkjent vigselsperson skal erklære at ekteskapet gyldig. Til slutt undertegnes vigselsprotokollen. Vigselen er det ritual som symboliserer inngåelsen av ekteskapet og blir ofte etterfulgt av en privat bryllupsfest.

En borgerlig vigsel er ytre sett en ren juridisk handling som utføres av vigsler som kan være en dommer hos byfogden eller tingretten. En kirkelig vigsel er en religiøs seremoni og kan bli utført av ordinerte prester. Par som er borgerlig viet kan i tillegg få en kirkelig forbønnsgudstjeneste for ekteskapet i de fleste trossamfunn. Et trossamfunn, Unitarforbundet, kan vie etter både religiøs og borgerlig seremoni.

Globalt
-------

Det er forskjellige lovbestemmelser rundt om i verden om hvordan en ektevigsel skal foregå og hvem som kan være vigsler. I USA er det forskjellige bestemmelser i forskjellige stater. I noen land kan viglsleren være en hvilken som helst forstander eller taler i et religiøst samfunn, mens andre steder må vedkommende ha en lisens. Noen steder kreves det at selve den juridiske vigselen skal foretas av en embedsmann og være adskilt fra religiøse handlinger.

Tradisjon
---------

Flere tradisjoner blir ofte fulgt i forbindelse med en ektevigsel. En tradisjon er at faren til bruden, eller en annen mannlig slektning hvis faren er fraværende, leier henne inn. Det kan også være slik at paret kommer gående inn sammen. Det er også vanlig at *brudepiker* og *brudesvenner* deltar. De har ofte på seg lignende klær som bruden og brudgommen.

En ektevigsel har ofte et religiøst tilsnitt dersom paret er religiøse. I mange land er det tradisjon for at vigselen finner sted i en kirke og at vigsleren er en prest. Dersom en ektevigsel ikke er religiøs, er det gjerne en embedsmann eller en dommer som er vigsler.

Se også
-------

* Borgerlig vigsel
* Unitarisk vigsel
* Humanistisk vigsel
* Ekteskap
* Bryllup

Referanser
----------

1. ↑  Kjærlighetsvigslerne – Ditt bryllup, Unitarforbundet
2. ↑  Marriage license Laws in the United States

Eksterne lenker
---------------

* Ekteskapsloven
* Veiviser i det offentlige om ekteskap
* *Vigsel* på Domstol.no
* Ekteskapsinngåelse i den norske kirke
* Godkjenning av vigselsritual (Bufdir: Barne- ungdoms- og familiedirektoratet)
**Kai Robert Johansen** (født 3. august 1955 i Fredrikstad) er en norsk lærer, sanger, trompetist, skuespiller, entertainer og komponist bosatt i Sarpsborg. 

Han har gitt ut 65 album, hvorav 3 har blitt solgt til gullplate og 1 platinaplate (på Island). Den 1. mai 2020 feiret Kai Robert sitt femtiårsjubileum som artist og komponist. Han har solgt over 1 million plater i inn-og utland

Johansen har blitt tildelt Østfold fylkes kulturpris og Sarpsborg kommunes kulturpris. Han turnerer over hele Europa og Nord-Amerika med sine egne komposisjoner, og har deltatt i en rekke Tv-show verden rundt.

Referanser
----------

1. ↑  Weberg, Lars (14. november 2016). «Nytt julealbum fra Kai Robert». *Sarpsborg Arbeiderblad* **(norsk)**. Besøkt 30. april 2023. «Dette er Kai Roberts 61. album gjennom 46 år i platebransjen. | Julealbumet åpner med «Juletrompeten» av William Kristoffersen og spilt inn i Nidarosdomen med Kai Robert og Nidarosdomens Guttekor og under ledelse av deres faste dirigent i over 40 år, Bjørn Moe. Arrangementet er ved Henning Sommerro. |»
**Sušice** (tysk: *Schüttenhofen*) er en by i regionen Plzeň i det sørvestlige Tsjekkia. Den ligger ved elva Otava like nord for fjellområdet Šumava (Böhmerwald). Bykjernen er godt bevart og vernet som Městská památková zóna (byminnesone).

Geografi
--------

Sušice ligger i Svatoborská vrchovina (Svatobor-opplandet), en underenhet av Šumavské podhůří (Böhmerwald-forlandet). Byen ligger i Otava-dalen ved utløpet av Volšovka; nord for Sušice renner Ostružná inn i Otava ved jernbanestasjonen. Sentrum og nedre forstad (Dolní Předmĕstí) er på venstre bredd av elven, øvre forstad (Horní Předmĕstí) på høyre bredd av Otava.

Byen er omgitt av høydedrag på mellom 500 og 850 moh.

Riksveiene 169 mellom Horažďovice og Kvilda og 171 mellom Běšiny og Čkyně møtes i Sušice, og 187 fra Plánice ender i byen. Nord for byen går jernbanelinjen Horažďovice předměstí – Klatovy.

Historie
--------

Sušice oppsto som en bosetning nær den gullførende Otava-elven. Bosetningen ble trolig grunnlagt rundt 790, men den første skriftlige omtale er fra 1233. På 1100-tallet var Sušice eid av de bayerske grevene av Bogen. Den ble på nytt tilknyttet Böhmen av kong Ottokar II på 1200-tallet og etter 1260 ble den en kongelig befestet by.

Under husittkrigene i første halvdel av 1400-tallet var Sušice en husittisk by. Etter slaget på Det hvite berg ble de fleste eiendommene konfiskert. Ødeleggelsen av byen ble fullført av brann i 1707, da de fleste bygningene brant ned.

I 1683 ble det bygget et barokkapell i det som nå er utkanten av byen. Dette kapellet står fortsatt og er noe festningsaktig i sitt utseende med ytterveggene satt i firkantet formasjon og kapellet plassert i sentrum.

Fram til 1918 var *Sušice – Schüttenhoffen* en del av det østerrikske monarkiet. Byen var et administrativt sete for distriktet med samme navn, et av de 94 *Bezirkshauptmannschaften* i Böhmen.

Bilder
------

* Sørlig del av Frihetsplassen (náměstí Svobody)Sørlig del av Frihetsplassen (náměstí Svobody)
* Rådhuset på FrihetsplassenRådhuset på Frihetsplassen
* Böhmerwald-museetBöhmerwald-museet
* Dlouhoveská-gatenDlouhoveská-gaten
* GymnasGymnas
* BarneskoleBarneskole
* De hellige skytsenglers kapellDe hellige skytsenglers kapell

Referanser
----------

1. ↑  Tsjekkias statistikkbyrå (23. mai 2023) (på cs), *Počet obyvatel v obcích - k 1. 1. 2023*, Praha: Tsjekkias statistikkbyrå, Wikidata Q118612272,
2. 1 2  «Historie města | SUŠICE A OKOLÍ». *www.mestosusice.cz*. Besøkt 5. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sušice – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
***Bothynus herteli*** er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, blank, brunsvart hornbille. Hodet er uten horn. Hannen har en nokså stor grop foran på pronotum, med et horn ved forkanten og ett på hver side av uthulingen. Pronotum er ganske fint og spredt punktert bortsett fra gropen som har kraftig mikroskulptur. Dekkvingene har fine punktrekker. På beina har for-leggene tre store, skarpe tenner.

Levevis
-------

Svært lite er kjent om biologien til denne slekten, og larvene er ukjente. Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse
----------

Arten er kjent fra Guyana og Fransk Guyana.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
						* Slekten *Bothynus* Hope, 1837
							+ ***Bothynus herteli*** Endrödi, 1968

Kilder
------

* Dynastidae du monde- nettside om arten
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Bothynus*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bothynus herteli* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bothynus herteli* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Bothynus herteli* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Bothynus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fra Håkonarspelet I forbindelse med markeringen av tusenårsstedet Gulatinget i Eivindvik i 2005  Foto: Nina Aldin Thune 
**Håkonarspelet** er et historisk spill som har blitt oppført i Hordaland og Sogn og Fjordane, første gangen i 1997.

Spelet er skrevet av Johannes Heggland og er i fem deler som er selvstendige en for hver sted det er oppført. Dette har blant annet vært på Marinebasen Haakonsvern, Fitjar og Seim i Hordaland og Eivindvik i Sogn og Fjordane.

Spelet har hatt skuespillere fra Sogn og Fjordane Teater og Hordaland Teater i ledende roller og en rekke lokale skuespillere og statister i andre roller. Tanken var at spelet skulle oppføres hvert år, men det har vist seg å være vanskelig.

I 2000 ble alle delene satt sammen til et spill og oppført på Bergenhus festning.

I forbindelse med markeringen av Tusenårsstedet Gulatinget ble deler av spelet oppført.

* Fra oppføringen av Håkonarspelet  Foto: Nina Aldin ThuneFra oppføringen av Håkonarspelet  Foto: Nina Aldin Thune
* Fra oppføringen av Håkonarspelet  Foto: Nina Aldin ThuneFra oppføringen av Håkonarspelet  Foto: Nina Aldin Thune
* Fra oppføringen av Håkonarspelet  Foto: Nina Aldin ThuneFra oppføringen av Håkonarspelet  Foto: Nina Aldin Thune

Eksterne lenker
---------------

* Håkonarspelet på Fitjar
* Håkonarspelet på Seim Arkivert 30. juli 2016 hos Wayback Machine.
* Håkonarspelet i Eivindvik Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.

Portal: Litteratur
**Simon Thomas Donnelly** (født 1. desember 1974 i Glasgow) er en skotsk fotballspiller som for øyeblikket er under kontrakt med Partick Thistle. Donnelly fikk også ti landskamper for Skottlands herrelandslag i fotball i perioden 1997 til 1998, og var blant annet med i troppen til VM i fotball 1998.

Klubbkarriere
-------------

Donnelly startet sin fotballkarriere hos Queen's Park i 1992, men klarte ikke å spille seg inn på førstelaget. I 1993 dro han videre til Celtic, hvor han fikk sin endelige seriedebut mot slutten av 1993/1994-seseongen i en kamp mot Hibernian. Donnelly spilte seg omsider inn til fast førstelagsplass under 1995/1996-sesongen, hvor han bare gikk glipp av én seriekamp for Celtic.

Under 1997/1998-sesongen var Donnelly en av bidragsyterne til at Celtic vant både Scottish Premier League og Scottish League Cup. I juli 1999 dro han sammen med lagkamerat Phil O'Donnell på en fri overgang til den engelske klubben Sheffield Wednesday. Hos Wednesday ble han rammet av flere skader, og på fire sesonger fikk han kun 53 seriekamper før han ble frigitt av klubben sommeren 2003. Etter først å ha prøvespilt for Coventry City returnerte Donnelly til hjemlandet i august, hvor han skrev under på en ettårskontrakt for St. Johnstone.

Hos St. Johnstone spilte han samtlige seriekamper og scoret åtte seriemål før kontrakten hans gikk ut. Han gikk deretter videre til Dunfermline Athletic i juli 2004, hvor han igjen ble rammet av skader, slik at han kun fikk 39 seriekamper over to sesonger. I juni 2006 dro han til Partick Thistle, hvor han spilte mer eller mindre fast på førstelaget frem til slutten av 2008/2009-sesongen, hvor han også ble spillende trener.

Landslagskarriere
-----------------

Donnelly fikk sin landslagsdebut for Skottland mot slutten av 1996/1997-sesongen, hvor han kom inn som innbytter mot Wales og Malta. I 1998 var Donnelly mer eller mindre fast i den skotske troppen som spilte flere vennskapskamper i forkant av VM i fotball 1998. Han ble også tatt ut i VM-troppen av landslagstrener Craig Brown, men fikk ikke spille en eneste kamp under mesterskapet. Donnelly endte til slutt med ti landskamper og ingen scoringer for Skottland.

Meritter
--------

Celtic FC
* Scottish Premier League: 1997/1998
* Scottish Cup: 1994/1995
* Scottish League Cup: 1997/1998

Eksterne lenker
---------------

* (en) Simon Donnelly – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Simon Donnelly – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Simon Donnelly – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Simon Donnelly – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Simon Donnelly – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Simon Donnelly – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Simon Donnelly – FBref Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Skottlands tropp – VM i fotball 1998 |
| --- |
| 
* 1 Leighton
* 2 McNamara
* 3 Boyd
* 4 Calderwood
* 5 Hendry (k)
* 6 T. McKinlay
* 7 Gallacher
* 8 Burley
* 9 Durie
* 10 Jackson
* 11 Collins
* 12 Sullivan
* 13 Donnelly
* 14 Lambert
* 15 Gemmill
* 16 Weir
* 17 B. McKinlay
* 18 Elliott
* 19 Whyte
* 20 Booth
* 21 Gould
* 22 Dailly
* Landslagstrener: Brown

 | Flagget til Skottland |
***Bothynus entellus*** er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En ganske stor (ca. 30-35 millimeter), nokså bred, svært blank, rødbrun til svart hornbille. Arten kjennes lett på at hannen har et ganske langt, rett, to-spisset, framoverrettet horn på hver side av pronotum. Hodet er uten horn. Pronotum er kraftig uthulet foran mellom hornene, i midten med en spiss knøl. Hunnen mangler hornene på pronotum, som er kraftig punktert med en liten grop foran og en liten knøl i forkant av denne. Dekkvingene er uten tydelige punktrekker. På beina har for-leggene tre store, skarpe tenner.

Levevis
-------

Svært lite er kjent om biologien til denne slekten, og larvene er ukjente. Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt fra Honduras i nord til Brasil i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
						* Slekten *Bothynus* Hope, 1837
							+ ***Bothynus entellus*** (Lepeletier & Audinet-Serville, 1828)

Kilder
------

* Dynastidae du monde- nettside om arten
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Bothynus*

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av arten[*død lenke*]
* (en) *Bothynus entellus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bothynus entellus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bothynus entellus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bothynus entellus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Bothynus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anne-Cath. og Johan Vestly med sønnene Jo og Håkon. Foto: Rigmor Dahl Delphin, 1964 
**Håkon Vestly** (født 6. november 1957) er soloklarinettist i Stavanger Symfoniorkester, en stilling han har hatt siden 1977.

Vestly har studert hos Richard Kjelstrup i Oslo og hos T. Friedli, Sveits. Ved siden av arbeidet i SSO underviser Vestly i klarinett hovedinstrument og kammermusikk ved Universitetet i Stavanger. Vestly er også en aktiv kammermusiker og har vært medlem av Stavanger Samtidsensemble siden det ble stiftet i 1991. 

Olav Berg har komponert en klarinettkonsert som er tilegnet og uroppført av Vestly. Verket er innspilt med Vestly som solist. Vestly har også deltatt på flere andre innspillinger med SSO, har mottatt Shellprisen, vært festivalmusiker under Stavanger internasjonale kammermusikkfestival og hatt flere solistoppdrag.

Han er sønn av Johan og Anne-Cath. Vestly og bror av Jo Vestly. Han er derved også nevø av Mentz Schulerud og fetter av Ingrid Schulerud.

Referanser
----------

1. ↑  «I utakt med myndighetene». *Aftenposten*. 26. mars 2000. s. 13.
2. 1 2  «Solist: Håkon Vestly». *Aftenposten*. 19. mars 1992. s. 55.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Thomas Cleghorn** (født juni 1871 i Leith) var en skotsk fotballspiller. Mest kjent er han fra sin tid i Liverpool FC. Hans posisjon på banen var forsvarsspiller. 

Cleghorn startet sin karriere i *Leith Athletic* før han byttet klubb til Blackburn. Han ble hentet til Liverpool av managerne John McKenna og W. E. Barclay i 1896. Han fikk sin debut 21. mars samme år, i hjemmekampen på Anfield mot *Burton Swifts*, i en kamp Liverpool vant 6-1. Cleghorn spilte de resterende 3 kampene av sesongen 1895/1896.

I sesongen 1896/1897 spilte Cleghorn 17 ligakamper for de røde. Han scoret sitt eneste mål for klubben i hjemmekampen i FA-Cup kampen mot Burton Swifts 30. januar 1897. Liverpool vant forøvrig kampen 4-3. Året etter, i sesongen 1897/1898 spilte han samtlige 35 kamper Liverpool spilte. Det var kun keeperen Harry Storer som gjorde det samme.

I sesongen 1898/1899 spilte Cleghorn kun 6 ligakamper for klubben. Han signerte for amatørklubben *Portsmouth* etter sesongen. Senere spilte han også for en annen amatørklubb, nemlig *Plymouth Argyle.*

Kamper
------

**Liverpool**

* **Liga:** 56 kamper – 0 mål.
* **FA-Cup:** 10 kamper – 1 mål.
* **Andre turneringer:** 4 kamper – 0 mål.
* **Totalt kamper:** 70 kamper – 1 mål.

Eksterne lenker
---------------

* Profil på LFChistory.net
**Palle Danielsson** (født 15. oktober 1946 i Stockholm) er en svensk jazzmusiker (bass).

Samtidig med studier i fiolinspill ved Musikkhøgskolan i Stockholm (1962–1966), fikk han raskt innpass i jazzmiljøet Gyllene Cirkeln. Han spilte med Bill Evans (1965), turnerte med Eje Thelin piano, Billy Brooks trommer og Barney Wilen saksofon. Med Lennart Åberg saks, Bobo Stenson piano og Bengt Berger trommer utkom *Rena Rama* (1973).
Senere var han i Keith Jarretts «European Quartet» (*Personal mountain*, 1989), med saksofonisten Charles Lloyds Quartet (*Fish out of water*, 1990), samt utgivelser med Jan Garbarek, Bobo Stenson Quartet og Tomasz Stanko Septet (*Litania – music of Krzystof Komeda*, 1999). Danielsson var også fast i Michel Petruccianis band, samt på turne i trio med John Taylor og Peter Erskine (*You never know* 1993; *Time being* 1994; *As it is* 1996; *Juni* 1999); med Martin France senere gjenoppstått (2006).
Danielssons egne plate *Contra Post* utkom 1995. 
Med Ulf Aldåker, Joakim Milder, Bobo Stenson og Jonas Holgersson ga han ut *Monk by five* (2000).

Han leder nå sin egen kvartett, bestående av
Joakim Milder saksofon, Rita Marcotulli piano og Anders Kjellberg trommer.
Tidvis har Dejan Terzic bistått.
Danielsson mottok svenske Django d'Or 2001, samt Kungliga Musikalska Akademiens Jazzpris 2002, der han fremført sin egen komposisjon *Mars*.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 6. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 20. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Palle Danielsson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Palle Danielsson på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Palle Danielsson på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Palle Danielsson på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Palle Danielsson på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Palle Danielsson på AllMusic Rediger på Wikidata

  

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |