recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Joe & The Juice** er en dansketablert kafékjede som primært selger juice, kaffe og sandwicher. Kjeden finnes over 200 steder i Europa, USA og Øst-Asia.

Virksomheten ble grunnlagt i 2002 av Kaspar Basse med den første kafeen i København. I august 2017 åpnet kafé nr. 200 på verdensplan, herav er de 68 kafeer i Danmark. I 2013 ble en del av virksomheten solgt til det svenske kapitalfondet Valedo Partners, og i 2016 inngikk det amerikanske kapitalfondet General Atlantic i eierskapet..

Fødevarestyrelsen har i flere omganger vært etter virksomheten. I 2011 ble virksomheten anmeldt til politiet for å oppfordre medarbeiderne til å snyte med deres egenkontroll. I 2012 dreide det seg om de anprisende navn på deres juicer.Ansettelsesforholdene ble kritisert av 3F frem til 2013, da det ble inngått en overenskomst.. I 2017 avgjorde Ligebehandlingsnævnet at en kvinnelig klager var blitt diskriminert.

Referanser
----------

1. ↑  Joe & The Juice: Stores
2. ↑  Ole Hall (21. august 2013). «Dansk juiceimperium flyder ud i verden». Business.dk.
3. ↑  Pia Buhl Andersen (2. desember 2013). «Portræt: Karatekæmperen Kaspar og den succesfulde juice». Politiken.
4. ↑  Silla Bakalus (10. februar 2017). «Juice-konge scorer vild formue: Så mange millioner belønnede han sig selv med». B.T.
5. ↑  Jakob Krarup Bjerregaard (10. oktober 2011). «Juicekonge politianmeldt for fødevarefusk». Avisen.dk.
6. ↑  Mathias Ørsborg Johansen (28. juni 2012). «Myndigheder går igen løs på Joe & the Juice». Business.dk.
7. ↑  «Joe & the Juice indgår overenskomst med 3F». DR Nyheder. 18. oktober 2013.
8. ↑  Christian Hansen (26. juni 2017). «Joe & The Juice fik to ansøgninger: Nu bliver de straffet for deres reaktion». B.T.

Eksterne lenker
---------------

* Firmaets hjemmeside
***Kliin kokos*** er et norsk underholdningsprogram med humortrioen KLM som ble sendt i Harald Tusberg sitt TV-program *Kom inn* på NRK fra 24. oktober til 26. desember i 1981. Den 5. desember 1981 ble KLM og Alfred Næss intervjuet av Harald Tusberg om kokepunkter innen norsk humor rett etter at episode nr. 3 av KLM-programmet ble sendt. I 1985 kom det en ny runde med *Kliin kokos*, denne gangen med 8 episoder som ble sendt i underholdningsprogrammet Lørdagsbilaget.

I 1983 ble kjøpevideoen *Mer Kliin kokos*. Den inneholdt nyinnspillinger av sketsjer, reklamesketsjer og musikkvideoer til KLM-sangene *Hockeyfrelst*, *Mareritt* og *Norske menn*.

I 1982 ble en engelskspråklig versjon av *Kliin kokos* spilt inn med engelsk dialog, nye sketsjer og det beste fra de fire episodene og ble sendt til Montreux-festivalen, programmet fikk navnet *Nuts* men vant ingen pris, men ble solgt til mange land.

Medvirkende
-----------

* Trond Kirkvaag - Div. roller
* Knut Lystad - Div. roller
* Lars Mjøen - Div. roller
* Tore Sandberg - seg selv i *Spas-maker* (1981)
* Karin Lunden - Kvinne ved Passkontrollen (1981)
* Øystein Sunde - seg selv (1985)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* NRK TV: Kom inn
«KEM» har flere betydninger.
Tysk taktekker utfører blikkenslagerarbeid rundt skorstein 1979.  Foto: Deutsche Fotothek 
**Klima, energi og miljøteknikk** (KEM) er et fagfelt og programområde innen norsk fag- og yrkesopplærings andre videregående skoleår, Vg2. Programområdet bygger på bygg- og anleggsteknikk Vg1 og dekker blant annet fagene Tak- og membrantekker, ventilasjons- og blikkenslager, feierfaget, isolatørfaget og glassfaget. Gjennomført Vg2 gir grunnlag for å gå som lærling i ett eller flere av fagene. Der rørleggerfaget i noe større grad er et eget fagområde, har fagene en rekke elementer til felles selv om de tilhører ulike bransjer og har hver sine Fag- eller svennebrev.

Fagfeltet omhandler kunnskap om valg av materialer, verktøy og utstyr med hensyn til økonomi, fag og miljø og sikring av bygg og installasjoner i tråd med gjeldende regelverk. Helse, miljø og sikkerhet (HMS) innen KEM er rettet mot å trene opp motorikk, bevegelse og arbeidsspesifikk styrke for å forebygge skade og slitasje. Kompetanse innen korrekt bruk av ressurser i materialer, effektiv bruk av verktøy og tidsbruk. Yrkesutøveren skal kunne risikovurdere arbeidet, forebygge skader på personer og materiell gjennom risikobegrensende tiltak og montering av sikringsutstyr.

Ventilasjon, membran og taktekking
----------------------------------

I Fagfornyelsen 2020 ble rørleggerfaget skilt ut som ut av programområde. Som nytt programområde ble det nye begrepet ventilasjon, membran og taktekking tatt i bruk, der blikkenslager ligger under ventilasjonsfaget. VMT ble da brukt som forkortelse for det nye området, men KEM er siden videreført som betegnelse..

Skoler
------

Programområdet KEM tilbys ved et utvalg skoler i Norge med Vg1 bygg- og anleggsteknikk. De fylkene som ikke har tilbudet kjøper plasser i andre fylker eller tilbyd opplæring i bedrift.

* Oslo: Kuben videregående skole
* Agder: Eilert Sundt videregående skole, studiested Lyngdal, Sam Eyde videregående skole, Tangen videregående skole
* Innlandet: Tilbys ikke
* Møre og Romsdal: Romsdal videregående skole
* Nordland: Tilbys ikke
* Rogaland: Jåttå videregående skole
* Troms og Finnmark: Tilbys ikke
* Trøndelag: Verdal videregående skole, Tiller videregående skole
* Viken: Borg videregående skole, Åssiden videregående skole
* Vestfold og Telemark: Færder videregående skole
* Vestland: Flora videregående skole, Sogndal videregående skole, Åsane videregående skole

Referanser
----------

1. ↑  Fagtilbud: Bygg- og anleggsteknikk

Eksterne lenker
---------------

* Vil bli om KEM[*død lenke*]
**Klima-, Energi- og Forsyningsministeriet** (tidligere **Energi-, Forsynings- og Klimaministeriet**, **Klima-, Energi- og Bygningsministeriet**, eller kun **Klimaministeriet**) er et dansk ministerium. 

Det ble opprettet som Klima- og Energiministeriet ved regjeringsdannelsen etter folketingsvalget 2007, hvor ministeriets første minister ble Connie Hedegaard (K). 24. november 2009 ble hun etterfulgt av Lykke Friis (V). Ved regjeringsdannelsen etter Folketingsvalget 2011 skiftet ministeriet navn, samtidig med at Martin Lidegaard (R) ble ny minister.

Klima- og Energiministeriets oppgaver hørte tidligere til Miljøministeriets og Transport- og Energiministeriets ansvarsområder. Ministeriet har ansvaret for den nasjonale og internasjonale klimainnsatsen, saker vedrørende avfallsforbrenningsanlegg, nasjonale geologiske undersøkelser for Danmark og Grønland, ansvaret for statens eierskap av 50 prosent av aksjekapitalen i Nunaoil A/S samt lovgivning på energiområdet.

Etter regjerings- og navneskiftet i 2011 overtok ministeriet dessuten administrasjonen av statens kontoreiendommer fra Finansministeriet, administrasjonen av universitetsbygninger fra Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser og saker vedrørende byggeri fra Erhvervsministeriet.

Under ministeriet er det følgende styrelser, institusjoner, nevnder, råd og utvalg:

* Danmarks Meteorologiske Institut
* Energistyrelsen
* Energiklagenævnet
* Elsparefonden
* Energitilsynet
* Energinet.dk (Særlig Offentlig Virksomhed)
* GEUS
* Nordsøenheden og Nordsøfonden
* EUPD
* Det Rådgivende Energiforskningsudvalg
* Fællesrådet vedrørende mineralske råstoffer i Grønland

Referanser
----------

1. ↑  Lykke Friis ny klimaminister hentet d. 8. desember 2009
2. ↑  Overdragelse af Klima- og Energiministeriet[*død lenke*]. Hentet 9. Oktober 2011
3. ↑  Ministerium for klima- energi og bygninger[*død lenke*]. Hentet 9. Oktober 2011

Eksterne lenker
---------------

* (da) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Danmarks ministerier |
| --- |
| Beskæftigelsesministeriet **·** Erhvervsministeriet **·** Finansministeriet **·** Forsvarsministeriet **·** Justitsministeriet **·** Ministeriet for Ligestilling og Kirke **·** Klima-, Energi- og Forsyningsministeriet **·** Kulturministeriet **·** Miljø- og Fødevareministeriet **·** Ministeriet for Børn, Undervisning og Ligestilling **·** Skatteministeriet **·** Social- og Indenrigsministeriet **·** Statsministeriet **·** Sundheds- og Ældreministeriet **·** Transport-, Bygnings- og Boligministeriet **·** Uddannelses- og Forskningsministeriet **·** Udenrigsministeriet **·** Udlændinge- og Integrationsministeriet |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Klikkpatroner til haglegevær
**Klikkpatron** (også kalt **dummypatron**) er en innretning for å tørrtrene med et skytevåpen.

Beskrivelse
-----------

Klikkpatron er en patron uten tennhette, krutt og prosjektil. De kommer i flere utførelser, men vanligvis er de laget av gjennomsiktig plast med en fjærbelastet tennhette uten eksplosiver, som tar imot slaget ifra tennstempelet. Ofte er klikkpatronene farget i signalfarger, for å lett kunne gjenkjennes. Klikkpatroner produseres for de vanligste kalibrene, også de med randtenning. Klikkpatroner for randtenningspatroner varer bare et visst antall skudd, før de må byttes ut.

Hensikt
-------

Hvis man har behov for å trykke på avtrekkeren på et skytevåpen f.eks. ved tørrtrening (skyte uten skarp ammunisjon), ved funksjonstesting eller feilsøking, kan man bruke en eller flere klikkpatroner for å minske slitasje på våpenet. Man hindrer da at metall slår mot metall og slitasje som det kan medbringe etter tid. Innen skytesport brukes klikkpatroner for å oppdage og kurere rykninger skytteren får ved avtrekk. Når man skyter uten kruttladning og rekyl, blir slike tendenser langt tydeligere.

Kilder
------

* Oslo Pistolklubb – Tørrtrening[*død lenke*] (besøkt 14.april 2012)
* Nettavisen – Slik trener du til skyteprøva (besøkt 14. april2012)
**Kletus** (eg. **Anakletus**, men på norsk tradisjonelt kjent i kortformen) (død tradisjonelt satt til 13. juli 88) var pave fra ca. 76 til sin død. Han var den tredje pave.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Navnet hans, på gresk *Anenkletos*, betyr «ulastelig», og var et navn som stort sett ble brukt av slaver. Det er derfor regnet som mulig at han var en frigitt slave, eller at hans far hadde vært slave.

### Biskop av Roma - tredje pave

Opplysningene som finnes om ham er sparsomme og usikre. Han skal ha ordinert en del prester, delt inn Roma i 25 kirkesogn, satt opp regler for vigsling av biskoper og for presteskapets klesdrakt, og bygget et oratorium ved apostelen Peters grav på Vatikanhøyden. 

Noen eldre pavelister regner ham ikke som pave, men som stedfortreder for Klemens I i hans lange fravær fra Roma. I andre lister dukker han opp to ganger, både som Kletus og Anakletus. I en lang periode hadde han to minnedager i den liturgiske kalenderen: 26. april som Kletus og 13. juli som Anakletus. Sistnevnte minnedag er nå avskaffet. 

Ifølge tradisjonen led han martyrdøden under keiser Domitian (81–96), men det finnes ikke historisk belegg for dette.

### Hellig

Han ble regnet som helgen umiddelbart etter sin død. I kunsten har han attributtene palme (martyrsymbol), pavekors og en mynt som han knuser.

Den tridentinske kalender avsatte 26. april som festdag for Sankt Kletus, som da ble minnet i kirken sammen med Sankt Marcellinus, og den 13. juli for Sankt Anakletus alene (den samme). I 1960 bestemte pave Johannes XXIII (*Rubricarum instructum* av 25. juli 1960) at feiringen den 13. juli skulle bortfalle. Men 26. april-minnedagen ble beholdt, og da med bruk av navnet Kletus, som er det som er i bruk i den katolske messes kanonbønn. 

Den 14. februar 1961 instruerte Rituskongregasjonen i en forordning for nasjonale og andre lokalkalendere at *Rubricarum instructum* skulle reguleres slik at «Festen for *den helluige Anacletus,* .. er å flytte til 26. april, under dens rette navn, *den kellige Kletur*.» Bruken av denne kalender, som er medtatt i 1962-utgaven av Missale Romanum, fortsetter imidlertid å være autorisert under de betingelser som er indikert i det pavelige motu proprio *Summorum Pontificum*; selv om festen er fjernet fra den romerske kalender av 1969. Although the day of his death is unknown, Sankt Kletus/Cletus er fortsatt oppført i det romerske martyrologium blant helgene tilknyttet 26. april.

Referanser
----------

1. 1 2  Calendarium Romanum (Libreria Editrice Vaticana 1969), p. 121
2. ↑  Martyrologium Romanum (Libreria Editrice Vaticana 2001 ISBN 88-209-7210-7)

Eksterne lenker
---------------

* Biografi på katolsk.no

  



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Forgjenger:**Linus** | **Pave**(liste over paver) | Etterfølger:**Klemens I** |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Catholic-Hierarchy **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** NKC **·** ICCU
 |
**Corratec** er en sykkelfabrik i Raubling, Landkreis Rosenheim i Oberbayern i Tyskland.

Historie
--------

Konrad Irlbacher startet i 1970 en skifabrikk IKO Sportartikel GmbH i Rosenheim, men måtte innstille produksjonen. Sønnen med samme navn, overtok deretter driften av den gjenværende sportsforretningen. Irlbacher den yngre, fikk deretter i 1988 ideen om sykkelproduksjon. Sykkelmerket skulle egentlig hete *Corrado* som er italiensk for Konrad, men dette var allerede tatt av Volkswagen. Navnet ble derfor endret til *Corratec*.

I de første årene utviklet Corratec sykkelutstyr, alt fra hjul til kranker. I 1990 startet de også med å produsere dekk.
Bruno Risi ble verdensmester i terrengsykkel på nettopp en Corratecsykkel i 1994.

I 1996 tok Corratec egenpatent på sine superlette pedaler. I 2001 lanserte de og patenterte de sitt nye rammekonsept som de kalte *Airtech*. Det har vært flere VM og World Cup seirer på Corratecsykler opp gjennom årene.

Produksjonen av sykler foregår i Rosenheim i Tyskland der produksjonen er alt ifra racere til hybridsykler.

Referanser
----------

1. ↑   www.welt.de[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Die Fahrrad-Bäcker aus Raubling - WELT». *DIE WELT* **(tysk)**. 3. oktober 2015. Besøkt 27. juli 2023.
Olsen-banden går i krig er en dansk film fra 1978, og er den tiende filmen i Olsen-banden serien.

Handling
--------

I anledning dronningens bursdag blir Egon Olsen løslatt tidlig fra fengsel. Men dette irriterer ham fordi en uke senere skulle det ha blitt overført en advokat til samme celle som ham, som Egon håpet å få informasjon fra - til å lage en ny kriminell plan. Så denne gangen har ikke Egon noen kriminelle planer. Samtidig som Egon har sittet i fengsel, har Kjelds ektefelle Yvonne fått seg fast jobb. Men Benny har en plan, noe Kjeld ikke er særlig komfortabel med fordi han er sikker på at noe vil gå galt. Situasjonen går galt når Egon med vilje ødelegger Bennys planer, og deretter returnerer Egon til fengsel.

Når Egon kommer ut av fengselet er Benny åpenbart sint på Egon, men denne gangen kommer Egon med sin egen store plan. Han har oppdaget topphemmelige planer om EUs planer for Danmark, et hemmelig prosjekt kalt Daisyland som har til formål å forvandle hele Danmark til en gigantisk feriepark. Men tyske investorer er villige til å betale en formue for å få fingrene i disse planene. Derfor legger Egon en utspekulert plan for å stjele en mikrofilm fra «Reichsregistratur» et hemmelig informasjonsarkiv, som viser alle disse planene. Samtidig planlegger ingeniøren Bang-Johansen, som har sitt kontor ved København rådhus ønsker å selge disse tomteplanene til utenlandske investorer, representert ved den såkalte Black Baron, før den offisielle starten på prosjektet.

Rolle (Skuespiller)
-------------------

* Egon Olsen - Ove Sprogøe
* Benny Frandsen - Morten Grunwald
* Keld Jensen - Poul Bundgaard
* Yvonne Jensen - Kirsten Walther
* Kriminalassistent Jensen - Axel Strøbye
* Politiassistent Holm - Ole Ernst
* Bang-Johansen - Bjørn Watt Boolsen
* Bøffen - Ove Verner Hansen
* Den sorte baron - Edward Fleming
* Nattevakt - Ejner Federspiel
* Sjefskokk - Karl Stegger
* Fengselsinspektøren - Emil Hass Christensen
* Departementssjefen - Bjørn Puggaard-Müller

Eksterne lenker
---------------
**Birger Stuevold Lassen** (født 19. august 1927 i Molde, død 15. desember 2011 i Oslo) var en norsk jurist og professor emeritus ved Universitetet i Oslo. Han har også sittet som konstituert dommer i Høyesterett.

Biografi
--------

Lassen vokste opp i Molde, der hans far, Odd Lassen, var advokat. Han tok examen artium i 1946, deretter befalsskolen før han begynte å studere jus. Han ble cand.jur. i 1954. Deretter var han dommerfullmektig i Stavanger før han ble universitetsstipendiat i 1957, universitetslektor i 1961 og dosent i 1971. Han ble professor i 1990.

Han var i en periode styreleder for Gyldendal Norsk Forlag.

Lassen var særlig kjent for sitt arbeid med immaterialrett og herunder særlig kjennetegnsrett/varemerkerett, opphavsrett og designrett. Lassen skrev en rekke bøker (blant annet sammen med Are Stenvik og Ole-Andreas Rognstad) som stadig brukes som standardlitteratur både på universitetet og i næringslivet.[]

Referanser
----------

1. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 30. august 2016, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Om Birger Stuevold Lassen i Norsk biografisk leksikon
* (no) Publikasjoner av Birger Stuevold Lassen i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Birger Stuevold Lassen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
**Ernest Henry Chambers** (født 7. april 1907 i London, død 29. januar 1985) var en britisk syklist som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.

Chambers vant en olympisk sølvmedalje i banesykling under OL 1932 i Los Angeles. Sammen med sin bror Stanley kom han på andreplass i tandem bak Louis Chaillot / Maurice Perrin fra Frankrike. Willy Gervin / Harald Christensen fra Danmark kom på tredjeplass.

Fire år tidligere, under OL 1928 i Amsterdam, vant han også en sølvmedalje i tandem, da sammen med John Sibbit. Gullmedaljen ble vunnet av Bernard Leene og Daan van Dijk fra Nederland.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Sølv i sykling, tandem Storbritannias flagg Storbritannia
* Sølv 1932 USAs flagg Los Angeles - Sølv i sykling, tandem Storbritannias flagg Storbritannia

Referanser
----------

1. ↑  van Rossem, G. (1928). *The ninth olympiad Amsterdam 1928 Official report*. Amsterdam: The Netherlands olympic comitee. s. 514.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ernest Chambers – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ernest Chambers – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Ernest Chambers – Cycling Archives Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
*Denne artikkelen handler om typografi, for å lese om utenomekteskapelige barn, se det.*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Dette er et enkelt og kort
eksempel som viser et lite
avsnitt hvor den siste linjen
havner øverst i neste spalte.
En slik løsreven linje kalles |     | en **horunge**.
    Her begynner det neste
avsnittet. Det er her bare
for å fylle opp litt plass … |

En **horunge** eller **hel horunge** (fra tysk *Hurenkind*) er den typografiske betegnelsen på den siste linjen i et avsnitt når denne havner som øverste linje i en spalte eller en side. Betegnelsen **tysk horunge** blir også brukt om dette. Tidligere ble horunge kalt **dobbelt horunge** for å skille den fra **enkel horunge** (eller **halv horunge**), som er når den første linjen i et avsnitt havner som nederste linje i en spalte eller en side. Horunger skal ikke forekomme i god typografi. Enkle horunger derimot, er akseptert i norsk typografi, men er ikke det i for eksempel tysk typografi.

Dataprogrammer for tekstbehandling og typografi unngår gjerne termen «horunge» og bruker heller begrepene *løse linjer*, *løsrevne linjer*, *farløse linjer*, *faderløse linjer* eller *foreldreløse linjer*.

Etymologi
---------

Som det meste av fagsproget innen sats og trykk kommer sannsynligvis også disse ordene fra tysk, hvor begrepene «Hurenkind» («horebarn», det vil si tysk horunge) og «Schusterjunge» (bokstavelig «skomakergutt» eller «-lærling», i overført betydning« «en nesevis krabat») har vært innarbeidet gjennom flere århundrer.

Uttrykket horunge stammer formodentlig enten fra at «problemet» er oppstått ved et uhell eller var like vanskelig å bli kvitt som et uønsket barn. «Schusterjunge» regnes ikke som et fullt så alvorlig problem, og ordet kommer sannsynligvis fra at problemet er så fremfusent at det stikker hodet frem øverst på siden.

Referanser
----------

1. ↑  Hallberg, Åke (1971). *Typografi*. Oslo: Yrkesopplæringsrådet for håndverk og industri. s. 158. ISBN 8200249344.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Oude Sterrewacht (gamle observatorium), Kaiserstraat, Leiden
**Hortus Botanicus** i Leiden er Nederlands eldste botaniske hage og en av de eldste i verden, opprettet i 1590. Den er lokalisert til den sørvestlige delen av byens historiske senter, mellom akademibygningen og Leiden observatorie. Tidlige eksemplarer av tulipaner fra Det osmanske rike ble dyrket frem i Leiden og ble raskt en populær plante i Europa.

Historie
--------

I 1587 søkte det nylig opprettede Universitetet i Leiden om byborgernes tillatelse til å opprette et *hortus academicus* (latin for botanisk have) bak akademibygningen, til fordel for medisinstudentene. Tillatelse ble gitt i 1590 og som prefekt ble den kjente botanikeren Carolus Clusius (1526–1609) ansatt, han ankom Leiden i 1593. Clusius' kunnskaper, renomme og internasjonale kontakte tillot han å etablere en svært omfattende plantesamling.

Han oppfordret også Det nederlandske ostindiske kompani å samle planter og tørkede eksemplarer av planter. Den opprinnelige hagen som Clusius anla var liten, om lag 35 ganger 40 meter, men hadde over 1000 ulike planter.

Samling av tropiske planter (fra Ostindia) og sub-tropiske (fra Kappkolonien) fortsatte under Clusius' etterfølgere. Spesielt Herman Boerhaave (1668–1738, prefekt fra 1709 til 1730) bidro sterkt til den botaniske hagens renomme med hans arbeide med å utvide samlingene og publisering av kataloger over plantene der.

Et annet stort bidrag til samlingene ble gitt av Philipp Franz von Siebold, en tysk lege som tjenestegjorde i Deshima (Japan) for Det nederlandske ostindiske kompani. Han samlet mange ulike planter og andre objekter fra hele Japan og sendte de til Leiden.

De første drivhusene ble bygget i andre halvdel av 1700-tallet, det monumentale orangeriet (drivhus for sitrusfrukter) ble bygget i årene 1740–1744. Haven ble utvidet i 1736 av Adriaan van Royen og Carl von Linné og i 1817 av Theodor Friedrich Ludwig Nees von Esenbeck og Sebald Justinus Brugmans.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Botanical garden, Leiden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NLA
 |
**Horze** er opprinnelig et finsk selskap som selger utstyr relatert til hestesport.

Historie
--------

Den første Horze Shop åpnet i Lahtis i Finland, og senere har Horze-butikker blitt åpnet i St. Petersburg, København, Stockholm, Hannover og Oslo. I løpet av 2006 åpnet fire nye franchise-butikker i Norge; i Trondheim, Grimstad, Bergen og Stavanger. Totalt har Horze nå 20 butikker.

Den første nettbutikken ble åpnet 1. oktober 2003, og var tilgjengelig for Norge. Senere har Finland, Danmark, Sverige og Tyskland fått tilgang, mens nettbutikken nå i prinsippet er tilgjengelig i EU-området.

Selskapets hovedkontor og sentrallager ligger i Hollola, like utenfor Lahtis i Finland.

Horze har ett rytterlag Team Horze.

6. juni 2008 kjøpte Horze Fossum Salmakeri, og i midten av august åpner de Norges største hesteutstyrsbutikk på Vinterbro utenfor Oslo.

Referanser og fotnoter
----------------------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 31. mars 2008. Besøkt 6. juni 2008.
2. ↑
**Ivar Emil Ertresvåg** (født 17. mars 1889 i Ålesund, død 18. januar 1974) var en norsk fagforeningsmann, motstandsmann og politiker, hjemmehørende i Norges Kommunistiske Parti.

Ertresvåg var fiskersønn, og ble selv utdannet malersvenn. Han ble medlem av fagforening og av Arbeiderpartiet i 1909. To år senere flyttet han til Oslo, der han engasjerte seg både i politikken og i fagbevegelsen. Han ble formann i det sosialistiske ungdomslaget «Fremover» og formann for ungdomslagenes fellesstyrer i hovedstaden.

I 1917 flyttet han tilbake til Ålesund. Der ble han valgt inn i bystyret og formannskapet, der han satt i to perioder. Han var også formann i samorganisasjonen i byen og sekretær for det faglige opplysningskontoret.

Han ble medlem av DNAs landsstyre i 1918, og hadde vervet fram til partisprengningen i 1923. Da fulgte han det nye NKP, og ble valgt inn i NKPs landsstyre.

I 1925 ble han sekretær for Trøndelag og Møre distrikt av NKP, og flyttet til Trondheim. Der ble han valgt inn i bystyret i 1929. I 1931 ble han ansatt som forretningsfører for partiets Trondheims-avis *Ny Tid*.

Ertresvåg var blant de få i NKP som beholdt sin sentrale stilling i partiet både i førkrigsårene og gjennom krigen. Han ble valgt inn i sentralkomiteen på partiets landsmøte i 1936. På NKPs illegale landskonferanse i 1941 var en rekke av lederne arrestert, skutt eller tvunget i landflyktighet, slik at man måtte stable en ny sentralkomite på bena. Ertresvåg var nå blant dem som sikret kontinuitet i ledelsen. Under krigen satt han i partiets toppledelse, der Peder Furubotn var den sentrale skikkelsen. I krigens hemmelige sentralkomite gikk Ertresvåg under dekknavnet «Klingenberg».

Etter krigen satt Ertresvåg i Oslo bystyre.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no, oppført som Ivar Ertresvaag[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Ivar Emil Ertresvåg, (17.mars 1889 - 18.januar 1974).», besøkt 7. november 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *Ertresvåg, Ivar Emil*, Arbeidernes leksikon bind II, Arbeidermagasinets forlag (1933)
4. ↑  Side 191 - 193. Torgrim Titlestad: *Peder Furubotn ; i kamp, i krig*, Gyldendal, Oslo ( 1977) ISBN 82-05-09295-8
5. ↑  Side 289. Einhart Lorenz: *Det er ingen sak å få partiet lite. NKP 1923–1931*, Pax, Oslo (1983) ISBN 82-530-1255-1

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |

Portal: Andre verdenskrig
***Samurai Sikkerhet*** er en norsk komiserie som gikk på TV 2 i 2014. Serien handlet om bedriften Samurai Sikkerhet, et uautorisert vaktselskap som besto av ufaglærte vektere med mer selvtillit enn selvinnsikt. Selskapet ble ledet av Kato Haugen, spilt av Henrik Elvestad. Andre sentrale roller ble spilt av Fridtjov Såheim, Nils Jørgen Kaalstad, Odd-Magnus Williamson og Janne Heltberg.

Serien benyttet seg av de gjeldende fordommer og oppfatninger av vekterbransjen. Dette er folk som liker å gå i politiaktig uniform og snakke om beredskap, men som ikke hadde godt nok utviklede sjelsevner til å komme inn på Politihøyskolen. De kjører utrykningsbil med lamper på taket og jakter uautoriserte plakatoppklistrere med stort alvor. De er store barn med kjellerstua full av samurai- og kampsportgreier. En er tidligere dørvakt.

Premieren ble sett av 400 000.

Referanser
----------

1. ↑  «TV 2-humor skal løfte Sumo». *kampanje.com*. Besøkt 10. februar 2020.
2. ↑  AS, TV 2 (6. mars 2014). «Knalltall for «Samurai Sikkerhet»: Nå får gjengen en ny ansatt ... med mørke Bieber-minner». *TV 2*. Besøkt 10. februar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Samurai Sikkerhet* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Samurai Sikkerhet* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
**Samuelssonbreen** er en smal, 2 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Den er en ca. 3,5 km lang bre som starter umiddelbart nord for Gramryggen (861 m) og Skalken (1034 m) – og går deretter nordover til Gramdalen og Røystoppdalen som er sørlige armer av Reindalen. Breen har lagt foran seg et 1 km bredt belte av morenemateriale, sammen med Costerbreen som skjærer inn i morenen fra øst. I vest strekker Gramryggen (861 m) og i øst Skalken (1034 m) seg som vegger langs breen. 

Breen ligger bare med en liten nordlig flik og morenemassene innenfor Nordenskiöld Land nasjonalpark.

Samuelssonbreen er oppkalt etter den svenske geologen Carl S. Samuelsson (1892–1927) som besøkte Spitsbergen i 1917 og en gang til senere. Han skrev flere avhandlinger om vinderosjon i Arktis.

Referanser
----------

1. ↑  Samuelssonbreen *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt. Besøkt 11. mars 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
**Kvitklettene**, eller **Ered Nimrais** (Sindarin for *Hvithorn fjellene*), er en fiktiv fjellkjede fra J.R.R. Tolkiens Midgard. Fjellene har fått navn etter isbreene på deres høyeste topper. Fjellkjeden strekker seg for det meste øst vest, og er skilt fra Hithaeglir ved Rohans mark. Til tross for sydlige klimaet i Gondor og Rohan er det sne på Kvitklettenes topper selv midt på sommeren, noe som tyder på at de er Ganske høye. Fjellkjeden har ingen pass. De dødes stier passerer under dem, men bare de mest nysgjerrige (eller dumdristige) tar sjansen på den veien. Kvitklettene former Gondors nordre grense og den søndre grensen til Rohan ved unntak av de i deres østligste region. 

Det må bemerkes at fjellene *Irensaga* (*Jern Sag*) og Starkhorn også regnes med i fjellkjeden. Mellom disse to toppene ligger *Dwimorberg*, og inngangen til *de dødes stier*. På den østre enden av Kvitklettene lå byen Minas Tirith som var hugget inn i fjellet Mindolluin. Gondors vaktbauner er plassert på syv forskjellige topper i Kvitklettene: *Amon Dîn*, *Eilenach*, *Nardol*, *Erelas*, *Min-Rimmon*, *Calenhad* og *Halifirien*.

Mange elver har sitt utspring i Kvitklettene, og blant de elvene er blant annet Adorn (en bielv til elva Jarna), Snøbrunna og Mering Strømmene (som var bielver til Entsiget) på nordsiden, og på sørsiden var det Erui, (en bielv av Anduin), Ringló og dens bielv Ciril, som sammen med Morthond dannet elva Edhellond som endte i Belfalasbukten og fløt ut nær ved Dol Amroth; i tillegg var det Lefnui av Anfalas, som hadde sitt opphav i den vestre delen av Kvitklettene, og Lebennins fem elver.

I det andre tidevervet var Kvitklettene bebodd av folk som slektet på Dunlendingene, som hadde vært tjenere av Sauron. De hadde sverget troskap til Isildur, men da han trengte dem forrådet de ham og han forbannet dem: de ble kjent som De dødes hær, av veien som het *de dødes stier* som Aragorn, Legolas, Gimli tok sammen med noen av Dúnedain. Før Dunlendingene var Kvitklettene hjemmet til *Púkel-Mennene* eller Drúedain.

Portal: Litteratur
**Jodling** er en type ordløs sang som karakteriseres med hyppig, abrupte vekslinger mellom brysttoner og falsett og bruk av store melodisprang. I Europa er musikkformen særlig vanlig i Alpene, men den er også kjent blant afrikanske pygméfolk, i Asia og i forskjellige deler av Polynesia.

I Norge ble melodien «Jeg er fra Romsdalen, Norges Tyrol» med tekst av Jens Book-Jenssen og melodi av Rolf Syvertsen i 1942 jodlet av Odd Pedersen. Senere har romsdalingene Bjørn Tomren og Heine Bugge tatt i bruk kombinasjonen jodling og trekkspill under artistnavnene Polkabjørn og Kleine Heine.

Se også
-------

* Laling, ropesang for å kommunisere over lange avstander
* Lokk, ropesang for å kalle på dyr

Referanser
----------

1. ↑  (no) Jodling i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yodeling – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** HDS **·** NDL
 |
**Jodi Ewart Shadoff** (født 7. januar 1988) er en engelsk profesjonell golfspiller på Ladies European Tour (LET) og LPGA-touren.

Ewart ble profesjonell i mai 2010. Hun spilte hovedsakelig på rekrutteringstouren LPGA Futures Tour i USA frem til hun høsten 2011 ble nummer fire i kvalifiseringsturneringen til LPGA og dermed fikk full spillerett på LPGA-touren fra 2012. Samme høst vant hun tilsvarende turnering for Ladies European Tour, og har siden spilt på begge tourene. 

Gjennombruddet kom i 2013 da hun fikk topp-ti-plassering i to major-turneringer, først delt syvendeplass i Kraft Nabisco Championship, deretter delt fjerdeplass i US Women's Open Championship. Samme høst ble hun tatt ut til å spille på det europeiske laget i Solheim Cup.

I januar 2013 giftet hun seg, og har siden spilt under navnett Jodi Ewart Shadoff.

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble hun nummer 40.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jodi Ewart Shadoff – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jodi Ewart Shadoff – LPGA-touren Rediger på Wikidata

* (en) Jodi Ewart Shadoff – Europatouren Rediger på Wikidata
* Profil på ladieseuropeantour.com

Portal: Golf
**Klikk.no** er et norsk nettsted som er eid av Story House Egmont, tidligere Egmont Publishing, og er Norges største redaksjonelle livsstilsnettsted. Klikk.no samarbeider med flere av Norges største ukeblader og magasiner, som Hjemmet, Norsk Ukeblad, Foreldre & Barn, Her og Nå, Vi Menn, Bonytt og Hytteliv – og andre magasiner fra Story House Egmont.

Klikk.nos redaksjonelle innhold støttes opp av flere forum, som Kvinneguiden.no, Doktoronline og Foreldreforum. Klikk.no har fra 2018 også innkludert Blogg.no, som siden ble startet av Rafiq Charania i 2005 har vært Norges største bloggportal.

I februar 2012 hadde nettstedet over 960 000 unike norske besøkende i uka. I oktober 2022 når Klikk.no tilhørende forum og blogg.no rundt 2 millioner unike brukere per uke.

Nettstedet statser på nytte- og forbrukerstoff innen emnene bolig, foreldre, mote, motor, teknologi, helse og mat, med fokus på oppskrifter, tester og slik-gjør-du-det stoff. 

Klikk.no har tidligere hatt et redaksjonelt samarbeid med Nettavisen, som også var eid av Egmont Publishing. I februar 2012 ble nettstedet Kvinneguiden.no innlemmet i klikk.no. 

Leder for Klikk.no er Gaute Tyssebotn Tidligere redaktører for klikk.no er Monica Lid og Jan Thoresen.

Referanser
----------

1. ↑  Hauger, Knut Kristian (22.10.2022). «EGMONT EROBRER BLOGGTRONEN: - VI BLIR DEN STØRSTE AKTØREN». *Kampanje*.
2. ↑  TNS Gallup Topplisten Uke 5 2012.  Arkivert 6. juni 2011 hos Wayback Machine.
3. ↑  MBL. «Medietall.no». *medietall.no* **(engelsk)**. Besøkt 26. oktober 2022.
4. ↑  «Monica Lid ny redaktør i Klikk.no». Arkivert fra originalen 2. april 2015. Besøkt 8.3.2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Kvinneguiden forum
* Foreldreforum
* Blogg.no
|  |
| --- |
| **Artikulasjonsmåter** |
| Obstruent |
| Plosiv |
| Affrikat |
| Frikativ |
| Sibilant |
| Sonant |
| Nasal |
| Flapper og flikker |
| Vibrant |
| Approksimant |
| Likvid |
| Vokal |
| Halvvokal |
| Lateral |
| **Ikke-pulmoniske:** |
| Ejektiv |
| Implosiv |
| Klikkelyd |
| Denne siden inneholder fonetisk informasjon skrevet med IPA, som kan vises feil i noen nettlesere. [[Wikipedia:IPA i Unicode|[Hjelp]]] |
| [Rediger] |

**Klikkelyder** er konsonanter som dannes ved dobbel avsperring i munnen, en foran og en bak ved velum. Når talerøret er avsperra på begge stedene, senkes tunga, og det oppstår et undertrykk. Den framre avsperringa slippes deretter hurtig opp, og det oppstår en klikkelyd. Klikkelydene anvender seg altså ikke av en luftstrøm fra lungene som lydkilde, noe som vil si at de er ikke-pulmoniske, et særtrekk de deler med ejektiver og implosiver.

Klikkelyder fins i mange språk i det sørlige Afrika, som khoisanspråk og enkelte bantuspråk. Utenfor Afrika er de uvanlige.

Symboler
--------

Det internasjonale fonetiske alfabetet har symboler for bilabialt, dentalt, alveolart, postalveolart og alveolart lateralt klikk. For øvrige klikkelyder brukes det uoffisielle symboler. Den følgende tabellen viser både offisielle og uoffisielle symboler for de klikkelydene man har registrert:

|  | Bilabial | Dental | Alveolar | Retrofleks | Palatal |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sentral | ʘ | ǀ | ǃ | ‼ | ǂ |
| Lateral |  | ǀǀǀ | ǁ |  | ǂǂ |
| Flapp |  |  | ǃ¡ |  |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Klikkertrening** er en treningmetode som opprinnelig ble utviklet til trening av delfiner, men som siden også er adaptert for trening av (spesielt) hunder og andre pattedyr.

Hovedpunkter
------------

Metoden bygger på følgende hovedpunkter:

* dyrets egeninitiativ
* Positiv forsterkning/negativ straff (belønning/fravær av belønning)
* Bevisst bruk av en betinget forsterker (for eksempel en klikker eller "bra")
* Forankret i læringsteorien (fokuserer på observerbar adferd)

Bruk av klikker
---------------

Klikkeren er bare et eksempel på en betinget forsterker som kan brukes. En betinget forsterker er noe som sier at «det du gjorde akkurat nå var rett, nå kommer belønningen». Et signal om at rett adferd er utført, og belønningen er på vei. Et annet eksempel er ordet «bra». Man bruker klikkeren fordi en klikker er meget presis, dyret hører ikke klikkeren hele dagen lang, klikkeren har alltid samme «tonefall», og dersom man bruker den rett vil lyden aldri bety noe annet enn belønning for dyret. Det går dessuten, med litt trening, raskere å bruke klikkeren enn å trekke pusten for å si «bra» eller å stikke hånden ned i lomma for å hente en godbit. Når du kommer med godbiten er nemlig dyret ferdig med adferden du ville belønne.

* Positiv forsterkning – man tilfører noe individet vil ha. For dyret kan det være en fri-kommando, en godbit som dyret har lyst på.
* Negativ straff – Man tar vekk noe individet ønsker. Det kan holde at man «feiler» dyret i øvelsen, altså tar fra den muligheten til å jobbe videre, at man ikke klikker, eller at man vender ryggen til dyret i et par sekunder.

Disse to hører sammen, og det gjør også de to neste. Blander man vil man i mange tilfeller få en lite effektiv trening.

* Positiv straff – Man tilfører et ubehag/noe individet vil unngå. Dette kan f.eks være at man klyper dyret i øret eller lignende hvis det ikke utfører handlingen. Da er sjansen større for at den gjør det neste gang; den vil unngå smerten i øret.
* Negativ forsterkning – Individet unngår straff når det gjør riktig. Når dyret utfører handlingen raskt og rett på første kommando unnslipper det straffen.

Mange bruker belønning og ros sammen med straff, men dette er det egentlig liten vits i. I hjernen finnes det et straff-senter, og et belønningssenter. Når straffsenteret blir stimulert (eks klyp i øret), overstiger det trangen til å få belønning. For et dyr er nemlig trangen til å overleve større enn å få en godbit.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Waal** er det største sideløpet til elven Rhinen. Elven renner gjennom sentrale deler av Nederland over en strekning på 82 kilometer. Ved Nijmegen er den knyttet til Maas via kanalen Maas-Waalkanaal. Ved Woudrichem møter den Afgedamde Maas (som tidligere var en del av Maas inntil kanalen Bergsche Maas ble gravd ut i 1904 og omdirigerte mesteparten av vannet herfra) og danner derfra elven Boven-Merwede. Dette er hovedfartsåren mellom Rotterdam havn og Tyskland. Nijmegen, Tiel, Zaltbommel og Gorinchem er betydningsfulle byer med direkte tilgang til elven. Waal fører 65% av den totale vannmengden i Rhinen.

Historie
--------

Kart fra 1472
Navnet Waal, i romertiden kalt Vacalis, Vahalis eller Valis, senere Vahal, er av germansk opphav og er kallet opp etter de mange meandersvingene i elven (gammalgermansk *wôh*, «krum»). 

Dagens elv viser få tegn etter disse store svingene sidan elven har blitt rettet opp i løpet av mange prosjekt fra 1700- til 1900-tallet for å forbedre elvetrafikken på elven. Noen av svingene som ikke lenger henger sammen med elven er fremldeles synlig nær elva og i flomsituasjoner blir de innimellom igjen del av elven.

Waalsvingen i Zuid-Holland
--------------------------

I middelalderen ble navnet Waal brukt om elven etter at den rant sammen med Maas. Denne delen heter i dag Boven-Merwede. Beneden-Merwede og den øvre delen av Noord ble også kalt Waal. Nær Hendrik-Ido-Ambacht gikk hovedløpet vestover inntil den rant sammen med elven Oude Maas nær Heerjansdam. Det siste strekket forbi Hendrik-Ido-Ambacht, mellom øyene IJsselmonde og Zwijndrechtse Waard blir fremdeles kalt Waal. Elven er demmet opp i begge ender.

Broer
-----

Jernbanebroer går over elven mellom Nijmegen og Nijmegen Lent, og mellom Zaltbommel og Geldermalsen

Vannkvalitet
------------

Waal har svært dårlig vannkvalitet på grunn av utslipp av rå kloakk i Frankrike, Tyskland og Belgia til Rhinen. Flere patogen har oppstått i elva på grunn av disse utslippene.

Referanser
----------

1. ↑  K. ter Laan et al. ed. (1942). *Van Goor's aardrijkskundig woordenboek van Nederland* **(nederlands)**. Den Haag: Van Goor Zonen. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst: forfatterliste (link)
2. ↑  aem.asm.org

Eksterne lenker
---------------

* (en) Waal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Waal – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Aktuell informasjon – Rijkswaterstaat (nederlandsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |
Noen karateutøvere i Perus hovedstad Lima utfører en kata.  Foto: Congreso de la República del Perú (2012) 
Bildeserien viser en karate-kata trinn for trinn.  Foto: Evdcoldeportes (2009) 
**Kata** er et japansk ord som beskriver et detaljert mønster av bevegelser som blir utført enten alene eller i par.

Kata blir benyttet i mange tradisjonelle japanske kunstarter, eksempelvis teaterformer som kabuki og skoler for teseremonier (chadō), men er allmennt mest kjent fra kampsport. Kata blir brukt i de fleste tradisjonelle japanske og okinawanske kampsporter, slik som aikido, iaidō, jōdō, judo, jujutsu, kenjutsu, kendo og karate. Andre asiatiske kunstarter som t'ai chi ch'uan og taekwondo benytter den samme formen for trening, men benytter det respektive kinesiske og koreanske ordet i stedet.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  型 eller 形; bokstavelig «form»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kata – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Maleren, billedhoggeren, arkitekten, oppfinneren og vitenskapsmann Leonardo da Vinci (1452–1519) blir ansett som kroneksempelet på et mangesidig universalgeni (en polyhistor) såvel som et «renessansemenneske».
**Universalgeni** (fra latin *genius universalis*), **universalist** (*Homo universalis*), **generalist**, **polyhistor** (gresk for «megetviter»), **polymath** («meget lærd») eller **allviter** er en lærd person med usedvanlig brede kunnskaper innen de forskjelligste områder innen vitenskapene og ofte også kunstene. Uttrykket er særlig knyttet til begynnelsen av *Nytiden*; de universalgeniene som kan knyttes tidsmessig til renessansen kalles ofte for «renessansemennesker». Men polyhistorer kjenner man også fra andre tidsepoker.

Eksempler på universalgenier
----------------------------

Fra antikken nevner man gjerne Marcus Terentius Varro som den viktigste romerske polyhistor. En annen kjent polyhistor var en gresk grammatiker som fikk betegnelsen tilføyd som tilnavn: Lucius Cornelius Alexander Polyhistor.

Gode eksempler på polyhistorer i renessansen er Leonardo da Vinci, 
Michelangelo og Leon Battista Alberti. Barokktidens fremste polyhistor var Gottfried Wilhelm Leibniz; en annen var jesuitten Athanasius Kircher.

Fra den arabiske vitenskapsverden kan nevnes oppfinneren Al-Jazari (1136–1206) og forfatteren As-Suyuti fra Kairo (1445–1505).

Se også
-------

* Geni
* Vidunderbarn
* Polyglott, person som snakker mange språk

Eksterne lenker
---------------

* (en) Polymaths – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (de) C. F. Gellert: *Der Polyhistor*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC **·** BBC Things
 |
Grønne pedaler på gulvet i et Polikarpov I-15
En **rorpedal** er et fotstyrt grensesnitt for å styre sideroret til et fly. Det vanlige oppsettet i alle fly er at hver pilot har et pedalsett bestående av par med pedaler, en pedal til hver fot. Hver høyre og venstre pedal virker sammen slik at den ene pedalen vipper ut når den andre trykkes inn.

I fly med duplisert styringssystem (for eksempel treningsfly, transportfly og passasjerfly) er pedalsettene til begge pilotene koblet sammen slik at den andre piloten sømløst kan ta over. På de fleste moderne fly aktiveres hjulbremsene ved å trykke ned toppen av rorpedalene, slike bremser kalles derfor «tåbrems». For at piloter med ulik høyde skal ha ergonomisk sittestilling kan posisjonen til noen pedalsett justeres.

Kajakker
--------

På kajakker med bevegelig ror kan dette styres med rorpedaler for økt retningsstabilitet fremover eller for å ta krappere svinger. Mange moderne kajakker har i stedet gått over til senkekjøl (*skeg*), hvilket fjerner behovet for rorpedaler.

Se også
-------

* Gasspak
* Flyratt, senterstikke og sidestikke, tre alternative styreanordninger for høyde- og balanseror
* Rorkult, styreanordning på motor- og seilbåter som ikke styres direkte med ratt
* Simulatorpedal

Referanser
----------

1. ↑  Engerengen, Lars (24. januar 2023). «sideror». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 24. juli 2023.
2. ↑  *Ilustrowana Encyklopedia dla Wszystkich. Lotnictwo*. Warszawa: Wydawnictwo Naukowo-Techniczne. 1979. s. 146. ISBN 8320400058.
3. ↑  *Budowa samolotów*. Warszawa: Wydawnictwa Komunikacji i Łączności. 1982. s. 187-188. ISBN 83-206-0282-3.
4. ↑  *Konstrukcja samolotów*. Wydawnictwa Komunikacji i Łączności. 1970. s. 366-367.
5. ↑  «aircraft brakes». *www.pilotfriend.com*. Besøkt 24. juli 2023.
6. ↑  «Perfect Fit». *www.aopa.org*. 7. mai 2001. Besøkt 24. juli 2023.
7. ↑  Williams, Sterry B. (7. august 1951). «Rudder pedal adjustment». US2562974A. Besøkt 24. juli 2023.
**Klevstad** (gnr. 78) er en av de minste gårdene på Vestvågøy. Den ligger øverst oppe i Indre Steinfjorden mellom Krogtoft i sørvest, Evjen i nord, Borg i Lofoten i nordøst og Holdal i sør sørøst.

Historisk
---------

### Navnet

Klevstad har opp igjennom tiden hatt flere skrivemåter:

* Kleffstad 1567
* Klepstad 1610, 1667, 1723 og 1891
* Klebstad 1614
* Kleppstad 1838
* Klevstad 1865

### Eiere og bruksinndeling

Klevstad har vært under Kongens eiendommer, med mange leilendinger som drivere fra 1 og opp til 3. Ut over 1800-tallet fikk gården 3 bruksnummer, slektene etter de tre kjøperne er fortsatt beboere på brukene.

På 1960-tallet var det 9 brukere på 8 fjøs med sau og ku

### Annet

En gammel ferdselsvei/kirkevei brukt av gården og gårdene lengre ut i Steinfjorden går over til Borg og Borge kirke. Deler av dette partiet kalles i dag Kjerkfjellet.

Nåtid
-----

I 2016 er hele gården i drift i form av 3 bruk – de drives med kyr, sau og fôrproduksjon. Klevstad har 13 bolighus, de fleste er helårsbebodd.

Se også
-------

* Karl Sverre Klevstad

Referanser
----------

1. ↑  «www.rhd.uit.no: Gårdsmatrikkelen 1886». Arkivert fra originalen 23. november 2005. Besøkt 28. november 2008.
2. ↑  O. Rygh: *Norske Gaardnavne*

Litteratur
----------

* Magne Krogtoft og Inge M. Nilsen (red.): *Borge og Valberg bygdebok*, 9 bind, utgitt av Borge og Valberg bygdeboknemnd, Bodø, 1982-2005.