recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mette Sundt Gundersen** (født 17. mars 1950 i Bergen, død 25. august 2018 samme sted) var en norsk psykolog og forfatter som engasjerte seg sterkt i spørsmål omkring etiske overgrep under terapi hos psykologer og psykiatere.

Gundersen vokste opp dels i Norge (Oslo, Os i Hordaland) men mest i utlandet: Frankrike, USA og Kina. Hun tok artium ved Bø gymnas i 1968, og studerte deretter i Oslo og Bergen. Hun tok psykologisk embetseksamen i 1986 (Universitetet i Bergen), og arbeidet bl.a. i Arbeidsmarkedsetaten og som psykologspesialist ved Haukeland universitetssykehus i Bergen. Hun gikk av med alderspensjon i 2017.

Gundersen debuterte som forfatter i 1985 med diktsamlingen *Sandkorn fra et ubetydelig timeglass.* I 1990 utkom romanen *Som i går, som i morgen* (under pseudonymet Mette Sundt), en beretning om overgrep mot et barn. I 2007 ga Gundersen ut fagboka *Det skal ikke hende...Grenseoverskridelser og seksuelle overgrep i terapi.* Boka var ment både som en innføring i lege- og psykologetikk og en generell bruksbok for terapeuter, pasienter, pårørende og andre som kommer i befatning med emnet.

I kjølvannet av Lund-rapporten fikk Gundersen økonomisk erstatning for ulovlig politisk overvåking, knyttet til hennes aktivitet i Solidaritetskomiteen for Vietnam på 1970-tallet.

Gundersen grunnla i 1999 den ideelle stiftelsen Stiftelse 99, som har til formål å forebygge etiske overtramp og overgrep hos psykiatere og psykologer, og yte bistand til personer som er blitt utsatt for overgrep under terapi. Siden oppstarten betjente hun stiftelsens støttetelefon.

Forfatterskap
-------------

**Egne bøker**

* Sandkorn fra et ubetydelig timeglass (diktsamling) (1985)
* Som i går, som i morgen (roman) (1990)
* Det skal ikke hende....Grenseoverskridelser og seksuelle overgrep i terapi (fagbok) (2007)

**Representert i diktantologi**

* Eg ser på deg, og du ser på meg (1988)

**Artikler og innlegg**

* Seksuelle grenseoverskridelser, grensekrenkelser og overgrep i terapi. Forekomst, konsekvenser og forebygging. Tidsskriftet Matrix - Nordisk Tidsskrift for Psykoterapi nr 33(1), 2016.
* Communicatin. Tidsskrift for Norsk psykologforening Nr 3 2011
* Om folk og halvstuderte røvere (artikkel i Tidsskrift for Norsk Psykologforening, mars 1985)

Referanser
----------

1. 1 2   koba.vareminnesider.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Minneside Koba Christensen begravelsesbyrå

Eksterne lenker
---------------

* (no) Bibsys
* Stiftelse99
* Rom for overgrep. Reportasje i Dagbladet Magasinet 2004

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** CRIStin
 |
Et **bildedelingssystem** er en tjeneste som lar brukere dele bilder på sosiale medier. Sosiale medier som Pinterest, Facebook, Twitter, Snapchat har alle bildedelingssystemer. Det finnes flere måter å dele bildene på. De kan enten deles i album eller med statusoppdateringer på medier som Facebook og Twitter, som på Snapchat hvor brukeren kan sette en tidsgrense for hvor lenge mottakerne kan se bildet de har sendt, inntil 10 sekunder, før bildet forsvinner. eller Flickr hvor brukeren kan lage album og som kan brukes som en bildelagringsenhet. 

Det finnes også tjenester som Instagram eller Pinterest der brukeren kan laste opp bilder eller dele bilder på sin egen profil, for å deretter få andre brukere til å enten «like» sitt bilde eller få andre til å kommentere det.

Historie
--------

De første bildedelingssystemene kom i midten av 1990-årene. Men da var dette hovedsakelig bare ment for å vise frem de bildene man hadde tilgjengelig, og ikke for å dele og la andre bruke de bildene du selv hadde tatt. Noen av de første nettsidene som tilbyde bilde delingtjenester var Webshots, SmugMug, Yahoo!Photos og Flickr. Flickr blir sett på som en av de første eksemplene på Web 2.0. Etterhvert har tjenester som Facebook, Twitter, Instagram og Pinterest vokst fram.

Rettigheter
-----------

Mange av de sosiale mediene som tilbyr bildedeling selger brukerinformasjon om brukerne sine til ulike bedrifter om hva brukeren liker, bilder og lignende.

Referanser
----------

1. ↑  Warman, 2013. Tilgjengelig fra:
2. ↑  «What is Snapchat?». *Snapchat FAQs*. Henta 3. desember 2012.
3. ↑  Frommer, D. 2010. 'Here's How To Use Instagram'. Tilgjengelig fra:
4. ↑  Easly og Keinberg, 2010. Networks, Crowds and Markets. New York.
5. ↑   Kelly, T og Cogen, T. 2012. 'Facebook to sell your photos: Social media giant claims it owns the rights to ALL your Instagram pictures'. Tilgjengelig fra:
Landherre Hermann I of Thuringia, hans gemalinne Sophia og de konkurrerende minstrelsangerne fra *Codex Manesse*, ca. 1305–15
**Heinrich von Ofterdingen** er en mellomhøytysk, lyrisk fiksjonsfabel fra 1200-tallet, fremført av minstrelsangere.

Den er omtalt som del av en Sängerkrieg (sangkonkurranse) på Wartburg slott.

Sagnet er også udødeliggjort av Georg Philipp Friedrich von Hardenberg (1772-1801) under pseudonymet Novalis i en roman som ble utgitt postmortem i 1802.

Poeten og mystikeren Hardenberg døde i unge år og rakk aldri å skrive flere romaner enn denne ene, men det er til gjengjeld et viktig verk i den romantiske litteratur. Symbolet 'den blå blomst' blir her lansert som et samlende symbol på romantikkens verdensanskuelser om et kjærlighetens, fredens og evighetens rike, opphøyd i harmonisk forening mellom himmel og jord.

Eksterne lenker
---------------

* von Ofterdingen *Heinrich von Ofterdingen* (Novalis' opprinnelige tyske tekst).
* (en) *Henry of Ofterdingen: A Romance*, av Novalis (Friedrich von Hardenberg), gratis tilgjengelig i Prosjekt Gutenberg (i engelsk oversettelse).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND
 |
Denne artikkelen omhandler dalen i Buskerud.  For bygda i Ullensvang i Vestland, se Jondal.

Jondalen kirke Foto: Trond Strandsberg 
**Jondalen** er et dalføre nordvest i Kongsberg kommune. Dalen er 15 km lang, og strekker seg vestover mot Telemark fra Lågen fem kilometer nord for Kongsberg. Jondalselva renner gjennom Jondalen.

Jondalen kirke ble bygget i 1882. *Jondalen kirke- og skolekommune* ble etablert ved lov i 1889. Bortsett fra disse kirke- og skolesakene sognet innbyggerne i Jondalen til tre kommuner: Gransherad i Telemark og Flesberg og Øvre Sandsvær i Buskerud. Jondalen lå perifert i forhold til sentrum av alle disse tre kommunene. 

Ved kommunereformen 1. januar 1964 ble Flesbergs og Gransherads deler av Jondalen slått sammen med bykommunen og Øvre Sandsvær og Ytre Sandsvær til den nye Kongsberg kommune.

Fylkesvei 37 går gjennom dalen. På nordsiden av Jondalselva går Bjørnholtveien og veien Bromyr. På sørsiden har man også Jondalsveien og Dokkagrenda. 

Jondalselva ved Løka bru Foto: Jan-Tore Egge 
Løka gamle bru over Jondalselva Foto: Jan-Tore Egge

Gårdsbruk i Jondalen
--------------------

* Bakken
* Baklien
* Bjørnholt (gnr. 135 bnr. 16) (Holtet)
* Bråten
* Haugen
* Buen
* Engedalen
* Harskog (gnr. 135 bnr. 17)
* Heimbu (gnr. 135 bnr. 27)
* Jondalen (flere bruk)
* Kaldal (gnr. 137 bnr. 5)
* Krokengen
* Saga
* Solly
* Stordalen
* Storfossen
* Tangene
* Aamot
* Fulsebakke

Referanser
----------

1. ↑  *Kommuneinndelingskomiteens endelige tilråding om kommuneinndelingen i Buskerud*. Oslo. 1960. s. 16.
2. ↑  Juvkam, Dag (1999). *Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen* (PDF). Statistisk sentralbyrå.

Litteratur
----------

* *Norske gardsbruk. Buskerud fylke 1*. Oslo: Forlaget Norske gardsbruk. 1948.  [Tilgjengelig på Bokhylla for norske IP-adresser]
* *Norske gardsbruk. Buskerud fylke 2*. Oslo: Forlaget Norske gardsbruk. 1949.  [Tilgjengelig på Bokhylla for norske IP-adresser]
* Jo Sellæg (2000). *Buskerud* (2. utg.). Drammen: Buskerud fylkeskommune. ISBN 82-991105-4-8.  [Tilgjengelig på Bokhylla for norske IP-adresser]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Jonette Øyen** (født 20. august 1960) er en norsk tidligere journalist og kommunikatør - og nå seniorrådgiver i sikkerhetsstaben i Skatteetaten. Øyen har vært stasjonert som NRKs medarbeider i København (1996-97) og har ti års erfaring som journalist i NRK radio og fjernsyn. Øyen jobbet fra 2000 som kommunikasjonsrådgiver/partner i kommunikasjonsbyrået Argument, senere Axxept, hun har vært informasjonssjef i Norwegian Air Shuttle (utleid fra Argument) og informasjonsdirektør i Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap.Hun ble høsten 2007 ansatt som kommunikasjonsdirektør ved Ullevål universitetssykehus og etter fusjonen til Oslo universitetssykehus fortsatte hun som konstituert kommunikasjonsdirektør og kommunikasjonsleder. Høsten 2012 ble hun prosjektleder i Nasjonalt ID-senter, og fra desember 2013 beredskapssjef/underdirektør i Riksarkivet. I januar 2017 begynte hun som leder for kommunikasjon og samfunnskontakt i Bane NOR SF. Hun har vært sjef for strategisk beredskapskommunikasjon i Bane NOR og leder for fagnettverk for samfunnssikkerhet samme sted. Hun har også vært informasjonssjef i Konkurransetilsynet, og hun har jobbet med informasjon i Statoil og Kreditkassen. Jonette Øyen er cand. mag. med spesialisering innen medier og kommunikasjon fra University of Washington og Høgskulen i Volda, og hun er bedriftsøkonom.

Referanser
----------

1. ↑  «Bane NOR». Arkivert fra originalen 28. desember 2017.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Grethe Gynnild-Johnsen** | **NRKs medarbeider i København**(1996–1997) | Etterfølger:**?** |
**Ridder Stig kaster runer i miss** også kalt **Stig Liten** er en folkevise av den typen vi kaller ballade. Den klassifiseres som natyrmytisk ballade og har typenummer TSB A 4 i TSB katalogen.

Handling
--------

Ridder Stig er forelsket i Liti Kjersti og får det rådet at han skal kaste kjærlighetsruner på henne, men runepinnen han kaster, treffer prinsesse Rikeli i stedet. Han forstår at dette kan bli farlig og låser seg straks inne på soverommet sitt (i høyeloft). Prinsessa kommer etter og klarer å komme seg inn til ham. Hun klapper han på kinnet, men han snur seg mot veggen. Om morgenen kommer han henne i forkjøpet ved å klage på henne til kongen, og kongen løser problemet ved å la prinsesse Rikeli få gifte seg med Stig.

Utbredelse
----------

Teksten er dokumentert flere steder i Telemark (Kviteseid, Skafså og Fyresdal. Catharinus Elling har skrevet opp en melodi fra Sundalen på Nordmøre, men siden han bare har skrevet opp en strofe tekst, kan melodien likesågodt tilhøre TSB D 139 Stig Litens bryllup.

Visa er også kjent i Danmark (DgF 76, Sverige (SMB 1) og i Island (IFkv 8 *Riddara Stígs kvæði*).

Nærskylde viser
---------------

Motivet med jomfrua som bryter seg inn til mannen om natta er også behandlet humoristisk i TSB F 29 Jomfrua som gikk til sveinen.
I variantene av denne typen er jomfrua langt mer pågående, og i en dansk variant truer hun ham med kniv og voldtar ham.

Referanser
----------

1. ↑  H. Grüner Nielsen, *Danske Skæmteviser*, København 1927 -- 1928, nr. XXXVII *I Bondedatterens vold*
**Jonder Martínez Martínez** (født 22. juni 1978), cubansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen og 2008 i Beijing.

Martínez ble olympisk mester i baseball under Sommer-OL 2004 i Athen. Han var med på det cubanske laget som vant turneringen foran Australia og Japan. Cuba vant over Australia med 6-2 i finalen.

Fire år senere, under Sommer-OL 2008 i Beijing vant han en sølvmedalje i baseball. Cuba tapte finalen mot Sør-Korea med 2-3. Det var siste gangen som baseball var med på det olympiske programmet.

OL-medaljer
-----------

* Gull 2004 Hellas’ flagg Athen - **Gull** i baseball Cubas flagg Cuba
* Sølv 2008 Kinas flagg Beijing - Sølv i baseball Cubas flagg Cuba

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jonder Martínez – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Jonder Martínez – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Jonder Martínez – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jonder Martínez – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jonder Martínez – Baseball-Reference.com (Minor League) Rediger på Wikidata
**Edvard VIIs familieorden** (engelsk: *Royal Family Order of King Edward VII*) er en britisk, kongelig familieorden innstiftet i 1901 av kong Edvard VII. Ordenen ble tildelt kvinnelige medlemmer av den britiske kongefamilien.

Ordenstegnet for Edvard VIIs familieorden har Edvard VIIs portrett i en oval medaljong omgitt av diamanter og med en krone over. Ordenstegnet er opphengt i en silkesløyfe som er blå med kantstriper i rødt og gult. Dette var fargene kongen benyttet for sine hestesportsutøvere.

Ordenen ble tildelt i to størrelser, den største kun i ett eksemplar. Dette ble tildelt dronning Alexandra. Det ble foretatt ti tildelinger av Edvard VIIs familieorden i den mindre størrelsen. Blant mottakerne av ordenens mindre ordenstegn var dronning Maud.

Edvard VIIs familieorden avløste Victoria og Albert-ordenen, som ble tildelt i dronning Victorias regjeringstid. Den ble tildelt inntil Edvard VIIs død i 1910 og ble etterfulgt av Georg Vs familieorden.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  James Risk, Henry Pownall, David Stanley, John Tamplin og Stanley Martin: *Royal Service. Volume II*, Lingfield: Third Millennium Publishing/Victorian Publishing, 2001, s. 29–34 og 42.
**White City** er et område i distriktet Hammersmith and Fulham i London, England. Det utgjør den nordvestlige delen av Shepherd's Bush. Det er dominert av kommunale boliger i vest og moderne kommersielle og akademiske bygninger i øst. Her ligger det nyutviklede Television Centre (tidligere BBC Television Centre), BBC White City (et kollektivt navn på en rekke bygninger tilhørende BBC), og Loftus Road, hjemmebanen til både fotballklubben Queens Park Rangers og rubgyklubben London Wasps Rugby Union.

Historie
--------

Det området som nå kalles White City var dyrket landbruksområde fram til 1908 da det ble benyttet som området til en stor fransk-britisk utstilling. Under planleggingen av utstillingen ble London på kort varsel tildelt OL i 1908, og det ble bestemt å bygge et idrettsstadion i utkanten av området. Stadionet fikk navnet White City Stadium. I 1909 ble det arrangert Imperial International Exhibition og året etter, i 1910, den japansk-britiske utstilling. De to siste utstillingene som ble arrangert før utbruddet av den første verdenskrig var den latinsk-britiske utstilling (1912) og den anglo-amerikanske utstilling. I løpet av denne perioden før krigen ble stedet kjent som «Great White City» grunnet hvite, marmorkledde utstillingspaviljongene på området.

I dag er White City mest kjent for at BBC har sitt administrative hovedkvarter der.

I området ligger White City undergrunnsstasjon. Stasjonen ble åpnet i 1947, og den erstattet den tidligere stasjonen Wood Lane. Wood Lane lå i nærheten av White City Stadium, og ble åpnet i 1908, omtrent samtidig med stadionet.

Bilder
------

* BBC Television Centre.BBC Television Centre.
* Utkastet til jernbanestasjonen i Shepherd's Bush; nå åpnet.Utkastet til jernbanestasjonen i Shepherd's Bush; nå åpnet.
* BBC White City ved stedet til Olympic Stadium BBC White City ved stedet til Olympic Stadium
* BBC Television Centre, sett fra undergrunnsstasjonen BBC Television Centre, sett fra undergrunnsstasjonen

Referanser
----------

1. 1 2  «White City, Hammersmith & Fulham», *Hidden London*
2. ↑  «Loftus Road, Queens Park Rangers FC», *Internet Football Grounds Guide*
3. ↑  Plakat ved White City Community Centre

Eksterne lenker
---------------

* White City, Local Agenda 21
* Wood Lane T-bane-stasjon, Subterranea Britannica

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Edvard Weis-Rosencrone** (1855-1927) var en dansk-norsk overretssakfører og stamhusbesitter av godset Rosendal.

Han var sønn av etatsråd Hans Christian Weis (1811–1882) og baronesse Edvardine Reinholdine Hoff-Rosencrone. Han tok juridisk embedseksamen i 1882, og levde i flere år som overretssakfører i København. Da broren Christian døde i 1916, arvet Edvard Rosendal.

Han var en musikalsk herre som spilte cello og satt i bestyrelsen for *Kammermusikkforeningen*. Utover noen vintermåneder hvor han besøkte sine søstre i København, bodde han på Rosendal hvor han samlet danske og norske venner. Han førte Rosendals have tilbake til den opprinnelige, men derutover etterlot han seg ikke mange spor. I 1927 var han i København i begravelse til sin ene søster. Under oppholdet følte han seg dårlig og la seg inn på Diakonissestiftelsen til en operasjon. Han døde den 24. april 1927. Godset overgikk heretter til søsteren Clara Gædeken (1845-1934), gift med den danske professor Carl Georg Gædeken.

Referanser
----------

1. ↑   Aarhus Amtstidende, utgitt 28. april 1927[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Skandinaven, urn.nb.no, utgitt 22. mai 1927[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Finn Tennfjord, «Stamhuset Rosendal», utgitt 1944[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Bratberg, Terje (25. desember 2020). «Hoff – dansk-norsk slekt». *Store norske leksikon*. Besøkt 1. mars 2021.
5. ↑  «Navne & Nyt». *Aarhus Amtstidende*: 3. 28. april 1927.
6. ↑  Coldevin, Axel (1950). *Norske storgårder*. Aschehoug. s. 333.
7. ↑  *Skandinaven 1927.05.22*. Chicago; Illinois. 1927. s. 4.
8. ↑  Tennfjord, Finn (1944). *Stamhuset Rosendal*. Dybwad. s. 164.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Ridala**  (estisk: *Ridala vald*) er en tidligere landkommune i Lääne fylke i det vestlige Estland, og lå vest i fylket med lang kyststripe mot stredet Väike Väin i vest. Kommunen hadde cirka 3 020 innbyggere og et areal på om lag 253 km². Kommunens administrasjonssenter lå i Uuemõisa. 

Landskapet er flatt med rullesteins-strender og sanddyner med noe kystbarskog. Kommunen avgrenses i sør av Matsalubukta (Matsalu Laht). I eldre dager gikk vintervegen til de store øyene i vest over isen fra Puise, helt ytterst på neset ved Matsalubukta. I september 1944samlet en stor mengde estlendere seg her ved Puise for å flykte i båter over til Sverige. Undergrunnsregjeringen for det frie Estland holdt 22.september sitt siste regjeringsmøte i landsbyen Põgari, hvoretter enkelte regjeringsmelemmer tok seg over til Sverige mens andre ble arrestert.

Kunstmaleren Richard Uutmaa (1907-77) malte en rekke landskaps- og situasjonsmalerier fra kommunens fiske- og strandliv på 1950-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  «Maakatastri statistika». Det estiske landinspektorat. Besøkt 26. mars 2020.
2. ↑  ; *Estlands statistikkbyrå*; besøksdato: 30. mai 2017.
3. ↑  Kokk, Aavo og Eilart, Andres: *Brushstroke Estonia*, forlaget Regio. Tallinn, 2011, side 180.

| * v
* d
* r
Kommuner i Lääne fylke |
| --- |
| Regionens våpen | Bykommuner | Haapsalu | Estlands flagg |
| Landkommuner | Lääne-Nigula **·** Vormsi |
| Historiske kommuner | Hanila **·** Kullamaa **·** Lihula (bykommune) **·** Lihula **·** Martna **·** Nõva **·** Noarootsi **·** Oru **·** Rioala **·** Risti **·** Taebla |

Portal: Estland
Observasjoner av nedslaget i 2010, foretatt av NASA's Hubble Space Telescope.
**Nedslaget på Jupiter i 2010** var et kosmisk nedslag på Jupiter av et objekt som hadde en diameter på 8-10 meter. Objektet kan ha vært en asteroide, komet, kentaur, utdødd komet eller en midlertidig satellitt.

Nedslaget fant sted den 3. juni 2010, og ble oppdaget av amatørastronomen Anthony Wesley fra Murrumbateman i New South Wales i Australia, og ble filmet av amatørastronomen Christopher Go fra Cebu på Filippinene. Wesley var den samme som oppdaget nedslaget på Jupiter i 2009.

Referanser
----------

1. ↑  Hueso, R. (2010). «First Earth-based Detection of a Superbolide on Jupiter». *The Astrophysical Journal*. 721 (2). Bibcode:2010ApJ...721L.129H. arXiv:1009.1824 Åpent tilgjengelig. doi:10.1088/2041-8205/721/2/L129.
2. ↑  Sayanagi, Kunio M. (3. juni 2010). «Jupiter hit by another impactor Thursday». Ars Technica. Arkivert fra originalen 5. juni 2010. Besøkt 4. juni 2010.
3. ↑  Bakich, Michael (4. juni 2010). «Another impact on Jupiter». *Astronomy Magazine online*. Besøkt 4. juni 2010.
4. ↑
***Rid aldri alene*** (*Dio perdona... io no!*) er en spagettiwestern fra 1967 regissert av Giuseppe Colizzi med Terence Hill og Bud Spencer i hovedrollene.

Dette var første del av en trilogi og ble fulgt av *Ess på topp* (1968) og *Hett bly på Boot Hill* (1969)

Handling
--------

Bill San Antonio beskylder sin gamle venn og partner Cat for juks under et kortspill. Bills håndlanger, Bud, kaster en pistol til Cat. Men Bill beordrer de andre ut av huset, og ber Bud sette fyr på huset. Så har de en duell, og Bill faller om. Det avholdes deretter en begravelse, selv om den brente kroppen fra huset ikke kan identifiseres. Etter begravelsen oppdager resten av gjengen at verdisaker de tidligere hadde plyndret har forsvunnet, og Bud påstår at Cat må ha stjålet alt sammen fra dem. 

Ved flere anledninger blir Cat angrepet av gjeng-medlemmer og han dreper dem, men Bud forsvinner. Et tog som kjører inn i en by, er fylt med døde kropper. Toget har blitt ranet og passasjerene massakrert, men en overlevende identifiserer Bill San Antonio som den ansvarlige. Selv om Bill skal ha vært død, tidligere skutt av Cat i en duell. Cat får vite om denne hendelsen av Hutch, en gammel bekjent som nå arbeider som forsikringsagent. 

Cat husker at pistolen han brukte i duellen mot Bill ble gitt til ham av Bud, og begynner å tro at det var ugler i mosen. Cat finner til slutt det nye skjulestedet til Bill og hans andre gjeng. Når han forsøker å snike seg inn i huset blir Cat oppdaget og tatt til fange. Men han blir snart reddet av Hutch. Cat har til hensikt å forsøke en ny duell med Bill, men med dynamitt i stedet for skytevåpen.

Medvirkende
-----------

* Terence Hill - Cat «Pretty Face» Stevens
* Frank Wolff - Bill San Antonio
* Bud Spencer - Hutch «Jackass» Bessy
* Gina Rovere - Rose
* José Manuel Martín - Bud
* Luis Barboo - Bearded henchman
* Tito García - Tam-Tam
* Frank Braña - Lou

Andre titler
------------

Engelsk: *God Forgives, I Don't!*. Spansk: *Dios perdona... ¡Yo no!*. Tysk: *Gott vergibt ... Django nie!*

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på medietilsynet.no» **(norsk)**. Besøkt 25. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rid aldri alene* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Rid aldri alene* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (da) *Rid aldri alene* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Rid aldri alene* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Rid aldri alene* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Rid aldri alene* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Rid aldri alene* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Rid aldri alene* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Skaun-saken** er en norsk drapssak fra 2009, der offeret var en 15 år gammel jente fra Børsa i Skaun. Hun ble først slått i bakhodet med en hjultvinge og senere kvalt med en sykkelslange og drept av nabogutten på 18 år som var i førstegangstjeneste på Sessvollmoen leir. 18-åringen tilsto like etter drapet.

Hendelsesforløp
---------------

Skolejenta Oda Moe på 15 år ble drept søndag 1. november 2009 i hjembygda Børsa i Skaun kommune i daværende Sør-Trøndelag. En 18 år gammel mann, bosatt i samme nabolag, ble tiltalt for drapet. Han ble stanset av politiet i en bil i Oppdal sentrum samme kveld. Han fortalte da hva han hadde gjort, og om åstedet ved skytebanen i Skaun. Dødsårsaken var kvelning. Hun ble først slått i bakhodet med en hjultvinge og senere kvalt med grus fra skytebanen og en sykkelslange og drept. 18-åringen forsøkte og voldta henne.  18-åringens egen forklaring og de tekniske undersøkelsene har ført til at han var tiltalt for overlagt drap. Motivet er uklart, men han har forklart at han i en periode hadde hatt tanker om å drepe noen. Straffesaken startet i Sør-Trøndelag tingrett i Trondheim torsdag 7. januar. 2010. Førstestatsadvokat Bjørn Kristian Soknes var aktor i saken. Advokat Torfinn Svanem var forsvarer, og advokat Mette Skoklefald er bistandsadvokat for Oda Moes foreldre. Retten ble administrert av sorenskriver Knut Almaas. 18-åringen ble dømt til 16 års fengsel for drapet på Oda Moe.

Referanser
----------

1. ↑  Mange ville ta farvel med Oda
2. ↑  15-åring døydde av kveling
3. ↑  Drapsmotivet er fortsatt uklart
4. ↑  Dømt til 16 års fengsel for Skaun-drapet
5. ↑  - Hadde lyst til å drepe

Eksterne lenker
---------------

* Drapet i Skaun
**Mesfin Hagos** var en av grunnleggerne av Det eritreiske folks frigjøringsfront (EPLF) i 1977. Før grunnleggelsen av organisasjonen hadde han sluttet seg til Den eritreiske frigjøringsfront (ELF) i 1966 som et ordinært medlem.

Mesfin Hagos forlot ELF i 1970 med Isaias Afewerki. Mesfin Hagos var en del av grunnleggerne av EPLF. Mesfin Hagos fungerte kort som stabssjef i EPLF.

I valget for presidentskap, tapte han for Isaias Afewerki med én stemme. Etter selvstendig ledet han et mytteri av soldater, men ble senere utnevnt og bekreftet som Eritreas første forsvarsministeren. I 1995 gikk han fra sin post og ble administrator i Debub-regionen.

På sluttet av 2001 meldte han seg til G-15 som blant annet foreslo presidenten i Eritrea i å stoppe den eritreisk-etiopiske krigen. Han bor nå i eksil i Storbritannia.

Referanser
----------

1. ↑   books.google.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Killion, Tom (1998). *Historical Dictionary of Eritrea*. ISBN 0-8108-3437-5.
3. ↑  Resistance in exile: Eritrean freedom fighter Mesfin Hagos; dw.com, 5.11.2013
Luftfoto over kyst- og strandområdet nord for Køge fra lystbåthavnen og Køge Nordstrand nederst til venstre via de lange smale standbremmer ved Ølsemagle Revle og videre mot nord til Jersie Strand og Solrød Strand øverst til høyre. Den samlede kyststrekning på bildet er på godt 10 km.

**Køge Bugt** er en bukt øst for Østsjælland mellom Avedøre i nord og halvøya Stevns i syd og med den gamle byen Køge liggende sentralt i bukten. 

Langs bukten er det en rekke lange sandstrender og relativt gode fiskemuligheter. Spesielt området nord for Køge, mot Jersie, Solrød Strand og ut for Ishøj er store deler av strekningen ut mot Køge Bugt forsynt med store strandområder, hvorav flere av områdene er utbygget med kunstig anlagte strender. I den nordlige del av bukten utenfor kysten ved Brøndby Strand, Vallensbæk og Ishøj er det anlagt en stor kunstig strand, Køge Bugt Strandpark.

Buktens samlede areal utgjør om lag 500 km² og den har en middeldybde på omkring 10 meter. Dens lite saltholdige vann med en saltprosent på kun omkring 1 betyr, at den har et noe annet havliv enn i Kattegat.

Bukten er blant annet kjent for slaget ved Køge bukt i 1677.

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GeoNames
 |
***Sie werden aus Saba alle kommen***, BWV 65, er en kirkelig kantate komponert av Johann Sebastian Bach. Den ble komponert i Leipzig i 1724 for trettende dag jul (6. januar).

Teksten er hentet fra Esaias 60,6 (første sats), Paul Gerhardt (sjuende sats), mens resten har ukjent opphavsmann (W. Murray Young har foreslått Christian Weiss den eldre eller Bach selv). 

Koralmelodiene er baserte på «Ein Kind geborn zu Bethlehem» (kanskje fra 1200-tallet), «Was mein Gott will, das g’scheh allzeit» av markgreve Albrecht von Brandenburg-Ansbach. Hornmelodien i verket er basert på salmen «Sie werden aus Saba alle kommen».

Instrumentering og struktur
---------------------------

Stykket er instrumentert for to valthorn, to blokkfløyter, to oboer da caccia, to fioliner, bratsj, basso continuo, samt to sangsolistar (tenor, bass) og firedelt kor. 

Det består av syv satser:

1. «Sie werden aus Saba alle kommen», Kor (Concerto)
2. «Die Kön'ge aus Saba kamen dar», Koral
3. «Was dort Jesaias vorhergesehn», Resitativ for bass
4. «Gold und Ophir ist zu schlecht», Arie for bass
5. «Verschmäe nicht, du, meiner Seele Licht», Resitativ for tenor
6. «Nimm mich dir zu eigen hin», Arie for tenor
7. «Ei nun, mein Gott, so fall' ich dir getrost in deine Hände», Koral

Kilder
------

* «Sie werden aus Saba alle kommen». Bach Cantatas. Besøkt 10. april 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Piano- og sangpartitur for BWV 65 på bach-cantatas.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***Siederia rupicolella*** er en sommerfugl som tilhører familien sekkspinnere (Psychidae). Den er funnet på Østlandet i Norge, men finnes sannsynligvis også lenger nord. Hunnen er larvelignende, mens hannen ser ut mer som en vanlig sommerfugl.

Utseende
--------

Hannen er en liten til middelsstor (vingespenn 11-16 millimeter), spinkel, lysgrå sekkspinner. Antennene er trådformede og omtrent halvparten så lange som forvingene. Hodet og kroppen er gråbrune. Forvingen er lysgrå med svakt antydet nettmønster. Bakvingen er gråhvit. Vingene er kledt med temmelig smale skjell, tydelig smalere enn hos den beslektede arten *Siederia listerella*. Hunnen er 3–5 mm lang, mørkbrun, fet og larvelignende, men med forholdsvis godt utviklede antenner og bein. Fasettøynene er ganske små. Larven omgir seg med en 6–8 mm lang, sigarformet larvesekk som har et avrundet trekantet tverrsnitt og er kledt med sandkorn.

Levevis
-------

Arten lever helst i litt åpen skog med klippeblokker eller store steiner. Larven lever mest av moser som vokser på trestammer og steiner, og utviklingen tar ett år (kanskje to år lengst i nord). De voksne sommerfuglene er aktive mellom april og juli, senere jo lenger nord, mest rundt morgengry.

Utbredelse
----------

Arten ser ut til å ha en ganske begrenset utbredelse og er kjent fra Norden, Baltikum, Tyskland og Sveits. I Norge er den funnet på noen få steder på Østlandet og i Trøndelag.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
	+ Gruppen Glossata – Homoneura
		- Gruppen Coelolepida
			* Gruppen Myoglossata
				+ Gruppen Neolepidoptera
					- Gruppen Heteroneura
						* Gruppen Eulepidoptera
							+ Gruppen Ditrysia
								- Overfamilien Tineoidea
									* Familien sekkspinnere, Psychidae Boisduval, 1828
										+ Underfamilien Naryciinae
											- Slekten *Siederia* Meier, 1957
												* *Siederia rupicolella* (Sauter, 1954)

Kilder
------

* Bengtsson, B.Å. Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 525-526. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Siederia rupicolella* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Siederia rupicolella* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Siederia rupicolella* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Siederia rupicolella* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Siederia rupicolella* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Siederia rupicolella* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Siegen** er en by i Tyskland i delstaten Nordrhein-Westfalen med rundt 105 000 innbyggere. Byen ligger ved elven Sieg i Kreis Siegen-Wittgenstein der den er administrasjonssete.

Historie
--------

Utsikt over parken til Oberes Schloss
Navnet Siegen kommer sannsynligvis fra det keltiske elvenavnet Sieg. Det er derimot uklart om det er sammenheng mellom dette navnet og den germanske stammen Sicambri, som levde her i før-kristen tid. De første skriftlige kildene om byen, da kalt *Sigena*, går tilbake til 1079. Hovednæringen til byen var i lange tider gruvedrift, noe man kan se med de mange gruvene innenfor bygrensene. 

I 1224 hørte Siegen til greven av Nassau, Heinrich den rike, og Engelbert II av Berg, erkebiskop av Köln, etter at sistnevnte overførte halvparten av eiendommen til førstnevnte. *Oberes Schloss* var allerede bygget på denne tiden. 19. oktober 1303 fikk Siegen byrettigheter. Byen var delt mellom de to overherrene frem til 1381 da Nassau tok over hele eierskapet. 

På 1500-tallet ble det bygget bymurer rundt Siegen med seksten tårn og tre byporter, i tillegg til en flott borg. Byen ble flere ganger rammet av bybranner, blant annet i 1592 og 1695.

På 1700-tallet blomstret gruvedriften, sammen med jord- og skogbruk. Da prins Vilhelm I av Nederland nektet å bli med i Rhinforbundet, grunnlagt av Napoleon, ble han kastet fra tronen av den franske keiseren og Siegerland gikk til storhertugdømmet Berg. Etter Napoleons fall i 1815, fikk Vilhelm I tilbake sine tidligere tyske områder, men avstod disse til Preussen i bytte mot storhertugdømmet Luxembourg. 

I 1923 ble Siegen tatt ut av landkreisen med samme navn og ble en kreisfri by. I 1975 mistet derimot Siegen denne statusen og ble en del av den nyopprettede landkreisen Siegen-Wittgenstein.

Under andre verdenskrig ble Siegen bombet flere ganger av de allierte på grunn av en viktig jernbanelinje som gikk gjennom byen.

Referanser
----------

1. ↑  «Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal)». Statistisches Bundesamt. Arkivert fra originalen 10. mars 2019. Besøkt 10. mars 2019.
2. ↑   (på de) *Tysklands kommuneregister (4. kvartal 2022)*, Statistisches Bundesamt, 12. januar 2023, Wikidata Q116783074,

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Siegen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Siegen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Informasjon om Siegen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***Siegfried-Idyll*** (WWV 103) er et symfonisk dikt for kammerorkester av Richard Wagner. Den opprinnelige tittelen er *Tribschener Idyll mit Fidi-Vogelsang und Orange-Sonnenaufgang, als Symphonischer Geburtstagsgruss. Seiner Cosima dargebracht von Ihrem Richard.*

Historie
--------

Wagner skrev stykket i all hemmelighet i 1870 som en fødselsdagsgave til hustruen Cosimas 33. fødselsdag den 25. desember 1870. Uroppføringen skjedde ved at musikere fra *Tonhalle-Orchester Zürich* stilte seg opp på en trapp i familieboligen Tribschen ved Luzern og spilte slik at Cosima skulle våkne til åpningsmelodien. Til stede var ellers bare den aller nærmeste familien.

I tillegg til å være en fødselsdagsgave, var stykket ment som en takk til Cosima for at hun hadde født Wagners første sønn, Siegfried, også kalt «Fidi».

Musikk
------

Siden stykket var en gave til Cosima, vegret Wagner seg lenge mot å publisere det, men finansielle problemer tvang ham. For å gjøre stykket mer salgbart orkestrerte han stykket for et lite kammerorkester med 13 musikere: fløyte, obo, to klarinetter, fagott, to horn, trompet, to fioliner, bratsj, cello og kontrabass. I våre dager spilles stykket vanligvis av orkestre med mer enn ett strykeinstrument per stemme. Moderne framføringer er langt langsommere enn tidligere.

Navnet henger ikke bare sammen med Wagners sønn, men også med musikkdramaet *Siegfried*, tredje del av syklusen *Nibelungenringen*. De fleste temaene i *Siegfried-Idyll* hentet Wagner fra ledemotiver i musikkdramaet. Stykket er Wagners eneste symfoniske dikt og etter hans eget utsagn det eneste av hans orkesterverk det foreligger et fullstendig program for. I stykket spiller en obo den tyske voggesangen «Schlaf, Kindlein, schlaf». Ernest Newman oppdaget at temaet hadde forbindelse med Wagners eldre datter Eva. Denne og flere andre musikalske referanser som lenge var ukjent for utenforstående, viser at stykket hadde personlig betydning for begge ektefellene.

*Siegfried-Idyll* går i D-dur og består av lyse og idylliske klangfarger. Stykket bærer verkfortegnelsen WWV 103.

Litteratur
----------

* Martin Geck: *Richard Wagner*, Rohwohlt Verlag GmbH, Reinbek bei Hamburg 2004.
* Richard Wagner: *Siegfried-Idyll*, Ernst Eulenburg & Co. GmbH, Mainz 2011.

Referanser og noter
-------------------

1. ↑  Cosima var født 24. desember, men fødselsdagen feiret hun alltid 1. juledag.
2. ↑  «Richard Wagner - Siegfried Idyll - A Good-Music-Guide Review». *www.good-music-guide.com*. Besøkt 24. oktober 2021.
3. ↑  Brown, Jonathan (2012). *Great Wagner Conductors – a listener’s companion*. O’Connor, A.C.T.: Parrot Press, s. 769-770 (en liste over spilletid fra Hans Richters 14 minutter og 30 sekunder til Hans Knappertsbuschs 20 minutter og 36 sekunder) ISBN 978-0-9871556-0-3
4. ↑  Programnoter til *Siegfried Idyll*, Oregon Symphony

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fritt tilgjengelige noter av Richard Wagner i International Music Score Library Project
* Verkinformasjon, klassika.info

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Tidligere Sisimiut kommune
**Sisimiut** (dansk: *Holsteinsborg*) er den største byen og administrativt sentrum i Sisimiut kommune på vestkysten av Grønland. 

Byen hadde 5 965 innbyggere pr. 2007 og er med dette Grønlands nest største by. Den ligger 42 km nord for polarsirkelen og er Grønlands nordligste havn som er isfri hele året. 

Bybilde fra Sisimiut, ca. 1980
Transport til og fra Sisimiut kan gjøres til byens flyplass, men kun mindre fly kan lande her. Det går regelmessige flyavganger til bl.a. Nuuk. Reiser ut fra Grønland rutes til Kangerlussuaq lufthavn som ikke ligger så langt unna. Sisimiut besøkes flere ganger i uken av kystbåten fra Arctic Umiaq Line, som pendler mellom de ulike byene på vestkysten. 

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |

1. ↑  ; *Statistikbanken*; besøksdato: 12. februar 2020.
**Karl Olaf Westby** (født 23. august 1915, død 2. mai 2002) var en norsk fiolinist og dirigent, kjent fra flere slagere.

Han sang i Olavsguttene, flyttet med familien til Tromsø, og utdannet seg i fiolin og saksofon ved konservatoriet i Oslo 1934-39. Etter et virke ved Strand Restaurant, Høvik fikk han fast engasjement hos Einar Rose og hans kjeller, med Åse Wentzel ved
mikrofonen. Med Jens Book-Jenssen var han ved Chat Noir og Speilen (1945). Ved Regnbuen var han kapellmester 1946-56 for en Glenn Miller-inspirert tentett med fem saksofoner og *la dansant* med blant annet Elisabeth Granneman som dominerende frontfigur. Neste stopp var Hotel Bristol 1956-64 og dets *Mauriske Hall*. Ved åpningen (1.10.56) var besetningen Westby (fiolin), Hein Paulsen trompet, ei saksrekke med Ole Henning Johansen, Henrik Klaveness, Westby selv og Eilif Holm (også vibrafon og gitar), Arve Seth piano, Ivar Børsum bass og E. Monsen trommer. En ofte brukt vokalist var Anita Thallaug. Etter nedleggelsen var han i noteavdelingen hos J. W. Cappelen. Det var Westby som dirigerte skoleorkesteret Veslefrikk ved Majorstuen skole 1950-65 Lille Rigmor sang hans «Alpeguttens sang» (1938). Hans komposisjon *Far cha-cha* ble brukt til Melodi Grand Prix 1961, sunget av Sølvi Wang og Grynet Molvig. I Melodi Grand Prix 1964 var det «Ingen sol finner vei (til min gate)» med Inger Jacobsen og Jan Høiland.

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.begravdeioslo.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Sigarett Stomp – Jazz i Norge 1940–1950, side(r) 281[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  omtale Arkivert 18. september 2010 hos Wayback Machine. fra Norsk Musikkinformasjon

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** Discogs
 |
***Teretrispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Middelsstore (8,5 -10 millimeter), avlange, ganske flate, blanke, brune bladbiller med gule striper. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum med 11 ledd, ganske tynne. Hodet har en pigg mellom antennefestene. Pronotum er firkantet med krumme for- og bakkanter, dekkvingene nokså lange og nesten jevnbrede, med 7-9 rader av grove punkter (tallet øker bakover), med tre opphøyde lengderibber. Beina er temmelig korte.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene lever på orkidéer og planter i sivfamilien.

Utbredelse
----------

Artene er endemiske for Ny-Caledonia.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
				+ underfamilien **Hispinae**, Gyllenhal, 1813 – ikke i Norge, én art i Norden
					- stamme **Cryptonychini** Chapuis, 1875
						* slekten ***Teretrispa*** Gressitt, 1960
							+ *Teretrispa gahniae* Gressitt, 1960
							+ *Teretrispa orchidaceae* Gressitt, 1960

Litteratur
----------

* Hispines of the world - *Teretrispa*
* *Teretrispa* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Teretrispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Teretrispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Teretrispa* hos ITIS Rediger på Wikidata
«Kathleen Russell» har flere betydninger.

**Kathleen May Russell** (født 31. august 1927, død 27. august 1969) var en jamaicansk friidrettsutøver, som konkurrerte i sprintløp og lengdehopp. Hun deltok i Sommer-OL 1948, der hun kom på sjetteplass i lengdehopp, og har til sammen seks medaljer fra Sentralamerikanske og karibiske leker.

Hun døde i en bussulykke i 1969, 41 år gammel.

Idrettskarriere
---------------

Russell deltok under Sentralamerikanske og karibiske leker i 1946, og fikk der bronse på 80 meter hekk, bak Josefine Lewis og Mavis Evelyn. Hun løp der på 12,7 sekunder. Hun deltok igjen under Sentralamerikanske og karibiske leker 1950, og fikk der gull på 4 x 100 meter stafett sammen med Kareen Searchwell, Hyacint Walters og Cynthia Thompson, samt bronse på 80 meter hekk. Under Sentralamerikanske og karibiske leker 1954 fikk hun gull i høydehopp og sølv på 80 meter hekk, og Jamaica fikk sølv på 4 x 100 meter hekk.

Hun deltok i Sommer-OL 1948, som ble arrangert i London. Hennes beste plassering ble sjetteplass i lengdehopp, der hun hoppet 6,02 meter. Hun deltok også på 100 meter, der hun kom på sjette- og sisteplass i sin semifinale, og nådde dermed ikke finalen. Hun deltok i lengdehopp under Sommer-OL 1952, og fikk der 31. beste resultat i kvalifiseringsrunden, og gikk dermed ikke til finalerunden

Referanser
----------

1. ↑  Kingston Gleaner - *Thursday, August 28, 1969*, besøkt 10. november 2020.
2. ↑  GBR Athletics - *Central American and Caribbean Games (Women)*, besøkt 9. november 2020.
3. ↑  Enrique Montesinos - *Los Juegos Regionales Más Antiguos - Juegos Deportivos Centroamericanos y del Caribe*, besøkt 9. november 2020.
4. ↑  Sports-Reference.com - *Kathleen Russell*, besøkt 10. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kathleen Russell – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Kathleen Russell – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Kathleen Russell – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata
**Ekstremværet Agda** var et ekstremvær som berørte Møre og Romsdal og Sør-Trøndelag sør for Trondheimsfjorden den 14. januar 2003. Det var det første ekstremværet av fem dette året, men det siste av to i løpet av vinteren 2002/2003. Det første ekstremværet den vinteren var Yrjan den 17. desember 2002.

Agda gav full til sterk storm. Kraftigst vind ble målt på Kråkenes fyr ved Sted, med en middelvind på 37,5 m/s, som er orkan styrke. Svinøy fyr litt lenger nord målte 31 m/s, mens Ona fyr fikk 29 m/s, begge disse var sterke stormer.

Alle hurtigbåtsamband i Møre og Romsdal stoppet opp, samt tre ferjesamband. Det ble registrert mindre skader på bygninger og en seilbåt gikk ned i en småbåthavn.

Kraftigst vind
--------------

| Stasjon | Middelvind (m/s) | Vindkast (m/s) |
| --- | --- | --- |
| Kråkenes fyr | 37,5 | 44 |
| Svinøy fyr | 31 | 39 |
| Ona | 29 | 38 |
| Vinjeøra | 27 | - |
| Sula | 26 | 34 |
| Ørland | 25 | 35 |
| Halten fyr | 24 | 32 |
| Ytterøyene fyr | 24 | 33 |
| Tingvoll | 23 | - |

Se også
-------

* Liste over ekstremvær i Norge

Referanser
----------

1. ↑  Kjell Herskedal (14. januar 2003). «Mer storm i vente». Sunnmørsposten. Besøkt 29. september 2008. [*død lenke*]
**Ekstremværet Loke** var et ekstremvær som rammet Norge og Sverige 14.–15. november 2005. 

I Norge manifesterte ekstremværet seg først og fremt som voldsomme nedbørsmengder, forårsaket av svært fuktig luft som ble dirigert mot Norges vestkyst av en kaldfront i Norskehavet. Loke kom først inn over Nordland, men nedbøren ble kaftigst på sørsiden av uværet. Regnet forårsaket oversvømmelser og ras. I Bergen omkom et menneske i jordras. Bergensbanen ble stengt i omkring to døgn etter at ras hadde ødelagt skinnegangen ved Langhelle. Flere veier veier ble stengt på grunn av ras eller oversvømmelse.

På Opstveit i Sunnhordland ble det målt 223 millimeter nedbør på et døgn. Dette er den nest største nedbørsmengde pr. døgn målt i Norge[] (gjeldende rekord ble målt på Indre Matre den 26. november 1940, og er på 229,6 millimeter nedbør i løpet av et døgn).

I Sverige kom vindstyrken opp i orkans styrke. Skog og kraftlinjer ble rasert. 15 000 mennesker mistet strømmen, og minst et menneske ble drept av fallende trær.

Se også
-------

* Liste over ekstremvær i Norge

Eksterne lenker
---------------

* ba.no - bildeserie fra ekstremværet Loke
**Ekstremværet Oda** var et ekstremvær som rammet Norge den 4. desember 2006. Ekstremværet kom i form av høy vannstand på kysten mellom Stavanger og Stad. Ekstremvarslet for Oda ble det andre som er utstedt i 2007, etter Narve.

Forløp
------

Meteorologisk institutt sendte 4. desember 2007 ut varsel om ekstremværet Oda. De meldte at dette ville bli ekstremt høy vannstand fra Stavanger til Stadt. Høyest ville vannstanden være om kvelden, men vannet ville stå høyere enn hva tidevannstabellen sa hele dagen. Det ble også sendt ut et OBS-varsel om høy vannstand på strekningen fra Risør til Stad, men ekstremt høyt ville det bli det på strekningen Bergen til Stad. Det ble ikke meldt om høye bølger i forbindelse med ekstremvarselet.

Oda var et «tiårsvær», en sjelden kombinasjon av vær, vind, fullmåne og lavt atmosfærisk trykk.

Vannstand i Bergen ble målt til 2,12 m høyere enn middelvannstanden. Det er åtte cm under Inga og kun 29 centimeter unna tidenes høyeste vannstand i Bergen.

Se også
-------

* Liste over ekstremvær i Norge

Referanser
----------

1. ↑  Meteorologisk institut – Ekstremværvarsel og vannstandsvarsel Arkivert 24. januar 2007 hos Wayback Machine. Presentert 04.12.2006
2. ↑  Dagbladet – Fullmåne og Oda gir ekstrem vannstand, Presentert 19.12.2007

Eksterne lenker
---------------

* Meteorologisk institut – Ekstremværet Oda gir høy vannstand[*død lenke*]