recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Værlegata 15** er et bolighus beliggende i Værlegata i Moss. Den øvre delen av Værlegata ble opparbeidet og bebygget i sen empireperioden, den er også regulert til spesialområde for bevaring. Alle gårdene her har fine og karakteristiske bakgårder. De fleste gårdene i Værlegatens øvre del er bygget i 1830-1850 årene. Selve gaten ble opparbeidet i 1836. 

Generell informasjon| Kulturminne-ID | 248015-0 |
| --- | --- |
| Informasjon fra Kulturminnesøk.no | Boligen ligger i krysset ved Værlegata-Thorneløkkeveien
Bygd i 1814 og tilbygd i 1980

 |
| Oppført/ endret (år) | 1800-tallet |
| Byggestil, materialer | Trekonstruksjon med kledning i trepanel |
| Antall etasjer | 2 |
| Matrikkel | 8 |
| Gård/ Bruk | Ikke angitt |

Husets historie
---------------

Værlegata har ikke alltid hatt navnet Værlegata det kom nemlig ikke før 1907, gata ble opparbeidet i 1836 og het «Kugate». Den nederste delen av værlegata er revet til fordel for den nye jernbanen som kommer i 2024. Boligen er regulert til spesialområde for bevaring grunnet alder, autensitet, representativitet og historisk betydning. Vi har vært gjennom de forskjellige nettsidene og det vi vet er at i 1914 hadde gata navnet Værlegaten og nummeret 13. Den industrielle revolusjonen, begynte i Europa på 1700-tallet, det kom på grunn av folkevekst og at det da trengtes mer tekstiler. En grunn til at Moss vokste var oversjøisk handel og at det kom flere og flere fabrikker. Vi vet også at det var mye klasseforskjeller men fokus på liberalisme. Vi har vært inne på Digital arkivet men der fant vi ingenting om hvem som bodde der før, så derfor vet vi ikke om familiene som har bodd på boligene har vært høyt oppe i klassesamfunnet eller ikke.

Husets byggestil
----------------

Det er en bolig med tre leiligheter med 2 etasjer. Det har et saltak med ark mot øst og mot vest. Boligen er rektangulært fra fugleperspektiv og har en kledning i trepanel. huset har et tilbygg som ble bygd i 1980. Værlegata 15 har inngangsparti i bakgården og er lokalisert midt i krysset inn mot Thorneløkkeveien.

Beboere
-------

Når du søker opp Værlegata 15 kommer Hanne Lindahl opp som står er personlig trener på Evo i Moss. På kart på gule sider kommer det opp Raymond Hedum og Inger Helene Solgaard, i tillegg til Mahmood Reza Zareiee. Vi var å besøkte huset for å pørve å få noe kontakt, men ingen åpnet. På ringeklokkene sto det Helene og Raymond på en, og Arild på en annen. Så det vil si at de to førstnevnte mest sannsynlig er et par, ellers vet vi ikke så mye mer om beboerene i dette huset.

Referanser
----------

1. ↑  «Værlegata – Moss byleksikon». *www.mossbyleksikon.no*. Besøkt 14. september 2022.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  «Kart - Kulturminnesøk». *Kulturminnesøk*. Besøkt 7. september 2022.
**Międzyrzec Podlaski** er en by ved elven Krzna i det østlige Polen, ikke langt fra grensen til Hviterussland.

Historie
--------

Den første offisielle anerkjennelsen av Miedzyrzec Podlaski som by fant sted i år 1477. I det sekstende århundre hadde byen en stor jødisk befolkning. I 1795 ble byen besatt av Østerrike, og tilhørte Hertugdømmet Warszawa fra 1809 til 1815, da byen ble en del av Kongressen Polen (et polsk lydrike under Russland). I 1867 ble byen knyttet til det polske jernbanenettet. Mot slutten av 1930-årene var tilnærmet 12 000 av innbyggerne, eller 3/4 av befolkningen jødisk. 

I september 1939 ble byen okkupert av den sovjetiske Røde hær, men i oktober samme år overga Sovjetunionen byen til Tyskland som en del av Molotov–Ribbentrop-pakten. Etter overgivelsen forlot rundt 2 000 av byens jøder byen for den Sovjetisk besatt sonen. Tyskerne opprettet en transittgetto i byen med inntil 20 000 fanger. Den 17. juli 1943, ble den gettoen utslettet, de siste 160-200 beboere ble skutt og byen ble offisielt erklært fri for jøder. Færre enn 1 % av den jødiske befolkningen i byen overlevde den tyske okkupasjonen.

Severdigheter
-------------

Markedet fra den 15 århundre og St. Nicholas kirke som ble bygget i året 1477. Det lokale sykehus ble reist mellom årene 1846 og 1950, og jernbanestasjonen kom til byen i 1867.

Økonomi
-------

Av byens om lag 4 900 arbeidstakere er om lag 36 % ansatt i industrien, 19 % i handel, og 11 % i undervisning. Arbeidsløshetsraten i byen var 22 % i oktober 2005.

Bilder fra byen
---------------

* LubelskagatenLubelskagaten
* Hvit ørn fra Stefan Wyszyński monumentetHvit ørn fra Stefan Wyszyński monumentet
* Gammelt trehusGammelt trehus
* JernbanestasjonenJernbanestasjonen
* Potockis palassPotockis palass
* Potockis palass, fasaderPotockis palass, fasader
* Den engelske parkenDen engelske parken
* SkoleSkole
* MonumentMonument
* Gammelt kapellGammelt kapell
* PostkontoretPostkontoret
* Elven KrznaElven Krzna
* Allé ved det gamle markedetAllé ved det gamle markedet
* St. Joseph kirkenSt. Joseph kirken
* St. Nicholas kirkenSt. Nicholas kirken
* St. Nicholas kirken, fasadeSt. Nicholas kirken, fasade
* St. Nicholas kirken, interiørSt. Nicholas kirken, interiør
* St. Peter og St. Paul av Tarsus kirkenSt. Peter og St. Paul av Tarsus kirken
* TårnetTårnet
* Kapell ved St. Peter og St. Paul av Tarsus kirkenKapell ved St. Peter og St. Paul av Tarsus kirken
* Wieprz-Krzna kanalenWieprz-Krzna kanalen
* PrestegårdenPrestegården
* SykehusSykehus
* Graven til den amerikanske piloten løytnant Frank T. SibbetGraven til den amerikanske piloten løytnant Frank T. Sibbet
* Katolsk kirkegårdKatolsk kirkegård
* Katolsk skoleKatolsk skole

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 4. oktober 2022; filformat: JSON.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Międzyrzec Podlaski – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Międzyrzec Podlaski – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Fotografi av sykkelDBS-sykkel med fem gir fra slutten av 1980-årene.
**Den Beste Sykkel**, også kjent som **DBS**, er et norsk sykkelmerke fra Sandnes.

Historie
--------

DBS ble grunnlagt av Jonas Øglænd i 1892 i Sandnes under navnet Øglænd Cyklelager. 

I starten var DBS agent for den tyske produsenten Hengstberg, senere også for det amerikanske merket The World. Andre merker var Fram og Viking. Øglænd monterte selv syklene.

I 1906 åpnet Øglænd sykkelfabrikk i Langgata 6 i Sandnes, der startet selskapets egen produksjon av sykler. 

I 1932 tok Øglænd i bruk merkenavnet Den Beste Sykkel (DBS) etter en navnekonkurranse. En gutt på 12 år kom vinnerforsalget. I de følgende årene vokste DBS, og i 1949 eksporterte de sin første sykkel.

På grunn av konkurransen i 1960-årene, dukket det opp et behov for å modernisere produksjonen. Derfor bygget DBS en ny sykkelfabrikk på Kvål industriområde (Ganddal) i Sandnes, som stod klar i 1972. Etter hvert begynte selskapet å slite med konkurransen fra lavkostland i Asia. 

I 1989 ble Øglænd DBS AS solgt til svenske Monark (Cycleurope fra 1996), som står bak merker som Monark, Crescent, Peugeot og Bianchi. 

Det er i dag ikke lenger sykkelproduksjon ved sykkelfabrikken på Ganddal og produktutvikling, markedsføring, salg og logistikk styres fra Oslo.

Andre sykkelmerker som ble produsert av DBS
-------------------------------------------

* Svithun: Varemerke for Maskinhuset i Stavanger, brukt på sykler solgt av bl.a. Gresvig, G-Sport.
* Vello: Brukt på sykler solgt gjennom Samvirkelagene.
* Trygg, montert av Helleberg på Lillehammer.
* Eiker, Brukt på sykler sammensatt og solgt gjennom Mjøndalen sport.

Noen sykkelmodeller produsert av DBS
------------------------------------

| Navn | Produksjonsår |
| --- | --- |
| Crossmaster | 1960–1972 |
| Tomahawk | 1971–1973 |
| Apache Cross | 1972–1980 |
| Kombi | 1962–1983 |

* «Klassisk» DBS herresykkel utstilt ved musikkavdelingen i Sandnes bibliotek«Klassisk» DBS herresykkel utstilt ved musikkavdelingen i Sandnes bibliotek
* «DBS Apache» med lang sal og bukkehornstyre var en populær guttesykkel på 1970-tallet Foto: Fra utstilling i Sandnes bibliotek«DBS Apache» med lang sal og bukkehornstyre var en populær guttesykkel på 1970-tallet Foto: Fra utstilling i Sandnes bibliotek
* «DBS Coccinella Kombi» var en sammenleggbar bysykkel med små hjul. Modellen ble produsert 1962–1983. Foto: Fra utstilling i Sandnes bibliotek«DBS Coccinella Kombi» var en sammenleggbar bysykkel med små hjul. Modellen ble produsert 1962–1983. Foto: Fra utstilling i Sandnes bibliotek
* Terrengsykkelen «DBS Intruder Sabotage» fra 1990-tallet Foto: Fra utstilling i Sandnes bibliotekTerrengsykkelen «DBS Intruder Sabotage» fra 1990-tallet Foto: Fra utstilling i Sandnes bibliotek

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

(en) Den Beste Sykkel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* DBS hjemmeside
* *Vi besøker en stor norsk sykkelfabrikk*, *Teknikk for alle*, Nr. 12, 1949.
**Kavkaz-2020** (russisk: Кавказ-2020) var en kommando-stabsøvelse på strategisk nivå i perioden fra 20. til 26. september 2020. Øvelsen ble gjennomført i Søndre militærdistrikt i Russland, ledet av generalstaben med Valerij Gerasimov som sjef.
Det ble lagt vekt på samhandling mellom hær-, sjø- og luftstyrker for å møte eventuelle terroraksjoner i Kaukasusregionen.
Ifølge den russiske forsvarsministeren, Sergej Sjojgu, involverte øvelsen 9 andre stater, blant andre den islamske republikken IranArmenia, Belarus, Kina, Myanmar og Pakistan. I alt deltok 80.000 soldater, 450 panservogner, 250 stridsvogner og 200 artillerisystem.

Foruten styrker fra Søndre militærdistrikt med 58. armé i særdeleshet, var også styrker fra 20. armé i Vestre militærdistrikt samt de russiske luftlandestyrker og russiske missil- og artilleristyrker med i øvelsen.

De grunnleggende aktiviteter foregikk på kjente øvingsområder som Prudboj, Kapustin Jar og Asjuluk.
Noe av det nyeste russiske militærmateriellet ble testet under øvelsen, og bruk av droner som Forpost, Orlan-10 og Eleron-3 ble vektlagt etter erfaringer fra krigen i Syria.

Under øvelsen ble det benyttet missil-øvingsmål av typen RM Strizj som imiterte F-16 og RM-75 Armavir som imiterte kryssermissilet Tomahawk
Øvelsen ble avsluttet med en massiv luftlandeoperasjon med VDV.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑
13. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 3. oktober 2020. Besøkt 29. oktober 2020.
14. ↑

Kilder
------

* 
* 
* 
* Arkivert 2. oktober 2020 hos Wayback Machine.

Video fra øvelsen
-----------------

* 
* 
*
**Horner syndrom** eller **Bernard-Horner syndrom** er en øyelidelse som klinisk i hovedsak består av de tre autonome symptomene miose (sammentrukket pupille), ptose (nedhengende øvre øyelokk) og varierende grader av anhidrose (svekket eller opphevet svetting på samme side av hodet). Også øyelokkødem (opphovning) og konjunktival injeksjon kan forekomme. Det er ofte plagsomt, men er gjerne ikke smertefullt. Årsaken er at nervebaner (sympatikusnervene) til ansikt og øye er skadet.

Bakgrunn
--------

Horner syndrom er oppkalt etter den sveitsiske oftalmologen Johann Friedrich Horner (1831–1886), som beskrev syndromet i 1869. Den franske fysiologen Claude Bernard (1813–1878) blir også i noen grad kreditert beskrivelsen av denne lidelsen, som derfor av og til også benevnes som *Bernard-Horner syndrom*.

Årsak
-----

Horner syndrom kan forårsakes av flere ting, blant annet lungekreft som er lokalisert i øvre del av lungen, fødselsskader, skader i halsvirvlene, svulster i halsen, eller ekstra ribben på halsen kan klemme på nerver og føre til tilstanden. Svekket sirkulasjon i halspulsårene og klasehodepine er også årsaker som kan føre til denne tilstanden.

Behandling
----------

Dersom en lege mistenker Horner syndrom bør pasienten henvises til en spesialist, så den underliggende årsaken kan avklares. I slike tilfeller er det vanlig å utføre magnetresonanstomografi (MR) og/eller computertomografi (CT) av hjernen og halsen.

Behandlingen består i å fjerne den underliggende årsaken, dersom dette er mulig. I noen tilfeller er det ikke det, som ved klasehodepine.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Horner syndrom. Norsk Helseinformatikk, 2018. Besøkt 2018-11-24.
2. ↑  Horner JF (1869). Über eine Form von Ptosis. *Klin Monatsbl Augenheilk*. **7**: 193–8.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |

  


| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |
**Bård Glad Pedersen** (født 10. oktober 1976 på Sortland) er en norsk informasjonsdirektør og politiker for Høyre.

Han var formann i Nordland Unge Høyre 1997–1998, medlem av Unge Høyres sentralstyre 1998–2002 og 1. nestleder 2000–2002. Pedersen var medlem av Nordland fylkesting 1999–2001, politisk rådgiver for statsråd Kristin Krohn Devold i Forsvarsdepartementet 2001–2004 og statssekretær i samme departement 2004–2005.

Pedersen var kommunikasjonssjef for Høyres stortingsgruppe 2005–2007, kommunikasjonsrådgiver og leder for myndighetskontakt i Burson-Marsteller 2007–2009. I 2009 ble han informasjonssjef og pressetalsmann for internasjonale oppstrømsaktiviteter, landbasert såvel som offshore, i Statoil. Etter et avbrudd som statssekretær i Utenriksdepartementet 2013–2015 gikk han tilbake til Statoil som informasjonsdirektør og avdelingsleder for presse- og mediekontakt.

Pedersen er utdannet siviløkonom fra Høgskolen i Bodø fra 2000.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Statssekretær Bård Glad Pedersen (H)». Utenriksdepartementet. Arkivert fra originalen 31. mai 2014.
2. ↑  «Bård Glad Pedersen». Høyre. Arkivert fra originalen 31. mai 2014.
3. ↑  «Pedersen, Bård Glad (1976–)». Stortinget. Besøkt 24. januar 2016.
4. ↑  Lorentzen, Marius (16. oktober 2013). «Statoil-talsmann blir Børge Brendes høyre hånd». E24.no. Arkivert fra originalen 29. juni 2015.
5. ↑  «Ny leder for mediarelasjoner». Statoil. 18. september 2015. Arkivert fra originalen 24. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Bård Glad Pedersen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Bård Glad Pedersen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  

Portal: Konservatisme

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**Arne Røksund** (født 12. juni 1959) er en norsk statstjenestemann og militærhistoriker. Han er fra 2022 president for EFTAs overvåkningsorgan (ESA).

Han var departementsråd i Forsvarsdepartementet fra mars 2017 til desember 2021. Han jobbet tidligere som assisterende departementsråd i Nærings- og fiskeridepartementet.

Røksund er utdannet ved Sjøkrigsskolen og har gått på stabsskolen Collège interarmées de défense i Paris.

I 1996 tok han hovedfag i historie med oppgaven *Sovjetunionens politikk overfor Norge fra 1945 til 1949*. Denne ble utgitt i serien Forsvarsstudier. Han har også skrevet sikkerhetspolitiske studier om Ukraina og Hviterussland. I 2005 forsvarte han doktorgraden på avhandlingen *The jeune école: the strategy of the weak* om fransk marinestrategi på slutten av 1800-tallet, i stipendiattiden deltok han i Makt- og demokratiutredningen. 

Røksund har vært sjef for Forsvarets stabsskole og Forsvarets skolesenter/Forsvarets høgskole. Han ble deretter utnevnt til kontreadmiral. Han har også vært aktiv i informasjonsarbeid i Befalets Fellesorganisasjon. Han har hatt flere års tjeneste om bord på kystvaktfartøy hvor han også har vært fiskeriinspektør. Røksund var i fire år ekspedisjonssjef i avdeling for forsvarspolitikk og langtidsplanlegging i Forsvarsdepartementet, før han høsten 2011 ble øverste administrative leder (departementsråd) i Fiskeri- og kystdepartementet. Røksund var assisterende departementsråd i Nærings- og fiskeridepartementet fra 2014-2017. Fra 2006 til 2007 var han medlem av Forsvarspolitisk utvalg. Fra november 2012 til sommeren 2013 ledet han et utvalg som skulle foreslå endringer i politiet som følge av svikt avdekket under terrorhandlingene 22. juli 2011 og utvalget skrev den såkalte «politianalysen» i juni 2013. Røksund ledet arbeidsgruppen som utarbeidet forslag til ny bistandsinstruks for Forsvarets bistand til politiet, som en oppfølging av 22. juli-behandlingen på Stortinget.

Han tiltrer som president i EFTAs overvåkningsorgan 1. januar 2022.

Referanser
----------

1. ↑  «Arne Røksund». *EFTA surveillance authority* **(engelsk)**. Besøkt 4. februar 2022.
2. ↑  Forsvarsdepartementet (14. august 2008). «Departementsråd». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 17. oktober 2017.
3. 1 2  regjeringen.no Arne Røksund er utnevnt til departementsråd i Fiskeri- og kystdepartementet 30.09.2011
4. ↑  Forsvarstudier 6/1996
5. ↑  uio.no The Jeune École: The Strategy of the Weak Arkivert 24. oktober 2015 hos Wayback Machine.
6. ↑  *NOU 2007:15 Et styrket forsvar*
7. ↑  regjeringen.no NOU 2013:9 Ett politi – rustet til å møte fremtidens utfordringer
8. ↑

Litteratur
----------

* 

* (no) Publikasjoner av Arne Røksund i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Lavaisse Eduardo P. Archetti** (født 12. april 1943 i Santiago del Estero, Argentina, død 6. juni 2005 i Oslo), var en argentinsk-født norsk professor i sosialantropologi.

Archetti studerte ved Universitetet i Buenos Aires før han reiste til Paris for å fullføre sin doktorgrad sammen med Maurice Godelier. Arbeidet fokuserte på endringer i landbruket i Argentina og var sterkt influert av samtidens strømninger i marxistisk antropologi.

Han kom til Norge i 1976. Archetti arbeidet helt fram til sin bortgang ved Universitetet i Oslo. Han var ansatt som førsteamanuensis ved Sosialantropologisk institutt fra 1980 til 1986, og deretter som professor ved samme sted. Archetti var en av grunnleggerne av EASA (European Association of Social Anthropologists).

Archetti hadde brede interesser: Etter å ha forsket og skrevet om bønder i Argentina med utgangspunkt i økonomisk avhengighetsteori på 1970-tallet gjorde han nye feltarbeid i Argentina, Ecuador og Zambia. Han hadde et sterkt fokus på sosiale og kulturelle endringsprosesser og modernitet, blant annet økonomi, symboler og kulturell identitet. Senere skrev han blant annet om fotball, tango og polo i argentinsk nasjonal identitet samt sport generelt.

Han var gift med sosialantropologen Kristi Anne Stølen, som også er professor ved Universitetet i Oslo. Deres sønn Kristoffer Archetti Stølen (født 1978) er filmfotograf utdannet ved Den Norske Filmskolen. Deres datter Alexandra Archetti Stølen (født 1975) har vært leder for Oslo World Music Festival siden 2006.

Referanser
----------

1. ↑  Thomas Hylland Eriksen, Signe Howell, Marianne Lien, Marit Melhuus og Aud Talle, *Minneord over Eduardo Archetti* fra idunn.no, sist sett på den 27. juli 2018.
2. ↑  *Med ører på en stilk* i Aftenposten den 1. november 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
***Namdalens Folkeblad*** var en norsk avis som ble utgitt i Namsos og senere Rørvik 1899–1942 og 1945–1963.

Avisen var en videreføring av tidsskriftet *Gjallarhorn*. Avisen presenterte seg fra 1899 til 1926 som «avholds-, nyheds- og avertissementsblad; et underholdningsblad for hjemmet» og var forbundet med avholdsbevegelsen.

I slutten av 1920-årene kom avisen i økonomiske vansker. Høsten 1931 ble avisen med forlagsrett og trykkeri solgt til partiet Høyre, som ikke hadde hatt noe organ i Namsos siden *Namdalens Blad* orienterte seg mot Bondepartiet. Reidar Stavseth ble ansatt som redaktør, og Haakon Storøy som redaksjonssekretær. Avisen gikk fra to til tre ukentlige utgivelser, men slet fortsatt økonomisk, og Stavseth drev den en tid for egen regning.

Sommeren 1934 sørget Stavseth for å flytte *Namdalens Folkeblad* til Rørvik. Heretter var den lokalavis for Ytre Namdalen og hadde ingen partipolitisk tilknytning. Avisen hadde fra før en sterk posisjon på kysten. Bjarne Wennevik ble ansatt som redaksjonssekretær, og noen måneder senere kjøpte han avisen. Han drev deretter avis, trykkeri og papirforretning på Rørvik. Avisen ble stanset under okkupasjonen. Wennevik ble arrestert før jul i 1944, da Rinnanbanden aksjonerte mot motstandsgrupper i Vikna. Han satt fengslet på Falstad frem til frigjøringen.

Ved frigjøringen gjenopptok Wennevik avisdriften. I 1964 solgte Wennevik avisen til *Nordtrønderen og Namdalen*, som den gikk inn i.

Ansvarlige redaktører
---------------------

* Ludvig Larssen 1899–1926
* Peder Rønning (konstituert) 1926
* L.S. Underdal 1926–1931
* Reidar Stavseth 1931–1934
* Bjarne Wennevik 1934–1942 og 1945–1948
* Bjarne Wennevik og Wilhelm Hegseth 1948–1952
* Bjarne Wennevik og Einar Nesje 1952–1955
* Einar Nesje 1955–1957
* Gunnar Solum (konstituert) 1957
* Bjarne Kjønstad 1957–1958
* Bjarne Kjønstad og Einar Nesje 1958–1959
* Einar Nesje 1959–1963

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  *Norske aviser 1763-1969: en bibliografi*. Oslo: Universitetsbiblioteket i Oslo. 1973. s. 328.
2. ↑  Wasberg, Gunnar Christie (1969). *Norsk presse i hundre år: 1820-1920 : utsyn og overblikk*. Oslo: Gyldendal. s. 156.
3. 1 2 3 4  Stavseth, Reidar (1977). *Avisen først og fremst. Tilbakeblikk og randbemerkninger*. Trondheim: Adresseavisens forlag. s. 23–24 og 30–32.
4. ↑  Krekling, Sigurd (1961). *Namsos 1914–1954*. Namsos kommune. s. 377.
5. ↑  «Bjarne Wennevik». Norsk digitalt fangearkiv – fanger.no. Besøkt 15. november 2023.
6. ↑  Sætherskar, Johs. (red.) (1946). *Det norske næringsliv. Nord-Trøndelag fylkesleksikon*. Bergen: Det norske næringsliv forlag. s. 620.
**UK Health Security Agency** er et britisk forvaltningsorgan opprettet 18. august 2020 gjennom en sammenslåing av Public Health England, NHS Test and Trace og analyseressursene i Joint Biosecurity Centre. På grunn av den pågående koronaviruspandemien er det ventet at organet er i full virksomhet fra våren 2021.

Helseminister Matt Hancock uttalte at det nye organet skal lære fra Syd-Korea og fra Tysklands Robert Koch-Institut, «der folkehelsemyndighetene har en tungtveiende hovedfokus på pandemirespons».

Referanser
----------

1. ↑  «Government creates new National Institute for Health Protection». *GOV.UK* **(engelsk)**. Besøkt 19. desember 2020.
2. ↑  «Matt Hancock confirms Public Health England axed with Test and Trace boss Baroness Harding to lead replacement body». *Politics Home* **(engelsk)**. 18. august 2020. Besøkt 19. desember 2020.
3. ↑  «New public health body 'vigilant for viral threat'». *BBC News* **(engelsk)**. 18. august 2020. Besøkt 19. desember 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
*For metrostasjonen med samme navn: Cité (Paris Metro)*
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.

**Île de la Cité** er ei øy i Seinen, og er Paris' geografiske og historiske sentrum. 

Øya ble bebygd omkring 300 f.Kr. av en keltisk stamme, parisii. I 52 f.Kr. ble byen overtatt av Julius Cæsars tropper, og i Romerriket hadde byen navnet *Lutetia*. Byen ble innretta som en standard garnisonsby. Blant annet ble det reist en festning, som fra 508 ble sete for merovingerkongene. Disse ble i sin tur avløst av grevene av Paris, fra 987 kongene av Frankerriket.

Som hovedstad i det frankiske riket undergikk Paris store forandringer. På Île de la Cité ble det reist en rekke store byggverk. Av disse står Notre-Dame, Sainte-Chapelle og fengselet Conciergerie i dag. 

Resten av den eldre bebyggelsen ble sanert gjennom Baron Haussmanns byplan fra tidlig på 1800-tallet og erstatta av fire store bygningskomplekser, som er sete for fransk rettsvesen. Et av de få byggene Haussmann sparte var middelalderkirken Notre Dame fra gotikken, et annet er La Chapelle som ligger inne i Justisdepartementet og fremdeles er utsmykket med sine originale blyglassvinduer fra 11- og 1200-tallet.

Det går 8 broer fra elvebredden til Île de la Cité, i tillegg til en bro som gir forbindelse til Île Saint-Louis:

* Pont Saint-Louis (fotgjengersone, mellom Île de la Cité og Île Saint-Louis)
* Pont de l'Archevêché (mellom venstre elvebredd og Île de la Cité)
* Pont au Double (mellom venstre elvebredd Île de la Cité)
* Pont d'Arcole (mellom Île de la Cité og høyre elvebredd)
* Petit Pont (mellom venstre elvebredd og Île de la Cité)
* Pont Notre-Dame (mellom Île de la Cité og høyre elvebredd)
* Pont Saint-Michel (mellom venstre elvebredd og Île de la Cité)
* Pont au Change (mellom Île de la Cité og høyre elvebredd)
* Pont Neuf (krysser vestre hjørne av Île de la Cité. Paris' eldste bro, bygget mellom 1578 og 1607)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Île de la Cité – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Swedish International Liberal Centre** (Silc) er en svensk stiftelse som arbeider med demokratibistand utfra et vestlig-liberalt ståsted. Silc er knyttet til det politiske partiet Liberalerna. 

Senteret har kontakt med partier, organisasjoner, institusjoner og enkeltpersoner om menneskerettighetsspørsmål. De viktigste samarbeidspartnerne er i Russland, Venezuela, Bolivia, Usbekistan, Egypt, Jordan, Georgia, Armenia, Ukraina og Belarus. 

Silc sender valgobservatører til utlandet og henter utenlandske observatører til nordiske valg, blant annet det norske stortingsvalget 2009.

Sammen med Kristdemokratiskt internationellt centrum (KIC) har Silc støttet politiske fanger på Cuba og deres familier. 

Silc er registrert som samarbeidspartner med Den Liberale Internasjonale.

Stiftelsen driver også *Silc förlag*.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (es) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (ru) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (sv) Swedish International Liberal Centre på Twitter Rediger på Wikidata

* (sv) Swedish International Liberal Centre på Facebook Rediger på Wikidata

* (sv) Swedish International Liberal Centre på YouTube Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Codex Demidovianus** (siglum *dem*, nr. 59 hos Beuron) er et håndskrift fra 1200-tallet. Det inneholder Apostlenes gjerninger, Paulusbrevene, de katolske brev og Johannes' åpenbaring i den latinske ocversettelse fra Vulgata, med tekststeder fra den eldre utgave av Vetus Latina. Dessuten er oppført det euthalianske apparat til Paulusbrevene, og kommentarer til Åpenbaringsboken. Boken har en lyonnesisk (burgundisk) lokalkoloritt.

Håndskriften bevant seg på 1700-tallet i den russiske mangnaten Pavel Grigorjevitsj Demidovs eiw. Etter da er det ukjent hvor den er oppbevart.
Teksten ble trykket av Christian Friedrich von Matthaei i *Novum Testamentum*. Vol. IX. Rigae 1782-88. p. XXX-XXXIII.

Litteratur
----------

* Caspar René Gregory: *Textkritik des Neuen Testaments*, Leipzig: J.C. Hinrichs, Bd. 1, 1902, S. 28 online ISBN 1-4021-6347-9
* Bruce M. Metzger: *The Early Versions of the New Testament*, Oxford University Press, 1977, p. 302.
* Eberhard Nestle: *An Introduction to the Textual Criticism of the New Testament in Greek*, 1991 online
***Belarusian Waltz*** er en norsk dokumentarfilm om menneskerettssituasjonen i Hviterussland. 

Den ble nominert til en Emmy.

Handling
--------

I Hviterussland, ofte omtalt som Europas siste diktatur er filmens hovedperson, kunstneren Alexander Pushkin i opposisjon til regimet. I filmen utfordrer han myndighetene og diktator Aleksandr Lukasjenko med en rekke aksjoner og kunstverk. Hans handlinger ses på som kontroversielle i landet som Lukasjenko er kjent for å regjere med jernhånd. Ytringsfrihet og pressefriheten i Hviterussland er ofte kritisert. Opposisjonen er truet til stillhet og Amnesty International sier at myndighetene viser en total mangel på respekt for menneskerettighetene.

Dokumentar-komedien Belarusian Waltz er en kritikerrost film med en overraskende vending som gjennom Alexander Pushkin tilbyr innsikt til det hviterussiske folket. Filmen har opplevd stor internasjonal suksess, inkludert en Emmy nominasjon. Den har tidligere vært nominert til blant annet den europeiske Oscar (European Film Academy Awards for Best Documentary).

Belarusian Waltz er regissert av den polske filmskaperen Andrzej Fidyk som står bak 40 filmproduksjoner, blant annet to prisvinnende dokumentarfilmer om Nord-Korea, Yodok Stories og The Parade. Filmen er produsert av norske Piraya Film.

Festivaler
----------

* 2007 Prix Europa, Potsdam, Germany
* 2007 Bergen International Film Festival
* 2008 One World Film Festival, Prague
* 2008 Hot Docs, Toronto
* 2008 Guth Gafa Documentary Film festival, Ireland
* 2008 Nordox, Beijing
* 2009 Amnesty International Film Festival, The Netherlands
* 2009 Global Peace Film Festival, Orlando, USA
* 2010 Thessaloniki International Documentary Film Festival

Priser
------

* 2007 Nominated for Prix Arte – European Film Academy Award for Best Documentary Film
* 2009 Nominated for the Emmy Award – News and Documentary Category

Referanser
----------

1. ↑  Reporters Without Borders[*død lenke*]
2. ↑  BBC Country Profil Belarus[*død lenke*]
3. ↑  Amnesty International[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Belarusian Waltz* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Belarusian Waltz* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Belarusian Waltz* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Belarusian Waltz* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Belarusian Waltz* på MovieMeter Rediger på Wikidata
* PBS Documentaries with a point of view

Portal: Film
**In-N-Out Burger** er en amerikansk regional kjede av hurtigmatrestauranter med hovedtyngde i sydvest og på stillehavskysten. Den ble grunnlagt i Baldwin Park i California i 1948 av Harry og Esther Snyder. Kjeden har sitt hovedkontor i Irvine i California og har ekspandert gradvis utenfor Sydvest-California inn i resten av California, samt til Arizona, Nevada, Utah, Texas og Oregon. Kjeden eies av Lynsi Snyder, grunnleggernes eneste barnebarn.

In-N-Out Burger har unngått franchising og børsnotering, blant annet for å unngå at kvaliteten kompromitteres av for rask vekst i forretningene. Kjeden har fått oppmerksomhet for en personalpolitikk fokusert på de ansatte. For eksempel er In-N-Out en av få hurtigmatkjeder i USA som betaler sine ansatte mer enn delstatlig og føderalt fastsatt minstelønn.

Referanser
----------

1. ↑  Youngest American billionaire found with In-N-Out bloomberg.com 4. februar 2013
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 13. april 2015. Besøkt 22. september 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) In-N-Out Burger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** BNE
 |
***Bembidion dentellum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion dentellum* finnes i nesten hele Europa, østover til Belarus og Russland. Den er også registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion dentellum* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se). Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion dentellum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World Søk: Filter by country / Norway Arkivert 25. oktober 2008 hos Wayback Machine. (søkedato: 2. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion dentellum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion dentellum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion dentellum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion dentellum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion dentellum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion dentellum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bilde - *Bembidion dentellum* - (Database Carabidae of the World)
* *Bembidion dentellum* (Ground Beetles of Ireland) - engelskspråklig
* *Bembidion dentellum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion dentellum* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
*For den amerikanske action-katastrofe-filmen fra 1998, se Armageddon (film)*
**Harmageddon** eller **Armageddon** er i kristendommen navnet på stedet for det siste, avgjørende kjempeslaget mellom det gode og onde i den syndige verden, mellom Gud og hans fiender. Ordet kommer fra hebraisk *Har-Megiddo* (הַר מְגִדּוֹ‎) som betyr «Megiddos fjell». Megiddo var en by i oldtidens Israel og et strategisk punkt hvor flere kriger ble utkjempet. Jødisk og kristen endetidslære regner med to verdener, denne og den kommende. Harmageddon innebærer dommens dag og at det deretter oppstår «en ny himmel og en ny jord» slik Johannes' åpenbaring 21 uttrykker det. I Peters andre brev 3,7-10 antas verdens undergang å være en verdensbrann.

Tanken om et nær forestående Harmageddon er særlig framtredende i Jehovas vitners lære. Ifølge vitnenes forståelse er Harmageddon «krigen på Guds, Den Allmektiges, store dag», når «kongene på hele den bebodde jord» samler seg for å føre krig mot Jehova (Johannes' åpenbaring kapittel 16, vers 14 og 16; kapittel 19, vers 11–21). Krigen baner veien for en ny, teokratisk verdensordning der jorden skal bli omgjort til et paradis for mennesker som er lydige mot Gud. Etter denne oppfatningen skal den fysiske verden som sådan *ikke* bli ødelagt i Harmageddon; det er bare den verdensordning som var influert av Satan, som går under.[]

Se også
-------

* Dommens dag
* Bortrykkelsen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Armageddon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** BBC Things
 |
Jaspis i forskjellige former
Jaspis i Seljord kommune i Telemark.  Foto: Øyvind Arntsen 
**Jaspis** er en ugjennomskinnelig kvarts eller kalsedon.

Etymologi og historie
---------------------

Ordet *jaspis* kommer via latin *iaspis* fra gresk ἴασπις, *íaspis*, som opprinnelig betyr «[farge]flekket stein». Dette ordet stammer i sin tur fra et orientalsk språk, kanskje fra gammelegyptisk eller persisk (*yashp*).

Varianter
---------

Jaspis finnes i mange nyanser, ofte flekket. Basismineralet er silisiumoksid, men i tillegg har jaspisen opp til 20 % andre stoff i seg, og det er dette som lager de forskjellige fargekombinasjonene. Ensfarget jaspis er sjelden.

Bruk
----

Jaspis har lenge vært i bruk som smykkesteiner eller til vaser og andre kar av edlere slag. Den har vært kjent og brukt som edelstein i årtusener. Jaspis er nevnt i Bibelen, i skildringen av det himmelske Jerusalem i Johannes' åpenbaring 21,19-20:

*Grunnsteinene i bymuren var prydet med edelstener av alle slag. Den første grunnsteinen var av '*jaspis*, den andre var av safir, den tredje av kalsedon, den fjerde av smaragd, den femte av sardonyks, den sjette av karneol, den sjuende av krysolitt, den åttende av beryll, den niende av topas, den tiende av krysopras, den ellevte av hyasint, den tolvte av ametyst.*
I middelalderen ble visse typer jaspis benyttet til korsfestelsestablåer av stein, ettersom den rødsprengte stein kunne minne om en blodoverstenkt klippe. PÅ fransk kalles denne type jaspisstein *pierre des martyrs* («martyrstein»). Et særlig vakkert eksempel bærer den tysk-romerske keiser Rudolf IIs seggl og er utstilt i Louvremuseet i Paris.

Fotogalleri
-----------

* Jaspis fra MadagaskarJaspis fra Madagaskar
* Ugler av jaspisUgler av jaspis
* Jaspis fra BühlchenJaspis fra Bühlchen
* MakrofotoMakrofoto
* JasposballJasposball
* Dalmatisk jaspisDalmatisk jaspis
* «Quebrada de Jaspe» (Gran Sabana i Venezuela)«Quebrada de Jaspe» (Gran Sabana i Venezuela)
* En phtanittblokk, «rocher Ste Véronique» (Vendée i Frankrike)En phtanittblokk, «rocher Ste Véronique» (Vendée i Frankrike)
* Russisk kurv med geitehoder, rød jaspisRussisk kurv med geitehoder, rød jaspis

Litteratur
----------

* Edition Dörfler: *Mineralien Enzyklopädie*. Nebel Verlag, ISBN 3-89555-076-0
* Martin Okrusch, Siegfried Matthes: *Mineralogie*. 7. Auflage. Springer Verlag, Berlin 2005, ISBN 3-540-23812-3
* Walter Schumann: *Edelsteine und Schmucksteine*. 13. Auflage. BLV Verlags GmbH, 1976/1989, ISBN 3-405-16332-3
* Stefan Weiß: *Das große Lapis Mineralienverzeichnis*. 4. Auflage. Christian Weise Verlag, München 2002, ISBN 3-921656-17-6
* Bernhard Bruder: *Geschönte Steine*. Neue Erde Verlag, 1998, ISBN 3-89060-025-5
* Johannes Åpenbaring 21, 18. Bibelselskapet, 2011, ISBN 9788254103265

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jasper – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Jasper – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND
 |
«Perleporten» har flere betydninger.
*De velsignede ved Perleporten med St. Peter* av Hans Memling.
Begrepet **Perleporten** er knyttet til den billedlige fremstilling av inngangen til Det nye Jerusalem, som igjen er et bilde på Himmelen. Bakgrunnen er å finne i en av detaljene av Johannes' åpenbarings beskrivelser av Det nye Jerusalem i *Åp* 21,21: *De tolv portene var tolv perler, hver port laget av en eneste perle.*

På engelsk benyttes uttrykket *Pearly Gates*. I norsk kristen sammenheng benyttes uttrykket i entallsform, selv om det bibelske forbildet er i flertall. Dette har sannsynligvis sammenheng med at det tross alt er nok å komme seg inn én av portene, ettersom de er å forstå som porter i en bymur og ikke som porter innover mot et innerste sentrum, for eksempel et tempel, i motsetning til det jordiske Jerusalems tempel. Jfr. *Åp* 21,22.

På norsk er uttrykket også gått inn i populærkulturen, også i filmer, reklame og komedier – f. eks. Her har jeg mitt liv med Marve Fleksnes.

Referanser
----------

1. ↑  Lang, J. Stephen (2003). «59: Imagine the Size of Those Oysters». *What the Good Book Didn't Say: Popular Myths and Misconceptions About the Bible*. Citadel Press. s. 185. ISBN 9780806524603.
Skjematisk kart over Roma som viser de syv høydene.
Romas syv høyder, pluss Janiculum vest for Tiberen.
**Romas syv høyder** refererer til de syv høydene øst for Tiberen i Romas kjerneområde. De har ofte blitt referert til i romerske mytologi, politikk og religion. Byen ble ifølge tradisjonen grunnlagt på Palatinhøyden der det er funnet spor etter bosetning fra 750 f.Kr.

De syv høydene er:

* Aventinhøyden (Collis Aventinus)
* Celiohøyden (Collis Caelius)
* Esquilinhøyden (Collis Esquilinus)
* Kapitolhøyden (Collis Capitolinus)
* Palatinhøyden (Collis Palatinus)
* Quirinalhøyden (Collis Quirinalis)
* Viminalhøyden (Collis Viminalis)

Høydene omtales på latin også som *Aventinus mons*, *Caelius mons* osv.

Disse beskjedne, sterkt eroderte høydene er ytterpunktene av vulkanske utstrømninger fra Albanerfjellene. Spesielt Palatin og Kapitol hadde bratte sider og var dermed lette å forsvare mot en fiende. Lavlandet rundt, slik som Forum Romanum, var myrland og krevde utstrakt drenering. Men denne gruppen av tettliggende høyder som nesten rakk ned til Tiberen, lå ved elvens eneste øy - Tiberøya - som gjorde det enklere å krysse elven her. Roma ble dermed et nøkkelpunkt på saltruten til fjellene mot øst. Nærmere Tiberens munning fantes ingen egnete steder å bygge bro, og så sent som på 1800-tallet var Roma fortsatt det nederste stedet det var mulig å krysse Tiberen, uten å bruke båt.

I *Johannes' åpenbaring* kap. 17 sies det at skjøgen sitter på syv høyder, og dette har av enkelte protestantiske sekter blitt brukt som argument for at Den katolske kirke er skjøgen. Vatikanhøyden omtales ofte som en av de syv høydene, men den ligger vest for Tiberen og dermed utenfor det opprinnelige Roma, og en mer utbredt tolkning er at det er keisernes Roma det vises til. Roma er ikke den eneste byen med syv høyder som referansepunkt; også Jerusalem kalles «byen med de syv høyder», og andre mener det er den byen Johannes viser til.

Referanser
----------

1. ↑  Raymond Bloch: *Roms oprindelse* (s. 60), forlaget Hernov, København 1962

| * v
* d
* r
Romas sju høyder |
| --- |
| Aventinerhøyden **·** Celiohøyden **·** Kapitolhøyden **·** Esquilinhøyden **·** Palatinerhøyden **·** Quirinalhøyden **·** Viminalhøyden |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Kevin Stuart Randall** (født 6. mai 1966 i New London i Connecticut i USA) er en amerikansk katolsk geistlig, titulær erkebiskop og diplomat for Den hellige stol.

Liv og virke
------------

### Prest

Kevin Randall studerte filosofi og teologi og ble ordinert til diakon den 4. april 1992 av pro-nuntius til USA, erkebiskop Agostino Cacciavillan, i seminaret til erkebispedømmet Baltimore. Han ble presteviet for bispedømmet Norwich i Connecticut 25. juli 1992 av biskop Daniel Patrick Reilly.[1]

Etter videre studier oppnådde han en grad i kanonisk rett og gikk inn i Pavestolens diplomattjeneste den 1. juli 2001. Han ble postert til de apostoliske nuntiaturer til Rwanda, Serbia, Slovenia, Peru, Sør-Afrika, Mexico og Østerrike.[1]

)Titulærerkebiskop, nuntius til Bangladesh=
-------------------------------------------

Pave Frans utnevnte ham til titulærerkebiskop *pro hac vice* av *Glenndálocha* og apostolisk nuntius til Bangladesh den 13. august 2023.[1] Den apostoliske nuntius til USA, kardinal Christophe Pierre, bispeviet ham den 4. november samme år i Norwich Cathedral. Medkonsekratorer var militærerkebiskopen for USA, Timothy Broglio, og biskop emeritus av Greensburg, Lawrence Eugene Brandt.
Polens grenser etter Riga-freden
**Lys blå linje**: B-forslaget til Curzonlinje fra 1919.  
**Mørkere blå linje**: A-forslaget til Curzonlinje foreslått av Sovjetunionen i 1940.  
**Lyserøde områder**: Tyske områder som etter 2. verdenskrig ble overført til Polen.  
**Grått område**: Tidligere russiske områder, øst for Curzonlinjen, inntart av Polen i 1920. Ved fredsslutningen erter 2. verdenskrig overdratt til Sovjetunionen. Senere deler ar Litauen, Belarus og Ukraina.
**Riga-freden**, også kjent som **avtalen i Riga**, var en fredsavtale som avsluttet den polsk-russiske krig. Avtalen mellom Polen og Russland ble undertegnet i Riga den 18. mars 1921.

Bakgrunn
--------

Etter den første verdenskrig var det nylig uavhengige Polen ivrig etter å benytte den russiske borgerkrigen til å nå de områder som Det polsk-litauiske samvelde hadde mistet til Russland ved dets oppløsning. Tilsvarende var de russiske bolsjevikene ivrige etter å eksportere sin revolusjon, om nødvendig med makt. Om sovjetstyrkene hadde okkupert Polen hadde de vært i en posisjon hvor de kunne gitt de tyske kommunistene hjelp og muligens sikret en ny revolusjon i Tyskland. Sovjetstyrkene ble imidlertid overraskende slått av polske styrker i slaget ved Warszawa og var etter det på defensiven og ble etterhvert presset til å gå med på en fredsavtale.

Fredsavtalen
------------

Fredsforhandlingene begynte den 17. august 1920 i Minsk, men etterhvert som den polske mot-offensiven kom nærmere byen ble forhandlingene flyttet til Riga og gjenopptatt der den 21. september. Etter flere runder med forslag fra partene fremmet sovjetforhandlerne den 5. oktober et tilbud som de polske forhandlerne aksepterte. En våpenhvileavtale ble undertegnet den 12. oktober og trådte i kraft den 18. oktober 1920.

Etter våpenhvilen hadde trådt i kraft fortsatte selve fredsforhandlingene utover vinteren og våren 1920-1921. Det var stor uenighet på polsk side, blant annet var general og senere statsleder Józef Piłsudski sterkt kritisk til forhandlingsmandatet og den endelige avtalen.

Litteratur
----------

* Norman Davies: *White Eagle, Red Star: the Polish-Soviet War, 1919–20*, Pimlico, 2003, ISBN 0-7126-0694-7. (First edition: New York, St. Martin's Press, inc. 1972.)
* *Traktat ryski 1921 roku po 75 latach*, Wydawnictwo Uniwersytetu Mikołaja Kopernika, Toruń 1998, ISBN 83-231-0974-5 (Chapter summaries in English)
* Photocopies of the Polish version of the Treaty. Dziedzictwo.polska.pl

Eksterne lenker
---------------

* (en) Treaty of Riga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**Estadio Vicente Calderón** (spansk: *Estadio Vicente Calderón*) var et fotballstadion i Madrid i Spania. Estadio Vicente Calderón var hjemmebanen til fotballklubben Atlético de Madrid og ligger i sentrum av Madrid nær elven Manzanares. Den het opprinnelig *Estadio Manzanares*, men dette ble endret for å ære den tidlige klubbpresidenten Vicente Calderón.

Stadionet, med en total tilskuerkapasitet på 55 005, var arena for internasjonale fotballkamper både i VM i fotball 1982 og for landskamper med hjemmenasjonen Spania. Den ble også tildelt rangeringen femstjerners stadion av UEFA i 2003, noe som betyr at det kan arrangeres samtlige finaler fra europacupene her.

Kamper i VM i fotball 1982
--------------------------

*Vicente Calderón var arena for tre kamper i andre runde, gruppe fire*.

* Frankrike 1 – Østerrike 0
* Østerrike 2 – Nord-Irland 2
* Nord-Irland 1 – Frankrike 4

Eksterne lenker
---------------

* Club Atlético de Madrid – informasjon om stadion ved klubbens egen hjemmeside Arkivert 3. mai 2007 hos Wayback Machine.
* Vicente Calderón på Google Maps
* Fotografier av Vicente Calderón (ENG)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |