recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Heinrich Himmler, Reichsführer-SS
Insignier for Reichsführer-SS
**Reichsführer-SS** («Riksfører-SS») var embetstittel innen Schutzstaffel (SS) mellom 1925 og 1945. Fra 1929 fungerte den også som en militær grad, og med unntak av en kort periode i 1933–1934 var det den høyeste grad i organisasjonen. 

Tittelen ble først innført i 1926 av Joseph Berchtold. Hans forgjenger Julius Schreck hadde ikke benyttet den, men fikk den tildelt med tilbakevirkende kraft senere. I 1929 utnevnte Hitler Heinrich Himmler til Reichsführer-SS, og han begynte da å bruke tittelen også som gradsbenevnelse. Hans egentlige grad da han ble utnevnt var SA-Oberführer. I 1934 ble denne ordningen offisielt innført, etter de lange knivers natt.

Som grad ble den regnet som likeverdig med en generalfeltmarskalk (eller grossadmiral) i Wehrmacht.

Tittelinnehavere
----------------

Det var totalt fem personer som ble utnevnt til Reichsführer-SS, hvorav de to siste brukte tittelen også som rang. 

* Julius Schreck (1925–1926)
* Joseph Berchtold (1926–1927)
* Erhard Heiden (1927–1929)
* Heinrich Himmler (1929–1945)
* Karl Hanke (1945)

Karl Hanke ble utnevnt i april 1945, etter at Adolf Hitler hadde fått kjennskap til Himmlers forhandlinger med de allierte. Han ble drept av partisaner før nyheten om utnevnelsen nådde ham, og fungerte således aldri i embetet.

Referanser
----------

1. 1 2  «Heinrich Himmler». *encyclopedia.ushmm.org* **(engelsk)**. Besøkt 13. februar 2022.
2. ↑  «Heinrich Himmler». *Store norske leksikon*. 11. januar 2019. Besøkt 13. februar 2022.
3. ↑  «BBC - History - Historic Figures: Heinrich Himmler (1900 - 1945)». *www.bbc.co.uk* **(engelsk)**. Besøkt 13. februar 2022.
4. ↑  *Norsk krigsleksikon 1940-45*. Oslo: Cappelen. 1995. s. 393. ISBN 8202141389.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Porschdorf** er en tidligere kommune i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Fra 1. januar 2012 er den en del av kommunen Bad Schandau. Sammen med Bad Schandau, Reinhardtsdorf-Schöna og Rathmannsdorf var Porschdorf tidligere en del av forvaltningsfellesskapet Bad Schandau. Porschdorf har 1 242 innbyggere (31. desember 2009).

Kommunen befinner seg i krysningspunktet mellom de to elvene Polenz og Sebnitz ved sideelven Lachsbach like i nærheten av dennes munning ut i Elben. Den befinner seg omkring 130 meters høyde over havet og består av stedene Prossen, Waltersdorf og Neuporschdorf. Kommunen omfatter også Lilienstein, som er en av de mest berømte fjellformasjonene i Elbsandsteingebirge. På en slette under fjellmassivet ligger den såkalte «Kaiserstrasse», som ble bygd av Napoléon Bonaparte i 1813.

Porschdorf var en kommune i Kreis Pirna fra 1952 til 1990, og i Landkreis Pirna fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var den en del av i Landkreis Sächsische Schweiz, og siden 1. august 2008 har den vært en del av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.

Porschdorf kirke  Foto: 1952

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  «Kleinräumiges Gemeindeblatt. Bevölkerung, Haushalte, Familien und deren Wohnsituation am 9. Mai 2011: Bad Schandau, Stadt» (PDF). Besøkt 29. januar 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Herdis Bjørhovde** (født 30. august 1906 i Harstad, død 26. mai 1994) var en norsk forfatter. Hun utga i 1932 ungpikeromanen *Til Lykkeland* på Windju Simonsens Forlag. Boken var illustrert av Karl Dahl.

Herdis Bjørhovde var datter av skolebestyrer Nils Bjørhovde og Inga Bjørhovde. Faren Nils Bjørhovde hadde svært mange interesser, og ga i 1932 selv ut boken *Firkløveret fra Hindøya* under psevdonymet *Nils Weed*. I likhet med datterens bok var Nils Bjørhovdes bok illustert av Karl Dahl, men farens bok ble gitt ut av Lutherstiftelsens forlag.

Herdis hadde én eldre og én yngre søster. Hun giftet seg med Robert Kirkerød (1906–1991), som ble prost i Svolvær

Til Lykkeland
-------------

Boken handler om ungpikene Gun og Beth, som møtes på lærerskole i Tromsø. Gun er fra en by i Sør-Norge, og Beth er prestedatter fra en Finnmarksby. De to unge pikene er hverandres diametrale motsetninger av både lynne og utseende, men blir raskt venninner. Boken er en romantisk beskrivelse av skolemiljø og hybeltilværelser, men svermerier og forelskelser som omdreiningspunkt. Det er ikke en roman av høy litterær kvalitet, men i retrospekt får lesere på 2000-tallet et interessant innblikk i hverdagsliv og holdninger på 1930-tallet.

Oversettelse til svensk
-----------------------

Boken *Til Lykkeland* ble i 1933 utgitt i Sverige med tittelen *Till lyckoland. En pensionshistoria*.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1920, www.digitalarkivet.no, oppført som Herdis Arctander Bjørhovde[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Herdis Arctander Bjørhovde Kirkerød, født Harstad, (30.august 1906 - 26.mai 1994).», besøkt 2. november 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Registrert på Nasjonalbibliotekets nettsted nb.no.
4. ↑  Digitalarkivet: Folketellingen for 1910
5. 1 2  Intervju med Herdis Bjørhovde Kirkerøds nevø Jan Paro på nettstedet harstadklubben.no
6. ↑  Nasjonalbibliotekets registrering av Nils Bjørhovdes (Nils Weeds) utgivelse *Firkløveret fra Hindøya*.
7. ↑  Slekt og Data Gravminnebasen, ID: 70f3e3c7-45e9-4ddb-9d10-a80d5962f86f, minneside basert på bilder og gravminnedata for Ole Robert Kirkerød, født Kirkerød, Aremark, (29.januar 1906 - 21.juni 1991).
8. ↑  Eksemplar avertert på nettstedet bokloftet.no[*død lenke*] - besøkt 16. august 2012

Eksterne lenker
---------------

* Digitalarkivet: Folketellingen for 1910

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
Brixen im Thale
**Brixen im Thale** er en kommune som ligger på det høyeste punktet i Brixental-dalen i den Østerrikske delstaten Tirol. Hvert år under Kristi legemefest, feirer landsbyen den tradisjonelle *Antlassritt*. Det er også fødestedet til Matthäus Hetzenauer, en Østerriksk skarpskytter i 3. fjell divisjon på østfronten under andre verdenskrig. Hetzenauer ble kreditert med 345 drap.

Om vinteren er landsbyen ofte full av skiturister ettersom at landsbyen er plassert nærmest i midten av skisenteret SkiWelt.

Geografi
--------

### Beliggenhet

Brixen im Thale ligger i Kitzbühel-Distriktet, ca 10 km vest for byen Kitzbühel. Byen ligger øverst i Brixental-dalen 794 meter over havet, med omgivelser som fjell tilhørendeKitzbühel Alpene. Det høyeste fjellet i kommunen er Fleiding på 1,892 meter over havet. Nord for landsbyen stiger fjellryggen til Hohe Salve oppover.

Referanser
----------

1. ↑  «Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018». Statistik Austria. Besøkt 9. mars 2019.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
*Se også Gitarens komponenter*
Bro på akustisk gitarBro på elektrisk gitar
En **bro** eller **stol** (engelsk: *bridge*) på gitarer har i oppgave å overføre vibrasjonen fra strengene til instrumentets *soundboard*, lokket. På mange instrumenter er derfor strengene festet her, samt en løs eller fast sadel som holder dem i riktig høyde når de føres opp mot halsen.

På stålstrengsgitarer er strengene vanligvis festet med en bropinne/stolpinne, hvor strengen føres ned i hvert sitt hull som går loddrett gjennom broen, og låses med pinnen. På klassiske gitarer vil man oftest finne hull som følger halsens retning, og strengen føres gjennom hullet og rundt festet, og låses i seg selv ved hjelp av strengespennet. Det finnes flere teknikker for å oppnå dette. På el-gitarer føres også strengen gjennom et horisontalt hull, men knytes ikke fordi stålstrengen vil ha en stopper på enden.

På elektriske gitarer er broen oftest av metall, og man finner gjerne i tillegg mekanikk for å heve og senke enkeltstrenger, altså en seksdelt sadel som er en del av broen. Det er i blant også montert en tremoloarm (*whammy bar*), som løfter eller senker broen slik at strengene midlertidig blir mer eller mindre spent, og man får svingninger i frekvensen på tonene. Med denne armen kan man få en vibratoeffekt ved å bevege den hurtig, eller en glissandoeffekt ved å bevege den sakte.

Referanser
----------

1. ↑  «Checking and Adjusting Saddle Height». Besøkt 16. november 2015.
2. ↑  «Guitar Bridges: The What and the Why». *seymourduncan.com*. Besøkt 6. november 2015.
**Herding** er i metallurgi og metallarbeid prosessen som benyttes for å øke hardheten i metallet. Hardere metall har en høyere motstand mot skader fra mindre hardt metall. Herding innebærer at et materiales mekaniske egenskaper forbedres gjennom at forvridningsbevegeligheten i et metall kontrolleres. Herding bidrar både/eller til metallets hardhet og fasthetsøkning, særlig i stål, men prosessen benyttes også på andre metaller, som eksempelvis varm- og kaldutherding av aluminium. 

Herding av stål er mulig ettersom stålet endrer struktur avhengig av temperatur. Ved romtemperatur og opp til det som kalles nedre omvandlingsgrense har stålet en kubisk, romsentrert struktur der hver kube kan sies å inneholde 9 atomer. Over nedre omvandlingsgrense går strukturen over til kubisk flatesentrert struktur, en tettere struktur der hver kube inneholder 14 atomer. Nedre omvandlingsgrense er avhengig av karbon i stålet, slik at lavt (0,05%) karboninnhold har en høy omvandlingstemperatur (ca 900°C). Ved ca 0,83% karbon har stålet sin laveste omvandlingstemperatur (723°C).

Herding skjer i prinsippet ved bråkjøling av stålet når det er over nedre omvandlingsgrense. Da oppnår man en struktur som kan sies å være en frosset unaturlig struktur med store indre spenninger. Denne strukturen kalles for martensitt. For å få dannet nok martensitt slik at stålet får en vesentlig økning av hardhet og fasthet, må karboninnholdet være minst 0,25-0,30%.

Etter herding vil stålet være svært sprøtt, slik at den minste formendring vil føre til brudd. For å gjøre det herdete stålet seigere slik at det tåler formendring uten at det fører til brudd, foretas en anløping. Da varmes stålet opp til 160 – 600 grader med etterfølgende avkjøling. Lav anløpingstemperatur fører til en liten reduksjon av hardheten, men seigheten blir vesentlig bedre. Høy anløpingstemperatur vil føre til sterk reduksjon av hardheten, men vil bevare en vesentlig økning av fastheten og oppnå høy seighet (seigherding).

Metall kan for eksempel herdes ved å slå på det, såkalt arbeidsherding. Da oppstår mange nye dislokasjoner i metallet. Dette ble brukt i landbruket i gamle dager for å herde ljåblad.

Se også
-------

* Damaskusstål
* Anløping

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Jussi Jokinen** (født 1. april 1983 i Kalajoki, Finland) er en finsk profesjonell ishockeyspiller som spiller for Vancouver Canucks i National Hockey League.

Han har tidligere spilt for Columbus Blue Jackets, Los Angeles Kings, Edmonton Oilers, Florida Panthers, Pittsburgh Penguins, Carolina Hurricanes, Tampa Bay Lightning og Dallas Stars.

Jussi er kjent som en av National Hockey League beste straffeskyttere. Han gjør en unik finte der han drar kroppen til en side mens han tar pucken med kølla andre veien. Finten kalles "The Paralyzer" – i straffer. Han satt en NHL-rekord med å skåre på ni straffer på rad i 2005-06-sesongen som rookie.

Jokinen har ikke noen sammenheng med Olli Jokinen som spiller for Phoenix Coyotes, men han har en yngre bror, Juho, som for tiden spiller i Kärpät i den Finland SM-liiga.

På overgangs-deadline den 26 februar, 2008, ble han byttet til Tampa Bay Lightning sammen med Mike Smith, Jeff Halpern og et 4 valg i draften 2009 i bytte mot Brad Richards og Johan Holmqvist.

Karriere
--------

Jokinen ble drafted av Dallas Stars i 6 runde, 192 over alle, i NHL Entry Draft 2001. Jokinen spilte sine fire første sesonger før sin NHL debut for Kärpät i SM-liiga.

Han spilte OL i Torino og vant sølv der, noe som er hans største meritt hittil.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jussi Jokinen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jussi Jokinen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jussi Jokinen – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jussi Jokinen – National Hockey League (NHL) Rediger på Wikidata

* (en) Jussi Jokinen – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Jussi Jokinen – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Jussi Jokinen – Hockey-Reference.com Rediger på Wikidata

* (en) Jussi Jokinen – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**José Manuel Estepa Llaurens** (født 1. januar 1926 i Andújar i Jaén i Spania; død 21. juli 2019 i Madrid) var en spansk militærerkebiskop og kardinal.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Estepa gjennomførte sine filosofiske studier ved det pavelige universitet i Salamanca og teologiske studier ved det pavelige universitet Gregoriana i Roma, Salamanca og Paris.

### Prest

Han ble presteviet 27. januar 1954. I 1956 tok han diplom i katekese ved Institut Catholique de Paris. I 1971 ble han konsultor for Kongregasjonen for kleresiet.

### Biskop

Den 5. september 1972 utnevnte pave Paul VI ham til titulærbiskop av *Tisili* og til hjelpebiskop i Madrid. Prestevielsen ble foretatt av erkebiskop Vicente kardinal Enrique y Tarancón den 15. oktober samme år; medkonsekratorer var erkebiopen av Toledo og den spanske kirkes primas Marcelo González Martín, og den spanske militærvikar, erkebiskop José López Ortiz OSA.

Den 30. juli 1983 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærerkebiskop av Velebusdus og til militærvikar for Spania. Da den apostoliske konstitusjon *Spirituali militum curae* trådte i kraft i 1986 ble han militæererkebiskop for Spania og den 18. november 1989 titulærerkebiskop av Italica.

Han var medlem av kommisjonen på seks biskoper som redigerte Den katolske kirkes katekisme og var ansvarlig for den spanskspråklige versjon. Han hadde likeledes ansvaret for den spanske utgave av kortversjonen *Kompediet av den katolske kirkes katekisme*. 

Hans aldersbetingede avskjedssøknad ble innvilget av Johannes Paul II den 30. oktober 2003.

### Kardinal

I konsistoriet av 20. november 2010 kreerte pave Benedikt XVI han til kardinalprest med tittelkirken *San Gabriele Arcangelo all’Acqua Traversa*.

Referanser
----------

1. ↑   «Spaanse kardinaal Estepa overleden», tittel for videre verk kro-ncrv.nl, utgitt 21. juli 2019, besøkt 21. juli 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   BOE ID BOE-A-1988-15846[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
4. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC **·** ICCU **·** BNE
 |
**Ratingen** er en by i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen med rundt 95 000 innbyggere. Byen ligger i Kreis Mettmann i den nordvestlige delen av Berg, ca. 12 km nordøst for Düsseldorf.

Historie
--------

Ratingen ble grunnlagt før 849. Siden middelalderen har Ratingen hørt til grevene og senere hertugene av Berg. 11. desember 1276 fikk Ratingen byrettigheter. Ratingen var en av fire steder i Berg som opplevde en økonomisk vekst på slutten av middelalderen, men som stoppet opp under trettiårskrigen. I begynnelsen av industrialderen begynte de første fabrikkene å dukke opp i 1783. I 1815 ble Ratingen en del av Preussen.

Etter relativt få skader under andre verdenskrig opplevde Ratingen en vekst i 1960- og 1970-åra. Flere internasjonale selskap (særlig innan IT-industrien) slo seg ned i byen, som Vodafone, Sun Microsystems, Hewlett-Packard, SAP, Cemex, Tiptel og Esprit

Schloss Landsberg i Ratingen

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 15. desember 2020.
2. ↑   (på de) *Tysklands kommuneregister (4. kvartal 2022)*, Statistisches Bundesamt, 12. januar 2023, Wikidata Q116783074,

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ratingen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Wittenau** er en ortsteil i Berlins bydel Reinickendorf.

Geografi
--------

Wittenau grenser i sørvest til Tegel, og deretter med klokken Waidmannslust, Lübars, Märkisches Viertel og Reinickendorf. Ortsteilen gjennomskjæres av kanalen Nordgraben som forbinder elven Panke fra Barnimhøyden med Tegeler See i Havelvassdraget.

Historie
--------

Wittenau er en videreføring av det markiske *Dalldorf* som nevnes i skriftlige kilder fra 1300-tallet. Navnet var avledet at *Taldorf (landsbyen i dalen).* Stedet ble omdøpt i 1905 etter politikeren Peter Witte. 

I perioden 1877–1879 ble det oppført en nerveklinikk Karl-Bonhoeffer-Nervenklinik i Wittenau som senere bidro til å gjøre området kjent. Klinikken tilhører idag Vivantes. 

Borsig industrier begynte i 1899 å oppførte sine anlegg på *Dalldorfer Heide* nær *Tegeler Feldmark*.

Wittenau ble innlemmet i Stor-Berlin i 1920 og tilhørte som en del av Reinickendorf, fransk sektor av Vest-Berlin mellom 1945 og 1990.

Bildegalleri
------------

* Landsbykirken fra 1483Landsbykirken fra 1483
* Bonhoeffer-klinikken (nervesanatorium, 1879)Bonhoeffer-klinikken (nervesanatorium, 1879)

Referanser
----------

1. ↑  Statistikk fra Amt für Statistik Berlin Brandenburg

Eksterne lenker
---------------

* Mer om Wittenau på berlin.de

Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Ortsteiler i Berlins bydel Reinickendorf |
| --- |
| Stadtwappen Berlin | 
* Borsigwalde
* Frohnau
* Heiligensee
* Hermsdorf
* Konradshöhe
* Lübars
* Märkisches Viertel
* Reinickendorf
* Tegel
* Waidmannslust
* Wittenau

 | Bezirkswappen Reinickendorf |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**José Manuel Mireles Valverde** (født 24. oktober 1958 i Tepalcatepec i Michoacán i Mexico, død 25. november 2020) var en meksikansk lege og aktivist. 

Han var grunnlegger av Grupos de Autodefensa Comunitaria, paramilitære selvforvarsgrupper som kjempet mot Caballeros Templarios-kartellet, den lokale alliansepartner til Sinaloa-kartellet. Han var med på å forsvare at folk av selvforsvar skjøt personer de med sikkerhett visste var medlemmer av forbryterkartellene. 

Han ble arrestert i 2014 i Lázaro Cárdenas i Michoacán, og anklaget for oppbevaring av ulovlige skytevåpen og eksplosiver, og fengslet i påvente av rettssak.

Den 11. mai 2017 ble han løslatt etter nær tre år i fengsel. Den føderale dommeren som slapp ham fri krevde at han betalte en kausjon på 30.000 pesos og lovet ikke å reise ut av staten Michoacán eller landet. I 2018 ble han frikjent for anklagene.

Den 25. november 2020 døde Mireles Valverde av COVID-19 i en alder av 62 år.

Referanser
----------

1. ↑   vanguardia.com.mx[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Mireles, el alzado líder de las autodefensas en Michoacán». Proceso.com.mx. Arkivert fra originalen 20. januar 2014. Besøkt 22. januar 2014.
3. ↑  «Autoridades detienen en Michoacán a José Manuel Mireles» **(spansk)**. CNNMéxico. 27. juni 2014. Besøkt 28. juli 2014.
4. ↑  «Libre el ex líder de autodefensas José Manuel Mireles». *Vértigo Político* **(spansk)**. 11. mai 2017. Besøkt 16. mai 2017.
5. ↑  «Abandona Mireles penal federal de Nayarit, tras pagar fianza de 30 mil pesos». *Jorge Castro* **(spansk)**. 12. mai 2017. Arkivert fra originalen 16. juli 2017. Besøkt 16. mai 2017.
6. ↑  «Mexico ex 'self-defense' vigilante leader dies of COVID-19». *AP NEWS*. 26. november 2020. Besøkt 26. november 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Kim Geun-tae** (født 14. februar 1947 i Bucheon, død 30. desember 2011 i Seoul) var en sørkoreansk politiker og tidligere partileder i det liberale Uripartiet. Han har også vært sørkoreansk helseminister.

Han er av mange ansett som en av de viktigste personene bak den sørkoreanske demokratiseringen, og er kalt for det sørkoreanske *demokratiets gudfar*.

Han ble på 1970-tallet og 1980-tallet arrestert og torturert flere ganger for sine protester mot det sørkoreanske diktaturet, blant annet mens han studerte ved Seoul National University. Som en følge av tortur ble kan diagnostisert med Parkinsons.

Han ble innvalgt til Sør-Koreas nasjonalforsamling i 1996 og har siden sittet tre perioder, der han har representert det liberale partiet Minju-dang. I 1987 fikk han Robert F. Kennedys menneskerettighetspris sammen med sin kone, In Jae-keun.

Referanser
----------

1. ↑   english.yonhapnews.co.kr[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Arkivert 18. mars 2012 hos Wayback Machine. OECD biografi
3. ↑  S. Korea's 'democracy godfather' dies Yonhap 30. desember 2011

  

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
*For universitetet i Johannesburg, se Universitetet i Witwatersrand.*
Landskap i Witwatersrand, fra Witwatersrand National Botanical Gardens
**Witwatersrand** er en lav, sedimentær rekke av høyder på 1700–1800 moh som går i øst–vest–retning gjennom Gauteng i Sør-Afrika. Ordet betyr på afrikaans «ryggen av hvitt vann». Geologisk er den kompleks, men de grunnleggende formasjonene er kvartsitt, konglomerat og leirskifer av Witwatersrandsystemet. Den utgjør en kontinental skillelinje der vannet renner nordover og ut i Limpopo og Indiahavet og sørover ut i Oranje og Atlanterhavet. Witwatersrand ligger i provinsen Gauteng, tidligere kalt PMW–området, et akronym for Pretoria, Witwatersrand og Vereeniging.

«Rand», eller «revet», som Witwatersrand også kalles, er berømt for å være kilden for 40 % av gullet som noen gang har blitt utvunnet fra jorda. Gullårene strekker seg 280 km fra Klerksdorp i vest til Bethal i øst og er 3,6 km dypt enkelte steder. Den sørafrikanske valutaen er oppkalt etter den. Revets nordligste spiss ble oppdaget bare noen få kilometer fra dagens Magaliesburg, ved Blaauwbank, i 1874.

Witwatersrand innbefatter også Johannesburgs metropolområde som strekker seg langs det gullbærende revet. Metropolområdet er avlangt og strekker seg fra området Randfontein og Carletonville i vest til Springs i øst. Det inkluderer det enorme urbane området East og West Rand, samt Soweto.

JH Davis, en engelskmann, ble rapportert å ha funnet gull «i betydelig kvantitet» i juli 1852 ved Paardekraal nær Krugersdorp som var den tidligste oppdagelsen i Rand. Davis solgte gull til en verdi av £600 til Transvaals myndigheter og ble kort tid etterpå beordret ut av landet i henhold til den gjeldende politikken om å holde det hemmelig. I oktober 1853 oppdaget Pieter Jacob Marais, født i Cape Town den 31. juli 1826, gull på breddene av elva Jukskei, men også dette funnet ble dysset ned. Dent første gruveselskapet, *Nil Desperandum Co-operative Gold Company*, ble dannet ved Blaauwbank i 1874. Det ble tatt ut gull forskjellige steder frem til 1886 da oppdagelsen av hovedåren til Witwatersrand satte i gang det historiske gullrushet. Den etterfølgende oppdagelsen av andre rike og drivverdige årer av gull, førte til slutt til byggingen av det største urbane området i Afrika sør for Sahara.

For tiden foregår den eneste «operasjonelle» gullgruveaktiviteten i området til *Blaauwbank Gold Mine and Museum* som ligger nær Magaliesburg.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**José Mariano Jiménez** (født 18. august 1781 i San Luis Potosí i Mexico, død 26. juni 1811) var en meksikansk ingeniør, opprører og offiser som var aktiv i begynnelsen av den meksikanske uavhengighetskrigen på 1800-tallet.

Han studerte ved Colegio de Minería i Mexico by for å bli ingeniør i meksikansk gruvedrift. Han ble uteksaminert fra denne skolen i 1804. Han flyttet snart til Guanajuato, der han var i stand til å følge utviklingen av gerilja-bevegelsen som ble ledet av den kjente opprørslederen Miguel Hidalgo, som hadde som hovedmål å oppnå uavhengighet av Mexico fra kolonimakten Spania. Et par dager etter at krigen startet, ble Jiménez Hidalgos milits og steg raskt i de militære gradene inntil han oppnådde graden oberstløytnant.

Han utmerket seg på slagmarken, slik som under slaget ved Cerro de las Cruces, hvor hans posisjonering av artillerilinjen var viktig for opprørernes seier over spanjolene. Han var en veldig aktiv offiser og deltok i forsvaret av delstatene Guadalajara og San Luis Potosí.

På grunn av et svik fra en av sine underordnede soldater ble han tatt til fange ved Wells av Baján (Norias de Baján) i Chihuahua i 1811. Han ble dømt for oppvigleri og høyforræderi mot den spanske kronen og ble henrettet ved skyting den 26. juni 1811, sammen med andre medlemmer av opprørsbevegelsen, blant annet Ignacio Allende og Juan Aldama. Jiménez' lik ble halshugget, og hodet ble tatt med til fengselet Alhóndiga de Granaditas i Guanajuato by, hvor det ble vist frem for fangene til skrekk og advarsel. I 1925 ble hans levninger flyttet til mausoleet under Ángel de la Independencia i Mexico by.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Kim Gu** (hangul: 김구, hanja: 金九, romanisering: *Kim Gu*, revidert romanisering: *Gim Gu*, født 29. august 1876 i Haeju i Sør-Hwanghae, død 26. juni 1949 i Seoul) var en sørkoreansk politiker, uavhengighetsforkjemper og pedagog.

Mellom 1919 og 1920 var han Koreas eksilregjerings politisjef, mellom 1921 og 1922 dennes innenriksminister, fungerende statsminister i 1923 og arbeidsminister i 1924. Mellom 1927 og 1948 var han den siste president for den koreanske eksilregjeringen i Shanghai. Ved etableringen av Sør-Koreas nasjonalforsamling etter frigjøringen i 1948 ble Kim nominert til vervene som president og visepresident, men tapte mot henholdsvis Syngman Rhee og Lee Si-yeong. Han visste ikke om nominasjonene før etter avstemningene, og anså det som trekk for å sverte ham. Kim ville ikke delta i valget, ettersom han var en sterk motstander av etableringen av egne regjeringer i Nord- og Sør-Korea, og arbeidet for et forent Korea.

I 1949 ble Kim skutt og drept på sitt eget kontor av løytnant Ahn Doo-hee. Ahn hevdet at Kim hadde vært en sovjetisk medløper. Ahn dømt til livstid i fengsel for drapet, men president Syngman Rhee forkortet straffen til 15 år, og under Koreakrigen kom han på frifot. Det vites ikke sikkert om Ahn stod i ledtog med andre, for eksempel Kim Chang-ryong, som Ahn i ettertid hevdet hadde beordret drapet. Nedgraderte dokumenter har også påvist forbindelser mellom Ahn og nasjonalistiske grupper og amerikansk militær etterretningstjeneste. Ahn ble selv drept av en av Kim Gus tilhengere i 1996.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, oppført som Ku Kim, BNF-ID 170015989[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   ournation-school.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Lankov, Andrej (4. september 2008). «What Happened to Kim Ku?». *Korea Times* **(engelsk)**. Besøkt 14. mars 2017.
4. ↑  Jager, Sheila Miyoshi (2013). *Brothers at War. The Unending Conflict in Korea* **(engelsk)**. London: Profile Books. s. 48 og 496. ISBN 978-1-84668-067-0.

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (en) Kim Gu – originaltekster fra den engelskspråklige Wikikilden |

* «Kim Koo Museum & Library» **(engelsk)**.
* «The Association of Commemorative Services for Patriot Kim Koo» **(koreansk)**.

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** CiNii **·** Munzinger (iba)
 |
***Killer McCoy*** er et amerikansk bokse-drama fra 1947 regissert av Roy Rowland med Mickey Rooney i hovedrollen. Filmen er en nyinnspilling av The Crowd Roars (fra 1938).

Handling
--------

Tommy McCoy er en tøff gutt fra New York. Faren hans Brian, er en vaudeville-artist. En kveld, samtidig som faren hans synger en sang og danser for publikum som en del av et arrangement, aksepterer Tommy en utfordring om å delta i bokseringen - hvor han slår ut motstanderen. Lettvekt-mester Johnny Martin blir mektig imponert.

Johnny Martin tar med seg far og sønn McCoy - for å la Brian opptre, samtidig som Johnny forsøker å lære Tommy mer om boksing. Tommy vinner en rekke kamper, og blir mer og mer populær. Men han dreper en mann i bokseringen og ønsker å avslutte sin egen karriere. Så oppdager han at faren hans står i stor gjeld til Jim Caighn, og allerede har gamblet bort alle Tommys inntekter.

Tommy innleder et romantisk forhold med gangsterens datter, Sheila. Men Tommy forventes å med vilje tape en stor kamp, for å sikre at Caighn kan tjene en stor gevinst. For å sikre Tommy faktisk går med på å tape kampen i åttende runde, blir Sheila tatt som gissel. Men hun klarer å rømme, og inspirerer Tommy til å slå ut motstanderen.

Skuespillere
------------

* Mickey Rooney som Tommy McCoy / Killer McCoy
* Brian Donlevy som Jim Caighn
* Ann Blyth som Sheila Carrson
* James Dunn som Brian McCoy
* Tom Tully som Cecil Y. Walsh
* Sam Levene som Happy.
* Walter Sande som Bill Thorne.
* Mickey Knox som Johnny Martin.
* James Bell som fader Patrick Ryan.
* Gloria Holden som Mrs. Laura McCoy.
* Eve March som Mrs. Martin
* June Storey som Arlene, en servitør.
* Douglas Croft som Danny Burns.
* Bob Steele som Graves, en sjømann.
* David Clarke som Pete Mariola

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Killer McCoy* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Killer McCoy* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Killer McCoy* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Killer McCoy* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Killer McCoy* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Killer McCoy* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Killer McCoy* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Killer McCoy* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film
**Wittlich** er en by i Bernkastel-Wittlich-distriktet i den tyske delstaten Rheinland-Pfalz. Den har rundt 18 000 innbyggere (2008) og utgjør et senter for rundt 64 000 innbyggere i Eifel- og Mosel-områdene. Byen er den største mellom Trier og Koblenz og den fjerde største mellom Mainz og den tyske grensen til Belgia.

Historie
--------

Det er funnet spor i området etter bosettinger fra tredje årtusen før Kristus. I romertiden var det en større romersk vikka i området, like ved sideelven Lieser til Mosel, omtrent der hvor motorveien i dag går i bro over elven.

Wittlich er første gangen nevnt i skriftlige kilder i et dokument fra 1065, og i 1300 fikk Wittlich byrettigheter av erkebiskop Diether von Nassau. Det er imidlertid blitt antatt at dette bare var en bekreftelse på de byrettighetene en antar at byen fikk allerede i 1291, og dette er bakgrunnen for at byen feiret sitt 700-årsjubileum i 1991.

I 1912 ble Tysklands første ungdomsfengsel bygget i Wittlich, som fortsatt er en del av fengselskomplekset *Justizvollzugsanstalt Wittlich* i byen.

Politikk
--------

Bystyret består av 32 valgte medlemmer, med ordføreren som heltids ansatt leder. Siste valg var 7. juni 2009, og ga følgende resultat:

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |  SPD  |  CDU  |  FDP  | GRÜNE | Die Linke |  Freie Wähler  | **Total** |
| 2009 | 8 | 13 | 3 | 4 | 1 | 3 | 32 seter |
| 2004 | 9 | 14 | 3 | 3 | – | 3 | 32 seter |
| 1999 | 10 | 16 | 2 | 2 | – | 2 | 32 seter |

Bilder
------

* Det gamle rådhuset ved torgetDet gamle rådhuset ved torget
* BygningsdetaljerBygningsdetaljer
* Den tidligere synagogenDen tidligere synagogen

Referanser
----------

1. ↑  «Kommunalwahl Rheinland-Pfalz 2009, Stadtrat». Arkivert fra originalen 19. juli 2011. Besøkt 15. juni 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Wittlich – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Killingdal gruver**, eller **Killingdal gruber**, er en kobber- og sinkforekomst som ligger i Ålen i dagens Holtålen kommune i Trøndelag. Den første delen av gruven ble åpnet i 1674. Gruven er regnet som en av de største på Rørosfeltet, og frem til nedleggelsen i 1986 ble det tatt ut over 2,6 millioner tonn malm. Gruva er i dag fylt med vann og er derfor stengt for besøkende, men området over bakken er delvis åpnet, hvor blant annet Killingdal fjellhotell hører til i den gamle mannskapsbrakken.

Historie
--------

Den nordre gruven ble åpnet allerede i 1674 etter at det ble påvist malmforekomster i området. Den søndre gruven ble funnet i 1791 og ble satt i drift av Røros Kobberverk, som drev gruven i en tid fremover med et dårlig økonomisk resultat. Killingdal Grubeselskap ble grunnlagt i 1891 av Trondheimsfirmaene Huitfeldt & Co, H. & F. Bachke og Lars Hansen, og dette selskapet drev Killingdal gruver frem til 1895, da den ble forpaktet bort til det britiske selskapet *The Bede Metal & Chemical Ltd.* for en periode på 50 år. Driften gikk tilbake til Killingdal Grubeselskap i 1947, som på det meste hadde 240 gruvearbeidere i arbeid.

Den eldste gruveåpningen ligger på rundt 900 meter over havoverflaten, mens den dypeste gruvegangen ligger på rundt 550 meter under havoverflaten, noe som følgelig gjør Killingdal til en av Nord-Europas dypeste gruver. Malmen i gruven bestod av svovelkis, kobberkis og sinkblende. Frem til 1953 ble det også produsert kobberholdig finkis, men etter dette ble det produsert konsentrat av både svovelkis, kobbermalm og sinkmalm ved gruveselskapets eget flotasjonsverk ved *Fagervika* utenfor Ilsvika i Trondheim. Transporten av malmen foregikk via jernbane på Rørosbanen, fra silo- og losteanlegget ved Storvollen sidespor (1891–1990) sør for Reitan stasjon, og frem til Trondheim over Ilsvikbanen mot Fagervika. Anlegget i Fagervika i Trondheim har i nyere tid vært sterkt plaget av forurensning fra gruveselskapets virksomhet, noe som har ført til at det hvert år har rent ett tonn tungmetaller ut i Trondheimsfjorden. Denne forurensingen samt anleggets bygningsmasse har blitt vedtatt fjernet og ryddet av Trondheim kommune i begynnelsen av 2010.

I 1991 ble det foreslått at den norske lavaktive radioaktive avfallet skulle deponeres i de nedlagte gruvegangene.

Referanser
----------

1. ↑  Holtalen.kommune.no – Kulturminner, Killingdal gruver Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. (Publisert 28. oktober 2008, besøkt 5. april 2010)
2. ↑  NRK.no – Killingdal gruber skal bli en perle (Av Elisabeth Aas – Publisert 19. januar 2010, besøkt 5. april 2010)
3. ↑  Publisert 12.03.1991 (17. desember 2009). «Atomlager til Holtålen». *naturvernforbundet.no* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 8. januar 2022. Besøkt 8. januar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* SNL.no – Killingdal grube (Artikkelansvarlig Rolv Magne Dahl)
Tennstempelfjær og tennstempel til pistol
**Tennstempel** er den delen på et skytevåpen som antenner en patron ved å slå på tennhetten. Et alternativt navn er **tennål** (fra tysk *Zündnadel*), mens *slagstift* benyttes på dansk og svensk. Tennål kan også vise til den fremre delen av tennstempelet.[]

På eldre mekanismer med ytre hane, særlig revolvere, er slagstift-delen normalt montert direkte på hanen, som igjen drives av en drivfjær. Hos nyere modeller er tennstemplet ofte enten en flytende eller fjærbelastet tennål som hanen slår mot eller et fjærdrevet tennstempel ligger integrert i mekanismen uten hane. I sylinderlåsmekanismer og hel- og halvautomatiske mekanismer er normalt tennstempelet integrert i sluttstykket. I moderne pistoler sitter tennstempelet som regel inni glidestykket, som ofte er den øvrerste delen av skytevåpenet. Primitive maskinpistoler som Stengun og Owen Gun har tennstemplet som en fast del av sluttstykket.

### Tilpasning av tennål

Det er viktig at tennålen (den fremre delen av tennstempelet) ikke slår hverken for kort eller for langt ut fra støtbunnen på sluttstykkehodet. Dersom tennålen slår for langt kan den punktere tennhetten, og dersom tennålen slår for kort kan det være at tennhetten ikke antenner. Tennålens fremspring justeres på fabrikk, og eventuelt nye tennstempler bør tilpasses eller kontrolleres av børsemaker.

Noen vanlige mål på fremspring er:

* 1.09-1.17 mm for .22 LR
* 1.27-1.52 mm for sentertente pistolpatroner, både med liten og stor tennhette («small pistol» og «large pistol»)
* 1.52-1.63 mm for sentertente riflepatroner med liten tennhette («small rifle»)
* 1.57-1.68 mm for sentertente riflepatroner med stor tennhette («large rifle»)
* 1.27-1.40 mm for hagler

I tilfeller hvor produsenten ikke oppgir toleranser på hvor mye tennålen skal stikke ut finnes det en tommelfingerregel som sier at tennålen skal stikke like mye ut som tuppens diameter.

Se også
-------

* Slagtid

Referanser
----------

1. ↑  Bokmålsordboka | Nynorskordboka - tennstempel
2. ↑  Bokmålsordboka | Nynorskordboka - tennål
3. ↑  slagstift — Ordbog over det danske Sprog — ordnet.dk
4. ↑  slag-stift | Svenska Akademiens ordbok

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
Artikkelen omhandler både distriktet og byen Tenom

En statue av murut-krigeren Ontoros Antanom.  Foto: Uwe Aranas (2011) 
**Tenom** er et distrikt i Pedalman-divisjonen i den malaysiske delstaten Sabah. Distriktet ligger i den sørvestlige delen av Sabah, mellom Crockerfjellene i nord og Kalimantan Timur i Indonesia i sør, og har ingen kystlinje. 

Distriktet ble opprettet den 1. januar 1962, har et areal på 2 409 kvadratkilometer og et folketall på 55 503 (2010), hvorav 52 prosent tilhører murutfolket. Administrasjonssenteret er byen Tenom.

Byen
----

Byen Tenom ligger i den sentrale delen av distriktet, og har 5 148 innbyggere. Byen har veiforbindelse nordover til Kota Kinabalu, via Keningau og Tambunan, og er endestasjon for Sabah statsbaners jernbane fra Tanjung Aru.

I 1902 ble det vedtatt av styresmaktene i Britisk Nord-Borneo at Tenom skulle hete *Fort Birch*, etter sir Ernest Woodford Birch, som ble guvernør i 1901. Byen var tidligere administrasjonssenteret i Dent-provinsen.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Folketellingen for Sabah (2010) Arkivert 14. november 2013 hos Wayback Machine..
2. ↑  Sabah LawNet: Tenom District Council Instrument 1961 Arkivert 19. august 2014 hos Wayback Machine.. Besøkt 16. august 2014. (en)
3. ↑  The Straits Times 8. mars 1902. Side 4. Besøkt 16. august 2014. (en)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tenom – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
*For den norske spillefilmen med samme tittel, se Faneflukt (film)*
Amerikansk propagandaplakat mot desertering fra første verdenskrig, forkortelsen AWOL står for Absent WithOut Leave, fraværende uten permisjon.
**Desertering** (eller **faneflukt**) betyr å trekke seg fra en tjeneste eller oppgave, som oftest i forbindelse med militære konflikter der en soldat nekter å kjempe eller rømmer fra militærtjenesten. Ordet kommer fra fransk *déserter* og latin *desertio* som henholdsvis betyr øde og forlate/svikte.

For militærmakten kan desertering bli et problem fordi det svekker både den eksisterende militære struktur, og de gjenværende soldatenes moral. Dette er årsaken til at desertering straffes hardt. Det har vært vanlig å straffe desertering i krig med dødsstraff.

USA
---

Maksimumsstraffen for desertering i krigstid er dødsstraff, selv om siste gangen denne straffen ble anvendt var for Eddie Slovik i 1945. Ingen tjenestegjørende har blitt idømt mer enn 24 måneders fengsel for desertering siden terrorangrepet 11. september 2001.

Norge
-----

I Norge er straffen fengsel fra tre måneder til to år, eller inntil tre år om deserteringen skjedde fra et fartøy. I krigstid øker straffen fra ett til åtte år. Straffen øker fra tre til 12 år per deltaker om flere deserterer sammen og lederen av gruppen kan få fra åtte års fengsel til livstidsfengsel.

Referanser
----------

1. ↑  James M. Branum. *US Army AWOL Defense: A Practice Guide and Formbook* (PDF). Oklahoma City, OK: Military Law Press. ISBN 9781300302841. Arkivert fra originalen (PDF) 20. mai 2013. Besøkt 29. desember 2012.
2. ↑  Militær straffelov § 96, jfr. § 35

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** HDS **·** NKC
 |
**Tenmann Records** er et amerikansk plateselskap, det ble grunnlagt av Justin Timberlake og Interscope Records.

Historie
--------

Etiketten ble annonsert i en pressemelding datert 28. mai 2007.

> Vi er alle glade for det talentet vi har å tilby allerede på vår liste, og jeg kan ikke vente til å introdusere verdens til min nye funn
> 
> 
> Timberlake sa i en uttalelse
> 
> 

Seks ganger Grammy Award vinner Justin Timberlake som selskapets styreformann og administrerende direktør. Justin setter selskapets kreative retningen og er aktivt involvert i alle faser av etiketten virksomhet.

Ken Komisar fungerer som selskapets president. Rey Flemings som selskapets administrerende operasjonelle offiser. Navin Watumull fungerer som selskapets A & R Manager. 

Nederlandsk YouTube-kjendis Esmée Denters var første artist til å bli signert på den nye etiketten. På 6. juni 2007, og selskapet kunngjorde hun ville være åpning for Justin Timberlake på seks steder i løpet av hans 2007 European tour.

Vakt
----

* *Esmée Denters*
* *Matt Morris*
* *Freesol*
* *Brenda Radney*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
***Pterygoplichthys gibbiceps*** (L-numre **L-83**, **L-165** og **L-196**) er en fisk som i likhet med sine slektninger har en stor ryggfinne med mer enn ni stråler og bred base, markerte nesevinger, og en tydelig hump eller hvelving foran ryggfinnen.
Voksne individer kan fort bli 50 cm lange, og kan bli mer enn 20 år gamle.

Mønsteret består av irregulære brune flekker på en gulaktig bakgrunn, noe som gir et bikubeaktig mønster. Andre mønstre kan finnes ved nærmere ettersyn. Etter hvert som fisken vokser til, blir flekkene relativt mindre.

Som med de fleste plecostomus-fisker, er denne arten hovedsakelig vegetarianer, skjønt den vil også ete på døde dyr.

I naturen finnes disse fiskene på banker i sakteflytende elver i Amazonas- og Orinoco-elvesystemene. De kommer også inn på oversvømte landområder i regntiden. I tørketiden ligger fisken i en dvalelignende tilstand i meterlange groper som de har gravet i mudderbankene langs elven. Egglegging antas også å foregå i gropene.

Artsnavnet kommer fra latin *gibbus* («hump») og gresk *Cep* («hode»).

Akvaristikk
-----------

Arten er svært populær i akvarier, på grunn av sitt utseende og sin evne til å ete alger; alle akvaristers skrekk. Denne og andre beslektede arter ales opp i dammer i tropiske regioner for akvariehandelen. Gibbicepsen er stort sett fredelig mod andre fisk, skjønt territorielle disputter kan oppstå med andre sugemaller.

De regnes ikke som nattaktive, men er likevel mer aktive om natten, og vil tilbringe mesteparten av dagen med å ligge og trykke på et trygt sted i akvariet. De trenger røtter å gnage på; de behøver trolig cellulosen for å regulere fordøyelsen.

Etter hvert som fiskene vokser opp (opp til 50 cm lengde i akvarium), trenger de et stort kar med god filtrering. Fiskene tåler generelt et vidt spenn av ferskvannsforhold, men de foretrekker oksygenrikt vann.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pterygoplichthys gibbiceps* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Pterygoplichthys gibbiceps* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Pterygoplichthys gibbiceps* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Pterygoplichthys gibbiceps* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *Pterygoplichthys gibbiceps* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Pterygoplichthys gibbiceps* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Pterygoplichthys gibbiceps* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Pterygoplichthys gibbiceps* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Pterygoplichthys gibbiceps* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Pterygoplichthys gibbiceps* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Saira Hamid Basit** (1981–) er en norsk statsviter. Hun ble i 2022 ansatt som dekan ved Forsvarets høgskole.

Basit tok mastergrad i persisk på programmet for *asiatiske og afrikanske studier* ved Universitetet i Oslo i 2007 med en medievitenskapelig analyse av iransk offentlig diskusjon av FNs sikkerhetsråds resolusjon 1737. Hun ble samme år ansatt som forsker ved Institutt for forsvarsstudier. Hun tok doktorgrad i statsvitenskap ved UiO i 2019. Tema for doktoravhandlingen var hvordan stater håndterer militante grupper som krysser grenser.

Hun var medredaktør for tidsskriftet *Babylon* 2008–2011. Hun har vært gjesteforsker ved Institute for Defence Studies and Analysis i New Delhi november–desember 2008 og hadde et engasjement som rådgiver for Asia i norsk sikkerhetspolitikk i Utenriksdepartementet i 2010.

Hennes faglige interesseområder er særlig pakistansk utenrikspolitikk, voldelige ikke-statlige aktører og utenrikspolitikk, indisk sikkerhetspolitikk, indisk marinestrategi, sjømakt i det indiske hav, iransk utenrikspolitikk og iransk energipolitikk.

Referanser
----------

1. ↑   www.forsvaret.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Christensen, Eilén Wikhaug (1. februar 2022). «Saira Basit får toppstilling ved Forsvarets Høgskole». *Forsvarets forum*. Besøkt 2. februar 2022.
3. 1 2  «Basit, Saira» **(norsk)**. Forsvarets høgskole. Besøkt 2. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Saira Basit på LinkedIn Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | SUDOC **·** CRIStin
 |