recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Indoor Football Scandinavia** (forkortet IFS) er et forbund for futsal i Skandinavia. Forbundet ble grunnlagt av brødrene Frank og Kurt Hartvedt. I april 2010 overtok Kurt Hartvedt lederrollen, mens Frank Hartvedt formelt gikk ut av IFS. Maria Hanstveit entret IFS-ledelsen i april 2010, og er hovedkoordinator i Norge, og medlem av kvinnekomitteen i Det Euopeiske Futsalforbundet. Maria Hanstveit har overordnet ansvar for turneringsoppsettene i hele Norge, og forøvrig har hun tett kommunikasjon med og oppfølging av de respektive avdelingslederne. IFS engasjerer nærmere 70 personer hver sesong gjennom avdelingsledelse, dommerteam, promotionteam, redaksjon, markedskonsulenter, eksterne rådgivere og skribenter.

Futsalbevegelsen IFS (Indoor Football Scandinavia) ble stiftet 7. mars 2002. IFS var en videreføring av bevegelsen bak breddekonseptet Scandinavian Indoor Series (SIS) som på det tidspunktet IFS ble stiftet var lansert i Bergen, Kristiansand, Stavanger og Trondheim i hovedsamarbeid med Radio 1 Norge. Konseptets utvikling startet allerede i 1998 i Bergen. I 2002 ble SIS-konseptet lansert i Oslo, året etter i Stockholm og København. 

IFS driver i dag Bergen Indoor, Stavanger Indoor, Trondheim Indoor, Oslo Indoor, Kristiansand Indoor, Møre Indoor, Vestfold Indor og Østfold Indoor (Spilleautomater Futsal League) – med årlig NM-sluttspill. Indoor-turneringene markedsføres under merkenavnet Kameratfotball og Løkke-Cup, og forøvrig som futsal. 

Over 25 000 lag har så langt vært påmeldt i IFS sine turneringer, normalt registreres mellom 15 000 og 20 000 påmeldte spillere årlig. Fra 2004 til 2007 drev IFS også Futsal Elite Scandinavia. Denne serien ble i 2007 avviklet til fordel for eliteklasse i SIS. I 2009 gikk IFS så tilbake til det opprinnelige konseptet med èn klasse, èn storbymester og èn sluttspillmester. 

IFS er medlem av Asociacion Mundial de Futsal og Union Europea de Futsal. Innunder disse forbundene er IFS ansvarlig for administrering av landslagsuttak i Norge. Landslaget Norge Futsal har deltatt i to VM og fire EM siden 2003. IFS-klubber har deltatt i europeiske mesterskap (kvalifisert fra IFS Futsal-NM): Oslo Futsal (fra Oslo Indoor) deltok i UEFS Mesterliga i Minsk, Belarus i 2010; Stavanger Futsal (fra Stavanger Indoor) deltok i UEFS Mesterliga 2011 i Kaliningrad, Russland; 1-2-3 Rogaland Futsal (fra Stavanger Indoor) og KSI Futsal (fra Kristiansand Indoor) deltok i UEFS Mesterliga i Otrokovice, Tsjekkia i 2012; Tynset Futsal deltok i UEFS Cup of Europe på Korsika, Frankrike i 2013. KSI Futsal ble i 2013 første norske IFS-klubb som deltok i historiens første VM i Mikrofutsal i regi av Det Europeiske Futsalforbundet som IFS er medlem av.

IFS avsluttet sin virksomhet 31.desember 2019.

Referanser
----------

1. ↑  «Futsal Elite Scandinavia». Arkivert fra originalen 27. april 2014. Besøkt 24. september 2013.
2. ↑  ««KSI Futsal deltar i historiens første VM i Mikrofutsal!»». Arkivert fra originalen 27. april 2014. Besøkt 24. september 2013.
3. ↑  IFS legger ned

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Anders Jahres Humanitære Stiftelse** er en norsk stiftelse som ble opprettet av skipsrederen Anders Jahre fra Sandefjord i 1966. Stiftelsen har som formål å støtte tiltak av humanitær, kulturell og sosial art i Norge, med særlig vekt på virksomheter i Sandefjord og Vestfold fylke for øvrig. Under sosiale tiltak skal spesielt hensyn tas til omsorg for eldre.

Historikk
---------

Anders Jahres Humanitære Stiftelse er etablert ved to gavebrev av 28. desember 1966 fra Anders Jahre på vegne av Anders Jahres Rederi ⅍ og Anders Jahres Rederi II ⅍ som han var eneeier av. Den opprinnelige grunnkapital var 20 millioner kroner. I 1973 ble stiftelsen tilført enda to gavebrev fra Anders Jahre på henholdsvis 20 000 aksjer i Aksjeselskapet Kosmos, kursverdi den gang ca. 17 millioner kroner, samt ytterligere 20 000 aksjer til kursverdi den gang ca. 20 millioner kroner. 

Stiftelsen har siden 1990 utdelt Anders Jahres kulturpris. Kulturprisen skal være en æresbelønning til norske eller utenlandske personer eller institusjoner som har gjort en fremdragende innsats fortrinnsvis for norsk kulturliv. I 1996 ble det også besluttet å utdele Anders Jahres Pris for Yngre Kunstnere. Vinneren av Anders Jahres Kulturpris anmodes om å utpeke en yngre, talentfull person til å motta Anders Jahres Pris for Yngre Kunstnere, normalt innenfor sitt eget virkefelt. I 2020 valgte stiftelsen å utsette årets prisutdeling til 9. september 2021 på grunn av koronaviruspandemien i 2019–2020.

Prisbeløpet fastsettes av styret for hver enkelt utdeling. Styret foretar utdeling en gang i året, innen utgangen av juni. Det er til nå utdelt totalt nesten 170 millioner kroner til de fastsatte formål. 

Anders Jahre opprettet allerede i 1953 sitt «fond til vitenskapelig fremme». Fondet støtter medisinsk og juridisk forskning fortrinnsvis ved Universitetet i Oslo og forskning på kjemiens og skips­byggingens område fortrinnsvis ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet i Trondheim. Fondet har utdelt mer enn 200 millioner kroner til de fastsatte formål.

Styre
-----

Per 18. august 2020
* Svein Aaser, styreleder
* Herbjørn Hansson
* Åse Kleveland
* Bentein Baardson
* Odd Gleditsch d.y.
* Hilde Glenne

### Direktør

* Anne Merete Lie Solberg

Se også
-------

* Anders Jahres kulturpris
* Anders Jahres fond til vitenskapens fremme
* Anders Jahres medisinske pris

Referanser
----------

1. ↑  «Anders Jahres Kulturpris 2020 utsettes til neste år». *ntb.no*. Anders Jahres Humanitære Stiftelse. NTB. 12. mai 2020. Besøkt 18. august 2020.
2. ↑  «Om stiftelsen». Anders Jahres Humanitære Stiftelse. Arkivert fra originalen 26. juni 2019. Besøkt 18. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
Denne artikkelen omhandler drikken.  For albumet av Kampfar, se Kvass (album).
Kvas
**Kvass** (kvensk: *vaasi*, russisk: *квас*, litauisk: *gira*) er en drikke som lages av mørkt brød som får gjære. Drikken er populær i Russland, Belarus, Ukraina, Baltikum og Polen, og kjent også i Sentral-Asia.

Kvass tilberedes gjerne ved å blande malt og rugmel, alternativt gammelt rugbrød og sukker, godt dynket i vann, og la det stå å gjære på et passe varmt sted. Det vil danne seg melkesyre som gir væsken en syrlig smak. Samtidig dannes små mengder etanol og kullsyre.

Kvass har tidligere blitt brygget i Troms og Finnmark. Det har også blitt brygget i Sverige.

Referanser
----------

1. ↑  Gårdsøl - det norske ølet, Lars Marius Garshol, Cappelen Damm, 2016.
2. ↑  Historical Brewing Techniques - The Lost Art of Farmhouse Brewing, Lars Marius Garshol, Brewers Publications, 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kvass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas **·** GND **·** LCCN
 |
Ryelandsauer om vinteren i Suffolk i England
Ryelandsauer
**Ryelandsau** er en av de eldste sauerasene i Storbritannia. Ryelandsauen går 700 år tilbake i tid til munkene i Leominster i Herefordshire som avlet sauer og hadde dem på beite on «the rye» (beitemarker) som de fikk navn fra. Rasen ble introdusert i Australia i 1919 og er klassifisert som utrydningstruet av Rare Breeds Trust of Australia. Den regnes også som en av de opprinnelige rasene som dannet grunnlaget for saue- og ullindustrien i Australia. Ryelandsauen var en av rasene som ble brukt til å introdusere sauer uten horn i genbestanden i Dorset.
Rasen avles primært for kjøttet.

Referanser
----------

1. ↑  Heritage Sheep Australia
2. ↑  
«Ryeland». *Breeds of Livestock*. Oklahoma State University, Dept. of Animal Science. Besøkt 30. april 2009.
3. ↑  
«Ryeland/United Kingdom». *Breed Data Sheet*. Domestic Animal Diversity Information System. Besøkt 8. september 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ryeland sheep – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Ryeland Flock Book Society – UK
* Northern Ryeland Breeders Group – UK
* Dolwen Ryelands Home Page – UK
* Ryeland Sheep In Australia – Australia
**Albatros Airways Sh.p.k** var et lavprisflyselskap med base i Tirana i Albania. Den fløy til destinasjoner i Italia med Fokker 100-fly. Hovedbasen var Rinas Mother Teresa Airport (TIA), Tirana. 1. september 2006 ble flyselskapet satt på bakken, bare med én telefonsamtale 31. august 2006, av de albanske luftfartsmyndighetene på grunn av ubetalte avgifter for flyplasser og lufttrafikk-kontroll.

Historie
--------

Flyselskapet ble etablert og startet sin virksomhet 3. november 2004.

1. september 2006 ble flyselskapet satt på bakken og ifølge lokale medier ble det anbefalt å slutte å selge billetter. Grunnstøtingen førte til tunge politiske kontroverser i Albania. Opposisjonen og ledelsen anklaget regjeringen for å ha blandet seg inn mot at Albatros Airways krenket den frie markedsøkonomien. Kontoret til presidenten i Albania fikk skylden for å ha favorisert Albatros Airways.

Destinasjoner
-------------

Dette er de planlagte internasjonale destinasjonene per juli 2006:

### Albania

* Tirana (Rinas Mother Teresa Airport) **Hub**

### Italy

* Bari
* Milano Orio al Serio
* Pescara
* Pisa
* Rimini
* Venice
* Verona

Albatros Airways Fokker 100 landet

Flåte
-----

Fra august 2006 inkluderer Albatros Airways-flåten:

* 1 Fokker 100 (leid fra Montenegro Airlines)
***Egrius*** er en gruppe av små, runde, mer eller mindre skjellkledte snutebiller.

Utseende
--------

Små (ofte 2 – 3 mm), sterkt hvelvede, ofte nærmest kulerunde biller. Kroppen, særlig undersiden, er høyt hvelvet. Grunnfargen er mørkebrun eller svart, men denne er ofte nesten helt dekket av lyse skjell, særlig på undersiden. De mangler påfallende, oppstående hår. Hodet er temmelig lite, fasettøynene er store, men flate, snuten er lang, slank og krum. Normalt peker denne nedover eller bakover, og den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle, og sitter festet på snuten i den ytre halvdelen. Brystskjoldet (pronotum) er mye smalere enn dekkvingene, fremst med en markert "krage", sidene er rundede. Det har ofte et par lave knøler på sidene og er sterkt punktert, men punkteringen er ofte mer eller mindre dekket av lyse skjell. Dekkvingene har markerte skuldre og tydelige punktrekker. Overflaten er gjerne ujevn med lave knøler eller grunne fordypninger. På sidene er dekkvingene bøyd ned slik at de dekker deler av dyrets sider. Beina er forholdsvis korte, og kan foldes tett inntil kroppen.

Levevis
-------

Småsnutebillene lever for det meste på ulike slags urter og småbusker. Larvene utvikler seg vanligvis i modnende frø i belger, frøkapsler eller lignende, eller i blomster.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **småsnutebiller, Ceutorhynchinae** Gistel, 1856
						* Stammen **Egriini** Pajni & Kohli, 1982
							+ Slekten ***Egrius*** Pascoe, 1865- 2 arter
								- *Egrius burgeoni* Hustache, 1930
								- *Egrius camelus* Pascoe, 1865

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
En **dødsattest**, eller en **dødsmelding**, er en attestasjon, eller en erklæring, på at et menneske er avgått ved døden. Den skrives ut av en lege eller en patolog etter at døden har inntrådt og inneholder opplysninger om den dødes navn, fødselsnummer, registrert bosted, dødskommune og -sted samt opplysninger om umiddelbar, underliggende og medvirkende dødsårsak.

Det er anledning til spesielt å underskrive på at det ikke er grunn til å anta at døden er voldt ved straffbar handling, som er nødvendig å erklære ved kremasjon eller om liket skal føres ut av riket.

En kopi av dødsattesten kan benyttes som "Melding om unaturlig dødsfall" til lokale politi. Slik melding gis vanligvis per telefon fra legen til politiet ved de fleste uventede dødsfall.

Attesten sendes lokal lensmann for utstedelse av skifteattest/uskifteattest, registrering i folkeregister, melding til sognepresten og videresending til den offentlige lege (kommunelege 1, kommuneoverlege eller stadsfysikus) for føring i kommunens dødsprotokoll og til dødsårsakregisteret. Dødsattesten sendes fra den offentlige lege til Statistisk sentralbyrå. Melding om dødsfall sendes også til NAV trygd, Statens kartverk, Statens lånekasse for utdanning, Pensjonskasser/forsikringsselskaper og til firmaer som driver med telefonsalg og annen annonsering slik at den døde kan fjernes fra deres registre.

Referanser
----------

1. ↑  Dødsattest i Store medisinske leksikon. Besøkt 15. november 2017.
2. ↑  Folkehelseinstituttet. Slik skal dødsmeldingen fylles ut Arkivert 15. november 2017 hos Wayback Machine.. Besøkt 15. november 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
**Per Idar Ananiassen** (født 6. oktober 1964 i Berlevåg) er en norsk-samisk teaterviter, dramaturg og teaterleder. Han var dramaturg ved Trøndelag Teater 2001–2008, og er kunstnerisk og daglig leder ved Teaterhuset Avant Garden fra 2008. Fram mot 2019 ledet han den omfattende prosessen med å utvikle nytt teaterbygg og omstille Avantgarden til sin nye virksomhet som Rosendal Teater.

Ananiassen er også kunstnerisk leder for Bastard – Trondheim internasjonale scenekunstfestival og for Den unge garde.

Per Ananiassen er en stor kapasitet i norsk teaterliv og har vært en sentral leder og drivkraft i det frie profesjonelle scenekunstfeltet i en årrekke.

Ananiassen ble tildelt Trondheim kommunes kulturpris for 2020 innen det profesjonelle kunst- og kulturfeltet.

Ananiassen tiltrer i august 2024 stillingen som ny teatersjef for Beaivvaš Sámi Našunálateáhter.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Per Ananiassen, sceneweb.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Om Teaterhuset Avant Garden Arkivert 25. januar 2012 hos Wayback Machine.
3. 1 2 3  «Ny teatersjef ansatt ved det samiske nasjonalteateret.». Besøkt 12. oktober 2023.
4. ↑  «Per Ananiassen tildelt Trondheim kommunes kulturpris». *Trøndelag Teater* **(norsk)**. 25. mars 2021. Besøkt 8. november 2023.
5. ↑  «Ny teatersjef for Beaivvas». Besøkt 12. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Per I. Ananiassen hos Sceneweb Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
**Landsturneringen i sjakk** er Norges Sjakkforbunds årlige turnering for kåring av offisielle norgesmestre.
Turneringen er blitt arrangert årlig siden 1918 med unntak av 1928 og 1939 på grunn av Nordisk turnering, samt krigsårene 1940-44.

Det kåres offisielle Norgesmestre i klassene

* Elite
* Junior
* Kadett
* Lilleputt
* Miniputt
* Senior

Tidligere arrangører
--------------------

1918 Kristiania
1919 Kristiania
1920 Kristiania
1921 Bergen
1922 Kristiania
1923 Kristiania
1924 Kristiania
1925 Oslo
1926 Bergen
1927 Trondheim
1928 *Ikke arrangert*
1929 Drammen
1930 Oslo
1931 Stavanger
1932 Bergen
1933 Fredrikstad
1934 Hamar
1935 Sandefjord
1936 Oslo
1937 Trondheim
1938 Grimstad
1939 *Ikke arrangert*
1940-1944 Ikke arrangert på grunn av andre verdenskrig
1945 Oslo
1946 Bergen
1947 Kristiansand
1948 Fredrikstad
1949 Oslo
1950 Trondheim
1951 Stavanger
1952 Skien
1953 Fredrikstad
1954 Drammen
1955 Stabekk
1956 Steinkjer
1957 Lillehammer
1958 Ålesund
1959 Oslo
1960 Fredrikstad
1961 Sandefjord
1962 Hamar
1963 Moss
1964 Oslo
1965 Mosjøen
1966 Bodø
1967 Bergen
1968 Oslo
1969 Hamar
1970 Kristiansund
1971 Skien
1972 Røros
1973 Sandnes
1974 Sandefjord
1975 Oslo
1976 Harstad
1977 Bergen
1978 Risør
1979 Molde
1980 Oslo
1981 Kirkenes
1982 Lillehammer
1983 Trondheim
1984 Oslo
1985 Gausdal
1986 Steinkjer
1987 Kristiansand
1988 Asker
1989 Randaberg
1990 Brønnøysund
1991 Gjøvik
1992 Kristiansund
1993 Oslo
1994 Drammen
1995 Namsos
1996 Alta
1997 Stavanger
1998 Oslo
1999 Gausdal
2000 Asker
2001 Kristiansund
2002 Røros
2003 Fredrikstad
2004 Molde
2005 Sandnes
2006 Moss
2007 Hamar
2008 Tønsberg
2009 Bergen
2010 Fredrikstad
2011 Oslo
2012 Sandefjord
2013 Lillehammer
2014 Trondheim
2015 Oslo
2016 Tromsø
2017 Stavanger
2018 Moss
2019 Larvik
~~2020 Hell~~. Avlyst pga. Koronaviruspandemien i 2019–2020  
~~2021 Bergen~~. Avlyst pga. koronapandemien. Eliteklassen ble likevel avholdt, og ble spilt i Oslo.
2022 Kongsvinger
2023 Oslo

Kommende arrangører
-------------------

2024 Storefjell (Buskerud)
2025 Bergen
2026 Kristiansund
2027 Mosjøen

Referanser
----------

1. ↑  «Landsturneringen 2020 avlyst – NSFs kongress og USFs årsmøte vil bli avholdt på nett». sjakk.no. 14. mai 2020. Besøkt 15. mai 2020.
2. ↑  Natl, Eirik; smyr (3. juni 2021). «Landsturneringen er avlyst - Sjakktuelt». Besøkt 4. juli 2021.
3. ↑  Sjøl, Henrik (19. juni 2021). «Norgesmesterskapet i sjakk 2021 – Eliteklassen - Sjakktuelt». Besøkt 4. juli 2021.
4. ↑  «Landsturneringen 2022». Besøkt 6. november 2022.
5. ↑  «Sjakk-NM 2023 – Landsturneringen 2023 i Oslo: 30. juni -8. juli». Besøkt 6. november 2022.
6. ↑  Gullaksen, Eirik T. (4. juli 2023). «Litt fra NSFs kongress 2023». *Bergensjakk*. Besøkt 5. november 2023.
**Torbjørn Ringdal Hansen** (født 1. mars 1979 i Røyken)
er en norsk stormester i sjakk. Han er kjent som den første treneren til Magnus Carlsen.

Torbjørn R. Hansen ble utnevnt til Internasjonal mester i sjakk (IM) i 2008. Våren 2015 ble Hansen kvalifisert til tittelen stormester i sjakk (GM) som den 11. nordmannen i historien. Han hadde oppfylt de turneringsmessige kravene lenge, men ikke oppnådd en internasjonal rating på 2500 som også er en del av kravet for å få formalisert tittelen. Hansen er en av få spillere som har blitt norgesmester i klasse lilleputt (U13), kadett (U16) og junior (U20).

Hansen var medlem i Sjakklubben Stjernen i Oslo fram til han i januar 2023 startet Slemmestad Sjakklubb sammen med bl.a. Leif Erlend Johannessen.

Hansen startet i januar 2009 firmaet Sjakkhuset sammen med WIM Silje Bjerke og IM Torstein Bae. Dette ble avsluttet i 2013.

I 2018 ble Sjakkhuset relansert sammen med Kristoffer Gressli, og sammen startet de sjakkbaren The Good Knight i Oslo sentrum.

Referanser
----------

1. ↑   www.sjakknytt.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  
«Torbjørn Ringdal Hansen». Besøkt 9. april 2015.
3. ↑  «Slemmestad Sjakk». Besøkt 25. januar 2023.
4. ↑  Eriksen, Kaia (7. november 2018). «Åpner verdens første sjakkbar i Oslo». *www.dn.no* **(norsk)**. Besøkt 26. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Torbjørn Ringdal Hansen – FIDE Rediger på Wikidata

* (en) Torbjørn Ringdal Hansen – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Torbjørn Ringdal Hansen – OlimpBase Rediger på Wikidata

* (en) Torbjørn Ringdal Hansen – OlimpBase Rediger på Wikidata

* (en) Torbjørn Ringdal Hansen – Chess.com Rediger på Wikidata

* (en) Torbjørn Ringdal Hansen – 365Chess.com Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Norske stormestere i sjakk |
| --- |
| Det er 19 nordmenn som har fått tittelen Stormester av FIDE. |
| 
* Agdestein
* Amar
* Carlsen
* Christiansen
* Djurhuus
* Gausel
* Hammer
* Hauge
* Ringdal Hansen
* Johannessen
* Lie
* Arvola Notkevich
* Romanov
* Salomon
* Tari
* Tisdall
* Urkedal
* Øgaard
* Østenstad

 |  |
**Standard General Markup Language (SGML)** er en internasjonal standard innen informasjonsteknologi. Den spesifiserer et metaspråk som kan brukes for å angi oppbyggingen av spesielle markeringsspråk. Utviklingen av en standard ble påbegynt av amerikanske ANSI i 1978, og en internasjonal standard ble utgitt av ISO i 1986 (ISO-8879). SGML har vært brukt som basis for blant annet HTML, WML, XHTML og XML.

Historie
--------

SGML stammer fra IBM's Generalized Markup Language (GML), som ble utviklet på 1960-tallet av Charles Goldfarb, Edward Mosher, og Raymond Lorie. Navnet GML kommer fra initialene til etternavnene deres. Goldfarb skrev det endelige arbeidet på SGML syntaksen i boka "The SGML Handbook". SGML var originalt designet for å gjøre det mulig å dele maskin-lesbare dokumenter i store prosjekter i regjeringer, lov, og industri. Mange av disse dokumentene må være lesbare i flere tiår – en lang tid innenfor informasjonsteknologifeltet. SGML ble også brukt omfattende av militær, luftfart, tekniske referanser, og i industriell publiseringsindustri. XML har gjort SGML egnet til utbredt mindre skala generell bruk.

Referanser
----------

1. ↑  Goldfarb, Charles F. (1996). «The Roots of SGML – A Personal Recollection». Arkivert fra originalen 20. desember 2012. Besøkt 6. desember 2017.
2. ↑  Goldfarb, Charles F. (1990). «The SGML Handbook».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
**Hoppern skole** er en ungdomsskole som ligger midt på Jeløya. Alle som har gått på barneskolene Ramberg, Reier eller Refsnes begynner vanligvis på Hoppern. Dette er en ren ungdomsskole så det er bare 8 til 10 klasse elever som går på denne skolen.

På grunn av riving/bygging av ny skole, ble Hoppern skole i skoleårene 2017/2018 og 2018/2019 lokalisert i midlertidige lokaler på Solli skole på Øreåsen i Rygge kommune. Elevene ble da busset til og fra Jeløy. Per 2023 er Hoppern Skole en stor og moderne skole.

Historie
--------

Det har vært skole på Hoppern siden 1856, og opp igjennom årene har det variert mellom småskole, storskole, barneskole og ungdomsskole.

Hoppern Skole som ungdomsskole ble opprinnelig bygget i to byggetrinn. Det første stod ferdig i 1958 og det andre ble ferdig for skoleåret 1973/74. Skolen hadde da 3 skolefløyer i øvre skolegård (bygg A, B og C), men disse ble revet i 2005 da de ble uegnet som klasserom.

Referanser
----------

1. 1 2  «Hoppern skole». Moss kommune. Arkivert fra originalen 1. november 2016. Besøkt 24. juli 2017.

Litteratur
----------

* Anne Selene: *Den Hemmelige Reisen* ISBN 978-61-6394-066-7 kapittel 9 "Hoppern Skole" s.223-342

Eksterne lenker
---------------

* 
* Arkivert 30. mars 2019 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
| Håndball Håndball |
| De olympiske ringer Ungdoms-OL |
| Bronse | Nanjing 2014 | Lag |

**Simen Nicolay Högdahl Schønningsen** (født 21. februar 1996 i Fetsund) er en norsk håndballspiller, som spiller for den danske klubben HØJ.

Karriere
--------

### Klubb

Schønningsen spilte for Fjellhammer fram til han signerte for Haslum som 18-åring i 2014.

Etter 2016/17-sesongen flyttet Schønningsen til Tyskland og skrev under for Bundesligaklubben Balingen-Weilstetten.

Han flyttet videre til Danmark sesongen etter og signerte for Ribe-Esbjerg.

Foran 2020/21-sesongen flyttet han hjem igjen og signerte for Elverum.

### Landslag

Schønningsen spilte 31 kamper for det norske ungdomslandslaget, og tok bronse for Norge under Ungdoms-OL 2014.

Han fikk senere 14 kamper for det norske juniorlandslaget, og debuterte på det norske A-landslaget mot Belarus i 2021.

Referanser
----------

1. 1 2  Oskarsen, Eirik (7. mars 2017). «Simen Schønningsen til Bundesligaen». Haslum. Besøkt 9. november 2023.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
**Meimad** (hebraisk מימד, akronym for מדינה יהודית, מדינה דמוקרטית, *Medina Jehudit, Medina Demokratit*, dvs. «jødisk stat, demokratisk stat») er et venstreorientert israelsk parti, grunnlagt som organisasjon i 1988 av rabbineren Yehuda Amital og som parti i 1999. Partiet er opptatt av å forene jødisk lov, Halakhá, med demokratiske prinsipper, og fremstiller seg som et religiøst, sionistisk alternativ til Det nasjonalreligiøse parti.

Partiet samarbeider ofte med Arbeiderpartiet, og inngikk i 1999 et valgsamarbeid med dette. Med unntak av i religiøse spørsmål står partiet for mange av de samme verdiene som sosialdemokratiske partier. I konflikten mellom Israel og palestinerne har partiet et sentrumsorientert ståsted.

Den tidligere norske overrabbineren, Michael Melchior, har vært leder for Meimad siden 1996, og har siden 1999 representert partiet i Knesset. Han hadde forskjellige funksjoner i regjeringen i perioden 1999–2006.

Under Melchiors ledelse har Meimad beveget seg til venstre, særlig i innenrikspolitikken. Partiet fikk flere bystyremedlemmer i Tel Aviv ved valget i 2003. I Haifa samarbeider Meimad med partiet Meretz-Yachad.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (he) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
HMS «Vigilant», en av ubåtene som bærer Storbritannias atomvåpen.
**Letters of last resort** er et sett med fire identiske håndskrevne brev som skrives som ordrer av Storbritannias statsminister til de øverstkommanderende offiserene på Storbritannias atomvåpenbærende ubåter. Brevene inneholder ordre om hva offiserene skal gjøre hvis et fientlig atomangrep har utslettet den britiske regjeringen, statsministeren, og statsministerens designerte annenperson, eller det ellers ikke lenger er mulig å oppnå kontakt med dem.

Brevene nyskrives snarest idet en ny statsminister trer inn i stillingen sin, etter at forsvarssjefen forklarer hvor mye skade et atomvåpen kan utføre. Brevene fra den forrige statsministeren destrueres uten å leses. Brevene kan kun åpnes av ubåtkommandøren etter flere sjekker. En av sjekkene det har blitt omtalt som aktuell å utføre ombord på en ubåt av Vanguard-klassen, er å sjekke om BBC Radio 4 kringkaster som normalt. I 1983 var prosedyren ombord på en Polaris-ubåt å åpne konvoluttene gitt at det var åpenbart at et atomangrep hadde inntruffet, eller at samtlige britiske kringkastninger hadde opphørt i fire timer.

Ifølge BBC Radio 4-dokumentaren *The Human Button* får statsministeren i all hovedsak fire muligheter de kan velge å skrive inn i brevet:

1. Gjengjelde med egne atomvåpen.
2. Ikke gjengjelde.
3. Bruke eget skjønn.
4. Underlegge seg et alliert lands kommando. Dokumentaren nevnte Australia og USA.

Ifølge *The Guardian* var blant annet mulighetene «Underlegg deg USAs kommanndo, gitt det fortsatt er der», «Dra til Australia», «Gjengjeld» og «Bruk eget skjønn».

Referanser
----------

1. ↑  «Every new British prime minister pens a handwritten ‘letter of last resort’ outlining nuclear retaliation». Besøkt 13. september 2023.
2. ↑  Norton-Taylor, Richard (11. juli 2016). «Theresa May's first job: decide on UK's nuclear response». *The Guardian* **(engelsk)**. ISSN 0261-3077. Besøkt 13. september 2023.
3. ↑  Rosenbaum, Ron (9. januar 2009). «The Letter of Last Resort». *Slate* **(engelsk)**. ISSN 1091-2339. Besøkt 13. september 2023.
4. ↑  Mitchell, George (3. september 2022). «George Mitchell: What is contained in a prime minister's letters of last resort?». *Press and Journal* **(engelsk)**. Besøkt 13. september 2023.
5. ↑  *Catalogue description Arrangements for briefing a new Prime Minister in the event of a change of...* 26. mai 1983.
6. 1 2 3 4 5  Fitzgerald, Clare (10. mars 2022). «Letters of Last Resort: What Happens When the UK Enters Nuclear War?». *warhistoryonline* **(engelsk)**. Besøkt 13. september 2023.
7. ↑  Norton-Taylor, Richard (11. juli 2016). «Theresa May's first job: decide on UK's nuclear response». *The Guardian* **(engelsk)**. ISSN 0261-3077. Besøkt 13. september 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Bonner Münster** er en romersk-katolsk kirke i Bonn og ett av Bonns landemerker. Kirken ble påbegynt i det 11. århundre, og er med dette en av Tysklands eldste kirker. Siden 1956 har Bonner Münster hatt status som en mindre basilika. 

Bonner Münster ble brukt som inspirasjon for Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche i Berlin, da keiser Vilhelm II studerte i Bonn.

Historie
--------

På stedet der Bonner Münster står i dag, ble det på midten av 500-tallet reist en 13,7 meter lang og 8,8 meter bred bygning som ble brukt som nekropolis. På slutten av 600-tallet bosatte prester seg i nærheten av bygningen, og den ble gradvis ble utvidet mot slutten av 700-tallet.

Bygningen ble i middelalderen innviet som gravplass for martyrene Saint Cassius og Saint Florentius. Med grunnleggelsen av bispedømmet Cassius i karolingisk tid på slutten av det åttende århundre, oppsto stiftskirken St. Cassius og St. Florentius på dette stedet. 

Den første stiftskirken ble revet i 1050 og fikk en erstatning i romansk stil. Denne var den første større kirken i Rhinland, en treskipet korsbasilika. Av 1000-tallsbygningen gjenstår deler av krypten, koret og vestfasaden.

I 1583–1589 og i 1689 fikk kirken betydelige skader. Den ble restaurert i 1883–1889, 1934 og etter å ha blitt skadet av bomber i andre verdenskrig. En ny omfattende restaurering begynte i juli 2017. 

### Gravkammer

Fire erkebiskoper er gravlagt i Bonner Münster. 

* Engelbert II. von Falkenburg: 56. erkebiskop av Köln fra 1261 til 1274
* Siegfried von Westerburg: 57. erkebiskop av Köln fra 1275 til1297
* Heinrich II. von Virneburg: 59. erkebiskop av Köln fra 1304 til 1332
* Ruprecht von der Pfalz: 66. erkebiskop av Köln fra 1463 til 1480

I dag er det imidlertid kun graven til Ruprecht von der Pfalz i østskipet og Engelbert von Falkenburgs gravhelle på en vegg i vestkoret som er bevart.

Referanser
----------

1. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 20095, besøkt 31. juli 2018[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  Ahrweiler, Region Bonn / Rhein-Sieg /. «Bonn Minster». *www.bonn-region.de* **(engelsk)**. Besøkt 19. desember 2021.
3. 1 2  «Bonn Minster, Bonn, Germany - SpottingHistory.com». *www.spottinghistory.com* **(engelsk)**. Besøkt 19. desember 2021.
4. ↑  «Geschichte». *www.bonner-muenster.de*. Arkivert fra originalen 19. desember 2021. Besøkt 19. desember 2021.
5. ↑  Bonn, General-Anzeiger (23. mars 2017). «Surprise finding: Forgotten grave discovered in the Bonn Minster». *General-Anzeiger Bonn* **(tysk)**. Besøkt 19. desember 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bonn Minster – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Thomas «Tom» Scully** (født 19. mai 1930 i Aharney i Tullamore i county Offaly i Irland, død 7. april 2020 i Dublin) var en gælisk fotball-manager, katolsk prest, og skolelærer. Han var manager for Offaly county team, der han var en sentral person for å bringe dem til prominens.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Scully kom fra Aharney i Tullamore. Han hadde to brødre og seks søstre: Ned, Michael, Nance (Hanlon), Mary (Garry), Rose (Cleary), Margaret (Henry), Lily (MacDonald) og Emily (Hanlon). Alle med unntak av Emily døde før ham.

### Prest

Etter novisiat i Oblatfedrenes kongregasjon og prestestudier fra 1948, blant annet teologi i county Kilkenny, ble han presteviet den 15. september 1955.

I 1960-årene førte fader Scully laget til Belcamp College boarding school i Dublin frem til tre *Leinster Schools' Football Championship*. Han ledet Offaly til finale for den irske *National Football League* i 1968–69 (deres første), Leinster Senior Football Championship tittel (deres tredje) og så til 1969-finalen for All-Ireland Senior Football Championship (første gang siden 1961). Han hadde da ledet laget i bare ett år.

Pater Scully dro til Sør-Afrika i 1970 for å undervise i matematikk i Johannesburg. Men apartheid var ikke noe som passet ham, og han flyttet snart til England istedet. Der bodde han både i London og Manchester. Der ble han involvert i Lancashire GAA. I 1988 var pater Scully blitt direktør for *Irish Centre* i London. Han etablerte et dagsenter for de eldre og oppfordret eldre irer å blande seg med eldre engelskmenn og med eldre europeere i området. Han ble kjent for sitt arbeid da RTÉs reporter Leo Enright var i Camden Town og tok kontakt og fikk ham til å fortelle. Han ble deretter utvalgt til *Offaly Person of the Year* i 1989.

I 2018 gikk det tilbake med pater Scullys syn. Han bodde i *House of Retreat* i Dublin-forstaden Inchicore, hørte skriftemål og salvet de syke.

Han døde i Dublin av covid-19 den 7. april 2020 på St. James's Hospital. Det var én måned før hans 90. fødselsdag.

Referanser
----------

1. ↑   oblates.ie[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   oblates.ie, besøkt 9. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Rouse, Paul (13. april 2020). «Belief central to Fr Tom Scully's sermon to the Faithful». *Irish Examiner*. Besøkt 16. april 2020. «It's May 1988... He has been in England for nearly two decades now...»
4. 1 2 3  «Death of former Offaly football manager». *Hogan Stand*. 8. april 2020. Besøkt 9. april 2020.
5. 1 2  Nolan, Pat (7. april 2020). «Former Offaly football manager Fr Tom Scully dies after contracting coronavirus». *Irish Mirror*. Besøkt 9. april 2020.
6. 1 2  «Thomas 'Tom' Scully». *RIP.ie*. 7. april 2020. Besøkt 7. april 2020.
7. 1 2 3 4 5 6  Nolan, Pat (9. april 2020). «A tribute to legendary former Offaly football manager Father Tom Scully». *Irish Mirror*. Besøkt 9. april 2020.
8. ↑  «Irish Day Centre For The Old». RTÉ Libraries and Archives. 25. mai 1988. Besøkt 16. april 2020.
9. ↑  O'Toole, Fintan (8. april 2020). «Offaly GAA pay tribute after passing of coach who guided them to All-Ireland football final». *The42.ie*. Besøkt 16. april 2020.
**Dorothea Kristine Blom** (født 2. november 1873 i Horten, død 25. januar 1957) var en norsk forfatter.

Familie
-------

Dorothea Blom var datter av kommandørkaptein Hans Andreas Blom (av slekten Blom fra Skien) og Julie Sofie Ohlsen.

Liv og virke
------------

Dorothea Blom ble uteksaminert fra Horten middelskole i 1890. Hun gikk deretter ved to lærerinneskoler og arbeidet en kort periode som lærer, før hun i 1897 kom inn på Katedralskolen i Kristiansand. Der tok hun Examen Artium i 1899. Hun innledet sine studier i Kristiania i 1899. Hun studerte i to år og fullførte anneneksamen, før hun var en tid ved det kjemiske laboratorium. Deretter flyttet hun tilbake til Kristiansand.

Blom utga i 1921 sin første bok, *Soga aat den unge presten*. Senere utga hun en rekke hefter med tydninger av *Edda*. Sannsynligvis er det også hun som sto bak psevdonymet *Irelar*, som utga *Jehova Elohims sønner* i 1940. Hun skrev både på riksmål og nynorsk.

Blom var sympatisk innstilt overfor Vidkun Quislings politikk en periode, før hun i krigens løp utviklet seg i en mer kommunistisk retning, uten at hun dermed var tilhenger av en sterk tilknytning til Østblokken.

Bibliografi
-----------

#### På norsk

* 1921: *Soga aat den unge presten*
* 1934: *Behandlingen av våre døde – er den betryggende? – med hensyn til skindød*
* 1935: *Svipdagmål: et oldnorsk kvede*
* 1935: *Um landsnamnet vårt sitt upphav og si tyding: Sverrige og Danmark sine namn*
* 1936: *Tyding av Habardljod*
* 1937: *Grimnismål: et eddakvede*
* 1939: *Tåke-hvirvlingen som nøklen eller lykelen til 'Edda's og hedenskapets verdensanskuelse*
* 1940: Irelar: *Jehova Elohims sønner*
* 1956: *Grunntankane i Edda-kvedene som panteistisk emansipasjonsfilosofi*

#### Oversatt til engelsk

* 1946: *The whirling og the mist as the fundamental principle of Paganism*

Referanser
----------

1. ↑  *Kvindelige studenters jubilæumsskrift*. Kristiania: Brydes bogtrykkeri. 1907. s. 95.
2. ↑  Blom, B. (1906). *Slægten Blom fra Tønsberg*. Cammermeyer. s. 80.
3. ↑  *Studentene fra 1899*. Kristiania. 1949. s. 25.

Kilder
------

* *Dette skrev kvinner*. Oslo: Skolen. 1984. s. 32. ISBN 8257900109.
* *Studentene fra 1899*. Kristiania: (Grøndahl). 1924. s. 32.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Konstitusjonell sedvanerett** er en betegnelse på sedvanebaserte rettsregler som regulerer forholdene mellom de øverste statsmakter – lovgivende, utøvende og dømmende makt. Det britiske politiske systemet er trolig det mest kjente eksempelet på en statsrettspraksis som i hovedsak baserer seg på såkalte constitutional conventions (konstitusjonell sedvane), men det er bred enighet om at dette ikke utgjør rettslig bindende normer av den type som i Norge gjerne omtales som konstitusjonell sedvanerett. Også Israel og New Zealand er uten skriftlig grunnlov, men Israels høyesterett (særlig under dens tidligere president Aharon Barak) har forsøk å gi de såkalte «basic laws» en status tilsvarende en ordinær grunnlov. Det har ofte vært hevdet at mange av de viktigste endringene i det norske statsrettslige systemet er blitt til gjennom konstitusjonell sedvanerett, blant annet innføringen av parlamentarisme. Men det kan like gjerne hevdes at grunnlovsendringer i blant annet 2007 i praksis har ivaretatt dette behovet.

Konstitusjonell sedvanerett kan være i strid med bestemmelser i vedkommende lands grunnlov (konstitusjon), eller utfylle den på et punkt der konstitusjonen selv ikke gir noe entydig svar. Konstitusjonelle sedvanerettsregler anses å ha lik trinnhøyde som konstitusjonen selv, noe som innebærer at vanlig lov ikke er nok for å sette den til side. Dette krever at selve konstitusjonen endres, noe som i de fleste land krever en form for kvalifisert flertall (vanligvis to tredjedeler). Læren om konstitusjonell sedvanerett har blitt utviklet av norske rettsteoretikere for å dekke over det de har betraktet som dårlig sammenheng mellom hvordan den norske statsretten er *de jure* og hvordan det faktiske statsliv har utviklet seg innenfor grunnlovens rammer *de facto*. Dette kan forklares med grunnlovskonservatisme, som går ut på at det har en verdi i seg selv å holde fast ved opprinnelige grunnlovsbestemmelser. Det kan også dreie seg om å holde fast ved den opprinnelige språkdrakt. I de fleste andre land, for eksempel Frankrike, er det tradisjon for å nyskrive konstitusjonen ved større endringer i styresett som ellers kunne hevdes å stå i strid med det som følger av grunnloven.

Diskusjon
---------

Spesialister på offentlig rett har uttalt seg kritisk til hvorvidt begrepet konstitusjonell sedvanerett egner seg til å beskrive noe forhold i norsk rett. Særlig har Eivind Smith hevdet at konstitusjonell sedvanerett bare kan aksepteres som den eneste mulige løsning i de tilfeller hvor langvarig praksis strider mot grunnloven. Men siden dette, ifølge ham, er noe det er vanskelig å finne klare eksempler på i norsk rett, kan forholdene like gjerne beskrives som praksis som utfyller grunnloven, uten at denne praksisen har konstitusjonell rang.

Referanser
----------

1. ↑  Smith, Eivind (2012). *Konstitusjonelt Demokrati. Statsforfatningsretten i prinsipielt og komparativt lys* (2 utg.). Bergen: Fagbokforlaget. ISBN 978-82-450-1257-6.

Litteratur
----------

* Rune Slagstad *Rettens ironi* (nyutgivelse av doktorgrad fra 1987) ISBN 82-530-2337-5

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BNF **·** BNF (data)
 |
Modnende kokosnøtter på en kokospalme
Kokosnøttdrink
Herdet kokosolje - 100 % kokosfett.
**Kokosnøtt** er en stenfrukt fra kokospalmen (*Cocos nucifera*). Den kan veie opp til tre kilo. Skallet på frukten, som er meget hardt, er omgitt av et løsere fiberlag. Frukten er hvit, og innerst er en nærmest farveløs væske, som kan drikkes. Tørket frukt kalles kopra og er en viktig vare i framstillingen av margarin og såpe. Tørket og revet frukt kalles for *kokosmasse*.

Bruksområder
------------

* Av den opptil 5 cm tykke fibermassen som omgir kokosnøtten blir det laget matter, børster og tauverk.
* Nøtteskallet brukes til skåler og kunstverk av ulike slag.
* Frukten er meget næringsrik og kan spises direkte, eller tørkes og knuses til kopra, og brukes til matlaging (kalles da *kokosmasse*). Av kokosmassen blir det utvunnet kokosolje, som igjen er en viktig ingrediens i margarin, såpe, shampoo og ulike salver og kremer.
* Fruktvæsken er farveløs og søt på umoden frukt, og er en velsmakende drikke. I moden frukt er væsken melkehvit med en noe strammere smak og kalles for kokosmelk. Væsken er steril (bakteriefri) før nøtten åpnes.
* Av både frukt og fruktvæske lages brennevin (arak).

Åpning av moden kokosnøtt
-------------------------

For å tappe ut væsken fra en moden nøtt, er det enklest å bruke en skrutrekker eller en stor spiker og hammer. På nøtten er det tre «øyne», som er svake punkter på skallet. Ved å slå hull i to av disse øynene med skrutrekkeren eller spikeren (det ene hullet for å la væsken renne ut, det andre hullet for å slippe luft inn). For å få tak i frukten, kan enten skallet knuses med en hammer eller skjæres med en baufil eller en god sag.

En enkel måte å åpne en kokosnøtt på er å holde den i en hånd, med ryggen på en tung kniv, eller liknende, og slå rundt «ekvator» på nøtten. Etter fire–fem slag sprekker skallet, og den kan åpnes ved å stikke en kniv inn i sprekken og vri rundt.

Se også
-------

* Kokospalme
* Kopra
* Klin kokos

Referanser
----------

1. ↑  «Kokosnøtter». Opplysningskontoret for frukt og grønt. Besøkt 6. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Kokosnøtter hos Opplysningskontoret for frukt og grønt
* (en) Coconuts – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Cocos nucifera – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
Radiolinjeutstyr på Skibergfjellet i Vestfold.
**Radiolinje** betegner telekommunikasjonsutstyr som benytter mikrobølger for å erstatte en fysisk linje (kabel). En radiolinje kan gå fra en stasjon til en annen, eller gjennom en kjede av flere stasjoner. To nabostasjoner i en radiolinje har vanligvis fri sikt til hverandre. Avstanden kan være opptil 100 km. Ofte benyttes sterkt retningsbestemte antenner som Yagi- eller parabolantenner for disse forbindelsene. Der det ikke er fri sikt mellom to terminaler, kan det benyttes en passiv reflektor.

Siden kabelnettet i Norge stort sett eies av Telenor eller kraftselskapene, og det er relativt dyrt å leie linjer eller båndbredder i slike kabler, vil mange andre etater med kommunikasjonsbehov ofte sette opp antenner for radiolinjer for sitt eget behov.

Digitale radiolinjer finnes i kapasiteter fra 4×2 Mbit/s til 4 Gbit/s.

Overføring av signaler med radiofrekvenser langs kabel betegnes også som «radiolinje». Slik overføring mellom antenne og radiosender og/eller mottaker kan også betegnes fødelinje.

Elektrisitetsverkene har lenge løst sitt sambandsbehov ved å sende radiosignaler langs høyspentnettet. Det norske firmaet Nera har utviklet flere tekniske løsninger for dette.

Da kringkastingssignalene fra NRK gikk på mellombølge og langbølge, var det enkelte mellombølgesendere som brukte strømnettet til spredning av signalene.

Radiolinje benyttes for;

* distribusjon av radio- og TV-signaler.
* samband mellom telefonsentraler.
* samband fram til og mellom basestasjoner
* fremføring av bredbånd.

Konkurrerende teknologi er optisk fiber som har høyere kapasitet, men som krever dyrere og mer komplisert framføring i grøft eller luftlinje. Feil på radiolinjeforbindelser har gjerne kortere feilrettingstid enn feil på fiberoptisk kabel.

Litteratur
----------

* Endresen, Knut (1997). *Radiolinjer i Norge i 50 år: fra gårsdagens steinalder til dagens selvfølgelighet*. [Kjeller]: Telenor nett. ISBN 8242304289.
* Johnsrud, Johs. (1981). *Grunnbok i teleteknikk*. [Oslo]: Universitetsforlaget. ISBN 8200278859.

Referanser
----------

1. ↑  *Historiske linjer: verneplan for Telenors bygninger og installasjoner*. Oslo: Norsk telemuseum i samarbeid med Riksantikvaren. 1998. s. 126. ISBN 8291335184.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Lord Strathcona’s Horse (Royal Canadians)** er et panser­regiment i Canadas hær, opprettet 1. juli 1901 som et av de siste regimenter i det britiske imperiet som ble dannet av en privatperson – Donald Alexander Smith, 1ste baron Strathcona og Mount Royal.

Under boerkrigen rekrutterte og utstyrte lord Strathcona regimentet for egen regning til tjeneste i Syd-Afrika. Mange dyktige ryttere (cowboys og medlemmer av North West Mounted Police) vervet seg, hvilket muliggjorde en kort opplæringsperiode og rask utsendelse til Afrika. De 537 soldatene og offiserene, samt 599 hestene, til det nye regimentet seilte fra Halifax 18. mars 1900 og ankom Cape Town 10. april.

Regimentet består av en regimentsstab og tre linje­eskadroner: to tunge panser­eskadroner (A og B), og en lett kavaleri­eskadron, foruten en stabseskadron som leverer tren og intendantur. I september 2006 ble Eskadron B deployert med Leopard C2 som den første NATO-deployeringen av stridsvogner til Afghanistan.

Bilder
------

* 
* 
*

Referanser
----------

1. 1 2  .
2. ↑  Government of Canada, Public Services and Procurement Canada. «Information archivée dans le Web» (PDF). *publications.gc.ca*. Arkivert fra originalen (PDF) 9. februar 2022. Besøkt 13. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lord Strathcona's Horse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Illustrasjon i en sveitsisk barnebok fra 1860.
**Den svarte mannen**, eller **Hvem er redd for den svarte mannen?**, er et tradisjonelt tysk barns lek. Spillet ble først beskrevet av Johann Christoph Friedrich GutsMuths i 1796..

Fremgangsmåte
-------------

Spillfeltet er delt inn i tre felt: et stort sentralt felt og to sidefelt. Spillerne stiller opp i sidefeltene. Den svarte mannen står i felt A, gruppen spillere som skal fanges er i motsatt felt B.

Nå roper den svarte mannen høyt og tydelig til de andre: "Hvem er redd for den svarte mannen?". – "Ingen!", svarer de andre spillerne og løper mot den svarte mannen for å komme til A-feltet. Da må de prøve å dyktig unngå den svarte mannen. Den svarte mannen, i mellomtiden, forlater felt A med den hensikt å nå motsatt felt B og fange en eller flere spillere som løper foran ham. Fangene blir den svarte mannens hjelpere og må bli med ham i å fange de gjenværende spillerne.

Den svarte mannen og spillergruppen har nå byttet plass. Spillerne står nå på banen banen der den svarte mannen sto i starten og omvendt. Den svarte mannen roper gjentatte ganger: "Er du redd for den svarte mannen?", som spillerne svarer: "Nei!". Neste runde begynner. Den svarte mannen og hans hjelpere kan danne en kjede ved å holde hender for å ta tak i de gjenværende spillerne.

Spillet fortsetter på denne måten til alle deltakerne er fanget. Den siste gjenværende spilleren tar rollen som den svarte mannen i neste kamp.

Tolkning av figuren til den svarte mannen
-----------------------------------------

Spillet er basert på legenden om den svarte mannen. Den svarte mannen er en djevel eller en personifisering av døden (svartedauden). Han er mest kjent i Tyskland.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Johann Christoph Friedrich GutsMuths: « Der schwarze Mann. » in: *Spiele zur Uebung und Erholung des Körpers und Geistes, für die Jugend, ihre Erzieher und alle Freunde unschuldiger Jugendfreuden.* Im Verlage der Buchhandlung der Erziehungsanstalt zu Schnepfenthal, Schnepfenthal 1796, s. 259–261
2. 1 2 3 4  Friedrich Ludwig Jahn, Ernst Wilhelm Bernhard Eiselen: « Schwarzer Mann. » in: *Die deutsche Turnkunst zur Einrichtung der Turnplätze.* Eigenverlag, Berlin 1816, s. 173–174
3. ↑  Theodor Vernaleken, Franz Branky: « Der schwarze Mann. » in: *Spiele und Reime der Kinder in Oesterreich.* Verlag von Sallmayer & Comp. Wien 1876, s. 77.
4. ↑  Jakob Bollinger-Auer: « Der schwarze Mann. » in: *Handbuch für den Turnunterricht an Mädchenschulen.* Verlag Artistisches Institut Orell Füssli, Zürich 1894, s. 57–60.
5. ↑  Wilhelm Wackernagel: « Gargantua 1575 (1582, 1590). » in: *Johann Fischart von Strassburg und Basels Antheil an ihm.* Schweighauserische Verlagsbuchhandlung, Basel 1870, s. 52.
6. ↑  Hermann Däbritz: « Der Totentanz und das Kinderspiel vom schwarzen Mann. » in: Friedrich Mann: *Deutsche Blätter für erziehenden Unterricht.* Verlag Hermann Beyer & Söhne, Langensalza 1880, s. 96–97.