recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Skåldalsfjellet** er et fjell i Arna i Bergen kommune i Vestland fylke. Det har en høyde på 718 meter over havet.

Skåldalsfjellet er et populært turmål i Arna, gjerne i kombinasjon med tur via Skåldalsnipa på vei opp eller som en rundtur. Parkering ved Espeland fangeleir dersom man velger å starte turen derfra, følge grusveien videre noen hundre meter før man tar opp sti til venstre. Eller man kan starte høyere opp fra parkeringsplassen (avgift) ved Osavatnet. En mindre brukt oppstigning er fra Oppetveiten øverst på Arnatveit. Herfra går det en sti mot Skåldalsnipa som følger en egg oppover med god utsikt (bildene nedenfor er herfra).

På Skåldalsnipa er det rampe for hanggliding med god oppdrift i Arnadalen.

Fjell i Arna
------------

* Gullfjellet – 987 moh.
* Skåldalsfjellet – 718 moh. med Skåldalsnipa – 603 moh.
* Hananipa – 717 moh. med toppunktet i Vaksdal, men oppstigning fra Arna.
* Trollabotshaugen – 678 moh.
* Krånipa – 703 moh.
* Trengereidhotten – 577 moh.
* Borga – 634 moh.
* Repparåsen – 609 moh.
* Vardegga / Vareggen – 590 moh.
* Ådnanipa / Arnanipa – 456 moh.

### Se også

* Byfjellene i Bergen.

Panorama
--------

Oppstigningen til Skådalsnipa med utsikt sørover mot Espeland og Lone. Tekstilbedriften Janusfabrikken sees mot venstre og Haukelandsvatnet i bakgrunnen.  Foto: Svein Harkestad 

Oppstigningen til Skådalsnipa med utsikt nordover mot Indre Arna og Ådnanipa. Næringsmiddelbedriften Toro sees mot venstre. Arnavågen og Sørfjorden i bakgrunnen.  Foto: Svein Harkestad

Referanser
----------

1. ↑  Skåldalsfjellet på Norgeskart.no fra Statens kartverk

Eksterne lenker
---------------

* Bergen-Byguide, om Skåldalsfjellet Arkivert 8. desember 2020 hos Wayback Machine.
* Ut.no, en rundtur Skåldalsfjellet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Skålvikfjorden sett fra Tussan.
**Skålvikfjorden** er ei fjordarm av Vinjefjorden i Halsa i Heim kommune i Trøndelag. Skålvikfjorden strekker seg 9,5 kilometer sørover til Betna. Den samme geologiske renna fortsetter nord for Vinjefjorden i Solåsundet i Aure kommune.

Fjorden har innløp ved Korsneset i vest og Steinstien i øst. Den ytre delen av fjorden er bare om lag 400–500 meter brei, før den utvider seg ut ved grenda Vågland, som ligger på østsida. Innenfor Vågland ligger bygda Liabø. Mellom Vågland og Klevset på den andre sida av fjorden ligger det flere øyer og holmer. Ved Vågland drives det båtbyggeri.

Betna ligger innerst i Betnvågen på vestsida av fjordbotnen. Reitvågen ligger på andre sida, like øst for bygda Halsa. I Reitvågen ligger to bukter med strandenger, disse blei i 2002 verna som Reitvågen naturreservat.

Referanser
----------

1. ↑  Skålvikfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  (no) Reitvågen naturresevat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Julius Watkins** (født 10. oktober 1921 i Michigan, USA, død 4. april 1977 i New Jersey) var en amerikansk jazz-musiker, og en av de første horn spillerne som begynte å spille jazz. Han spilte forskjellige horn-typer, men spilte mest valthorn.

Watkins ble født i Detroit, Michigan. Han begynte å spille horn da han var ni år gammel. Han spilte litt trompet sammen med Ernie Felt Orchestra på midten av 1940-tallet. På slutten av 1940-tallet, hadde han imidlertid spilt en del franske horn soloer sammen med Kenny Clarke og Babs Gonzales. Etter å ha flyttet til New York City, studerte Watkins i tre år ved Manhattan School of Music. Han begynte å spille i små jazz-grupperinger, inkludert to grupper som ble ledet av Thelonious Monk, som han blant annet spilte inn albumet Sonny Rollins sammen med i 1954.

Watkins spilte inn flere sanger sammen med en rekke storheter innen jazz, blant annet med John Coltrane, Freddie Hubbard, Charles Mingus og orkesteret Jazz Composers Orchestra. Han var med-leder, med Charlie Rouse, i gruppen Les Jazz Modes mellom 1956 og frem til 1959, og han turnerte med Quincy Jones og hans band fra 1959 til 1961.

Han døde i Short Hills, New Jersey i en alder av 56 år. Fra 1994 til 1999, ble den årlige «Julius Watkins Jazz Horn Festival» avholdt i New York for å hedre hans minne. Etter en ti år lang pause, ble en annen «Julius Watkins Festival» avholdt den 3. oktober 2009, i Seattle, Washington, ved siden av Cornish College of the Arts.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 6. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Discogs, Discogs artist-ID 274971, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6cc27wb, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 13901031n[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Julius Watkins på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Julius Watkins på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Julius Watkins på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Franz Xaver Bronner** (født 23. desember 1758 i Höchstädt an der Donau, død 12. august 1850 i Aarau) var en tysk forfatter.

Liv og virke
------------

Som sønn av en ansatt ved en fabrikk som produserte murstein, ble Bronner i 1776 munk i benediktinerklosteret Donauwörth i Bayern. I 1782 ble han innviet i Illuminatus-ordenen og i 1783 mottok han sin ordinasjon ved klosteret.

I 1785 flyktet han fra klosteret til Zürich, hvor han stiftet bekjentskap i kretsen omkring Salomon Gessner. Fra 1786 til 1793 oppholdt han seg i Augsburg, før han dro videre til Zürich. Fra 1794 til 1798 var han redaktør i den liberale sveitsiske avisen Zürcher Zeitung. I 1798 ble han sekretær hos regjerings-stattholderen Johann Kaspar Pfenninger.

Fra 1798 til 1801 ledet han kanselliet til den sveitsiske ministeren Philipp Albert Stapfer. I 1799 var han redaktør og utgiver av *Helvetisches Tagblatt*, og fra 1799 til 1800 av *Freyheitsfreund*.

I årene 1804–1810 og 1817–1827 arbeidet han som larer i kantonalskolen Aarau. Fra 1810 til 1817 var han også professor i fysikk ved det statlige universitetet i Kasan i Russland. Fra 1829 var han kantonal-arkivar i Aarau.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 12994198n[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id bronner-franz-xaver[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Deutsche Nationalbibliothek; Staatsbibliothek zu Berlin; Bayerische Staatsbibliothek; Østerrikes nasjonalbibliotek (på de, en), *Gemeinsame Normdatei*, Wikidata Q36578,

Litteratur
----------

* Anton von Steichele: *Bronner, Franz Xaver*, i Allgemeine Deutsche Biographie, bind 3, Duncker & Humblot, Leipzig 1876, S. 361.

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (de) Franz Xaver Bronner – originaltekster fra den tyskspråklige Wikikilden |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** HDS **·** NKC
 |
**Freon** er en handelsbetegnelse på klorfluorkarboner (KFK) som benyttes som kuldemedium. Tidligere ble de også brukt som rensemiddel og drivmiddel i spraybokser. Ordet er et registrert varemerke som eies av DuPont, som også produserer mange typer freon.

Fordi KFK-stoffene bryter ned ozonlaget er de nå langt på vei forbudt, og erstattet av hydroklorfluorkarboner (HKFK) (også med restriksjoner), hydrofluorkarboner (HFK) og naturlige stoffer som hydrokarboner, ammoniakk og karbondioksid.

Freongassene kan være dødelige og brannhemmende siden de fortrenger oksygenholdig luft. De kan derfor brukes i brannslukkingsapparater, ofte i fastmonterte anlegg, for eksempel i motorrom i båter.

DuPont benytter varemerket Suva på de klorfrie hydrofluorkarbonene.

Ofte brukte freoner
-------------------

Freoner som er eller har vært i utstrakt bruk:

* R-11 – Triklorfluormetan
* R-12 – Diklordifluormetan
* R-13 – Klorfluormetan
* R-22 – Klordifluormetan
* R-113 – 1,1,2-triklor-1,2,2-trifluoretan
* R-114 – 1,2-diklor-1,1,2,2-tetrafluoretan
* R-123 – 2,2-diklor-1,1,1-trifluoretan
* R-123a – 1,2-diklor-1,1,2-trifluoretan
* R-124 – 2-klor-1,1,1,2-tetrafluoretan
* R-141b – 1,1-diklor-1-fluoretan
* R-500 – R-12 + R-152a
* R-502 – R-22 + R-115

### Forbudte freoner

R-12 og blandingsmediet R-500 med R-12 er forbudt å fylle på anlegg, og selges ikke lenger. Oppstår en lekkasje på et eksisterende R-12 anlegg benyttes R-409 som erstatningsstoff.

R-22 er ikke lov å fylle på anlegg og det selges heller ikke lenger. Denne regelen ble tatt i bruk ved 1.1 2015. Oppstår en lekkasje på et eksisterende R-22 anlegg benyttes R422d (frys) og R422e (kjøl)

R-502 er forbudt på grunn av innhold av R-115. [*omstridt  – diskuter*]

Referanser
----------

1. ↑  HMS datablad om DuPont Freon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Fresh Fitness** er en treningssenterkjede som består av 25 treningssentre over store deler av Norge og har cirka 70 000 medlemmer.[]

Historie
--------

Fresh Fitness ble i 2010 startet opp i Norge av Paal Hansem og i Danmark av Rasmus Ingerslev i samarbeid med konsernet Health & Fitness Nordic AB. Det første treningssentret i Norge ble etablert i Ski 1. september 2010. Innen utgangen av 2012 var Fresh Fitness etablert i store deler av Østlandet, med tolv treningssentre og 12 000 medlemmer. I 2013 passerte treningskjeden 130 millioner i omsetning, med 40 prosent av medlemsveksten i treningsbransjen i Norge. I 2014 og 2015 etablerte kjeden seg på Sørlandet og i Trondheim. Et Fresh Fitness treningssenter ble åpnet på St. Hanshaugen i Oslo januar 2016.

Organisasjon
------------

Fresh Fitness treningssentre er ledet av senterledere. Etter det kommer ytterlige personale for medlemsbetjening, rengjøring og lignende. Den største gruppen av ansatte er utdannede instruktører som underviser forskjellige gruppetimer. Selskapets daglig leder er Lars Fredrik Strøm-Håkonsen.

Referanser
----------

1. ↑  Om Fresh Fitness
2. ↑  Åpning i Ski

Eksterne lenker
---------------

* Health & Fitness Nordic AB
* Offisielt nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Tyskland Tysklands flagg |
| Orientering |
|  Seiere sammenlagt i Verdenscupen: 0 |
| Verdenscupseiere, enkeltløp: 0 
(én niendeplass) |
| Verdensmesterskap |
| Bronse | 1999 Skottlands flagg Inverness |  Kort |
| Tysk mesterskap |
| Gull | 1990  |  Lang |
| Gull | 1991  |  Kort |
| Norgesmesterskap |
| Gull | 2000  |  Lang |
| Gull | 2000  |  Sprint |

**Frauke Schmitt Gran** (født Schmitt 12. mars 1969 i Freiburg) er en tidligere tysk orienteringsløper. Hun ble i 1999 den første tyske orienteringsløperen til å vinne en medalje i VM i orientering.

Karriere
--------

Schmitt begynte med orientering som 10-åring i 1979. Hun fikk sin debut i VM i orientering i 1987, da hun ble nummer 42 på den klassiske distansen. I de tre neste verdensmesterskapene var 16.-plassen i tsjekkiske Marienbad hennes beste resultat. Gjennombruddet kom på hjemmebane i Detmold i 1995. Da ble hun nummer fem på kortdistansen, kun to sekunder bak bronsemedaljen. Etter middels prestasjoner i Grimstad i 1997, fikk hun sitt første barn i 1998. Derfor hadde hun konkurransefri i 1998-sesongen. Frauke Schmitt Gran kom knallsterkt tilbake og opplevde sitt karrierehøydepunkt under VM i skotske Inverness i 1999. Bak hjemmehåpet Yvette Baker og østerrikske Lucie Böhm tok Schmitt Gran en noe overraskende bronsemedalje på kortdistansen. Per 2016 er dette fortsatt den eneste medaljen en løper fra Tyskland har vunnet i orienterings-VM. I 2000 ble hun norsk mester på sprint og langdistanse. I 2001 løp hun sitt siste verdensmesterskap, hvor 10.-plass på kortdistansen ble hennes beste individuelle resultat.

I 2001 kan tysk-norske Schmitt Gran ha reddet livet til den russiske løperen Anna Fadejeva ettersom hun under Venla-stafetten det året stoppet opp under sitt løp for å hjelpe Fadejeva som hadde fått arterien revet av. Hun brukte løpstrøyen sin til å stanse blødningene og fikk etterhvert hjelp av finske Virpi Juutilainen og britiske Jo Stevenson. Da medisinsk hjelp kom til stedet, fortsatte Schmitt Gran sitt løp, men klarte ikke å forsvare Haldens ledelse i den nordiske stafettligaen på grunn av denne hendelsen. Hun mottok *Tysk journalistforbunds Fair Play-pris* for hjelpen av konkurrenten.

Personlig
---------

Frauke Schmitt Gran er gift med en nordmann og er bosatt i Halden.

Referanser
----------

1. ↑  NRK. «Ofret Haldens seier for konkurrent». *NRK*. Besøkt 2. desember 2015.
2. ↑  Lutz Spranger. «Fair-Play-Trophäe deutscher Journalisten an Frauke». *Orienteering Germany*. Besøkt 2. desember 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frauke Schmitt Gran – World of O Rediger på Wikidata
**Aer** (uttales [eɘ] og sies som ordet «air» på engelsk), også kjent som **Fresh Aer movement** er en amerikansk rap-duo.

Historie
--------

David Vonmering og Carter Schults gikk på samme videregående skole i Wayland i Middlesex i Massachusetts. Duoen spilte først i en annen musikkgruppe, før de startet Fresh Aer movement.

Etter en stund hadde de utvilket sin egen type musikk, med en blanding av rap med raggaevri, og akustisk pop. I begynnelsen av siste året på videregående, ga de ut sin første mixtape. Denne mixtapen gjorde at gruppa ble oppdaget av selskapet Good music all day, som produserte albumet «The Reach» for gruppa. Dette albumet har blitt lastet ned over 50 000 ganger.

Senere i 2011 publiserte de EP-en «What you need». Dette albumet nådde like etter nummer 1 på hiphopdiagrammer på iTunes. Duoen legger også ut youtubevideoer, på kanalen dere «Aer».

Etter at de var ferdig på videregående skole sommeren 2011, begynte Schultz og Vonmering på det mest kjente albumet sitt «The Bright Side». Etter et års arbeid ble det ferdige albumet gikk ut sommeren 2012.

Diskografi
----------

### Album

* Aer (2014)
* The bright Side (2012)
* The Reach (2011)

### EPs

* What You need (2011)

### Singler

* Water on the moon (2010)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Aer (musical group) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Fresh Aer movement på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Fresh Aer movement på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) Fresh Aer movement på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Fresh Aer movement på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Fresh Aer movement på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Fresh Aer movement på AllMusic Rediger på Wikidata
* (19.01.2014)
* (19.01.2014)
* (19.01.2014)
* (19.01.2014)
* (19.01.2014)
* (19.01.2014)
* Fresh Aer Movement
* Youtube kanalen
* genius.com
* iTunes
* Tumblrsiden

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** AllMusic
 |
**Skålpund** (også kjent som **pund** i Skandinavia) er en gammel vektenhet for kommersielle varer som tilsvarte 0,4981 kg på 1800-tallet (fram til det nye målesystemet ble tatt i bruk i 1875). 

Vekten av et skålpund har variert gjennom tidene. Sent i norrøn tid regner man at vekten utgjorde omkring 0,43 kg. I Sverige er skålpundet 0,425 kg og i Danmark var det ca. 0,471 kg, men der ble det omdefinert til 0,500 kg på 1800-tallet.

Som vektenhet for edelmetaller (helst gull og sølv) utgjorde skålpundet 0,468 kg (også kalt *prøyssisk pund* eller «prøysserpund»), og som medisinalvekt (apotekervekt) ca. 0,3576 kg (også kalt «apotekerpund» og «medisinalpund»). I Sverige var medisinalpunder 0,35628 kg.

Skålpundet ble inndelt i 2 merker (også kalt *pundsmerker*), 16 unser, 32 lodd, 128 kvintiner, eller 512 ort. Det utgjorde dessuten 1/12 bismerpund. Medisinalpundet ble delt inn i 12 unser.

Ett internasjonalt pund (*lbs*) er 0,45359237 kg. Enheten ble brukt i store deler av det britiske imperiet. Når man finner enheten i bruk idag er det hovedsakelig denne man støter på, da den er standard i Amerika (USA).
Den ble først kalt for Avoirdupois pund og ble en standard i lauget av handelsmenn i London i 1303.

Pundet deles forøvrig inn i sekstendeler. En sekstendels pund er én unse. Ett britisk pund er forøvrig nøyaktig vekten av 7000 grain.

Se også
-------

* Mark
* Bismerpund
* Lispund
* Skippund
* Pund

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
***Freckles*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Marshall Neilan.

Handling
--------

Den lille enarmede waif Freckles (spilt av Jack Pickford) som bor ved et barnehjem, har ingen hukommelse om verken sin far eller sin mor. Freckles blir ofte plaget av de andre barna ved hjemmet, og til slutt stikker han av fra området. Han møter etter hvert John McLean, sjefen for en tømmer-leir som ansetter Freckles som vaktmester for Limberlost - et verdifult område full av tømmer.

Der møtes Freckles og Angel (spilt av Louise Huff) og Angel forelsker seg i Freckles. Men han tror at følelsene hennes for ham bare kommer av medlidenhet. Når de er i skogen en dag velter et stort tre, noe som setter Angels liv i fare.

Rolleliste
----------

* Jack Pickford som Freckles.
* Louise Huff som Angel.
* Hobart Bosworth som John McLean.
* William Elmer som Black Jack.
* Guy Oliver som Duncan.

Referanser
----------

1. ↑  FRECKLES
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Freckles* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Freckles* på American Film Institute Rediger på Wikidata
Origo Gentis Langobardum
Den langobardiske jernkrone
**Lethu** (*Leti*) var konge over langobardene i første halvdel av det femte århundre. Han etterfulgte kong Lamissio og regnes som grunnlegger av det letingiske dynasti hos langobardene.

Langobardene var et germansk folkeslag som var på vandring sørover og østover i Europa tidlig i folkevandringstiden. De nevnes allerede hos den romerske historikeren Tacitus i hans bok *Germania* fra 98 e. Kr. og de ble av ham betegnet som dyktige krigere.

Kong Lamissio hadde slått hunerne i et slag ved den romerske provinsen Noricum og hadde etablert et langobardisk samfunn i dette området ved dagens Østerrike. Hovedkilden til langobardenes historie, *Historia Langobardum* av Paulus Diaconus (fra ca 790), er svært sparsom på opplysninger om Lethu. Han skal ha regjert i førti år som langobardenes tredje konge uten store stridigheter. Etter hans død ble kongemakten overlatt til hans sønn Hildeoc og han har med dette sannsynligvis innført arverett til kronen.

Referanser
----------

1. 1 2 3   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Germania*, kap 40
3. ↑  Etter Agelmund og Lamissio. De mytiske høvdingene Ibor og Aion regnes ikke med i kongerekka hos Paulus Diaconus
4. ↑  *Historia Langobardum*, første bok, kap. 18

Eksterne lenker
---------------

* *Origo Gentis Langobardum*, engelsk og latinsk tekst
* Paulus Diaconus, *Historia Langobardum*, engelsk tekst


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Lamissio** | **Konge av langobardene**(Første del av 5. århundre–) | Etterfølger:**Hildeoc** |
En **vitnemålsfabrikk** (engelsk: *diploma mill* ) er en fiktiv utdanningsinstitusjon som utsteder falske utdanningspapirer. Årlig omsettes det falske vitnemål for milliarder av kroner på verdensbasis.

En vitnemålsfabrikk utgir seg for å være en reell utdannelsesinstitusjon, mens det i virkeligheten ikke foregår noen undervisning. Ofte etablerer disse nettsider som skal gi virksomheten et skinn av troverdighet. Et annet triks er å ta et navn som til forveksling ligner på et akkreditert universitet. Siden vitnemålsfabrikkene i seg selv som regel ikke er ulovlige er de vanskelig å stoppe.

Fellesnevneren for vitnemålsfabrikker er at de mangler akkreditering i landet de er registrert. Ofte er disse registrert i andre land enn hvor de i realiteten drives fra for å vanskeliggjøre sjekk av akkreditering. I noen land kan man få fengselsstraff for å søke jobb med papirer fra en vitnemålsfabrikk. I Norge ble en person i 2011 dømt til fengsel for å ha forsøkt å få NOKUT-godkjennelse av falske vitnemål.

Referanser
----------

1. 1 2  Sjekk dette svindelforsøket Dagens Næringsliv
2. ↑  Søkte opptak med falsk universitetsgrad Dagens Næringsliv
3. 1 2  Flere falske vitnemålsfabrikker Forskerforum
4. ↑  Stadig flere forfalsker vitnemålet Universitas
5. ↑  Bear, John (01.01.2003). *Bears' Guide to Earning Degrees by Distance Learning*. Ten Speed Press. ISBN 1-58008-431-1.
6. ↑  Falske universitetsgrader fra jysk parcelhuskvarter DR

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
*For årstallsbetegnelsen, se Anno Domini*

***Anno domini*** er en norsk TV-quiz med Claus Wiese som gikk på NRK1 i 2005. Her skulle deltakerne fikk prøve seg på spørsmål om begivenheter innen en rekke kategorier. Deretter skulle de plassere disse hendelsene i tidsriktig rekkefølge. Den som klarte flest spørsmål, gikk videre til neste runde. Etter hvert som deltakerne svarte riktig på et spørsmål, steg summen det var mulig å vinne. En gang i løpet av sendingen måtte deltakeren si «jeg sparer» og sette denne summen i «banken». Da var man garantert å vinne dette beløpet. Utfordringen var å vite når det er lurt å sette penger i banken.

Premieren ble sett av 611 000 og en markedsandel på nesten 40 %.

Lignende konsepter
------------------

Programmet følger samme konsept som brettspillene *Alle tiders spill* og *Når skjedde det?*.

Referanser
----------

1. ↑  «Anno Domini - "hva skjedde når"». NRK. 2005. Besøkt 15. september 2016.
2. ↑  «God start for Wiese». 21.9.2005. Besøkt 15. september 2016.
I digital overføring er **Viterbi error rate**, også kjent som **Viterbi bit error rate** (**VBER**) en måling av feil i overføring av digital informasjon etter det opprinnelige signalet har blitt korrigert for feil og avvik, vanligvis støy og/eller forvrengning. Verdien av VBER er direkte knyttet til kvaliteten på Channel Bit Error Rate (CBER), som er måling av styrken og kvaliteten av det opprinnelige signalet før korrigering av feil.

Eksempel
--------

Her er et eksempel på en overført digital kode:

1 0 1 0 1 

Følgende *forvrengte* signalet blir mottatt:

1 1 0 1 0

CBER bestemmes ved å dividere antall feil bit mottatt, i dette tilfellet 4, med det totale antall av bit mottatt.

I dette tilfellet er CBER lik 4/5, som tilsvarer 0.8, eller 80%. Altså er 80% av antall bit blitt feilmottatt. Med unntak av *ekstreme* tilfeller av forstyrrelser, kan et signal være helt fikset, og dermed oppnå en VBER på 0. Som vil være et signal med 0 korrigering av feil.

Se også
-------

* Bit error rate
* Channel bit error rate
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Surinams flagg |
| VM |
| Sølv | 1995 i Gøteborg | 800 meter |
| Bronse | 2001 i Edmonton | 800 meter |
| VM innendørs |
| Bronse | 1995 i Barcelona | 800 meter |

**Letitia Vriesde** (født 5. oktober 1964 i Panamaribo, Coronie i Surinam) er en tidligere friidrettsutøver fra Surinam. Hun konkurrerte mest på 800 meter.

Vriesda fikk sitt gjennombrudd under VM i Tokyo i 1991, hvor hun kom til finalen på både 800 meter og 1500 meter, med henholdsvis femte- og ellevteplass. 

I 1995 under VM fikk hun sølvmedalje på 800 meter, slått av Ana Fidelia Quirot. Tidligere samme år, tok hun bronsemedalje på samme distanse under VM innendørs. Disse medaljene var de første vunnet av en søramerikansk kvinne i VM. I 2001 tok hun bronsemedalje på 800 meter i VM.

Vriesde er tidenes mest suksessfulle friidrettsutøver fra Surinam, og innehar de søramerikanske rekordene på 800 meter, 1000 meter og 1500 meter (innendørs og utendørs), samt 3000 meter innendørs. 

Hun ble diskvalifisert og mistet gullmedaljen under de de panamerikanske lekene i 2003, etter å ha blitt tatt med et for høyt nivå av koffein, men fikk imidlertid ingen utestengelse.

Personlige bestenoteringer
--------------------------

* 400 meter 52.01 (1997)
* 800 meter 1:56.68 (1995)
* 1000 meter 2:32.25 (1991)
* 1500 meter 4:05.67 (1991)
* Engelsk mil 4:30.45 (1992)
* 3000 meter 9:15.64 (1991)

Referanser
----------

1. ↑  Biografi på Radio Nederland Wereldomroeps nettsted Arkivert 6. februar 2007 hos Wayback Machine.
2. ↑  news.bbc.co.uk: – Vriesda diskvalifisert for bruk av koffein

Eksterne lenker
---------------

* (en) Letitia Vriesde – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Letitia Vriesde – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Letitia Vriesde – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Letitia Vriesde – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Letitia Vriesde – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Letitia Vriesde – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata
*For kvinnenavnet, se Leticia (navn).*

**Leticia** er en by og en kommune i Colombia. Byen er hovedstaden i departementet Amazonas. Kommunen har en befolkning på om lag 32 500 innbyggere (2005) og et areal på 5 968 km². Byen ligger ved bredden av Amazonas, der hvor grensene til Colombia, Brasil og Peru møtes ved Tres Fronteras. Leticia er Colombias eneste havneby langs Amazonas og samtidig landets sørligste by. Byen grenser opp til nabobyen Tabatinga i Brasil. Til sammen utgjør de to et byområde med om lag 100 000 innbyggere.

Byen ble grunnlagt i 1863 under navnet «San Antonio», før landegrensene i Amazonasskogen ble offisielt trukket. Byen ble formelt del av Colombia i 1930.

Byen har tropisk regnskogklima med svært små temperatursvingninger gjennom året. Den har betydelig nedbør hele året, med juli som den tørreste måneden og mai som den våteste.

En stor del av Leticias befolkning er innflyttere fra andre deler av landet. En betydelig andel er også urfolk som har flytta dit fra landsbyer i området, slik som Marashá og Zacambú. Blant folkegruppene i nærheten er tikuna, cocama og yagua.

Leticia er et populært turistmål, med turer langs Amazonaselva som hovedattraksjon. Det er to nasjonalparker i nærheten: Amacayacu og Cahuinarí.

Referanser
----------

1. ↑  «Amazonas, Colombia - South America». colombia-sa.com. Besøkt 13. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Leticia (Colombia) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Werner Mattle** (født 6. november 1949 i Oberriet) er en tidligere sveitsisk alpinist. Han oppnådde størst suksess i storslalåm.

Mattle debuterte i verdenscupen i januar 1972, der han gikk til topps i sitt første storslalåmrenn i Adelboden. Deretter ble han tatt ut til OL 1972 i Sapporo. Der tok han bronse i storslalåm (gullet gikk til italieneren Gustav Thöni). Etter denne sesongen trakk han seg tilbake fra internasjonale konkurranser. Han kjørte sitt tredje og siste verdenscuprenn i januar 1975, igjen i Adelboden. Denne gangen kom han på tredjeplass.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (de) Werner Mattle – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Werner Mattle – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Werner Mattle – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Werner Mattle – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Werner Mattle – ski-db.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (sport)
 |
**Barthold Hansteen Cranner** (født **Barthold Hansteen** 6. mars 1867 i Kristiania, død 2. februar 1925) var en norsk botaniker og professor ved Norges landbrukshøyskole.

Han var sønn av intstrumentmaker Christian Holberg Gran Olsen og Pauline Juliane Therese Dobbertin. Etter å ha blitt *cand. philos.* i 1889 studerte han plantefysiologi under Wilhelm Pfeffer i Leipzig fra 1892 til 1893. Fra 1894 var han overlærer i botanikk ved Norges landbrukshøyskole. I 1900 fikk han doktorgraden, og han ble i 1914 utnevnt til professor.

I sin forskning interesserte Cranner seg særlig for fosfatidene, fettlignende stoffer i plantecellene.

Utmerkelser
-----------

Cranner var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1910.

Litteratur
----------

* Leiv Amundsen: *Det norske Videnskaps-Akademi i Oslo 1857–1957*. Oslo: Aschehoug, 1960

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Werner Nachmann** (født 12. august 1925 i Karlsruhe, død 21. januar 1988 i Karlsruhe) var en tysk politiker (CDU). Han var i mange år formann for Zentralrat der Juden in Deutschland.

Han ble født i en jødisk familie, og emigrerte til Frankrike i 1938. I 1945 vendte han tilbake til hjemlandet, og bygget opp igjen familiens firma i Karlsruhe.

Fra 1961 til 1988 var han formann for det jødiske trossamfunnet i Karlsruhe og det øverste rådet av israelitter i Baden. I 1962 ble han medlem av Zentralrat der Juden, 1965 av dets direktorat og fra 1969 var han dets formann. Han gjorde en stor innsats for forsoning mellom jødiske og ikkejødiske tyskere.

I 1972 tilhørte han organisasjonskomitéen for de olympiske leker i München, og i 1986 fikk han Theodor-Heuss-Preis for sine fortjenester for «jødisk-tysk forsoning og det fredelige samliv mellom jøder og kristne i Tyskland».

Etter hans død i 1988 ble det oppdaget at han mellom 1981 og 1987 hadde underslått omkring 33 millioner mark, som var gitt i statlig støtte til organisasjonen han ledet. Dette har skadet hans ettermæle sterkt. Hvor pengene ble av har man ikke funnet ut, selv om hans etterfølger som leder av de tyske jødenes råd, Heinz Galinski, i flere år intensivt forsøkte å finne det ut.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 24. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000015758, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.theodor-heuss-stiftung.de, besøkt 16. juni 2018[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** Munzinger (iba)
 |
**Werner Perathoner** (født 21. september 1967 i Brixen) er en italiensk tidligere alpinist.

Han tok sin første pallplassering i verdenscupen i 1988, en overraskende tredjeplass i utforrennet i Leukerbad. Etter dette var han mye plaget med skader, og kom ikke tilbake i verdenscupen før sesongen 1992/93. På slutten av sesongen oppnådde han to andreplasser i løpet av to døgn, i utforrennene på Kvitfjell.

i super-G-rennet på Kvitfjell i mars 1995 vant han sitt første verdenscuprenn, og fulgte opp sesongen etter ved å vinne super-G-rennet i Garmisch-Partenkirchen. Han oppnådde sin siste pallplassering i mars 1998, igjen i favorittløypene på Kvitfjell.

I de store mesterskapene vant han aldri noen medalje. Han ble nummer fem i super-G under OL 1994, og nummer sju i utfor under VM 1996 i Sierra Nevada. Han la opp etter sesongen 1997/98.

Pallplasseringer i verdenscupen
-------------------------------

| Dato | Sted | Disiplin | Plassering |
| --- | --- | --- | --- |
| 23. januar 1988 | Sveits’ flagg Leukerbad | Utfor | 3 |
| 19. mars 1993 | Norges flagg Kvitfjell | Utfor | 2 |
| 20. mars 1993 | Norges flagg Kvitfjell | Utfor | 2 |
| 22. desember 1993 | Østerrikes flagg Lech | Super-G | 2 |
| 13. mars 1994 | Canadas flagg Whistler | Super-G | 3 |
| 14. januar 1995 | Østerrikes flagg Kitzbühel | Utfor | 3 |
| 10. mars 1995 | Norges flagg Kvitfjell | Super-G | 1 |
| 16. mars 1995 | Italias flagg Bormio | Super-G | 3 |
| 5. februar 1996 | Tysklands flagg Garmisch-Partenkirchen | Super-G | 1 |
| 21. februar 1997 | Tysklands flagg Garmisch-Partenkirchen | Super-G | 3 |
| 7. mars 1998 | Norges flagg Kvitfjell | Utfor | 2 |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Werner Perathoner – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Werner Perathoner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Werner Perathoner – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Werner Perathoner – ski-db.com Rediger på Wikidata
**Bedriftseier** er en angivelse av en juridisk eller fysisk person som eier en bedrift. Bedrifter kan eies av enkeltpersoner, men også av flere personer. Er det flere personer som eier bedriften omtales denne vanligvis som et selskap. De vanligste juridiske formene er enkeltmannsforetak og aksjeselskap.

Bedriftseieren administrerer og finansierer bedriften. Bedriften baseres på et konsept som vanligvis er et produkt, et utvalg av produkter eller en tjeneste som bedriften retter mot definerte grupper av kunder i definerte markeder. Bedriften utvikler et tilbud og en leveringsmåte som er egnet i sammenhengen.

Bedriftens juridiske rettigheter i et marked kan i noen tilfeller vernes til en viss grad gjennom juridiske ordninger som patenter, varemerker og kontrakter.

Bedriften har ingen eiendomsrett til markedet, men kan utvikle en markedsposisjon basert på konkurransedyktighet. Markedets respons på tilbudet er bestemmende for hva bedriften oppnår og utviklingen over tid.

Kundene vil vanligvis gjøre sine disposisjoner på grunnlag av konkurransedyktigheten til enkeltleverandører. De vil vanligvis ha interesse i det konkrete tilbudet, men kan i spesielle tilfeller også ha interesse i å gi preferanser til tilbydere som representerer en ressurs de har nytte av. Også mer indirekte grunner kan ha betydning, som kjennskap til leverandøren og lojalitetshensyn.

Se også
-------

* Virksomhet
* Selskapsformer i Norge

Eksterne lenker
---------------

* Når blir det næringsvirksomhet – Altinn (Hjelp til regelverk) Arkivert 29. oktober 2012 hos Wayback Machine.
* Statistisk sentralbyrå: Næringsliv
**Werner Knab** (født 18. desember 1908, død 15. februar 1945) var en tysk SS-offiser og diplomat. Han var stasjonert i Norge før og under andre verdenskrig, hvor han var Gestapo-sjef i krigens første år. Han var senere stasjonert i Frankrike.

Han ble medlem av NSDAP i 1933 og av SS i 1934.

Knab kom til Norge høsten 1939, offisielt som «kulturattaché», men i praksis politiattaché. Under det tyske angrepet den 9. april 1940 hjalp han Vidkun Quisling i å bløffe seg på lufta da han begikk statskupp.

Fra krigsutbruddet til høsten 1942 var Knab Gestapo-sjef i Norge med SS-Sturmbannführers grad, og han var blant annet aktiv i arrestasjonene og unntakstilstanden i forbindelsene med melkestreiken. Det var også Kneip som annonserte avsettelsen av Didrik Arup Seip som universitetets rektor i 1941.

Han returnert til Tyskland i 1943 hvor han steg til graden Obersturmbannführer. Han ble samme år tilsatt som leder for SD i Lyon i det tyskokkuperte Frankrike. På slutten av krigen beordret han massakre på sivile og motstandsfolk i Frankrike. Etter frigjøringen av Frankrike vendte han tilbake til Tyskland og RSHA. Han ble tildelt Jernkorset av første klasse den 13. januar 1945. En måned senere ble han drept i et flyangrep mens han kjørte bil på Autobahn.

Referanser
----------

1. 1 2  «Knab, Werner Arkivert 15. mars 2012 hos Wayback Machine.» i *Norsk Krigsleksikon 1940-1945*/NorgesLexi. Besøkt 31. mai 2013
2. ↑  Dahl, Hans Fredrik (1992). *Vidkun Quisling : En fører for fall*. Aschehoug. s. 86. ISBN 8257409782.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
Kalksteinsåser, grønne beitemarker og tørrmurer er typiske for Yorkshire Dales.   Immanuel Giel (2006)
**Yorkshire Dales** er et område i North og West Yorkshire i England. Deler av området er definert som nasjonalpark. Denne parken strekker seg også inn i Cumbria. 

Navneleddet *dale* (for dal) er vanlig i Yorkshire og Nord-England, men *Yorkshire Dales* er vanligvis forbeholdt dalførene nord for Wharfe. De fleste av dalene har navn etter elven som renner gjennom dem, med unntak av Wensleydale (byen Wensley, ikke elven Ure) og Arkengarthdale (dannet av Arkle Beck).

Geografi
--------

Det mest karakteristiske landskapet er grønne, høytliggende beitemarker, hvor sau og storfe gresser, delt inn av steinmurer uten mørtel. Dalene er både av 'V'- og 'U'-form, de fleste av dem gravet ut av isbreer i siste istid. Fjellet er for det meste kalkstein, med noe skifer og sandstein. 

Det finnes også en del høytliggende myrlandskap med lyngvekst, hvor det foregår omfattende rypejakt på høsten.

Nasjonalparken
--------------

Yorkshire Dales nasjonalpark vist i North Yorkshire; det grønne området utenfor kartet ligger i Cumbria
I 1954 ble 1770 km² definert som nasjonalpark. Det meste av den ligger i North Yorkshire, men siden grevskapsreformen i 1974 har deler av den tilhørt Cumbria. Mer enn 20 000 mennesker bor i parkområdet, og det er mer enn åtte millioner besøkende i året. 

Blant severdighetene i parken finner man:

* Aysgarth-fallene
* Clapham
* Cautley Spout
* Grassington
* Hawes
* Horton in Ribblesdale
* Kisdon Force i Swaledale
* Malham
* Reeth
* Sedbergh
* Settle
* Yorkshire three peaks

Dalene
------

Thornton Force, en 14 meter foss på elven Twiss. Fossen kan sees fra Ingleton Waterfalls Trail..
Dalene som regnes med til Yorkshire Dales er:

* Arkengarthdale
* Bishopdale
* Coverdale
* Dentdale
* Littondale
* Malhamdale
* Nidderdale (utenfor nasjonalparken)
* Ribblesdale
* Swaledale
* Wensleydale
* Wharfedale

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yorkshire Dales – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Nasjonalparker i Storbritannia |
| --- |
| England og Wales | Brecon Beacons **·** The Broads **·** Dartmoor **·** Exmoor **·** Lake District **·** New Forest **·** North York Moors **·** Northumberland **·** Peak District **·** Pembrokeshire Coast **·** Snowdonia **·** Yorkshire Dales **·** South Downs | Storbritannias flagg |
| Skottland | Cairngorms **·** Loch Lomond and the Trossachs |
| Nord-Irland | *Ingen nasjonalparker* **·** (Foreslått: Mournefjellene) |
| *Se også Area of Outstanding Natural Beauty* |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC
 |
**Bedin** var en Internett-tjeneste etablert i 1988 av Nærings- og handelsdepartmentet med målsetting å gjøre det enklere å starte og drive næringsvirksomhet i Norge. Fra 1. januar 2009 overtok Brønnøysundregistrenes seksjon i Narvik driftsansvaret, etter en virksomhetsoverdragelse fra stiftelsen VINN. Fra høsten 2011 ble Bedin, sammen med to andre offentlige nettsteder, samordnet og lagt inn i nettportalen Altinn. Nå finner både etablerere/gründere og næringslivsaktører kvalitetssikret og relevant informasjon om å starte og drive bedrift, i informasjonsportal-delen til Altinn Arkivert 8. januar 2014 hos Wayback Machine..

Altinn informasjonsportal har to målgrupper:

1. **Etablerere/gründere** – Man får vite alt man trenger i forbindelse med etablering av næringsvirksomhet.
2. **Bedrifter** – Man får svar på det aller meste av de mange spørsmålene som dukker opp i en bedriftshverdag: Skatt, moms, regnskap, arbeidsgiver/arbeidstaker, frister, lovendringer etc. Man får også mye nyttig informasjon som presenteres i kortform, og med lenker til kildene. I tillegg får man guider Arkivert 12. desember 2013 hos Wayback Machine. om ulike temaer.

Eksterne lenker
---------------

Altinn/Starte og drive bedrift Arkivert 8. januar 2014 hos Wayback Machine.
**Werner Korff** (født 18. desember 1911 i Berlin) var en tysk ishockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1932 i Lake Placid.

Korff vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1932 i Lake Placid. Han spilte på det tyske laget som kom på tredjeplass, bak Canada og USA, i OL-turneringen. Det var fire lag som deltok og alle lagene møttes to ganger. Tyskland tapte begge kampene til både USA og Canada med slo Polen med 2-1 og 4-1. Den fjerde olympiske turneringen i ishockey var også det sjette verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på Tysklands lag var Rudi Ball, Alfred Heinrich, Erich Herker, Gustav Jaenecke, Werner Korff, Walter Leinweber, Erich Römer, Martin Schröttle, Marquardt Slevogt og Georg Strobl. Korff spilte alle seks kampene i OL-turneringen.

OL- og VM-medaljer
------------------

* OL 1932 USAs flagg Lake Placid - Bronse Bronse i ishockey, Tysklands flagg Tyskland
* VM 1932 USAs flagg Lake Placid - Bronse Bronse i ishockey, Tysklands flagg Tyskland

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Werner Korff – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Werner Korff – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Werner Korff – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Werner Korff – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Werner Korff – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Werner Korff – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Werner Korff – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Mie-teorien**, **Lorenz–Mie-teorien** eller **Lorenz–Mie–Debye-teorien**, oppkalt etter den danske fysikeren Ludvig Lorenz, den tyske fysikeren Gustav Mie og den nederlandske fysikeren Peter Debye, beskriver lysspredningen fra en sfærisk partikkel i en plan bølge. Ludvig Lorenz og Gustav Mie var blant de første til å løse ligningene for det elektromagnetiske feltet rundt en sfærisk partikkel.

Lorenz brukte ikke Maxwells likninger under utledningen, men derimot sin egen utgave av den elektromagnetiske teorien. Til tross for dette ligger hans utgave av løsningen på spredningsproblemet tett opp mot de likningene som brukes i dag. Ved å løse Maxwells likninger for partikkelen og det omgivende mediet ved bruk av grensebetingelsene for grenseflaten mellom partikkel og medium fremkommer et uttrykk for det elektriske felt i fjernfeltet. Et generelt analytisk uttrykk for det lyset som spres av en partikkel med en gitt størrelse og brytningsindeksen i en gitt retning i forhold til det innfalne lyset, finnes ved hjelp av ligningene for det innfalne elektromagnetiske feltet, for det spredte feltet og for feltet inne i partikkelen. Er det ikke snakk om et plant innfallende felt, men for eksempel en fokusert laserstråle, skal den generelle Lorenz–Mie-teorien benyttes.

Det finnes to approksimasjoner til Lorenz–Mie-teorien. Den ene kalles Rayleigh-spredningen og gjelder for partikler med små diametere. Den andre er geometrisk optikk, som gjelder for større partikler. Ved Rayleigh-spredningen kan det elektromagnetiske feltet betraktes som en konstant over hele partikkelen. Den innfalne feltet danner en oscillerende dipol som sprer feltet i nesten alle retninger.

Litteratur
----------

* Gustav Mie: Beiträge zur Optik trüber Medien, speziell kolloidaler Metallösungen. Annalen der Physik, Vierte Folge, Band 25, 1908, No. 3, 377-445.
* Ludvig Lorenz: Lysbevaegelsen i og uden for en af plane Lysbolger belyst Kugle. Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskabs Skrifter, 6. Raekke, 6. Bind, 1890, 1, 1-62.
* Ludvig Lorenz: Sur la lumière réfléchie et réfractée par une sphère (surface) transparente. In: Œuvres scientifiques de L. Lorenz, revues et annotées par H. Valentiner. Tome Premier, Libraire Lehmann & Stage, Copenhague, 1898, p 403-529.
* C. F. Bohren, D. R. Huffmann: Absorption and scattering of light by small particles. New York, Wiley-Interscience, 1983, ISBN 0-471-29340-7.
* Thomas Wriedt: Mie theory 1908, on the mobile phone 2008. Journal of Quantitative Spectroscopy & Radiative Transfer 109 (2008), 1543–1548.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND
 |
Et utvalg av tidsskriftet *Bedre Gardsdrift*
***Bedre Gardsdrift*** er et frittstående landbrukstidsskrift utgitt av Ask media as, som holder til på Kirkenær i Hedmark.

*Bedre Gardsdrift* er utgitt siden 1981, først under navnet «K.K. Heje Driftsteknikk». Det skiftet navn i 1991. Bladet er uavhengig av organisasjoner, og redigeres etter redaktørplakaten. *Bedre Gardsdrift* utgis av fagpressebedriften Ask media AS.

*Bedre Gardsdrift* er rettet mot bonden som produsent av landbruksvarer, og konsentrerer seg om mekanisering, bygninger, praktiske løsninger og økonomi. Bladet inneholder videre uavhengige traktortester, gardsanalyser, produktnyheter, veterantraktorer, småsmart, produkt- og markedsoversikter.

Hvert år utgir *Bedre Gardsdrift* Norges mest komplette liste over priser på maskinleie og leiekjøring, og bladet publiserer også den offisielle lista over jordleiepriser.

Tidsskriftet anses å være Norges eneste regelmessig utgitte fagblad for gardbrukere, som er av noen betydning, og som ikke styres av landbrukssamvirket.

Bladet har ti utgaver hvert år, og distribueres til betalende abonnenter. Godkjent opplag i 2016 er 17 722.

*Bedre Gardsdrift* er norsk representant i juryen for Årets traktor.

*Bedre Gardsdrift* driver også nettsida www.gardsdrift.no, som oppdateres daglig med nyheter og informasjon rettet mot bladets målgruppe. Der finnes også en meget omfattende lenkesamling, samt nyttige nedlastbare dokumenter. www.gardsdrift.no har også det mest aktive diskusjonsforumet for landbruk i Norge. 
I 2008 ble *Bedre Gardsdrifts* traktoroversikt på nett lansert. Der kan man sammenlikne tekniske data og priser på alt som selges av traktorer i Norge.

Eksterne lenker
---------------

* Nettside
Werner Lesser i Oberhof i 1956.   
Foto: Deutsches Bundesarchiv
**Werner Lesser** (født 22. august 1932, død 15. januar 2005 i Brotterode) var en tysk skihopper som konkurrerte for DDR.

I OL ble han nummer 8 i Cortina d'Ampezzo i 1956 og nummer 20 i Squaw Valley i 1960. I VM ble han nummer 53 i Falun i 1954 og nummer 8 i Lahtis i 1958. Han vant skiflygingsuka i Kulm i 1956.

Hans deltok i Hoppuka fra 1955 til 1961, der hans beste plassering i enkeltrenn var 3.-plass i Oberstdorf 29. desember 1956 og i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1958. Sammenlagt i Hoppuka tok han 4.-plass i 1956/57 og 1957/58.

Han ble østtysk mester fire ganger, i 1952, 1953, 1957 og 1961.

Som idrettsutøver kalte han seg **Werner Lesser II**. Dette hadde bakgrunn i at da han var aktiv skihopper, bodde det ikke mindre enn seks personer i Brotterode med navnet Werner Lesser, som alle var aktive innen skisport. For å skille dem fra hverandre, ble de nummerert med romertall, og storhopperen ble dermed kjent som Werner Lesser II.

Skihoppanlegget i Brotterode, med storbakken Inselbergbakken og fire småbakker, fikk ved den offisielle innvielsen i 2009 navnet *Werner Lesser II Skisprung Arena*.

Referanser
----------

1. 1 2   filmportal.de, Filmportal-ID 5dcf00c276804d17845d75bdf983e5a0, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* WSV Brotterode e.V.: Werner Lesser II Skisprung Arena
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Skispringen DDR – Meisterschaften

Eksterne lenker
---------------

* (en) Werner Lesser – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Werner Lesser – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Werner Lesser – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |