recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sagavoll Folkehøgskole** er en kristen folkehøgskole som ligger i Gvarv i Midt-Telemark kommune i Telemark. Skolen er en selvstendig stiftelse; og disse organisasjonene er representert i stiftelsesstyret og skolestyret: Normisjon, Kristen idrettskontakt, Norges KFUK-KFUM og elevlaget.

Skolen tar årlig imot rundt 120 elever fordelt på spennende linjer. Sagavoll er tilknyttet Informasjonskontoret for kristne folkehøgskoler.

Skolen var Norges første kristne folkehøgskole, grunnlagt som kristelig ungdomsskole i 1893 av Asbjørn Knutsen. Knudsen ønsket å etablere en skole der man kunne lære praktiske fag, og som var for alle uansett hvilke kår de kom fra, i et kristent verdisyn. Skolens ideologi var inspirert av Nikolai Frederik Severin Grundtvigs idé om folkehøgskoler. Skolen ble opprinnelig startet i Notodden, og flyttet i 1914 til Gvarv.

Linjer og valgfag
-----------------

Sagavoll Folkehøgskole tilbyr for skoleåret 24/25 6 linjer:

* Friluftsliv Ekstremsport
* KRIK Multisport
* KRIK - Volleyball og Flyt
* Safari
* Backpacker Sør-Amerika
* Backpackrail Asia

På Sagavoll bor alle elever på internat.

Referanser
----------

1. ↑  Om skolen Arkivert 14. august 2017 hos Wayback Machine.; sagavoll.no

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Sagavoll Folkehøgskole på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Sagavoll Folkehøgskole på Instagram Rediger på Wikidata

* (no) Sagavoll Folkehøgskole på YouTube Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
Wukouenes herjingstokter
**Wokou** (kinesisk: 倭寇; pinyin: *wōkòu*; japansk: わこう *wakō*; koreansk: 왜구 *waegu*) eller **japanske pirater** var pirater som herjet langs de kinesiske og koreanske kyster mellom 12- og 1500-tallet. I den mest aktive perioden var de japanske piratene hverken japanske eller pirater. De besto da for det meste av kinesiske militssoldater, handelsmenn og smuglere, samt portugisiske sjømenn og handelsmenn. En liten andel var japanske soldater, ronin, smuglere og handelsmenn.

Den første fasen av wokouaktivitet begynte på 1200-tallet og fortsatte til andre halvdel av 1300-tallet. I denne fasen besto piratene kun av japanske pirater som opererte i Gulehavet og som i hovedsak angrep mål på den koreanske halvøya og Kina. Den andre fasen fant sted på begynnelsen av 1600-tallet. I denne perioden var wokouene av en mer blandet sammensetning og virksomheten spredte seg til havene i Øst-Asia og de store elvene, som for eksempel Yangtze.

Navnet «wokou» kommer fra *wa* eller *wo*, som sikter til Japan, og *kou*, som betyr banditt.

Et av den kinesiske keisermakts tiltak mot wokou-røveriet var hai jin-politikken, som innebar forbud mot privat sjøfartshandel. Men denne politikken ble i virkeligheten en medvirkende årsak til at sjørøveriet vedvarte, ettersom utarmede kinesere i kystområdene ikke kunne livnære seg og gikk over til røveri.

Litteratur
----------

**Primærkilder**:

* Zheng Ruohui: *Zhouhai Tubian* (籌海図編)
* 老松堂日本行録

**Sekundærlitteratur**:

* So Kwan-wai: *Japanese Piracy in Ming China During the 16th Century*. East Lansing, 1975.
* C.R. Boxer: *Piracy in the South China Sea* in *History Today*, XXX, 12 (December), s. 40-44.
* Stephen Turnbull: *Samurai. The World of the Warrior*, s. 155-157

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** NDL
 |




Portal: Korea
Sammenligning av forsenket hull (venstre) og plansenket hull (høyre).
En **forsenking** eller **forsenkning** (symbol: **⌵**) er et konisk hull skåret i et arbeidsstykke. Verktøyet som brukes til å kutte et slikt hull kalles for **forsenker**. En forsenking gjør det mulig å montere en skrue med passende forsenket skruehode slik at det er i flukt (ikke stikker ut fra overflaten). En forsenking kan også brukes til å fjerne grader (skarpe kanter) eller fliser.

Forskjellige typer forsenkere kan mates mot arbeidsstykket aksialt (nedover) eller traversalt (bortover), og bruksområdet kan derfor noen ganger overlappe med henholdsvis spiralbor og fresebor.

Typer
-----

|  |
| --- |
|  |
| Vinkel | Type |
| 60° |  |
| 82° | Amerikanske tommeskruer (UNC, UNF, etc.) |
| 90° | Metriske gjenger (internasjonal standard) |
| 100° | Britiske tommeskruer (BA, BSF, BSW etc.) Skruer til luftfart[] |
| 110° |  |
| 120° |  |
|

Se også
-------

* Plansenking
* Avfasing
* Frispor
* Brystningsflate

Referanser
----------

1. ↑  «Bokmålsordboka | Nynorskordboka». *ordbok.uib.no*. Besøkt 29. november 2020.
2. ↑  «Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 29. november 2020.
**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. *(21. januar 2021)*
**Saunahuset Hercules** (eller bare **Hercules sauna**) er Norges eneste homosauna. Den har tilhold i Storgata 41 i Oslo. Fra åpningen i 1984 har stedet hatt tilhold ved 3 forskjellige adresser, men fra begynnelsen av 2000-tallet har stedet vært lokalisert på dagens adresse. Frem til omkring 2009 var det 2 homosaunaer i Oslo. Det har også vært et lignende etablissement i Bergen.

Konseptet har til tider vært svært kontroversielt, med medieoppslag og advarsler fra Folkehelseinstituttet. Det er mange som har blitt hiv-smittet på saunaen gjennom årene og visse krefter har forsøkt å få stedet stengt, uten å lykkes.

NRK har gjennom årene laget flere nyhetssaker og reportasjer fra saunaen. Fra 2012 har det blitt registrert en markant og bekymringsfull økning av gonoré-tilfeller (herunder også et stigende antall multiresistent gonoré) blant menn som har sex med menn i Norge, og spesielt i hovedstadsområdet. Dette er en utvikling som har skjedd parallelt med at hiv-situasjonen er i ferd med å komme under kontroll her til lands, og kan skyldes at folk er blitt mindre flinke til å bruke kondom. Det pågår for tiden en diskusjon hvorvidt saunaen kan tilskrives deler av skylden for denne økningen eller om den skyldes andre faktorer.

Stedet har sin egen fanskare, bestående av stamgjester og tilreisende. Eierne er Arne Kristian Lorentzen og Lars Øen.

Fra februar 2022 Hercules er permanent sengt.

Referanser
----------

1. ↑  «Mann (30) jobbet doble vakter i sex-sauna». *www.ba.no* **(norsk)**. 26. juni 2013. Besøkt 18. august 2019.
2. ↑  «Folkehelsa slår alarm: HIV-bølge etter saunasex». *www.vg.no*. Besøkt 18. august 2019.
3. ↑  Veum, Eirik (20. juni 2008). «HIV-smitte sprer seg på sex-klubber». *NRK*. Besøkt 18. august 2019.
4. ↑  «Steng saunaklubbene!». *Klassekampen*. Besøkt 18. august 2019.
5. ↑  «Hiv-jegeren». *NRK P3* **(norsk)**. Besøkt 18. august 2019.
6. ↑  «Gonoré-statistikk fra FHI». Arkivert fra originalen 18. august 2019.
7. ↑  Elnæs, Caroline Ugelstad (9. februar 2022). «Norges eldste og eneste homosauna kaster inn håndkleet». *blikk.no*. Besøkt 7. april 2022.
**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. Angitt grunn: *Fremgår ikke uavhengige omtaler som viser relevans. Ikke angitt plateselskap for utgivelsene.* *(6. februar 2024)*

**Christiania Kammerkor** er et kammerkor med base i Oslo. Koret ble startet i 1972 av Helge Birkeland, under navnet *Con Spirito*.

Koret besto (per 2024) av rundt 20 ensemblesangere fra Oslo-området.

Repertoaret spenner fra tidligmusikk til samtidsmusikk, med innslag av folketoner. Det har holdt urfremføringer og norgespremierer på flere bestillingsverk og -arrangementer av blant andre Kjell Habbestad, Andrew Smith, Bjørn Morten Christophersen og Frank Havrøy.

Diskografi
----------

* *Franske Stemninger* (som Con Spirito)
* *Tysk korkunst* (som Con Spirito)
* *Den fagraste rosa - toner for advent og jul* (som Con Spirito)

Referanser
----------

1. 1 2   www.christianiakammerkor.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  «Christiania Kammerkor». *Christiania Kammerkor* **(norsk)**. Besøkt 3. januar 2024.
3. ↑  «Franske stemninger (1994)». *www.nb.no*. Besøkt 8. februar 2024.
4. ↑  «Tysk korkunst (1996)». *www.nb.no*. Besøkt 8. februar 2024.
5. ↑  «Den fagraste rosa - Toner for advent og jul (2001)». *www.nb.no*. Besøkt 8. februar 2024.
**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. Angitt grunn: *Forfatter mangler oppføring. Bøker er ikke generelt relevante. Bør styrkes med flere anmeldelser i betydelig media.* *(4. mars 2024)*

***Tinderella*** er en roman av Heidi Nathalie Hovland. Romanen ble utgitt 22. februar 2017. Hovland har bare skrevet denne boken. Forfatteren har valgt seg selv som utgangspunktet med beskrivelsen av hovedpersonen og hendelsene vi møter i boka. 

Romanen handler stort sett om dagens generasjon, hvor mange ungdommer bruker mye tid på Tinder for å finne «den perfekte». Dette gjorde forfatteren også i 2014. Heidi hadde matchet med en ung mann på Tinder, etter en stund avtalte de å møtes hjemme hos hun. Hun hadde sminket seg, tent lys, kjøpt inn mat, hun ventet og ventet med det dukket aldri noen opp. Dette var insprasjonen hennes til å skrive en bok om lignende situasjoner, om alle drittsekkene man møter på Tinder.

Handling
--------

I boken Tinderella møter vi på hovedpersonen med navnet Sofie, hun er en 19 år gammel jente som er på jakt etter en kjæreste. Hun hadde tidligere vært i et forhold og lengtet tilbake til det. Hun bestemte seg for å lage en Tinder-profil. Denne appen brukte hun mye tid på, hun ville finne en jevnaldrende som er kjekk, som helst har bakoversleik og foreldre som eier en hytte. Hun endte opp med å møte den ene gutten etter den andre. Boken består for det meste av at Sofie snakker med disse guttene fra Tinder og møter dem. Det ender like dårlig gjennom hele boka. Hun finner aldri noe kjæreste, for guttene dukker enten ikke opp eller så møter de hun bare for tilfeldig sex. I slutten av boka matcher Sofie med en gutt med navnet Endre. De snakker lenge, ender opp med å møtes. Alt kjentes fint ut. Sofie inviterte Endre hjem til seg på bursdagen sin etter de hadde truffet hverandre en del ganger tidligere. Han kom med masse gaver og Sofie kom med det store spørsmålet, nemlig spørsmålet om at de er kjærester. Etter litt tid ignorer Endre Sofie, hun klarte ikke helt å forstå hva som foregikk, de hadde jo akkurat blitt kjærester. Hun forsøkte å ringe han mange ganger, det resulterte i at hun ble veldig sint. Til slutt ringte Endre opp igjen. Da kom beskjeden hun hadde fryktet mest, hun ble fortalt at de ikke funker helt sammen, til slutt sa han at han hadde startet å snakke med noen andre. Konklusjonen er at Sofie fant aldri kjærligheten gjennom Tinder.

Kilder
------

* Dagbladet.no (1. mars 2017) «Jeg møtte gutter som bare var på Tinder for sex. Hvis noen ber deg om å komme hjem og se film, styr unna.»
* Norli.no *Tinderella*
* Hovland, H. (2017) *Tinderella*, Juritzen forlag
**Tiffany Yellow-diamanten** er en av de største *fancy yellow*-diamanter. Den veide 287,42 karat (57,484 g) som rådiamant da den ble funnet i 1878 i Kimberley mine i Sør-Afrika, og ble slipt til en *cushion shape* av 128,54 karat (25,708 g) med 90 fasetter – 32 mer enn en tradisjonell rund briljant – for å få frem dens briljans. 

Diamanten ble funnet i Sør-Afrika i 1877. Stenen ble kjøpt av New York-gullsmeden Charles Tiffany. Hans gemolog, George Frederick Kunz, studerte edelstenen i et år før han begynte å slipe den. Han slipte den fra 287 karat (57,5 g) til sin nåværende størrelse. Slipingen ble gjort i Paris da Kunz var 23 år gammel. Den ble montert av Jean Schlumberger.

Edelstenen var på lån fra Tiffany & Co. til Smithsonian National Museum of Natural History i Washington D.C. og var utstilt inntil 23. september 2007. 

Diamanten er båret av bare tre kvinner. I 1957 ble den båret av Sheldon Whitehouse på Tiffany Ballet i Newport i Rhode Island, montert for anledningen i et halskjede av hvite diamanter. Den ble senere båret av Audrey Hepburn i 1961 og av Lady Gaga i 2019.[]

Referanser
----------

1. ↑  "The Tiffany Yellow", *Famous Diamonds*,
2. ↑  «Modernsilver.com: *Bejewelled by TIFFANY*». Arkivert fra originalen 3. juli 2009. Besøkt 18. november 2008.
Må ikke forveksles med Morten Gamst Pedersen.

**Morten Pedersen** (født 12. april 1972) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han spilt for en rekke klubber i Norge og Europa, den siste klubben han spilte i var Tromsø IL. Fra 2008 til og med 2010 var han trener for Tromsdalen Fotball. Deretter ble han toppspillerutvikler i TIL og var blant annet trener for NTG-fotball i Tromsø.

Pedersen (som gjerne kalles «MP») startet karrieren i Storsteinnes IL på 80-tallet. I 1990 gikk han til Brøndby IF, klubben ble da trent av Morten Olsen. I 1992 ble han kjøpt av Tromsø IL, hvor han etablerte seg som venstrekant/venstreback. Etter det kjøpte Brann ham i mars 1996, og der spilte han seg til fast på laget som spilte mot Liverpool og PSV Eindhoven i Cupvinnercupen. Deretter bar det til tysk Bundesliga og Borussia Mönchengladbach i 1997/98-sesongen, her Pedersen gjorde en bra sesong. Rosenborg kjøpte ham året etter, da han ble sett på som den ideelle erstatter for André Bergdølmo, og han fikk spille fast under Trond Sollied. Da det ble mindre spilletid etter at Nils Arne Eggen kom tilbake, dro han på lån til VIF. Året etter kjøpte Trond Sollied han til den belgiske toppklubben AA Gent, der han fikk spille fast på et lag som gjorde det svært godt i serien og Pedersen ble en verdifull spiller. 

Så bestemte «MP» seg for en retur til norsk fotball, og signerte for Tromsø IL i 2003. Han var en viktig spiller i den forrykende vårsesongen i 2005.

Den 27. august 2007 kunngjorde Pedersen at han la opp som fotballspiller. Grunnen var en nakkeskade han pådro seg i kampen mot Start i den 25. serierunden 2006.

Pedersen står oppført med 201 tippeligakamper og har skåret 14 tippeligamål. Samt 15 U21 landskamper og ett mål. Han var i landslagsdiskusjon flere ganger på slutten av 90-tallet.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 26290, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  bt.no Ferdig i TUIL Arkivert 26. november 2010 hos Wayback Machine.
3. ↑  itromso.no "MP" blir toppspillerutvikler

Eksterne lenker
---------------

* (en) Morten Pedersen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Morten Pedersen – Transfermarkt (manager) Rediger på Wikidata

* (en) Morten Pedersen – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (de) Morten Pedersen – fussballdaten.de Rediger på Wikidata

* (no) Morten Pedersen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Morten Pedersen – FBref Rediger på Wikidata

Portal: Tromsø

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Joseph Moiba** (født 8. april 1971) var sogneprest i Oppdal. Han er opprinnelig fra Sierra Leone og er utdannet fra Sierra Leone Theological Hall i Freetown, hvor han fikk sitt *Higher Certificate of Proficiency in Pastoral Studies* (HCPS) i 1997. 

Joseph Moiba kom til Norge i 1999, og tok en cand.mag.-grad og deretter en mastergrad i kristendom ved NTNU. Han er dessuten cand.teol. fra Universitetet i Oslo. 2. pinsedag 2006 tiltrådte han som sogneprest i Oppdal og ble med det historisk som den første faste ansatte sogneprest med afrikansk bakgrunn i Norge. Han har PhD fra Storbritannia fra University of Wales Trinity Saint David, og har åpnet en høyskole som heter Bo Community College i sitt hjemland. Han har også jobbet som Associte Vice president for Research ved Cuttington Universitet i Liberia og jobber nå som Lecturer ved United Methodist University i Freetown. Dr Joseph Moiba er også Suprintendent Minister og Synod Secretary for Bo/Kenema district for Metodist kirken i Sierra Leone. 

Hans Tese for Dotorgraden er «RELIGION AND PEACEMAKING IN SIERRA LEONE» som nå er publisert. Han har skrevet mye for eksampel: 

* The Son of Man Again: The Two Main School of Thought and Their use of Source to defend Their positions;
* Conflict and peace in Sierra Leone, the Role of the Council of Churches and the Inter Religious Council;
* The Moiba Guide to Writing and Publishing for Academic work;
* Religion as a peacemaking resource,
* etc

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel om Moiba i VG, «Høvdingsønn - Røkkes nye prest»
* Artikkel ved innsettelsen i Adresseavisen «Afrikansk sogneprest vigslet» Arkivert 28. januar 2007 hos Wayback Machine.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

Canton- og Enderburyøyenes beliggenhet i Stillehavet.
**Canton- og Enderburyøyene** består av atollene Canton og Enderbury i den nordøstlige delen av Phoenixøyene, rundt 3 000 km sør for Hawaii i det sentrale Stillehavet. Øyene var strategisk viktig for sjøfart og luftfart mellom Amerika og Filippinene og Australia, og ble gjort krav på av både Storbritannia og USA. Fra 1939 til 1979 danna de et anglo-amerikansk kondominium. Dette gjaldt kun Canton- og Enderburyøyene; resten av Phoenixøyene ble kontrollert av Storbritannia, til tross for at de også ble gjort krav på av USA, fram til 1979.

USA og Storbritannia overga i 1979 kontrollen over øyene til den nye selvstendige staten Kiribati. I dag er øyene del av den administrative øygruppa Phoenixøyene i Kiribati.

Fra 1974 til 1984 var Canton- og Enderburyøyene offisielt tildelt ISO 3166-1 alfa-2-koden CT.

Se også
-------

* Kantonøya
* Enderbury
**Peter Vogt Ottesen** (født 28. februar 1820 på Lilleborg i Aker, død 31. juli 1916) var en norsk jurist, politiker. og høyesterettsdommer. Han var sønn av Peter Martin Ottesen og Inger Andrea Riis (1792-1863)

I 1854 giftet han seg med Regine Amalie Gulbranson (født 1. januar 1830, død 1. april 1876), datter av grosserer Hans Gulbranson. Deres datter, Helena Andrea Ottesen (30.11.1861–6.5.1906) giftet seg den 6.11.1884 med redaksjonssekretær, senere Sjefsredaktør i Morgenbladet, Nils Vogt (30.11.1861–6.5.1906)

I 1840-1860 årene Peter Vogt Petersen en del av kjernegruppen i det konservative høyre-miljø rundt Carl August Gulbranson, og han engasjerte seg aktivt gjennom avisartikler i Morgenbladet, blant annet til fordel for innføringen av et konstitusjonelt tokammer.

I 1858 ble Per Vogt Ottesen byfogd i Sandefjord. I 1864 ble han sorenskriver ved Guldal. Han ble deretter overrettssakfører i Christiania i 1874, og medlem av Høyesterett i 1877. 

Som medlem av Høyesterett satt han i riksrettens dommerkollegium over Statsminister C. A Selmer i 1883/1884.

I 1929 fikk Peter Vogt Ottesen en gate oppkalt etter seg i Sandefjord.

Peter Vogt Ottesen og Regine Amalie Gulbranson er stedet til hvile på Vår Frelsers Gravlund.

Referanser
----------

1. ↑   www.begravdeioslo.no, besøkt 1. oktober 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Seip, Anne-Lise (1973). *Tokammerhøyre foran forfatningskampen*. Oslo: Universitetsforlaget. s. 149. «I februar 1874 hadde Morgenbladet en artikkelserie som het "Om det konservative standpunkt"...»
3. ↑  «Byfogd Ottesens gate». Lokalhuistoriewiki.no. Besøkt 7.4.2024. «Byfogd Ottesens gate i Sandefjord går vestover fra Hystadveien til Kathrineborggata ved Ekeberg gravlund og er 117 meter lang.

Gata er oppkalt etter Sandefjords første byfogd, Peter Vogt Ottesen (1820–1916). Da gata ble navnsatt av bystyret i 1929, valgte man å sløyfe tittelen for å gjøre navnet enklere, så det ble Ottesens gate. I 1947 hadde man kommet på andre tanker, og det ble vedtatt å føye tittelen til.»  linjeskift-tegn i `|sitat=` på plass 127 (hjelp)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** WikiTree
 |
**Besteforeldre** er far og mor til ens egen far eller mor; henholdsvis bestefar eller bestemor. 

Faren og moren til en persons far er henholdsvis farfar og farmor. Faren og moren til en persons mor er henholdsvis morfar og mormor. En person har fire besteforeldre, biologisk sett, men nye familiekonstellasjoner og gjengifte kan lett utvide antallet.

Et barnebarn er et barn av et av ens egne barn, f.eks. sønnesønn, sønnedatter, dattersønn og datterdatter.

Oldeforeldre
------------

Oldeforeldre er foreldrene til en persons besteforeldre; henholdsvis oldefar og ~~V~~oldemor~~t drepte Harry Potters mor og far~~. En person har åtte oldeforeldre.

Tippoldeforeldre er foreldrene til en persons oldeforeldre, henholdsvis tippoldefar og tippoldemor. En person har 16 tippoldeforeldre.

Et oldebarn er et barnebarn av et av ens egne barn.

Se også
-------

* Mormor
* Ane
* Familie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC **·** BNE **·** BBC Things
 |
**Knut Ørvig** (født 8. mai 1924, død 31. mars 2016) var en norsk skuespiller. Ørvig blir regnet som en av pionerene i Riksteatret hvor han arbeidet i nærmere 30 år.

Ørvig var fra Moss og var elev ved Nationaltheatrets elevskole i to år fra 1947 til 1949.
Han debuterte på Nationaltheatret i 1947 i Shakespeares Julius Cæsar.
Han arbeidet ved Komediateatret i Bergen fra 1949 til 1952.
Han var ansatt sammenhengende ved Riksteatret fra 1952 til 1972 og fra 1983 til 1994.
I perioden 1973-1983 var han skuespiller og turnéleder ved Teatret Vårt i Molde.

Ørvig har blant annet spilt både Jakob Skomaker i Jeppe på Bjerget, Skomaker Fingalsen i Det lykkelige valg, Mikkel Borgen i Ordet, Baloo i Mowgli og tittelrollen i Ole Brumm samt hatt flere filmroller.
Noen av hans siste roller var som Polonius i Hamlet (1986), Kraler i Anne Franks dagbok (1987) og Forfatteren i Finnes det tigre i Kongo (1988).

Ørvigs mange år ved Riksteateret kunne innebære et dramatisk turneliv og han fortalte til Romsdals Folkeblad i 1991: 

*«En gang vi var på vei til Nord-Norge, skjedde det en heller dramatisk episode med bussen som fraktet alt av kulisser og kostymer. Det var tre mann med i bilen, og heldigvis var alle ute da sjåføren skiftet kjettinger. Plutselig tar vinden bilen og 'kaster' den utenfor veien og 300 meter lenger nede blir den knust til pinneved sammen med utstyr for 100 000 kroner. Ved et mirakel klarte alle tre å klamre seg fast til steiner på kanten av stupet og unnslapp døden. På tross av dette ble bare en forestilling avlyst, vi spilte først i privatklær, helt til vi fikk nye kostymer tilsendt.»*
Knut Ørvig var en allsidig og energisk skuespiller og ingen dramatisk sjanger var fremmed for ham.

Knut Ørvig var gift med skuespilleren Ada Hjersing Ørvig (1926-1991) som han traff på Komedieteatret i Bergen.

Filmografi
----------

* 1987: Is-slottet *... En eldre mann*
* 1987: Carl Lange *... Eldre mann*
* 1985: Alma *... Fangevokter*
* 1985: Orions belte *... Russian Consul*
* 1979: Kjærleikens ferjereiser *... Olver Kretsen*
* 1974: Bortreist på ubestemt tid *... Butikkekspeditør*
* 1968: Bare et liv – Historien om Fridtjof Nansen *... Hjalmar Johansen*

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ellen Horn (11.04.2011). «Knut Ørvig». *Aftenposten* **(norsk)**. Nekrolog: 13.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Bent Kvalvik (11.04.2011). «Knut Ørvig». *Aftenposten* **(norsk)**. Nekrolog: 13.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Knut Ørvig på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Knut Ørvig hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Knut Ørvig hos Sceneweb Rediger på Wikidata
**Ulrik Vilhelm Koren** (født 22. desember 1826 i Bergen, død 19. desember 1910 i Iowa, USA) var en norskfødt prest som blant norsk-amerikanere i Iowa var kjent som «pa­tri­arch of Nor­we­gian-Amer­i­can Lu­ther­ans».

Han var sønn av skipskaptein Paul Skonevik Stub Koren (1794–1842) og Henriette Christiane Rulffs (1794–1871). Etter farens død på Haiti i 1842[] bodde Ulrik hos han onkel Laurentius Stub Koren (1804–1892) på Selje.

Han ble cand.theol. 1852 Det Kongelige Frederiks Universitet i Kristiania. I 1853 giftet han seg med Else Elisabeth Hysing, Hennes far var rektor Hysing ved den høyere skole Larvik. Else Elisabeth Hysing (1832–1918) var Ulrik Vilhelms tremenning på sin fars side og firemenning på sin mors side. Ulrik ble kalt til USA for å være prest i Winneshiek County, og var blant de første lutherske vest for Mississippi. Else Elisabeth skrev dagbok og brev som i engelsk oversettelse kom som boka *The Diary of Elisabeth Koren, 1853-1855* om reisen fra Larvik til Washington Prairie og livet i det lille tømmerhuset sammen med familien Egge. Tømmerhuset , *Egge-Koren house*, er utstilt i Vesterheim, det norsk-amerikanske museet i byen Decorah, Iowa.

Ulrik Vilhelm ble i 1855 sekretær for *Synod of the Norwegian Evangelical Lutheran Church in America* (etablert 1853), endog president fra 1894 til sin død i 1910. Han var med på å samle inn penger til det lutherske Luther College Decorah. Det ble åpnet i 1861 og var det første høyere lærested opprettet av norsk-amerikanere. Her finner man *Koren Building* fra 1921 der man frem til 1969 hadde *Koren Library*. Senere var han med på å starte Luther Seminary i St. Paul. Han tok i 1903 en teologisk doktorgrad (*doctorate of divinity*) fra Concordia Theological Seminary, St. Louis, Missouri. Han mottok en St. Olavs Orden.

Sønnen William Koren (1864–1937) ble språkprofessor. Han mottok i 1882 sin bachelorgrad fra nettopp Luther College der han også underviste og tok en mastergrad i 1892. Fra 1901 til 1933 var han professor ved Princeton University.

Musikk han laget
----------------

* *Al Verden nuraabe for Herren med Fryd*

Se også
-------

* Koren (slekta)

Referanser
----------

1. 1 2   The Biographical Dictionary of Iowa, Biographical Dictionary of Iowa ID 213, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som U. V. Koren, SNAC Ark-ID w6vx24f4, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Ulrik Vilhelm Koren Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. fra cyberhymnal.org, et sted for hymner på nett.
4. ↑  Øyvind T. Gulliksen, *Ulrik Vilhelm Koren* i Store norske leksikon.
5. ↑  *Obituary* i Princeton Alumni Weekly.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Wikistrinda **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** Hymnary
 |
**Joel Courtney** (født 31. januar 1996 i Monterey, California) er en amerikansk skuespiller.

Tidlig liv
----------

Courtney vokste opp i Moscow i Idaho, hvor begge foreldrene er lærere på en privatskole i byen. Han har tre eldre søsken, to brødre ved navn Caleb og Josh, samt søsteren Chantelle (som er den aller eldste i søskenflokken).

Karriere
--------

Courtney kom inn i skuespillerlivet via sin bror, som bodde i Los Angeles og satset på en skuespillerkarriere. Da Joel var 14 var han med broren på en skuespillertime, og han likte det så godt at han bestemte seg for å gi det en sjanse selv. Han gikk på opptaksprøve for en reklamefilm og håpet med det å tjene 100 dollar.

En castingagent rådet ham imidlertid til å gå på en opptaksprøve for en topphemmelig J.J. Abrams-film. Dette viste seg å være *Super 8*. Courtney fikk hovedrollen som Joe Lamb, filmen ble en kjempesuksess og han fikk sitt gjennombrudd i sin aller første film.

I 2013 spiller han Tom Sawyer i en ny versjon av eventyret om *Tom Sawyer & Huckleberry Finn*, romanklassikeren av Mark Twain. Jake T. Austin spiller Huckleberry Finn. Han spiller tvillingbroren til Isabelle Fuhrman i *The Between* i 2012. Han har også fått en viktig rolle i skrekkfilmen *Mercy* med blant andre Chandler Riggs og Dylan McDermott. Denne filmen er basert på en novelle av Stephen King. I tillegg spiller han i *Dear Eleanor* (2014), der han igjen spiller mot Isabelle Fuhrman. Jessica Alba og Luke Wilson er andre som er med i filmen. I 2018 spiller han Lee Flynn, en av hovedrollene, i den romantiske komedien *The Kissing Booth*.

Filmografi
----------

### Filmer

* 2011 : *Super 8* – Joseph "Joe" Lamb
* 2013 : *The Between* – Nick Madsen
* 2014 : *Sins of Our Youth* – David
* 2014 : *Mercy* – Buddy Bruckner
* 2015 : *Tom Sawyer & Huckleberry Finn* – Tom Sawyer
* 2016 : *Dear Eleanor* – Billy Hobgood
* 2016 : *Replicate* – Zach Henderson
* 2016 : *The River Thief* – Diz
* 2016 : *Don't Let Me Go* – Nick Madsen
* 2017 : *F\*&% the Prom* – Cole
* 2018 : *The Kissing Booth* – Lee Flynn

### Fjernsyn

* 2011 : *R.L. Stine's The Haunting Hour* – John Westmore
* 2012 : *Rogue* – Griffin Jones
* 2015 : *The Messengers* – Peter Moore
* 2016 : *Agents of S.H.I.E.L.D.* – Nathaniel Ma

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Joel Courtney – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Joel Courtney på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Joel Courtney hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) Joel Courtney i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Joel Courtney på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Joel Courtney på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Joel Courtney på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Joel Courtney på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Joel Courtney hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Joel Courtney hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Joel Courtney hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
**Odvar Omland** (født 1923) er en norsk tidligere kommunal tjenestemann og politiker (KrF).

Han er født i Skien. Fra 1945 til 1956 var han lensmannsfullmektig og konstituert lensmann i Sauherad. Senere arbeidet han som kommunekontorsjef i Gol og i Trysil, rådmann i Kragerø og direktør ved Kongsberg sykehus. De siste 17 årene i yrkeslivet var han i Drammen kommune, der han var kontorsjef hos sosialrådmannen, sosialrådmann og til sist kommunaldirektør.

Omland var politisk aktiv i Kristelig Folkeparti, og satt tre perioder i Asker kommunestyre. Han var varaordfører i perioden 1992–1995, og fungerte som ordfører sammenhengende omtrent ett halvt år denne perioden. Omland var andre vara for KrF på Stortinget for Akershus 1977–1981, og har også vært leder av Asker KrF og Akershus KrF.

Ved siden av de politiske vervene har Omland også deltatt i det kristne organisasjonslivet, blant annet som leder i Oslo Indremisjonskrets og som formann i Landsrådet for Kirkens Mannsarbeid.

Referanser
----------

1. 1 2  «80 år». *Dagsavisen*, 18. juli 2003.
2. ↑  «Odvar Omland». Stortinget.no. Besøkt 1. april 2024.
3. ↑  «90 år». *Dagsavisen*, 18. juli 2013.
4. ↑  «80 år», *Aftenposten*, 18. juli 2003.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Huzhou i Zhejiang
**Huzhou** (kinesisk: 湖州市; pinyin: *Húzhōu*) er en by på prefekturnivå med ca. 2,56 millioner.innbyggere (2002) i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Den ligger helt nord i Zhenjiang, og passeres av elva Xitiao som like nedenfor munner ut i den store innsjøen Tai Hu i Yangtze-deltaet.

Administrative enheter
----------------------

Huzhou består av to bydistrikter og tre fylker:

* Bydistriktet Wuxing (吴兴区 *Wúxīng Qū*),
* Bydistriktet Nanxun (南浔区 *Nánxún Qū*),
* Fylket Changxing (长兴县 *Chángxīng Xiàn*),
* Fylket Deqing (德清县 *Déqīng Xiàn*),
* Fylket Anji (安吉县 *Ānjí Xiàn*).

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 104 løper gjennom prefekturet. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.

Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper også gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Det gamle bydistriktet Nanhuis område
**Nanhui** (kinesisk: 南汇区, pinyin: *Nánhuì Qū*) var et fylke og fra 2001 et bydistrikt utenfor bykjernen i byprovinsen Shanghai i Folkerepublikken Kina. Det hadde 699 119 innbyggere i 2003 på et areal på 687,66 km² (1 017 pr km²).

I mai 2009 opphørte Nanhui som eget bydistrikt idet det da ble innlemmet i bydistriktet Pudong. Nanhui var byprovinsens østligste distrikt, med kyst mot Østkinahavet, med Yangtze-elvens ytre utløp i nordøst/øst og Hangzhoubukten i sør.

Monument for T-7M sonderakett, som ble skutt opp fra Nanhui.
Kinas første T-7M sonderakett ble skutt opp herfra den 19. februar 1960. Der arrangeres hvert år fra mars til april en stor ferskenblomstringfestival (桃花节) i Nanhui. Det er også en kjent safaripark her, etablert av Shanghai byregjering i 1995. Den kommunistiske politiker Zhang Wentian (1900-1976), en av de 28 bolsjeviker kom fra Nanhui, og hans hjem betraktes som en severdighet.

Referanser
----------

1. ↑  *Sohu IT*. 17. juni 2009 .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Dovas Zaunius** (født 19. juni 1892 i Øst-Preussen i keidersømmet Tyskland, død 22. februar 1940) var en litauisk advokat, politiker og diplomat som fungerte som ambassadør til Sveits fra 1925 til 1927 og litauisk utenriksminister fra 1929 til 1934.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Dovas Zaunius ble født i Øst-Preussen som den yngste sønnen til Dovas Zaunius (senior) som var en politisk og offentlig skikkelse i Litauen. I 1911 ble han uteksaminert fra gymnasiet i Tilsit, derfra fortsatte han med å studere jus ved Universitetet i München. I 1917 forsvarte Zaunius sin doktorgradsavhandling i strafferett og sivilrett ved Universitetet i Königsberg.

I løpet av studiene ble Zaunius med i de litauiske konservative valgforeningene ledet av faren Dovas Zaunius.

Under første verdenskrig tjenestegjorde han i den tyske hær.

### Mellom krigene

og etter den tyske kapitulasjonen ble han invitert til å arbeide i det litauiske utenriksdepartement som kvalifisert advokat. Fra 1919 til 1920 fungerte han som fungerende direktør for politisk avdeling. I 1920 ble han utnevnt til tillitsmann for litauiske anliggender i Latvia og Estland.

Zaunius begynte sin diplomatiske karriere etter at han ble utnevnt til ekstraordinær sendemann og ministerfullmektig for Litauen til Tsjekkoslovakia og Romania (1924–1925). I 1925 ble han gjort til utsending til Sveits og fast representant for Litauen til Folkeforbundet. I 1927, etter avviklingen av den litauiske representasjon ved Folkeforbundet, vendte han tilbake til Litauen og ble utnevnt til generalsekretær for utenriksdepartementet og sendemann til Tsjekkoslovakia.

8. november 1929 ble Zaunius litauisk utenriksminister i statsminister Juozas Tūbelis' regjeringskabinett. I løpet av hans embetsperiode oppnådde litauiske diplomater en viss suksess ved **Permanent Court of International Justice** i saker mot Den andre polske republikk (angående jernbanetrafikk på Libau-Romny Railway) og Weimarrepublikken (angående avskjedigelsen av Otto Böttcher, president for direktoratet for Memelstripen). Zaunius gjorde også fremskritt med å danne den baltiske ententen.

I 1934–1936 virket han ved statsrådet i Litauen, og hjalp til med å utferdige forskjellige avtaler med utlandet. Etter å ha forlatt statsrådet i 1936, ble Zaunius styreleder for Litauens Bank (1936–1940) og formann for valutakommisjonen. Zaunius deltok også i aktiviteter i den litauiske skytterunion, *Union for Liberation of Vilnius* og *Litauens speiderforbund]]*.

Zaunis arbeidet for Litauens Bank til sin død i 1940. 

Han ble gravlagt på *Kaunas' evangeliske gravlund* (Ramybėparken).
*Se pekerside for flere forekomster av Helgesens gate.*
**Helgesens gate** (1–83, 8–96) er ei gate i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Fossveien like ved Akerselva til parken rundt Tøyenbadet. Den har navn etter oberst Hans Helgesen. Gata består i stor grad av boliggårder.

Fra Fossveien til Toftes gate
-----------------------------

Helgesens gate starter tilsynelatende ved Kubaparken ved Akerselva, men det første kvartalet heter Bergverksgata. De påfølgende kvartalene inneholder i all hovedsak leiegårder fra rundt 1890-tallet. Nummer 12 og 14 er et stort kompleks med bygninger inne i kvartalet. Her hadde opprinnelig Oslo Samvirkelag sitt hovedkontor. Det var også pølsemakeri i anlegget. 

Nr 10–24 (like nummer) tilhører det særskilte verneområdet Birkelunden kulturmiljø.

Ved Thorvald Meyers gate krysses trikkelinja over Grünerløkka. Her (i nr 18) lå Sultan grønnsakhandel, nå er det en kaffekjede.

I nr 21 har Norges Kommunistiske Parti kontorer.

Langs Sofienbergparken
----------------------

Nå følger et langt stykke der Sofienbergparken (med Sofienberg kirke og Sofienberg videregående skole) utgjør høyre side. På venstre side ligger først noen kvartaler dominert av eldre boliggårder i tre–fire etasjer og noe småindustri.

Fra om lag 1900 lå Christiania Dørvrider- og Laasefabrik i bakgården (nå revet) til nr 30. Et minne om fabrikken er et nøkkelhullforma vindu i forgårdens første etasje. I nr 44 lå fra 1897 Rodeløkkens apotek (tidligere navn Flora apotek).

På tomta til nr 52 ligger nå en del av Karlstadgata borettslag, et nybygg fra 1984 tegna av arkitektene Narud-Stokke-Wiig. 

Nr 60 er Rodeløkka trygdebolig. Nr 62 er Sofienbergsenteret (sykehjem) og Engelsborg eldresenter, begge drevet av Kirkens bymisjon. 

Nr 64 er Sofienberg menighetshus, som tidligere var barneasyl (oppført 1907, arkitekt Halfdan Berle).

Fra Trondheimsveien
-------------------

Videre passerer Helgesens gate en rekke teglsteins boligblokker. Nr 78 var den første blokka som blei bygd i Oslo etter andre verdenskrig (Obos 1946, arkitekt Jens Selmer). Denne og flere andre bygninger er gode eksempler på tidas sosiale boligbygging – med plantegninger basert på en stor boligundersøkelse som Selskabet for Oslo Byes Vel gjennomførte under krigen. Blokka har fasade mot Finnmarkgata, og den var første ledd i virkeliggjøringa av en reguleringsplan som gjorde den gata til en del av ei ringgate i indre Oslo. Etter hvert blei det bygd flere tilsvarende parallelle blokker. Nr 79 er tegna av Knut Knutsen (Obos 1952).

Helgesens gate ender opp inne i parkanlegget nord for Tøyenbadet, som har adresse nr 90.

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Helgesens gate». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 240. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Helgesens gate, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
***Gylne Ungdom*** er en norsk film fra 1956

Handling
--------

Gymnasiasten Tom Polden har det ikke lett hjemme. Moren lever i minnene om sin mann, advokat Ernst Polden. Det går dårlig med hattebutikken hennes, og økonomien er skral. Tom får hele tiden høre om den storartede faren, og det treffer han derfor som et slag da han en dag får høre at faren i sin tid skjøt seg fordi han hadde underslått et betydelig pengebeløp. Samtidig trues moren med utkastelse fra leiligheten fordi hun skylder husleie for flere måneder. I sin fortvilelse finner Tom den desperate utvei å gjøre innbrudd i kolonialbutikken for å skaffe penger. Fra nå av snører nettet seg sammen om han. En kynisk unggutt får Tom i sin makt, og imot sin vilje tvinges han med på plyndring, hyttetyverier og frekke innbrudd. Men Toms lyspunkt i tilværelsen er hans forelskelse, Eva, som går i klassen hans. 
Filmen ble sett på som den norske versjonen av *Rotløs ungdom* (Rebel Without A Cause) med James Dean.

I rollene
---------

* Odd Borg – Tom Polden
* Urda Arneberg – Eva
* Tom Tellefsen – Carl-Otto Harling
* Randi Brænne –
* Turid Haaland – Carl-Ottos mor
* Joachim Calmeyer –
* Tore Foss –
* Gretelill Fries –
* Dan Fosse –
* Egil Hjorth-Jenssen –
* Willie Hoel –
* Ella Hval – butikkdame
* Berit Kullander –
* Per Lillo-Stenberg –

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gylne ungdom* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Gylne ungdom* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Gylne ungdom* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Gylne ungdom* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata
**Filip Alexander «Greven» Gunnarsson** (født 1991) er en svensk tidligere bandy- og nåværende ishockeyspiller som spiller for Fredrikstadklubben Stjernen fra 2021-2022 sesongen. Men Gunnarsson er mest kjent for å ha spilte ni sesonger for den norske klubben Vålerenga.

Karriere
--------

Gunnarsson startet sin karriere i den lokale klubben Färjestad, men signerte i 2004 for Djurgården. Han fikk sin debut i den Svenska hockeyligan under 2007/08-sesongen.

Han signerte for  Skåre BK  i 2008, hvor han foruten et kort opphold i Bofors spilte én sesong.

I 2011 signerte Gunnarsson for Vienna Capitals i Østerrike, og etter én sesong der flyttet han tilbake til Sverige og Enköpings SK

I 2012 signerte Gunnarsson for Vålerenga. Han ble i klubben i ni sesonger, og er den utenlandske spilleren i Vålerenga med flest sesonger. Etter 2020-2021 sesongen byttet han klubb til Stjernen Hockey.

> 
> Kära Vålerenga fans/spelare/sponsorer och alla runt klubben, jag har beslutat mig för att lämna Vålerenga 9 år. Det har varit en fantastisk tid och jag har fått vänner för livet i klubben och Oslo. Nu kände jag att det va dags att lämna för nya utmaningar och ny miljö. Jag vill tacka lagkamrater, ledare, alla i föreningen och till sist Jan Tore Kjær, Espen Knutsen og Stig Johansen som tog hit mig och gav mig chansen för 9 årsen. Tack /52 Greven
> 
> 
> Gunnarssons avskjedstale 
> 
>

Bandy
-----

Gunnarsson spilte også bandy for Boltic fra Färjestad. Han debuterte i svensk eliteserie som 14-åring og ble den nest yngste spiller. Han fikk spille bandy-VM.

Familie
-------

Gunnarsson er sønn av Örjan Gunnarsson, en svensk tidligere bandyspiller og bror av Fabian Gunnarsson, en tidligere ishockeyspiller som også spilte for Vålerenga.

Referanser
----------

1. ↑   Elite Prospects, Eliteprospects.com spiller-ID 6052, besøkt 27. mai 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Vante, Ida-Marie (13. april 2021). «Ny trener og Iskriger-profil til Stjernen». *www.Dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 14. april 2021.
3. ↑  «FILIP GUNNARSSON FORLATER VÅLERENGA». *VIF.no*. 11. april 2021. Besøkt 11. april 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Filip Gunnarsson – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Stjernen Hockey – 2021 |
| --- |
| 
* 2 Ellis
* 4 Lyngsmo Hansen
* 8 Buskoven
* 9 Heier
* 11 Byrkjeland
* 13 Hafsmoe
* 14 Coulter
* 16 Andersen
* 17 Asbjørnsen
* 22 Rønnild
* 23 Brace
* 24 Haugen
* 31 Hanneborg
* 33 Arntsen
* 38 Davis
* 49 Niskakangas
* 52 Gunnarsson
* 55 Mikalsen
* 71 Stormli
* 88 Cangelosi
* 91 Nybraaten Hansen
* 92 Hermansson

Hovedtrener: Olsson
Assistenttrener: Fjeldstad
Keepertrener: Josefsen
 |
Sêrxü i Sichuan
**Sêrxü** (kinesisk: 石渠县; pinyin: *Shíqú Xiàn*) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det er understilt det autonome prefektur Garzê for tibetanerne.

Befolkningen var på 62 408 innbyggere i 1999.

Nomader utgjør om lag 52 660, eller 77,6%, av fylkets registrerte innbyggere.

Fylket grenser i sørvest til Jinsha Jiang, som det øvre løpet av Kinas største elv, Yangtze. På vestsiden av elven begynner den autonome region Tibet.

Kulturminner
------------

Songge-manisteinveggen og Bage-manisteinsutramuren (*Songge mani shijing cheng he Bage mani shijing qiang*, 松格嘛呢石经城和巴格嘛呢石经墙) ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Informasjonsside
* Kart over distriktet Sershul
* Sershul, Tibet Environmental Watch (TEW)
* Fotos fra Sershul[*død lenke*]
* Kham Aid Foundation
* Artikler om befolkningen, UNESCAP

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Zhangshu i Jiangxi
**Zhangshu** (kinesisk: 樟树; pinyin: *Zhāngshù*) er et byfylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Yichun, ved elva Gan Jiang som er ei stor sideelv til Yangtze.

Befolkningen var på 534 919 innbyggere i 1999.

20 km øst-nordøst for byen ligger Fengcheng kraftverk med hele 2.520 MW kapasitet.

Kulturminner
------------

Wucheng-funnstedet (*Wucheng yizhi*, 吴城遗址), det tidligere sete for den kommunistiske provinspartikomite for Fujian, Zhejiang og Jiangxi (*Min Zhe Gan sheng-wei jiguan jiuzhi*, 闽浙赣省委机关旧址), det neolittiske Zhuweicheng-funnstedet (*Zhuweicheng yizhi*, 筑卫城遗址), Fanchengdui-funnstedet (*Fanchengdui yizhi*, 樊城堆遗址) fra Fanchengduikulturen under sent neolittikum, og Mingshui-broen (*Mingshui qiao*, 鸣水桥),, står på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou (ved Wuhan), Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.

Også Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
* Wucheng yizhi
* Gongweicheng yizhi
* Gongweicheng yizhi
* Mingshui qiao

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Svein Vogel Throndsen Ødegaard** (født 10. januar 1945 i Manger, Norge) er norsk og tysk lege, forsker og professor emeritus, tidligere avdelingssjef og senterleder ved Medisinsk avdeling, Haukeland universitetssykehus og Universitetet i Bergen. Ødegaard er spesialist i indremedisin, gastroenterologi og medisinsk ultralyd.

Medisinsk virke
---------------

I 1970 avla han medisinsk embetseksamen («Staatsexamen») ved Universität Bonn, Vest-Tyskland. Deretter arbeidet han ved ulike norske, tyske og amerikanske sykehus.

Han forsvarte sin medisinske doktorgrad ved Universitetet i Bergen (UiB) i 1988 og ble professor ved UiB i 1995. Han har arbeidet med ultralyd i medisinsk diagnostikk fra 1976, og var blant de første som publiserte norske arbeider om ultralydundersøkelse av bukorganer. Han var også først i Norden til å ta i bruk endoskopisk ultralydteknikk i tarmsystemet. Han var en periode leder av Norsk Forening for Ultralyd-Diagnostikk, og satt også i flere internasjonale ekspertgrupper, blant annet EUs forskningsutvalg.

Ødegaard grunnla Nasjonalt senter for gastroenterologisk ultrasonografi ved Haukeland universitetssykehus i 2001. Ødegaard er æresmedlem i flere nasjonale og internasjonale organisasjoner, og og har skrevet flere vitenskapelige artikler og fagbøker i fordøyelsessykdommer, indremedisin og ultralyd.

Ideelt arbeid
-------------

Ødegaard har i mange år arbeidet for krigsbarns rettigheter innenfor organisasjonene Lebensborn og CBOW (Children born of war), og publisert artikler om barn i nød og menneskerettigheter.. Han er leder av norsk-tysk vennskapsforening fra 2022.

Familie
-------

Han er sønn av den syd-tyske forretningsmannen Friedrich Vogel og norske Svanhild Throndsen og har norsk og tysk statsborgerskap[]

Referanser
----------

1. ↑  Artikkel i *A-Magasinet* 13. april 2022
2. ↑  «Svein Ødegaard: Ultra-legen blir pensjonist». *gastroenterologen.no*. Gastroenterologen. 15. april 2012. Besøkt 2. november 2022.
3. ↑  Ødegaard Svein (1. desember 2021). «Norwegisch-Deutsche Kriegskinder nach den zweiten Weltkrieg». *Für Vielfalt. Zeitschrift für Menschen-und Minderheitenrechte*. 6 (6/2021): 26–29.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Svein Ødegaard i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin Rediger på Wikidata

* (no) Publikasjoner av Svein Ødegaard i BIBSYS Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** CRIStin
 |