recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Knutsen OAS Shipping AS** er et privat eid rederi lokalisert i Haugesund på vest-kysten av Norge. Rederiet har en flåte på 39 skip og 11 nybygg på vei[*når?*]. Knutsen OAS Shipping har hatt en jevn vekst i både økonomi og antall skip siden levering av de to første i 1987. Nå har rederiet en politikk om å kontrahere nye skip når man har inngått kontrakt med langsiktige kunder.

Selskapet har røtter tilbake til 1896, da grunnleggeren kjøpte sitt første skip. På den tiden drev man også med fiske i tillegg til nordsjøfart. Etter hvert utvidet man med linjeskip mellom Europa og Sør-Amerika, senere også til Orienten. På 1930-tallet var rederiet den tredje største rederigruppen i Norge.

På 1970-tallet investerte selskapet i tankskip, og da tankskipskrisen kom i slutten av 1970-årene, fikk rederiet økonomiske problemer. I 1984 forlot Knutsen-familien selskapet. Aktivitetene ble da reorganisert med nye eiere, som likevel beholdt det tradisjonsrike navnet. I 2008 overtok administrerende direktør Trygve Seglem aksjeposten som tidligere hadde vært eid av Jens Ulltveit-Moe og ble majoritetsaksjonær i Knutsen OAS Shipping AS.

Knutsen OAS står for Ole Andreas Sønn

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Knutsen OAS Shipping – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Knutsen OAS Shipping AS på Facebook Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Knysna** (navnet skriver seg trolig fra khoikhoi) er en by med 51 078 innbyggere i provinsen Wes-Kaap i Sør-Afrika. Byen ligger 34 grader sør for ekvator. 

Knysna-elven har et smalt utløp mot havet og innenfor utløpet er det en vid lagune som utgjør en godt skjermet havn. Knysna-distriktet er et få i Sør-Afrika som har god tilgang på tømmer.

Arnt Leonard Thesen og hans familie utvandret fra Stavanger og slo seg ned i det lille tettstedet i 1869, i den daværende Kappkolonien. Familien og deres firma, Thesen & Co. satte sterkt preg på byen og forretningslivet langs kysten. Rolf Thesen var en periode *chief constable* (politimester) i byen. Charles Wilhelm Thesen satt i bystyret (*divisional council*) og var ordfører (*mayor*) i Knysna. Thesen Island i Knysna-lagunen har navn etter familien.

Unge Johannes Larssen Franzsen, født 4. januar 1850 i Tysvær, var mønstret som kokk på skipet «Albatross» da de seilte fra Stavanger i 1869. Han ble også boende i Knysna og fikk i alt 16 barn, deres etterkommere er spredt over hele Sør-Afrika. På sjøfartsmuseet i Knysna finnes bilder av familien Franzsen og malerier som Johannes har malt, bl. a. av skonnerten «Albatross».

Sør-Afrika var et sterkt lagdelt samfunn med britene øverst, boerne nest øverst og fargede og svarte på nederst. Thesen-familien ble assimilert inn den britiske delen av samfunnet. Under boerkrigen var familien delt. Blanka Thesen var gift med boerlederen Francis William Reitz og deres sønn Deneys Reitz kjempet hardt på boernes side. Offisielt var Knysna lojal til den britiske kronen, men ble av britiske styrker mistenkt å sympatisere med boerne. Thesen-familiens eiendom ble rekvirert av britiske styrker i 1901.

Referanser
----------

1. ↑  Volume 6 *Standard Encyclopaedia of Southern Africa* (*Nasionale Opvoedkundige Uitgewery* 1972)
2. ↑  Thompson, George (1796-1889) (1827). *Travels and adventures in southern Africa: comprising a view of the present state of the Cape colony,with observations on the progress and prospects of the British emigrants*. London: Henry Colburn.
3. ↑  Largier, J. L. Attwood, C. & Harcourt-Baldwin, J. L. (2000). The hydrographic character of the Knysna Estuary. Transactions of the Royal Society of South Africa, 55(2), 107-122.
4. ↑
5. 1 2  Eidsvik, E. (2014). *LIMINAL BUT OMNIPOTENT.* Navigating Colonial Orders: Norwegian Entrepreneurship in Africa and Oceania, 79.
6. ↑  Marker, M. E. (2003). The Knysna Basin, South Africa: geomorphology, landscape sensitivity and sustainability. The Geographical Journal, 169(1), 32-42.

Eksterne lenker
---------------

*Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*

 Knysna hos Wikivoyage

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Weymouth Football Club** er en engelsk fotballklubb fra byen Weymouth. Klubben spiller i Southern Football League Premier Division og kallenavnet til klubben er **The Terras**. 

Nåværende hovedtrener for klubben er Ian Hutchinson, etter at Jerry Gill gikk av mars 2010, mens klubbens direktør og øverste leder er George Rolls. Klubbpresidenten er Bob Lucas. 

Klubben vant Conference South i 2005/2006-sesongen og rykket opp til Conference National. 
I2007/2008 Weymouth opp på en 18.-plass i Conference National. 
I 2008/2009-sesongen led klubben under store økonomiske vanskeligheter. Klubben endte sist og rykket ned til Conference South. 

I 2009/2010-sesongen ble likeså vanskelig for klubben som hadde fire forskjellige hovedtrenere gjennom sesongen i tillegg til tre ulike styreledere. Til slutt endte klubben på en 22.-plass og rykket ned til Southern Football League Premier Division, trinn tre i National League System.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Weymouth F.C. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**«We're Gonna Go' Fishin'»** er en amerikansk countrysang, skrevet av Tex Atchison.

Versjonen til Hank Locklin ble utgitt på singlen RCA Victor 47-8034 i 1962. A-siden var «Welcome Home, Mister Blues».

Wenche Myhre spilte inn sangen og ga den ut på b-siden av singelen *Ei snerten snelle* i 1963. Den norske teksten er skrevet av Egil Hagen, og den er basert på Ida og Bernt Froms danske.. Sangen lå en uke på VG-lista og nådde en åttendeplass som høyeste plassering. Sangen ble også gitt ut på albumet *Wenche Myhre* senere samme år.

Skandinaviske versjoner
-----------------------

* Ida og Bernt From har skrevet en dansk tekst. Den danske tittelen er «Ta' med ud og fisk».
* Dan Ryde har skrevet en svensk tekst uavhengig av den danske, Den svenske tittelen er «Fina Fisken». I denne har han lånt noen linjer fra barnesangen «Ro ro til Fiskeskjær».

### Innspillinger

* Gitte Hænning. Dansk versjon. Utgitt på singelen His Master's Voice X8450 i 1962
* Lil Malmkvist. Svensk versjon. Utgitt på EP ScanDisc SCD 11 i 1963

Listeplasseringer
-----------------

* Versjonen til Locklin lå som høyest på en fjortendeplass på Billboard Hot C&W Sides-listen i 1962.
* Versjonen til Lil Malmkvist nådde tredjeplass på Svensktoppen i 1963.

Referanser
----------

1. ↑  RCA
Nowood River renner nordvestover til Bighorn River
**Nowood River** (også kalt **Nowood Creek**) er en elv i den amerikanske delstaten Wyoming. Den 95 miles (153 km) lange elven har sine kilder i Bridger Mountains på sørøstre side av Bighorn Basin. Den strømmer nordover gjennom de lavere deler av Bighorn Mountains og forbi småbyen Ten Sleep der den møter Tensleep Creek. Elven forlater så Bighorn mountains og forener seg med Big Horn River nær Manderson. 

Lokal tradisjon vil at det en gang kom en gruppe menn på elven og ikke kunne finne noe ved å fyre opp bål med; derav navnet «No Wood».

Referanser
----------

1. ↑  «Nowood River». Geographic Names Information System, U.S. Geological Survey.
2. ↑  «Nowood River». wyomingplaces.org. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 5. september 2017.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 5. september 2017. Besøkt 5. september 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS
 |
**Ole Aagesen** (født 1889, død 1971) var en norsk maler, bosatt på Hisøy i Arendal kommune. Sammen med malere som Fred Terkelsen, William Andersen, Knud Haaning, Ants Lepson og Julius Smith, blir han regnet som en av Arendalsmalerne.

Aagesen var eldstemann i en fiskerfamilie på Mortensbukt på Hisøy. Han var musikalsk og hadde et kunstnerisk talent. Tredve år gammel begynte han ved Statens kunstakademi under ledelse av Christian Krohg og Halfdan Strøm. Her ble han i to sesonger, og fikk rosende omtale av professor Christian Krohg.

> På akademiet laget han kvinneakter som han måtte male klær på før han tok dem hjem til Hisøy, og mondéne damer med forføreriske blikk og bøttehatter akkurat som pariserinnene i motekatalogene. Han kom hjem igjen som nøktern Christian Krohg-påvirket naturalist. Men hele sitt liv fortsatte han som fisker.
> 
> 
> Gunvald Opstad: *Sørlandet og malerne*, Aschehoug forlag (1991).
> 
> 

Det var havet som var Aagesens største inspirasjonskilde. Han malte Torungene, Merdø, Hisøy og Hesnesøya. Han malte makrellfiskere og seilskuter i storm, bølger og brottsjøer og noen ganger malte han med et fotografi som utgangspunkt. Også tradisjonelle skutebilder malte han på bestilling. Art deco-inspirerte figurbilder, hverdagsrealisme i form av fiskere og småkårsfolk var også i hans motivkrets. Ole Aagesens strandbilde fra Paradisbukta på Hisøy viser hans utvikling fra naturalist til impresjonist. Bildet er blitt beskrevet som en liten ukjent perle i den sørlandske billedkunst.

Ved hundreårsjubileet for kunstnerens fødsel i 1989, ble det i Arendal arrangert en utstilling med Ole Aagesens malerier, og Hisøy historielag utgav samtidig ut to bøker om ham. Høsten 2014 ble mange av verkene hans utstilt i Det Lindvedske hus under en kulturfestival i regi av kulturuka *Vi over 60* og Arendal kunstforening.

Referanser
----------

1. 1 2   Historisk befolkningsregister, Historisk befolkningsregister ID pc00000002045434, verkets språk bokmål, besøkt 17. desember 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   (besøkt 25. mars 2015)
3. ↑  Gunvald Opstad: *Sørlandet og malerne*, *Aschehoug forlag* (1991), s. 84
4. ↑  Gunvald Opstad: *Sørlandet og malerne*, *Aschehoug forlag* (1991), s. 85
5. ↑  Stein Gauslaa: «På jakt etter fars malerier» i *Agderposten,* 22. mai 2014, s. 38

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
**William Latimer** (født cirka 1467, død 1545) var en engelsk katolsk prest og lærd som var ekspert på gammel gresk.

Latimer studerte ved Oxford University, der han tok graden Bachelor of Arts innen han ble fellow ved All Souls College i Oxford i 1489. I 1490-årene dro Latimer til Italia for å studere gresk. Han fikk magistergraden ved universitetet i Ferrara i 1502.

Kort etter at han var tilbake i England i 1502 ble Latimer presteviet. For resten av sin levetid kombinerte han prestetjeneste og vitenskapelige studier. Han underviste i flere omganger ved Canterbury College i Oxford der han blant annet underviste Reginald Pole.

Latimer var en av sin samtids fremste lærde, og underviste ikke bare Pole, men var også rådgiver for kong Henrik VIII vedrørende de teologiske implikasjoner av hans skilsmisse fra Katarina av Aragón. Latimer korresponderte med Thomas More og Desiderius Erasmus, med sistnevnte hovedsakelig vedrørende oversettelsesspørsmål under arbeidet med Det nye testamente (noeg Latimer senere benektet i et brev).

Han døde en gang mellom april og oktober 1545 – de tidspubkt da hhans testamente ble skrevet og ble fremført.

Referanser
----------

1. ↑   Oxford Dictionary of National Biography[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Allen - Erasmi Epistolae - Tom II - 520.4

Eksterne lenker
---------------

* Orme, Nicholas (januar 2008). «Latimer, William (c.1467–1545)». *Oxford Dictionary of National Biography*. Oxford University Press. doi:10.1093/ref:odnb/16104. Besøkt 31. oktober 2009.
**Elisabeth Sand** (født 13. oktober 1953) er en norsk skuespiller.

Hun debuterte i 1969 som Annika i *Pippi Langstrømpe* på Det norske teatret. Sand har vært ansatt der siden 1975. Hun er aktiv innenfor et bredt rollefag, har gjort seg bemerket i Shakespeare-roller som Cordelia i *Kong Lear* og Ofelia i *Hamlet*, videre Tabitha i Arne Garborgs *Læraren*, Olaug i Alf Prøysens *Trost i taklampa*, Magdalena i Federico García Lorcas *Bernarda albas hus* og tittelrollen i August Strindbergs *Frøken Julie*. Sand har også medvirket i filmene *Blackout* (1985), *Herman* (1990) og *Telegrafisten* (1993). I Fjernsynsteatrets dramadokumentar *De hvite bussene* spilte hun Wanda Heger.

Elisabeth Sand er datteren til skuespilleren Rolf Sand.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0761166, besøkt 19. juli 2016[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.vg.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.nrk.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* «Elisabeth Sand» i Store norske leksikon
* (en) Elisabeth Sand på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Elisabeth Sand hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Elisabeth Sand hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (da) Elisabeth Sand på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Elisabeth Sand hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** BNE
 |
**Hajime no Ippo** er en manga basert rundt Makunouchi Ippos boksekarriere. Serien har over 900 kapitler og 86 samlinger, og det er laget to anime (som ikke strekker seg lengre enn ca. samling 30 av mangaen). Den er verdens lengste manga så langt.

Det har nå kommet en ny animeserie som fortsetter fra der den første serien sluttet. Hajime no Ippo: New Challenger.

Handling
--------

Makunouchi Ippo er en ekstremt sjenert gutt som har problemer med å finne seg nye venner, fordi han alltid er opptatt med å hjelpe moren sin med å drive familie-bedriften deres. Han ønsker å vite hva styrke er, etter å ha blitt banket opp av noen mobbere - ledet av Umezawa. Han blir reddet av en mann med navn Takamura Mamoru, som er en proffbokser med god erfaring.

Ippo blir snart introdusert for Kamogawa boksegym, eid av den nå pensjonerte bokseren Genji Kamogawa, og Ippo begynner treningen for å bli en profesjonell bokser. Han viser seg snart som et vidunderbarn innenfor boksing. Vi følger karrieren til Ippo, og resten av personene ved Kamowgawa boksegym.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Southam** er en liten markedsby i distriktet Stratford-on-Avon i Warwickshire, England. Den ligger ved elven Stowe (som kalles «The Brook» av de lokale), som har sitt utspring ved Napton-on-the-Hill, og renner forbi Southam før den går inn i Itchen og deretter videre inn i Leam. Byen ligger omtrent 12 km øst for Leamington Spa, rundt 16 km fra Rugby og Daventry, 21 km sør for Coventry og 23 km nord for Banbury. Ved folketellingen i 2011 var det en befolkning på 6 567 innbyggere i byen, en liten økning siden 2001 da det var 6509 innbyggere.

En steintype som er vanlig i området er egnet til sementproduksjon, og det er et stort steinbrudd omkring halvannen kilometer nord for byen. For å frakte råvarer derfra ble det lagt en sidegren fra Grand Union-kanalen inn til Southam. Mot slutten av 1990-årene ble sementfabrikken flyttet til Rugby, men steinbruddet er fortsatt i drift.

Historie
--------

Southam var et kongelig gods fram til 998 da kong Æthelred II ga det til jarl Leofwine, ealdorman av Hwicce. Da klosteret Coventry Priory ble grunnlagt i 1043 ga Leofwines sønn Leofric, jarl av Mercia, Southam til det. *Domesday Book* i 1086 ble bosetningen omtalt som *Sucham*. Klosteret, som på 1100-tallet ble den første katedralen i Coventry, beholdt Southam som sin besittelse fram til 1500-tallet da det overga alle sine eiendommer til kronen i prosessen oppløsningen av Englands klostre.

Rett før borgerkrigen brøt ut reiste Karl I gjennom byen. Innbyggerne ønsket ham ikke velkommen, og nektet å ringe med kirkeklokkene. I 1642 bodde kongen i Southam før slaget ved Edgehill. I 1645 var den andre sidens leder i byen, da Oliver Cromwell holdt til der sammen med 7 000 soldater.

Referanser
----------

1. ↑  ««Town population 2011»». Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 12. februar 2016.
2. 1 2  Salzman (1951), s. 219–226.
3. 1 2  Allen (2000)

Litteratur
----------

* Allen, Geoff (2000): *Warwickshire Towns and Villages*. Ammanford: Sigma Leisure. ISBN 1-85058-642-X.
* Pevsner, Nikolaus; Wedgwood, Alexandra (1966): *Warwickshire. The Buildings of England*. Harmondsworth: Penguin Books. s. 403.
* Salzman, L.F. red. (1951): *A History of the County of Warwick, Volume 6: Knightlow hundred*. Victoria County History. s. 219–226.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Southam, Warwickshire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Velkommen til Southam

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Hagebærmåler** (*Eulithis prunata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Denne ganske store arten er vanlig over hele Norge.

Utseende
--------

En middelsstor til stor (vingespenn 32 – 37 mm), middels kraftig, brokete farget måler. Den er større enn de fleste andre Larentiinae med brunt tverrbånd i forvingen og kan vanligvis greit kjennes igjen på størrelsen. Antennene er trådformede hos begge kjønn.

 Fargen kan variere en del **Forvingen** er lysgrå, et bredt felt ved roten gråbrunt, dette feltet har i midten en smal, mørk eller mørk og lys, bølgete tverrstrek. Midt i vingen er det et bredt, gråbrunt tverrbånd. Dette er sterkt innsnevret fra innersiden litt foran bakkanten, bak denne innsnevringen rundet utvidet. Båndet har 2-4 mørke ringer (oftest av uregelmessig form), disse er tydelige hos forholdsvis lyse eksemplarer, dessuten to små, hvite tverr-flekker ved forkanten. Urtenfor tverrbåndet er den en rad av svarte, pile- til halvmåneformede flekker. Vingespissen er gulbrun, den fremste delen av vingens ytterkant har en avlang, mørkbrun flekk. **Bakvingen** er silekaktig gråhvit med utydelige, grå tverrbånd. Larven er naken, rosaaktig brunt spraglete, med en rekke av diffuse, hvite flekker langs ryggen.

Levevis
-------

Arten lever i skog, hager og parker. Larven lever på solbær og ulike rips-arter (slekten *Ribes*), av og til også på busker i rosefamilien (Rosaceae). De voksne målerne flyr om natten i juli – august.

Utbredelse
----------

Hagebærmåleren lever i hele Europa, videre østover til Korea og Japan, og også i Nord-Amerika. I Norge er den funnet over sågodtsom hele landet.

Litteratur
----------

* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker
---------------

* (en) *hagebærmåler* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *hagebærmåler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *hagebærmåler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *hagebærmåler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *hagebærmåler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *hagebærmåler* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *hagebærmåler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Eulithis prunata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Eulithis prunata* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri
* UK moths, *Eulithis prunata*
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
**Mette Hartmann** (født 20. mars 1975) er en norsk musiker og sanger. Hun debuterte med låten «Listen» på samleplaten *Definitivt Potensiale – Vol. 2* i 1994. Året etter kom albumet *Swan* for det meste med egenkomponerte engelskspråklige låten i «Sade-landskap». D'Sound-medlemmene Johnny Sjo og Kim Ofstad medmusikere sammen med Bjørn Charles Dreyer og Nils Petter Molvær. Albumet ble solgt i rundt 80 000 kopier, 5 000 av dem i Norge, resten fordelt på det tyske og det japanske publikum. I 1996 kom singelen «My Day». Denne låten var også med på EMI-albumet *Embla – nordiske kvinnelige artister*. Samme år flyttet hun til London. Der fortsatte hun satsingen som låtskriver og sanger, men beveget seg fra soul og mer over i rhythme'n'blues-retningen. I 1999 deltok hun i Melodi Grand Prix 1999 med låten «The Night Before the Morning After» som endte på 5.-plass.

Diskografi
----------

* *Swan* (1995)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mette Hartmann på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Mette Hartmann på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Altaret** er et flattoppet fjell i den nordlige delen av Humboldtfjella i Dronning Maud Land. Det ligger vest for fjellet Altartavla og isbreen Altarduken, ovenfor moreneområdet Grautskåla. Høyeste punkt måler 2200 moh.

Området ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher, som også navnga fjellet *Altar*. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.

Se også
-------

* Liste over fjell i Dronning Maud Land

Referanser
----------

1. 1 2  Altaret SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (Norge). Katalognr. 272
2. 1 2  Altar, The SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (USA). Katalognr. 272
3. ↑  Altartavla *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR **·** Norsk polarinstitutt

 |
GEN David Petraeus på CNASs årlige konferanse, juni 2009
**Center for a New American Security** (**CNAS**) er en tankesmie basert i Washington, D.C. og etablert i 2007 av grunnleggerne Michèle Flournoy og Kurt M. Campbell. Tankesmien spesialiserer seg i USAs sikkerhetspolitikkproblemer. med fokus på terrorisme, fremtiden for det amerikanske militæret, fremveksten av Asia som et globalt maktsenter, og de nasjonale implikasjoner av øket naturessursforbruk. Tidligere viseutenriksminister, James Steinberg har kalt CNAS "en uunnværlig funksjon i Washington landskapet."

Forskning og tiltak
-------------------

Hillary Clinton snakker under åpningen av CNAS i juni 2007
CNAS har utgitt omfattende rapporter om terrorisme, irregulær krigføring, og regionale utfordringer.

General Martin E. Dempsey taler hos CNAS, november 2014

Støtte fra våpenindustrien
--------------------------

CNAS har mottatt flere titalls millioner kroner fra forsvarsindustrien. I en rapport i 2018 argumenterte CNAS blant annet for at det amerikanske flyvåpenet trengte minst 164 bombefly av typen B-21 Raider.
Dette flyet produseres av tankesmias største bidragsyter, Northrop Grumman.

Referanser
----------

1. ↑   Research Organization Registry Data (ROR release v1.19)[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  ; besøksdato: 29. januar 2022.
3. ↑  «Archived copy». Arkivert fra originalen 30. november 2009. Besøkt 16. desember 2009.
4. ↑
5. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Center for a New American Security (CNAS)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CiNii
 |
**Center for Global Development** (CGD) er en tankesmie i Washington, USA, med fokus på reduksjon av global fattigdom og ulikhet.

CGD ble grunnlagt i 2001 av Edward W. Scott jr. Fred Bergsten og Nancy Birdsall; de tre hadde solid erfaring fra forretningslivet, offentlig forvaltning og forskning, Birdsall var tidligere leder for Verdensbankens forskningsavdeling.

Blant tankesmiens medarbeidere og tilknyttede personer er blant andre Kemal Derviş (sjef UNDP), William Easterly, og Michael Kremer.

CGD utgir årlig Commitment to Development Index (CDI), en oversikt hvor de 21 rikeste land i verden rangeres etter deres innsats for utvikling. Indeksen inkluderer uhjelp, handel, investeringer, immigrasjon, miljø, sikkerhet og teknologioverføring. I 2006 kom Nederland best ut, fulgt av Danmark, Sverige og Norge; sist kom Frankrike, Italia, Hellas og Japan.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 4. februar 2022.
2. ↑   Research Organization Registry Data (ROR release v1.19)[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  ; besøksdato: 29. januar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Commitment to Development Index 2006

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Utsyn mot *Central* fra Tsim Sha Tsui, 2009
Omtrent samme utsyn, 1920
**Central** (tradisjonell kinesisk: 中環, eller **Central District**; tidligere **Choong Wan** eller **Chung Wan**) er Hongkongs finans- og forretningssentrum. Det var i dette strøket at den første bebyggelse i Victoria City reiste seg. Hovedgaten gjennom strøket er Connaught Road.

*Central* er et trafikknutepunkt på Hongkongøya. Airport Express og den parallelt løpende med denne Tung Chung Line har endestasjon i MTR-stoppestedet *Hong Kong*. Her tilbyr en rekke flyselskap Check-in og bagasjeinnlevering for Hong Kong International Airport. En annen MTR-stasjon er *Central*, der Island Line har stoppested og Tsuen Wan Line har endestasjon.

Fra *Central Ferry Piers* går det ferjer til de omliggende øyer, blant annet til Lantau, Lamma og Cheung Chau. Star Ferry trafikkerer mellom Central og Kowloon. Fra *Hong Kong Macau Ferry Terminal* går det gerjer til Macao og til en rekke byer i Fastlands-Kina.

Motorveien Route 4 løper gjennom Central, og med *Central–Wan Chai Bypass* er det i ferd med å bli bygget nok en motorvei. Trikken Hong Kong Tramways går langs *Des Voeux Road* gjennom Central.

Rulletrappsystemet Central Mid-Levels Escalator knytter forgjengere som vil mellom Central og Mid-Levels.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Central, Hong Kong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Chang'an-avenyen
Chang'an-avenyen
Morgentrafikk
**Chang'an-avenyen** (hanyu pinyin: *Cháng ān jiē* 长安街, «Den lange freds aveny») er en viktig gate gjennom Beijing i Folkerepublikken Kina.

I strikt forstand er det kun **Vestre Chang'an-aveny** og **Østre Chang'an-aveny**. Men ettersom det fysisk dreier seg om en bred og sentral gate som løper gjennom hele Beijing, er det ikke uvanlig å regne med i strekningen fra Fuxingmen ved vestre Andre ringvei og tvers over til Jianguomen ved østre Andre ringvei. I 2009 ble baten utvidet til ti kjørefiler.

I enda videre forstand regner man med veien også utenfor Annen ringvei, slik at den i vest og øst også fører godt inn i distriktene Shijingshan og Tongzhou.

Navnet
------

Navnet *Chang'an* kommer fra Chang'an, som i dag er storbyen Xi'an, en av Kinas historiske hovedsteder.

Billedgalleri
-------------

* Den himmelske freds plassDen himmelske freds plass
* TiananmenTiananmen
* ZhongnanhaiZhongnanhai
* Folkets store hallFolkets store hall
* Det kinesiske nasjonalmuseumDet kinesiske nasjonalmuseum
* WangfujingWangfujing
* Det nasjonale senter for de utøvende kunsterDet nasjonale senter for de utøvende kunster
* Beijings konserthusBeijings konserthus
* Den kinesiske folkebankDen kinesiske folkebank
* Undergrunnsbanen under Chang’an-avenyenUndergrunnsbanen under Chang’an-avenyen
* Fra østlige Chang'an-avenyFra østlige Chang'an-aveny
* Dongdan-kryssetDongdan-krysset

Litteratur
----------

* Art History Publishing Initiative: *Chang'an Avenue and the Modernization of Chinese Architecture*. University of Washington Press, 2013. ISBN 978-0-2959-9213-6

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chang'an Avenue – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Viktige bygninge langs avenyen
* Top 10 buildings on Chang'an Avenue of Beijing
* Chang'an-Straße

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Changxing** (kinesisk: 长兴县; pinyin: *Chángxīng Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Huzhou i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. I 1999 var innbyggertallet på 616 033.

Fylket har i nord strender mot Taisjøen, en av Kinas største innsjøer.

Kulturminner
------------

Hovedkvarteret for Jiangsu-Zhejiang-militærregionen for den nye Fjerde armé (*Xinsijun Su Zhe junqu jiuzhi*, 新四军苏浙军区旧址) og tetributtinstitusjonen og steininnskriftene i landsbyen Guzhu (*Guzhu gongchayuan ji moya*, 顾渚贡茶院遗址及摩崖) fra Tangdynastiets tid ble i 2001 henholdsvis i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrative enheter
----------------------

Changxing består av ti storkommuner og seks kommuner:

* **Storkommunene** Zhicheng 雉城镇, Hingqiao 洪桥镇, Lincheng 林城镇, Si'an 泗安镇, Xiaopu 小浦镇, Heping 和平镇, Meishan 煤山镇, Jiapu 夹浦镇, Hongxingqiao 虹星桥镇, Lijiagang 李家巷镇
* **Kommunene** Shuikou 水口乡, Lüshan 吕山乡, Wushan 吴山乡, Baixian 白岘乡, Huaikan 槐坎乡, Erjieling 二界岭乡

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.

Geologi
-------

Den siste fasen av den geologiske perioden perm er oppkalt eller dette kinesiske fylket: Changhsingian (det er stavemåten ifølge Wade-Giles-systemet som har festnet seg) eller *changxingian*.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmesider
* Guzhu gongchayuan ji moya
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Kypros’ flagg Kypros |
| Friidrett: |
| Friidrett U18-EM i friidrett |
| Bronse | Jerusalem 2022 |  Slegge |

**Emilia Kolokotroni** (født 30. september 2005) er en kypriotisk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast. Hun kom på tredjeplass i sleggekast under U18-EM i friidrett 2022.

Idrettskarriere
---------------

Kolokotroni ble nummer tre sleggekast under det kypriotiske U20-mesterskapet i 2019, hun ble nummer fem i det kypriotiske mesterskapet i friidrett, og hun ble nummer to i det kypriotiske U18-mesterskapet. I 2020 vant hun sleggekast under det kypriotiske U20-mesterskapet, og hun kom på andreplass i det kypriotiske U18-mesterskapet og i det kypriotiske mesterskapet i friidrett.

I 2021 fikk hun sølv i det kypriotiske U18-mesterskapet og U20-mesterskapet, og hun fikk bronse i det kypriotiske mesterskapet i friidrett. Hun deltok i U20-EM i friidrett 2021 og U20-VM i friidrett 2021, uten å nå finalerunden i disse mesterskapene. Hun vant sleggekast under det kypriotiske U20-mesterskapet i 2022, og kom på andreplass i U18-mesterskapet. Hun ble nummer tre i det kypriotiske mesterskapet i friidrett. Hun deltok i U18-EM i friidrett 2022, og fikk der bronse sleggekast, bak Valentina Savva fra Kypros og Villő Viszkeleti fra Ungarn.

Referanser
----------

1. 1 2  World Athletics - *Emilia Kolokotroni - Results*, besøkt 12. juli 2022.
2. ↑  U18-EM i friidrett - *Result - Hammer Throw Women Final* Arkivert 12. juli 2022 hos Wayback Machine. besøkt 12. juli 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Emilia Kolokotroni – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Emilia Kolokotroni – TheSports.org Rediger på Wikidata
* (en) Emilia Kolokotroni Arkivert 12. juli 2022 hos Wayback Machine. – U18-EM 2022
*Se også: haiking, Hajk (navn) og Hajk (band)*
Hajk overvinner kong Bel – tegnet av Juliano Zasso (1833-1889).
**Hajk** (også *Haik*, *Haig* eller *Haos*) er en legendarisk skikkelse og forfader i Armenia. Han omtales i flere gamle krøniker, deriblant hos Moses fra Khoren.

Han blir sagt å være sønn av Torgoma, som blir identifisert med Togarma i Bibelen. En av hans brødre er Kartlos, som regnes for en forfader til folk i Georgia. Hajk sies å ha vært en god mann og en dyktig bueskytter.

Hajk var underlagt kong Bel (som krønikene identifiserer med Nimrod). Med tiden gjorde han opprør mot Bels onde styre. Han og en gruppe folk bosatte seg i Kaukasus, og det ble krig mellom ham og Bel.

Hajk oppdager Bel i et fjellpass, som blir identifisert med Dastakert i Siunik. I slaget ved Dyutsaznamart, i nærheten av Julamerk sørøst for Vansjøen, treffer han Bel med et heldig pilskudd, og Bels styrke flykter. Han bosetter seg deretter i Hajkaberd-borgen i Haykashen (i den historiske armenske provinsen Taron i dagens Tyrkia).

Referanser
----------

1. ↑  Team, OBC. «Oxford Bible Church - Appendix 8: Who are the HOUSE of TOGARMAH?». *www.oxfordbiblechurch.co.uk*. Besøkt 4. desember 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hayk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**GOAL!** er en filmtrilogi om det unge meksikanske fotballtalentet Santiago Muñez (spilt av Kuno Becker).

Goal!, The Impossible Dream
---------------------------

«Santi» må flykte med familien sin fra Mexico til USA, nærmere bestemt Los Angeles. Da er han 10 år gammel. Der spiller han fotball for det lokale guttelaget. Når han blir ti år eldre, blir han oppdaget av tidligere agent og fotballproff Glen Foy (spilt av Stephen Dillane), fra Newcastle. Etter mye fram og tilbake får Santiago lov til å prøvespille for Newcastle. Han gjør det ikke særlig bra, for været er forferdelig. Han sklir og faller i søla veldig ofte. Men Santi får det til senere, og spiller for B-laget. Før den første kampen mister han inhalatoren sin på gulvet, og en av spillerne tråkker på den, så den knuses. Derfor spiller Santi dårligere enn noensinne. Derfor vil treneren sparke ham. Men den nylig kjøpte engelske Newcastle-spilleren Gavin Harris (spilt av Alessandro Nivola) klarer å få han til å ombestemme seg, ved å forsvare Santiago. Santiago beholder jobben, og scorer det avgjørende målet mot rivalen Liverpool.

Goal! 2, Living The Dream
-------------------------

Newcastles beste spiller Santiago Muñez er på restaurant. Inn døren til restauranten kommer agenten hans Glen Foy. Han kommer med en viktig beskjed. Real Madrid vil ha et møte med Newcastle, fordi de vil kjøpe han. Klubbene blir enige, og Santiago blir en Real Madrid-spiller. Der spiller også Gavin Harris, hans tidligere kamerat fra Newcastle. Santiago debuterer med å score et mål i Champions League. Real Madrid kommer seg helt til finalen. det står 2-2 etter 90 minutter, og da blir Santiago felt. Det blir frispark i perfekt posisjon for David Beckham, som vinner Mesterligaen med Real Madrid.

Goal! 3: Taking on the world
----------------------------

Utgitt i Storbritannia, 15 Juni 2009 på DVD og Blu-ray
**GamePark 2X**, bedre kjent som **GP2x**, er en håndholdt spill/mediekonsoll laget av gamepark holdings, og er oppfølgeren til den håndholdte konsollen *GamePark 32*. Lanseringen var den 10. november 2005. Det er ingen eller få kommersielle spill til den, men det er mange som porter spill, emulatorer og programmer til den fordi den er open source, og blant annet fordi den har støtte for SDL-biblioteket når det gjelder programmering.

Hardware
--------

GP2x har to 200 MHz ARM-prosessorer, 64 MiB arbeidsminne, 64 MiB flashminne og kjører et Linuxbasert operativsystem.
Konsollen kan kobles til en ekstern skjerm med en S-VHS (også kjent som S-Video)-kabel som kjøpes separat.

Tekniske detaljer
-----------------

* CPU: 2 stk ARM prosessorer ARM920T (200 MHz) + ARM940T (200 MHz)
* NAND Flash ROM: 64 MiB
* RAM: SDRAM 64 MiB
* Operativsystem: Modifisert versjon av GNU/Linux
* Lagring: Secure Digital (SD)-minnekort
* Kontakter: USB 2.0 High Speed, vanlig hodetelefonutgang og "EXT"-port for andre muligheter (blant annet å kunne koble konsollen opp mot TV-en)
* Strøm: 2 stk AA/LR6 batterier eller strømadapter (3.3 Volt, følger ikke med konsollen)
* Skjerm: 3.5 tommer med en oppløsning på 320x240 pixler – TFT LCD

Eksterne lenker
---------------

* GamePark 2x – Offisiell hjemmeside
* GP32x – Nettsted for GP2x og GP32
* Norsk distributør

Portal: Videospill
Et av domstolens 47 tinghus, Stanley Mosk Courthouse, på Grand Avenue i Los Angeles.
**Los Angeles County Superior Court** er en førsteinstansdomstol i Los Angeles County i den amerikanske delstaten California. Domstolen har 489 dommere, fastsatt ved lov, samt 5 400 ansatte og et årlig budsjett på 850 millioner dollar. Den har 47 tinghus over hele Los Angeles County, med totalt ca. 600 rettssaler.

Hvert år mottar domstolen 2,7 millioner nye saker, herunder 1,7 millioner trafikkbøter, 500 000 straffesaker, 120 000 familiesaker og 150 000 sivile søksmål. Mer enn 5 500 jurysaker holdes hvert år, med en gjennomsnittlig varighet på syv dager. Mellom 7 000 og 10 000 personer gjør tjeneste som jurymedlem hver dag, og årlig innkalles 3,1 millioner av fylkets innbyggere til jurytjeneste.

Los Angeles County Superior Court ble opprettet i 1879 da California fikk en ny grunnlov som omorganiserte rettsvesenet.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  *A look at your Superior Court*, utgitt av Los Angeles Superior Court

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Marta Vieira da Silva, også kjent som Marta, har spilt for Los Angeles Sol.
**Los Angeles Sol** var et kvinnelig fotballag fra Carson rett utenfor Los Angeles i California i USA. Laget spilte i Women's Professional Soccer. Den 28. januar 2010 ble det bestemt at laget ble nedlagt med øyeblikkelig virkning.

Los Angeles Sol var det første kvinnelige fotballaget fra Los Angeles-området både i WPS og WUSA, men flere spillere spilte tidligere for San Diego Spirit fra San Diego. I sin første og eneste sesong i WPS bemerket Los Angeles Sol seg likevel som en sportslig og publikumsmessig suksess (i kvinnefotballmålestokk), og Los Angeles Sol, med stjernespissen Marta, levde opp til det enorme forhåndsfavorittstempelet og vant serien overlegent. I sluttspillet tapte imidlertid Los Angeles Sol for Sky Blue FC i finalen.

I november ga Anschutz Entertainment Group tilbake sine aksjer i Los Angeles Sol til WPS, og det ble opp til WPS å finne noen nye sponsorer. WPS opplyste at den lovede sponsoren trakk seg i ellevte time, og dermed var mulighetene til å redde Los Angeles Sol borte. Lagets spillere blir fordelt utover de andre lagene i tradisjonell draft-stil.

Kjente spillere
---------------

Kjente fotballspillere som har spilt for Los Angeles Sol er blant annet:

* USAs flagg Shannon Boxx
* Kinas flagg Han Duan
* Brasils flagg Marta
* Sveriges flagg Johanna Frisk
* Frankrikes flagg Camille Abily

Referanser
----------

1. ↑  «WPS runner-up Los Angeles folds after first season», *USA Today*, 28. januar 2010

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside (engelsk)
**Cathrine Egeland** (født 1971) er en norsk filosof og arbeidslivsforsker. Hun er forsker I ved Arbeidsforskningsinstituttet ved Oslomet – storbyuniversitetet.

Liv og virke
------------

Egeland tok graden cand.mag. i filosofi og kjønnsstudier i 1996, og ph.d.-graden ved Syddansk universitet i 2001 med avhandlingen *«Men det har ikke noget med kønnet at gøre». Køn, kønsbarrierer og Akademia – konstruktioner af et ugyldigt problem.*

Egeland er ansatt som forsker ved Arbeidsforskningsinstituttet, hvor hun tidligere var en av fire forskningsledere. 

Egeland var en av to norske kjønnsforskere som ble intervjuet i første episode av TV-programmet Hjernevask i 2010.

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Egeland, Cathrine 1971-, besøkt 21. mai 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  storbyuniversitetet, OsloMet-. «Cathrine Egeland». *www.oslomet.no* **(norsk)**. Besøkt 11. november 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Presentasjon på AFIs hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** CRIStin
 |
**Cathrineholms Jernværk** var et jernstøperi som lå ved Tistedalsfossen ca. 3 km fra Halden i Østfold. Det startet produksjonen i 1827 og laget støpejernsprodukter, herunder ovner og landbruksutstyr. Tross sitt navn "jernværk" var bedriften et jernstøperi basert på importert rujern fra Dalsland og Värmland. Belgene som var nødvendige for å oppnå tilstrekkelig temperatur ble drevet av fossekraft, ikke dampmaskin som de fleste andre jernstøperier; bedriften hadde 11 store overfallshjul i Tistedalsfossen. Trekull ble produsert av kubber og sagflis fra byens sagbruk. 

Fra først av var det spikerproduksjon bedriften satset på; snart ble det også produksjon av stangjern og støpegods. I 1880-årene hadde bedriften sitt høydepunkt i forhold til antall ansatte; 235 ansatte. 

På grunn av sviktende marked for støpejernsprodukter måtte jernverket avvikle det meste av sin tradisjonelle virksomhet i de første årene av 1900-tallet. 

I 1907 startet verket med emaljeproduksjon, og denne produksjonen ble i 1910 skilt ut i et nytt selskap som fikk navnet Cathrineholms Mek. Verksted, Støperi og Emaljefabrik og som eksisterte frem til 1970. 

Den opprinnelige jernverksbedriften ble omdannet til et kraftselskap og knyttet til Saugbrugsforeningen, som hadde kjøpt aksjemajoriteten.

Cathrineholms Jernværk hadde mange svenske ansatte, og arbeiderboligene knyttet til bedriften ble kalt «Lelle-Sverige» (dvs. «Lille-Sverige») på folkemunne i Halden. Robert Edgren var direktør for bedriften i en årrekke.

Referanser
----------

1. ↑   UlfHamran: Gamle ovner i Norge. 1979. s.78
2. ↑   UlfHamran: Gamle ovner i Norge. 1979. s.78
3. ↑  Bjørndal, Ivar (1998). *Fra vannkraft til datakraft; trekk fra Haldens historie i hundre og tredve år; 1868–1998*. Halden: Forum Bjørndal. s. 117–118. ISBN 8299494001.

Litteratur
----------

* O.Forstrøm: Fredrikshald i 250 aar. 1665 - 1915. Frh. 1915. s. 58, 103, 124.
* I.Bjørndal: Fra vannsag til atomreaktor. Trekk av Haldens historie i 100 år. Halden 1965. S. 54, 117, 174, 220, 250.
* Ulf Hamran: Gamle ovner i Norge. 1979. s.78
* Katalog tidlig 1900-tall i Halden museum.
**Cathrine Smith** (født 9. juni 1961 i Oslo)
er en norsk danser fra Eiksmarka.

Hun er utdannet hos Egon Weng i Oslo, samt i Paris hos Joseph Russillo og i Roma. Har danset fast for Collage Dansekompani (1981–1987) og senere frilans, blant annet for Nationaltheatret og Imago Danseteater. Avslutningsvis var hun i
kompaniets *Vildanden* (1994). Ved Black Box Teater var hun i oppsetningen *Come Nuvole* (1996) og fikk tre år senere mye omtale for sin tolkning av Trond-Viggo Torgersens *Flode* til Geir Børresens stemme på Oslo Nye Teater (1999).

Med Christer Tornell var hun i NRKs serie om *Kjerringdattera og Manndattera* med opplesning av Märtha Louise (2000).
Hun er nå med i det prisbelønte nordiske folkemusikk-ensemble Kvedar, samt tilknyttet danselinjen ved Firda videregående skole.

Premier
-------

* Dansekritikerprisen 1986 for *Terra* med Collage Dansekompani
* Statens arbeidsstipend for tre år 1990–1992 på kr 86 000

Referanser
----------

1. ↑   snl.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Cathrine Smith i Scenewebarkivet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**CNN International** er en internasjonal, engelskspråklig TV-kanal som sender nyheter 24 timer i døgnet. Den eies av Time Warner, og samarbeider tett med CNN, som bare kringkastes i USA og Canada.

Kanalen er tilgjengelig i det meste av verden, og distribueres over satellitt og kabel. Den når ca. 200 millioner hjem og hotellrom i over 200 land. Kanalen er dermed verdens nest største nyhetskanal etter BBC World, og foran Al Jazeera English.

CNN International begynte sendingene sine i 1985, i første rekke rettet mot amerikanske forretningsreisende på hoteller. Opprinnelig bestod sendingene hovedsakelig av programmer fra de nasjonale TV-kanalene CNN og CNN Headline News, og CNN International hadde bare et spartansk innrettet studio i CNNs hovedkvarter i Atlanta. Etter 1992 økte imidlertid produksjonen av nyheter for internasjonale seere betydelig. Et nytt, stort studiokompleks ble bygget i 1994, etter at CNN International bestemte seg for å konkurrere med BBCs internasjonale nyhetssatsing, og CNN International etablerte seg som en stor, internasjonal nyhetskanal.

Utover på 1990-tallet bygget CNN International opp egne studiostaber i London og Hongkong i tillegg til hovedkvarteret i Atlanta. CNN International ble i 1997 oppdelt med ulike programskjemaer for fem regionale områder. Disse er Europa/Midtøsten/Afrika, Asia/stillehavsområdet, det østlige Asia, Latin-Amerika og Nord-Amerika.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**European Cartridge Research Association** (**ECRA**) er en ideell organisasjon med formål å fremme interesse og kunnskap om ammunisjon av alle typer og former.

Historie
--------

Organisasjonen ble grunnlagt i 1965 under navnet *European Cartridge Collectors Club* av belgieren Emile Timmermans, og byttet senere[*når?*] navn til European Cartridge Research Association. Timmermans hadde begynt å samle i 1945, og skrev i 1964 brev til 10 samlere i Tyskland, England, Frankrike og Sveits hvor han beskrev sine idéer, og fikk 20 svært entusiastiske svar. Den 1. januar 1965 ble den første utgaven av bulletinen *The Cartridge Researcher* publisert, skrevet av Emile Timmermans. Bulletinen har alltid vært gitt ut med engelsk som hovedspråk, men har også blitt oversatt. Det finnes i dag fem språkgrupper innen ECRA som er engelsk, fransk, spansk, tysk og nederlandsk.

Se også
-------

* Scandinavian Ammunition Research Association
* International Cartridge Collectors Association
* Flyreise med skytevåpen og ammunisjon
* CIP, en europeisk standardiseringsorganisasjon for patroner
* SAAMI, en amerikansk standardiseringsorganisasjon for patroner

Referanser
----------

1. ↑  ECRA History - European Cartridge Research Association
2. ↑  *IAA Journal*, (Issue 452, Nov/Dec 2006) p. 2

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
**Peter Alfssøn** (latin *Petrus Adolphus*, født ca. 1570 i Oslo, død 3. mai 1663) var en norsk lege og jurist.

Liv
---

Han studerte ved utenlandske universiteter (Leiden, Orléans, Padova og Basel) og ble *dr. med.* for en avhandling *De pleuritide*. Han brukte også tittelen *dr. jur.* I 1610 utga han en kommentar til den norske landsloven i København. I 1613 var han en av studentene som var innstevnet for herredagen i Skien, mistenkt for papisteri. På denne tiden studerte han i utlandet.

Tilbake i Norge ble han utnevnt til lege i Bergen og fikk et prebende der i byen. I 1626 fikk han et kanonikat i Oslo, med plikt til å undervise ved den lærde skolen og praktisere som lege. Han var en av tre professorer ved det nye gymnaset i Christiania. På denne tiden fikk han i oppdrag av biskopen Nils Glostrup i Oslo å skaffe materialer til historikeren Ole Worm. I denne sammenhengen beskrev han noen helleristninger, og var den første som beskrev Tunesteinen og Dynnasteinen.

I 1630 mistet han av ukjente grunner prebendet i Bergen og kanonikatet i Oslo. Han søkte derfor og fikk stillingen som lagmann i Trondheim 21. juni 1631. Høsten 1632 dro han gjennom Gudbrandsdalen for å overta embetet. Under et opphold i Vågå døde et av barna hans, en datter. Et epitafium over henne er fortsatt bevart i Vågå kirke.

I Trondheim var Peder Alfssøn en av partisipantene i Løkken kobberverk, sammen med lensherren Peder Vibe og andre.

Han overlot embetet til sin svigersønn Nicolaus Povelssøn i 1653. Han hadde en sønn, Iver Pedersen Adolphus, som var sogneprest i Fron i Gudbrandsdalen.

Litteratur
----------

* Nissen, Gunnar Brun (1956). *Frostating lagmannsembete og lagmenn inntil 1797*. [s.n.]
* Francis Bull: *Norges litteratur fra reformasjonen til 1814*. Oslo: Aschehoug, 1958

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |