recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Må ikke forveksles med forsvarsgren.
Ingenørvåpenet er en av de eldste våpenartene, her *Bombay Sappers and Miners*, 1900.
En **våpenart** (også kalt *korps*, *troppeart*, *tjenestefelt* og *bransje*) er en funksjonell gruppering av personell innen én og samme forsvarsgren.

Typiske våpenarter i en armé:

* Infanteri
* Kavaleri/Panser
* Artilleri
* Militærpoliti
* Etterretning
* Tren
* Intendantur
* Sanitet
* Ingeniørvåpen
* Flykorps
* Signalkorps
* Transportkorps
* Våpenteknisk korps
* Veterinærkorps
* Feltprestkorps
* Militærjuristkorps/Auditørkorps

Våpenarter grupperes ofte inn i kampvåpen (*combat arms*), kampstøttekorps (*combat support*) og forvaltningsstøttekorps (*combat service support*).

Som regel består hver våpenart av et eller flere regimenter.

Se også
-------

* Hærens våpengrener og troppearter

Eksterne lenker
---------------

* Den norske hærens våpenarter
* Den britiske hærens våpenarter
* Den irske hærens våpenarter
* Den australske hærens våpenarter
* Den newzealandske hærens våpenarter
**Torbjørn Aalbu** (født 30. september 1939 i Trondheim, død 10. oktober 2022 i Oslo) var en norsk diplomat og tidligere ambassadør. 

Aalbu gjennomførte Forsvarets russiskkurs 1960–1961. I 1965 ble han cand.mag. med fagene russisk, engelsk og historie. Samme år gikk han inn i utenrikstjenesten. I løpet av sin diplomatiske karriere var Aalbu stasjonert i Bangkok, Paris, Moskva og Genève. Han hadde også studieopphold ved Forsvarets høgskole og ved NATO Defence College i Roma.

Etter at Latvia gjenvant sin selvstendighet fra Sovjetunionen ble Aalbu i 1991 Norges første ambassadør til landet siden mellomkrigstiden. Han var ved ambassaden i Riga til 1994, da han vendte tilbake til Oslo i 1994 var han revisjonsdirektør i Utenriksdepartementet. Fra 2000 til 2003 var han Norges faste representant ved Europarådet i Strasbourg.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  «Ambassadøren», *Aftenposten*, 30. september 1999, s. 16.
2. ↑  Dødsannonse i Aftenposten og Adresseavisen 14. oktober 2022
3. 1 2  «Jubilanter», *Aftenposten*, 30. september 2009, del 2, s. 12.
**Chen Lanbin** (tradisjonell kinesisk: 陳蘭彬; forenklet kinesisk: 陈兰彬; hanyu pinyin: *Chén Lánbīn*, født 1816 i Wuchuan i Guangdong i Kina, død 1895), stilnavn **Li Qiu** (荔秋), var den første kinesiske minister (diplomatisk utsending) til USA under Qing-dynastiet.

Chen tok høyeste nivå av den kinesiske embedsmannseksamen i 1853 i en alder av 24 år, og ble opptatt i Hanlinakademiet. Han ble raskt leder for to regjeringsdepartementer etter hverandre. Han innehadde en rekke andre embeder i hovedstaden frem til 1875, da han begynte å virke som sin regjerings sendemann i USA. Han ble formelt utnevnt til Kinas ambassadør til USA, Spania og Peru i 1878, og forble dette frem til 1881.

Referanser
----------

1. 1 2   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Lin Bude (2007). «七律·读清代名臣陈兰彬生平事迹感怀四首（之四）» **(kinesisk)**. Arkivert fra originalen 22. mars 2011. Besøkt 8. mars 2010.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 22. mars 2011. Besøkt 24. april 2010.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNE
 |
**Carl Henry Fyhn** (født 27. januar 1853 i Trondheim, død 1. oktober 1940 i Sarpsborg) var en norsk prest og politiker for Venstre.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Fyhn tok eksamen ved Skien skole i 1870 og blei cand.theol. i 1876 med practicum året etter. I studieåra var han huslærer i Sandvika og lærervikar i Fredrikstad. Etter studiene var han noen år lærer ved han ved Aars og Voss' skole og ved Falsens jenteskole i hovedstaden. 

### Prest

Fra 1878 hadde han kirkelige stillinger: først som kateket i Farsund, deretter konstituert sokneprest i Fredriksvern fra 1883. I 1895 blei han konstituert som residerende kapellan i Trefoldighet menighet i Kristiania. Seinere samme år blei han utnevnt til sokneprest i Sarpsborg, og dette embetet hadde han fram til 1925.

### Politiker

Han hadde ei rekke kommunale verv i Fredriksvern (=Stavern), blant annet som medlem av herredsstyret 1886–1895 og ordfører 1888–1895. I Sarpsborg satt han i bystyret 1902–1919 og var ordfører 1905–07. Også her hadde han flere andre verv, blant annet som formann i skolestyret. Han var også aktiv i misjonsarbeidet. Han bidrog i flere prekensamlinger og var litteraturanmelder i *Aftenposten*, hovedsakelig for teologisk litteratur.

I valgperioden 1903–1906 var Fyhn vararepresentant til Stortinget fra bykretsen Sarpsborg. Seinere blei han fast representant for samme krets i perioden 1916–1918. Han var ei kort tid med i sosialkomiteen, deretter i næringskomiteen.

Han var svoger av stortingsrepresentant Henrik Leganger Frisak.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 241[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 273[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5  Vilhelm Haffner: *Stortinget og statsrådet 1915–1945*, bind 1, Oslo 1949, side 241.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for politikerdatabaser i Wikidata*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**DB Schenker** er et tysk logistikk- og transportkonsern med 72 000  ansatte og 2000 kontorer i over 140 land. Siden desember 2007 er selskapet en del av Deutsche Bahn og representerer ett av konsernets tre merkenavn sammen med DB Bahn og DB Netze.

Schenkerkonsernet utfører logistikk- og transportoppdrag innen landtransport, fly- og sjøfrakt samt andre logistikktjenester. DB Schenker Logistics var tidligere et datterselskap, men er idag (2014) en forretningsenhet i konsernet.

Schenker i Norge
----------------

Den norske delen av selskapet, **Schenker AS**, har ca. 1300 ansatte ved 30 terminaler og hovedkontoret i Norge.

Oppdragene i Norge og mellom Norge og utlandet er frakt av pakker, stykkgods, partigods, temperaturregulert gods og annet gods mellom næringsdrivende eller mellom næringsdrivende og private.

Schenker innland var den første transportbedriften i Norge som ble miljøsertifisert etter den internasjonale standarden 14001 (1998). Fra 1.1.2007 ble hele Schenker AS miljøsertifisert. Schenker er Kvalitetssertifisert etter NS - EN ISO-9001 2008. Selskapet er også sertifisert etter NS – EN ISO-9001 2008.

### Historikk

I Norge starter i historien om Schenker i 1916 da Einar Sundbye etablerer sin spedisjonsforretning i Kristiania (Oslo). Den internasjonale delen av Schenker er det svenske Bilspedition. I 1998 ble det svenske Bilspedition kjøpt opp av det tyske Schenker og året etter slått sammen med Schenker under navnet Schenker-BTL – som senere ble endret til Schenker AS. Tidligere Linjegods AS, som i dag er en del av Schenker, har bakgrunn i stykkgodsavtalen (1970) mellom NSB og NRF (Norges Rutebileierforbund) og Godssentralen som drev de største terminalene utenom NSB-systemet. Linjegods ble dannet 15. september 1972 med følgende eiere: NSB (47,5 prosent) og NRF (47,5 prosent) og Thagaard Investment (5 prosent). 1. januar 1973 ble NSB og Rutebilselskapenes terminaler slått sammen. Linjegods hadde da til sammen 70 terminaler og 4500 ekspedisjonssteder og 3000 ansatte. Eierforholdet ble senere endret ved at NSB og Rutegods – senere TI (Transport Invest) eide 50 % hver fra 1980. Svenske Bilspedition kom etter hvert også inn på eiersiden (20 prosent), og NSB og Transportinvest (TI) med 40 prosent hver. I 1992 solgte NSB seg ut av Linjegods. TI eide da 67 prosent og Bilspedition 33 prosent. Bilspedition kjøpte seg også opp i TI og eide nesten 43 prosent av aksjene der. I 2005 solgte TI resten av sine aksjer til Schenker, som i mellomtiden hadde kjøpt opp svenske Bilspedition, og var selv blitt kjøpt av de tyske statsbanene Deutsche Bahn. Fra 1. januar 2007 heter selskapet Schenker AS. DB Schenker har hovedkontor i Essen, Tyskland.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  Farlig gods Schenker AS

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
***Ally Sloper's Half Holiday*** var et britisk tegneseriemagasin, først publisert 3. mai 1884. Det er ansett for å være det første tegneseriemagasinet med en fast hovedfigur. Hovedpersonen, *Ally Sloper*, er en gjennomført lat lurendreier som ofte blir observert der han «skrår» (*sloping*) gjennom smug og bakgater (*alley*) for å unngå sin huseier og andre kreditorer. Han debuterte i 1867 i satirebladet *Judy* — skapt av den unge skribenten og kunstneren Charles Henry Ross og senere illustrert av hans franske kone Emilie de Tessier under pseudonymet «Marie Duval» (eller «Marie DuVal»).

Tittelen «Half Holiday» refererer til praksisen i viktoriatidens Storbritannia med å la arbeiderne avslutte arbeidsdagen til lunsj på lørdager, en praksis som også etablerte avsparkstiden for fotballkamper.

Publiseringshistorie
--------------------

Det svart-og-hvit ukentlig tegneseriemagasinet *Ally Sloper s Half Holiday* var vanligvis på åtte tabloidsider, og kostet en penny, ble første gang utgitt 3. mai 1884, kort tid etter at Ross, hadde solgt rettighetene til karakterene til Gilbert Dalziel, gravør og utgiver av *Judy*. Opprinnelig ble magasinet startet av W. J. Sinkins, men Dalziel fikk snart full kontroll, publiserte fra "The Sloperies", 99 Shoe Lane. Sammen med tegneseriene hadde Sloper også prosafortellinger og tegneserier med andre figurer i magasinet 

Opplaget av bladet er blitt estimert til å ha vært så høyt som 350 000 eksemplarer. Bladet beskrev seg selv som *«the largest selling paper in The world»*.

Bladet haddet en blandet leserskare. Rettet mot voksne var det lojalt til arbeiderklassen, samt at det til tider tiltrakk seg en kult følge blant middelklassen i sin tid. 

Selv om de i utgangspunktet sluttet utgivelse 9. september 1916, ble 1 679 eksemplarer gjenfødt mellom 5. november 1922 og 14. april 1923 , og igjen fra 1948 til 1949, og til slutt fra 1976 til 1977, da et hvert forsøk på å unnlate å ta fantasien fra det britiske publikum som det opprinnelige gang hadde måtte oppgis 

I 2001 ble en kopi av den første utgaven solgt for 3 600 pund av et engelsk auksjonshus.

Bidragsytere
------------

William Giles Baxter overtok det kunstneriske ansvar for Sloper karakter med nr. 13. 

William Fletcher Thomas overtok som tegner av Ally Sloper etter Baxter's død i 1888.

James Gibbins bidro med sin ekspertise i håndskriftekspet, en ferdighet som han tilbød politiet på den tiden da Jack the Ripper herjet. Han tilbød å analysere brev tenkt å være forfattet av Ripper.

Referanser
----------

1. ↑  Birch, Dinah (24. september 2009). *The Oxford Companion to English Literature*. Oxford: Oxford University Press. s. 240.
***Grådig etter gull*** (orig. *La Soif de l'Or*) er en fransk filmkomedie av Gérard Oury fra 1993. Filmen er en komedie, som handler om millionæren Urbain og hans grådige bestemor som kjøper gullbarrer for alle pengene sine og gjemmer dem i et ferdighus, som de prøver å smugle til Sveits, for å betale mindre skatt.

Handling
--------

Urbain Donnadieu, administrerende direktør for en fabrikk som produserer hus, ble oppdratt av sin bestemor, Zézette. Urbain er en gnier som stjeler 60 000 franske franc om dagen fra virksomheten sin, som han forvandlet til bullion. Han vil gjerne sende alle pengene han har stjålet til Sveits. Han bestemmer seg derfor for å gjemme alle verdisakene i mursteinene til et av husene han skal levere. Men dette er en idé som Urbain etter hvert kommer til å angre på.

I tillegg kommer hans forsmådde kone, Fleurette, som ikke var involvert i de kriminelle planene hans, og hennes kjæreste, Jacques - som er deres sjåfør, og Urbans beste venn - for å ta opp jakten på Urbain og hans bestemor.

Medvirkende
-----------

* Christian Clavier: Urbain Donnadieu
* Tsilla Chelton: Mémé Zézette, Urbains bestemor
* Catherine Jacob, Fleurette, Urbains kone
* Philippe Khorsand, Fleurettes elsker og Urbains sjåfør

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Grådig etter gull* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Grådig etter gull* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |

Portal: Film
**Stensjön** i Tyresta nationalpark er en høyt beliggende innsjø i kommunene Tyresö og Haninge i landskapet Södermanland i Sverige. Innsjøen er relativt dyp, med steinete og bratte bredder, med unntak av en mindre bukt som ligger på Haninge-siden. Omkringliggende skogområder ble ødelagt i den store skogbrannen som herjet området i 1999.

Stensjön inngår i Åvaån-vassdraget, og uløpet skjer via Lanan, som egentlig er en oppdemmet vik som leder til en damsluse overfor *Nedre dammen*. Ved *Nedre Dammen* ligger *Stensjödal*, som er en bygning fra 1700-tallet, da det var både kvern og sag her, foruten uthus og boliger. Elven renner videre forbi Åvas kvernruiner, og en gammel bro hvor Åvavägen tidligere krysset elven. Åvaån slynger seg gjennom et vakkert kulturlandskap med beiteenger og slåtteenger fram til byggefeltet Åva, hvor den til slutt munner ut i Åvaviken og Østersjøen.

Stensjöns tilløp kommer fra, foruten avvanning fra den omkringliggende skogen, fra Löpanträsk i vest og fra Mörtsjön i nord. En nordvestlig tilløp kommer også fra Årsjöbäcken som går fra Årsjön. På det stupbratte berget nord for innsjøen, ligger fortidsborgen Stensjöborg. Det er gjort funn av flere boplasser fra Steinalderen på bergene rundt hele innsjøen.

Bilder
------

* Stensjön set fra bredden like ved borgenStensjön set fra bredden like ved borgen
* Liten bukt på vestsiden av innsjøen, som ligger på innsjøens Haning-sideLiten bukt på vestsiden av innsjøen, som ligger på innsjøens Haning-side

Kilder
------

* Stensjön, Åva[*død lenke*] Fiskeriverket

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Lansettfluer** (Lonchaeidae) er en liten familie av fluer som kan kjennes igjen på påfallende kort kropp (gjerne litt metallglinsende) og store vinger. De er vanlige i skog.

Utseende
--------

Små til middelsstore (3–6 mm lange), mørke fluer. '

Hodet er stort, med store, runde fasettøyne. I pannen sitter det tre punktøyne (*ocelli*). En kraftig, bakoverbøyd børste ved innerkanten av hvert fasettøye. Antennene er av vanlig fluetype, tre-leddet, det ytterste leddet er ganske stort og langt, med en kraftig, tilsynelatende to-leddet antennebørste som er festet på oversiden nær roten. Munndelene er av vanlig fluetype, ikke påfallende forlenget. Kinnbørster (*vibrissae*) mangler. Kroppen er kort og kompakt, mørk, ofte noe metallglinsende.

Brystet (*thorax*) har kraftige børster på oversiden langs sidene og i den bakre halvdelen. Det er også en rekke av kraftige børster under vingefestet. Vingene er store, med en stor, ulikesidet firkantet celle nær midten. De er ofte gulaktige på farge, men mangler flekker og fargebånd. Beina er korte og kraftige uten lange børster.

Larvene er av vanlig maggot-type, pølseformet og tilspisset i hode-enden, uten tydelig hodekapsel.

Levevis
-------

Larvene lever for det meste i råtnende vegetasjon, men noen arter kan også angripe levende planter. Mange arter lever under barken på døde og døende bartrær, ofte sammen med barkbiller. Andre lever i kongler og blomsterhoder. Hannene former svermer.

Systematisk inndeling
---------------------

Lansettfluene er veldig dårlig undersøkt i Norge. I våre naboland er det funnet rundt 30 arter.

**Treliste**
* Ordenen tovinger, Diptera
	+ Underordenen høyere fluer, Cyclorrhapha
		- Gruppen Schizophora
			* Overfamilien Tephritoidea
				+ Familien **lansettfluer**, Lonchaeidae
					- Slekten *Chaetolonchaea* Czerny, 1934
					- Slekten *Earomyia* Zetterstedt, 1842
					- Slekten *Lonchaea* Fallén, 1820
					- Slekten *Protearomyia* McAlpine, 1962
					- Slekten *Setisquamolonchaea* Morge, 1963

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 8. april 2021. Besøkt 8. april 2021.

Kilder
------

* McAlpine, J.F. 1987. Lonchaeidae. I: McAlpine, J.F. m.fl. (red.): *Manual of Nearctic Diptera* 2: 791-797. Research Branch, Agriculture Canada, Ottawa
* faunaeur.org Nettressursen Fauna Europaea Utbredelsesdatabase over europeiske dyr.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *lansettfluer* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *lansettfluer* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *lansettfluer* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *lansettfluer* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *lansettfluer* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *lansettfluer* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *lansettfluer* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *lansettfluer* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Lonchaeidae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Lonchaeidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Thomas Rotherham** (født 24. august 1423, død 29. mai 1500), også kjent som Thomas (Scot) de Rotherham) var en engelsk biskop og statsmann.

Liv og virke
------------

Han ble født i Rotherham i South Yorkshire som eldste sønn av sir Thomas Rotheram fra Brookgate i Rotherham og hans hustru Alice Scot. Som ung gutt fikk han utdannelse av en grammatikklærer. Han ble så sendt til det nyopprettede Eton College for å forberede seg til universitetsstudier. 

Rotherham studerte så ved King's College i Cambridge, hvor han ble bachelor i grammatikk, teologi og filosofi. Etter å ha blitt ordinert som prest fikk han flere viktige verv i kirken blant annet som prebendar i Lincoln i 1462 og i Salisbury i 1465. Han ble så utnevnt til biskop av Rochester i 1468, biskop av Lincoln i 1472 og til slutt erkebiskop av York fra 1480 til sin død.

Edvard IV utnevnte ham til lordseglsbevarer i 1467. Året etter ble han ambassadør til Frankrike, og i 1471 til Burgund. Han var også rikskansler to ganger, fra 1475 til 1483 samt en kort periode i 1485. 

Etter Edvard IVs død fulgte en strid om tronen. Edvard V ble avsatt, og Richard, hertug av Gloucester ble kronet som Rikard III. Rotherham ble en periode fengslet i Tower of London for sin lojalitet til Elizabeth Woodville, Edvard IVs dronning. 

Under Henrik VII ble han fratatt rikskanslerembetet. Han trakk seg etter det fra det meste av offentlige oppgaver. I 1500 døde han av pest i Cawood nær York. Hans legeme ble flyttet til en storslagen marmorgrav i York Minster i 1506.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 16368854, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6rk4wjz, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Oxford Dictionary of National Biography[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Robert Stillington** | **Lordseglsbevarer**(1467–1470) | Etterfølger:**John Hales** |
| Forgjenger:**John Hales** | **Lordseglsbevarer**(1471–1474) | Etterfølger:**John Russell** |
| Forgjenger:**John Alcock** | **Rikskansler**(1475–1483) | Etterfølger:**John Russell** |
| Forgjenger:**John Russell** | **Rikskansler**(1485) | Etterfølger:**John Alcock** |
| Forgjenger:**John Low** | **Biskop av Rochester**(1468–1472) | Etterfølger:**John Alcock** |
| Forgjenger:**John Chadwell** | **Biskop av Lincoln**(1472–1480) | Etterfølger:**John Russell** |
| Forgjenger:**Lawrence Booth** | **Erkebiskop av York**(1480–1500) | Etterfølger:**Thomas Savage** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Lansettmøll** (Schreckensteiniidae) er en artsfattig familie av små sommerfugler som finnes over det meste av verden, selv om det bare er kjent åtte arter. Én av dem finnes i Europa, også i Norge. Lansettmøllenes systematiske plassering er usikker, de bør trolig regnes til gruppen Apoditrysia, men det er uvisst hvordan deres slektskapsforhold til andre undergrupper av denne er.

Utseende
--------

Små møll (vingespenn opptil 12 mm) med smale vinger, gjerne lysbrune. **Hodet** er middels stort, blankt, med lange, trådformede antenner som kan være nesten så lange som forvingene. Labialpalpene (munnfølerne) er lange og framover- eller oppoverrettede foran hodet. Sugesnabelen er velutviklet. **Vingene** er lange og smale, forvingene omtrent fire ganger så lange som brede, bakvingene er svært smale og tilspissede med lange hårfrynser bak. **Beina** er ganske lange, mellombeina har to lange sporer/pigger og bakbeina har fire. Disse er svært påfallende fordi møllene hviler med bakbeina pekende rett til værs. **Larvene** er sparsomt hårete med middels lange hår, vorteføttene under bakkroppen er påfallende lange og slanke.

Levevis
-------

Larvene til disse møllene lever på planter i sumakfamilien (Anacardiaceae), maskeblomstfamilien (Scrophulariaceae) og rosefamilien (Rosaceae). Ulikt de fleste andre småsommerfugler lever de ikke som minerere inne i bladene, men gnager på dem utenfra, beskyttet av et tett spinn. Den europeiske arten, *Schreckensteinia festaliella*, lever på bjørnebær, bringebær og andre arter i slekten *Rubus*. Den kan skjelettere bladene og har blitt innført til Hawaii i et forsøk på biologisk kontroll av bjørnebær.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
	+ Gruppen Glossata – Homoneura
		- Gruppen Coelolepida
			* Gruppen Myoglossata
				+ Gruppen Neolepidoptera
					- Gruppen Heteroneura
						* Gruppen Eulepidoptera
							+ Gruppen Ditrysia
								- Gruppen Apoditrysia
									* Overfamilien **Schreckensteinioidea** , bare én familie
										+ Familien **lansettmøll, Schreckensteiniidae**
											- Slekten *Corsocasis* – tre arter, Sørøst-Asia
											- Slekten *Schreckensteinia* Hübner, 1825
												* *Schreckensteinia erythriella* Clemens, 1860
												* *Schreckensteinia felicella* (Walsingham, 1880) – Nord-Amerika
												* *Schreckensteinia festaliella* (Hübner, 1819) – Europa, innført til Nord-Amerika og Hawaii, finnes over hele Norge.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lansettmøll* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Lansettmøll* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Lansettmøll* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Lansettmøll* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Lansettmøll* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Lansettmøll* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Lansettmøll* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Schreckensteiniidae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Schreckensteiniidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Inngangen til Lankester botaniske hage
**Lankester botaniske hage** (spansk: *Jardín Botánico Lankester*) er en botanisk hage i Paraíso i Costa Rica. Den er en del av Universidad de Costa Rica, og har en av verdens viktigste samlinger av orkideer. Den har et areal på 10,7 hektar.

Den botaniske hagens historie strekker seg tilbake til 1940-tallet, da den britiske botanikeren Charles H. Lankester anla sin egen private orkidehage på eiendommen sin. Etter hans død ble hagen donert til Universidad de Costa Rica 2. mars 1973.

Bilder
------

* Lankester botaniske hageLankester botaniske hage
* Guarianthe skinneri, Costa Ricas nasjonalblomst, i Lankester botaniske hage*Guarianthe skinneri*, Costa Ricas nasjonalblomst, i Lankester botaniske hage
* Orkideer i et drivhus i Lankester botaniske hageOrkideer i et drivhus i Lankester botaniske hage

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lankester Botanical Garden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Bryllup servise til kronprinsesseparet, 2010.
Video som viser fremstilling av Erika Lagerbielkes vinsmakingsglass «Intermezzo»
**Erika Lagerbielke** (født 5. januar 1960) er en svensk designer. Lagerbielke er kanskje mest kjent for de glass-serier som hun har produsert i samarbeide med Orrefors glasbruk: Intermezzo, Merlot og Difference.

Den 30. mai 2010 overleverte statsminister Fredrik Reinfeldt svenske folkets lysningsgave til kronprinsesse Victoria og hennes gemal, i form av et glasservise som Lagerbielke hadde designet på bestilling av Sveriges regjering og riksdag.

Priser (utvalg)
---------------

* 2010 – Prins Eugen-medaljen

Referanser
----------

1. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 77af719d-6dbb-4ba9-855d-ef38b284bde0, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Erika Lagerbielke, egen hjemmeside.

Portaler: Kunst | Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** KulturNav
 |
**Even Kenneth Weines** (født 29. november 1980) er en norsk countryartist som skriver sine egne tekster og melodier.

Kenneth Weines ble i 2000 oppdaget av NRK Troms og Finnmark under Festspillene i Nord-Norge i hjembyen Harstad. Etter å ha fått påspandert demoinnspilling av NRK, har Weines turnert rundt om i Norge med sitt Kenneth Weines Band. Han har blant annet ved flere anledninger spilt på countryfestivalen på Vinstra og Hålogaland Country Festival. 

I januar 2005 gikk han i Mainframe Recording Studio i Nashville og spilte inn sitt første album med 10 av hans egne originale låter. Tittelen på plata er *Kenneth Weines*. Plata ble utgitt på plateselskapet Tylden. Låten "Leave Me Alone" ble kåret til den 8. mest populære på Norsktoppen i 2006, etter å ha nådd 2.-plass som beste plassering i løpet av 15 uker på lista.

Kenneth Weines ble i 2002 hedret av hjembyen Harstad med musikkprisen "Masters By Mario".

Kenneth Weines har opptrådt med artister som Dr.Hook, Lynn Anderson, Kasey Landsdale med flere og har også varmet opp for superstjerner som Alan Jackson, Wanda Jackson, Lynn Anderson, Dr. Hook, Steve Earle, Marty Stuart, Tanya Tucker, Connie Smith, Toni Willé, Billy Yates m.flere.

Kenneth Weines ga ut sitt andre Nashville-album med tittelen "Ill Wait For You" sommeren 2013. Dette albumet er kun utgitt digitalt.

Diskografi
----------

* 2005: *Kenneth Weines*
* 2014: I`ll Wait For You

Eksterne lenker
---------------

* Kenneth Weines' hjemmeside
**«Even Me»** er en britisk salme, skrevet av Elizabeth Harris Codner i 1860. Melodien ble skrevet av William B. Bradbury i 1862. Alternative melodier er «Etiam et Mihi» av John B. Dykes i the *Hymnal Companion to the Book of Common Praise* (1877) og «Showers of Blessing (Maclagan)» av William D. Maclagan i the *Collection of Hymn Tunes* (1884).

Elizabeth Harris Codner skrev dette i april 1860: *«Et selskap med unge venner som jeg hadde iakttatt med et ærlig ønsket håp deltok på et møte, hvor detaljer ble gitt om vekkelsesarbeid i Irland. De kom tilbake høyst imponert. Min frykt var for at deres ull forble tørr, og jeg forsøkte å overtale dem om det priviligiet og ansvaret over å få en del i den utøsende velsignelsen. På følgende søndag, ikke frisk nok til å gå ut, hadde jeg tid til en stille nattverd. Disse barna var fremdeles i mitt hjerte, og jeg lengtet etter å () en ærlig individuell appell. Uten anstrengelse syntes ord å bli gitt meg og de tok form av en hymne»*, som idet den passerte fra den ene til den andre av de unge menneskene, *«ble et kraftens ord»*.

Norsk versjon
-------------

E. Heide har skrevet norsk tekst. Den norske tittelen er «Herre, du velsinger alle».

### Innspillinger (i utvalg)

* Indremisjonens dametrio i Trondheim. Innspilt 25. mars 1964. Utgitt på EP-platen Harmoni HEP 208.

Eksterne lenker
---------------

* Even Me
**Abul Hasan Ali ibn Julugh Farrukhi Sistani** (persisk: ابوالحسن علی ابن جولوغ فرخی سیستانی) (c. 980 - 1037 eller 1038) var en persisk poet. Han levde i Ghaznavid-riket. Han var en av de fremste mesterne i den panegyriske diktskolen i hoffet til Mahmud av Ghazni. Han skrev først og fremst gaseler og panegyriske dikt. Farrukhi er best kjent for det enkle språket sitt og sine skarpsinnede tanker. Temaet som går igjen i nesten alle gaselene hans er kjærlighet og livsglede, som han tok for seg i en mer subtil form. Både poeter og vitenskapsmenn har gjennom tidene verdsatt elegansen og friskheten i hans stil.

Han begynte sin karriere ved å skrive et såkalt qasida (en form for dikt i før-islamsk Arabia) kalt «En karavane av vakre prestekjoler» (persisk: با کاروان حله) og presenterte det for Asa'ad Chaghani, visiren av saffaride-kongen av Sistan. Dette diktet var så vakkert og mesterlig at Farrokhi fikk fast opphold i hoffet. 

Farrukhi var også en musikkmester og kunne spille barbat. Han hadde en fin stemme og kunne synge også. Han flyttet senere til hoffet til ghaznavidene, først Mahmud og deretter hans sønn, Masud. Han etterlot seg en divan med 9 000 vers. Han døde i år 1037.

Se også
-------

* Iranistikk
* Persisk litteratur

Kilder
------

* Jan Rypka, *History of Iranian Literature*. Reidel Publishing Company. 1968 OCLC 460598. ISBN 90-277-0143-1

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
***Austrotachinus*** er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien dråpekortvinger (Tachyporinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). De er middelsstore, glatte og blanke, svarte biller med et stort og bredt brystskjold (pronotum) og et forholdsvis lite, rundt hode.

Utseende
--------

Middelsstore, litt brede, svarte og blanke kortvinger. Kroppen er blank og glatt, ofte med fin mikroskupltur, men nesten helt uten hår og tydelig punktering. Pronotum kan ha rød ytterkant. Hodet er forholdsvis lite og holdet gjerne litt nedbøyd slik at det ofte såvidt er synlig foran pronotum. Antennene er forholdsvis lange, uten tydelige børster, litt tykkere mot spissen, men ikke kølleformede. Pronotum er hvelvet, nær halvsirkelformet sett ovenfra, uten påfallende børster. Dekkvingene er hårløse, men kan være litt matte på grunn av markert mikroskulptur. Bakkroppen er mer eller mindre jevnt avsmalnende bakover, i alle fall de bakerste leddene har noen lange og kraftige børster ved bakhjørnet. De bakerste rygg- og bukleddene varierer mye i formen og gir nyttige karakterer for å skille både kjønn og arter. Beina er middels lange, vanligvis rødlige på farge.

Levevis
-------

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i det nordøstlige Australia.

Systematisk oversikt
--------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien dråpekortvinger Tachyporinae Macleay, 1825
					- Gruppen Tachinusini
						* Slekten ***Austrotachinus*** Steel, 1956
							+ *Austrotachinus fuscipes* Steel, 1956

Referanser
----------

1. ↑  Steel, W. O. (1956) A new genus and species of Tachyporinae from Australia (Coleoptera: Staphylinidae). *Proceedings of the Royal Entomological Society of London (B)*, 25 (1-2): 13-16.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Austrotachinus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Austrotachinus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Austrotachinus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Austronesiske språk** (fra gresk for 'sørlig øy') er en språkfamilie med kjerneområde på øyene i Sørøst-Asia og Stillehavet, og enkelte brukere på det kontinentale Asia. Gassisk, som tales på Madagaskar, er det eneste eksemplet utenfor dette området.

Austronesisk har ti primærundergrupper. Av disse finnes ni på Taiwan og omkringliggende øyer; de kalles de formosiske språk, og er ikke i slekt med kinesisk. Den siste gruppen er stamspråk for alle de andre språkene i familien, de malayopolynesisiske språkene. Disse deles inn i to grupper, de vestlige og sentral-østlige malayopolynesiske språkene. De vestlige tales av omkring 300 millioner mennesker, og de sentral-østlige av omkring én million.

Med 1244 språk (registrert hos *Ethnologue*), og en utbredning fra Madagaskar til Påskeøya er det en av de største språkfamiliene i verden både i utbredning og antall språk.

Språkforskning og arkeologi har vist at språkene opprinnelig oppsto i det sørøstlige Kina, og så spredde seg til Taiwan.

Det er uenighet blant lingvister om thai-språkene skal plasseres i en utvidet definisjon av den austronesiske familie, eller om de bør innlemmes i de sinotibetanske språkene. Andre har forsøkt å vise et slektskap mellom austronesiske og de austroasiatiske språkene. Ingen av teoriene har oppnådd bred anerkjennelse.

De malayopolynesiske språkene uttrykker normalt flertallsform ved gjentagelse av hele eller deler av et ord (reduplikasjon). Alle de austronesiske språkene har sterk tendens til gjentagelse av lyder. De fleste har ikke sammensetninger av tre eller flere påfølgende konsonanter. Antall vokaler er normalt lavt; de fleste har fem vokallyder.

Språk
-----

Noen av språkene som tilhører den austronesiske språkfamilien er:

* Bantik
* Bikol
* Cebuano
* Filippinsk
* Gilbertesisk
* Hawaiisk
* Ilokano
* Indonesisk
* Javanesisk
* Malayisk
* Maorisk
* Marshallesisk
* Naurisk
* Paiwan
* Tagalog
* Tongolesisk

Eksterne lenker
---------------

* Austronesiske språk hos *Ethnologue*
* Sammenlignende austronesisk ordbok

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
***Aptinus bombarda*** er en bombardérbiller (Brachininae), en type løpebiller. Den har et avansert kjemisk forsvar, evnen til å sprøyte kokende, etsende kjemikalier mot truende fiender.

Utbredelse
----------

*Aptinus bombarda* finnes lengre sør i Europa, nord til Tyskland. Den finnes ikke i Norge.

Utseende
--------

*Aptinus bombarda* er mellom 9-15 millimeter lang. Den har en matt svart farge på dekkvingene, halsskjoldet og hodet. Dekkvingene har tydelig lengdestriper (riller) og litt av bakkroppen stikker fram bak dekkvingene. Kjevene, følehornene og beina har en mer orange farge.

Levevis
-------

*Aptinus bombarda* finnes i tilknytning til åpne solrike lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Aptinus bombarda* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Aptinus bombarda* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Aptinus bombarda* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Aptinus bombarda* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Aptinus bombarda* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Aptinus bombarda* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life – Bombardérbiller (Brachininae, Carabidae) – engelskspråklig
* Brachininae - fotogalleri - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Farr 40** er en entype kjølbåt designet av Farr Yacht Design i 1996 som en etterfølger av Mumm 30. Den ble opprinnelig bygget under International Measurement System (IMS) regler, men ble raskt populær og utviklet seg som en entypeklasse.

I 1997 ble den første Farr 40 One Design sjøsatt på Carroll Marine i Newport, RI med forhåpninger om å lage en ny spennende entypeklasse som kunne konkurrere internasjonalt.

Farr 40 ble i 2011 erstattet av den nye Farr 400.

Farr 40 i Norge
---------------

Lystallet var frem til 2013 1.48, men båten har etter omlegging av respittsystemet i 2013 fått en NORrating på 1.1750 med masthead spinnaker.

Det er pr mai 2014 fire kjente Farr 40 OD i Norge på regattabanene:

| Navn | Seilnummer | Hjemmehavn | Organisasjon | Byggeår |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Carnevale | NOR 11721 | Stavanger | N/A | 1998 |
| Jysla Løye | NOR 12383 | Stavanger | Siddis Racing | 2000 |
| NORsteam | NOR 13950 | Moss | NSF | 1999 |
| Crazy Horse | NOR 15150 | Fredrikstad | Team Crazy Horse | 2002 |

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
**Yang Jiechi** (kinesisk: 杨洁篪, pinyin: *Yáng Jiéchí*, født i mai 1950 i Shanghai i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han var utenriksminister i Folkerepublikken Kina, fra 27. april 2007 til 16. mars 2013. Han ble statsråd i 2013 under statsminister Li Keqiang, og er en av landets mest innflytelsesrike utenrikspolitikere.

Biografi
--------

Yang har utdannelse fra University of Bath og London School of Economics fra 1973 til 1975. Han tjenestegjorde som diplomat i USA, som annensekretær i 1983 og en senere runde som ambassadør fra 2001 til 2005. Han har også vært viseutenriksminister med særlig ansvar for Latin-Amerika, Hongkong, Macao og Taiwan.

Under sin tid som ambassadør i Washington D.C. bidro Yang til å dempe spenningen mellom USA og Kina etter kollisjonen i 2001 mellom et amerikansk EP-3 spionfly og et kinesisk jagerfly nær øya Hainan i Sørkinahavet. 

I april 2007 overtok Yang etter Li Zhaoxing, som hadde tjent som utenriksminister siden 2003. Han ble Folkerepublikkens tiende utenriksminister, og innehadde dette embedet til mars 2013.

Han ble så statsråd under statsminister Li Keqiang, og er en av landets mest innflytelsesrike utenrikspolitikere.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yang Jiechi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for politikerdatabaser i Wikidata*
* Biografi – Yang Jiechi, Xinhuanet.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Li Zhaoxing** | **Utenriksminister for Folkerepublikken Kina**(2007–2013) | Etterfølger:**Wang Yi** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** Munzinger (iba)
 |
**Teddington** er et forstadsområde i det sørvestlige London på den nordsiden av elva Themsen, mellom Hampton Wick og Twickenham. Det strekker seg innover i landet fra Themsen til Bushy Park i bydelen Richmond upon Thames. Historisk var det innenfor Middlesex, men ble en del av distriktet Richmond upon Thames i 1965. Området er hovedsakelig et boligområde som strekker seg fra Themsen og til Bushy Park med en lang hovedgate preget av puber, restauranter, underholdningssentre og treningssentre ved elvesiden.

Etymologi
---------

En myte (fremmet av Rudyard Kipling) ville ha det til at stedsnavnet Teddington var en forvanskning av *Tides End Town* (= byen der tidevannet snur) - men det stemmer ikke.
Stedsnavnet Teddington er avledet fra navnet på en angelsaksisk høvding som het Tuda. Stedet var i angelsaksisk og normannisk tid kjent som **Todyngton** og **Tutington**.

Men det er riktig at Teddington er så langt som Themsens tidevann rekker, opp til *Tide End Cottage*-puben. *Port of London* (London havn) strekker seg helt opp til slusen i Teddington. Det går ferge fra Teddington nedover til Limehouse.

Født i Teddington
-----------------

* Noël Coward (1899-1973)
* Keira Knightley (1985-)

Referanser
----------

1. ↑  Myten om stedsnavnets opprinnelse
2. ↑   Sheaf, John; Howe, Ken (1995): *Hampton and Teddington Past*, s. 9
3. ↑  *Upper Thames tideway*
4. ↑  Sched.1 *Port of London Act* 1968
5. ↑  Fra Teddington til Limehouse

Litteratur
----------

* Sheaf, John; Howe, Ken (1995): *Hampton and Teddington Past*. Historical Publications. ISBN 0-948667-25-7
* Howe, K.; Cherry, M. (1998): *Twickenham, Teddington and Hampton*. (Britain in Old Photographs), Sutton Publishing.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Teddington – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Teddington, British History Online
* Teddington Online
* Teddington Society
* Teddington Studios

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Wapping** er et sted i bydelen Tower Hamlets i London. Det ligger på nordbredden av Themsen, mellom City of London og Shadwell, med Bermondsey og Rotherhithe på den andre siden av elven. Stedet regnes med til området Docklands.

Historie
--------

Tidligere ble det antatt at stedsnavnet Wapping nedtegnet en angelsaksisk bosetning knyttet til et personnavn Waeppa (som henvisning til «bosetningen til Waeppas folk»), men nyere forskning har avvist denne teorien: området var et myrland hvor det var usannsynlig med en tidlig bosetning, og det har ikke blitt avdekket noe personnavn. Det er nå antatt at stedsnavnet er avledet fra *wapol*, ei myr.

Det utviklet seg en bosetning langs elvebredden, avgrenset på den ene siden av elven og på den andre av den nå drenerte myra Wapping Marsh. Dette er opphavet til Wappings merkverdige langstrakte form; området strekker seg i liten grad ut til sidene fra hovedgaten Wapping High Street. Historikeren John Stow beskrev det på 1500-tallet som «en gjennomgående gate, eller en skitten, rett passasje, med smug med små boliger eller stuer, bygget og bebodd av de som handler med sjømenn»

Nærheten til elven gav stedet et maritimt preg helt frem til det 20. århundre. Det var bebodd av sjømenn, mastemakere, båtbyggere, blokkmakere, instrumentmakere og folk fra alle andre yrker knyttet til sjølivet. 

Execution Dock i 2006
Wapping var beryktet for retterstedet Execution Dock, hvor de som hadde blitt dømt til døden for forbrytelser på sjøen ble henrettet ved at de ble hengt i en *gibbet* ved lavvannsmerket. Der ble de hengende til tidevannet tre ganger hadde gått over dem. 

Da London Docks ble bygget nord og vest for Wapping High Street i det 19. århundre ble området radikalt endret. Befolkningstallet stupte med nesten 60%, og mange hus ble revet. Stedet ble nesten isolert fra resten av London på grunn av de høye murene rundt dokkene, men Brunels Thames Tunnel til Rotherhithe hjalp noe. I 1869 ble Wapping undergrunnsstasjon åpnet slik at det ble en direkte forbindelse til andre deler av byen.

I nyere tid
-----------

Under den andre verdenskrig ble Wapping sterkt skadet av tysk bombing. Etter krigen stengte dokkene, og det var lite midler å finne til å bygge opp området igjen. Det lå mer eller mindre i ruiner helt til 1980-årene, da det ble overlatt til London Docklands Development Corporation, et statlig selskap som skulle nyutvikle Docklands. Dokkene ble for det meste fylt igjen, og det ble startet næringsdrift der, særlig handel og lett industri. Det kom også til en rekke nye boligprosjekter.

Referanser
----------

1. ↑  Darby, Madge (1988): *Waeppa's People - a History of Wapping*, Connor & Butler, ISBN 0-947699-10-4
2. ↑  Baker, T.F.T. (1998): «Stepney: Settlement and Building to c.1700» i: *A History of the County of Middlesex*, bind 11, *Stepney, Bethnal Green*, London: Victoria County History, s. 13-19. British History Online

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wapping – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Wapping, *ExploringEastLondon*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |
**Bjarne Gustad** (født 20. januar 1962) er en norsk prest. Han er oppvokst på Ekne i Trøndelag. Han er sogneprest i Kautokeino, og har oversatt en salme fra samisk som er med i *Norsk salmebok 2013*.

Gustad har fått medieoppmerksomhet fordi han i sitt prestevirke sier at abort og homofili er synd. Som en konsekvens av dette fratok biskop i Nord-Hålogaland bispedømme, Olav Øygard, ham ansvaret for undervisningen av konfirmanter i Kautokeino.

> Man kan ikke angre på at man forkynner Guds ord. Det er tvert imot viktig å holde fram Guds ord slik det er. Jeg mener er at vi må snakke kjærlighetsfullt og omsorgsfullt om sårbare tema. Vi må ha forståelse for at folk er forskjellige. Vi må være tydelige på at Gud elsker alle mennesker og kaller alle til etterfølgelse. Det er viktig å tale med tydelighet, men også med et vennlig og kjærlig sinn.
> 
> 

Gustad har også stått frem i media og sagt at han opplever stor støtte fra kristne miljøer for sitt syn.

Gustad fikk kritikk blant annet fra biskop Olav Øygard og Kautokeino Menighetsråd for å ha arrangert skolegudstjeneste med predikanten Levi Jensen, etter at Jensen på forhånd hadde anklaget samene for sjamanisme og å ha tilbedt Satan.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Ansatte Arkivert 31. januar 2016 hos Wayback Machine. - Kautokeino kirke. Lest 29. juni 2015
3. ↑  Gaup, Berit Solveig (28. august 2020). «Sokneprest advarte konfirmanter mot abort og homofili». *NRK*. Besøkt 23. februar 2021.
4. ↑  Dan Robert Larsen (18.4.2016). «Soknepresten kunngjorde i gudstjenesten at han ikke godtar homoekteskap». NRK. Besøkt 23.02.2021.
5. ↑  MOSTAD, AGNAR (19. september 2020). «Kautokeino-prest opplever bred støtte». *Norge IDAG* **(norsk)**. Besøkt 23. februar 2021.
6. ↑  Intervju med biskopen i Nord-Hålogaland, Olav Øygard, sendt på Guovdageainnu Lagasradio (nærradio i Kautokeino) 16. juni 2021.
7. ↑   Pressemelding fra Menighetsrådet i Kautokeino, gjengitt av Guovdageainnu Lagasradio 15 juni 2021

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Ofoten** er en tidligere kommune i Nordland fylke. Kommunen dekket størstedelen av det som i dag er Narvik og Evenes kommuner.

1. januar 1884 ble Ofoten kommune delt opp i Evindnæs (nå Evenes) og Ankenes kommune. Ved delingen hadde Evindnæs kommune 2 397 innbyggere, mens Ankenes kommune hadde 1 734 innbyggere.

1. januar 1902 ble Narvik kommune utskilt fra Ankenes kommune. Ved delingen hadde Narvik kommune 3 705 innbyggere og Ankenes kommune 3 023 innbyggere.

1. januar 1912 ble en del av Trondenes kommune med 291 innbyggere overført til Evenes kommune.

1. juli 1925 ble Ballangen kommune utskilt fra Evenes kommune. Ved delingen hadde Ballangen kommune 3 270 innbyggere og den gjenværende delen av Evenes kommune 2 323 innbyggere.

1. januar 1962 ble Efjorden og Barøya i Lødingen kommune overført til Ballangen kommune. Den overførte delen hadde 433 innbyggere.

1. januar 1964 ble gården Ramnes i Evenes kommune overført til Tjeldsund kommune.

1. januar 1974 ble Narvik og Ankenes kommuner slått sammen igjen til nye Narvik kommune. Ved sammenslåingen hadde Narvik kommune 12 758 innbyggere og Ankenes kommune 7 022 innbyggere.

1. januar 1999 ble gården Veggen med 3 innbyggere i Narvik kommune overført til Evenes kommune.

1. januar 2020 ble Narvik og Ballangen kommuner slått sammen til nye Narvik kommune

Se også
-------

* Distriktet Ofoten

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Zoological Society of London** (ZSL) er en internasjonal veldedig vitenskapelig organisasjon, hvis formål er å bevare ville dyr og deres habitat for ettertiden. Organisasjonen, som ble grunnlagt 1826, er aktiv i mer enn femti land og driver utstrakt forskning. Dronning Elisabeth II av Storbritannia er organisasjonens høye beskytter. 

Et av prosjektene i regi av ZSL er Evolutionarily Distinct and Globally Endangered (EDGE), et program som fokuserer spesielt på truede arter som representerer en unik og betydelig del av artenes evolusjonære historie. Dessuten eier og driver ZSL blant annet London Zoo og Whipsnade Zoo, to av verdens mest betydningsfulle zoologiske hager. Videre er den vitenskapelige delen av ZSL skilt ut som ZSL Institute of Zoology, et renommert senter for forskning innenfor spesielt bevaringsbiologien, som er tilsluttet University College London.

ZSL utgir dessuten det renommerte vitenskapelige tidsskriftet Journal of Zoology, som har blitt publisert siden januar 1830. Til å begynne med under navnet *Proceedings of the Zoological Society of London*.

Referanser
----------

1. ↑   GRID-ID grid.20419.3e[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Zoological Society of London – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Evolutionarily Distinct and Globally Endangered (EDGE)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** BBC Things
 |