recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Volvo P1900** er en sportsbil som ble lagd av bilfabrikken Volvo mellom 1956 og 1957. Bilen ble i begge produksjonsår markedsført som «Volvo Sport». I ettertid fikk den betegnelsen «P1900». Opprinnelsen til tallet 1900 er ukjent, og i motsetning til den senere modellen P1800, hvor tallet «1800» reflekterte motorstørrelsen på 1.8 liter, hadde de fleste P1900 en 1.4 liters motor. 

Historien til Volvos første sportsmodell startet da Volvos daværende direktør Assar Gabrielsson så Chevrolets nye sportsbil Corvette i 1953. Gabrielsson innledet et samarbeid med firmaet Glasspar i California som fikk i oppdrag å ta fram karosseriet till P1900. Volvo i Sverige bygde en rørramme og utstyrte denne med motor, tretrinns girkasse og hjuloppheng fra Volvo PV444. Motoren, en rekkefirer på 1,4 liter, ble noe trimmet i forhold til utgaven i PV og fikk 70 hestekrefter. Noen få P1900 ble utstyrt med B16B motor og firetrinns girkasse.

Produksjonen av P1900 var kostbar og etterspørselen etter modellen var lavere enn hva Volvo forventet. Volvos nye direktør fra 1956, Gunnar Engelau, besluttet dermed å legge ned produksjonen i 1957. Bilen ble dermed tilvirket i kun ett år, fra 1956-1957, og det ble produsert 67 biler pluss fire prototyper. Senere har det vist seg at det ble produsert 68 biler, da to biler hadde fått chassisnummer «20».

Se også
-------

Volvo P1800

Referanser
----------

1. ↑

  


|  |
| --- |
| **Volvos** modeller, fra 1927 til 1969. — neste » |
| **Klasse** | 1920-tallet | 1930-tallet | 1940-tallet | 1950-tallet | 1960-tallet |
| 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| Småbil | ÖV4/PV4 |  |  | PV444 | PV544 |  |
| Kombi |  |  |  |  | PV445 | P210 |
| Mellomklasse |  | PV651 | PV653 | PV658 |  |  |  | Amazon |
|  |  | PV51 | PV53 |  |  |  |
| Storbil |  |  | PV36 |  |  | PV60 |  |  | 140 |
|  |  |  |  |  | 164 |
| Sportsbil |  |  |  |  | P1900 |  | P1800 |
| Taxi |  | TR671 | TR675 | TR700 | PV800 | PV820 | PV830 |  |  |
Sandgata sett østover med Vestre kanalhavn til venstre.
Kart over vestre deler av Midtbyen fra 1716, som viser området Sanden lengst nord.
**Sanden** er et historisk navn på et langstrakt område i Midtbyen i Trondheim som ligger vest for Ravnkloa og nord for Dronningens gate ut mot Trondheimsfjorden helt ut mot Nidareid i vest. Opprinnelig var området en slette som lå vest for Ravnkloa og som fikk sitt navn etter det sandrike jordsmonnet langs fjæra ut mot fjorden. Sanden ble gradvis bebygd ettersom byen vokste vestover fra slutten av 1600-tallet og utover.

På kartnedtegnelser fra begynnelsen av 1700-tallet var Sanden brukt som navn på den vestlige delen av Dronningens gate, før stedsnavnet etterhvert fester seg som betegnelse for hele strøket mellom Prinsens gate og Nykirkegården samt gateløpet vestover som fikk navnet Sandgata i 1768. Et annet navn på et eldre gateløp i området var *Gamle Sandgade*, som tilsvarer Skradikveita og den tidligere Bondegårdsveita. Før bybrannen i 1681 brukt man navnet *Sandstredet* om gateløpet som gikk mellom Gjetveita og Nedre allmenning. Dette gateløpet tilsvarer i dag veitene Ørjaveita og Taraldsgårdsveita.

Sanden som område var også delt inn i flere navn ut i fra sosiale samfunnsklasser, hvor den østre delen nærmere sentrum var bebodd av borgerskapet og gikk under navnet *Finsanden*. I vest lå områder for mindre velstående folk, hvor navn som *Grovsanden, Rakkersanden* eller *Ruffen* gikk igjen. Området mot vest var bebodd av flere sjømenn og skippere, og begrepet ruff stammer fra sjømannspråket. Navnet *Rakkersanden* kommer av at nattmannen eller rakkeren bodde i et hus lengst vest ved Sandgata 52.

Referanser
----------

1. ↑  Wilhelm K. Støren. *Sted og navn i Trondheim*. «Sanden» s. 276
2. ↑  Terje Bratberg, Trondheim byleksikon 2008. «Sanden» s. 461.

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 461. ISBN 978-82-573-1762-1.
* Støren, Wilhelm K. (1983). *Sted og navn i Trondheim*. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 276. ISBN 82-7028-471-8.

Eksterne lenker
---------------

* Wikioppføring «Sanden» hos Strinda historielag
**Skattebøl-omleiring** er en organisk-omleiringsreaksjon der en geminal dihalogenert syklopropan omdannes til et allen via et karben intermediat. Reaksjonen gjøres ved hjelp av organolitium-base. Omleiringsreaksjonen er oppkalt etter oppdageren Lars Skattebøl, professor ved Universitetet i Oslo.

Skattebøl rearrangementSkattebøl rearrangement
Hvis en av substituentene på syklopropan-ringen er en 2-vinylgruppe, vil det på grunn av nærvær av dobbeltbindingen dannes et stabilisert karben som intermediat: 

Skattebøl rearrangementSkattebøl rearrangement

Referanser
----------

1. ↑  *Chemistry of gem-Dihalocyclopropanes. V.1 Formation of Tricyclo[4.1.0.04,6]heptane and Derivatives* Lars Skattebøl J. Org. Chem.; **1966**; 31(9); 2789-2794 doi:10.1021/jo01347a014.
2. ↑  *Chemistry of gem-dihalocyclopropanes—VI A novel synthesis of cyclopentadienes and fulvenes* L. Skattebøl Tetrahedron Volume 23, Issue 3 , **1967**, Pages 1107-1117 doi:10.1016/0040-4020(67)85060-9.
3. ↑  Leo A. Paquette and Mark L. McLaughlin Organic Syntheses, CV 8, 223 Link.
Volvo FH Globetrotter
Volvo FH12
**Volvo FH** er Volvos største frambygde lastebil. 

FH står for *Front High*, eller «Frembygd høyt innsteg». Dette henger igjen fra de første «bulldogene» til Volvo, kalt: F82, F83, F88, F89 osv. Da ble «snutebilene» benevnt med «N» som, etter datidens standarder på lastebiler, betyr normalbygd, eksempelvis N84, N86, N7, N12, osv.

Lastebilen finnes i to varianter, FH og FH16. Den tidligere FH12 eksisterte frem til 2006 da Volvo lanserte FH, som har 13 liters motor. 

Volvo FH og FH16 finnes med følgende motortyper:

* FH – 420, 460, 500 og 540 hk
* FH16 – 540, 600, 700 og 750 hk

FH16 700 var per 2009 verdens kraftigste serieproduserte lastebil. Pr. september 2011 skal det være lansert en ny versjon med 750 hestekrefter.

Referanser
----------

1. ↑  «Her ruller verdens sterkeste lastebil». VG-nett. Besøkt 13. september 2010.
2. ↑  «Verdenspremiere på Transport 2011: Volvo Trucks flaggskip feirer med 750 hk» Arkivert 3. februar 2014 hos Wayback Machine. Volvo Trucks Norway, pressemelding, 8. september 2011
En **Bransjeorganisasjon** eller **næringsforening**, er en organisasjon grunnlagt og finansiert av aktører i Næringslivet som opererer i en spesifikk industri. Bransjeorganisasjoner deltar i public relations (PR) aktiviteter som reklamering, utdanning, politiske donasjoner, lobbyvirksomhet og publisering, men organisasjonens hovedfokus er å fremme samarbeid mellom selskapene. Samarbeidet blir ofte fremmet gjennom konferanser og nettverksbygging. De fleste bransjeorganisasjoner er ideelle organisasjoner.

I land som har en sosial markedsøkonomi inntar bransjeorganisasjoner ofte rollen som arbeidsgiverforeninger. I denne sammenheng vil Næringslivets Hovedorganisasjon være et eksempel på en bransjeorganisasjon.

Eksterne lenker
---------------

* 
* May, Clifford D. (3. august 1988). «Washington Talk: Associations; Possum to Phlebotomy, They're All Spoken For». *New York Times*. Besøkt 3. juni 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** HDS **·** BNE
 |
Tunney på frimerke
**James Joseph «Gene» Tunney** (født 25. mai 1897 i New York, USA, død 7. november 1978) var verdensmester i tungvektsboksing 1926–28. 

Tunney tjenestgjorde i den amerikanske marinen under første verdenskrig, hvilket var grunnen til at han fikk klengenavnet *The Fighting Marine.* Han tapte kun én kamp i hele sin profesjonelle karriere. Det var en tittelkamp mot Harry Greb om tittelen *Amerikas lett-tungvektsmester*, et tap han senere skulle revansjere fire ganger i kampene mot Greb. I tungvektsklassen ble Tunney aldri beseiret. Han ble regnet som en ekstremt dyktig bokser med ypperlig forsvar.

Gene Tunney ble verdensmester i tungvektsboksing gjennom å beseire Jack Dempsey på poeng i 1926 i en kamp over ti runder i Philadelphia foran 120 557 tilskuere. Han vant også returkampen i 1927. Tunney møte også blant andre Tommy Loughran, Tommy Gibbons, Georges Carpentier og mange andre store boksere på den tiden, og etter å ha vunnet over Tom Heeney i 1928, trakk han seg ubeseiret tilbake.

Tunney hadde også en karriere som skuespiller i filmen *The Fighting Marine* fra 1926.

Han var den første bokseren som ble valgt til 'Fighter of the Year' av bladet Ring Magazine i 1928. Han ble medlem i World Boxing Hall of Fame i 1980 og i International Boxing Hall of Fame i 1990. 

Gene Tunney var far til John V. Tunney, som var Senator for California 1965–1977.

Se også
-------

* «Årets Bokser» – Ring Magazine
* «Årets Kamp» – Ring Magazine

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 28. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 4082, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6vq3469, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gene Tunney – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Gene Tunney – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Gene Tunney på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Gene Tunney hos American National Biography Rediger på Wikidata
* (de) Gene Tunney – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Gene Tunney – BoxRec Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Jack Dempsey** | **Verdensmester i Tungvekt**(1926–1928) | Etterfølger:**Max Schmeling** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** Munzinger (sport)
 |
**Thomas Lundin** (født 7. april 1974 i Hangö) er en finlandssvensk TV-programleder, sanger og sceneartist.

Lundin jobbet i årene 1994-2000 som radioredaktør hos Svenska YLE, og årene 2000-2008 i Yles svenskspråklige TV-kanal YLE FST5. Han er kanskje mest kjent som slagerekspert og ESC-kommentator (Grand Prix). Lundin er Finlands mann i det så kalte Nordiske rådet i programmet "Inför Eurovision Song Contest" som ble sendt i alle nordiske land fra 2004 til 2007 og fra 2008 bare i Sverige. Lundin ledet slagerspørrekonkurranse "Schlager på lager" i FST5 mellom 2002 og 2005. Programmet ble belønnet med en Venla for Bästa Gameshow i 2004. I 2008 ledet Lundin talk showet "Allt ljus på..." på FST5 der han treffet ulike musikkartister, blant andre Christer Björkman, Eiríkur Hauksson og Cyndee Peters. Fra og med år 2009 er han frilansjournalist og jobber blant annet for SR P4 og Radio Vega.

Ved siden av jobbet som programleder er Lundin visesanger og musikalartist. Våren 2009 ga han ut sin debutsingel "Vara dom vi är". Spelåret 2009-2010 spelar han med i musikalen Play Me på Svenska teatern i Helsingfors. Tidigere har han medvirket i musikalene The Swing Sisters! i 2006 og The Sound of Music i 1993. Som sangere har han opptrådt på en lang rekke visefestivaler i hele Norden.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Lundin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Andreas Sigurdsen** (født 2. februar 1861, død 20. august 1939) var en norsk kemner og stortingsmann fra Skien. På Stortinget representerte han Venstre.

Sigurdsen var sønn av en maltmester. Selv arbeidet han på et sakførerkontor fra 1876. Deretter var han fra 1881 i tolv år fullmektig i Nedre Telemarken fogderi. Tiden 1893−1895 var han fungerende fogd for samme distriktet. Fra 1896 til 1926 var han kemner i Skien. Til sist var han borgermester i Skien i ni år frå 1926 til 1935. Han var medlem av Skien bystyre fra 1895 til 1921.

Sigurdsen var med i ledelsen av avholdsbevegelsens fellesutvalg 1891−1906, vekselvis som formann, nestformann eller sekretær. Han var også forstander (dvs. styreleder) for Skiens hospital 1894−1900. I 1909 ble han formann for dissentertinget, et verv han hadde i sytten år. Selv tilhørte han en baptistmenighet.

Sigurdsen ble innvalgt på Stortinget som representant for bykretsen Skien i 1912. Han ble gjenvalgt for en ny periode i 1915. Han var nestformann i justiskomite nr. 1.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 635[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 788[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4  Vilhelm Haffner: *Stortinget og statsrådet 1915–1945*, bind 1, Oslo 1949, side 635.
4. ↑  Daniel Brændeland (1935). «Norges dissenterting gjennem 30 år». s. 36.

Kilder
------

* Lindstøl, Tallak: *Stortinget og Statsraadet 1814-1914*. Kristiania, 1914

Eksterne lenker
---------------

* (no) Andreas Sigurdsen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
***Heterogomphus mniszechi*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En stor (40-50 millimeter), kraftig, brunsvart, halvblank hornbille. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et krumt horn på hodet og en uthuling foran på pronotum. Hos denne arten er hornet langt, tynt og krumt og pronotum har tre rette, fremoverrettede horn. Hunnene har én liten knøl på hodet, men ikke horn. Det uthulede området foran på pronotum er blankt og glatt. Pronotum har nettaktig mikroskulptur og kraftig punktering langs forkanten og sidene, i midten glatt og blankt. Forleggen (protibia) har fire tenner på utsiden som er rettet skrått framover. Dekkvingene er tett og grovt punkterte.

Levevis
-------

Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt fra Honduras i nord til Brasil i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Oryctini Mulsant, 1842
						* Slekten *Heterogomphus* Burmeister, 1847
							+ ***Heterogomphus mniszechi*** (Thomson, 1859)

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles – *Heterogomphus*
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av arten
* Bilde av arten
* (en) *Heterogomphus mniszechi* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Heterogomphus mniszechi* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Heterogomphus mniszechi* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Heterogomphus mniszechi* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Heterogomphus mniszechi* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Heterogomphus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Portal: Alternativ behandling

**Thomas Lodi** er en lege og alternativ behandler fra USA som driver klinikken *The Lifeco* i Phuket i Thailand.

Lodi har medisinsk utdannelse og arbeidet som lege de første årene. I 1996 ble hans legelisens i Nevada inndratt fordi Lodi hadde blitt avslørt for bruk av narkotika. Senere har han tatt utdannelse innen homeopati og andre alternative behandlingsformer. I 2006 grunnla han senteret *An Oasis of Healing* i Arizona som et tilbud til kreftpasienter som søkte alternativ behandling. Etter at Lodi flyttet til Thailand drives klinikken av Nathan Goodyear. Klinikken inngikk sommeren 2020 en avtale med helsemyndighetene på Madagaskar om testing av alternativ behandling på pasienter med covid-19 i form av injeksjon av høye doser med vitaminer. Thomas Lodi har også hevdet at covid-19 ikke bør håndteres med vaksinasjon.

Lodis syn på kreftsykdom og -behandling står i opposisjon til skolemedisinen. Han hevder blant annet at kreft er kroppens egen helbredelsesmekanisme, og at det ikke er kreft i seg selv som er pasientens helseproblem, men andre underliggende tilstander. Han har også hevdet at konvensjonell kreftbehandling dreper mer enn halvparten av pasientene, men at han selv har klart å helbrede kreftpasienter som hadde mindre enn en uke igjen å leve. Blant metodene kreftpasienter tilbys ved hans klinikk er tarmskylling, kelatterapi og juicing.

I 2019 ble Lodi invitert til et foredrag om alternativ kreftbehandling på Oseberg kulturhus i Tønsberg, arrangør var Merete Sømme som selv hadde vært pasient på hans klinikk. Lokalavisen Tønsbergs Blad fattet interesse for arrangementet hvor Lodi ble introdusert som en verdenskjent onkolog, men blant den norske ekspertisen på kreftbehandling var det ingen som hadde hørt om ham. Overfor avisens journalist hevdet Lodi selv at skolemedisinen ikke hjalp pasientene, men snarere forgiftet dem. På arrangementet dukket det opp i underkant av 100 personer.

Referanser
----------

1. ↑  «Disiplinary Actions». Arizona State.
2. ↑  «Making legal threats against a blogging cancer patient? Stay classy, Shayla McCallum and Dr. Thomas Lodi. Stay classy.». *ScienceBlogs*. 9. januar 2010.
3. ↑  «Coronavirus: Madagascar pursues clinical trials of injectable remedy». *The Africa Report*. 12. juni 2020.
4. ↑  «COVID 19 Presentation - Dr. Thomas Lodi» (PDF). CanCham Thailand.
5. ↑  «A "homeopathic physician" in Arizona versus science». *Respectful Insolence*. 2. desember 2011.
6. ↑  «The medicine man» (PDF). *Get Fresh*. april 2009.
7. ↑  ««En av verdens mest anerkjente kreftleger» kommer til Tønsberg for å snakke om alternative behandlingsmetoder. Men verken kreftforskeren eller Kreftforeningen har hørt om ham.». *Tønsbergs Blad*. 13. august 2019.
8. ↑  «Lege Thomas Lodi sier han behandler kreftpasienter, men ikke med vanlige medisiner: - Det forgifter folk». *Tønsbergs Blad*. 23. august 2019.
9. ↑  «Skuffet over oppmøtet». *Tønsbergs Blad*. 29. august 2019.
**Den evangeliske landskirke i Frankfurt am Main** (tysk: *Evangelische Landeskirche Frankfurt am Main*) var den protestantiske kirken i Frankfurt am Main, som i dag er en by i Tyskland og som frem til 1866 var en suveren stat.

Kirken ble etablert som den lutherske statskirken i bystaten Frankfurt i 1533, som følge av reformasjonen, og var integrert i bystatens regjering. Regjeringen og kirken ble skilt i 1857, selv om kirken beholdt sin privilegerte rolle som statskirke. Frankfurt ble invadert av Kongeriket Preussen i 1866 og mistet sin uavhengighet. Som følge av forhandlinger fikk Frankfurt beholde sin kirkelige autonomi, og Frankfurt-kirken fikk dermed status som en landskirke innenfor Kongeriket Preussen. Fra 1899 ble de lutherske og reformerte (kalvinistiske) menighetene i Frankfurt samlet i en felles kirkeorganisasjon, men bestod for det meste som separate menigheter.

Etter nasjonalsosialistenes maktovertagelse i 1933 ble kirken tvangssammenslått med den evangeliske landskirke i Nassau og den evangeliske landskirke i Hessen til den evangeliske landskirke i Hessen og Nassau, en ordning som fortsatt består.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Andreas Samuelsen Vibstad** (født 6. oktober 1783 i Overhalla, død 27. januar 1854) var en norsk gårdbruker og politiker.

Han var bondesønn og underoffiser fra gården Vibstad i Overhalla, og tok avskjed fra militæret som fanejunker i 1827. I 1813 ble han gårdbruker på Svarlien i Overhalla, og fungerte ellers som bruksfullmektig for eiendommer i Grong på vegne av et handelshus i Trondhjem.

Vibstad var medlem av forlikskommisjonen 1836–1850, medlem av Overhalla herredsstyre fra 1838 og ordfører 1842–1843. Han var også innvalgt på Stortinget fra Nordre Trondhjems amt 1827–1829, og satt i Stortingets militærkomité i 1827.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 926[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Lindstøl, Tallak (1914). *Stortinget og statsraadet : 1814-1914*. 2. Kristiania. s. 926.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Andreas Samuelsen Vibstad hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Den evangelisk-lutherske landskirke i Hannover** er en av 20 landkirker som tilhører Evangelische Kirche in Deutschland. Liksom alle landkirker er det en organisasjon som er underlagt offentlig rett. Kirken har sitt sete i Hannover. Kirken har 2.482.015 medlemmer pr desember 2019 fordelt på 1248 menigheter og er den største landskirken i Tyskland. Den er en av de lutherske kirkene i Tysklands evangeliske kirke, medlem av Tysklands forente evangelisk-lutherske kirke, Kirkenes Verdensråd og det Lutherske Verdensforbund. Den er også medlem av konføderasjonen av evangeliske kirker i Niedersachsen.

Biskoper
--------

* 1925–1947: August Marahrens
* 1947–1971: Johannes Lilje
* 1971–1988: Eduard Lohse
* 1988–1999: Horst Hirschler
* 1999–2010: Margot Käßmann
* 2010–2011: Hans-Hermann Jantzen
* 26. mars 2011-: Ralf Meister

Eksterne lenker
---------------

* Den evangelisk-lutherske landskirke i Hannover
* 
* 
* 
* Evangelical Church in Germany

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Thomas Lennon** er en amerikansk dokumentarfilmskaper.

Lennon har lagd filmer vist på TV-kanalene HBO og PBS. For *The Battle Over Citizen Kane*, som var en del av serien *The American Experience*, ble han nominert til Oscar for beste dokumentarfilm.

Sammen med Ruby Yang har han laget en trilogi med kortdokumentar om hvordan aids påvirker Kina, som en del av deres «Chang Ai Media Project». Filmene er *The Blood of Yingzhou District* (2006), *Tongzhi in Love* (2008), og *The Warriors of Qiugang*  (2010). De vant en Oscar for kortdokumentar for den første, og ble nominert til samme pris for den siste.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thomas Lennon på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Thomas Lennon på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Lennon på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Lennon hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***Heterogomphus flohri*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En stor (ca. 40-50 millimeter), kraftig, svart, blank hornbille. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et horn på hodet og en uthuling foran på pronotum. Hos denne arten er hornet langt og slankt, med en tann litt innefor spissen. Pronotum har tre rette, framoverrettede, kraftige horn, ett på hver side og et i midten, og er ellers blankt, svært spredt og fint punktert. Dekkvingene er brede med læraktig overflate, uten punktrader. Hunnen har et kort horn i pannen, og pronotum er rundet uten uthuling. Forleggen (protibia) har fire nokså små tenner på utsiden som er rettet skrått framover. Undersiden har gulaktige hår.

Levevis
-------

Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.

Utbredelse
----------

Arten er kjent fra Mexico, Panama, Colombia og Venezuela.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Oryctini Mulsant, 1842
						* Slekten *Heterogomphus* Burmeister, 1847
							+ ***Heterogomphus flohri*** (Kolbe, 1906)

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles – *Heterogomphus*
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Heterogomphus flohri* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Heterogomphus flohri* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Heterogomphus flohri* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Heterogomphus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
***Heterogomphus ulysses*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En stor (ca. 35-60 millimeter), kraftig, svart, blank hornbille, en ev de største og kraftigste artene i slekten *Heterogomphus*. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et krumt horn på hodet og en uthuling foran på pronotum. Hos denne arten er hornet langt mne ganske kraftig og uthulingen stor, med to brede framspring fra pronotum over. Hunnene har én liten knøl på hodet, men ikke horn. Det uthulede området foran på pronotum har kraftig, nettmasket, litt rynkete mikroskulptur og oppstående, brungule hår, undersiden er kledt med lignende hår. Pronotum er ganske tett punktert hos begge kjønn, hos hannen med et blankt område i midten, hos hunnen er hele pronotum tett og grovt punktert. Forleggen (protibia) har fire tenner på utsiden som er rettet skrått framover. Dekkvingene er fint punkterte og blanke.

Levevis
-------

Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Colombia, Peru og Brasil.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Oryctini Mulsant, 1842
						* Slekten *Heterogomphus* Burmeister, 1847
							+ ***Heterogomphus ulysses*** Burmeister, 1847
								- ***Heterogomphus ulysses duponti*** Burmeister, 1847
								- ***Heterogomphus ulysses ulysses*** Burmeister, 1847

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles – *Heterogomphus*
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Heterogomphus ulysses* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Heterogomphus ulysses* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Heterogomphus ulysses* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Heterogomphus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Minnestøtte over grunnlegger av et tysk fideikommiss
**Fideikommiss** (av latin *fidei commissum*, «betrodd på ære og samvittighet», betrodd gods) er betegnelsen på en eiendom (en hvilken som helst formuesmasse enten det er i form av penger, fast eiendom eller løsøre) som ikke kan selges, men skal gå i arv, som bestemt av arvelater eller giver. Den som disponerer fideikommisset, kalles *fideikommissbesitter*, og har bare krav på avkastningen, mens selve formuesverdien etter vedkommendes død uforminsket skal gå videre til et annet medlem av slekten etter en fastsatt arvegangsfølge.

Hensikten med etableringen av fideikommiss er å sikre en slekts velstand og anseelse over lengre tid ved å holde formuen samlet på en hånd. Stamhus skiller seg fra fideikommiss ved at disse bare kan gjelde fast eiendom.

Ordningen med fideikommiss stammer trolig fra Spania i middelalderen, der det var en lensrettslig institusjon med tronfølgen som forbilde. 

I Danmark-Norge ble fideikommiss innført under Christian V. Den norske grunnloven av 1814 inneholder forbud mot opprettelse av nye fideikommiss, sammen med forbud mot nye stamhus, grevskaper og baronier (§118, opprinnelig §108). Hensikten med grunnlovens forbud var å hindre fremvekst av en ny rikmannsklasse med arvelige rettigheter 
over en stor formuesmass over flere generasjoner. Grevskaper, baronier og stamhus er former for fideikomiss. I tillegg kan fideikommiss omfattet annen type eiendom med spesielle regler for arvegang og innehaverens dispisjonsrett. Et fideikommiss er ikke et eget rettssubjekt (juridisk person), det er bare en formuesmasse av fast eller rørlig eiendom. Frede Castberg skriver at en stiftelse som bare kommer visse familiemedlemmer (en familiestiftelse) til gode rammes av forbudet i grunnloven. Baroniet i Rosendal ble fri eiendom i 1927. I 1964 var Jarlsberg og Egeberg de gjenværende stamhusene i Norge.

Referanser
----------

1. ↑  *Aschehougs konversasjonsleksikon*. Oslo. 1956. s. 508.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  *Aschehoug og Gyldendals store norske leksikon*. Oslo: Kunnskapsforl. 1979. ISBN 8257302449.
5. ↑  Castberg, Frede (1964). *Norges statsforfatning*. Oslo: Universitetsforl.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Uppslagsverket Finland **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** HDS **·** NKC
 |
Geografisk plassering av naturparken øvre Donau
Utsyn fra Knopfmacherfelsen: Donautalbahn, Donau og i bakgrunnen klosteret i Beuron.
Naturpark Obere Donau (Naturparken Øvre Donau) ble etablert i 1980 og ligger sør i Baden-Württemberg. Parken dekker 860 km² og omfatter store deler av landkretsene Tuttlingen og Siegmaringen. Den største delen av naturparken utgjør Heuberg, den sørvestlige høysletten i Schwäbische Alb, som gjennomskjæres av Donau.

Geografi
--------

Klosteret i Beuron i februar 2008
De to elvene Brigach og Breg øst i Schwarzwald renner sammen ved Donaueschingen og danner samtidig Donau.

Mellom Immendingen og Ertingen gjennomløper Donau Naturparken Øvre Donau og har der gravd ut et dypt leie i jurafjellene i Schwäbischen Alb. I gjennombruddsdalen (Donautal) hvor elven ennå er smal reiser det seg store kalkfjell. Et av dem er "Knopfmacherfelsen" ved Beuron. Beuron ligger selv midt i det karakteristiske landskapet i parken. Stedet preges av det meget besøkte Erzabtei Beuron. 

Donau renner i sitt øvre løp gjennom byene Tuttlingen, Mühlheim, Fridingen, Sigmaringen, Scheer og Mengen.

Geologisk interessant er de såkalte Donauversickerungen i Immendingen og sør for Friedingen.
På bergene over Donau er det oppført tallrike borger og slott, herunder: Schloss Bronnen, Burgruine Kallenberg, Burgruine Falkenstein, Altwildenstein, Unterwildenstein, Wildensteiner Burg Hexenturm, Wildensteiner Burg Hahnenkamm, Burg Wildenstein, Schloss Werenwag, Schloss Gutenstein (Gutenstein), Ruine Dietfurt, Gebrochen Gutenstein, Hohenzollernschloss Sigmaringen, Schloss Bartelstein og Schloss Scheer.

Langs Donau går også Donauradweg – sykkelveien langs Donau. Jernbanestrekningen Donautalbahn går fra Donaueschingen til Ulm. I tillegg til de regulære rutene trafikkeres strekningen om sommeren av Naturpark-Ekspressen mellom Tuttlingen og Siegmaringen. Fra Donautalbahn er det også forbindelse til museumsbanen Wutachtalbahn i Blumberg.

Sideelver til Donau fra sør er Ablach og Ostrach, fra nord kommer Elta, Bära, Schmeie (eller Schmiecha) og Lauchert.

Referanser
----------

1. ↑  Schweizer, K4SYSTEMS - Volker. «Geschichte». *www.schwenningen.de*. Arkivert fra originalen 16. oktober 2011. Besøkt 22. februar 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
Kopi av naturtrompet fra barokken
**1:** vid mensur (horn)  
**2**: trang mensur (trompet)
Naturhorn
**Naturtrompet** er en trompet uten ventiler eller klaffer som bare kan produsere toner fra naturtonerekka.

Naturtrompeter er kjent hos flere antikke folk, eksempelvis egyptere, grekere, etruskere, romere, keltere og germanere. Lignende instrumenter ble også brukt i Asia, blant annet i India, Kina og Tibet. I antikken ble trompetene vanligvis brukt i liturgiske og militære sammenhenger.

Naturhornet og naturtrompeten er nært beslektete instrumenter. Lyden produseres på samme måte og det er vanskelig å finne en klar avgrensing mellom dem, men sylinderformede instrumenter kalles gjerne for trompet og mer konisk formede for horn.

I seinmiddelalderen var *busine* i sin langstrakte og rette variant vanlig i militæret og ved hoffene. Etter at kunsten å bøye metallrør ble gjenoppdaget rundt 1400, har naturtrompetene vanligvis vært formet i en «kveil».

Litteratur
----------

* Edward H. Tarr: *Die Trompete*. Hallwag, Bern 1977
* Friedel Keim: *Das Trompeter-Taschenbuch*. Schott Musik International, Mainz 1999
* Curt Sachs: *Reallexicon der Musikinstrumente.* Berlin 1913, s. 189

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Bjørnar Olaisen** (født 9. april 1943 på Lovund) er norsk rettsmedisiner og professor emeritus ved Universitetet i Oslo.

Han var ved Rettsmedisinsk institutt fra 1971 til 1997. Han ble dr.med. i 1976, og fra1982 var han professor ved instituttet. I 1982 mottok han Jahreprisen for yngre forskere. Han var i to perioder valgt president for European Society for Forensic Genetics, den internasjonale foreningen for rettsgenetikk. Han overtok som instituttets bestyrer i 1991 etter Jon Lundevall (1919–1991) og ble samtidig leder av Instituttgruppe for laboratoriemedisin ved Rikshospitalet. Han arbeidet der til i 1997, da han flyttet tilbake til heimplassen Lovund og startet næringsvirksomhet. Han var knyttet til instituttet som professor II til 2003. 

Han var også med i Den rettsmedisinske kommisjon som han også var leder for etter Jon Lundevall, Og han fortsatte som leder i kommisjonen til i 2006..

Priser
------

* Anders Jahres medisinske pris 1982 for studier av genetiske markører i serumproteiner

Referanser
----------

1. ↑  *70 år* i Aftenposten den 9. april 2013.
2. ↑  Karin Westrheim, *Dødens doktor* i Dagbladet den 11. januar 1997.
3. ↑  *Strid kan stoppe DNA-bevis i straffesaker* i NTB tekst den 14. mars, 2006.
Her er det en fjellskrent som er vernet som naturminne. Bruk av hammar og uttak av stein er ikke lov.
**Naturvern** omfatter vern av naturen og naturressursene mot overdrevne eller unødige menneskelige inngrep, for slik å sikre det biologiske mangfoldet (og derav framtiden) for planter og dyr (inkludert mennesket). Naturvern gjennomføres gjennom forskjellige tiltak som vern av bestemte dyre- og plantearter (artsvern), oppretting av områder med ulik vernestatus, (områdevern), forbud mot inngrep i intakte naturområder og forbud mot bruk av eller utslipp av skadelige stoffer.

Verdens naturvernunion (IUCN) har som mål at alle land skal verne minst 15 prosent av alle naturtyper.

Naturvern i Norge
-----------------

Utdypende artikkel: Naturvern i Norge

Norge ratifiserte i 1993 konvensjonen om bevaring og bærekraftig bruk av biologisk mangfold. Norge har også sluttet seg til en internasjonal IUCN-kampanje om vern av nye arealer fram mot 2010. Pr. 2016 har Norge vernet omtrent 17 prosent av sitt landareale. Riksrevisjonen erklærte i 2007:

> 
> «Dagens arealforvaltning bidrar til en nedbygging av områder som Stortinget har vektlagt skal ivaretas.»
> 
> 
>

Se også
-------

* Miljøvern
* Rewilding
* Verneområder i Norge

Litteratur
----------

* Andersen, Gjermund (red.) "Momenter til en dypere naturvernforståelse". Vett & Viten/Østlandske Naturvernforening 1990. ISBN 82-412-0019-6
* Berntsen, Bredo "Grønne linjer – Natur- og miljøvernets historie i Norge". Grøndahl Dreyer/Norges Naturvernforbund1994. ISBN 82-504-2150-7
* Norberg-Schultz, Christian "Minnesjord". Gyldendal Norsk Forlag, Oslo 1991. ISBN 82-05-20198-6

Eksterne lenker
---------------

* Miljøstatus i Norge: Vernet natur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** HDS **·** NKC
 |
**Sardar Muhammad Aslam Baggra** (født 1910 i Lyallpur i India) var en indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1932.

Aslam ble olympisk mester i landhockey under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. Det var kun tre lag som deltok og det ble spilt en enkeltserie i perioden 4. til 11. august. India vant begge sine kamper, de vant over Japan med 11-1 og over USA med 24-1. De tok dermed sitt andre strake olympiske gull i landhockey. Aslam spilte en kamp i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles - Gull **Gull** i landhockey (India)

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, oppført som Sardar Mohammad Aslam, Sports-Reference.com olympisk utøver-ID as/sardar-mohammad-aslam-1, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Muhammad Aslam – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Muhammad Aslam – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Muhammad Aslam – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
**Burows væske** er en væske bestående av aluminiumacetat/acetotartrat i eddiksyre. Væsken har navn etter den tyske legen Karl Heinrich August Burow (1809–1874).

Aluminiumsalter har astringerende egenskaper, og tartrationene kan ved kompleksdannelse holde visse kationer (f.eks. Al3+, Sn2+, Sb3+), som ellers gjerne ville hydrolysere og danne tungt løselige basiske salter, i løsning. Burows væske har foruten astringerende også antibakterielle og antimykotiske egenskaper, og brukes innen medisinen til å behandle ulike hudplager som insektbitt. Burows væske brukes også til å forebygge og behandle ekstern otitt, betennelse i den ytre øregangen.

Allerede på midten av 1800-tallet prøvde Karl August Burow en blanding av blyacetat og alun i vann som resulterte i en væske av aluminiumacetat. Burow anvendte væsken frisinnet blant annet ved behandling av sår som ble værende åpne. Burows væske var i lang tid vanlig ved behandling av insektbitt, ulike hudlidelser og hørselgangsbetennelse. Da antibiotikaen fikk sitt gjennombrudd på midten av 1900-tall- et, stoppet stort sett bruken av Burows væske. 

Burows væske finnes nå internasjonalt tilgjengelig som et preparat bygget på Burows oppskrift.[]

Referanser
----------

1. ↑  British Pharmacopoeia 2013, sid 2497
2. ↑  Hyo et al, Med Mol Morphol 45:66–71, 2012
3. ↑  Thorp et al, J Laryngol Otol 112, 925-928, 1998
4. ↑  Kashiwamura et al, Otology & Neurotology 25, 9-13, 2004
5. ↑  Örnhagen et al, AllmänMedicin 2, 2013
**Una Canger** (født **Una Rasmussen** 14. mai 1938) er en dansk lingvist med mesoamerikanske språk som spesialfelt, spesielt det aztekiske språket Nahuatl.

Hun er datter av den kjente arkitekten Steen Eiler Rasmussen. Hun var i sin tid den første kvindelige student i språkvitenskap ved Københavns Universitet. Der ble hun en del av kretsen rundt Louis Hjelmslev, og fikk undervisning av Eli Fischer-Jørgensen. Hun studerte spansk, yukatekisk Maya, Sanskrit og slaviske språk - herunder kirkeslavisk og polsk. Under et studieophold i Krakow i Polen møtte hun sin ektemann billedkunstneren Leon Canger, som flyttet med henne tilbake til Danmark i 1961. Hun skrev i 1963 masteroppgave med tittelen *En sammenlignende undersøgelse af komparationskategoriens struktur og anvendelse*.

Hun tok sin PhD ved Berkley, hvor hun under veiledning av den amerikanske språkspesialisten Francis Whitfield skrev sin doktorgradavhandlingen som en grammatikoversikt over Mayaspråket Mam. Hun studerte desuten adskillige andre Mayaspråk i Guatemala og Chiapas. Senere ble hun lektor ved *institut for Indianske Sprog og Kulturer* ved Københavns Universitet. Her spesialiserte hun seg i Nahuatl og utførte lange feltarbeidsperioder i Mexico hvor hun beskrev og dokumenterte forskellige Nahuatl-dialekter. Etterhvert ble hun regnet som en av verdens fremste spesialister innen sitt felt

I 2009 pensjonerte hun seg, og i 2012 mottok hun Den aztekiske ørns orden, Mexicos høyeste ordensutmerkelse som kan gis til utlenninger for sine bidrag til studiet av Mexicansk kultur og historie. I 2005 mottok hun Universitetets undervisningspris "Harald".

Blandt hennes viktigste verk er boken *Five Studies inspired by nahuatl Verbs in -oa* (1980), utgitt av den Københavnske lingvistkrets i serien *Travaux du Cercle Linguistique de Copenhague*, den analyser verbalmorfologi i Nahuatl og fremfører hypoteser om språkets historiske utvikling, og hennes artikel fra 1988 *Nahuatl dialectology: A survey and some suggestions* utgitt i tidsskriftet I*nternational Journal of American Linguistics*. I denne artikellen argumenterer hun for at Nahuatls særegne språkhistorie har gjort det vanskelig å dele dialektene inn i tydelige grupper, men at man dog kan skjelne mellom østlige og vestlige dialekter som representerer to migrasjonsbølger inn i det sentrale Mexico fra Nahuaernes nordlige oprinnelsessted. Hennes andre bok *In Tequil de Morrales. Working with maguey* (1993) er en illustrert etnologisk beskrivelse av arbeidet med at lage vesker i agavefibre slik det tradisjonelt utføres i landsbyen Coatepec de los Costales i staten Guerrero i Mexico. Boken er delvis skrevet på engelsk og delvis på landsbyens lokale dialekt av Nahuatl. På 1990-tallet arbeidet hun på en digital ordbok over klassisk Nahuatl. Videre har hun utgitt grammatiske beskrivelser av Nahuatl dialektene fra statene Durango, Guerrero og Puebla.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk kvindebiografisk leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Styrelsen for Fastholdelse og Rekruttering** var en dansk statlig etat underlagt Beskæftigelsesministeriet. Etaten ble fra 1. januar 2014 slått sammen med Arbejdsmarkedsstyrelsen til den nye Styrelsen for Arbejdsmarked og Rekruttering (STAR).

Historikk
---------

Etaten ble opprettet 8. februar 2012 som følge av omorganiseringen i centraladministrationen etter regjeringsdannelsen i 2011.

Etaten hadde til oppgave å understøtte en forøkelse av arbeidstilbudet i Danmark, dels gjennom fastholdelse av borgere som har risiko for å miste tilknytningen til arbeidsmarkedet, dels gjennom rekruttering internasjonalt.

Ansvarsområdene var tidligere plassert hos Arbejdsmarkedsstyrelsen, Arbejdstilsynet, Integrationsministeriet, Pensionsstyrelsen og Udlændingeservice.

Styrelsen for Fastholdelse og Rekruttering beskjeftiget før nedleggelsen ca. 215 medarbeidere og holdt til på Islands Brygge i København. Direktør var Jakob Jensen.

Referanser
----------

1. ↑  «Styrelsen for Arbejdsmarked og Rekruttering». *Den Store Danske (lex.dk)* **(dansk)**. Besøkt 27. april 2023. «Styrelsen for Arbejdsmarked og Rekruttering, STAR, styrelse under Beskæftigelsesministeriet med bl.a. arbejdsformidling og erhvervsvejledning som sagområde. | STAR oprettedes 1.1.2014 som erstatning for Arbejdsmarkedsstyrelsen og Styrelsen for Fastholdelse og Rekruttering.»

Eksterne lenker
---------------

* Styrelsen for Fastholdelse og Rekrutterings hjemmeside
* Center for Aktiv BeskæftigelsesIndsats' hjemmeside
Tittelside Brandenburgkonsertene
Christian Ludwig, markgreve av Brandenburg og halvbror av kong Fredrik I av Preussen
**Brandenburgkonsertene** er en gruppe på seks konserter av Johann Sebastian Bach (BWV 1046-1051), som ble komponert mellom 1718 og 1721, mens Bach var kapellmester i Köthen.

Fransk dedikasjon Brandenburgkonsertene
Under et besøk i Berlin vinteren mellom 1718 og 1719, hvor Bach skulle hente en cembalo for hoffet i Köthen, opptrådte han for markgrev Christian Ludwig av Brandenburg. Markgreven bad ham om å sende ham noen av sine komposisjoner. Først i 21. mars 1721 sendte Bach ham de seks konsertene med en utførlig dedikasjon på fransk under tittelen *Six Concerts avec plusieurs instruments*, som betyr «seks konserter med flere instrumenter». Med unntak av den første konserten var alle nøyaktig tilpasset orkesteret i Köthen, markgrevens eget orkester i Brandenburg var nok i alle fall for lite til å oppføre verkene.

Betegnelsen «Brandenburgkonsertene» fikk konsertene først senere. Musikkviteren Philipp Spitta publiserte i 1873-1879 en stor Bach-biografi hvor han brukte denne betegnelsen, som siden slo igjennom.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NLA **·** BNE
 |

Portal: Tyskland
Styreplate og styrepinne på en bærbar datamaskin
Nærbilde av en styreplate på en Acer CB5-311 bærbar PC.
Nærbilde av en styreplate på en MacBook 2015 bærbar PC.
En **styreplate** finnes på de fleste nyere bærbare datamaskiner, og er en av flere pekeenheter. Som navnet sier er det en trykk- og berøringsfølsom plate. Ved å bevege en finger på denne flaten beveges musepekeren over skjermen. To korte fingerslag tilsvarer vanligvis et dobbeltklikk med venstre museknapp. Styreflaten er vanligvis plassert under tastaturet med to, iblant tre, museknapper over, under eller ved siden av seg.

Den fungerer ved å registrere kapasitans mellom høyde og breddeaksen. En finger vil føre til endringer i det elektriske feltet over platen og den vil "kjenne" fingeren.

De fleste styreplater kan programmeres til å ignorere bevegelse ved stort kontaktområde, som for eksempel når håndflaten kommer borti plata under tasting, eller de kan programmeres til at et angitt område på platen skal brukes til andre oppgaver (volum opp, volum ned, bla ned, bla opp etc.)

Andre pekeenheter er datamus, styrepinner og styrekuler.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Touchpads – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Brandenberg-Alpene** er en fjellkjede i Tirol (Østerrike), på nordsiden av Unterinntal. Fjellkjeden er delt i to tydelige deler. Den vestlige, høyere delen heter *Rofan*, som ligger mellom innsjøen Achensee og elven Brandenberger Ache. Øst for denne fortsetter fjellkjeden som *Pendlingzug* nordøstover parallelt med Unterinntal. Denne delen er betraktelig lavere (høyest i Kienberg, 1786 moh.).

Brandenberg-Alpene er oppkalt etter Brandenberg (919 moh.), den største bosetningen i fjellkjeden, og Brandenberger Ache.

Avgrensning
-----------

Brandenberg-Alpene har naturlige begrensninger i vest gjennom Achensee (mot Karwendel) og i sydøst gjennom Unterinntal (mot Kitzbühel-Alpene). Grensen i nord (mot De bayerske For-Alper) følger flere mindre elver et stykke syd for den østerriksk–tyske grensen.

Topper
------

Viktige topper i Brandenberg-Alpene er

* Hochiss (2299 moh.)
* Rofanspitze (2259 moh.)
* Dalfazer Joch (2233 moh.)
* Guffert (2194 moh.)
* Unnütze (2078 moh.)
* Ebner Joch (1957 moh.)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Brandenberger Alpen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC
 |