recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Niënor Níniel** er en fiktiv person fra J.R.R. Tolkiens fortellinger om Midgard under første tideverv. Niënor var tredje barn til Húrin Thalion, lederen av Hadors hus og Morwen Edhelven av Bëors hus. Hun var den yngre søstera til Túrin Turambar. 

Etter Nírnaeth Arnoediad ble Morwnes hjemland Dor-lómin invadert av østerlinger. Året etter ble Nienor født. Morwen og Nienor ble ikke gjort til treller, siden østerlingene fryktet Morwen, men levde i fattigdom. 

Da Nienor var rundt 21 år, bestemte Morwen seg for at de skulle flytte til Doriath, hvor de trodde Túrin ville være, noe han ikke var. Morwen og Nienor dro så med en liten gruppe vakter ut for å finne ut mer om Túrin. Men på veien ble de oppdaget av dragen Glaurung, som forhekset henne. 

Nienor ble rammet av hukommelsestap, og flyktet til Berthilskogen. Der ble hun funnet av Túrin, som ga henne navnet *Níniel, tårepiken.* Etter to år giftet de seg, til tross for mange advarsler. Men Glaurung dro for å ødelegge Berthil. Han ble drept av Túrin, men forgiftet sistnevnte. Hun trodde Túrin var død, og mens Glaugung ennå levde opphevet han forhekselsen på minnet hennes. Det endte med at Nienor kastet seg utfor et stup. Liket hennes ble aldri funnet. Túrin begikk deretter selvmord med sitt svarte sverd.
*Se annet sted for dr.philos. i skadelig bruk av rusmidler Jon Guttorm Toverud (født 1961)*

**Guttorm Toverud** (født 30. april 1896 i Aurskog, død 25. mai 1969 i Oslo) var en norsk tannlege som ble den første professor med barnetenner som hovedinteresse, og som utmerket seg i kampen på barrikadene mot tannråte og for at barna skulle behandles med mindre smerte enn voksne. I 1926 fikk han en doktorgrad fra Universitetet i Oslo på en avhandling om stoffskiftet i tennene, et arbeide han hadde påbegynt under forskningsoppholdet ved amerikanske barnetannklinikker mellom 1921 og 1923, da spesifikt Harvard University og Washington University. Han ble i 1922 gift med barnelegen Kirsti Utheim (1890–1949) fra Veblungsnes som også avla en doktorgrad basert på hennes amerikanske forskningsopphold. Fra 1925 var han dosent ved Statens Tannlegeinstitutt, det som i 1928 ble Norges Tannlegehøyskole, og det som i 1931 etablerte en egen barneavdeling der han ble professor i 1932. Han var skolens rektor fra 1933 til 1939. Men så kom krigen. Han var redaktør i Den norske tannlegeforenings tidende fra 1928 til 1933. Foruten å ha vært sjef i diverse lokale foreninger var han fra 1938 til 1946 leder i den nordiske forening for odontologier. Sin St. Olavs Orden blev ham tildelt i 1961, men i 1967 tildelte *Fédération dentaire internationale* (etablert 1900 i Paris) ham den såkalte «Miller Prize», oppkalt etter den amerikanske Willoughby D. Miller (1853–1907) som var den første orale mikrobiolog. Dr. Toverud jobbet til det siste. Da han døde i 1969 var han i sluttfasen av et prosjekt som kartla tannforholdene i forbindelse med forekomster av fluor i bygda Årdal.

Utgivelser
----------

* Gunnar Toverud og Arthur Collett (1933). *Til samlet kamp mot tannsykdommene*. Oslo: Fabritius.
* Guttorm Toverud (1940). *Tennene dine*. Oslo: Ovrums forl.
* Guttorm Toverud (1960). *Tannråte og kosthold: en veiledning for opplysningsvirksomheten*. [Oslo]: Helsedirektøren.

Radioprogram
------------

* *Professor Guttorm Toverud om foreningen til motarbeidelse av tannsykdommer*. NRK (the Norwegian Broadcasting Corporation). 1946-05-28.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Guttorm\_Toverud[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Reidun Stenvik, *Guttorm Toverud* i Norsk biografisk leksikon.
4. ↑  Kirsti Utheim Toverud fra Washington University School of Medicine.
5. ↑  *Dødsfall* i VG den 27. mai 1969.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Guttorm Toverud på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Geni
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Orocarni** er en fiktiv fjellkjede som er fra J.R.R. Tolkiens Midgard. Den var svært langt mot øst.

Orocarni fortsatte grovt sett linjen av *Rødfjellene* som var skapt valaene før Ardas symmetri ble ødelagt i valaenes krig mot Melkor.

På Orocarnis vestre skråning vokste *Vill Skogen*, og nær den var det en stor foss og en elv som fløt inn i innlandssjøen Helcar sjøen hvor bukten Cuiviénen lå, hvor alvene hadde våknet.

Ved deres nordre ende var Orocarni forbundet med Ered Engrin, og skapte en lignende formasjon som Ered Luin langt mot vest.

Fire av dvergenes syv fedre våknet opp i denne fjellkjeden.

Etter slutten av det første tidevervet forble Orocarni, og formet den østre enden av landet Rhûn.

En av elvene som hadde sitt opphav i Orocarni rant inn i innlandssjøen Rhûnhavet.

Fordi Orocarni var så langt mot øst ble de ikke besøkt av Eldaene, og Edain kom ikke det før det fjerde tidevervet. Orocarni er ikke nevnt i noen av historiene fra Vestmarks røde bok (*Hobbiten* og *Ringenes herre*).

Portal: Litteratur
**Tegea** (gresk: Τεγέα) var en bosetning i antikkens Hellas, og var også navnet på en kommune i Arkadia i periferien Peloponnes i Hellas fram til 1. januar 2011, da det ble en del av Tripoli kommune. Det består av et areal på 118 350 km2. Det ligger i nærheten av de moderne landsbyene Alea og Episkopi. Den legendariske grunnleggeren av Tegea var Tegeates, en sønn av Lykaon.

Historie
--------

Antikkens Tegea var et viktig religiøst senter i antikkens Hellas. Votivgaver av bronse fra de geometriske og araiske periodene har form av hester og hjorter. Der er også funnet seglsteiner og fibulaer. Tempelet brant i 391 f.Kr. og ble gjenoppbygd etter formgivning av Skopas av Paros med relieffer av jakten på det kalydonske villsvin i fronten. Det er foretatt flere arkeologiske utgravninger, blant annet av franske arkeologer tidlig i på 1900-tallet og en nordisk-amerikansk gruppe ledet av Det norske institutt i Athen i 1990-årene. Siden 2009 har det blitt gravd etter byens agora i nærheten av den moderne landsbyen Paleia Episkopi i regi av et gresk-norsk samarbeidsprosjekt.

I den arkaiske perioden bandt de ni landsbyene som lå under Tegea seg sammen og dannet en by. Tegea var nevnt i Homers liste over skip som en av byene som bidro med skip og menn til Trojakrigen.

Tegea slet mot det spartanske hegemoniet i Arkadia og ble til slutt erobret rundt 560 f.Kr. Historikeren Herodotos fortalt i sin *Historier* at spartanerne herjet heroon i byen og stjal levningene av helten Orestes. I 300-tallet f.Kr. sluttet Tegea seg til det akhaiske forbund og slet seg fri fra Sparta. Byen beholdt samfunnsfunksjonene under Romerriket. Den ble plyndret i 395 e.Kr. av gotere.

Referanser
----------

1. ↑   ΦΕΚ B 1292/2010, Kallikratis reformerte kommuner
2. ↑   Folke- og boligtelling 2001 (inkl. areal og gjennomsnittlig høyde) (PDF) (gresk tekst), 18. mars 2001. Hellas nasjonale statistikktjeneste
3. ↑  Pausanias: *Description of Greece*, 8. 45. 1
4. ↑  The Hellenic-Norwegian Excavations at Tegea 2009-2013 Arkivert 30. desember 2014 hos Wayback Machine. Universitetet i Oslo

Eksterne lenker
---------------

* Tegea, fotogalleri av arkeologiske steder og bibliografi.
* Tempelet til Athene Alea ved Tegea

Portal: Arkeologi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
I markedsføring og kvalitetsforbedring er **brukerens stemme** eller **kundens stemme** summen av kundenes forventninger, preferanser og aversjoner.

En mye brukt form for markedsanalyse basert på brukerens stemme gir detaljerte kundeønsker og behov organisert i en hierarkisk struktur, og deretter prioritert etter relativ viktighet og tilfredshet med dagens alternativer. Studier består vanligvis av både kvalitative og kvantitative metoder, og utføres vanligvis ved starten av designinitiativet for et nytt produkt, en ny prosess eller tjeneste for å bedre forstå kundenes ønsker og behov, og som nøkkelinngang for ny produktdefinisjon, trinnvis kvalitetsplanlegging (*quality function deployment*, QFD) og innstillingen av detaljerte designspesifikasjoner.

Innsamling av data
------------------

Mye har blitt skrevet om denne prosessen, og det er mange måter å samle informasjonen på. Fokusgrupper, individuelle intervjuer, kontekstuell forespørsel, etnografiske teknikker, conjoint analyse, osv. Alle involverer en serie strukturerte dybdeintervjuer, som fokuserer på kundenes erfaringer med aktuelle produkter eller alternativer innenfor den aktuelle kategorien. Behovserklæringer blir deretter trukket ut, organisert i et mer brukbart hierarki og deretter prioritert av kundene.

Et produktutvikerteam tar gjerne ledelsen i å definere temaet, velge utvalget (hvilke kunder som skal inkluderes), generere spørsmålene, enten gjennomføre eller analysere intervjuene, og trekke ut og prosessere behovsuttalelsene.

Se også
-------

* ITIL
* Konjunktanalyse

Referanser
----------

1. ↑  «Kvalitetsforbedring». *Helsebiblioteket* **(norsk)**. Besøkt 1. juli 2023.
2. ↑  «DREAM hjemmerehabilitering – verdistrømkartlegging og tjenesteutvikling i Drammen HSO Eivind Arne Fauskanger og Tom Eide» (PDF).
3. ↑  outfront\_wp (23. juni 2022). «Lean med Six Sigma gir større muligheter». *Lean Logistikk* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 1. juli 2023. Besøkt 1. juli 2023.
4. 1 2  Gaskin, Stephen P. «Voice of the Customer» (PDF). Massachusetts Institute of Technology. Besøkt 25. mars 2018.
5. ↑  «KVALITETSPLANLEGGING». *www.ir.hiof.no*. Besøkt 1. juli 2023.
6. ↑  «Kvalitet og programvareutvikling». *www2.tisip.no*. Besøkt 1. juli 2023.
7. ↑  «Kvalitet og programvareutvikling» (PDF).
8. ↑  Morrison, Scott (28. januar 2008). «So Many, Many Words». *The Wall Street Journal*. Besøkt 14. april 2010.

| * v
* d
* r
Metoder i Six Sigma |
| --- |
| Definisjonsfasen | 
* Prosjektmandat
* Brukerens stemme
* Verdistrømskartlegging
* Leverandører, forutsetninger, resultater og kunder (SIPOC)

 |
| Målingsfasen | 
* Prosesskartlegging
* Prosesskapabilitet
* Paretodiagram

 |
| Analysefasen | 
* Rotårsaksanalyse
* FMEA
	+ FMECA
* Multivariat diagram

 |
| Forbedringsfasen | 
* Eksperimentdesign
* Forbedring

 |
| Kontrollfasen | 
* Kontrollplan
* Statistisk prosesskontroll
* 5S (sortere, systematisere, skinne, standardisere, sikre)
* Feilsikring (poka-yoke)

 |
| DMAIC |
**Parkteatret**, Olaf Ryes plass 11, Grünerløkka i Oslo, ble etablert i 1907 under navnet Kristiania Bryggeri Grünerløkkens Kinematograf. Kinematograflokalene ble tegnet av arkitekt Frithjof Aslesen i tilknytning til en leiegård fra 1872.

I 1913 skiftet etablissementet navn til Grünerløkkens Verdenstheater. I 1918–22 ble det foretatt en større ombygging, der fasaden fikk ny utforming, og kinoen fikk navnet Parkteatret. Den nye fasaden ble utformet i nyklassisistisk stil av arkitekten Erik Waldemar Glosimodt. 

Den kunstneriske utsmykningen av 1932 ble utført av maleren Paul Ansteinsson, parallelt med arkitekt Jens Dunkers ominnredninger. En ny ominnredning ble foretatt i 1950-årene, mens lysreklamen ble satt opp i 1960-årene.

Parkteatret kino holdt det gående som kommunal kino fra 1926 før virksomheten ble avviklet i 1991. 

Fra 1992 til 2001 var stedet scene for Nordic Black Theatre. 

I 2002 overtok Parkteatret Scene leiekontrakten. Initiativtakere var Geir Johnson, direktør for ULTIMA Oslo Contemporary Music Festival, og Pål Steigan. Parkteatret Scene eies av Grünerløkka kulturhus AS, som også driver Parkteatret Bar. Selskapet har sørget for en omfattende ombygging og rehabilitering av den gamle kinoen. Foajeen og salen ble restaurert og ombygd under ledelse av arkitekt Henrik E. Nielsen.

Parkteatret ble 20. november 2007 tildelt kvalitetsmerket Olavsrosa av stiftelsen Norsk Kulturarv. Parkteatret har fått anerkjennelse som urbant kulturminne.

Kilder
------

* arc!
* Parkteatret Scene
* Norsk Kulturarv

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Parkteatret, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) «Parkteatret». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

Parkteateret 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
**Business For Home** er et engelskspråklig nettbasert magasin som ble etablert i 2007 av nederlandske Ted Nuyten via selskapet Direct Selling Global News Ltd. registrert på Seychellene og Hongkong.

Konsept
-------

Business For Home presenterer seg selv som en nyhetskanal for nettverksmarkedsføring, men presenterer også nøkkeltall for bransjen, gjør vurderinger av selskaper og deler ut utmerkelser. Ted Nuyten er tidligere nettverksmarkedsfører, og startet sin karriere innen MLM da han i 1998 bodde i Norge og ble presentert for selskapet Nature's Own av Rune Evensen. Senere ble Evensen en av hovedpersonene i pyramidespillet Unaico/Sitetalk som i januar 2016 ble innlemmet i nettverksselskapet OneCoin. Nuyten har også vært salgsrepresentant for Vemma som ble stengt av amerikanske myndigheter i 2015 for å være et ulovlig pyramidespill. I en artikkel på Business For Home kalte Nuyten dette for et angrep på hele MLM-industrien.

Kritikk
-------

Den nesten utelukkende positive dekningen av MLM-bransjen har reist spørsmål ved integriteten og uavhengigheten til det som formidles fra Business For Home. I 2015 kom det også frem at nettverksselskaper betaler betydelige summer til magasinet for å sikre seg positiv omtale.

Ted Nuyten og selskapet Direct Selling Global News Ltd. knyttes til etableringen av nettverksselskapet Bitcoin-Economy som ble etablert i 2014. Dette konseptet fremsto som en Ponzi-svindel og kollapset etter kort tid. Også andre lignende konsepter har fått bred positiv omtale.

Referanser
----------

1. ↑  Trump’s Ag Czar Runs His Business Like Herbalife Mother Jones
2. ↑  OneCoin Welcomes Network Marketing Company OPN – SiteTalk Arkivert 27. januar 2016 hos Wayback Machine. Business For Home
3. ↑  About Ted W. Nuyten
4. ↑  FTC targets company after Enquirer investigation Cincinnati
5. ↑  FTC Attacks MLM Autoship Programs, Vemma Served With Complaint Business For Home
6. 1 2  Where do you get your MLM news from? BehindMLM
7. ↑  FAQ-Support Bitcoin-Economist
8. ↑  Bitcoin Economy Review: Bitcoin made simple? BehindMLM
9. ↑  The big pitch for some hard coin right here in Adelaide TheAdvertiser

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
En **fagidiot** er en nedsettende betegnelse på en fagekspert som bare er opptatt av sitt eget fag og som har vanskelig for å se problemer fra andre perspektiv enn sitt eget fagområde. Dette kan innebære "sterkt innskrenkede allmennkulturelle kunnskaper og interesser". Fagidioten kan bare forstå problemer utifra sitt eget ståsted og tar ikke hensyn til andre muligheter og retninger som kan være nødvendige for fullstendig forståelse av en problemstilling, sak eller tema. Fagidioten synes ofte det er vanskelig å sette seg i andres sko og å supplere og utvide sitt begrensede perspektiv. Den avviser andre måter å se ting på som et resultat av selektiv persepsjon (egoisme, narsissisme) og den resulterende uvitenheten (se Semmelweis-refleksen).

En forskjell på en fagidiot og en vanlig idiot kan være at førstnevnte må ha faglig tyngde innenfor et relevant tema, derav utsagnet "*Han mangler fagkunnskapen til å bli kalt en fagidiot; han er bare en vanlig idiot."*

Etymologi
---------

Ordet "fagidiot" (tysk: *Fachidiot*) er historisk avledet fra begrepet "fagidiotisme" (tysk: *Fachidiotismus*). Den tyske forfatteren Jean Paul (1763-1825) beskrev dette sosiale fenomenet relativt tidlig med sitatet: "hver fagmann er et esel innen sitt fag" ("*Jeder Fachmann ist in seinem Fach ein Esel*"). Begrepet "fagidiotisme" (fransk: *idiotisme du métier*) er tidligst kjent fra Karl Marx sin franske utgivelse *Misère de la philosophie* fra 1847. I den tyske oversettelsen dukket dette arbeidet opp som *Das Elend der Philisophie* (filosofiens elendighet) først i 1885. Det står (direkte oversatt): "Det som kjennetegner arbeidsdelingen i det moderne samfunn er det faktum at det genererer spesialiteter, fagfolk og med dem fagidiotisme." ("*Was die Arbeitsteilung in der modernen Gesellschaft charakterisiert, ist die Tatsache, dass sie die Spezialitäten, die Fachleute und mit ihnen den Fachidiotismus erzeugt*").

Se også
-------

* Autistisk savant
* Fagekspert
* Geek
* Nerd
* Skylapper

Referanser
----------

1. ↑  «Ordbøkene.no - Bokmålsordboka og Nynorskordboka». *ordbokene.no* **(norsk)**. Besøkt 9. januar 2023.
2. ↑  «Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 9. januar 2023.
3. ↑  «fagidiot». *Wiktionary* **(engelsk)**. 18. oktober 2019. Besøkt 9. januar 2023.
4. ↑  Karl Marx: *Das Elend der Philosophie*, Kapitel 2, Teil 2 (*Arbeitsteilung und Maschinen*) in Marx-Engels-Werke, Dietz Verlag Berlin, Ost-Berlin 1972, Band 4, S. 157.
**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. Angitt grunn: *Direktør i et av Hafslunds datterselskap.* 

**Knut Inge Inderhaug** (født 1979) er en norsk næringslivsleder, administrerende direktør i energiselskapet Hafslund Oslo Celsio og sitter i konsernledelsen til Hafslund (selskap). 

Inderhaug har tilbrakt det meste av sin yrkeskarriere i Hafslund-konsernet. Han ble utnevnt til administrerende direktør i Hafslund Oslo Celsio i oktober 2021, og kom da fra rollen som direktør for salg og marked. Knut Inderhaug har også jobbet i Fortum, Orkla og Danske Bank.

Knut Inderhaug leder arbeidet med å realisere karbonfangstprosjektet ved Klemetsrud-anlegget, som er en del av Hafslund Oslo Celsios bidrag til klimainitiativet Langskip.

Referanser
----------

1. ↑   www.proff.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Knut Inge Inderhaug - 5 roller i norsk næringsliv». *www.proff.no* **(norsk)**. Besøkt 13. april 2024.
3. ↑  «Konsernledelsen». *Hafslund*. Besøkt 17. april 2024.
4. ↑  «Knut Inderhaug ny administrerende direktør i Hafslund Oslo Celsio | Hafslund Oslo Celsio». *kommunikasjon.ntb.no* **(norsk)**. Besøkt 8. april 2024.
5. ↑  energidepartementet, Olje-og (29. juni 2022). «Grønt lys til karbonfangstprosjektet på Klemetsrud». *Regjeringen.no*. Besøkt 9. april 2024.
**Mark Wang** (kinesisk: 王嘉鹏, pinyin: *Wáng Jiāpéng*, født 10. juni 1981 i Yinchuan i provinsen Ningxia i Kina) er en kinesisk foregangsperson for funksjonshemmede. 

Som 12-åring var han én av få overlevende i en flystyrt like utenfor sin hjemby, og gjennomgikk 5 år med sykehusbehandling, blant annet ved China Rehabilitation and Research Center (CRRC) i Beijing. Han greide å trene seg opp til å gå med krykker, men har ryggmargsskade med lammelser i beina. Institusjonen CRRC samarbeider med Sunnaas sykehus på Nesodden utenfor Oslo. Det norske kongeparet besøkte derfor CRRC under sitt statsbesøk i Kina i 1997, og HM Dronning Sonja donerte et studiestipend til United World College i Fjaler i Sunnfjord, et stipend som tilfalt Mark Wang. Han har senere studert ved Universitetet i Oslo og bor nå delvis i Kina og delvis i Oslo.

Bok, TV-serie og operamusikal
-----------------------------

Under sitt studieopphold i Norge skrev Mark Wang bok om sitt liv, "Hold Up the Blue Sky of Life". Boken ble en bestseller i Kina, og CCTV laget en 18-episoders TV-serie om hans opplevelser både i Kina og Norge. Både HM Dronning Sonja, statsminister Kjell Magne Bondevik og stortingspresident Jørgen Kosmo deltok i filmen. Den cystisk fibrose-rammede "maratonhelten" fra Lillesand, Ketil Moe, ble Mark Wangs store forbilde og venn, og sammen greide de blant annet å åpne Beijing Maraton for funksjonshemmede i 1998. Den norske komponisten Thomas Stanghelle har skrevet operamusikalen "Some Sunny Night", bygd på historien om Ketil Moe og Mark Wang, og denne er oppført både i Norge, USA, Brussel, Betlehem/Jerusalem og i Folkets Store Sal i Beijing, med Mark Wang selv som forteller og med Daniel Bohr som regissør. Mark Wang er blitt kjent gjennom en rekke TV-programmer i Kina, og også gjennom et eget program "Fakta på lørdag" på NRK TV. Han er blitt en omreisende frontfigur for Kinas 80 millioner funksjonshemmede. Han var også offisiell fakkelbærer under de olympiske sommerleker i Beijing 2008, og operamusikalen om hans liv ble framført sammen med den offisielle olympiske artist-troppen, China Disabled People's Performing Art Troupe, under de Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing. Mark Wang har i samarbeid med blant annet HM Dronning Sonja opprettet United World College Changshu of China, en skole som samler ungdom fra hele verden og gjennom utdannelsen fremmer fred og bærekraftig utvikling.

Referanser
----------

1. ↑  «Mark Wang på United World College». Arkivert fra originalen 30. september 2008. Besøkt 4. februar 2009.
2. ↑  Om forestillingen One World, One Dream (PDF-file) Arkivert 6. januar 2009 hos Wayback Machine.
3. ↑  Omtale av forestillingen (på engelsk)[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Syv fantastiske fortellinger*** (eng. ***Seven Gothic Tales***, dansk ***Syv fantastiske Fortællinger***) er en samling av fortellinger skrevet av Karen Blixen og utgitt den 25. september 1935 i Danmark (gitt ut i USA i april 1934, og England i september samme år). Norsk utgave i 1935.

Som det ofte er tilfelle med Karen Blixens forfatterskap foregår fortellingene ikke i hennes samtid, men utspiller seg i aristokratiske kretser på 1800-tallet. Fortellingene kalles fantastiske fordi de ikke er naturalistiske, men knytter seg til fantasiens univers og sjangeren magisk realisme. Med sine mange lag og symbolske betydninger vil hver fortelling alltid bety noe annet og mer enn det umiddelbart fortelles. Det betyr at det kreves en aktiv innsats av leserens fantasi og forestillingsevne, for å trenge til bunns i historiene og forstå deres egentlige innhold.

Til å illustrere dette forespurte hun først den norske maleren Joronn Sitje som hadde vært nabo og bekjent fra tiden i Kenya.

Fortellinger
------------

* *Vejene omkring Pisa*
* *Den gamle vandrende Ridder*
* *Aben*
* *Syndfloden over Norderney*
* *Et Familieselskab i Helsingør*
* *Drømmerne*
* *Digteren*

Referanser
----------

1. ↑  Under pseudonymet Isak Dinesen.
2. ↑  Aschehougs Konversasjonsleksikon 1974 b.2, sp.835

Portaler: Litteratur | Danmark

| * v
* d
* r
Karen Blixens liv og forfatterskap |
| --- |
| Personer | Wilhelm Dinesen **·** Dinesenslekten **·** Thomas Dinesen **·** Mary Westenholz **·** Hans Blixen **·** Bror Blixen **·** Denys Finch Hatton **·** |
| Verk | *Babettes gjestebud* **·** *Den afrikanske farm* **·** *Syv fantastiske fortellinger* **·** *Vintereventyr* **·** *Siste Fortellinger* **·** *Gjengjeldelsens veier* **·** *Skjebneanekdoter* **·** *Skygger på gresset* **·** *Albondocani* **·** *Eneboerne* |
| Filmatiseringer | Mitt Afrika **·** Babettes gjestebud |
| Steder og institusjoner | Rungstedlund–Karen Blixen Museum Danmark **·** Rungstedlundfonden **·** Karen Blixen Museum (Kenya) **·** Karen Coffee Company Ltd. **·** Katholm **·** Heretica (tidsskrift) |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
«Profil» har flere betydninger.

***Profil*** var et norsk tidsskrift som ble utgitt fra 1959 til 1992 med artikler og tekster om litteratur og kultur.

Historikk
---------

*Profil* kom ut første gang i 1959. Tidsskriftet sprang ut fra *Filologen* (som er og var tidsskriftet for Det humanistiske fakultet på Universitetet i Oslo). Jan Erik Vold, Dag Solstad og Espen Haavardsholm overtok redaksjonen i 1966.

*Profil* var et rent litterært tidsskrift. Det ble da drevet av den såkalte Profil-gjengen, som brukte tidsskriftet til litterære, modernistiske eksperimenter. I tillegg til egne tekster publiserte de intervjuer, artikler om litteraturteori og oversatt litteratur.

Tidsskriftet gikk mer eller mindre i oppløsning utover på 1970-tallet. Mange av forfatterne som var tilknyttet tidsskriftet begynte å skrive sosialrealistiske romaner med en klar politisk agenda, og tidsskriftet mistet sin betydning som en arena for modernistisk utprøvning.

I 1984 kom det postmoderne *Profil* med Arne Stav og Morten Søby som redaktører. Bruddet med tidligere *Profil* var totalt: layout, illustrasjoner og verdier. «Sentralperspektivet er oppløst» og «Politikken er out», konstaterte lederen i TRENDS-nummeret. Med base i Studentersamfundet introduserte det nye *Profil* Baudrillard og Lyotard. Med Are Eriksen som redaktør fra 1986 ble profilen teoretisk og tverrfaglig. Tidsskriftet endte i 1992 som et fagtidsskrift ved Det humanistiske fakultet på Universitetet i Oslo med Eivind Tjønneland som redaktør.

*Profil*-medarbeidere
---------------------

* Jan Erik Vold
* Dag Solstad
* Eldrid Lunden
* Einar Økland
* Paal-Helge Haugen
* Espen Haavardsholm
* Liv Køltzow
* Tor Obrestad
* Gert Nygårdshaug
* Bård Isdahl
* Helge Rykkja

I tillegg var Tor Åge Bringsværd, Øystein Lønn og Kjell Askildsen tilfeldige bidragsydere. *Profil* bidro også til å gjøre forfattere som Olav H. Hauge kjent.

Referanser
----------

1. ↑  Wold (22. november 2007). «En gang profilist, alltid profilist». *Klassekampen* **(norsk)**. Besøkt 7. april 2018.
2. ↑  Pål Steigan (1985). *På den himmelske freds plass : om ml-bevegelsen i Norge* **(norsk)**. Norge: Aschehoug. s. 141-145. ISBN 8203151795.
3. ↑  «Myten om Profil: De undertrykte og refuserte». Arkivert fra originalen 10. januar 2010. Besøkt 8. april 2018.

Kilder
------

* Jahn Thon (1995): *Tidsskriftets forståelsesformer. Profil og profilister 1959-1989*. Oslo: Cappelen.

Eksterne lenker
---------------

* Om *Profil* på 1960-tallet i Pål Steigans bok *På den himmelske freds plass* (nettutgave 2004)


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**NLA Høgskolen Bergen** er den private høgskolen NLA Høgskolens største avdeling, beliggende i Bergen. Skolen tilbyr bachelor- og masterstudier med fagområdene kristendomskunnskap, pedagogikk og interkulturell forståelse, grunnskolelærer- og barnehagelærerutdanning. 

NLA Høgskolen har også avdelingene NLA Mediehøgskolen Gimlekollen og NLA Høgskolen Staffeldtsgate. 

Institusjonen har fra starten av hatt som hovedformål å bidra til teologisk og pedagogisk gjennomtenkning av oppdragelse og undervisning i hjem og kirke, på de forskjellige trinn i skoleverket og innen de forskjellige skolefagene, gjennom forskning, utviklingsarbeid og undervisning. Videre bidra til teologisk og pedagogisk gjennomtenkning av oppdragelse og undervisning med sikte på en tjeneste blant andre folk og i andre kultursamfunn. Dessuten gi studenter hjelp til livs- og kulturtolking, fremme gode yrkesetiske holdninger og bidra til deres danning som oppdragere og kulturformidlere og utruste til tjeneste i hjem og kirke, offentlige og frie barnehager og skoler, og i samfunnet ellers. Høgskolen skal også gi ulike etter- og videreutdanningstilbud.

Studietilbud
------------

NLA Høgskolen tilbyr grunnskolelærerutdanning i Oslo og Bergen. I Bergen finner man også barnehagelærerutdanning, sammen med bachelor- og mastergradsstudier i pedagogikk, interkulturell kompetanse og teologi/praktisk teologi og ledelse. Fra høsten 2024 tilbys også bachelorgrader i økonomi, under navnet «Hauge School of Management». I Oslo og i Kristiansand tilbys også bachelorgrader i økonomi, samt bachelorgrader innen utøvende musikk og praktisk teologi. I Kristiansand tilbys også studier i journalistikk.

Historie
--------

Norsk Lærerakademi for kristendomsstudier åpnet i Bergen i 1968 og utvidet med studier i pedagogikk i 1977. I 1995 ble NLA Lærerhøgskolen etablert i Bergen. I 2006 fikk høgskolen NOKUT-akkreditering og 1. januar 2013 fusjonerte NLA Høgskolen med Høgskolen i Staffeldtsgate i Oslo og Mediehøgskolen Gimlekollen i Kristiansand. Høsten 2013 kom Hauge School of Management til - en verdibasert utdanning i økonomi og ledelse, med utgangspunkt i NLA Høgskolen i Staffeldtsgate.

Referanser
----------

1. ↑  Totalt antall registrerte studenter ifølge Database for statistikk om høgre utdanning DBH
2. ↑  Antall ansatte i forskjellige kategorier ifølge Database for statistikk om høgre utdanning DBH
3. ↑   kff.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon **·** Nasjonalt skoleregister
 |
**Norconsult** er et nodisk rådgiverselskap med hovedkontor i Sandvika og kontorer både Sverige, Danmark, Island, Polen og Finland. Selskapet tilbyr rådgivning på flere områder, som arkitektur, bygg og eiendom, digitalisering, fornybar energi, geo og miljø, industri, samferdsel, samfunn og byutvikling, sikkerhet og vann. 

Norconsult har røtter tilbake til 1929, da selskapet Ingeniør A. B. Berdal ble etablert, og har historisk vært et medarbeidereiet selskap. 10. november 2023, nesten 95 år etter at selskapet ble etablert, ble Norconsult ASA notert på Oslo Børs. 

Ved utgangen av 2023 hadde Norconsult om lag 6 300 medarbeidere fordelt på nær 140 kontorer, Norconsult kombinerer ingeniørfag med arkitektur og digital kompetanse, på tvers av små og store prosjekter i privat og offentlig sektor. Gjennom nyskaping og innovasjon, og med formålet «Hver dag forbedrer vi hverdagen», søker vi stadig etter mer bærekraftige, effektive og samfunnsnyttige løsninger.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Norconsults hjemmeside
* Norconsult på Facebook
* Norconsult på LinkedIn

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** VIAF **·** ISNI **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Frank Znort Quartet** (**FZQ**) er et jazz/punk-storband fra Oslo. De er kjent for å ha holdt konsert hver søndag siden starten i 1998. 

De begynte å holde søndagskonserter på St. Hallvards bistro i Gamlebyen, men flyttet etter hvert konsertene til Grønlandshagen. Midt på 2000-tallet spilte de en kort periode på Café Con Bar. Siden 2007 har de hatt sine opptredener på BLÅ. Da konsertsteder var pålagt stengt for publikum under Koronapandemien ble konsertene fortsatt gjennomført hver søndag og direkte-strømmet på internett. 

FZQ har aldri vært en kvartett og består i dag av 15 faste musikere, 2 faste teknikere og et stadig økende antall gjesteartister. 

Det er blitt laget to filmer om og med bandet. I 2005 kom dokumentaren *Tamburinmannen*, regissert av Kari Anne Moe, om FZQs tamburinspiller og sanger Willy Shanty, hans reise tilbake til fødelandet Uganda og hans mor. I 2007 kom Gunnar Knutsens dokumentarfilm *Folkefor* som tar for seg hele historien bak FZQ.

FZQ har gitt ut tre studioalbum, det siste "Perler Fra Svin", et dobbeltalbum, er innspilt i Abbey Road Studios. 
På hver konsert lodder de også ut tre eksemplarer av foregående søndags konsertopptak (ca. 500 fullverdige CD album er utgitt pr. 16. februar 2014). 
Bandet har i gjennomsnitt 30 000 tilskuere pr. år fordelt på 52 søndager.

Dagens medlemmer består nå av: 

Runar "Kula" Johannesen, Brage Bragli Alstadheim, Anette Waller, Pål Waller,  Jon Hagevik, Hans Wagner,  Daniel Storm "Larris" Engen, Torstein Nystrøm, Alexander Salas Johansen, Kjerstin Owren, Vetle Arnesønn Bjørnstad, Eivind Bjørnes, Ole Stormarken, Ramon Parraguez, Jørund Vålandsmyr, Dagfinn "Daffi" Lie og Johnnie Harper

Diskografi/Studioalbum
----------------------

* «Perler Fra Svin» (album, Frank Znort Records 2012 / Nordic Records)
* «Kjönsliga Kalsonger» (album, Znort Records 2007)
* «Frank Znort Quartet» (album, Znort Records 2002)
* «Det beste til meg og moine venner- En hyllest til Joachim Nielsen» ( Album, Big dipper 2005)

Referanser
----------

1. ↑  «Skaper brun stemning i Gamlebyen»[*død lenke*], Oslopuls, 31. august 2006. Besøkt 27. mai 2010

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Frank Znort Quartet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Frank Znort Quartet på Discogs Rediger på Wikidata
* Frank Znort Quartets hjemmeside
* Folkefor – en brun film om Frank Znort Quartet Arkivert 23. april 2011 hos Wayback Machine.
* Frank Znort Quartet synger *Grønlandsvisa*
* Frank Znort Quartet på YouTube

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** Discogs
 |
**Dag Alexander Olsen** (født 9. september 1989) er en norsk-svensk fotballspiller som per 2024 spiller for Skreia.

Som guttespiller hørte Olsen til Varde Idrettslag. Han spilte deretter for Gjøvik-Lyn. Som 17-åring gikk Olsen i 2006 til Tottenham, etter at flere andre europeiske toppklubber som Chelsea, Barcelona, Bayern München og Liverpool også hadde ønsket unggutten. Ifølge avisen VG var overgangssummen på mellom 1 og 1,5 millioner kroner, et beløp som ville stige dersom Olsen ble førstelagsspiller.

I desember 2008 signerte Olsen en fire og et halvt års-kontrakt med Valencia. Olsen fikk sin A-lagsdebut for Valencia i en treningskamp mot arabiske Al Ain de Abu Dhabi ved å spille førsteomgangen, i en kamp som forøvrig endte 1–1 etter ordinær tid.
Den 20. mars 2010 var Olsen tatt ut i startoppstillingen mot Sevilla i en Europaligakamp, men dagen før kampen fikk Olsen akillessenen delvis røket av, noe som gjorde at han var på sidelinjen i en lang periode. Olsen fikk sin første kamp igjen etter rehabilitering i desember 2011. Olsen signerte kontrakt ut året for Odd Grenland sommeren 2012, og han fikk sin debut da han ble byttet inn i det 90. minutt borte mot Haugesund 2. september 2012. Han scoret sitt første mål for klubben den 20. oktober 2012, da han fastsatte sluttresultatet til 1-1 borte mot Lillestrøm i det 89. minutt.
5. november 2012 røyk Olsen korsbåndet i kneet etter en takling på trening.
Olsen scoret i debutkampen for CD Castellon 3. november 2013. Olsen røk korsbåndet på nytt i 2015 da han spilte for Fredrikstad under en kamp mot Hønefoss. 
Olsen har spilt for Norges G19-landslag, og var hovedpersonen i NRKs dokumentar *Proffdrømen* i 2007.

I februar 2024 ble det klart at Olsen har signert for Skreia.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 45375, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Dag Alexander Olsen fotball.no
3. ↑  «Dag Alexander Olsen Signs For Tottenham Hotspur From Norway's Gjovik Lyn Beating Barcelona, Chelsea, and Bayern Munich To Deal». premiershiplatest.com. 1. november 2006. Arkivert fra originalen 31. desember 2008. Besøkt 28. oktober 2008.
4. ↑  «Info – Dag Alexander Olsen (17)». VGs sportbilag 11. november 2006
5. ↑  «Olsen nær scoring i Valencia-debuten». VG Nett. 11. august 2009. Besøkt 12. august 2009.
6. ↑  varden.no – Olsen ødela seiersfesten for Lillestrøm[*død lenke*] (Publisert 20. oktober 2012, lest 20. oktober 2012)
7. ↑  «Faktor : Proffdrømmen». NRK Nett-TV. Arkivert fra originalen 22. desember 2008. Besøkt 28. oktober 2008.
8. ↑  «Også Rocky Lekaj fra Gjøvik-Lyn til Skreia: - Skjønner det blir snakk om penger». *www.norskfotball.com*. Besøkt 21. februar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dag Alexander Olsen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Dag Alexander Olsen – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Dag Alexander Olsen – Soccerway Rediger på Wikidata

* (no) Dag Alexander Olsen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Dag Alexander Olsen – FBref Rediger på Wikidata
**«Ringen er sluttet»** er en norsk sang som ble skrevet av Øystein Sunde, og utgitt 4. april 2005 på Sundes musikkalbum *Sånn er'e bare*.

Teksten til «Ringen er sluttet» fulgte med i CD-heftet til *Sånn er'e bare*. Den handler om håndverkere av den tvilsomme sorten som tekstens jeg kommer i kontakt med når ting ikke virker som det skal i hjemmet. Og det ene fører det andre med seg.

Sangen var med på settlista høsten 2002 da Sunde spilte forestillingen *Øystein Sunde ...og vel så det* på Dizzie Showteater, og da hadde den «Rørlegger'n kommer» som tittel.

Både tekst og noter ble publisert i noteboka *Sånn er'e bare* i 2006.

Musikere og instrumenter
------------------------

* Øystein Sunde: vokal, akustisk gitar
* Stian Carstensen: trekkspill
* Olaf Kamfjord: kontrabass

«Ringen er sluttet» ble fremført av Sunde i programmet *Øystein Sunde... og vel så det* (sendt 25. desember 2004 på NRK1). Ved siden av Sunde og Kamfjord, bidro Olga Konkova på trekkspill og Stein Bull-Hansen med på mandolin.

Referanser
----------

1. 1 2  *Sånn er'e bare*– informasjon i CD-heftet
2. ↑  TV2 programmet *Absolutt Underholdning* 30. mars 2005
3. ↑  Spinner Records – Medium: *Sånn er'e bare* – Øystein Sunde (2005)
4. ↑  *Øystein Sunde ...og vel så det* programmet som ble solgt på forestillingen.
5. ↑  Sunde, Øystein (2006) *Sånn er'e bare*. Blåmann Musikkforlag Norge AS; Oslo. ISBN 82-462-0051-4 s. 18 – 21
6. ↑  VG – 24. desember 2004 side 78
7. ↑  Medium: NRK TV *Øystein Sunde... og vel så det*
Fire amerikanske presidenter på ett voldsomt brett: (fra venstre) George Washington, Thomas Jefferson, Theodore Roosevelt og Abraham Lincoln
Det amerikanske presidentflyet Air Force One over Rushmorefjellet
**Mount Rushmore National Memorial**, i dagligtale **Mount Rushmore**, er et nasjonalt minnesmerke som ligger i Sør-Dakota i USA. Minnesmerket omfatter en park på 5 km².

Mellom 1927 og 31. oktober 1941 laget den dansk-amerikanske skulptøren Gutzon Borglum og 400 andre arbeidere den 18 meter høye bysten av presidentene George Washington, Thomas Jefferson, Theodore Roosevelt og Abraham Lincoln for å markere landets 150-årsjubileum. Besøkende til parken kommer først og fremst dit for å se granittskulpturene, men det er også mulig å besøke studioet som ble brukt under arbeidene, og som ble bygd i 1939 under anvisning av kunstneren. Her finnes unike gipsmodeller og instrumenter som har tilknytning til arbeidene utstilt.

Nylig ble nye fasiliteter for besøkende ferdigstilt etter en ti år lang byggeprosess. Disse inneholder et nytt besøksenter og et museum, samt en tursti (The Presidential Trail) som gir en bedre utsikt til fjellskulpturen.

Rushmorefjellet er tilholdssted for mange dyr og planter som hører til i Black Hills i Sør-Dakota. De geologiske formasjonene i hjertet av Black Hills regionen er også tydelig i Rushmorefjellet, og inkluderer store samlinger av granitt.

Litteratur
----------

* Bill Bryson: *En sommer:Amerika 1927*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mount Rushmore – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Alex Johnson Hotel

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** GeoNames
 |
██ medlemmer med stemmerett som har undertegnet 2012 MoU

██ medlemmer med stemmerett som ikke enda har undertegnet 2012 MoU

██ assosierte medlemmer som har undertegnet 2012 MoU

██ assosierte medlemmer som enda ikke har undertegnet 2012 MoU

  
– MoU = Memorandum of Understanding.
**Global Biodiversity Information Facility** (**GBIF**) er en internasjonal organisasjon som arbeider med å gjøre vitenskapelige data om biodiversitet tilgjengelige på internettet. Data leveres av mange institusjoner i hele verden og GBIF gjør dataene tilgjengelige og søkbare i en enkelt portal. Data som er tilgjengeliggjort i GBIF-portalen er primært data om planter, dyr, fungus og mikrober i verden samt vitenskapelige navn.

Sammen med partnerne Species 2000 og Integrated Taxonomic Information System (ITIS) har GBIF i senere tid også engasjert seg i Catalogue of Life.

GBIF Norge
----------

**GBIF Norge** er den norske deltagernoden i Global Biodiversity Information Facility. Den norske organisasjonens hovedoppgave er å gjøre primærdata om biologisk mangfold fra norske samlinger og observasjons­databaser fritt tilgjengelig for alle over internett og å koordinere GBIF-relaterte aktiviteter i Norge.

Norge ble med i GBIF i 2004, og Naturhistorisk museum (Oslo) har vært vertskap for den norske deltagernoden siden den ble etablert i 2005. Artskartdatabasen ble satt igang i november 2007.

Referanser
----------

1. ↑  Global Biodiversity Information Facility (2010) GBIF Memorandum of Understanding.
2. ↑  GBIF Secretariat: The GBIF Network.  Accessed 2022-07-05
3. 1 2 3  *About GBIF and GBIF Norway.* GBIF Norway, Feb. 4, 2015. Hentet 2022-07-05
4. ↑  *WHAT IS CATALOGUE OF LIFE?* Catalogue of Life. Hentet 2022-07-04
5. ↑  GBIF Norge: Databaser

Eksterne lenker
---------------

* GBIF Norge
* GBIF (Internasjonalt)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for JamaicaJamaica Jamaica |
| Friidrett: |
| Friidrett VM i friidrett |
| Sølv | Budapest 2023 | Lengdehopp |
| Friidrett NACAC-mesterskapet i friidrett (U23) |
| Bronse | Queretaro 2019 | Lengdehopp |
| Friidrett U20-VM i friidrett |
| Bronse | Tammerfors 2018 |  Lengdehopp |
| Friidrett Panamerikansk juniormesterskap i friidrett |
| Gull | San José 2019 |  Lengdehopp |
| Friidrett CARIFTA Games (U20) |
| Gull | George Town 2019 |  Lengdehopp |
| Gull | Nassau 2018 |  Lengdehopp |

**Wayne Pinnock** (født 24. oktober 2000 i Kingston) er en jamaicansk friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerer i lengdehopp, men også i sprintløp og tresteg. Han fikk VM-sølv i lengdehopp i 2023, bak Miltiadis Tentoglou.

Idrettskarriere
---------------

Pinnock ble jamaicansk juniormester (U20) i lengdehopp i 2017, og ble tatt ut til å delta i U18-VM i friidrett 2017, der han ble nummer seks. Under CARIFTA Games 2018 vant han lengdehopp i U20-klassen, og han ble nummer fire i tresteg. Han fikk bronse i lengdehopp under det jamaicanske mesterskapet i friidrett 2018, og deltok i U20-VM i friidrett 2018, der han fikk bronse i lengdehopp.

Han vant lengdehopp under CARIFTA Games 2019, og han vant også lengdehopp under Penn Relays i Philadelphia. Under det jamaicanske mesterskapet i friidrett 2019 ble han nummer fem. I juli 2019 deltok han i NACAC-mesterskapet i friidrett (U23), der han fikk bronse, og i Panamerikansk juniormesterskap i friidrett 2019 i Costa Rica, der han vant lengdehopp. Friidrettssesongen 2020 ble redusert på grunn av Koronapandemien, derfor konkurrerte han mindre i 2020 og 2021.

I 2022 vant han lengdehopp under både NCAA-mesterskapet innendørs og utendørs, og han vant samme øvelse under det jamaicanske mesterskapet i friidrett. Han deltok i VM i friidrett 2022, og ble der nummer ni. Han ble nummer to i lengdehopp under NCAA-mesterskapet utendørs i 2023, og i juli forsvarte han sin nasjonale tittel i lengdehopp. Den 24. august fikk han sølv i lengdehopp under VM i friidrett 2023, kun slått av Miltiadis Tentoglou. Han satte der personlig rekord i kvalifiseringsrunden, med 8,54 meter. Under NCAA-mesterskapet innendørs i 2024 vant han lengdehopp.

Referanser
----------

1. 1 2 3  World Athletics - *Wayne Pinnock - Results*, besøkt 16. april 2024.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Cecilie Høigård** (født 1943[] i Lom) er en norsk kriminolog. Hun er professor ved Institutt for kriminologi og rettssosiologi ved Det juridiske fakultet (UiO), Universitetet i Oslo. Hun har særlig forsket på miljøet av rusmiddelmisbrukere, prostituerte og taggere i Oslo.

Hun er oppvokst på Tåsen i Oslo. Hennes far, Einar Høigård, tok sitt liv i tysk fangenskap en måned før hun ble født. Hun var den første i Norge til å ta magistergraden på Institutt for kriminologi og rettssosiologi i 1971, og ble utnevnt til professor i kriminologi i 1988. På 1970-tallet kartla hun sammen med kollega Liv Finstad kvinner i prostitusjonsmiljøet i Oslo, noe som resulterte i flere bøker som til slutt dannet grunnlag for spillefilmen Hard asfalt fra 1982.

Fra 1980-tallet har Høigård undersøkt graffitimiljøet i Oslo gjennom kriminalstatistikk, pressedekning og politiske debatter. Hun utga i 2002 boka Gategallerier. Ifølge Høigård er «Utviklingen av graffitikontrollen er et lærestykke i hvordan utstøting og kriminalitet kan skapes» Hun hadde rollen som seg selv i filmen *Streker som samfunnet hater* (2005).

Hun mottok Prisen for god forskningsformidling ved Universitetet i Oslo i 2004 begrunnet av juryen med at hun var en «usedvanlig allsidig forskningsformidler»

Bibliografi
-----------

* *Straff og rett* (2006). Med Liv Finstad
* *Gategallerier* (2002). Om graffiti
* *Kriminologi* (1996). Red. med Finstad
* *Kriminalitet og straff i tall og tekst* (1988). Med danske Flemming Balvig
* *Kvinners skyld* (1983). Red. med danske Annika Snare
* *Bakgater. Om prostitusjon, penger og kjærlighet* (1986, 1993). Med Liv Finstad
* *Hard Asfalt* (1982). Med Ida Halvorsen (pseudonym) Liv Finstad
* *Arbeidsløs Oslo-ungdom, fattigdom i en velstandskommune* (1977)

Referanser
----------

1. ↑   deichman.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 16. oktober 2012, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Apollon Cecilie Høigård: Gatefolkets professor
4. ↑  Øyvind Holen Kampen om bybildet 20.11.2009
5. ↑  IMDb: Streker som samfunnet hater

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Cecilie Høigård i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* 

* (no) Publikasjoner av Cecilie Høigård i BIBSYS
* (no) Hjemmeside ved Universitetet i Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
***Iskaldt*** (engelsk: *Stone Cold*) er ei barnebok fra 1993 av den britiske forfatteren Robert Swindells. Boka ble tildelt Carnegie Medal in Literature da den utkom. Den skildrer livet til den bostedsløse sekstenåringen Link, først i forfatterens hjemby Bradford, deretter i London. Boka oppfattes både som en thriller og som en sosialdokumentar. 

Link rømmer hjemmefra etter at moren får en ny, eldre kjæreste. Han mislykkes med å få fast jobb og fast bosted, og ender i London. Hans kamp for å klare seg blir hjulpet av venner og mulige kjærester. Link må samtidig beskytte seg mot den farlige eks-soldaten Shelter, som muligens er mentalt forstyrret, og som ønsker å «rense vekk» de hjemløse gjennom tilfeldige drap. 

Boka ble filmet av BBC i 1997. Den utkom på norsk i 1999, oversatt av Stein Erik Lunde.

Referanser
----------

1. ↑  carnegiegreenaway.org.uk *Stone Cold* Arkivert 17. oktober 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  «Stone Cold» **(engelsk)**. Internet Movie Database.
3. ↑  ebok fra bokhylla.no