Veronica Franco, berømt dikter og kurtisane fra Venezia   
Portrett av Paolo Veronese.
Den franske kongen Ludvig XVs elskerinne Madame de Pompadour (1721–1764) malt av François Boucher
En **kurtisane** (fra fransk *courtisane*) var opprinnelig en kvinne ved hoffet, hvilket innebar en person som går en monark eller annen mektig person til hånde.

I føydalsamfunnet var hoffet midtpunktet for regjeringen så vel som residens for monarken og det sosiale og politiske liv var ofte fullstendig sammenblandet. I renessansens Europa spilte hoffmenn en svært viktig rolle i overklassens liv. Ettersom det var vanlig for kongelige ektepar på denne tiden å leve sitt eget liv – ofte giftet man seg bare for å bevare blodslinjer og for å sikre politiske allianser – ville menn og kvinner ofte søke tilfredsstillelse og selskap fra de menneskene som levde ved hoffet.

Opprinnelig hadde verbet «å kurtisere» betydningen «å være eller oppholde seg ved hoffet», og senere kom til å bety «å oppføre seg som en hoffmann» og deretter «å vise romantisk oppmerksomhet overfor noen». Den mest intime følgesvenn til en hersker ble gjerne kalt «favoritten».

Selve ordet kurtisane, «la cortegiana», dukket opp i renessansen. Hankjønnsordet «il cortegiano» betyr hoffmann og deres levemåte og regler for oppførsel er beskrevet av Baldassare Castiglione i *Il cortegiano*. Med kurtisanen trådte en sterk person på scenen og ble omtalt som mannens likeverdige. Dette var noe helt nytt i historien. En slik kvinne var nødt til å ferdes i de beste og mest elegante samfunnslag og inneha evner til å kunne konversere, gjerne på flere språk. Hun måtte kunne spille på et eller to instrumenter, synge og danse. Sist, men ikke minst, måtte hun ha et vakkert utseende og kle seg etter datidens moter.

I dag har begrepet kurtisane blitt en eufemisme for en eskorte eller en luksusprostituert. En kurtisane tilbyr sin sjarm og sine seksuelle gleder, vanligvis til menn med betydelig formue, i bytte for penger og/eller andre dyre gaver, mest smykker og moteriktige klær, noen ganger også eiendom. Hun skiller seg fra andre vanlige gateprostituerte ved å betjene noen få klienter og forholdene er av lengre varighet, avhengig av hennes evne til å forføre på en rekke nivåer.

Kategorier av kurtisaner
------------------------

I hovedsak var det to typer kurtisaner. Den ene kategorien var en type kurtisaner kjent (i Italia) som *cortigiana onesta* eller «ærlige kurtisaner», som ble ansett for å være intellektuelle. I den andre var *cortigiana di lume* en – lavere klasse av kurtisane. Selv om sistnevnte var ansett som bedre enn en gjennomsnittlig prostituert, var det den første kategorien som ble oftest romantisert og behandlet mer eller mindre lik kvinner av adelen. Det er om denne type kurtisane at kunsten «courtisanerie» er tilknyttet.  

«Cortigiana oneste»-utgaven var oftest velutdannede og verdensvante (noen ganger enda mer enn den gjennomsnittlige overklassekvinne), og det var ikke uvanlig at de samtidig hadde en karriere som utøvende kunstnere eller artister. De ble vanligvis valgt på grunnlag av sine sosiale ferdigheter og evne til å konversere, sin intelligens, sunne fornuft, og kameratskap, så vel som for sine fysiske egenskaper. Det var som regel deres humor og personlighet som skilte dem fra vanlige kvinner. De var prostituerte i den forstand at sex var en av deres forpliktelser, men i motsetning til den gjennomsnittlige prostituerte, utgjorde sex bare en fasett av en kurtisanes utvalg av tjenester. For eksempel ble de forventet å være godt kledd og klar til å engasjere seg i en rekke emner som spenner fra kunst til musikk til politikk.

I noen tilfeller hadde kurtisanen en god bakgrunn og var selv gift - men med menn lavere på den sosiale rangstigen enn sine kunder. I disse tilfellene hadde forbindelsene med kunder av høyere sosial status potensial til å forbedre deres ektefelles status - og dessuten var mannen klar over sin kones yrke og handlemåte.

Forskjeller i status
--------------------

### Som primær sysselsetting

Kurtisaner som kom fra en enkle kår var forventet å yte sjarmerende selskap i lengre perioder, uansett hva deres egne følelser eller forpliktelser kan ha vært, og måtte være forberedt på å gjøre dette på kort varsel. De hadde også en lavere sosial status, og møtte ofte misbilligelse i sær fra kirkelig hold, på grunn av det som ble oppfattes som umoralske aspekter ved arbeidet og deres avhengighet av yrket som kurtisane som en primær kilde til inntekt. I tilfeller som dette, var en kurtisane fullstendig avhengig av sin velgjører eller velgjørere økonomisk, noe som gjorde henne sårbar.

Det var relativt vanlig at kurtisaner av denne kategorien begynte sin løpebane som prostituert, eller at hun hadde blitt overlevert fra den ene velgjøreren til den andre, noe som resulterte i at hennes anseelse sank og hun ble ansett for å stå lavere på rangstigen enn sine velgjørere og de med makt og innflytelse. Ofte var det slik at en kurtisane som hadde tjent sin velgjører godt ble overlatt til en ny velgjører av anseelse og rikdom, som en slags tjeneste eller det kunne bli arrangert ekteskap med en ikke fullt så rik velgjører. I de tilfellene en kurtisane hadde gjort sin velgjører sint eller vedkommende var misfornøyd med hennes tjenester, kunne hun ofte finne seg utestengt fra de velstående sirklene hun hadde vært en del av og i svært mange tilfeller overlatt til gateprostitusjon.

### For sosiale eller politiske fordeler

Når det gjelder de kurtisanene som hadde en velstående bakgrunn, enten ved fødsel eller ekteskap, og som bare fungerte som kurtisaner for sosial eller politisk fremme av seg selv og/eller sin ektefelle, ble de vanligvis behandlet som likeverdige. De ble mer respektert av de menn de hadde sine utenomekteskapelige forhold med, særlig fordi de begge satte familien og forpliktelsene overfor den først og fordi de la planer rundt sine forbindelser eller sosiale engasjement med hensyn til elskerens ekteskapelige plikter.

Forhold av denne typen var ofte kortvarige og endte som regel med at enten kurtisanen eller hennes ektefelle oppnådde den status eller den ønskede politiske posisjon, eller med at velgjøreren valgte en annen kurtisanes selskap og kompenserte den tidligere økonomisk. Dette ble gjerne ansett som en forretningsavtale med to involverte parter. Velgjøreren var klar over hvilke sosiale eller politiske tjenester som var forventet av kurtisanen og kurtisanen var klar over prisen.

Generelt sett var dette en sikker affære ettersom både velgjørerens ektefelle og kurtisanens ektefelle som regel var fullstendig klar over arrangementet, og kurtisanen var ikke kun avhengig av sin velgjører. Det var heller slik at dette var en affære med bare fordeler for de involverte. Forhold av denne karakter var vanlig i tiden mellom 1600- og 1800-tallet og tidlig inn på 1900-tallet og var i det store og hele generelt akseptert i velstående kretser.

Endelikt
--------

Madame de Maintenon
Hvor lenge en kurtisanes karriere kunne vare ville variere utfra flere forhold, blant annet hennes egen bakgrunn, og hvem hun var elskerinnen til. Det finnes flere eksempler på kurtisaner som etter å ha tjent sine velgjørere godt kunne trekke seg tilbake og være sikret økonomisk. En kurtisanes karriere varte i stor grad så lenge som hun klarte å gjøre seg til nytte for sin/sine velgjørere. Mange hadde klatret på samfunnsstigen med å starte som elskerinnen til en lavadelsmann og videre oppover. For de få som klatret helt opp i sengen til en prins eller en konge, fantes det ingen andre veier å gå enn ned.
Kurtisaner som huskes og som vi fremdeles kan lese om i dag, er i stor grad de få det gikk godt for i ettertid. Man skal derfor være varsom med å trekke bastante konklusjoner om hvordan det gikk med kurtisanene. Tullia d'Aragona (ca. 1510 – 1556) flakket fra sted til sted for å unnslippe å bli behandlet som en trakassert hore. Hun endte allikevel opp med å måtte iføre seg slør som viste for all verden at hun var en prostituert. Andre kurtisaner endte med store formuer og eiendommer, for eksempel Madame de Maintenon.

Hvordan lærte man å bli kurtisane? Ser man på flere av de store kurtisanene viser det seg at flere av dem var døtre av prostituerte. Dette gjelder blant annet Nell Gwyn, hvis mor var bordellmamma i London. En annen var datter av en rik diplomat, Mary Boleyn (ca. 1499 – 1543).

Pietro Aretino (1492 – 1556), en italiensk forfatter, skrev en serie dialoger, *Capricciosi ragionamenti*. der en mor lærer datteren sin hvilke alternativer som er tilgjengelige for kvinner og hvordan du kan være en effektiv kurtisane. Den franske forfatteren Balzac skrev om en kurtisane i sin *Splendeurs et misères des courtisanes* (1838–47). På samme måte skrev Émile Zola en roman, *Nana* (1880), om en kurtisane i det nittende århundres Frankrike.

Kjente kurtisaner
-----------------

| Navn | Bilde | Levde | Land | Kjent for |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Aspasia | Aspasia | Ca. 470 - 400 f.Kr. | Hellas | Kjent for sitt forhold til Perikles. |
| Barbara Villiers | Barbara Villiers | 1640 - 1709 | England | Karl II av Englands elskerinne |
| Madame du Barry | Madame du Barry | 1743 - 1793 | Frankrike | Ludvig XV av Frankrikes elskerinne |
| Sarah Bernhardt | Sarah Bernhardt | 1844 - 1923 | Frankrike | Skuespillerinne |
| Mary Boleyn | Mary Boleyn | ca. 1499 – 1543 | England | Henrik VIII av Englands elskerinne |
| Diao Chan | Diao Chan | født ca. 169 | Kina | Uvisst om hun har levd, kan være en oppdiktet person. |
| Marie Duplessis | Marie Duplessis | 1824 - 1847 | Frankrike | Elskerinnen til Alexandre Dumas. Romanen Kameliadamen bygger på hennes liv |
| Dyveke Sigbrittsdatter | Dyveke Sigbrittsdatter | ca. 1490–1517 | Danmark-Norge | Fra Bergen. Kong Christian II av Danmark-Norges elskerinne. |
| Nell Gwyn | Nell Gwyn | 1650 - el.52 - 1687 | England | Elskerinnen til Karl II av England. |
| Emma Hamilton | Emma Hamilton | 1761 - 1815 | England | Elskerinnen til Lord Nelson. |
| Mata Hari | Mata Hari | 1876 - 1917 | Nederland | Danser og påstått spion |
| Ninon de l'Enclos | Ninon de l'Enclos | 1620 - 1705 | Frankrike | Forfatter, kurtisane og kunstmesen |
| Madame de Maintenon | Françoise_d'Aubigné | 1635 - 1719 | Frankrike | Ludvig XIV av Frankrikes elskerinne |
| Madame de Montespan | Madame de Montespan | 1641 - 1707 | Frankrike | Ludvig XIV av Frankrikes elskerinne |
| Diane de Poitiers | Diane de Poitiers | 1499 - 1566 | Frankrike | Henrik II av Frankrikes elskerinne |
| Madame de Pompadour | Madame de Pompadour | 1721 - 1764 | Frankrike | Kong Ludvig XV av Frankrikes elskerinne. |
| Støvlett-Cathrine |  | 1745 - 1805 | Danmark | Kong Christian VIIs elskerinne |
| Teodora I | Teodora I | ca. 500 - 548 | Bysants | Østromersk keiserinne |
| Tora Mosterstong |  |  ? |  | Harald Hårfagres frille, mor til Håkon den gode |
| Louise de la Vallière | Louise de la Vallière | 1644 - 1710 | Frankrike | Ludvig XIVs elskerinne |
|
| Lucy Walter | Lucy Walter | ca. 1630 - 1658 | England | Kong Karl II av Englands elskerinne |

Kurtisaner i fiksjon
--------------------

* *Kameliadamen* (1848), roman av Alexandre Dumas, som var inspirert av kurtisanen Marie Duplessis, og kalles for Violetta Valéry i romanen. Operautgave av Giuseppe Verdi heter *La traviata* og her heter kurtisanen Violetta Valéry. *Kameliadamen* har vært filmatisert flere ganger, blant annet med Greta Garbo i 1936. *Kameliadamen* har også blitt satt opp på scenen flere ganger.
* *Nana* (1880), roman av Émile Zola.
* Nicole Kidman ble nominert til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rollen som kurtisanen Satine i musikalfilmen *Moulin Rouge!* (2001).

Se også
-------

* Prostitusjon i antikkens Hellas
* Elskerinne
* Frille
* Geisha
* Yiji

Referanser
----------

1. ↑  Oxford English Dictionary, v. courtesan, -zan, 1, Obs. «One attached to the court of a prince»; courtesan, -zan, 2, «A court-mistress», Etymon a. F. *courtisane*, ad. It. *cortigiana*, in Florio *cortegiana* «a curtezane, a strumpet», orig. *woman attached to the court*, fem. of *cortigiano*. In quotation 1565 directly from Italian
2. ↑  Oxford English Dictionary, v. court, verb
3. ↑  Nils Johan Ringdal, side 213
4. ↑  Nils Johan Ringdal, side 214
5. 1 2  A brief history of the Courtesan Arkivert 19. mars 2006 hos Wayback Machine.
6. ↑  Nils Johan Ringdal side 225-227
7. ↑  Nils Johan Ringdal side 223

Litteratur
----------

* Ringdal, Nils Johan: *Verdens vanskeligste yrke. De prostituertes verdenshistorie*. 1997. ISBN 82-02-15743-9

Eksterne lenker
---------------

* A brief history of the Courtesan

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN
 |