recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ibrahim Babangida** (født 17. august 1941) var en nigeriansk offiser og militær president over Nigeria. 
Babangida åpnet Third Mainland Bridge som forbinder Lagos-øya med fastlandet i Lagos, Nigeria i 1990.

Hans første ekteskap etter islamsk lov har aldri blitt offentliggjort. Han giftet seg med Maryam (1948–2009), som senere ble førstedame i Nigeria. De fikk fire barn, to gutter og to jenter. Maryam Babangida døde 27. desember 2009 av eggstokkreft. 

Babangida ble medlem av den nigerianske hærens offiserskorps den 10. desember 1962, og tjenestegjorde i den militære regjeringen til Olusegun Obasanjo. Babangida var sterkt involvert i den nigerianske statskuppet som ble gjennomført i 1976. 

Babangida studerte ved en militærskole i India der han ble uteksaminert i 1964. Babangida var sjef for hæren og medlem av Det øverste militære råd (SMC) i administrasjonen til generalmajor Muhammadu Buhari. Babangida skulle senere komme til gjennomføre et ublodig militærkupp mot Buhari og hans regime den 27. august 1985. Etter dette statskuppet lovet Babangida å sette en stopper for de omfattende menneskerettighetsbruddene begått av regjeringen til Buhari, og overlate makten til en sivil regjering i 1990. Babangida styrte over Nigeria etter statskuppet og frem til hans avgang fra president-embetet 27. august 1993 etter hans annullering av valget som ble avholdt den 12. juni samme år. Hans de facto visepresident i denne perioden var Augustus Aikhomu.

22. april 1990 ble Babangida og hans regjering nesten veltet av en kuppforsøk som ble gjennomført av major Gideon Orkar. Babangida befant seg i Dodan Barracks, det militære hovedkvarteret og presidentboligen, da de ble angrepet og okkupert av militante opprørsstyrker, men Babangida og hans følgesvenner klarte å unnslippe via en trygg rute ut fra området. I løpet av den korte tiden Orkar og hans samarbeidspartnere kontrollerte radiosenderne i Lagos, kringkastet de en voldsom kritikk av Babangida og hans regjering, og anklager dem for omfattende korrupsjon og autokratiske tendenser.

Referanser
----------

1. ↑   National Library of Israel Names and Subjects Authority File, National Library of Israel J9U ID 987012329484405171, besøkt 1. juni 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000017710, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Encyclopaedia Beliana, oppført som Ibrahim Badamisi Babangida, Encyclopaedia Beliana-ID babangida-ibrahim-badamisi[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Brockhaus Enzyklopädie, oppført som Ibrahim Badamasi Babangida, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id babangida-ibrahim-badamasi[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   BOE ID BOE-A-1991-27926[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
**Abraham Borch** (født 17. januar 1786 på Jevnaker, død 18. november 1847 i Kongsberg) var en norsk prest og politiker. 

Han ble født på Jevnaker på Hadeland, og hans far var gårdbruker Thomas Borch. Han tok examen artium med *laud* fra Christianias Latinskole (Oslo katedralskole) i 1804, og examen philosophicum i 1805 med samme karakter. I 1809 tok han cand. theol. og bestod den praktiske delen i 1811, begge med *laud*. Den 25. mars 1812 ble han personellkapellan på Akershus slott og Akers menighet, og var også lærer ved Landkadettakademiet fra 1810 til 1811. Han ble residerende kapellan i Eiker («Æger») i 1818, og ble i 1825 sogneprest i Kongsberg, og i 1827 prost i Kongsberg prosti. 

Borch var stortingsrepresentant for Kongsberg bykrets i 1830–1832.

I 1830 giftet han seg med Karen Abigael Stenersen, som døde i 1840.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 114[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Bernt Moe: *Biographiske Efterretninger om Eidsvolds-Repræsentanter og Storthingsmænd i Tidsrummet 1814–1845*, s. 33-34.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Abraham Borch hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
Kazan-khanatet
**Kazan-khanatet** var en Tatar-stat som lå i de tidligere Volga-bulgarske områdene fra 1438 til 1552. Hovedstaden i riket var Qazan (Kazan). Kazan-khanatet dekket det som i dag er Tatarstan, Mari El, Tsjuvasjia, Mordovia og deler av Udmurtia og Basjkortostan.

Historie
--------

Kazan-khanatet ble stiftet av Olug Mokhammad i 1437 eller 1438, med hjelp fra den lokale adelen. Under styret til Mokhammad og senere under sønnen Maxmud ble Storfyrstedømmet Moskva raidet flere ganger, blant annet ble Vasilij II tatt til fange etter et slag ved Suzdal og måtte kjøpes fri fra Kazan-khanen.

I juli 1487 okkuperte Ivan III av Moskva Kazan og satte marionetten Möxämmädämin på tronen. Kazan-khanatet ble deretter et protektorat under Moskva, og russiske handelsfolk fikk handle fritt i khanatet. Dette førte til flere resultatløse opprør fra folk som ønsket union med enten Det ottomanske rike eller Krim-khanatet.

I 1521 brøt Kazan seg fri fra det russiske styret, og gikk sammen med nabostatene til krig mot Moskva. Dette førte til at khan Muhamed Giray kunne ta 150 000 russiske slaver ved én anledning.

I 1552 gikk Kazan-khanatet under. En russisk hær under ledelse av Ivan den grusomme beleiret byen, og etter to måneder falt den. Ivan lot byen brenne ned, og lot befolkningen dø eller bli fordrevet. Samtidige kilder nevner 110 000 drepte tatarer, og at 60 000 – 100 000 tilfangetatte russere ble frigjort. Kazan-khanatet ble deretter innlemmet i Russland samtidig som etniske russere flyttet inn og overtok byen.

Litteratur
----------

* Viacheslav Shpakovsky, David Nicolle, Gerry Embleton, *Armies of the Volga Bulgars & Khanate of Kazan, 9th–16th centuries*, Osprey Men-at-Arms 491 (2013).
* Azade-Ayshe Rorlich, Origins of Volga Tatars in: *The Volga Tatars, a Profile in National Resilience* (1986).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Konsilet i Samye**, også kalt **konsilet i Lhasa**, **debatten i Samye**, **debatten i Lhasa** eller **den store debatten**, var en to-årig diskusjon om hvorvidt opplysning i buddhismen intreffer gradvis eller plutselig. Diskusjonen fant sted i klosteret Samye, og vertskap var Tibets 38. keiser Trisong Detsen.

Debatten fant sted fra år 792 til 794. Den pågikk mellom Chán-buddhisten Moheyan (摩訶衍), som representerte den tredje dokumenterte bølge av formidlingen av Chán i Tibet, og madhyamakafilosofen Kamalaśīla (740–795), som var en student av Śāntarakṣita. Denne debatten var i praksis også en debatt mellom kinesiske og indiske buddhistiske tradisjoner, slik de var presentert i Tibet. Moheyan representerte det østlige fjellets skole slik den var tilstede ved hoffet under Tangdynastiet, mens Kamalaśīla representerte filosofien ved Nalanda.

Referanser
----------

1. ↑  Samye Debate, Encyclopædia Britannica, besøkt 16. juni 2021

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Den norske kirkes lærenemnd** ble opprettet ved kongelig resolusjon 19. februar 1988. Lærenemnda er et selvstendig sakkyndig organ som etter anmodning gir uttalelse i saker som gjelder den evangelisk-lutherske lære (kirkeloven § 27). 

Lærenemnda ble opprettet etter forslag fra et offentlig utvalg, det såkalte Læreutvalget, som la fram sin innstilling i 1985 (NOU 1985:21 Den norske kirken og læren). Formålet med opprettelsen av dette organet var å etablere en prosedyre for behandling av læresaker som «ivaretar det hensyn at kirken selv må få avgjøre spørsmål av teologisk art og karakter». 

Læresak kan alltid reises av Kongen. Læresak mot prester og kateketer kan reises av biskopen i det bispedømme hvor vedkommende gjør tjeneste. I andre saker enn tjenestesaker og tilsettingssaker kan også Kirkemøtet anmode om uttalelse fra lærenemnda. 

Lærenemnda har ingen forvaltningsmyndighet. Nemnda er ikke overordnet eller underlagt andre instanser i Den norske kirke. Den avgir uttalelse til den instansen som har forelagt saken. Det er opp til organer med relevant myndighet å følge opp lærenemndas uttalelse og eventuelt trekke forvaltningsmessige konsekvenser.

Lærenemnda har i alt 20 medlemmer og består av alle tjenestegjørende biskoper i Den norske kirke, tre teologisk sakkyndige oppnevnt av de tre teologiske fakulteter, to teologisk sakkyndige valgt av Kirkemøtet for inntil fire år og fire leke medlemmer valgt av Kirkemøtet for inntil fire år. Leder av lærenemnda er professor Torleiv Austad.
**Den norske mor, far og barn-undersøkelsen** (**MoBa**) er en norsk befolkningsbasert helseundersøkelse. MoBa er en samling av biologisk materiale og spørreskjemadata fra mødre, fedre og deres barn. Formålet er å finne årsaker til alvorlige sykdommer for å bedre kunne forebygge og behandle .

Samlingen av MoBa-data brukes av forskere over hele verden i mange ulike forskningsprosjekter og temaer som arv og miljø, mental helse, språkutvikling, ungdomshelse, svangerskapshelse, alderssykdom og kosthold. Resultatene fra forskningsprosjektene publiseres i vitenskapelige tidsskrifter. 

MoBa ledes og drives av Folkehelseinstituttet (FHI).

Også kjent som
--------------

* Mor, far og barn-undersøkelsen (MoBa)
* Norwegian Mother, Father and Child Cohort Study (MoBa)
* Den norske mor og barn-undersøkelsen (navn frem til 2018)
* Mor og barn-undersøkelsen (MoBa)

Bakgrunn og formål
------------------

Fortsatt er det mye man ikke vet om mange av de mest alvorlige sykdommene. Blant annet er årsaken til flere utbredte og livstruende sykdommer fortsatt ukjent. Noen sykdommer oppstår tidlig i livet, som for eksempel medfødte misdannelser. Andre sykdommer starter i barne- og ungdomsår eller tidlig voksen alder, som diabetes, autisme og schizofreni, eller sent i livet, som Alzheimers sykdom. Det finnes etter hvert gode holdepunkter for at forhold i svangerskapet og tidlig barnealder kan ha stor betydning for barnets senere helse.[] I tillegg til å følge barna er det også viktig å forstå årsakene til sykdom hos foreldrene.

I Den norske mor, far og barn-undersøkelsen (MoBa) følger forskerne deltakerne over et livslangt perspektiv og over generasjoner. Både biologiske prøver og svar på spørreskjemaer har blitt samlet inn siden 17. svangerskapsuke, noe som gir forskerne mulighet til å studere sykdommer i et livstidsperspektiv. Det kan bidra til å forstå hvilken betydning miljøgifter, infeksjoner, kosthold, arbeidsbelastninger, arv eller andre faktorer kan ha for hva som gir sykdom og hva som gir god helse hos etterkommere. 

Forskningen omfatter mange år med datainnsamlinger og analyser. Det er først når MoBas unge deltakerne blir voksne at MoBa får svar på spørsmålene som ble stilt i starten. Man forventer at helsevesenet i løpet av de neste 20-30 årene med grunnlag i innsamlet informasjon kan behandle og forebygge sykdom bedre enn idag .

Deltakere
---------

Deltakerne i MoBa er et representativt utvalg av befolkningen i Norge. Gravide kvinner ble rekruttert som deltakere på sykehuset av jordmødre under en rutineundersøkelse for gravide. Rekrutteringen foregikk over åtte år, fra 1999 til 2008. Fedre ble også invitert til å delta. Totalt er 285 000 mødre, fedre og barn med, representert over to generasjoner..

Referanser
----------

1. 1 2  «Prosjektbeskrivelse MoBa». *app.cristin.no*. Besøkt 3. desember 2020.
2. ↑  «Prosjekter som bruker data fra MoBa». *Folkehelseinstituttet* **(norsk)**. Besøkt 3. desember 2020.
3. ↑  «Publiserte artikler basert på MoBa». *Folkehelseinstituttet* **(norsk)**. Besøkt 3. desember 2020.
4. 1 2  «Om MoBa: formål og historie». *Folkehelseinstituttet* **(norsk)**. Besøkt 3. desember 2020.
Kaifronten i Wallemsviken med Sjøkrigsskolen i bakgrunnen.
**Wallemsviken** ligger ved Gravdalsbukten, i Laksevåg i Bergen. Her ligger et forsvarsanlegg som hadde sin bakgrunn i den militære opprustningen før unionsoppløsningen.

I 1898 ble det vedtatt at Bergen skulle være opplagshavn for Kongelig Norsk Marines fartøyer. På grunn av eksplosjonsfaren ved Marinens andre etablissementer i Bergen ble Wallemsviken anlagt som et støttepunkt med magasiner til miner, ammunisjon og sprengstoff. I 1899 ble det først bygget et kullskur med kai for torpedobåter. I 1901 ble gården Valheim på Wallemsneset innkjøpt for bygging av minemagasin og ca. 25 meter kai. Mellom 1902 og 1905 ble det satt opp to ammunisjonsmagasiner (20 × 10 meter), et sprengstoffmagasin (8x5 m), et hus for ladning og balansering av krigsladningskammere (6x4 m) og et magasin for tennflasker og sprenglegemer til torpedoer (4x3 m). Alle bygningene ble oppført i pusset, bergensk hulmur og takene tekket med skifer. Magasinene er delvis sprengt inn i fjellskrenten i bakkant slik at fjellet danner utstikkende «sprengskjold», mens det andre steder er murte sperrevegger mellom bygningene.

Fredning
--------

Wallemviken er beskrevet i landsverneplanen for forsvaret. Følgende bygninger fra pynten av Gravdalsneset og inn til bunnen av Wallemsviken ble fredet ved forskrift, 6. mai 2004:

* Hus for ladning og balansering av krigsladningskammere (1905)
* Magasin for tennflasker og sprenglegemer til torpedoer (1905)
* Sprengstoffmagasin (1905)
* Kontorbygning (1911)
* Ammunisjonsmagasin (1905)
* Ammunisjonsmagasin (1902–05)
* Takkelasjeskur (Minemagasin nr. 1)
* Arbeidshus (1917)
* Kontorbygning

Eksterne lenker
---------------

* Landsverneplanen for forsvaret
* «Wallemsviken». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
**Konsilet i Efesos** ble avholdt fra 22. juni til 31. juli 431 i Efesos (i dagens Tyrkia under keiser Theodosius II. Det var det tredje økumeniske konsil. Omkring 200 biskoper var til stede fra starten; omkring 50 fra vest ankom i løpet av konsilet.

Bakgrunn
--------

Det sentrale tema for konsilet var striden mellom to kateketiske skoleretninger. Den aleksandrinske skolen orienterte seg etter Platon og utla Bibelen allegorisk; den antiokenske skole fulgte Aristoteles og bedrev en mer rasjonalistisk bibeleksegese.

Rivalisering
------------

Striden var skjerpet av rivalisering mellom patriarken av Alexandria, Kyrill, og patriarken av Konstantinopel, Nestorius, om primatsverdigheten over Østens kirke. Nestorius støttet seg på keisermakten som satt i Konstantinopel, Kyrill støttet seg til biskopen av Roma.

Nestorianisme
-------------

Nestorius kom fra den antiokenske skole og gikk inn for den læresetning at Kristi menneskelighet bare var forbundet med hans guddom i moralsk forstand, og at det derfor kunne sies at Maria bare var kristusføderske, men ikke gudsføderske.

Nestorianisme var således en retning innen kristendommen som sterkt framhevet Jesu Kristi menneskelige natur. Konsilfedrene mente at de la for mye vekt på hans menneskelige natur, slik at det gikk på bekostning av hans guddommelige natur. Diskusjonene ble ført i en opphisset atmosfære. Nestorius ble fordømt for sin lære, som i hovedtrekk altså gikk ut på at jomfru Maria fødte et menneske, Jesus Kristus, og ikke Gud eller *Logos* (Ordet, Guds sønn). *Logos* bodde i ham som i et tempel, og Kristus ble beskrevet som *Theophoros*, 'Gudebæreren'. Maria måtte dermed kalles *Khristotokos* (Kristi mor, Kristusfødersken) og ikke *Theotokos*, (Guds mor, Gudsfødersken).

Konsilfedrene erklærte at Jesus var én person, ikke to separate «mennesker»; han var fullt ut Gud og fullt ut menneske. De erklærte videre at jomfru Maria var *Theotokos*, fordi hun ikke fødte et menneske, men Gud som menneske. De to naturene – guddommelig og menneskelig – var etter deres lære forent på en slik måte at de ikke kom i konflikt med hverandre.

Trosbekjennelse
---------------

Den nikenske trosbekjennelse ble bekreftet, og det ble slått fast at det ikke var tillatt å endre denne trosbekjennelsen.

Pelagianisme
------------

Konsilet fordømte også pelagianisme, en læreretning som hevdet at arvesynden ikke eksisterer, og at mennesket derfor kan frelse seg selv uten Guds inngripen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** CiNii
 |
**Borg** er det opprinnelige navnet på Sarpsborg. Byen ble grunnlagt med navnet Borg i 1016 av Olav den hellige, for å befeste hans herredømme over Østfold og Båhuslen. Byen er også nevnt i kirkehistorien til Ordericus Vitalis fra 1135. Den danske kongen Knut den mektige ble tatt til norsk konge i Borg i 1028. Den norske kongen Inge Krokrygg ble tatt til konge der i 1136.
Byen Borg var setet for det gamle Borgartinget, som kan ha vært et lokalt ting for området rundt byen på 1000-tallet, og som ble til et lokalt ting for hele Viken på 1100-tallet.

Byen ble brent og totalskadd av svenskene i 1567. Innbyggerne valgte da å flytte nærmere havet langs Glomma, og dannet der en ny by som i 1569 fikk navnet Fredriksstad. En del av befolkningen ble værende i Sarpsborg, og bydelen Gleng stammer fra denne tiden. I 1702 ble byen rammet av et kvikkleireskred som tok med seg nesten hele middelalderbyen ut i Glomma. Raset gravde seg nesten gjennom til elven ovenfor Sarpsfossen og tok med seg eventuelle spor etter tidligere bosetning og nesten hele jordborgen. I rasgropa ligger idag industribedriften Borregaard og på toppen av raskanten ligger ruinene av St. Nicolas-kirken og deler vollen rundt byen, side ved side med rester fra Andre verdenskrig.

Sarpsborg fikk fornyet bystatus i 1839 og er idag en del av tettstedet Fredrikstad/Sarpsborg. Borg er ofte foreslått som navn på en sammenslåing av Sarpsborg og Fredrikstad. Det er allerede i dag et nært interkommunalt samarbeid mellom disse to byene, som sammen med Hvaler kommune utgjør Nedre Glomma-regionen.

Sarpsborgs middelaldernavn har også gitt navn til bispedømmet, lokalisert i Fredrikstad, til Borgarting lagmannsrett, med sete i Oslo, og til et bryggeri som er lokalisert i Sarpsborg.

Referanser
----------

1. ↑  Snorre, Olav den helliges saga, kap. 61
2. 1 2  Krag (2005): 290
3. ↑  Snorre, Olav den helliges saga, kap. 173
4. ↑  Snorre, Haraldssønnenes saga, kap. 1
5. ↑  Norseng (2005): 32-34
6. ↑  «Om oss (Hansa Borg Bryggerier)». «Antall fast ansatte per juni 2016 som hører til våre regioner i: Bergen; 218 ansatte (inkludert salgsteam i område vest og nord) Sarpsborg; 129 ansatte (inkludert salgsteam i område øst) Kristiansand; 62 ansatte (inkludert salgsteam i område sør) Olden; 10 ansatte»

Litteratur
----------

* Norseng, Per G. & Eliassen, Sven G, Østfolds historie, bind 2. I Borgarsysle. Utgitt av Østfold fylkeskommune, Sarpsborg 2005
* Krag, Claus: *Vikingtid og Rikssamling*. Aschehougs Norgeshistorie, Aschehoug, Oslo 2005
* Snorre Sturlasson, Olav den helliges saga, Haraldssønnenes saga. I: *Norges Kongesagaer*, oversatt av Anne Holtsmark. Gyldendal, Oslo 1979

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Den norske eurytmihøyskole** var en høyskole i Oslo som tilbød en 4-årig utdanning med bachelorgrad i eurytmi. Skolen ble opprettet i Moss i 1983 og nedlagt august 2015.

Eurytmi er en danse- og bevegelseskunst med en del likhetstrekk med klassisk ballett, utviklet av Marie von Sivers og Rudolf Steiner, og med utspring i antroposofi, den filosofiske retningen Steiner utviklet. Eurytmi praktiseres som kunstform (scenekunst), i pedagogisk sammenheng på steinerskoler og i terapeutisk sammeheng.

*«Eurytmien er bevegelsen! Hele mennesket, det åndelige, det sjelelige og det fysiske finner sine opprinnelige krefter i denne kunsten. Rudolf Steiner som inaugurerte antroposofien, skapte i 1911 eurytmien ut fra antroposofiens åndelige kilder og derved kjennetegnes det enestående nye ved denne kunst. En kunst som har mennesket selv som instrument og som gir uttrykk for det som gjør oss til menneske, nemlig språket og musikken, må ha en dyp virkning på menneskets vesen»*
Studiet omfattet kunstfagene lyd- og toneeurytmi, språkforming og korsang, teoretiske fag som musikklære, kunsthistorie og anatomi og pedagogisk/praktiske fag. Utdanningen kvalifiserer for jobb som eurytmilærer i Steinerskoler og Steinerbarnehager, som «helseeurytmist» eller som «sceneeurytmist».

Skolen var én av i alt 20 tilsvarende skoler på verdensbasis. Omtrent halvparten av elevene ved skolen var fra land utenfor Norden. Skolen har lokaler i samme bygning som Rudolf Steinerhøyskolen.

Elevene måtte sende en håndskrevet søknad og gjennomgå intervju før opptak.

Referanser
----------

1. ↑  Totalt antall registrerte studenter ifølge Database for statistikk om høgre utdanning DBH
2. ↑  Antall ansatte i forskjellige kategorier ifølge Database for statistikk om høgre utdanning DBH
3. ↑  «Den norske Eurytmihøyskole opphører». *www.nph.no*. 22. juni 2015. Besøkt 21. juli 2018.

| * v
* d
* r
Steinerskoler i Norge |
| --- |
| Arendal **·** Asker **·** Bergen **·** Bærum **·** Eidsvoll **·** Fredrikstad **·** Furu **·** Gjøvik–Toten **·** Haugesund **·** Hedemarken **·** Helsepedagogisk **·** Hurum **·** Indre Østfold **·** Kristiansand **·** Lillehammer **·** Lørenskog **·** Moss **·** Nesodden **·** Nordstrand **·** Oslo **·** Oslo by **·** Ringerike **·** Romerike **·** Rotvoll **·** Røyken vgs **·** Skjold **·** Stavanger **·** Tromsø **·** Trondheim **·** Vestfold **·** Ålesund **·** Ås |
| Den norske eurytmihøyskole **·** Steinerhøyskolen |

Portal: Oslo
***Natural Selection*** (NS, NaSe) er en modifikasjon til PC-spillet *Half-Life* utviklet av Unknown Worlds. Nåværende versjon er 3,2.

I Natural Selection kan spilleren velge mellom å spille på ett av to lag: romvesen (*Kharaa*) og menneskene (*Marines*). Visse gamemodes lar deg spille "Alien VS Alien" (AvA) eller "Marines VS Marines" (MvM). Spillet foregår typisk på Internett mot andre spillere, selv om datastyrte spillere (boter) kan lastes ned. Natural Selection er både et førstepersonsskytespill (FPS) og et sanntidsstrategispill (RTS), når en av marinesoldatene fungerer som leder, og styrer resten av laget sitt gjennom sin lederstol (*Command Chair*).

I «Natural Selection» må soldater fra USMC slåss mot Aliens (kalt Kharaa) spilt primært i førsteperson. Det er to spillmoduser i Natural Selection: Classic eller Combat. En av soldatene må komme seg til *Command Chair* for å lede resten av soldatene - og dermed bli utnevnt til «kommandant» og derfra kan denne karakteren få tak i forskjellige oppgraderinger, gi ordrer til alle de andre soldatene, og slippe ut nødvendige forsyninger.

Romvesen har ingen klart definert leder, og det må derfor kommunisere og samarbeide annerledes for å sikre at alle de forskjellige rollene oppfylles etter behov. Romvesenene begynner med en aktiv bikube, tilfeldig valgt fra de 3 bikubene spredt over kartet. Aktive bikuber kan helbrede skadde romvesener, eller gjenskape døde spillere. Soldatene kan få bedre helse, eller mer ammunisjon, som kan slippes i «pakker» (mot en kostnad) eller bli funnet gratis fra et våpenlager.

Spillet blir avsluttet når enten alle marinesoldatene (eller romvesenene) er døde, og ikke har flere muligheter til å gjenopplive seg. Men det finnes også andre muligheter, for eksempel å ødelegge hele kommando-området, eller ødelegge alle bikubene - eller drepe samtlige romvesen før den gjenværende bikuben er fullvoksen.

Eksterne lenker
---------------

* Den offisielle hjemmesiden til Natural-Selection

Portal: Videospill
**Christel Guillaume** (født 6. oktober 1927 som *Christel Boom* i Berlin, død 20. mars 2004 samme sted) var en Stasiagent og spion for DDR.

Liv og virke
------------

Hun arbeidet først som sekretær og lot seg verve av Hauptverwaltung Aufklärung. I 1951 giftet hun seg med Günter Guillaume, som også var Stasiagent. De fikk sønnen Pierre Guillaume, senere Pierre Boom. I 1956 flyttet ekteparet på oppdrag fra Stasi til Vest-Tyskland, hvor de utga seg som «flyktninger». De slo seg ned i Frankfurt, og Christel Guillaume ble ansatt som sekretær i SPDs partikontor for Syd-Hessen. 

I 1974 ble hun og hennes mann avslørt og arrestert den 24. april. Året etter ble hun dømt for landsforræderi til åtte års fengsel.

Ekteparet Guillaume ble sendt tilbake til DDR i 1981 som del av en agentutveksling. I DDR ble de æret som «fredsbudbringere». Christel Guillaume mottok Karl-Marx-ordenen, og ble utnevnt til oberstløytnant i Stasi.

Hun ble skilt fra mannen 16. desember 1981, og bodde siden tilbaketrukket i Hohen Neuendorf ved Berlin, i et hus bygget og sikret spesielt for henne.

Hun døde 20. mars 2004 i Berlin av en hjertelidelse.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 24. april 2014[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Udo Kollatz: *Kreuzwege – Wegkreuzungen: Jugenderinnerungen eines alten Mannes*. Fischer, Aachen 2007

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
**Axel Krogvig** (født 5. mars 1950) fra Ringsaker er en norsk næringslivsleder. I 1990 ble han headhuntet til disponent for Gjøvik Potetindustrier. Han var konsernsjef i Gilde BA, senere Nortura BA fra 2000 til høsten 2007 da han gikk over i en stilling som spesialrådgiver i Nortura. I desember 2007 ble han konstituert administrerende direktør i Norsk Tipping etter at tidligere leder Reidar Nordby jr. måtte trekke seg som følge av en skattesak. Ved overgangen ble han kritisert for en en spesielt attraktiv pensjonsavtale med Nortura. Han driver slektsgarden Kråkvik to kilometer sør for Ringsaker kirke og er grandnevø av forfatteren Tryggve Andersen.

Referanser
----------

1. ↑  «- Dannet, men ikke utdannet». dagligvarehandelen.no. 25. februar 2008.
2. ↑  «Krogvig direktør i Norsk Tipping». Gudbrandsdølen Dagningen. 10. desember 2007.
3. ↑  «Tippesjefen får 26 millioner i pensjon fra bøndene». Dagbladet. 28. mars 2008.
4. ↑  «Christen Stang Andersens etterfølgere». s. 9. Besøkt 5. april 2021.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger: | **Konsernsjef i Gilde/Nortura**(2000–2007) | Etterfølger:**Geir Olav Opheim** |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Reidar Nordby jr.** | **Administrerende direktør i Norsk Tipping**(2007–2016) | Etterfølger:**Åsne Havnelid** |
***Natural Born Star*** er et album av Kaada med filmmusikken til dokumentaren *Natural Born Star*, regissert av Even Benestad.

Filmens handling er lagt til den italienske filmindustrien på 1970-tallet, og det er herfra Kaada har hentet inspirasjon til musikken. Dette var tiden for mystiske westernhelter og melodramatiske kjærlighetspasjoner. Oppskriften var størst mulig drama, barske menn og lettkledde kvinner. Så smurte de på med stor og mektig orkestermusikk, litt opera og litt tøff synthrock. 

*Natural Born Star* er filmen om Fred Robsahm. Som ung mann reiste han ut i verden for å tjene penger til en seilskute. På havnen utenfor Roma ble han oppdaget av en filmprodusent, som brakte han inn i filmindustrien. Fred gikk den røde løperen i Cannes, han spilte masser av filmer og han møtte kvinnen i sitt liv, Agostina Belli. Sammen bygde de seg ett hjem ved sjøen utenfor Roma. Men drømmen om ett liv på havet var der fremdeles. Etter som tiden gikk, brukte Fred mer tid på båt enn på land. I ett skjebnesvangert øyeblikk takket han ja til å bringe en seilbåt fra Spania til Italia. Ved anløp i Roma fant politiet 1,5 tonn hasj. Der og da snudde livet til Fred. Han ble frikjent for anklagene, men året i varetekt hadde gitt han HIV smitte og stoffavhengighet. I dag lever i en liten hybel i Lillesand. Langt unna både sitt glamorøse liv og drømmen om det frie liv.

Sporliste
---------

1. «Don't Worry»
2. «Lonely»
3. «Sailing the Atlantic»
4. «So Far»
5. «Container 1982»
6. «Boatlove»
7. «Oceansalt»
8. «Waiting for the High Tide»
9. «In Deep»
10. «Earlier Times»
11. «Looks Like Trouble»
12. «Rise and Fall»
13. «Sepolta Viva»
14. «Love and Rocket»s
15. «Anti Pasti»
16. «Lights Out»
17. «Voyager»
18. «Old Love, Going Way Back»
19. «Everfresh aka Hot Filmmusic Man»

Kilder
------

* 

* (en) Natural Born Star (filmmusikk) på Discogs
**Christel Sverre** (født 12. august 1960) er en norsk billedkunstner og kurator basert i Oslo. Fra 2017 er hun ansatt som kurator ved Kunstbanken Hedmark kunstsenter.

Sverre er utdannet ved Statens kunstakademi i Oslo (1988–1992) og Kunsthøyskolen i Bergen (1981–1986) Hun har vært aktiv som kunstner og kurator fra begynnelsen av 1990-tallet. Sverre var med og startet flere kunstprosjekter og visningsrom i og utenfor kunstinstitusjonene, for eksempel prosjektromskafeen og kunstvideo-biblioteket *Zoolounge* (1996–99), *Prosjekt i gamlebyen (PiG)*(1993–95), *Oslo One Night Stand* (Kunstnernes Hus 1995) og *Video Works* (Kunstnernes Hus 2002). 

I 2007 utgav hun antologien *Meningen med sex* redigert sammen med Wencke Mühleisen. I 2011 var de prosjektledere for forskningsprosjektet *Sammen om det* som resulterte i en utstilling og publikasjon. 

Sverre har arbeidet som førsteamanuensis ved Kunsthøgsolen i Bergen (2001-03) og Kunstakademiet i Trondheim, NTNU (2006-2012), og vært studieleder ved Institutt for estetiske fag ved Høgskolen i Oslo og Akershus (2012-2016).

Sverre er også konsulent for KORO (Kunst i offentlige rom). Hun har på 2000-tallet stilt ut i blant annet Berlin, København, Trondheim, Malmø, Oslo og Göteborg. Som kunstner har Sverre arbeidet med performance og installasjon, og siden 2000 har hun hovedsakelig produsert verk innenfor det fotografiske medium.

Referanser
----------

1. ↑  Sverre – Kunstakademiet Arkivert 28. februar 2010 hos Wayback Machine.
2. ↑  Meningen med Sex

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Christel Sverre i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Arne Torvik** (født 2. desember 1981) er en norsk pianist og komponist innen jazzmusikk fra Skåla i Molde kommune. Han har utdanning i utøvende jazzklaver og musikkvitenskap fra Griegakademiet i Bergen og NTNU i Trondheim. Han har medvirket i flere sammensetninger, som Torvik/Jensen/Sandvik Trio, Silent Sound, en duo med Gine Gaustad Andersen, og i seinere tid Kristoffer Eikrem Kvartett, som spilte en liten europaturné i 2011 med stopp i Paris, Berlin og Kraków, og Espen Jørgensen Bjarnars ESP, hvor han har samarbeidet med Eirik Hegdal.

Han har samarbeidet med skuespilleren Herman Bernhoft i Alf Prøysen-forestillingen «En som går forbi» og ellers virket som teatermusiker ved Teatret Vårt. I perioden 2004–2010 var han pianist i S. Møller Storband i Trondheim. Ved siden av musikerkarrieren arbeider han i Molde kulturskole.

Referanser
----------

1. 1 2  «Arne Torvik».
2. ↑  «En som går forbi». Teatret Vårt via inarchive.com. Besøkt 7. oktober 2011. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Arne Torvik

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Den bulgarske gresk-katolske kirke** (eller *bulgarsk-katolske kirke*) er én av den katolske kirkens 23 særkirker. Kirken følger den bysantinske ritus og bruker kirkeslavisk som liturgisk språk, men anerkjenner paven som religiøst overhode. Den bulgarske gresk-katolske kirke har omtrent 10 000 tilhengere, hovedsakelig i Bulgaria, der den er organisert som et apostolisk eksarkat. Bare ca. 0,1 % av den bulgarske befolkningen er gresk-katolsk, og kirken er dermed betydelig mindre enn både den bulgarsk-ortodokse (83 %) og den romersk-katolske kirke (1 %).

Den bulgarsk-katolske kirken ble opprettet gjennom en union av tidligere ortodokse kristne med paven i 1861. Allerede 1870 ble imidlertid den den bulgarsk-ortodokse kirke opprettet, noe som førte til at de fleste «nyvunne» bulgarske gresk-katolikkene vendte tilbake til den ortodokse kirken. Ved omorganiseringen av de katolske strukturene i 1926 ble *eksarkatet Sofia* opprettet fra de bulgarske delene av de tidligere eksarkatene med sete i Adrianopolis og Thessaloniki.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
**Naturens trinnstige** (latin ***scala naturae***) er forestillingen om at alle naturlige (og overnaturlige) ting, organismer og andre vesener kan rangeres i en mer eller mindre lineær rekke.
Nederst i naturens trinnstige finner man således mineraler, etterfulgt av planter og dyr.
Øverst i naturens trinnstige – som **kronen på skaperverket** – troner mennesket.
Utvides naturens trinnstige også til å omfatte overnaturlige vesener, følges mennesket av f.eks. engler (muligens i flere trinn, f.eks. vanlige engler, serafer, erkeengler) og Gud.
Mennesket er i så fall fremdeles den organismen som står øverst av alle jordiske skapninger, og nærmest det guddommelige.

Forestillingen ble for første gang formulert av Aristoteles, men var også populær i den kristne tenkningen.
I dagens vitenskap har ikke naturens trinnstige lenger noe fotfeste, etter at den darwinistiske evolusjonsforståelsen fikk sitt gjennombrudd.

Se også
-------

* Utviklingsgrad

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
Prospekt av Århus i *Den danske atlas*
***Den danske atlas*** eller ***Konge-Riget Dannemark ... Lands-Beskrivelse***, utgitt i syv bind med kopperstikk i årene 1763 til 1781, er den første store samlede visuelle beskrivelse av Danmark. Verket inneholder mangfoldige, og i mange tilfelle de tidligste, gjengivelser av danske byer og steder samt 15 kart over danske områder.

Utgiveren Erik Pontoppidan rakk selv bare å få utgitt de to første bindene og arbeidet ble deretter videreført av Hans de Hofman, Jacob Langebek og Bertel Christian Sandvig på grunnlag av Pontoppidans forarbeider.

Mange av stikkene ble stukket av Jonas Haas. Også Alexia de Lode leverte flere stikk til verket. Sammenliknet med samtidige europeiske kopperstikkverk er kvaliteten dårlig, men verket gir verdifull informasjon om topografi og arkitektur i Danmark i andre halvdel av 1700-tallet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Den danske Atlas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Nettustilling hos Københavns Universitet WebCitation av nettutstillingen

Portal: Danmark
Kart over større reservoarer med skifergass i verden  Kartskisse av: U.S. Energy Information Administration (EIA) 
**Skifergass** er naturgass som utvinnes direkte fra bergarten, og ikke fra formasjoner av sand eller kalkstein, slik vi kjenner det fra offshorevirksomheten. Gassen er tørr, og frigjøres på molekylnivå fra steinen. Det er ikke så viktig hvor brønnene settes, så lenge de settes i skiferen som inneholder gass. Det viktigste er at en kan sprekke opp bergarten, slik at det blir størst mulig overflate som metanet kan frigjøres fra. Jo større overflate, desto mer produktiv brønn. Skifergass formes i finkornet skifer, og for å produsere gassen brukes hydraulisk oppsprekking (hydraulisk frakturering), og boring av horisontale brønner er viktig. I USA skilles det mellom tre former for ukonvensjonell gass; Tight gas, skifergass (shale gas) og coal bed methane (CBM).

Miljø- og klimabelastningen ved utvinning av disse ikke-konvensjonelle reservene vil variere mye fra sted til sted og i hvilken form ressursen forefinnes. Generelt vil det også være slik at gass er mindre klimabelastende enn olje og tjære, men lokale variasjoner så som behov for rensing og oppgradering og transportavstander, kan fort endre bildet.

I 2013 ble det funnet mulig skifergass i nedre Adventdalen.

Se også
-------

* Oljeskifer

Referanser
----------

1. ↑  Funn av skifergass på Svalbard, *NTB / Troms Folkeblad*, 22. september 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Klondyke for skifergass» - *Aftenposten*
* (no) «Skifergass blir redningen» Arkivert 24. februar 2010 hos Wayback Machine. - *Teknisk Ukeblad*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Horst Waldemar Janson** eller under signaturen **H.W. Janson** (født 1913 i St. Petersburg i Russland, død 30. september 1982) var en amerikansk kunsthistoriker. Han er best kjent for sitt standardverk *History of Art* (*Kunstens historie*) som første gang ble utgitt i 1992 og har siden solgt mer to millioner eksemplar på femten språk.[]

Janson har skrevet om renessansens kunst og 1800-tallets skulptur, og forfattet to prisvinnende bøker, *Apes and Ape Lore in the Middle Ages and the Renaissance* (1952) og *Sculpture of Donatello* (1957). I hans senere år var han opptatt med dialogen mellom øst og vest i kunsten.[] I løpet av sin karriere var Janson konsulent for forlaget Time-Lifes *Kunstbibliotek*, en serie med kunstbøker. Han var president for College Art Association (CAA), en profesjonell forening i USA for forskere innenfor kunst, kunsthistorie og kunstkritikk, redaktør av tidsskriftet *Art Bulletin*, og grunnlegger av og president i *Renaissance Society of America*. Han skrev flere bøker om kunst for unge mennesker, flere med sin hustru Dora Jane (1916–2002).

Janson ble født i St. Petersburg i 1913, fikk sin utdannelse ved Universitetet i Hamburg, og fullført en ph.d.-grad ved Harvard University i 1942. I begynnelsen av 1949 ble han ansatt ved New York University hvor han bygde opp kunstinstituttet og var foreleser ved Institute of Fine Arts. Han ble anerkjent med en æresgrad i 1981.

Han døde i Europa i 1982 i en alder av 68 år.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Archive of Fine Arts, cs.isabart.org, abART person-ID 98090, besøkt 1. april 2021[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6mp56xs, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Guggenheim fellows ID h-w-janson[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   www.aarome.org[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Turner, A. Richard (1982): «Horst Waldemar Janson». *Renaissance Quarterly 35* (4): 672–673. doi: 10.2307/2861406.

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** ULAN **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
Ekteskapet mellom Madam Hvite Slange og gjetergutten Xu Xuan; i bakgrunnen Den brudne bro.
Vestsjøen; i østre del er en passasje i nordøst; langs den er *den brudne bro*.
**Den brudne bro** (kinesisk: 断桥, pinyin: *Duàn qiáo*; *Broken Bridge*) er en bro, helt intakt og ikke brudden på noe vis, i Vestsjøen i Hangzhou i Kina; den er blant de mest oppsøkte og kjente av broene i Vestsjøen.

Beskrivelse
-----------

Muligens ble broen bygd så tidlig som tidlig i Tang-dynastiets tid, skjønt den er blitt restaurert/erstattet flere ganger. Den steinbroen som nå står her i østre ende av Bai-eidet i sjøen, ble bygd i 1921, er 8,8 meter lang og 8,6 meter bred. Den er en månebro, men er ikke særlig spektakulær. Den har samme enkle og elegante stil som den har hatt fra de første kjente beskrivelser av den. På hver side av broen er det paviljonger.

Broen ligger vis-av-vis Jadefjellet og Baochupagoden. For tradisjonell kinesisk smak utgjør enheten mellom broen, fjellet, tårnet, sjøen, og ferkentrærne et særdeles delikat og harmonisk åsyn.

Navnet
------

Meningene er delte om hvorfor broen kalles «den brudne bro». Man kan høre noen si at veien til *Solitary Hill* en gang var avbrudt her. Andre sier at rett etter snøfall kan det på avstand se ut som om veien over Vestsjøen er brudt akkurat her; på begge sider av broen vil den sneen være liggende, mens broen visuelt ikke være del av den hvite kjeden - her er det et brudd.

Legende
-------

*Den brudne bro* har en egen kjær kjærlighetslegende tilknyttet seg, og kjærligheten mellom Xu Xian og Den hvite slange. Den hvite slange var opprinnelig en liten hvit slange som holdt til og vokste til i fjellene. Én dag ble den fanget av en gammel slangefangsmann, og holdt på å gå sin undergang imøte. Men den ble reddet av en gjetergutt. Etter 1700 års vekst fikk Den hvite slange til slutt menneskelig kvinnelig form. Med Avalokitesvaras hjelp fant hun veien til gjetergutten som hadde berget henne i hennes tidligere liv. Det var på gravfeiedagen om våren, og det var en tåke- og regnfull dag. På *den brudne bro* i Vestsjøen gjenfant Den hvite slange til slutt sin redningsmann Xu Xian, og de ble så forenet i ekteskapsbånd.

Kilder
------

* Broken Bridge - The White Snake Legend
Farget elektronmikrografi av H5N1 (gulbrun) dyrket i Madin-Darby nyreceller (grønt). (*Kilde: C. Goldsmith, J. Katz and S. Zaki. Centers for Disease Control & Prevention Public Health Image Library. Image #1841.*).
**H5N1**, eller **Influenza A/H5N1**, er et virus i gruppen influensa A-virus som per februar 2006 truer med å utvikle seg til en pandemisk trussel. H5N1-influensa er sykdommen som som regel omtales som «fugleinfluensa», og er en virusinfeksjon som forårsaker sykdom hos mange arter, blant dem mennesket.

H5N1 forflytter seg fra områder der det er endemisk til andre deler av verden med trekkfugler som er bærere av viruset, ofte uten å selv utvikle sykdomstegn. Fugleinfluensa spres i størst grad med fjærkre og i mindre grad med ville fugler. Mennesker som blir infisert med H5N1 blir typisk smittet av kyllinger som igjen har blitt smittet av enten andre kyllinger eller vadefugler som ender eller gjess. H5N1 muterer og danner varianter som kan infisere arter som man tidligere har antatt ikke kunne få H5N1, men ikke alle disse variantene kan infisere mennesker.

H5N1 er endemisk hos fugler i Sørøst-Asia og er i ferd med å bli endemisk hos fugler i Tyrkia. Nye undersøkelser fra utbruddene i Nord-, Sentral og Øst-Tyrkia viser en hemaglutinin-mutasjon som gjør at H5N1 kan smitte lettere fra kyllinger til mennesker, men ikke enda fra menneske til menneske. Arter som har dødd av H5N1-infeksjon i utbruddet i desember 2005 og januar 2006 inkluderer mennesker, kyllinger, kalkuner, ender, gjess og duer.

Per 11. januar 2006 har på verdensbasis 155 tilfeller av H5N1-infeksjon hos mennesker blitt identifisert, og disse har resultert i 78 dødsfall. Ikke alle tilfeller blir rapportert, og den eksakte dødelighetsraten er derfor ukjent. Historiske influensapandemier, som også trolig opprinnelig kom fra fugler, hadde en typisk dødelighet på 2,5 – 5 %.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |

Nå er viruset funnet i Frankrike og blir inneholdt. (25.11.2015)[*klargjør*]
**Arne Sveen** (født 5. november 1917 i Åmot, død 7. desember 1976) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig. 

Han var en av mennene bak den illegale avisen *Den annen front* som ble utgitt fra Moelv i årene 1942 og 1943. På grunn av sin avisvirksomhet ble Sveen arrestert 15. mai 1943 og satt fengslet Bredtveit fengsel fra 23. mai til 24. desember hvorpå han ble overført til Grini fangeleir. 7. januar 1944 ble han flyttet til Sachsenhausen i Tyskland. Han var også innom fangeleirene i Lichtenrade og Neuengamme. Han satt fengslet frem til krigens slutt i 1945.

Etter krigen arbeidet han som salgssjef ved Rena kartonfabrikk, og hadde massivpappemballasje som spesialområde. Han var også aktiv som formann i Rena Idrettslag, og satt i kommunens skolestyre og som formann i det kommunale ungdoms- og idrettsutvalget.

Sveen er begravet ved Åmot kirke i Åmot i Innlandet.

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Arne Sveen, (05.november 1917 - 07.desember 1976).», besøkt 9. april 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Aftenposten, type referanse dødsannonse, utgitt 9. desember 1976[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Nasjonalbiblioteket digital: Åmot under solkors og hakekors Leif Norberg utgitt av L. Norberg - Tysklandsfanger fra Åmot, besøkt 29. august 2010
4. ↑  *Den Annen front*, besøkt 29. august 2010
5. ↑  «Arne Sveen». Nekrolog av Henning H. Holm, *Aftenposten*, 10. desember 1976.
6. ↑  Slekt og Data Gravminnebasen, minneside basert på bilder og gravminnedata for Arne Sveen, (05.november 1917 - 07.desember 1976).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Barduelva** (nordsamisk: *Álddesjohka*) er ei elv i Bardu og Målselv kommuner i Troms. Elva har sitt utspring i Altevatnet. Etter samløpet med Målselva nedenfor Bardufoss danner den Troms fylkes største elv, under navnet Målselva.

Barduelva er Troms fylkes største kraftkilde, og fra Altevatnet til samløpet med Målselva er elva utbygd med tre kraftverk: Innset, Straumsmo og Bardufoss, med en samlet årsproduksjon på 1 253 GWh.

Nedbørfeltet ovenfor Altevatnet ble i 1986 vernet mot kraftutbygging i Verneplan III for vassdrag. Den vernede delen av vassdraget representerer et kraftpotensial på 20 GWh.

Barduelva mellom Setermoen til venstre og Andselv til høyre, sett fra nært toppen av Istinden.

Referanser
----------

1. ↑  «196/4 Barduelva ovf. Altevatn». *nve.no -> Vann, vassdrag og miljø -> Verneplan for vassdrag*. Norges vassdrags- og energidirektorat. 15. juni 2021. Besøkt 14. oktober 2021.
2. ↑  Norges offentlige utredninger nr. 41:1983, Verneplan for vassdrag III

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Bardalselva** er ei elv i Leirfjord kommune i Nordland. Den har utspring ved Vassdal, mellom fjellet Neppelen i nord og Vassdalsfjellet i sør, og renner derfra i nordøstlig retning til den munner ut i Ranfjorden ved Bardalssjøen. Bardalselva er 8,9 km lang (14,6 km medregnet Bakkaelva), og har et nedbørfelt på 46,08 km². Middelvannføringen ved munningen er 3,43 m³/s.

Den største sideelva er Bakkaelva, som kommer inn fra sørøst rundt 2 km sørvest for Bardalssjøen. Ved samløpet har Bakkaelva større vannføring enn hovedelva. En halv kilometer før munningen kommer Tverrelva inn fra øst. Bardalselva er stort sett stilleflytende over hele sitt løp, og etter samløpet med Bakkaelva har den svært lite fall og er påvirket av tidevannet. Hovedelva og nedre del av Tverrelva er omgitt av jordbruksområder, mens Bakkaelva renner gjennom en skogkledd dal. 

Sjøørret og laks kan gå ca. 8 km opp i hovedelva. Fisk kan også gå ca. 4 km opp i Tverrelva og 1 km opp i Bakkaelva.

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Elvenett.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 12. juli 2017
2. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Sidenedbørfelt.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 12. juli 2017
3. ↑  *Rotenonbehandling av vassdrag i Ranafjorden, Sørfjorden og Elsfjorden i Nordland. Utredning* (MS Word-fil), Veterinærmedisinsk Oppdragssenter (VESO) i Trondheim og Fylkesmannen i Nordland, s.8–10