recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Bønnelys i katedralen
**Isak-katedralen** (russisk: **Исаакиевский собор**, **Isaakijevskij sobor**) er en kirke i St. Petersburg som er oppkalt etter den greske helgenen Isak av Dalmatia (også kalt Isak av Konstantinopel). St. Isak levde i siste halvdel av 300-tallet og ble fengslet fordi han anklaget keiser Valens for arianisme. Tsar Peter den store, grunnleggeren av St. Petersburg, var født på st. Isaks festdag, og betraktet ham som sin skytshelgen.

Dagens kirke er den fjerde kirken i St. Petersburg som er viet til st. Isak. Den opprinnelige Isak-kirken var en enkel tre-kirke fra 1707, som bl.a. var åsted for Peter den stores bryllup med den senere keiserinne Katarina I.

Grunnsteinen til kirke nr. 2 ble lagt ned i 1717 like ved elven Neva, omtrent der ryttermonumentet over Peter den store står i dag. Den ble innviet i 1727. Det viste seg etterhvert at kirken lå for nære elven, for vannet tærte på fundamentene. I tillegg ble den rammet av lynnedslag i 1735, som forårsaket en ødeleggende brann. Den ble restaurert, men i 1759 var setningsskadene så omfattende at man var nødt til å stenge kirken.

I 1762 ga keiserinne Katarina II den italienske arkitekten Antonio Rinaldi i oppdrag å bygge en ny isak-katedral. Av naturlige grunner ble den trukket litt bort fra elven, til samme stedet der den nåværende Isak-katedralen står. Byggingen trakk i langdrag, og i 1796 døde Katarina II. Sønnen, keiser Pavel, hadde et svært anstrengt forhold til sin mor, og var ikke interessert i å bruke masse penger på å fullføre et av hennes prestisjeprosjekter. Han ga ordre om at planene skulle legges til side, og katedralen settes i brukbar stand så raskt som overhode mulig.

Estetisk sett var denne løsningen særdeles lite tilfredsstillende, og det ble besluttet å erstatte katedralen med en ny. I 1818 godkjente Aleksander I planene til den unge franske arkitekten Auguste de Montferrand. Byggeprosessen var komplisert, bl.a. måtte man bygge et eget jernbanespor for å frakte de 80 tonn tunge granittsøylene (som er hugget ut og fraktet i ett stykke).

Sovjetmyndighetene stengte katedralen i 1928 og gjorde den om til museum. Det er den fortsatt, men i dag holdes det gudstjenester i det ene sidekapellet.

  


|  |  |
| --- | --- |
| План Исаакиевского собора | 1 — Vestfasaden |
| 2 — Nordfasaden |
| 3 — Østfasaden |
| 4 — Sørfasaden |
| 5 — Alterrom |
| 6 — Katarina-kapellet |
| 7 — Alksander Nevskij-kapellet |
| 8 — Ikonostas |
| 9 — Midtporten i ikonostasen |
| 10 — Midtsøyler som bærer kuppelen |

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Saint Isaac's Cathedral – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Исаакиевский cобор – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC **·** SkyscraperCenter
 |
**De Beers** er et konsern som driver med leting etter, gruvedrift av og handel med diamanter. Konsernet ble grunnlagt i det sørlige Afrika av Cecil Rhodes. De forskjellige datterselskapene innenfor De Beers-gruppen er ansvarlig for rundt 40 prosent av verdens diamantproduksjon, i verdi.

Selskapet er aktivt i alle kategorier av diamantgruvedrift: Dagbrudd, underjordisk, utvasking i stor skala, langs kysten og dypt til sjøs. De Beers er ikke involvert i uformell drift i liten skala som sjelden er økonomisk drivverdig for gruveselskaper.

De Beers er til stede i 25 land, stort sett på grunn av sine omfattende leteaktiviteter. Gruvedrift finner sted i Botswana, Namibia, Sør-Afrika og Tanzania. Gruvedriften i Botswana finner sted gjennom gruveselskapet Debswana, et foretak som er et delt foretak med regjeringen i Botswana. I Namibia finner det sted gjennom Namdeb, et foretak som er delt med regjeringen i Namibia. Gruvedriften i Sør–Afrika finner sted gjennom De Beers Consolidated Mines, et partnerskap med den Ponahalo Investments. I Tanzania skjer det gjennom et partnerskap med regjeringen i Tanzania, 75 % eid av De Beers og 25 % av regjeringen. De Beers er i 2007 forventet å åpne sin første gruve i Canada, kalt «Snap Lake», som ligger i Canadas Nordvestterritoriene.

I filmen *Blood Diamond* er diamantselskapet «Van De Kaap» basert på De Beers.

Referanser
----------

1. ↑   Research Organization Registry Data (ROR release v1.19)[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Introduksjon og profil Arkivert 10. mai 2008 hos Wayback Machine. De Beers internettside
3. ↑  *Operations: Introduction Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.* Debswanas internettside
4. ↑  *Namdeb: Overview Arkivert 24. september 2008 hos Wayback Machine.* Namdebs internettside
5. ↑  De Beers Consolidated Mines (DBCM)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) De Beers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Georg Daniel Barth Johnson** (født 1794, død 1872) var militær veiingeniør og innførte avgjørende impulser til moderne veibygging i Norge midt på 1800-tallet. Fra 1827 til 1841/42 var han konstituert veimester i amtene Lister og Nedenes (dagens to agderfylker). I stillingen så han utfordringene med å bygge en moderne kjørevei mellom Flekkefjord og Rogaland. Etter en studiereise 1838 til England skrev han en håndbok, en lærebok, for den tids veiingeniører. Fra 1842 til 1847 var han kanal- og havnedirektør med kontor i Kristiania. De første kontinuerlige vannstandsmålinger ble igangsatt i hans periode.

Johnsens navn er knyttet til Vestlandske hovedvei, havneanlegg og kanaler. Han introduserte bygging av store hengebruer i Norge, den første var Bakke bru i Flekkefjord. Han introduserte begrepet *makadamisere* i norsk språk etter den engelske veiingeniøren John L. McAdam. I 1838 fikk han, som premierløitnant i ingeniørbrigaden og konstituert veimester i agderfylkene, i oppdrag å foreta en studiereise i utlandet med 500 Speciedaler som budsjett. I sin rapport fra 1839 anbefalte han at norske veier burde makadamiseres hvis det kunne finansieres. McAdams revolusjonerende veibyggingsteknikk gikk ut på å bygge veier av knust stein, pukk, i et lag 25 cm tykt på en drenert grunn.

Georg D.B. Johnson var sønn av sogneprest Gisle Johnson i Østre Moland i Aust-Agder. Han var født på prestegården på Hidra i Vest-Agder.

Daniel Barth Johnson var bl.a. far til 

* Gisle Christian Johnson (1822–1894) professor i teologi ,
* Jacob Espolin Johnson (1824–1901), res.kap. i Asker
* Carl Martin Theodor Johnson (1826–1893) sivilingeniør og
* Anton Christian Severin Johnson (1832–1899) sogneprest i Ila i Trondheim.

Litteratur
----------

* Georg Daniel Barth Johnson: *Haandbog for veiofficianter*. 1839. (digitalt tilgjengelig nb.no)
* Hans Seland og Georg Daniel Barth Johnson: *Haandbog for veiofficianter – en norsk veimesters rundreise til Storbritannia og enda lenger anno 1838*. 2013.
* Hans Seland: *Thi i faa Fag findes flere indbildte Kloge end i Veifaget. Om veimester Johnson og vestlandske hovedvei.* I Årbok for Norsk vegmuseum 2011 / Agder historielag årsskrift nr. 87 2011

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, nkl.snl.no, besøkt 30. april 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Elektrisitetslandet Norge : fra norsk vassdrags- og elektrisitetsvesens historie. s.23. Johan Vogt (1971) nb.no
3. ↑  Morgenbladet 18.06.1838 (slutten av side 1) nb.no

Eksterne lenker
---------------

* Om veimester Johnson på http://www.commentum.no
* Om slekten Johnson på SNL
* Omtale av bokutgivelse 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** KulturNav
 |
*Må ikke forveksles med pontiske språk.*

**Pontisk gresk** (også kalt bare **pontisk**) er en form for gresk som tidligere ble snakket i Pontos-området på sørkysten av Svartehavet, men som i dag snakkes for det meste i Hellas, av pontiske grekere. Pontisk gresk stammer fra jonisk gresk via koiné og middelaldergresk, og har vært påvirka av tyrkisk, persisk og diverse kaukasiske språk.

Dialekter i byer og områder under den senere tid av Østromeriket - pontisk gresk hadde da sitt kjerneområde ved Svartehavets sørkyst.

Geografisk utbredelse
---------------------

Pontisk gresk ble opprinnelig snakka ved sørkysten av Svartehavet, men store deler av den pontisktalende befolkninga flytta til nord- og vestkysten av Svartehavet i det som var Det russiske keiserdømmet i det 18. og 19. århundre; pontisk gresk snakkes fortsatt av store grupper i Ukraina og rundt Stavropol i Russland, og i Georgia. Etter massakrene i 1910-årene ble de fleste gjenværende pontisktalende i Lilleasia flytta til Hellas, hovedsakelig i nord. Innbyggerne i Of-dalen, som hadde konvertert til islam i det 17. århundre, ble værende i Tyrkia, og snakker fortsatt pontisk gresk.

Referanser
----------

1. ↑  Ethnologues tall fra 2001

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** UNESCO lang
 |
**Steffen Walstad** (født 10. februar 1989 i Oppdal) er en norsk curlingspiller som bor i Oslo og representerer Oppdal CK. Han har pr. 2018 vært skip for det norske herrelandslaget i to VM, og vant gull som skip i VM for mikslag 2015.

Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 6.

OL 2018
-------

Etter å ha kvalifisert seg til VM 2017 var Walstads lag Team Minera Skifer blant kandidatene til å bli tatt ut til vinter-OL i Pyeongchang 2018, men valget falt til slutt på laget til Thomas Ulsrud. Curlingforbundets uttaksansvarlige uttalte at lagene var omtrent like gode og stod likt på verdensrankingen, men erfaringen til lag Ulsrud ble utslagsgivende. Lag Walstad ble imidlertid tatt ut til VM to måneder senere, hvor de nådde sluttspillet og ble nummer fem.

Utenomsportslig karriere
------------------------

Walstad jobber som journalist og fotograf.

Referanser
----------

1. ↑  Bentsen, Anders Rove og Morvik, Rita (21. september 2017). «Trulsen om OL-valget: – Kjempevanskelig». NRK. Besøkt 5. april 2018.
2. ↑  «Curling - Results Book» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 20. februar 2022. Besøkt 23. februar 2021.
3. ↑  Aalberg, Per Ole (21. september 2017). «– Klart vi er skuffet». opp.no. Arkivert fra originalen 10. april 2018. Besøkt 5. april 2018.
4. ↑  2017 Ford Worlds Media Guide: Team Norway

Eksterne lenker
---------------

* (en) Steffen Walstad – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Steffen Walstad – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Steffen Walstad – World Curling Tour Rediger på Wikidata

* (en) Steffen Walstad – World Curling Federation Rediger på Wikidata
**Selbustrand**, eller **Selbustranda**, er ei bygd i Selbu kommune i Trøndelag. Bygda ligger på nordsida av Selbusjøen, tvers over sjøen fra kommunesenteret Mebonden, mellom gårdene Solem i vest og Setsås i øst. Områdene nede ved Selbusjøen er for det meste oppdyrka, mens det meste av området som strekker seg nordover og opp i fjellet er skog.

De tre gårdene Solem, Grøttem og Fuglem kan etter navnene å dømme trolig vært dyrket allerede i eldre jernalder. Det er derimot tegn på at det har vært bosetninger i området før det. Flere helleristningsfelt finnes ved Selbustrand og lenger øst, og helleristningene stammer trolig fra bronsealderen, noe som vitner om at gårdene i området er eldre enn det navnene antyder.

Selbustrand kirke fra 1901 ligger ved Selbustrand. Fylkesvei 6712 mellom Hommelvik i Malvik og Tømra i Selbu går gjennom bygda.

Se også
-------

* Helleristningene på Selbustrand

Referanser
----------

1. ↑  «Selbustrand». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 11. januar 2020.
2. 1 2  *Selbu i fortid og nåtid*. Selbu kommune. 1984. s. 84–85. ISBN 8299120608.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Stege: Kammerrådsgården fra 1770
**Stege** er hovedbyen på øya Møn sør for Sjælland, og var administrasjonssenter i tidligere Møn kommune i Danmark. Etter kommunesammenslåingen i 2007 ligger byen i dag i Vordingborg kommune og tilhører Region Sjælland. Stege er sammenvokst med bydelen Lendemarke som ligger vest for Stege havn, adskilt av en kort bro over et smalt sund. I 2013 var innbyggertallet 3 826.

Byen vokste frem rundt borgen Stegehus som ble grunnlagt i 1247. Stege ble kjøpstad i 1268. Byens mølleport er fra det 16. århundre. På begynnelsen av 1900-tallet var Stege den mest betydningsfulle handelsbyen på Møn, og produksjon av sukker var en av byens viktigste industrier. Sukkerfabrikken ble nedlagt i 1989.

Referanser
----------

1. ↑  Danmarks Statistik: Tabel BEF44. (Besøkt 7. februar 2014)

Eksterne lenker
---------------

* Byhistorie.dk: Danmarks købstæder - Stege (dansk) Besøkt 1. mars 2009

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
En **`SELECT`**-spørring i SQL returnerer en resultatmengde av opptegnelser fra en eller flere tabeller.

Den brukes for å hente ut data fra en database. Kilden til disse dataene kan for eksempel være en tabell, en visning eller lignende. I de fleste applikasjoner som jobber mot databaser er `SELECT` den vanligste operasjonen som utføres mot dataene. En `SELECT`-spørring beskriver hvordan brukeren ønsker at dataene skal være representert i resultatmengden som returneres. Hvordan denne representasjonen genereres og hentes ut, er opp til databasehåndteringssystemet, som ut ifra spørringen genererer den mest optimale planen for å hente ut dataene fra databasen.

Grunnleggende syntaks
---------------------

En `SELECT`-spørring består alltid av spesifikasjonene `SELECT` og `FROM`. `SELECT` bestemmer hvilke kolonner som skal hentes ut og `FROM` bestemmer hvilken tabell de skal hentes fra.

Spørring som henter ut alle verdier fra en tabell:

```
SELECT \*
FROM tabell

```

Spørring som henter ut bestemte kolonner fra en tabell:

```
SELECT kolonne1, kolonne2
FROM tabell

```

Spesifikasjoner som ofte benyttes sammen med `SELECT`:

* `JOIN` – for å hente ut tilhørende rader fra andre tabeller.
* `WHERE` – for å hente ut rader med bestemte verdier.
* `GROUP BY` – for å gruppere verdier i en kolonne over flere rader.
* `HAVING` – brukes for å gjøre begrensninger i datamengden etter at man har gruppert et antall rader med `GROUP BY`.
* `ORDER BY` – for å angi sortering av resultatmengden.
* `LIMIT` – for å bestemme hvilke rader som skal hentes ut.

Eksempel
--------

Tabellen *personer* ser slik ut:

| navn | yrke | bosted |
| --- | --- | --- |
| Ola Nordmann | Lege | Oslo |
| Navn Navnesen | Pilot | Bergen |

Spørring:

```
SELECT navn, bosted
FROM personer

```

Spørringen returnerer følgende tabell:

| navn | bosted |
| --- | --- |
| Ola Nordmann | Oslo |
| Navn Navnesen | Bergen |

Referanser
----------

1. ↑  Frank, Lars (1985). *Slik er databaser*. [Oslo]: TANO. s. 222. ISBN 8251820537.
2. 1 2  Frank, Lars (1985). *Slik er databaser*. [Oslo]: TANO. s. 304. ISBN 8251820537.

| * v
* d
* r
Databaser |
| --- |
| 
* Database
* Relasjonsdatabase
* Objektdatabase
* Objektrelasjonell database
* XML
* Databasehåndteringssystem (DBMS)
* Databasemotor
* Datavarehus
* Relasjonsalgebra
* Serialiserbarhet
* Historie
* Nøkler
* Normalisering
* Tabell
* SQL
* NoSQL
* XQuery
* ODBC
* JDBC
* Perl DBI

 |
| Tema innen SQL | 
* Select
* Insert
* Update
* Delete
* Join
* Union
* Create
* Drop
* Utløser
* Visning
* Lagret prosedyre

 |
| Implementasjoner | 
* Apache Derby
* Berkeley DB
* Clipper
* Firebird
* IBM DB2
* Informix
* Ingres
* Microsoft SQL Server
* MySQL
* Oracle
* PostgreSQL
* SQLite
* Visual FoxPro

 |
**Ernest Rude** (født 23. januar 1871, død 22. mars 1948 i Oslo) var en norsk fotograf. Han var gift med Margrethe Arneberg (1876–1954), og sammen fikk de barna Ingerid, Rolf (1899–1971), Alfhild, Kari og Aase.

Etter utdannelse hos sin far, fotograf Christoffer Gade Rude (1839–1901), hos Dahllöff i Stockholm og senere i Tyskland, kom han hjem og bestyrte sin fars fotoforretning i Christiania, Rude Foto. Fra 1907 overtok han denne sammen med en kompanjong.[] Fra 1910 var han alene og flyttet forretningen senere til Tordenskiolds gate 7. Rude arbeidet blant annet med teaterfotografering på Det norske teateret sammen med fotografen John Riise.

Han var en av stifterne av Fotografernes Forening i 1894, formann i perioden 1912 til 1927 og ble æresmedlem av Norges Fotografforbund i 1946. Han mottok utallige premier og utmerkelser, blant annet Dannebrogordenen. Oslo Bymuseum har firmaets arkiv fra før 1952.

Rude Foto var en av Oslos mest tradisjonsrike fotoforretninger, med aner tilbake til tiden før fotografiets oppfinnelse.[] Forretningen ble i 1990 kjøpt opp av Japan Photo, som flyttet forretningen til Akersgata. Japan Photos videreføring av navnet Rude Foto opphørte i 2006.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Archivio Storico Ricordi, Archivio Storico Ricordi person-ID 2368, besøkt 3. desember 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Ernest Rude i Fotografregisteret.
* (no) Ernest Rude hos Sceneweb Rediger på Wikidata

  

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** NMFF **·** Geni **·** KulturNav
 |
**Selco AS** var en produsent av plastprodukter og ble etablert i 1957 i Bærum av Ole Mauritz Mustad og Jostein Myrberg. 
Selco produserte blant annet plastbåter, men hadde også en egen avdeling for militære og industrielle produkter. Denne lagde blant annet plastkupler til beskyttelse av radarer (radomer). 

Selco hadde produksjon på Lysaker i 1961. Båtproduksjonen flyttet til Rjukan i 1965 og videre til Arendal i 1968. Selco kjøpte opp Ancas i 1968. Fjord plast kjøpte opp Selcos plastbåtproduksjon i 1970. Norcem overtok Selco i 1973 og fusjonerte bedriften sammen med Slemmestad Fiberglass- Fabrikk til Norcem Plast. Produksjonen ble flyttet til Gullaug i Drammen. 

Største båter var på 18 fot. Etterhvert ble det bygd et stort moderne fabrikkbygg ved nedre bydel på Rjukan der det var snekkerverksted, støperi, monteringshall etc. De var da Europas største plastbåtfabrikk. De overtok omtrent på samme tid (1969?) Ancas på Tromøya, og Ancas Queen (24fot) ble til Selqueen. (senere Scan 24). Ancas King (30fot) ble Selking. På samme tid ble Selcruiser (27fot) utviklet på Tromøya og de store båtene ble produsert både på Tromøya og Rjukan. Selco ble overtatt av Fjordplast (1973?) og all produksjon ble etterhvert flyttet til Rjukan. Her var det topp moderne anlegg, kortere avstand for transport til Oslo og Sverige med jernbane (Rjukanbanen var fremdeles i drift), distriktspolitikk var inne i bildet og båtbyggererfaringen var svært god.

Selconavnet forsvant altså rundt 1973, så alle Selcobåtene som selges som åtti og nitti modeller, er sjelden så nye. Noen få ble bygd av ansatte fram til tidlig åttitallet. Fjord-Rana fortsatte att tillverka båtarna under namnet Rana-Fjord respektive Fjord 16 ht Star.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Den norske fjordklubben, eget forum for Selco
* Artikkel i Båtmagasinet om Selco[*død lenke*]
Sørøstkysten til Isla Guadalupe
**Isla Guadalupe** er ei meksikansk øy i Stillehavet. Den ligger ca. 260 km vest for Californiahalvøya. Øya har vulkansk opprinnelse og ligger på et varmepunkt utenfor kontinentalsokkelen. Arealet er 250 km³ og det høyeste punktet nesten 1300 moh. Administrativt hører den til kommunen Ensenada i delstaten Baja California.

Øya hadde tidligere et rikt planteliv som viste slektskap nordover mot California. Nesten 16 % av planteartene er endemiske, derav to monotypiske slekter. Innførte geiter snauspiste vegetasjonen og har ført til utryddelse av minst 26 plantearter. Geitene ble fjernet i perioden 2003 til 2007, og skog med guadalupesypress holder nå på å reetablere seg.

Litteratur
----------

* J.L. León de la Luz, J.P. Rebman og T. Oberbauer (2003). «On the urgency of conservation on Guadalupe Island, Mexico: is it a lost paradise?». *Biodiversity & Conservation*. 12 (5): 1073–1082. ISSN 1572-9710. doi:10.1023/A:1022854211166.
* M. Rodriguez, A. Hinojosa, A. Aguirre-Muñoz og C. García-Gutiérrez (2019). «The Guadalupe Island cypress forest: on the recovery track». CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Guadalupe Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Islam Elsanov** (født 20. august 1956) er en tsjetsjensk forfatter og filmskaper. Elsanov er født i Ala-Buka i Kirgisistan, men han flyttet sammen med sin familie til Argun i Tsjetsjenia da han var fire år – da tsjetsjenere fikk lov til å returnere etter å ha vært deportert til Sibir og midtre Asia under annen verdenskrig. Han var fribyforfatter i Stavanger fra 2002 til 2004. Han er gift og har fem barn, to av dem var med til Norge.

Utdanning
---------

Islam Elsanov studerte litteratur og språk ved det statlige universitetet i Groznyj fra 1978 til 1981, siden litteratur ved Gorkij litteraturinstitutt i Moskva fra 1981 til 1986. Da tok han mastergrad i litteratur. Fra 1999 til 2001 studerte han på Kinoakademiet i Moskva.

Engasjement
-----------

Etter grunnutdanning begynte Elsanov som dreier på en fabrikk for matvareutstyr i Argun. Han jobbet der i sju år fra 1974, og studerte den første tiden ved siden av jobben. Etter fullført utdanning ble han redaktør i et bokforlag i Groznyj fra 1986 til 1992, deretter var han engasjert i radio som viseformann for den statlige radiokanalen. Fra 1993 var han forsker ved Vitenskapelig Humanistisk Institutt i Groznyj, før han fra 1995 ble redaktør av litteraturtidsskriftet ORGA, en stilling han hadde til 1999. Han er æresmedlem i Russisk PEN-senter og medlem av den russiske forfatterforening.

Bibliografi
-----------

På tsjetsjensk
* *Ved solnedgang*, novellesamling, 1986
* *Rosa Bjerkelund*, roman og noveller, 1989
* *De som bor i himmelen*, roman, 1996

Fellespublikasjoner
* *Ved Sunzji's bredder*, Mahachkala, Dagestan, 1988
* *Tilbakevending*, Alma-Ata, Kasakhstan, 1990
* *Og det var vår*, Groznyj, Tsjetsjenia, 1991
* *Tsjetsjensk novelleantologi*, Groznyj, Tsjetsjenia, 1993

Filmer
------

* *Groznyj i dag*, 12 min, dokumentar. 1999
* *I villniset* (*In a thicket*), 26 min, kortfilm, 2001

Eksterne lenker
---------------

* Islam Elsanov hos friby.no[*død lenke*]
* Om filmen *In a thicket*[*død lenke*]
«Ghosting» har flere betydninger.
**Ghosting** er et gamingutrykk som har sin opprinnelse tilbake til slutten av 90-tallet og omhandler i prinsippet at døde spillere forteller levende hvor andre spillere befinner seg i spillet.

Begrepets opprinnelse
---------------------

Begrepet opprinnelse har vært til stede siden spilling over internett ble et fenomen, men i de senere år har begrepet blitt mindre brukt da det nye begrepet for oppførselstypen, ghosting, har blitt mer allment.

Betydning
---------

Mange spill tillater andre deltakere å observere spillet mens det pågår fra ulike perspektiver; avhengig av spillet, tillater perspektiver ofte at en kan observere bevegelsen til en eller flere spillere. Ved å tillate dette kan man observere og kommunisere med en medsammensvoren ved hjelp av en sekundær kommunikasjonsmetode (som for eksempel Discord) for å informere om en feller eller posisjonen til motstandere.

Beslektet betydning
-------------------

Noen systemer hindrer inaktive spillere fra å observere motstanderne, men det finnes metoder for å unngå dette på.
Ghosting kan også brukes mot spillere som strømmer direkte til plattformer som Twitch for å observere spilleren og lagets posisjon og statistikk. Men i dagens samfunn blir dette som oftest kalt for stream sniping.
***Jonthonota*** er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

Middelsstore (8-9 millimeter), brede, halvblanke, brunrøde skjoldbiller med svarte prikker, kan overflatisk minne om marihøner. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er dekket av dette skjoldet, men det er gjennomsiktig foran slik at man likevel kan se hodet ovenfra. Med utvidelsen blir kroppsformen bredt oval, bredest noe bak dekkvingenes rot. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" lite framskytende. Kantene av pronotum og dekkvingene danner en kontinuerlig kurve. Oversiden er fint punktert, med regelemessige punktrader på dekkvingene midtre del.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. I alle fall en av artene lever på planter i vindelfamilien.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt fra Canada i nord til Costa Rica i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Jonthonota*** Spaeth, 1913
							+ *Jonthonota mexicana* (Champion, 1894)
							+ *Jonthonota nigripes* (Olivier, 1790)

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* *Jonthonota* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Jonthonota* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Jonthonota* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Jonthonota* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Jonthonota* hos NCBI Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* bugguide.net - utbredelsesdatabase over nordamerikanske insekter
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Ghowr-provinsen** (noen ganger stavet **Ghor**) er en av 34 provinser i Afghanistan. Den ligger vest i landet. Administrasjonsstedet er Chaghcharan.

Ghowr var del av Persia i mange århundrer og var en av regionene som deltok i den persiske kulturrenessansen etter den islamske erobringen av Persia. Navnet Ghowr er en dialektversjon av det pahlaviske ordet *gar* som betyr «fjell».

Ghwor var også sentrum i Ghorid dynastiet i det 12. og 13. århundret. Restene av hovedstaden Firuzkuh inkluderer minareten i Jam som er på UNESCO sin konvensjon for beskyttelse av kulturminner.

17. juni 2004 angrep hundrevis av Abdul Salaam Khans styrker som hadde avslått den afghanske regjeringens plan for avvæpning av regionale militser Chaghcharan, og tok byen i en beleiring som varte en ettermiddag. 18 mennesker ble drept eller skadet i kampene og provinsguvernøren Mohammed Ibrahim flyktet. Tre dager senere kunngjorde regjeringen at de ikke ville gjenerobre byen. Khan og Ibrahim startet forhandlinger kort tid etter, men kom ikke til enighet. Khans tropper forlot Chaghcharan 23. juni, en dag før ankomsten til en bataljon i den afghanske nasjonalhæren, ledet av generalløytnant Aminullah Paktiyanai som ankom med en støtte på 20 amerikanske soldater.

Den amerikanske eventyreren Josiah Harlan krevde på 1800-tallet tittelen *prins av Ghor* for seg selv og sine etterkommere i bytte mot militær hjelp i løpet av en fraksjons-konflikt.

Referanser
----------

1. ↑  Population Estimation 2012 - 13 - Central Statistics Organization Arkivert 30. mars 2013 hos Wayback Machine. - Besøkt 13. mai 2013

  


| * v
* d
* r
Afghanistans provinser |
| --- |
| Badakhshan **·** Badghis  **·** Baghlan **·** Balkh **·** Bamiyan **·** Daikondi **·** Farah **·** Faryab **·** Ghazni **·** Ghowr **·** Helmand **·** Herat **·** Jowzjan **·** Kabul **·** Kandahar **·** Kapisa **·** Khost **·** Konar **·** Kunduz **·** Laghman **·** Lowgar **·** Nangarhar **·** Nimruz **·** Nuristān **·** Oruzgan **·** Paktia **·** Paktika **·** Panjshir **·** Parvan **·** Samangan **·** Sar-e Pol **·** Takhar **·** Vardak **·** Zabol | Afghanistans flagg |
| ISO 3166-2:AF |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Tora Torbergsdotter** (født 1025 på Giske) var en norsk kongemor. Hun var enten gift med Harald Sigurdsson (Hardråde), eller hun ble hans frille (elskerinne), i 1048. Harald var da fra før gift med Ellisiv av Kyiv.

Tora var datter av arnmødlingen Torberg Arneson av Giskeætten og Ragnhild Erlingsdotter, datter av Erling Skjalgsson på Sola. Tora var dermed brordatter av Finn Arneson og Kalv Arneson, og mor til kongene Magnus II og Olav Kyrre. Etter Harald Hardrådes død i slaget ved Stamford Bridge i 1066 giftet hun seg trolig med kong Svein Estridsson av Danmark, eller muligens med den svenske kongen Håkan Røde. I begge tilfeller må målsettingen ha vært alliansebygging og ønske om politisk stabilitet i Skandinavia.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Genealogics[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Røskaft, Merete. (2009, 13. februar). Tora Torbergsdatter. I Norsk biografisk leksikon. Hentet 3. februar 2017

Eksterne lenker
---------------

* Slektsforhold

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Dansk biografisk leksikon
 |
**Jonsklosteret** var et augustinerkloster som lå i området ved Strandgaten og Markeveien på sørsiden av Vågen i Bergen.

Klosteret var viet til St. Johannes Døperen. Det ble trolig grunnlagt ca. 1150, men er første gang omtalt i 1208. En vet at klosteret var i økonomiske vanskeligheter fra 1300-tallet og utover, og på grunn av problemer etter svartedauden var klosteret trolig ute av drift fra 1400-tallet. I 1450 ble klostergodset overtatt av domkirken. Trolig brant klosteret ned ved bybrannen i 1489. Den tilhørende kirken ble tydeligvis stående noenlunde uskadd, og den må ha vært i bruk fram til 1552, da byens borgere fikk området for å bygge rådhus. Dette ble det ikke noe av og restene av kirken ble stående som ruin til den var endelig fjernet på 1700-tallet.

I 1823 laget L.D.Klüver en oversiktsskisse av de få restene som var igjen. Kirken ble lokalisert ved graving i 1895, men det er få forhåpninger om at det mange levninger igjen av klosteret.

Referanser
----------

1. ↑  Baglersagaene, kap. 33
2. ↑  Mæhlum, Lars. (2016, 4. juli). Jonsklosteret. I Store norske leksikon. Hentet 18. september 2016 fra .
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Jonsklosteret i Bergen hos Store norske leksikon
* Jonsklosteret i Bergen hos katolsk.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Bergen byleksikon **·** VIAF
 |
**Jonstorp** er et tettsted i Höganäs kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 880 innbyggere.

Svenska Turistföreningen driver et vandrerhjem i et hus som tidligere var hjem for døve og blinde. 

Jonstorp ligger ved Skäldervikens strand. Den 6. juni hvert år arrangerer det lokale bygdelaget *Jonstorpsdagen*. Om sommeren arrangeres også *Kullamarknaden* med tivoli. Mellom 1999 og 2008 ble det hvert år i juli arrangeres en stor musikk- og kulturfestivalen Tipifesten her. Bak arrangementet stod Luna Musikförening, en ideell forening med sete i Jonstorp. 

Skuespilleren Edvard Persson bodde i Rekekroken utenfor Jonstorp fra 1950 fram til sin død og ligger begravd på Jonstorps kirkegård.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 24. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Jonstorps-Farhulstbladet nr 14/2006, med artikkel om Tipifesten

  


| * v
* d
* r
Höganäs kommune i Skåne län i Sverige |
| --- |
|  | Arild **·** Höganäs **·** Ingelsträde **·** Jonstorp **·** Mjöhult **·** Mölle **·** Viken |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Toralv Kollin Markussen** (født 23. februar 1895 i Ankenes, død 17. desember 1973) var en norsk politiker for Norges Kommunistiske Parti. Han representerte kjøpstedene i Nordland, Troms og Finnmark på Stortinget i perioden 1945–49.

Markussen var ansatt ved Ofotbanen 1913–15 og deretter noen år ved jernbanen i Trondheim. Han tok teknisk dagskole i Oslo 1918–19 og kom så tilbake til Ofotbanen. Han var medlem av Narvik bystyre fra 1932 og av formannskapet fra 1935. Markussen blei valgt inn på Stortinget i det første etterkrigsvalget, da NKP fikk 11 mandater. Han var medlem av Lagtinget og vei- og jernbanekomiteen. 

Han var medlem av sentralkomiteen i NKP fra 1936.

Kilder
------

* Terje Nordby (red.): *Storting og regjering 1945–1985. Biografier*, Kunnskapsforlaget 1985.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Toralv Kollin Markussen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Toralv Kollin Markussen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Stortinget
 |
**Jonstorps IF** er en idrettsklubb fra Jonstorp i Höganäs kommune, Skåne. Klubben ble dannet 29. mars 1933. Foreningen har lag i fotball og ishockey, men har også hatt bandy, terrengløp og kunstløp på programmet.

### Kjente ishockeyspillere

Klubbens viktigste spillerprofiler har vært Lars-Erik Johansson og Sverker Torstensson. Johansson spilte for Västra Frölunda HC mens Torstensson gikk videre til Rögle BK,  Nybro IF og Södertälje SK 

Andre kjente spillere er Torgny Löwgren (Rögle BK Leksands IF), Fabian Brunnström (Dallas Stars) og Hampus Lindholm (Anaheim Ducks).

Referanser
----------

1. 1 2  Inge Jolfson. «Jonstorps IF». Kullabygdens idrottshistoriska förening. Besøkt 7. februar 2020.
2. ↑  «Podden med Mats Olsson – från New York till Jonstorp». alltidfullsatt.se. 20. mai 2016. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 21. oktober 2019.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* Jonstorps IF fotboll
* Jonstorp Hockey
***Folkets Dagblad*** var en venstresosialistisk, senere kommunistisk og til slutt pro-nazistisk morgenavis som utkom i Stockholm i 1916–1940 og 1942–1945 under forskjellige navn. 

Avisa ble grunnlagt i 1916 under navnet **Politiken**, av venstrefløyen i *Sveriges socialdemokratiska arbetareparti*, og første nummer utkom 27. april samme år. Sommeren 1917 ble den organ for *Sveriges Socialdemokratiska Vänsterparti* (senere *Sveriges Kommunistiska Parti*), som ble dannet da venstrefløyen i partiet ble ekskludert, og fra 1917-1930 het avisa **Folkets Dagblad Politiken**. I 1929 ble kommunistpartiet splittet og avisa ble organ for det nye Socialistiska Partiet, og ble fra 1930 kalt **Folkets Dagblad** som forble navnet så lenge avisa utkom.

Politiken ble først utgitt to, senere tre ganger per uke, og ble en dagsavis i 1917. Den nådde sine høyeste opplagstall tidlig på 1930-tallet med rundt 30 000 eksemplarer hver dag.

Avisas politikk endret seg over årene, og under Nils Flyg endret *Folkets Dagblad,* seg gradvis til en avis til støtte for det nasjonalsosialistiske Tyskland, og ga på slutten full politisk støtte til tyskerne i andre verdenskrig. Den utkom siste gang 30. august 1940.

Redaktører var: 

* Ture Nerman (1916 – 1917)
* Carl Lindhagen (1917 – 1918)
* Fredrik Ström (1917 – 1919)
* Zeth Höglund (1919 – 1924)
* Karl Kilbom (1924–1936)
* Nils Flyg (1936 – 1940)
**«Papa Loves Mambo»** er en amerikansk sang med melodi av Al Hoffman, Dick Manning og Bix Reichner. Den ble publisert i 1954.

Perry Como with Mitchell Ayres' Orchestra and The Ray Charles Singers spilte inn sangen 31. august 1954. Den ble utgitt av RCA Victor Records i USA med katalognumrene 20-5557 (78-plate) og 37-5857 (single) samt av EMI på His Master's Voice-etiketten i Storbritannia med katalognummer B 10886 (78-plate) Den ble senere også innspilt av Dean Martin og av Nat King Cole.

I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L. 3481.

Den har blitt spilt inn på plate av barneunderholderne Sharon, Louis & Bram og utgitt på albumet *Friends Forever* (1998).

«Papa Loves Mambo» har også blitt spilt inn av den australske sangeren Alfio og utgitt på albumet *Rewind*, som er en tributt til Perry Como og 14 andre populære italiensk-amerikanske sangere.

Norsk versjon
-------------

Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Pappa elsker mambo».

### Innspilling

* Johnny Brudvik med Arne Bendiksens orkester. Utgitt på 78-platen Philips P 53021 H i 1955.

I media
-------

Sangen har blitt spilt i:

### I filmer

* *Tilbake til fremtiden II* (*Back to the Future II) (1989)*
* *Ocean's Eleven* (2001)
* *Bad Santa* (2003)
* *Stick It* (2006)
* *The Boynton Beach Bereavement Club* (2007)
* *Everybody's Fine* (2009)

### På TV

* *Come Away Home* (på TBS)
* En episode av *Lost*
* En episode av *Malcom i midten* (*Malcolm in the Middle*)
* En episode av *Skinnamarink TV*
* En episode av TVB-serien *Steps*

### I reklame

* Nike-fotballreklamen: Portugal vs. Brazil (2004)

### I videospill

* BioShock (2007). Både som bakgrunnsmusikk og når spilleren omgås med jukeboxer

Referanser
----------

1. ↑  Papa Loves Mambo
2. ↑  Se plateetiketten
3. ↑  «Back to the Future II» **(engelsk)**. Internet Movie Database.
4. ↑  «Ocean's Eleven (2001)» **(engelsk)**. Internet Movie Database.
5. ↑  «Bad Santa» **(engelsk)**. Internet Movie Database.
6. ↑  (en) *Papa Loves Mambo* på Internet Movie Database
7. ↑  «The Boynton Beach Bereavement Club» **(engelsk)**. Internet Movie Database.
8. ↑  «Everybodys Fine» **(engelsk)**. Internet Movie Database. [*død lenke*]
**Olga Marie Mikalsen** (født 9. januar 1915 i Langevåg, død 23. januar 2006) var en norsk sanger som ble kjent for et stort publikum da hun fremførte «Hurra for deg som fyller ditt år» i en reklamefilm for Solo i forbindelse med brusens 60-årsjubileum i 1994.

Mikalsen kom fra en musikalsk familie. 20 år gammel flyttet hun til Oslo, hvor hun tok handelsskole og Bjørknes Privatskole. Hele sitt voksne liv arbeidet hun på kontor, men studerte også i flere perioder ved musikkonservatoriet i Oslo, der hun avla eksamen i blant annet solosang, anatomi og formlære.

Hun debuterte i 1968 i en alder av 53 år, men først i 1980-årene ble publikum oppmerksom på hennes helt spesielle sangteknikk. Hun kalte denne tilnærmingsmåten «agogikk», forklart som et system der man gjør komponistens tonefølge til en slags kladd, hvoretter man slynget tonene ut, uavhengig av komponistens intensjon. En journalist spurte henne en gang rett ut: «Men frk. Mikalsen, publikum sitter jo og ler på konsertene dine?» Hun svarte: «Nja, men det er jeg som ler sist.» 

Mikalsen har blant annet opptrådt i Carnegie Hall i New York, i Stockholms konserthus, Odd Fellow Paléet i København, Purcell Room i London, Salle Pleyel i Paris og Finlandiahuset i Helsingfors.

Hennes sanglige uttrykk var sterkt personlig og unikt, og hun karakteriserte seg selv som «lyrisk alt». Hun hadde først og fremst et klassisk repertoar, og gav i mai 1994 ut platen *Olga synger solo* som spenner fra Bach og Händel via Grieg til «Happy Birthday To You». Denne platen lå tre uker på *Dagbladet*-listen. Hun ga tidligere ut en LP som var et *live*-opptak fra en konsert. Denne solgte hun til et par platebutikker langs Karl Johan, og den ble snart et eksotisk sjeldent samlerobjekt. Som *cover*-tekst var hennes livshistorie, nedtegnet av henne selv, uten komma eller punktum! Denne er også tatt med på *Olga synger solo*.

I sine siste år bodde Mikalsen i Alfaz del Pi på Costa Blanca-kysten i Spania.

Referanser
----------

1. ↑   www.universalmusic.fr[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Dagbladet, utgitt 9. januar 1985, «På denne dag fyller [...] Olga Marie Mikalsen 70 år»[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Sunnmørsposten, type referanse dødsannonse, utgitt 27. januar 2006[Hentet fra Wikidata]
4. ↑
5. 1 2  Sverre Gunnar Haga: «Olga er død - leve Olga», *Dagbladet* 29. januar 2006
6. ↑  «Olga Synger Solo (CD)». Arkivert fra originalen 20. juni 2020. Besøkt 19. juni 2020.
7. ↑  Audun Tylden (24. januar 2006). «En Diva har gått bort». ballade.no. Besøkt 17. juli 2022.
8. ↑  «'Solo-Olga' død». Adresseavisen. 23. januar 2006. Besøkt 17. juli 2022.

Se også
-------

* Florence Foster Jenkins
* Wing

Eksterne lenker
---------------

* Lytt til utdrag fra *Olga synger solo*
* *Olga er død – leve Olga* av Sverre Gunnar Haga
* Solo-reklame fra 1994: Olga Marie Mikalsen synger opera
* Youtube-søk på videoer med Olga Marie Mikalsen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Menaikhmos** (gresk: Μέναιχμος, født ca. 380 f.Kr. død 320 f.Kr.) var en gresk matematiker som var elev av Eudoxus og Platon. Ingen av hans arbeider har overlevd opp igjennom årene, og lite er kjent om hans liv. Det meste kommer fra omtale i verkene til Proklos og Eratosthenes. 

Menaikhmos regnes for å være den første matematiker som studerte kjeglesnitt systematisk. Disse fremkom ved å betrakte et plan som snitter en kjegle og står vinkelrett på dennes sidekant. Avhengig om kjeglens åpningsvinkel var spiss eller stump, ville kjeglesnittet bli henholdsvis en ellipse eller hyperbel. Det spesielle tilfellet med en rettvinklet kjegleåpning, ville gi en parabel. Han brukte disse kurvene til å finne løsninger av det *deliske problemet* med kubens fordobling.

Mye tyder på at Menaikhmos var lærer for Aleksander den store. I den forbindelsen tilskrives han fyndordet: «Det finnes ingen kongsvei til matematikken».

Referanser
----------

1. 1 2   www.britannica.com[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* C.B. Boyer, *A History of Mathematics*, Princeton University Press, New Jersey (1985). ISBN 0-691-02391-3.

Eksterne lenker
---------------

* MacTutor, Menaechmus, University of St. Andrews, Scotland.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** MacTutor **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** SUDOC
 |
**Folketingets finanskomité** (*Folketingets Finansudvalg*) er en av de eldste av de stående komiteene i Folketinget. Finanskomiteen fungerer som «kontrollant» overfor ministrene og deres forbruk av offentlige midler. Komiteen har hatt sitt eget sekretariat siden 1918. Komiteen har 17 medlemmer.

Ifølge Folketingets forretningsorden behandler Finanskomiteen:

* finanslovforslag
* konkrete bevilgningssøknader
* tilleggsbevilgningslovforslag
* statslån
* statsrevisorenes betenkning over statsregnskapet

Finanskomiteen kan i motsetning til andre folketingskomiteer på sitt område selv gi lover på vegne av hele Folketinget. Hvis Finanskomiteen har godkjent en bevilgningssøknad, er en minister stilt som om det var vedtatt en lov med søknadens innhold.

Videre er det fastsatt i en lang rekke lover at Finanskomiteen skal godkjenne avtaler, konsesjoner, garantier m.m. Finanskomiteen diskuterer også de store linjer i den økonomiske politikk. Komiteen mottar regjeringens forslag til finanslov aftenen før offentliggjørelsen.

Flertallet i Folketinget besetter alltid ni av plassene i Finanskomiteen, mens opposisjonen har åtte plasser. Som den eneste komiteen i Folketinget har medlemmene ikke stedfortredere.

Eksterne lenker
---------------

* Folketinget.dk (maj 2006)
* Det grønlandske Finansudvalg oktober 2009.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
*For Mende i Frankrike, se Mende (Lozère)*
Hjelmmaske
**Mende** er folk og et tilhørende språk i Afrika.

Som språk er det et niger-kongospråk i Sierra Leone med 1,5 millioner talere, og inntil 20.000 talere helt vest i nabolandet Liberia.[] De viktigste dialektene i språket er *kpa*, *ko*, *waanjama* og *sewawa*.

Som folkeslag er det en nesten overlappende gruppe (noe mindre enn språkets talere). Deres muntlige tradisjon antyder at de innvandret til området fra Sudan mellom 100-tallet og 1500-tallet.[] Fra uminnelige tider har de dyrket ris og flere andre grøder, og tillemper vekselbruk for å skåne marken mot utarming.[]

Mendefolket er også kjente for sine skulpturer av teglstein - figurer med store lepper, brede neser og utstående øyne. Deres berømte hjelmmasker benyttes i de hemmelige selskap *poro* og *bundu* som styrer den religiøse og sosiale hverdag blant dem som ikke er konvertert til islam (ca 30 %) eller kristendommen (ca 15 %).[]

Eksterne lenker
---------------

* Mende - *UCLA Language Materials Project*, University of California Los Angeles (UCLA).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | SUDOC
 |
**Folketellingen i Folkerepublikken Kina 2010**, som ble satt i gang den 1. november 2010, er den mest omfattende folketelling noensinne i verdenshistorien. Resultatene ble klare fra april 2011, da det ble offentliggjort at Fastlands-Kinas samlede befolkning var på 1.339.724.852 innbyggere.

I tillegg til å telle og statistisk granske Fastlands-Kinas faste befolkning, telte man bosatte fra Hongkong, Macao, Taiwan og utlendinger som bor og arbeider i Kina.

Anslagsvis 6,5 millioner medarbeidere besøkte landets husstander. Hver av dem hadde fra 40 til 60 dager på seg for å innhente mellom 250 til 300 personers data.

En særlig utfordring var å få en pålitelig oversikt over arbeidsmigrantene innen Kina. Foreløpige beregninger i forkant av tellingen anslo at det var opp imot 145 millioner borgere som har forlatt sine hjemstavner på landet og oppholder seg i mer enn seks måneder av året i byene - men mange av dem uten å ha meldt fra til myndighetene. Slike flyttemeldinger innebærer et visst byråkrati og omregistreringskostnader, og dessuten taper man en del rettigheter man har opparbeidet på sin hjemstavn. Ved folketellingen i 2010 skulle man forsøke å få et sannere bilde ved å garantere at oppgitte opplysninger vil bli anonymiserte og holdt hemmelige, også fra andre myndighetsinstanser.

En annen utfordring var å få et mer presist bilde over hvor mange barn som hemmeligholdes for myndighetene. Den kinesiske ettbarnspolitikken har ført til dette hemmeligholdet, men det er stor uenighet blant demografene om antallet «svarte barn» er høyt eller lavt. I 2000 la folketellerne til slutt 22 millioner til det faktisk talte resultatet, altså antok at underrapporteringen var på 1,81 prosent.

Folkerepublikken Kina har folketelling hvert tiende år. De foregående fem folketellingene dekket bare personer som både var av kinesisk statsborgerskap og bodde i landet.

Folketellingen i 2000 viste at verdens mest folkerike land hadde et folketall på 1,29 milliarder innbyggere.