recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Saltutvinning** er utvinning av salt som enten skjer i saltgruver ved bryting eller oppløsning av steinsalt (halitt) fra saltleier, eller ved inndamping av sjøvann (havsalter).

Forekomster av halitt ble nevnt ved Stasfurt sør for Magdeburg i Tyskland så tidlig som i 1195. I saltgruvene i Wieliczka i Polen og Slănic-gruva i Romania er det brutt salt helt siden romartiden.

Noen steder er steinsaltet så forurenset av leire, gips og liknende at det ikke kan brytes direkte. Isteden hugger en ut et kammer som så blir fylt med vann. Saltløsningen som oppstår i vannet blir så kokt inn. Slike saltleier finnes i Dürnberg-gruvene ved Hallein sør for Salzburg i Østerrike og er i dag en stor turistattraksjon.

Mange tysk-østerrikske navn med forstavinga Salz- eller Sol- (for eksempel Salzkammergut og Solbad i Østerrike) minner om den gamle saltutvinningen

Saltet er også siden oldtida blitt utvunnet fra sjøvann, som blir stengt inne i store, grunne basseng, hvor det damper inn i solen. Dette fungerer best i solrike, varme land, og heller dårlig i nordligere land. I de nordligste landene har en likevel gjort mange forsøk på utvinne salter av sjøvann, enten ved hjelp av saltkokeri eller ved å la vannet fryse ut.

Kilder
------

* Raade, Gunnar. (15. februar 2009). Salter: utvinning. I Store norske leksikon. Hentet 14. februar 2014 fra .

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Ixcatekisk** (på Ixcatekisk: *xwja* o *xjuani*) er et språk som snakkes av folket i den meksikanske landsbyen Santa María Ixcatlan, i den nordlige delen av delstaten Oaxaca. Ixcatec-språket tilhører den popolokanske grenen av den Oto-mangueiske språkfamilien.

195 personer rapporterte at de snakket språket i folketellingen for 2020, men ifølge Consejo Nacional para la Cultura y las Artes var det bare 8 talere av språket i 2008. I 2010 ble 190 høyttalere av Ixcatec registrert. I 2020 var det 195 høyttalere av Ixcatec. Det lille antallet nåværende foredragsholdere er et resultat av en jevn nedgang de siste 60 årene, noe som kan tilskrives kampanjer mot analfabetisme fra den meksikanske regjeringen som frarådet bruken av urfolksspråk, migrasjon fra området til byene, og liten innledende populasjon av talere av språket.

Klassifisering
--------------

Ixcatec-språket tilhører den Oto-mangueiske språkfamilien, og til den popolokanske grenen. De nærmeste språkene til Ixcatec, genetisk sett, er Mazatekiske, Chocholtec og Popolokanske.

Kjennetegn
----------

I likhet med andre Oto-mangueiske språk er Ixcatec et tonespråk og det skiller mellom lange og korte vokaler. På grunn av det lave antallet foredragsholdere regnes Ixcatec som et språk med høy risiko for å forsvinne.

Referanser
----------

1. ↑  «Ixcatecos – Lengua». *Atlas de los Pueblos Indígenas de México. INPI* **(spansk)**. Besøkt 21. januar 2023.
2. ↑  «Diferentes lenguas indígenas». *cuentame.inegi.org.mx*. Besøkt 21. januar 2023.
3. ↑  Monaghan, John D. (31. desember 2000). «8. Thirty Years of Oaxacan Ethnography». *Supplement to the Handbook of Middle American Indians, Volume 6*. University of Texas Press. s. 150–178. Besøkt 21. januar 2023.
4. ↑  «Ixcatecos – Lengua». *Atlas de los Pueblos Indígenas de México. INPI* **(spansk)**. Besøkt 21. januar 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** UNESCO lang
 |
**Tehreek-e-Nafaz-e-Shariat-e-Mohammadi** (TNSM) betyr *Bevegelsen for Håndhevelse av islamsk lov* og er en militant gruppering med tilhold i Pakistan. 

Gruppen har som målsetting å håndheve de islamske sharia-lovene i Pakistan. Denne opprørsgruppen tok over mye av Swatdalen i 2007. Den ble grunnlagt av Sufi Mohammad i 1992 etter at han brøt med terrorgruppen Jamaat-e-Islami

Organisasjon ble forbudt av daværende president Pervez Musharraf nesten med en gang gruppen ble grunnlagt. Organisasjonen er mest aktiv i områdene langs grensen mellom Pakistan og nabolandet Afghanistan. Spesielt aktive er de i Swatdalen og Malakand men også i Dargai og Chenagai. Gruppen støtter og samarbeider ofte med andre terrorgrupper som Taliban og Al-Qaida i nabolandet Afghanistan. 

Gruppen har flere ganger blitt beskrevet som «en av de farligste religiøse militante grupperingene» som holder til i Pakistan. Grunnleggeren deres Sufi Mohammad ble fengslet kort tid etter grunnleggelsen av TNSM. Arrestasjonen og fengslingen skjedde etter at han hadde sendt tusenvis av frivillige pakistanere til Afghanistan for å slåss mot de USA-ledene koalisjonsstyrkene. 

Da Mohammad ble satt i fengsel overtok Maulana Fazlullah – sønnens svigersønn – ledelsen av gruppen. Sufi Muhammed ble løslatt igjen i 2008 etter at han vedtatt at han ikke skulle gripe til voldelige midler mot myndighetene igjen. 

Som en del av gruppens hovedmål angående håndhevelsen av sharia-lovene så har gruppen gjentatte ganger bombet forskjellige jente-skoler og de har plassert bomber i butikker som blant annet selger filmer og musikk. Fazlullah har også brukt mange av sine radiosendinger for å oppfordre jenter som fremdeles går på skole om å ha hele kroppen dekket med hijab og aller helst burka.

Gruppen har i en av sine akjsoner blant annet brukt store mengder dynamitt for å ødelegge ansiktet på en 23 fot høy kolossal statue av en sittende Buddha. Så sent som i januar 2009 hadde Tehreek-e-Nafaz-e-Shariat-e-Mohammadi etablert flere islamske domstoler som håndhever de strenge sharia-lovene og som sørger for at folk som våger å krenke islams strenge æreskodekser blir hardt straffet.
**Rune Johansson** (født 23. august 1920 i Stockholm, død 30. desember 1998) var en svensk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz og 1952 i Oslo.

Johansson vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1952 i Oslo. Han spilte på det svenske ishockeylaget som kom på tredjeplass i turneringen bak Canada og USA.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Canada vant serien med femten poeng foran USA som fikk tretten poeng, Sverige og Tsjekkoslovakia fikk begge tolv poeng og samme målforskjell +29. De møttes i en kamp om bronsemedaljene 25. februar, Sverige vant kampen med 5-3. 

Johansson ble verdensmester i ishockey 1953. Han spilte 103 landskamper for Sveriges herrelandslag i ishockey.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Norges flagg Oslo - Bronse Bronse i ishockey Sveriges flagg Sverige

VM-medaljer
-----------

* 1953 Sveits’ flagg Zürich/Basel - Gull **Gull** i ishockey Sveriges flagg Sverige
* 1947 Tsjekkoslovakias flagg Praha - Sølv Sølv i ishockey Sveriges flagg Sverige
* 1951 Frankrikes flagg Paris - Sølv Sølv i ishockey Sveriges flagg Sverige

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rune Johansson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Rune Johansson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Rune Johansson – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Rune Johansson – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Rune Johansson – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Rune Kjølstad** (født 17. desember 1962 i Røyken) er en norsk politiker (H) som var ordfører i Røyken kommune i 16 år fra 1999 til 2015. Fra 2015 og 2019 satt han i Buskerud fylkesting. Kjølstad var Høyres fylkesordførerkandidat i Buskerud ved valget i 2015. I 2018 ble han ansatt som daglig leder i Næringsforeningen i Drammensregionen.

Rune Kjølstad var først medlem i Fremskrittspartiet. Ved kommunevalget i 1979 ble FrP for første gang representert i kommunestyret i Røyken. Fra 1987 til 1995 satt Kjølstad også i fylkestinget. 

Fra 1989 overtok Rune Kjølstad stillingen som varaordfører i en alder av 27 år. Kjølstad var også fungerende ordfører tidvis fra 1989 til 1991 på grunn av at han vikarierte i Målfrid Borge (H) sitt fravær. Rune Kjølstad var på den tiden landets yngste fungerende ordfører. Til sammenligning var Jan Petersen 29 år da han ble valgt til ordfører i Oppegård i 1979. Kjølstads popularitet er kanskje en av mange forklaringer på hvorfor FrP gikk lite tilbake ved kommunevalget i Røyken i 1991 som ellers var et «katastrofevalg» for FrP på landsbasis. 

Etter FrPs dramatiske landsmøte i 1994 meldte Rune Kjølstad seg ut av partiet. Rune Kjølstad stilte ikke til valg i 1995. Dermed er perioden fra 1995 til 1999 hittil den eneste perioden Kjølstad ikke har sittet i kommunestyret i Røyken. I 1999 ble Kjølstad Høyres ordførerkandidat. De borgerlige partiene fikk flertall, og Kjølstad ble ordfører. Ved valgene i 2003, 2007 og 2011 gikk Høyre kraftig frem. De senere årene har Kjølstad vært blant Buskeruds mest populære ordførere. Etter 16 sammenhengende år som ordfører i Røyken for Høyre valgte Kjølstad å gå inn i fylkespolitikken i 2015.

Referanser
----------

1. ↑  «Rune Kjølstad ansatt som ny daglig leder». Næringsforeningen i Drammensregionen. 3. september 2018. Besøkt 20. februar 2020.
**Rune Nilsen** (født 27. september 1948) er en norsk tannlege og forsker innen internasjonal helse. Han er professor emeritus i internasjonal helse ved Universitetet i Bergen.

Nilsen er utdannet tannlege og tok doktorgraden ved Universitetet i Bergen (UiB) i 1973. Han ble professor ved UiB i 1988, ledet UiBs Senter for internasjonal helse 1991–1996 og 2008–2012, og var viserektor 2001–2005. Fra 2011 til 2015 var Nilsen styreleder ved Høgskolen i Telemark. Nilsen ble i juli 2015 utnevnt til styreleder for interimstyret for Høgskolen i Sørøst-Norge.. 1. januar 2016 ble han oppnevnt til styreleder for det permanente styret, foreløpig med funksjonstid frem til 31. juli 2019.

Nilsen har selv forsket på immunologi og patologi. Han bor på Gvarv.

Referanser
----------

1. ↑  «Curriculum Vitae : Rune Nilsen» (pdf). Universitetet i Bergen. Besøkt 5. august 2017.
2. ↑  «Eksterne styrefolk til Sørøst-Norge». khrono.no. 21. juli 2015. Besøkt 5. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

* «Rune Nilsen» hos UiB.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Lenna Kuurmaa** (født 26. september 1985 i Tallinn) er en estisk musiker. 

Da hun var fire år gammel sendte foreldrene henne til barne-koret til Eesti Televisioon ETV, hvor hun sang en lang stund. Hun gikk på den tyske videregående skolen i Tallinn. Kuurmaa spilte en kort stund i et tysk band på denne tiden samtidig som hun lærte å spille fiolin og keyboard. 

Hun har vært med i musikalene *The King And I*, *The Sound Of Music*, *Voice of Music* og *Charlie Brown*. Hun var også med i showet «Fizz Superstar 2002», og kom til semi-finalen.

Senere på året ble hun medlem i bandet Vanilla Ninja, og da bandet måtte dra til Tyskland bestemte Kuurmaa seg for å slutte på skolen. I bandet spilte hun gitar helt fram til 2006, og har vært vokalist for bandet helt siden de startet.

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 945083, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lenna Kuurmaa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Lenna Kuurmaa på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Lenna Kuurmaa på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Lenna Kuurmaa på AllMovie Rediger på Wikidata
* (en) Lenna Kuurmaa på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Lenna Kuurmaa på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Lenna Kuurmaa på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Lenna Kuurmaa på Songkick Rediger på Wikidata
* Lenna Kuurmaa på Twitter Rediger på Wikidata

* Lenna Kuurmaa på Facebook Rediger på Wikidata

* Lenna Kuurmaa på Myspace Rediger på Wikidata

  

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Lennart Gunnar Breitholtz** (født 8. desember 1909, død 27. mai 1998) var en svensk litteraturhistoriker og forfatter. Breitholtz er forfatter til et par standardverker innenfor litteraturvitenskapen, blant annet *Epoker og diktere. vestens litteraturhistorie* som har vært på pensumlisten ved blant annet Universitetet i Oslo.

Lennart Breitholtz, født i Vena församling i Kalmar län i 1909, og nedstammer fra en eldre svensk adelsfamilie som begynte på 1200-tallets Visby på Gotland hvor stamfaren kom antagelig på 1230-tallet.

Han tok dr.philos. ved Uppsala universitet i 1944 med avhandlingen *Våra första fransk-klassiska dramer: Celsius’ Ingeborg och Dalins Brynhilda*. Han var dosent ved samme sted i årene 1949–1960, og deretter professor i litteraturhistorie med poetikk ved Göteborgs universitet i årene 1960-1975.

Breitholtz ble tildelt Svenska Akademiens litteraturpris, Zibetska priset, for sine studier i gustaviansk litteraturhistorie i 1964 og deretter Schückska priset i 1976, også av Svenska Akademien. I 1974 ble det utgitt et festskrift for ham, *Text och teater*.

Breitholtz var styremedlem for Statens skola för scenisk utbildning i Göteborg i årene 1964–1967 samt innvalgt i 1975 i styret for Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien.

Først og fremst har hans navn blitt knyttet til det litteraturhistoriske standardverket *Epoker og diktere I-II*, som han var redaktør av og hvor den første svenske utgaven kom i 1971–1972, og på norsk i 1979. Han sto også bak verket *Litteraturens klassiker* på 18 bind.

Bibliografi i utvalg
--------------------

* *Våra första fransk-klassiska dramer* (1944)
* *Le theatre historique en France jusqu'a la revolution* (1952)
* *Litteraturens klassiker* (i utvalg og oversettelse) bind 1–18 (Stockholm 1961 ff) som redaktør
* *Västerlandets litteraturhistoria* (Stockholm 1963–1964) som redaktør
* *Dagen svalnar... av Edith Södergran* – diktanalyser (1968)
* *Monsieur Bovary och andra essayer* (1971)
* *Epoker och diktare: allmän och svensk litteraturhistoria, bind I og II (1971–1972) som redaktør, på norsk i 1979*
* *Vid medeltidens gryning – Rom under barbarernas svärd* (1983)

Priser (utvalg)
---------------

* 1976 – Schückska priset
* 1964 – Zibetska priset

Referanser
----------

1. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 26. mars 2018, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]

Portaler: Litteratur | Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Kommunisme** |
| --- |
|  |
|  |
| **Retninger** |
| marxisme · leninisme · venstrekommunisme · rådskommunisme · trotskisme · stalinisme · anarkokommunisme · maoisme · eurokommunisme |
| **Nøkkelbegrep** |
| «fra enhver etter evne, til enhver etter behov» · dialektisk materialisme · historisk materialisme · klassekamp · overskuddsverdi · proletariatets diktatur · arbeiderselvstyre |
| **Marxist-leninistiske sosialiststater** |
| Cuba · Jugoslavia · Kina · Laos · Nord-Korea · Sovjetunionen · Vietnam · *flere* |
| **I Norge** |
| NKP · AKP · Mot Dag |
| **Personer** |
| Marx · Engels · Lenin · Trotskij · Luxemburg · Stalin · Mao · Che Guevara · *flere* |

Vladimir Lenin i 1920
**Leninisme** er diverse politiske og økonomiske teorier utarbeidet av bolsjevik-lederen Vladimir Lenin, og av andre som hevder at de fortsetter Lenins arbeid. Leninismen bygger på marxismens ideer, og er en filosofisk basis for den sovjetiske kommunistiske ideologi.

Begrepet «leninisme» i seg selv eksisterte ikke da Lenin levde. Det ble først brukt hyppig etter at Lenin avsluttet sin aktive deltagelse i den sovjetiske regjering på grunn av en rekke slag kort tid før hans død. Grigorij Zinovjev gjorde uttrykket populært på Kominterns femte kongress.

Leninismen hadde blitt en av de dominante grener av marxismen siden etableringen av Sovjetunionen. Leninismens direkte teoretiske etterfølgere er marxist-leninismen med Josef Stalin, og trotskismen med Lev Trotskij. Stalin og Trotskij var Lenins medarbeidere som ble ledene av de to store politiske og teoretiske ideologiene som utviklet seg innen Sovjetunionen etter Lenins død.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
**Sujata Nahar** (født 12. desember 1925 i Calcutta, død 4. mai 2007) var en indisk mystiker og forfatter. Den formative delen av sitt liv tilbragte hun hos poeten Rabindranath Tagore.

Sujata Nahar mistet sin mor 7 år gammel. Etter at faren søkte om hjelp hos Sri Aurobindo og Mirra Alfassa Morriset, ble hun i 1935, ni år gammel, fosterdatteren til Sri Aurobindo. Der ble hun sekretær hos Pavitra, en av Miras elever. I 1954 møtte hun Satprem. 

Av Mira ble Sujata Nahar tildelt oppgaven å skrive ned Miras private samtaler med Satprem gjennom 19 år. I 1979 ble disse utgitt i 13 bind og 6 000 sider med tittelen *Mother's Agenda – l'Agenda*.

Mellom 1985 og 1989 utga Sujata Nahar en biografi i 8 bind om Mira («moren») og Sri Aurobindo med tittelen *Mother's Chronicles*. Verket finnes på flere indiske språk, fransk og tysk. Seks av disse bindene er oversatt til engelsk.

Sujata Nahar døde 81 år gammel i 2007, like etter hennes følgesvenn, Satprem.

Eksterne lenker
---------------

* Satprem og Sujata – biografi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Steve Hofmeyr** (født 29. august 1964) er en sørafrikansk sanger, låtskriver og skuespiller.

Hofmeyr ble i 1982 immatrikulert ved Grey College i Bloemfontein. Etter to år obligatorisk verneplikt i det sørafrikanske militæret begynte han å studere ved Pretoria Technikon Drama School.[]

I 1997 debuterte Hofmeyr på den internasjonale musikkscenen da han spilte inn duetten You Don't Bring Me Flowers sammen med belgiske Dana Winner. Winner og Hofmeyr opptrådte sammen under flere utsolgte show både i Belgia og Sør-Afrika. Han gjennomførte en turne i Afrika i 2001, blant annet med musikken til Neil Diamond. Turen ble regnet som en suksess, med 224 utsolgte konserter.[]

I 2007 turnerte Hofmeyr i New Zealand der han blant annet dukket opp i et frokost-TV-progrm. Han har gjennom sin karriere opptrådt i flere skuespill, film og på fjernsyn.

Hans selvbiografi ble publisert av Zebra Press i oktober 2008. Han har også utgitt en bok med vers og dikt.

Hofmeyr giftet seg med skuespillerinnen Natasha Sutherland, som han møtte på settet til TV-serien Egoli: Place of Gold i 1998. De fikk en sønn, Sebastian, født 13. desember 2001. Paret tok senere ut skilsmisse.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Steve Hofmeyr – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Steve Hofmeyr på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Steve Hofmeyr hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Steve Hofmeyr på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Steve Hofmeyr på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Steve Hofmeyr på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Steve Hofmeyr på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Steve Hofmeyr på Songkick Rediger på Wikidata
* Steve Hofmeyr på Twitter Rediger på Wikidata

* Steve Hofmeyr på Facebook Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Stephen «Steve» Jordan** (født 14. januar 1957 i New York City i New York) er en amerikansk multiinstrumentalist, komponist, plateprodusent og Grammy Award-vinnende musiker.

Jordan er best kjent som trommeslager. Han spiller også sammen med sin kone Meegan Voss i bandet The Verbs. Jordan er også kjent fra TV som trommeslager i Late Night with David Lettermans husband The World's Most Dangerous Band, der han var med fra starten i 1982 til 1986 og fra Saturday Night Live Band. Han har spilt i en rekke musikkgrupper og tilbrakt en betydelig del av sin karriere ved å spille for andre musikere og ved plateinnspillinger. Han har vært medlem, låtskriver og medprodusent av sammensetningen Keith Richards & The X-pensive Winos og siden 2005 spilt i det amerikanske blues-rockbandet The John Mayer Trio. Han har også turnert i Eric Claptons gruppe.

Jordan spilte, sammen med kollega Anton Fig, Rolling Stones' album fra 1986 *Dirty Work* da Charlie Watts' deltagelse fortsatt var avventende grunnet hans narkotikaproblem på midten av 1980-tallet. I kjølvannet av dette samarbeidet leide Keith Richards ham til å spille på Aretha Franklins utgave av «Jumpin' Jack Flash» for en film med samme navn. Han har spilt inn plater med musikere som Don Henley, John Mellencamp, Andres Calamaro, Cat Stevens, Bob Dylan, Sonny Rollins, BB King, Stevie Nicks, Sheryl Crow, Neil Young, Jon Spencer Blues Explosion, Kelly Clarkson, og mange flere. Han deltok blant annet på James Taylors konsert-DVD fra 1998, *Live at the Beacon Theatre*.

Han tok eksamen ved Fiorello H. LaGuardia High School of Music & Art and Performing Arts hvor han siden har utgitt et instruksjonsprogram for trommeslagere kalt for «The Groove is Here».

Referanser
----------

1. ↑   *Montreux Jazz Festival Database*, Wikidata Q99181182
2. ↑   *Montreux Jazz Festival Database*, Montreux Jazz Festival konsert ID 75, Wikidata Q99181182
3. ↑  «Jazz Birthdays in January» Arkivert 6. september 2008 hos Wayback Machine.. *Jazzlinkenterprises.com*.
4. ↑  «Steve Jordan Biography, Videos & Pictures» Arkivert 2. april 2019 hos Wayback Machine.. *DrumLessons.com*. Railroad Media, Inc. 2011–2013.
5. ↑  The Groove is Here « Hudson Music

Eksterne lenker
---------------

* (en) Steve Jordan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Steve Jordan på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Steve Jordan på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Steve Jordan på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Steve Jordan hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Steve Jordan på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Steve Jordan på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Steve Jordan på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Steve Jordan på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Steve Jordan på AllMusic Rediger på Wikidata
* The John Mayor Trios nettsted
* «Steve Jordan med nytt sett», Trommer.no
* Steve Jordan hos Drummerworld.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** MusicBrainz **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Steve Kean** (født 30.september 1967) er en skotsk fotballmanager og tidligere spiller.

Klubbkarriere
-------------

Steve Kean skrev proffkontrakt med Celtic i 1985, i en tid da spillere som Paul McStay, Tommy Burns og Murdo MacLeod var de største stjernene. Kean fikk ikke et eneste minutt førstelags fotball i sine to år i Glasgow. I løpet av disse to årene ble han lånt ut til Swansea City, samtidig som Chris Coleman ankom den walisiske klubben. Disse to utviklet et tett vennskap og har samarbeidet også etter at de la opp.

Før han la opp i 1994 grunnet skader, spilte Kean i lavere divisjoner på De britiske øyer samt et tre års vellykket opphold i portugisiske Academica Coimbra.

Trener og manager
-----------------

Etter endt spillerkarriere har Steve Kean vært trener i Reading FC, og assistent manager under Chris Coleman i både Fulham, Real Sociedad and Coventry City.

I juni 2008, ble det sagt at Kean var i samtaler med Chelsea om å bli assistent under Luiz Felipe Scolari. Hovedgrunnen til det var at Kean kunne språket etter sine år i Portugal.

4. august 2009 ansatte Blackburn Rovers manager Sam Allardyce Kean som sin nye førstelagstrener. Det var flere som hadde ønsket stillingen, men Allardyce uttalte at Kean fikk jobben på grunn av sin erfaring, kunnskap og personlighet.

Da Blackburn Rovers fikk nye indiske eiere høsten 2010, fikk Sam Allardyce etterhvert sparken. Kean fikk rollen som caretaker manager, inntil de nye eierne hadde funnet en erstatter. Overraskende for mange, fikk Steve Kean hovedansvaret ut sesongen, men allerede 20. januar 2011 gikk eierne ut og sa at Kean hadde skrevet en kontrakt som knyttet ham til klubben frem til juni 2013.

Kean ble ansatt på et tidspunkt hvor klubben lå trygt plassert midt på tabellen. Men ettersom sesongen skred frem, falt laget på tabellen. Kean fikk en del supportere mot seg, og det ble sågar holdt protester for å få ham fjernet fra stillingen. En periode på våren spilte laget elleve kamper uten å vinne, en tangering av en 25 år gammel rekord. Men Kean red stormen av og plukket åtte poeng av tolv mulige på de fire siste kampene. Dermed beholdt klubben plassen og Kean beholdt jobben.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Steve Kean – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Steve Kean – Transfermarkt (manager) Rediger på Wikidata
**Marek Thee** (født 21. november 1918 i Rzeszów i Polen, død 20. april 1999 i Oslo) var fredsforsker. De siste 30 år av sitt liv bodde og virket han i Norge, først ved Institutt for fredsforskning (PRIO), der han også var direktør i en periode, og senere ved Institutt for menneskerettigheter (senere Norsk senter for menneskerettigheter).

Marek Thee var jøde, og opplevde å miste hele sin familie i Holocaust. Selv var han fratatt sitt polske statsborgerskap, og reiste til Palestina etter Krystallnatten i 1938. Marek Thee stiftet en forening for polske patrioter i Midtøsten, som ivret for åpning av en vestfront mot Tyskland.

Etter andre verdenskrigs slutt, gikk Thee inn i polsk utenrikstjeneste, men opplevde å bli utrensket fra statsadministrasjonen under en bølge av antisemittisme, inspirert fra Moskva. Dette brakte ham over i forskningens verden ved det utenrikspolitiske instituttet i Warszawa, der han tok sin doktorgrad og senere fikk sin professortittel. I 1955 vendte han tilbake til utenrikstjenesten som ambassadør i Indokina. I 1963 ble han leder for Asia-avdelingen ved det utenrikspolitiske instituttet i Warszawa, men i 1968 rullet en ny antisemittisk bølge over Polen, og han ble fratatt sin stilling og fikk forbud mot å publisere. Johan Galtung og Ingrid Eide møtte Marek Thee på en konferanse i Warszawa, og så muligheten til å bringe denne begavede forskeren til PRIO i Norge. 

I sin tid ved PRIO grunnla Marek Thee tidsskriftet Bulletin of Peace Proposals (senere Security Dialogue), som han var redaktør for i nesten 20 år. Marek Thee var ekspert på rustningskappløpet og internasjonale forhandlinger om nedrustning og rustningskontroll. Han mottok en rekke priser fra fagmiljøer i så ulike land som USA, Sør-Korea og Japan.

Marek Thee hadde en stor produksjon av bøker og artikler, hovedsakelig på engelsk. Flere ble oversatt til en rekke språk.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 12024108v, data.bnf.fr, besøkt 30. desember 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 12024108v, data.bnf.fr, besøkt 31. desember 2019[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 22. oktober 2012, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Asbjørn Eides nekrolog over Marek Thee, Aftenposten 29.4.1999

Eksterne lenker
---------------

* (no) Oppføringer i BibSys for Marek Thee
* Portrett av Marek Thee i forbindelse med PRIOs 60-årsjubileum

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Tom Eustace Burridge** (født 30. april 1881 i London, død 16. september i 1965 i Chatham) var en britisk fotballspiller som deltok i de olympiske leker i 1900 i Paris.

Burridge spilte på det britiske laget *Upton Park F.C.* under verdensutstillingen og OL 1900 i Paris. Det ble spilt kun to fotballkamper mellom tre lag som demonstrasjonsport på Vélodrome de Vincennes i Paris. *Upton Park F.C.* spilte kamp den 20. oktober 1900 mot *Club Française* som de vant med 4-0. Tre dager senere beseiret det franske laget *Université de Bruxelles* fra Belgia med 6-2. I ettertid har International Olympic Committee valgt å utse tre medaljevinnere, gull til Storbritannia, sølv til Frankrike og bronse til Belgia.

OL-medaljer
-----------

* 1900 Frankrikes flagg Frankrike Gull - **Gull** i fotball Storbritannias flagg Storbritannia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tom Burridge – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Tom Burridge – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Tom Burridge – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Tom Bradshaw** (født 7. februar 1904 i Renfrewshire, død 22. februar 1986) var en skotsk fotballspiller som spilte på høyresiden i forsvaret.

Bradshaw startet sin karriere i *Hamilton Academicals* før han skrev under for Bury i 1922. Her ble han værende frem til 1930 da han ble hentet til Liverpool av manager George Patterson for £8 000 noe som var ny overgangsrekord for Liverpool.

Han ble raskt fast på laget, og i sesongen 1931/1932 var han sammen med Gordon Gunson de to eneste spillerne som var involvert i samtlige av de 46 kampene Liverpool spilte i.

Han ble værende i klubben frem til 1938. Han skrev da under for *Third Lanark*. Han spilte også for amatørlaget *South Liverpool* før han la støvlene på hylla.

Bradshaw døde i 1986, 84 år gammel.

Kamper
------

* **1928:** Skottlands flagg Landskamper - mål: 1 kamp - 0 mål.
* **1930-1938:** Liverpool: Ligakamper – mål: 277 kamper – 3 mål.
* **1930-1938:** Liverpool: Totalt kamper – mål: 291 kamper – 4 mål.

Se også
-------

* Statistikk om Liverpool FC.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tom Bradshaw – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Tom Bradshaw – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Tom Bradshaw – EU-Football.info Rediger på Wikidata
* Profil på LFChistory.net

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
Utløpet av Eidevassdraget.
Elgterreng.
**Plahtes Eiendommer** ligger i Bindal kommune, lengst syd i Nordland fylke.
Historien om Plahtes Eiendommer går tilbake til 1875 da Julius Jakhelln kjøpte store landeiendommer i Bindal og startet et dampsagbruk på Risøya ved utløpet av Bindalsfjorden. Kort etter gikk han i kompaniskap med Frithjof Plahte.

I den 10 års perioden Risøbruket ble drevet, er det beregnet at 119.000 m3 tømmer ble tatt ut. Minstemålet var 8 alens lengde med 7 tommers topp diameter. Det var stor aktivitet både i skogen og på sagbruket, og tilreisende arbeidere kom til Bindal fra Trøndelag, Gudbrandsdalen og helt ned fra Østlandet. Da skogene var uthogd, ble sagbruket og bygningene på Risøya revet og solgt, og Jakhelln og Plahte ble enige om at sistnevnte skulle overta landeiendommene alene, et areal på rundt 670.000 daa hvorav rundt 50.000 daa er produktiv skog.

Frem til 1908 var der lite skogsdrift. Et nytt, lite sagbruk, Bindalsbruket, ble da bygget i Oldervika på Terråk. Det brant og ble senere bygget opp igjen der nåværende Bindalsbruket ligger, det også på Terråk.

Sønnesønn av Frithjof Plahte, Frithjof Möinichen Plahte, giftet seg med Asta Poulsson i 1931, og sammen valgte de å flytte til Bindal. De begynte oppbyggingen av det nye Bindalsbruket med elektrisitetsverk, sagbruk med høvleri og trelasttørke, snekkerifabrikk, kaianlegg, vannverk osv. Frithjof M. Plahte var utdannet forstmann. Han var med på å starte Norsk Treteknisk Institutt og fikk mange tillitsverv innen skogbruks-næringen.

Asta og Frithjof M. Plahtes sønn, Frithjof Herbert, overtok i 1964 og videreutviklet bedriften og eiendommene. Utvidelser og moderniseringstiltak gjorde at bedriften kom på høyde med de mest rasjonelle i bransjen. Konjunktur-utviklingen og sentrale industripolitiske disposisjoner, gjorde det imidlertid nødvendig med en refinansiering av virksomheten i 1976. Industrien ble skilt ut som eget selskap mens landeiendommene, Plahtes Eiendommer, forble personlig eiet av Frithjof H. Plahte.

Nåværende eier, Frithjof M. Plahte, er 5. generasjon som forvalter eiendommen. Han er utdannet biolog/fysiolog og har i tillegg skog- og naturforvaltningsbakgrunn fra Ås Landbrukshøyskole.

Plahtes Eiendommer er også engasjert i fornybar energi både i form av vannkraft, vindkraft og bioenergi, og arbeider med flere andre prosjekter, deriblant innen bergverksindustri.

Se også
-------

* Liste over Norges største grunneiere

Litteratur
----------

* Arvid Sveli, *Plathes eiendommer – særtrykk fra boken Villmark, skog og industri*, 1998
* Arvid Sveli, *Villmark, skog og industri – historien om Bindalsbruket og Plahtes eiendommer*, Terråk 1998

Eksterne lenker
---------------

* Plahtes Eiendommer – www.plahte.no
**Sofie Magdalena Hjelm Vold** (født Berg 26. september 1838 i Moss, død 20. februar 1915 på Nanset i Hedrum) var en norsk lærer og forfatter.

Liv og virke
------------

Sofie Vold var datter av juristen Nils Berg og hans hustru Borgine Nilsine Hjelm, og datterdatter av jurist og politiker Jonas Anton Hielm (1782–1848).

Sofie Volds far døde ung, og moren arbeidet hardt for å forsørge sine barn. Sofie Volds memoarer gir god innsikt i de utfordringer en ung enke med barn sto overfor på midten av 1800-tallet, der moren arbeidet med søm- og strikkearbeid dag og natt for å forsørge seg selv og sine barn.

Hun var elev hos Monrad i Moss, og da Monrad ble nærer ved Nissens Pikeskole i Christiania, fulgte Sofie og hennes to søstre etter. 

Senere ble Sofie Vold selv lærer ved Nissen. Allerede mens hun fremdeles var elev, begynte hun i femtenårsalderen å undervise yngre elever ved skolen. Selv hadde hun teologistudenten Helge Vold som hjelpelærer i matematikk, en mann hun senere skulle bli gift med.

Hun ble 16. juli 1870 gift med presten Helge Nilsen Vold.

Vold skrev i 1880-årene sine oppvekstmemoarer til minne om søsteren Jone Dorph-Pedersen, som døde i 1884. De ble utgitt posthumt under tittelen *Gamle minder fra Christiania og Jeløen*. Boken be utgitt for det åpne markedet av Sofie Aubert Lindbæk på Aschehoug forlag. Boken byr på unike miljøskildringer fra forfatterens oppvekst, og ble meget populær i Moss.

Sofie Vold var også kjent for sitt arbeid for den såkalte hedningemisjonen.

Bibliografi
-----------

* 1929: *Gamle minder fra Christiania og Jeløen*, utgitt av Sofie Aubert Lindbæk, Aschehoug, Oslo

Referanser
----------

1. ↑  *Nordisk Tidende 1915.03.18*. USA. 1915. s. 5.
2. ↑  SAO, Moss prestekontor Kirkebøker, F/Fa/Faa/L0006: Ministerialbok nr. I 6, 1829-1844, s. 67
3. ↑  Ytreberg, Nils A. (1949). *Nissens pikeskole*. [Skolen]. s. 61.
4. ↑  Halvorsen, J.B. (1908). *Norsk Forfatter-Lexikon 1814-1880*. Kristiania: Den Norske Forlagsforening. s. 215.
5. ↑  Schulstad, Per (1968). *Alby*. [s.n.] s. 15.
6. ↑  Johannessen, Arnulf (1997). *Mossekvinner*. Moss og omegn tenkepark. s. 18 ff. ISBN 8299358744.
7. ↑  *Nordisk Tidende 1915.03.18*. USA. 1915. s. 5.

Kilder
------

* *Dette skrev kvinner*. Oslo: Skolen. 1984. s. 235. ISBN 8257900109.
* Lunden, Mimi Sverdrup (1944). *De frigjorte hender*. Oslo: Tanum.

Portal: Litteratur
**Besselvassheia** er det høyeste punktet på øya Frøya i Trøndelag. Det har en høyde på 76 meter over havet.

«Fjellet» var navnløst inntil høsten 2009 da det ble gitt navnet «Besselvassheia» etter en navnekonkurranse i Hitra-Frøya. Navnet kommer fra *Besselvatnet* som ligger like ved.

Navnekonkurransen ble satt i gang etter at Drillo i en samtale med frøyværingen Frank Angelvik påpekte at det høyeste punktet på Frøya var uten navn. Sammen med kjentmannen Halgeir Hammer ble det utlyst en navnekonkurranse i september 2009.

Blant navneforslagene som ble vraket i konkurransen var «Frøyberget», «Frøytuva», «Halgeirtoppen», «Halgeirguten» og «Besselberget».

Referanser
----------

1. ↑  Besselvassheia på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  Strålende varsel før topptur Arkivert 19. juli 2011 hos Wayback Machine. Hitra-Frøya 7. november 2009
3. ↑  Drillo – og vi – nysgjerrig på hva toppen skal hete  Arkivert 19. juli 2011 hos Wayback Machine. Hitra-Frøya 18. september 2009

Eksterne lenker
---------------

* BESSELVASSHEIA...nå høyeste punkt....!!!

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Bessheim** er en fjellstue i Sjodalen og ligger 964 moh ved Øvre Sjodalsvatnet på fjellovergangen mellom Valdres og Gudbrandsdalen (Fylkesvei 51 over Valdresflya). Bessheim består av 30 bygninger med 150 sengeplasser og har eget kraftverk. I tillegg til fjellstuen, som har 65 sengeplasser og spisesal med plass til 130 gjester, er det hytter, leiligheter og caravan og campingplass. 

Sesongen på Bessheim er fra først i februar til etter høstferien i oktober. Utenom sesong er det mulig å leie hytter med selvhushold. 

Bessheim ligger 5 km frå Gjendesheim, der man tar båten i fra når man skal gå Besseggen.

Historie
--------

Opprinnelig var Bessheim seter til gården Nordigard Storvik og begynte å ta imot turister på slutten av 1800-tallet. Det opprinnelige seterhuset er fortsatt en del av fjellstuen. 

Kari Lund og Ragnhild Sjurgard er vertskapet på Bessheim og tok over driften i november 2004 fra besteforeldrene Kari og Knut Lund som drev fjellstuen i 50 år. Fjellstuen har vært eid av familien siden den ble opprettet og har styrt den sammenhengende over fem generasjoner.

Eksterne lenker
---------------

* Bessheim's hjemmesider
* Jentene styrer Bessheim-skuta

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Brumundsjøen-Harasjømyra naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde i Ringsaker og Hamar kommuner i Innlandet. Reservatet ble opprettet i 1981 som **Brumundsjøen naturreservat** «for å verne om vegetasjonen, det karakteristiske og interessante fuglelivet og annet dyreliv som naturlig er knyttet til området». 

I 2014 ble verneområdet revidert og utvidet og formålet gis nå som «å bevare et viktig våtmarksområde i sin naturgitte tilstand med det karakteristiske og interessante fuglelivet og annet dyreliv som naturlig er knyttet til området, samt et område med mange skog- og myrtyper, med innslag av gammelskog, rike bekkedrag og sumpskog og som har særskilt betydning for biologisk mangfold ved at det inneholder sjeldne og sårbare karplante-, sopp- og lavarter.»

Brumundsjøen er relativt grunn. I sør- og nordenden av sjøen finnes store og fuktige myrområder, med mange tjern og dammer. I kantene av reservatet finnes ulike barskogtyper som lavrike og lyngrike furuskoger, sumpige gran- og furuskoger og blåbærgranskog. Myrene i reservatet er hovedskakelig flatmyrer og forskjellige former for strengmyrer. Av vernearealet på 8,2 km² er 1,65 km² vann. 

Nåværende vannstandsnivå stammer fra en regulering i 1910 som skulle skaffe vann til industrien i Brumunddal.

Området ble sammen med tre andre naturreservat utpekt til ramsarområde i 2011 under fellesnavnet Hedmarksvidda våtmarkssystem. Utvidelsen i 2014 innebar at Harasjømyrene naturreservat, etablert i 2001, og området mellom de to naturreservatene ble ett samlet reservat.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Brumundsjøen-Harasjømyra naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
2. ↑  Naturreservatet blir større; Ringsaker blad, 11. august 2014
3. ↑  Forskrift om vern av Brumundsjøen–Harasjømyra naturreservat, Hamar og Ringsaker kommuner, Hedmark; Lovdata; 12.12.2014

  


|  |
| --- |
| **Hedmarksvidda våtmarkssystem** er et Ramsar-område i Norge |
|  Brumundsjøen-Harasjømyra | Endelausmyrene | Lavsjømyrene-Målikjølen  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Grimerud gård** er både et gårdsbruk og hovedkontor for Ungdom i Oppdrag Norge. Gården ligger på Ottestad, midt mellom Stange og Hamar, nær tidligere Ottestad togstasjon. Grimerud er hovedsenter til Ungdom i Oppdrag i Norge. Det viktigste arbeidet er å rekruttere, utruste og sende misjonærer til hele verden. Organisasjonen når ut både lokalt, nasjonalt og internasjonalt.

Ungdom i Oppdrag har vært på gården siden 1975. Grimerud gård er et internasjonalt fellesskap av mennesker fra hele verden, hvor litt over 80 personer jobber.

På begynnelsen av 1990-årene, ble låven ombygd til en stor møtesal som kan ta oppmot 400 personer. Samtidig ble den første festivalen arrangert. På Grimerud gård arrangeres Ungdom i Oppdrags nyttårsfestivaler og påskefestivaler. Noen store konferanser som avholdes årlig er Ungdom I Oppdrags medarbeidersamling i januar, samt «Sammen for Hans Ansikt», en konferanse med fokus på bønn i mars. Til enhver tid er det beboere på Grimerud fra over 20 forskjellige nasjonaliteter, hovedsakelig vestlige land. Grimerud barnehage, forlaget Prokla Media og et ressurssenter og kontor for misjon drives fra gården.

Ungdom I Oppdrag Grimerud driver flere skoler:

* Disippeltreningsskole, både Fire and Fragrance, samt Awake (DTS)
* Chronological School Of Biblical Studies (CSBS)
* Family Ministry School (FMS)
* School of Transformational Business (SOTB)

De fleste skolene starter om høsten, og varer fra 3 til 10 måneder.

Samtidig er det også flere prosjekter:

* *Familiefokus*
* *Bibelen til Alle*
* *Mission Adventures*
* *Family Adventures*
* *Flyktningarbeid*

Gårdsdriften
------------

Grimerud gård er på rundt 500 mål og Ungdom I Oppdrag driver selv med gårdsdrift. Gården ble 1. januar 2016 kjøpt av Eckbostiftelsen, som inntil da har eid gården, som før 1975 var en internatskole. Den har eget verksted samt korntørke med lager, og stor lagringsplass. Gården produserer korn av bygg og hvete. Den har ikke melkeproduksjon, men det foregår en liten produksjon av sau. Låven er ombygd til bønnerom og møtesal. Den inneholder også lager for forlaget Prokla Media.

Litteratur
----------

* Østbye, David André. 2008. *En smak av honning.* (Jan Honningdal). Korsets Seier, 14. mars 2008. side 5-7.

Eksterne lenker
---------------

* Grimerud gård - hjemmeside
* Ressurssenter for misjon Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Grimerud gård Arkivert 7. august 2007 hos Wayback Machine.
***Damen med hunden*** (russisk: *Дама с собачкой*) er et russisk psykologisk romantisk drama fra 1960 i regi av Josef Khejfits med Ija Savvina og Aleksej Batalov i hovedrollene etter Anton Tsjekhovs novelle av samme tittel.

Filmen ble først distribuert i Norge av Kommunenes Filmcentral med tittelen "Damen med den lille hund".

Handling
--------

Filmen utspiller seg på 1800-tallet på Jalta, det populære russiske feriestedet ved Svartehavet. Dmitrij Gubov, en finansmann fra Moskva, møter Anna Sergejevna, som også er på ferie. Både Dmitrij og Anna er gift på hver deres kant, men begge to er ulykkelige i deres ekteskap. Begge har kommet til Jalta uten ektefellene deres. En romantikk blomstrer snart inn i en affære.

Men når sommerferien er over, går begge tilbake til deres respektive ekteskap. I julen forteller Dmitrij til sin kone at han skal til St. Petersburg på forretningsreise, men reiser egentlig for å finne Anna i en opera sammen med ektemannen hennes. Hun lover å møte ham i Moskva om noen få uker, hvor deres kjærlighet gjenopplives. Men de blir også stadig mer og mer frustrerte over deres ekteskap som ikke kan oppløses.

Medvirkende
-----------

* Ija Savvina - Anna Sergejovna
* Aleksej Batalov - Dmitrij Gubov
* Nina Alisova - Madame Gubova
* Pantelejmon Krymov - von Didenitz
* Jurij Medvedev
* Vladimir Erenberg

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Damen med hunden* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Damen med hunden* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Damen med hunden* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Damen med hunden* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Damen med hunden* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Damen med hunden* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Damen med hunden* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Damen med hunden* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Grimsbekken** er en bekk og et bekkefar i bydelen Grim i Kristiansand. Bekken har i dag åpent løp på strekningen fra demningen mot Møllevann ved Christianssands Møller, krysser under Setesdalsveien, Sørlandsbanen ved Egelunden, Ravnedalsveien og videre ned til Grimsmyra hvor den krysser under Setesdalsveien nok en gang. Den er lagt i rør, mens den tidligere gikk åpent gjennom Bryggerihaven til utløpet mellom Hampa og badeplassen Sandvika.

I forbindelse med byggingen av Setesdalsbanen i 1895 ble det bygd to broer på henholdsvis 5,7 og 9,2 meter over bekken som den gangen ble kalt Nattmannsbekken. 

Bekken er kjent både som Grimsbekken, Nattmannsbekken, Sagbekken, Møllebekken, Grobekken og Vaskebekken.

Bekkefaret har et samlet areal på 34 dekar og er klassifisert som et viktig bekkedrag av Direktoratet for naturforvaltning.

Referanser
----------

1. ↑  Urban friluftsløype i Kristiansand Arkivert 2. august 2016 hos Wayback Machine. besøkt 30. januar 2016
2. ↑  Lars Hollerud: «Da veien ble ny, tenkte noen gammelt», *Fædrelandsvennen* 15. mai 2015
Monica Geller ble spilt av Courteney Cox
**Monica E. Geller** er en fiktiv rollefigur i den amerikanske TV-serien *Venner for livet*. 

Monica (spilt av Courteney Cox) er lillesøsteren til Ross Eustace Geller (spilt av David Schwimmer), som har vært gift med venninnen hennes, Rachel Karen Greene (spilt av Jennifer Aniston), og de har en datter sammen, Emma. Monica har bodd sammen med Rachel over lengre tid. Monica blir selv gift med en annen i vennegjengen, Chandler Muriel Bing (spilt av Matthew L. Perry), som har bodd sammen med kompisen Joseph Francis Tribbiani (spilt av Matt LeBlanc) rett over gangen for Monica og Rachel.

Bakgrunn
--------

Monica er en hardtarbeidende kokk, og introduseres i den aller første episoden som en av fem nære venner som bor i New York City, inkludert hennes eldre bror Ross, naboene Joey og Chandler, samt hennes tidligere rom-kamerat Phoebe. Når hennes privilegerte, uerfarne barndomsbestevenninne Rachel (spilt av Jennifer Aniston) som Monica ikke hadde hatt kontakt med på lang tid, plutselig ankommer nabolaget hennes uanmeldt etter å ha plutselig forlatt sitt eget bryllup, lar Monica henne flytte inn hos henne - samtidig som Rachel forsøker å re-organisere sitt eget liv, og de to blir snart nære venner igjen.

i løpet av Sesong 2 begynner Monica et forhold til Dr. Richard Burke (spilt av Tom Selleck) en eldre mann som også var en av farens beste venner, og som er 21 år eldre enn Monica. Men paret blir enige om å avslutte forholdet, etter å ha innsett at Richard aldri ønsker seg flere barn - og hans egne barn allerede har vokst opp (og fått egne barn) men Monica ønsker å en dag få sine egne barn. I London for å delta i Ross sitt andre bryllup, sammen med Emily (spilt av Helen Baxendale) har Monica sex med Chandler. Dette skulle egentlig bare være ett engangstilfelle. Men Monica og Chandler utvikler etter hvert romantiske følelser for hverandre, som de forsøker å skjule for vennene deres så lenge som mulig. Etter å ha avslørt forholdet deres til vennene sine, gifter Monica og Chandler seg.

Etter flere mislykkede forsøk på å unnfange deres egne barn, oppdager Monica og Chandler at de begge to sliter med Infertilitet. De bestemmer seg for å forsøke adopsjon, og skal adoptere det ennå ikke-fødte barnet født av en alenemor Erica. Monica og Chandler blir imidlertid veldig overrasket når Erica føder tvillinger. Den nyfødte gutten deres får navnet Jack oppkalt etter Monicas far, og jenta får navnet Erica etter hennes biologiske mor.

Monica har et komplisert forhold til foreldrene sine Jack og Judy Geller, og Judy kritiserer ofte datterens utseende, karriere eller kjærlighetsliv. Samtidig er foreldrene mye snillere ovenfor Ross, som de åpenbart favoriserer. Monica var veldig overvektig som barn og tenåring, og var lite populær på skolen. Et av karakterens kallenavn i barndommen var «Big Fat Goalie» når hun spilte landhockey. Som overvektig hadde Monica svært lav selvtillit, og overspiste ofte. Men på college blir Monica flau, og bestemmer seg for å gå ned i vekt permanent, etter å ha overhørt Chandler gjøre narr av utseendet hennes.