recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
En **oksygenbar** er en bedrift som selger oksygen, gjerne med ulike smaker som vedkommende kan puste inn via en oksygenslange i nesen og det kommer fra ulike fargede tanker. Vanlig luft innerholder 21% oksygen, men oskygenbarer selger derimot luft som inneholder omtrent 90% oksygen. Effekter som kan oppstå ved slik bruk er at folk føler seg mer energiske og opplagte. For noen individer lindrer det stress og får dem til å føle seg roligere. Mange mener at det kurerer hodepine, migrene og bakrus i tillegg. Oksygenbarindustrien fungerer ganske likt som andre servicer. En kan betale salonger for å få bruke en oksygenbar og får en opplevelse, nesten som på spa eller å kjøpe oksygenbar hjem.

Vedkommende som bruker oksygenbar kan velge hvilken smak hen vil ha på oksygenet sitt. Aromaene eller smaken kan for eksempel være peppermynte, eukalyptus, comomille eller vanilje. Noen ganger blir det brukt aromaolje, andre ganger matpartikler i oksygenet. Hvilken praksis som blir brukt varierer. Las Vegas, California, New York, Tokyo og Beijing er noen steder som driver med oksygenbarer. Oksygenbar er mest for nye opplevelser og må ikke forveksles med oksygenet som blir brukt på sykehus.

Oksygenbarer i Norge
--------------------

De norske gründerene Andrè Jåtog og Aleksander Herresthal opprettet den første oksygenbaren i Norge i 2002, men har ikke oppfunnet selveste oppfinnelsen. Oksygenbaren deres heter «Pust». I 2005 ble Skandinavias første oksygenbar i Oslo åpnet. Erik Aarebrot opprettet en oksygenbar i Bergen på Danmarksplass, men lovet ingenting om at oksygenbaren ville bli pernament.

Referanser
----------

1. ↑  «FAQ: What's An Oxygen Bar?». *Greatist*. Besøkt 4. april 2016.
2. 1 2 3 4  «Oksygenbar i Oslo». *www.alternativ.no*. Arkivert fra originalen 3. mai 2012. Besøkt 4. april 2016.
3. ↑  «Oxygen Bars Benefits: Is a Breath of Fresh Air Worth It??». *Mama's Health.com* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 17. august 2009. Besøkt 4. april 2016.
4. 1 2  Holmene, Guro. «Oksygen-påfyll til lunsj». *Nettavisen*. Besøkt 4. april 2016.
5. ↑  NRK. «– Dette er Norges første oksygenbar». *NRK*. Besøkt 4. april 2016.

Eksterne lenker
---------------

* «Vindunderbar» - NRK.no, 26. august 2015
**Paul-Henri Sandaogo Damiba** (født 1981) er en burkinsk oberstløytnant. Han var landets president og leder for militærjuntaen som tok makten i et kupp 24. januar 2022, men han ble selv avsatt i et nytt militærkupp 30. september 2022 ledet av hans tidligere kollega i juntaen, Ibrahim Traore. Damiba forsøkte forgjeves å få den tidligere presidenten Roch Marc Christian Kaboré til å akseptere hjelp fra russiske leiesoldater fra Wagnergruppen, i kampen mot islamister, før han kastet ham i et kupp i januar 2022.

Mange av tilhengerne av militærkuppet i januar 2022 var misfornøyde med juntalederen Damibas manglende håndtering av det islamske jihadistopprøret i landet. Den nye juntalederen Traore hevdet at han hadde prøvd å få juntaen til sette mer fokus på opprøret, men at han ikke hadde lyktes med dette. Da kuppet fant sted 30. september hadde Traore kapteins rang i militæret. Kuppet ble gjennomført med støtte i Cobra-enheten. Traore erklærte seg som leder for bevegelsen MPSR, militærjuntaens organisasjon.

Biografi
--------

Damiba ble utdannet i Paris ved École Militaire. Den tidligere president Kabore hadde i desember 2021 utnevnt Damiba til sjef for landets viktigste militære poster, den tredje militærregion. Den strekker seg fra hovedstaden Ouagadougou og østover i landet.

Referanser
----------

1. ↑   www.blackpast.org[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Jr, Philip Obaji (25. januar 2022). «African President Was Ousted Just Weeks After Refusing to Pay Russian Paramilitaries». *The Daily Beast* **(engelsk)**. Besøkt 16. februar 2022.
3. 1 2  Thiam Ndiaga; Anne Mimault (30. september 2022). «Burkina Faso army captain announces overthrow of military government». Reuters.
4. ↑  «Burkina Faso: Military officers remove President Damiba in a coup». www.aljazeera.com. 30. september 2022.
5. 1 2  «Burkina : Ibrahim Traoré proclamé président, Damiba destitué» **(fransk)**. Jeune Afrique. 30. september 2022.
6. ↑  Johnson, Dominic (25. januar 2022). «Militärputsch in Burkina Faso: Wer ist Sandaogo „Armee" Damiba?». *Die Tageszeitung: taz* **(tysk)**. ISSN 0931-9085. Besøkt 16. februar 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** SUDOC **·** BBC Things
 |
**Sven Ombudstvedt** (født 27. juli 1966) er en norsk siviløkonom. Han etterfulgte Christian Rynning-Tønnesen som konsernsjef i Norske Skog fra 2010 til 2023.

Ombudstvedt har siden 2008 vært med i ledergruppen i det franske selskapet SCD. Han var finansdirektør Yara International 2006–2008 og var også medlem av konsernledelsen. Han ledet oppstrømsvirksomheten i Yara fra 2003 til 2006. Han arbeidet tidligere i Norsk Hydro ASA og var strategidirektør fra 2002 til 2003.

Ombudstvedt sitter i dag i styret til den russiske gjødselsprodusenten PhosAgro som er underlagt sanksjoner fra EU, Storbritannia og Sveits for å bidra økonomisk til Russlands invasjon av Ukraina. Siden 24. juni 2021 har Ombudstvedt selv vært underlangt sanksjoner fra Ukraina.

Ombudstvedt har en bachelorgrad i business administration fra Pacific Lutheran University i Washington og en mastergrad i international management fra Thunderbird i Arizona.

Bibliografi
-----------

* Sven Ombudstvedt (2006). *Belgia – notater fra et langt opphold i hjertet av Europa*. Kolofon. ISBN 9788230002834.

Referanser
----------


1. ↑  «Tore Hansesætre new CEO of Norske Skog» (pressemelding). Norske Skog
Communications and Public Affairs. 27. april 2023.  linjeskift-tegn i `|utgiver=` på plass 12 (hjelp)
2. ↑  «Sanctioned Companies». Besøkt 2. september 2023.
3. ↑  «SVEN OMBUDSTVEDT». Besøkt 2. september 2023.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Botswanas flagg Botswana |
| Friidrett: |
| Friidrett VM i friidrett |
| Sølv | Budapest 2023 | 100 m |
| Bronse | Budapest 2023 | 200 m |
| Friidrett Afrikamesterskapet i friidrett |
| Gull | St. Pierre 2022 |  200 m |
| Friidrett U20-VM i friidrett |
| Gull | Cali 2022 |  100 m |
| Gull | Nairobi 2021 |  100 m |
| Sølv | Nairobi 2021 |  200 m |

**Letsile Tebogo** (født 7. juni 2003) er en botswansk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. 

Han vant 100 meter under Afrikamesterskapet i friidrett 2022, og har tre gullmedaljer fra U20-VM i friidrett i 2021 og 2022. Under U20-VM i friidrett 2022 satte han ny U20-verdensrekord på 100 meter, med 9,91 sekunder. Rekorden avventer ratifisering fra World Athletics pr 4. august 2022. Han hadde selv den forrige U20-verdensrekorden på 9,94, satt 15. august 2022, denne avventer også ratifisering.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2021

Tebogo vant 100 meter under det nasjonale U20-mesterskapet i friidrett i 2021, med tiden 10,28 sekunder. På 200 meter ble han diskvalifisert. Han ble tatt ut til å delta i U20-VM i friidrett 2021, og han vant der 100 meter og fikk sølv på 200 meter, bak Udodi Onwuzurike fra Nigeria.

### Sesongen 2022

Den 30. april løp han 100 meter under 10 sekunder for første gang, da han løp på 9,96 i et stevne i Gaborone. Han deltok i sitt første Diamond League-stevne i mai 2022, da han kom på femteplass på 100 meter under Prefontaine Classic i USA. Under Afrikamesterskapet i friidrett 2022 vant han 200 meter, og han deltok på 100 meter under VM i friidrett 2022, men ble der slått ut i semifinalen. Han satte personlig rekord i forsøksheatet der med 9,94 sekunder, som var ny U20-verdensrekord.

Han deltok i U20-VM i friidrett 2022, og vant der 100 meter, med ny U20-verdensrekord i finalen på 9,91 sekunder. Han deltar også på 200 meter, og kvalifiserte seg til finalen med 19,99 i semifinalen, som var den raskeste tiden av alle utøverne.

Referanser
----------

1. ↑  World Athletics - *Cali 2022 - 100 Metres Men - Final - Start List*, besøkt 4. august 2022.
2. 1 2  World Athletics - *Letsile Tebogo - Results*, besøkt 4. august 2022.
3. ↑  World Athletics - *Cali 2022 - 200 metres men - Heats summary*, besøkt 4. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Letsile Tebogo – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Letsile Tebogo – TheSports.org Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Afrikamestere på 200 meter, menn |
| --- |
| 
* 1979: Edward Ofili
* 1982: Boubacar Diallo
* 1984: Innocent Egbunike
* 1985: Simeon Kipkemboi
* 1988: Davidson Ezinwa
* 1989: Olapade Adeniken
* 1990: Joseph Gikonyo
* 1992: Victor Omagbemi
* 1993: Johan Rossouw
* 1996: Oumar Loum
* 1998: Frankie Fredericks
* 2000: Abdul Aziz Zakari
* 2002: Frankie Fredericks
* 2004: Joseph Batangdon
* 2006: Uchenna Emedolu
* 2008: Thuso Mpuang
* **2010**: Amr Ibrahim Mostafa Seoud
* 2012: Ben Youssef Meïté
* **2014**: Wilfried Koffi Hua
* **2016**: Wayde van Niekerk
* **2018**: Ncincilili Titi
* 2022: Letsile Tebogo

 |
En **strekspiller** eller **linjespiller** er en spillerposisjon i håndball. Strekspilleren er den spiller som i angrep står blant motstanderens forsvarsspillere og forsøker å skaffe seg plass ved målfeltlinjen – den heltrukne streken seks meter fra målet. Streken markerer grensen for hvor nær målet en spiller, bortsett fra målvakten, kan oppholde seg på banen. Strekspilleren forsøker å skaffe seg plass nok til å kunne motta ballen fra en av medspillerne (*innspill til strek*) og deretter skyte mot mål. Strekspilleren bidrar også til at medspillere kommer i scoringsposisjon ved å sperre forsvarsspillerne på motstanderlaget. Et håndballag har, avhengig av spillersystem, én eller to strekspillere på banen. Det er ofte mange direkte fysiske dueller mellom strekspilleren og de nærmeste forsvarerne.

Kjente strekspillere
--------------------

Kjente strekspillere er Frank Løke, Bjarte Myrhol, Johnny Jensen, Marcus Ahlm, Bertrand Gille, Einar Sand Koren, Heidi Løke, Else-Marthe Sørlie Lybekk, Marit Malm Frafjord, Pernille Wibe.

Eksterne lenker
---------------

Håndball - Norges Håndballforbund (pdf)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Sandsøya** (nordsamisk: *Sáhtiidsuolu*) er ei øy i Harstad kommune i Troms. Øya ligger øst for Grytøya og sørøst for Bjarkøya, og har et areal på 10,91 km². Høyeste punkt på øya er Veten på 212 moh. Sandsøya hadde i 2001 107 innbyggere.

Det er fergeforbindelse mellom Altevik på Sandsøya og Fenes på Grytøya og Austnes på Bjarkøya (Rutetider: ). Bjarkøy kommune ønsket å knytte Sandsøya og Bjarkøya til Grytøya med undersjøiske veitunneler. Bjarkøyforbindelsen ble imidlertid ikke prioritert under Troms fylkestings behandling av Nasjonal transportplan i april 2005. 

Det er også forbindelse med hurtigbåt fra Sandsøya til Harstad, Bjarkøy, Kjøtta og Senja. (Rutetider: )

Ved kommunevalget i 2005 ble Jorunn Berg fra Sandsøya valgt til ordfører i Bjarkøy. Hun representerer Sandsøy og Fenes/Skjellesvik Bygdeliste, også kalt Sandsøylista.

Se også
-------

* Sandsøy kirke

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Ann-Kristin Hoksrud Høgseth** (født 3. mai 1967 på Heistad i Porsgrunn) er en norsk pedagog, skoleleder og tidligere orienteringsløper fra Oslo. Hun er norsk mester fra NM på kortdistanse i 1994. Fra desember 2014 ble hun fungerende rektor for Hersleb videregående skole i Oslo. Som aktiv o-løper representerte hun NTHI, Porsgrunn OL og Nydalens SK.

I 1994 hadde Høgseth sin beste sesong med NM-gull på kostdistansen og sølv på NM langdistanse. I 1993 vant hun sølv på kortdistansen. Hun har også vært aktiv i norgescupen i orientering og har vunnet denne to ganger, i 1999 og 2000. Hun har også 4 tredjeplasser fra 1994, 1996, 1998 og 2002.

Høgseth er utdannet ved NTH og Handelshøyskolen BI. Hun har vært ansatt som skoleleder ved Sofienberg videregående skole, og fungerte der som rektor der fra 2010 til 2011. Fra desember 2014 ble hun fungerende rektor ved Hersleb videregående skole og siden 2018 er hun rektor ved Kongsskogen videregående skole. 

Høgseth er bosatt i Oslo, gift og mor til to, der den ene er håndballspilleren Ane Cecilie Høgseth. Politikeren Bård Hoksrud er Høgseths yngre bror.

Medaljer i norske mesterskap
----------------------------

| Orientering Orientering |
| --- |
| Plassering | Øvelse | År |
| Gull | Kortdistanse | 1994 |
| Sølv | Kortdistanse | 1993 |
| Sølv | Klassisk distanse | 1994 |
| Sølv | Stafett | 1997 |
| Bronse | Nattorientering | 1993 |
| Skiorientering Skiorientering |
| Plassering | Øvelse | År |
| Sølv | Stafett | 2000 |
| Bronse | Stafett | 1994 |

Referanser
----------

1. ↑   orientering.no: *Adelskalender* Arkivert 20. desember 2014 hos Wayback Machine. hentet 17. desember 2014
2. ↑   skotthyll.no: *NORGESMESTERSKAPET DAMER* (PDF), hentet 17. desember 2014
**Rosegarden** er et fritt DAW-program utviklet for GNU/Linux med ALSA og KDE. Det fungerer som en audio og MIDI sequencer, med notasjon, musikk-komposisjon og redigerings-verktøy. Det er tenkt som en fri erstatning for applikasjoner som Cubase.

Rosegarden har ingen innebygd software synthesizer, så det forutsetter en hardware MIDI synthesizer, en soft-synthesizer slik som FluidSynth eller TiMidity++, eller en synthesizer plugin for å lage noen lyd fra MIDI-komposisjoner. De seneste versjonene av Rosegarden støtter DSSI software synthesizer plugin interface, og kan bruke noen Windows VST plugins gjennom en adapter.

Det nåværende Rosegarden-programmet ble opprinnelig kalt Rosegarden-4, for å skille det fra et tidligere program av de samme utviklerne kalt Rosegarden 2.1. Rosegarden 2.1 er svært begrenset, men fungerer stabilt på en bred varietet av Unix-lignende operativsystem og andre plattformer som OpenVMS. I motsetning kjører Rosegarden-4, fordi det benytter Linux ALSA-systemet, bare i svært begrenset grad på ikke GNU/Linux baserte system. .

Rosegarden-prosjektet ble startet i 1993 ved Universitetet i Bath. Rosegarden 2.1 ble utgitt under GPL i 1997; Rosegarden-4 begynte i april 2000. Versjon 1.0 ble utgitt den 14. februar, 2005 og versjon 1.2.4 den 14. juli, 2006.

Rosegardens hovedutviklere er Chris Cannam, Richard Bown og Guillaume Laurent.

Egenskaper
----------

* MIDI og audio playback og innspilling med ALSA og JACK
* Støtte for plugin for DSSI synth og audio effekter, inkludert Windows VST effekter og instrumentstøtte via dssi-vst
* Evne til å bygge og kjøre uten JACK, for ren MIDI-bruk
* Audio- og MIDI miksere
* MIDI og Hydrogen fil-import
* Oversettelse av brukergrensesnitt til russisk, spansk, tysk, fransk, walisisk, italiensk, svensk, estlandsk, japansk, forenklet kinesisk, nederlandsk, tsjekkisk, katalonsk og finsk, såvel som britisk og amerikansk engelsk
* Hjelpedokumentasjon tilgjengelig mer eller mindre fullstendig oversatt til tysk, svensk og japansk såvel som engelsk

Referanser
----------

1. ↑  «Rosegarden 23.06 Released». 7. juni 2023. Besøkt 29. juli 2023.
2. ↑  «The rosegarden Open Source Project on Open Hub: Languages Page». *Open Hub*. Besøkt 18. oktober 2018.
3. ↑  .

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Rosegarden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Rosegarden download page (Sourceforge.net)
* (en) Rosegarden user/dev forum – form for å stille spørsmål eller svare
* (en) Rosegarden Development Wiki – offisielt utviklernettsted
Grytøya på kartet
Grytøya sett fra øst
Vinter på Grytøya  Foto: Trond Henningsen 
**Grytøya** (nordsamisk: *Rivttek*) er ei øy i Harstad kommune i Troms. Øya ligger nord for Hinnøya omgitt av Toppsundet i sør, Kvernsundet i nord, Andfjorden i vest og Vågsfjorden i øst. 

Grytøya har et areal på 107,57 km², og et folketall på 454 (2012). Det høyeste punktet er det 1 013 meter høye fjellet Nona. Inntil den 1. januar 2013 var 38 kvadratkilometer av nordsiden av øya en del av den tidligere Bjarkøy kommune. 

De største befolkningssentrene på øya er fiskeværet Grøtavær og bygdene Bessebostad og Fenes. Lundenes kirke og bygdetunet ligger sør på øya. Grøtavær kirke ligger i Grøtavær. 

Adkomst til øya er med ferjesambandet Stornes–Bjørnerå fra Hinnøya til ferjeleiet på Bjørnrå sør på øya. Fergeforbindelsen er en del av fylkesvei 8670 fra Harstad som går på østsiden av Grytøya fram til Bjarkøya gjennom Bjarkøyforbindelsen som åpnet i desember 2018. Fra ferjeleiet går Fylkesvei 7756 på vestsiden av øya gjennom Toppentunnelen fram til Grøtavær. 

Gartneriet på Grytøya startet opp i 1926 og leverer roser og potteplanter til Harstad-området og Vesterålen. Dragland planteskole startet opp i 1962.

I 1972 styrtet en Twin Otter på vei fra Bardufoss til Stokmarknes i fjellet Litjetussen. 17 mennesker omkom i ulykken, som senere ble kalt Grytøya-ulykken.

Fjell på Grytøya (ikke uttømmemnde)
-----------------------------------

* Nona
* Litjetussen
* Hattfjellet
* Trolltinden (Harstad)

Referanser
----------

1. ↑  «100 største øyene i Norge». *kartverket.no*. Kartverket. 4. juni 2014. Arkivert fra originalen 13. februar 2016. Besøkt 15. februar 2016.
2. ↑  SSB: Sammenlagt folketall i grunnkretsene 19010801, ...0802 og ...0803 samt 19150105 og ...0106. Tall per 1. januar 2012.
3. ↑  Lunde gartneri: om oss Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.. Besøkt 18. oktober 2012.
4. ↑  draglandplanteskole.no
5. ↑  Dagbladets artikkel 26.01. 2010 (Bernt Jakob Oksnes): Døden på Grytøya. Besøkt 18. oktober 2012.

Se også
-------

* Grytøya-ulykken
* Bjarkøyforbindelsen
* Toppentunnelen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Grytøya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Grytøy bygdetun Arkivert 20. august 2019 hos Wayback Machine.
* Norsk leirskoleforening: Grøtavær leirskole
* Videovandring, Ola Heide forteller om huldrebosteder i Forsmarka på Inner-Gryta.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for USAUSA USA |
| Friidrett: |
| Friidrett VM i friidrett |
| Sølv | Budapest 2023 | 200 m |
| Bronse | Eugene 2022 | 200 m |

**Erriyon Knighton** (født 29. januar 2004) er en friidrettsutøver fra USA, som konkurrerer for University of Oregon på universitetsnivå.

Han fikk bronse på 200 meter under USA-mesterskapet i friidrett 2021 (United States Olympic Trials 2020). Der løp han på 19,84 sekunder, som var U18- og U20-bestenotering i verden.

Idrettskarriere
---------------

### 2019

Knighton deltok i USAs nasjonale ungdomsmesterskap Junior Olympics i 2019, og vant der 200 meter i U17-klassen, med 21,15 sekunder. Han kom på tredjeplass på 400 meter.

### 2020

Under Junior Olympics 2020 vant han 100 meter og 200 meter, med hhv. 10,29 og 20,33 sekunder. Han var da fortsatt 16 år gammel. Tiden hans på 200 meter var tidenes nest raskeste tid i U18-klassen, bak Usain Bolt som løp på 20,13 da han var 16 år gammel i 2003.

### 2021

Den 2. mai 2021 brøt han 10-sekundersgrensen på 100 meter, da han løp på 9,99 under Pure Athletics Sprint Elite Meet i Florida. Dette var imidlertid med 2,7 m/s medvind, så tiden teller ikke som offisiell rekord. Han forbedret sin personlige rekord på 200 meter til 20,30 under USATF Golden Games i mai, og forbedret den videre til 10,16 under Boston Games senere i mai.

Den 31. mai slo han Usain Bolts U18-bestenotering i verden på 200 meter, da han løp på 20,11 under Duval County Challenge i Florida. Under USA-mesterskapet i friidrett 2021 (United States Olympic Trials 2020), kom han på tredjeplass på 200 meter, og forbedret sin egen U18-bestenotering til 20,04 i forsøksheatet og 19,88 i finalen. Denne tiden var både U18- og U20-bestenotering i verden, og han kvalifiserte seg også til Sommer-OL 2020 i dette uttaket.

Han kom på 4. plass på 200 meter da han representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics utøver-ID 14897541[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   *rivals.com*, Wikidata Q7336977,
3. 1 2 3  World Athletics - *Erriyon Knighton - Results*, besøkt 28. juni 2021.
4. ↑  Track and Field News - *Teen Sprint Sensation Erriyon Knighton Goes Pro*, besøkt 28. juni 2021.
5. ↑  «Athletics – Men's 200m - Final - Results» (PDF) **(engelsk)**. olympics.com. 4. august 2021. Arkivert fra originalen (PDF) 4. august 2021. Besøkt 31. august 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Erriyon Knighton – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Erriyon Knighton – USAs olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Erriyon Knighton – World Athletics Rediger på Wikidata
**Aller ⅍** er et internasjonalt mediekonsern (tidligere Aller Holding A/S og enda tidligere Carl Allers Etablissement A/S) som ble stiftet 1873 i København i Danmark av Carl Julius og Laura Aller.

I tillegg til selskapene Aller Press og Aller International i Danmark eier Aller Holding selskaper i de andre nordiske landene: Aller Media AS i Norge, Aller Media AB i Sverige og Aller Media Oy i Finland. Allergruppen har en samlet årlig omsetning på ca. fire milliarder kroner.

Historie i Norge
----------------

I 1897 ble «A/S Norsk Familie-Journal» etablert av den danske familien Aller, med en aksjekapital på kr. 30 000,-. Bedriften startet sin virksomhet i Th. Meyersgt. 72 på Grünerløkka i Oslo. Den startet med å utgi en norsk utgave ev det danske bladet «Illustreret Familie-Journal», Omtrent samtidig startet det helnorske bladet *Norsk Familie-Journal*. De to bladene konkurrerte om lesere i 15 år, inntil «A/S Norsk Familie-Journal» kjøpte opp den norske konkurrenten.

I 1984 ble «Se og Hør» skilt ut som et eget selskap, og i 1991 skilte forlags-og trykkerivirksomheten lag og «Aller Trykk A/S» ble etablert.

Virksomhet i Norge
------------------

Allerkonsernet er et av Nordens ledende forlagshus med en samlet omsetning på kr 4,1 milliarder kroner. I Norge har Allergruppen en omsetning på 1,1 milliarder og omkring 400 ansatte. Kjernevirksomheten er utgivelse av blader og magasiner, nettpublikasjoner og bøker. Hver uke selges det 700.000 blader som leses av over 3 millioner mennesker, og konsernets nettsteder har over 1 million unike brukere ukentlig. 

I Allergruppen inngår Aller Media AS som morselskap. Datterselskaper er Grieg Media AS og HS Media AS. Aller Internett AS og Epla AS som tidligere var datterselskaper av Aller Media ble i september 2012 infusjonert i morselskapet. Joint venture med Eniro vedrørende Scandinavia Online (50%). Konsernet har to eierandeler i Bladcentralen, Norges ledende distribusjonsselskap. 

Konsernet utgir *Se og Hør*, *KK*, *Allers*, *Henne*, *Topp*, *Vakre Hjem og Interiør*, *På TV*, *Vi over 60*, *Autofil*, *Båtmagasinet*, *Jeger, Hund & Våpen*, *Samler & Antikkbørsen*, kryssord- og oppgaveblader samt bøker.

**Aller Edge Media** var et selskap som drev med kringkasting på internett. Selskapet ble etablert i oktober 2005 idet *Nordic Web Radio AS* og *Aller Digitale Media AS* fusjonerte. Aller Edge Media AS hadde på et tidspunkt 50 ansatte og var et heleid datterselskap av [Norsk Aller AS og var etablert i Norge, Sverige og Danmark. Selskapet ble fusjonert med et annet Aller-eid selskap, Aller Internett i 2007

Referanser
----------

1. ↑   Det Centrale Virksomhedsregister[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «ALLER HOLDING A/S skifter navn». *lasso.dk*. Besøkt 23. juni 2023.
3. ↑  Aller Internett spiser lillebror

Kilder
------

* Historien om Allergruppen

Eksterne lenker
---------------

* (da) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Allergruppen – Norsk hjemmeside

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**The Detection Club** er en forening opprettet, sannsynligvis på 1920-tallet, av kjente forfattere fra britisk kriminallitteraturs gullalder, inkludert Agatha Christie, Dorothy L. Sayers, G.K. Chesterton, Freeman Wills Crofts og E. C. Bentley.

Historie
--------

Det nøyaktige årstallet for når klubben ble opprettet er omstridt, selv blant medlemmene. En avisdebatt om emnet endte med en forsiktig enighet om «sannsynligvis 1929». Andre holder imidlertid på 1928, 1932 eller andre årstall.

Anthony Berkeley var sentral for etableringen, og den første presidenten var G. K. Chesterton. 

Opprinnelig var medlemskap begrenset til forfattere av klassiske detektiv-fortellinger. Forfattere av «såkalte thrillere» og andre former for krimromaner hvor løsning av krimgåten ikke var hovedfokus, var utelukket. Denne regelen ble senere fjernet.

I tillegg til å arrangere middager og tjene som et diskusjonsforum omkring skriving og litterære kriminalmysterier, måtte medlemmene av klubben godta et sett regler som skulle sikre «fair play» overfor leseren.

For forfattere av klassiske mordmysterier var det at diktum at alle spor måtte legges fram for leseren, som skulle stille likt med detektiven i å løse gåten. I praksis viste få av medlemmene av the Detection Club skrupler med å bryte reglene når de følte for det. Opprinnelig skal nye medlemmer ha måttet sverge å følge disse reglene ved en temmelig dramatisk, humoristisk seremoni i skinnet fra levende lys. Seremonien omfattet blant annet svarte kapper og edsavleggelse med hånden på en hodeskalle.

The Detection Club eksisterer i 2007 fremdeles.

Presidenter
-----------

* G.K. Chesterton 1930–1936
* E.C. Bentley 1936–1949
* Dorothy L. Sayers 1949–1957
* Agatha Christie 1957–1976
* Julian Symons 1976–1985
* H.R.F. Keating 1985–2000
* Simon Brett 2000–

Noen andre kjente medlemmer (alfabetisk)
----------------------------------------

Margery Allingham – Eric Ambler – Desmond Bagley – Robert Barnard – Christianna Brand – John Dickson Carr – John le Carré – Edmund Crispin – Lionel Davidson – Len Deighton – Peter Dickinson – Colin Dexter – Dick Francis – Michael Gilbert – John Harvey – Patricia Highsmith – Reginald Hill – Geoffrey Household – Michael Innes – P. D. James – H.R.F. Keating – Ronald Knox – Peter Lovesey – Ngaio Marsh – Val McDermid – A.A. Milne – Ian Rankin – Ruth Rendell

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Gladys Mitchell (medlem i 1930-årene) om klubbens aktiviteter
* The Dection Clubs publikasjoner Arkivert 22. juli 2006 hos Wayback Machine.
* The Detection Club Oath
* Members of the Detection Club 1930-2001

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Hitlers unge medlemmer viser frem nazihilsen i Lustgarten, Berlin, 1933.
Jente som holder styreleder Maos sitater (1968)
**Indoktrinering** kan bety dels opplæring, instruering, dels politisk påvirkning, hjernevask. Ordet kommer av doktrine som betyr lære, læresetning, livssyn. Til forskjell fra annen undervisning går indoktrinering ut på å få eleven til å tilegne seg en gitt doktrine fullstendig og uten å ville overprøve den eller tillate vesentlige motforestillinger. 

På lignende måte som ordet propaganda (som betyr utbredning, spredning, reklame) har ordet på 1900-tallet gått fra å ha en nøytralt beskrivende funksjon til å bli et skjellsord. Med indoktrinering siktes det dermed vanligvis til en mer subtil, mindre åpenbar form av påvirkning, mens propaganda oftere assosieres med markskrikersk fremførte overtydelige budskap.

Politisk kontekst
-----------------

I en politisk sammenheng er indoktrinering analysert som et verktøy for klassekrigsføring hvor institusjoner i landet identifiserer som "konspirasjon" for å opprettholde en status. George Orwells bok, *1984*, er den mest kjente for et statlig propagandatiltak for totalitære regimer.

Psykologisk kontekst
--------------------

I en psykologisk sammenheng brukes ofte isolasjon som en måte å opprettholde ødeleggende forhold. Isolasjon skaper hallusinasjon og en forvirringstilstand, en hjernevasking med kombinasjon av skremselspropaganda, isolasjon og omsorg som et utgangspunkt for indoktrinering fra at det finnes et annet perspektiv.

Se også
-------

* Akkulturasjon
* Hjernevask
* Rekruttering

Referanser
----------

1. ↑  George Orwell. *1984*. ISBN 8205039828.
2. ↑  "Hjernevasking" webpsykologen.no. 21. mai 2013

Eksterne lenker
---------------

* Den norske akademiske ordbok, Indoktrinering

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** BBC Things
 |
**«Money Honey»** er en amerikansk sang med melodi og tekst av Jesse Stone, som var den første platen og den første slageren til Clyde McPhatter og The Drifters. Den ble utgitt i september 1953.

McPhatters stemme, men ikke hans navn, hadde blitt velkjent som ledesanger i Billy Ward and his Dominoes.

Sangen ble en umiddelbar slager og lå på Billboard R&B- listen i 22 uker og nådde førsteplassen.

Magasinet Rolling Stone rangerte den som nummer 252 på listen over The 500 Greatest Songs of All Time.

Sangen forteller historien om en mann som har gått tom for penger og som håper at hans kvinne vil hjelpe ham:

*«I was clean as a screen and so hard pressed*
*I called the woman that I love best»*
I refrenget truer han med å forlate henne hvis hun ikke hjelper ham:

*«Money Honey*
*Money Honey*
*Money Honey, if you want to get along with me»*
Hun kjøper bokstavelig talt ikke dette. Hun har en annen mann, én som allerede har penger.

På innspillingen medvirker Mickey Baker på gitar og Sam «The Man» Taylor på tenorsaksofon. Arrangementet starter med en sekkepipeliknende summing fra The Drifters som setter opp en shufflerytme.

McPhatters stemme er klar og strålende. I midten av saksofonsoloen avleverer han et monumentalt hyl.

Eddie Cochran fremførte en coverversjon i en liveopptreden.

Elvis Presley spilte inn en notabel versjon i RCA Studios, Nashville, 10. januar 1956. Sangen ble utgitt på RCA Victor 47-6641 (single) og RCA Victor 20-6641 (78-plate) i august 1956. Produsent var Steve Sholes.

McPhatter gjeninnspilte sangen for Mercury Records. Den ble inkludert på albumet *Lover Please* fra 1962 og på utgivelsen *Greatest Hits* for Mercury Records fra 1963.

Ry Cooder utgav også en cover-versjon på albumet *Into the Purpley Valley* fra 1972.

Norsk versjon
-------------

Eldar Vågan har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Høne pøne».

### Innspilling

* Vazelina Bilopphøggers. Utgitt på CD-platen *Rock-A-Doodle* (Slagerfabrikken/Opal SCD 99013) i 1994. Den ble fremført av Vazelina Bilopphøggers i tegnefilmen *Rock-a-doodle*.

Referanser
----------

1. ↑  Whitburn, Joel (2004): *Top R&B/Hip-Hop Singles 1942–2004*. Record Research. Side 173
2. ↑  Mickey Baker – Winamp[*død lenke*]
3. ↑  Stax o' Wax : Sam "The Man" Taylor – In the Mood for Sax: More blue Mist (1960)
4. ↑  Diskografi på rcs-discography.com
5. 1 2  «Sessions 1950's». Arkivert fra originalen 12. oktober 2008. Besøkt 10. desember 2018.
6. ↑  Elvis Discography 1956
7. ↑  Amazon.com – Into the Purple Valley: Ry Cooder: Music
8. ↑  Diskografier og annet go'-stoff for samlere
9. ↑  Diskografier og annet go'-stoff for samlere
**Nayoka Clunis** (født 7. oktober 1995) er en jamaicansk friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerer i kastøvelser som kulestøt, sleggekast og diskoskast. Hun ble jamaicansk mester i sleggekast i 2018 og 2019.

Hun drev tidligere med mangekamp, og deltok i sjukamp under det jamaicanske høyskolemesterskapet i 2015.

Idrettskarrière
---------------

Clunis deltok i sjukamp under det jamaicanske høyskolemesterskapet i 2015 (Inter-Secondary School Association Boys & Girls Championships), og kom der på åttendeplass. Under det jamaicanske mesterskapet i friidrett 2015 kom hun på fjerdeplass i spydkast, femteplass i kulestøt og 15.-plass i diskos. Under Jamaicansk mesterskap i friidrett 2016 kom hun på fjerdeplass i spydkast, sjetteplass i sleggekast og åttendeplass i kulestøt. Hun fikk bronse i sleggekast under Jamaicansk mesterskap i friidrett 2017, og hun kom på fjerdeplass i kulestøt og tiendeplass i diskos.

I forbindelse med studier på University of Minnesota deltok hun i NCAA-mesterskapet i friidrett innendørs 2018, og kom der på 16.-plass i vektkast. Hun deltok også i NCAA-mesterskapet i friidrett utendørs 2018, og kom der på 15.-plass i sleggekast. Hun vant sleggekast under Jamaicansk mesterskap i friidrett 2018, og kom på andreplass i kulestøt og sjetteplass i diskoskast. Hun deltok i Verdenscupen i friidrett 2018, der hun kom på åttendeplass i sleggekast. Hun vant på nytt sleggekast under Jamaicansk mesterskap i friidrett 2019, og fikk bronse i kulestøt.

Referanser
----------

1. 1 2  World Athletics - *Nayoka Clunis - Results*, besøkt 6. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nayoka Clunis – World Athletics Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos University of Minnesota
**Voyah** er en bilprodusent som spesialiserer seg på design og utvikling av elektriske kjøretøy. Voyah er luksusdivisjonen til den kinesiske statseide bilprodusenten Dongfeng Motor Corporation.

Brand history
-------------

Voyah-merket ble lansert i september 2020 under Beijing Auto Show i 2020 sammen med konseptene i-Free og i-Land.

18. desember 2020 ble Voyah Free, den første modellen av Voyah, offisielt lansert. Voyah Free er tilgjengelig i to kraftkombinasjoner, utvidet rekkevidde og ren elektrisk. NEDCs omfattende rekkevidde er 860 km (530 mi) for modellen med utvidet rekkevidde og 500 km (310 mi) for den rene elektriske modellen.

Models
------

### Voyah Free

Utdypende artikkel: Voyah Free

Voyah Free
Det første produktet til Voyah-merket er Voyah Free crossover-SUV i full størrelse tilgjengelig som et elektrisk kjøretøy og et plug-in hybrid kjøretøy.

### Voyah Dreamer

Utdypende artikkel: Voyah Dreamer

Voyah Dreamer
Det andre produktet til Voyah-merket er Voyah Dreamer MPV som ble avduket under Guangzhou Auto Show i 2021.

### Voyah Passion

Utdypende artikkel: Voyah Zhuiguang

Voyah Zhuiguang
Det tredje produktet til Voyah-merket er Passion eller tidligere kodenavnet H53 executive sedan som ble avduket i løpet av november 2022.

Referanser
----------

1. ↑  «Voyah iFree Electric SUV Concept Shows Off Some Great Chinese Design».
2. ↑  «Voyah to launch first production model in 2021».
3. ↑  «Lantu FREE real car made debut, extended range model has a range of 860 km».
4. ↑  «Voyah Free breaks cover with 680 PS, 1000 Nm».
**Fyodor Zammit** (født 8. juli 1985 i Birżebbuġa) er en maltesisk fotballdommer som til daglig dømmer i landets øverste divisjon Maltesisk Premier League. Han har i tillegg dømt flere internasjonale kamper på aldersbestemt nivå både i regi av FIFA og UEFA.

Zammit begynte å dømme fotball i en alder av 14 år og startet sin profesjonelle dommerkarriere den 18. desember 2010 da han dømte sin første kamp på øverste nivå mellom Birkirkara FC og Hibernians FC (3–1). Hans første europacupkamp kom den 7. juli 2016, da han dømte første kvalifiseringskamp til Europaligaen mellom FC Zaria og Videoton FC (2–0). Samme år ble Zammit utnevnt til FIFA-dommer og han har siden dømt flere kvalifiseringskamper både i Mesterligaen (2017/2018) og Europaligaen, sistnevnte gjennom flere sesonger.

Han har dømt flere landskamper under kvalifisering til europamesterskap for U-17, U-19 og U-21-nivå. Zammit debuterte internasjonalt som hoveddommer på øverste nivå den 26. mars 2018, da han dømte vennskapskampen mellom Albania og Norge (0–1).

Referanser
----------

1. ↑  FIFA.com – Malta, Football Officials - Referees (Besøkt 6. september 2018)
2. ↑  Eve.com.mt – Man of the Match, Fyodor Zammit Arkivert 6. september 2018 hos Wayback Machine. (Av Ramona Portelli. Publisert 28. desember 2016, besøkt 6. september 2018)
3. ↑  Transfermarkt.co.uk – Malta Premier League 2010/2011, Birkirkara FC-Hibernians FC (Besøkt 6. september 2018)
4. ↑  Worldfootball.net – Europaligaen Qual. 2015/2016, FC Zaria-Videoton FCK 2:0 (Besøkt 6. september 2018)
5. ↑  Worldfootball.net – Friendlies 2017 – Albania-Norway 0:1 (Besøkt 6. september 2018)

Eksterne lenker
---------------

* Dommerprofil hos Worldreferee.com[*død lenke*]
* Dommerprofil hos Soccerway.com
* Dommerprofil hos Transfermarkt.com
Eadmer (omkring 1140–1150)
**Eadmer**, eller **Edmer** (født ca 1060, død ca 1124) var en historiker, teolog og katolsk erkebiskop av engelsk, ikke-normannisk hdrkomst.

Han ble munk i det benediktinske klosteret *Christ Church* i Canterbury, der han lærte Anselm å kjenne. Anselm besøkte England som abbed av Le Bec. Vennskapet ble gjenopptatt da Anselm ble erkebiskop av Canterbury i 1093; deretter var Eadmer ikke bare hans disippel og tilhenger, men også hans venn og hjelper, utsett formelt av pave Urban II. 

I 1120 ble han utsett til erkebiskop av St Andrews, men da skottene nektet å anerkjennee erkebispesetet Canterburys autoritet ble han ikke bispeviet, og kort deretter gav han opp disse krav. Hans død skal ha inntruffet i 1124. 

Eadmer var også en av de første som formulerte den katolske lære om Jomgfru Marias uplettede unnfangelse sitt verk *De Conceptione sanctae Mariae*. Hans verk *De Excellentia Virginis Mariae* omtales i den pavelige encyklika om Maria uplettede unnfangelse *Ad Diem Illum* (Pius X, 2. februar 1904).

Eadmer etterlot seg et stort antall skrifter hvorav den viktigste wr hans *Historia novorum*, et verk som hovedsakelig handler om Englands historie mellom 1066 og 1122. Selv om den mest handler om kirkelige æendern er forskere enige om at det er et av de beste og mest verdifulle verkene i av sitt slag for sitt evne og sin periode.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 28. mars 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Oxford Dictionary of National Biography[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Encyclopædia Britannica (1911)
* Geoffrey Bosanquet: *Eadmer's History of Recent Events in England* (London, 1964)
* Martin Rule: *On Eadmer's Elaboration of the first four Books of "Historiae novorum"* (1886)
* Philibert Ragey: *Eadmer* (Paris, 1892).
* R. W. Southern: *Saint Anselm and His Biographer* (Cambridge, 1963)

Eksterne lenker
---------------

* Latin Chroniclers from the Eleventh to the Thirteenth Centuries: Eadmer fra *The Cambridge History of English and American Literature*, Vol I, 1907–21.
* Eadmer fra Catholic Encyclopedia
Storhamar Supporter Union
**Storhamar Supporter Union** forkortet «SSU» er en supporterklubb for Storhamar Hockey og ble stiftet 25. november 2001, som en følge av at den gamle supporterklubben (Storhamar supporterforening) mer eller mindre var uten aktivitet siden slutten av 1990-årene. Supporterklubben er en interesseorganisasjon for alle som definerer seg selv som Storhamar-supportere. SSU arbeider for å ivareta supporternes interesser i forhold til klubben.[]

Supporterklubben er en uavhengig organisasjon, men samarbeider med Storhamar Hockey.[]

Storhamar Supporter Unions mest tradisjonelle rivaler er Klanen, Nordre Sving Supporterklubb og Blue Warriors. De tette kampene og derbyet mellom Storhamar og Vålerenga på 1980 til tidlig 2000 gjør at disse to supporterklubbene ser på hverandre som erkerivaler.[]

SSU utga en av Norges lengstlevende fanziner, og daverendes eneste rene hockeyfanzine; Køllebladet.[]

Andre supporterklubben innen ishockey
-------------------------------------

* Skauen
* Roughnecks
* Blue Warriors
* Klanen
* Vikingssupport
* Patriotene
* Kjernen
* Red Beavers
* Pøkkhaugen

Eksterne lenker
---------------

* Supporter Union[*død lenke*]

| * v
* d
* r
Storhamar Idrettslag |
| --- |
| Lag | 
* Storhamar Fotball
* Storhamar Hockey
* Storhamar Håndball
* Storhamar Kunstløp

 |
| Arenaer | 
* CC Amfi
* Boligpartner Arena
* Prestrudbana
* Prestrudhallen
* Storhamar Ishall
* Sparebankhallen

 |
| Annet | 
* Storhamar Supporter Union
* Storhamar Hockeymuseum

 |
**Fagforeningenes Idrettsforening av 1926**, populært kalt **Fagen 26**, var et norsk idrettslag. Fagen 26 var før krigen medlem av Arbeidernes Idrettsforbund og var i en årrekke blant Norges ledende bokse- og bryteklubber.

Historie
--------

Klubben ble stiftet av Thorvald Olsen som en reaksjon på at Fagforeningenes Idrettsforening (i dag Sportsklubben av 1909) meldte seg ut av Arbeidernes Idrettsforbund. Fagforeningenes Idrettsforening hadde i 1924 vært sentrale i stiftelsen av arbeideridrettsforbundet, men meldte seg to år senere inn igjen i det borgerlige Landsforbundet for Idrett. Dette førte til splittelse i klubben, og Fagforeningenes Idrettsforening av 1926 ble grunnlagt, med AIF-medlemskap som forutsetning.

Fagen 26 var blant de dominerende idrettslagene i AIF og hadde flere dyktige administratorer som medlemmer, deriblant Rolf Hofmo. Etter andre verdenskrig spilte ikke klubben en like framtredende rolle, men fikk fram flere norgesmestere i boksing og bryting. Klubben gikk i oppløsning på 1990-tallet.

Meritter
--------

Bokserne i Fagen 26 tok totalt 22 AIF-mesterskap. Klubben hadde fem mann med på bokselaget som i 1934 oppnådde uavgjort 4-4 i landskamp mot Sovjetunionen. Kaare Gundersen vant arbeiderolympiaden i 1937 og arbeider-VM i 1934. Etter krigen tok klubben tre norgesmesterskap, blant dem Kaare Gundersen som mottok kongepokalen i 1948.

Klubbens brytere tok 21 AIF-mesterskap, mellomvekteren Arthur Auve sto alene for ti titler. Etter krigen samlet klubben sju norgesmesterskap (inntil 1979) i gresk-romersk stil og fem i fristil. Frank Solberg vant kongepokalen i 1967.

Kjente medlemmer
----------------

* Arthur Auve
* Kaare Gundersen
* Rolf Hofmo
* Roy Nielsen
* Thorvald Olsen

Referanser
----------

1. 1 2 3  Petter Larsen (1979). *Med AIF-stjerna på brystet: glimt fra norsk arbeideridrett*. Oslo: Tiden. s. 160–161. ISBN 8210018531.
2. ↑  Egil Røyving (2000). *Klar... boks!*. Oslo. s. 292–293.
3. ↑  «Fakta om kongepokaler». Norges Bokseforbund. 20. september 2009. Arkivert fra originalen 22. september 2013. Besøkt 2. november 2013.
4. ↑  Magnus Breili, red. (1971). *Sport i navn og tall*. Oslo: Schibsted. s. 17, 55.
5. 1 2  Ove Gundersen og Bjørn Eilert Eriksen, red. (1980). *Brytespeilet*. Larvik. s. 27–31, 40.
*Kungliga Akademien för de fria konsterna* i Fredsgatan 12 i Stockholm
**Kungliga Akademien för de fria konsterna** (*Konstakademien*) i Stockholm er en institusjon til fremme av kunst og arkitektur i Sverige. De deler ut stipendier, arrangerer utstillinger og forelesninger.

Inntil 1978 var Konstakademien forbundet med Kungliga Konsthögskolan. Kunsthøgskolen er nå underlagt Högskoleverket som andre høyskoler, og flyttet til egne lokaler på Skeppsholmen. Konstakademien er en egen institusjon, og har fått tilbake en friere stilling. 

Konstakademien ble opprettet i 1735, da tenkt som et undervisningssted. Visjonen om et akademi etter fransk mønster, som møtested for kunstnere og kunstkjennere, ble realisert i 1768. Det første møtet av denne typen ble holdt dette året, og kong Gustav III skrev de første statuttene i 1773. Det sene 1700-tallet regnes som akademiets gullalder. Akademiet fikk sitt nåværende navn i 1810. I 1864 ble akademiet åpnet for kvinner, og i 1870 flyttet man til eget hus i Fredsgatan 12, donert av Gerhard Meyer. Meyers navn er bevart i Kungl. Konsthögskolans kjælenavn *Mejan*, som også er navn på skolens studentgalleri. 

Akademiets medlemmer velges inn for livstid. Man har både ordinære medlemmer, æresmedlemmer og utenlandske medlemmer.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Royal Swedish Academy of Arts – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** KulturNav
 |
Mistral luftvernmissil på KNM «Hinnøy» (SIMBAD-versjonen) Foto: KEN 
Mistral i bruk av franske soldater
**Mistral** er et infrarødt målsøkende luftvernmissil laget av det multinasjonale europeiske selskapet MBDA (tidligere av Matra BAe Dynamics). Det er basert på det franske SATCP (*Sol-Air À Très Courte Portée*). Utviklingen begynte i 1974. Den første versjonen kom i 1988, og den andre i 1997.

Mistral finnes både i bærbar variant (MANPADS) og til bruk fra utskytningsplattformer for kjøretøy, skip og helikoptre (slik som Aérospatiale Gazelle, Denel Rooivalk eller Eurocopter Tiger).

Norske forhold
--------------

Missilet har vært i bruk for Norge på flere typer fartøy for Sjøforsvaret. SIMBAD (fastmontert modul på skip) og MANPADs har vært brukt på MTB Hauk-klassen. SIMBAD har også vært brukt på minerydderne Oksøy-klassen og Alta-klassen, og MANPADs har vært brukt på kystkorvetter i Skjold-klassen.

I april 2022 ble det kjent at Norge hadde donert Mistral-luftvernsystem til Ukraina.

Brukere
-------

* Belgias flagg Belgia
* Brasils flagg Brasil
* Bruneis flagg Brunei
* Chiles flagg Chile
* Colombias flagg Colombia
* Ecuadors flagg Ecuador
* Estlands flagg Estland
* Finlands flagg Finland
* Filippinenes flagg Filippinene
* Frankrikes flagg Frankrike
* Indonesias flagg Indonesia
* Irans flagg Iran
* Israels flagg Israel
* Kypros’ flagg Kypros
* Marokkos flagg Marokko
* New Zealands flagg New Zealand
* Norges flagg Norge
* Omans flagg Oman
* Pakistans flagg Pakistan
* Qatars flagg Qatar
* Singapores flagg Singapore
* Spanias flagg Spania
* Sør-Afrikas flagg Sør-Afrika
* Sør-Koreas flagg Sør-Korea
* Thailands flagg Thailand
* Ukrainas flagg Ukraina
* Ungarns flagg Ungarn
* Venezuelas flagg Venezuela
* Østerrikes flagg Østerrike

Se også
-------

* FIM-92 Stinger
* Starstreak
* 9K38 Igla

Referanser
----------

1. ↑  regjeringen.no - *Norge har donert luftvernsystem til Ukraina* (20.04.2022)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mistral missiles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Mistral missile – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Europeiske Missiler |
| --- |
| Luft-til-luft-missiler | IRIS-T **·** ASRAAM **·** Meteor **·** MICA | EUs flagg |
| Luftvernmissiler | Mistral **·** Roland **·** LFK NG **·** Robot 70 |
| Sjømålsmissiler | Exocet **·** Naval Strike Missile / Joint Strike Missile  **·** Penguin |
| Panservernmissiler | MILAN **·** ERYX **·** HOT **·** Swingfire |
**«Judy in Disguise (With Glasses)»** ble en hit for Louisiana-baserte John Fred and his Playboys i begynnelsen av 1968. Sangen, som var skrevet i 1967 av Fred og hans bandkollega, Andrew Bernard, var en parodi på The Beatles' «Lucy in the Sky with Diamonds».

Ifølge *The Billboard Book of Number One Hits* av Fred Bronson var sangen inspirert av at Fred lyttet til «Lucy in the Sky With Diamonds» og trodde feilaktig at sangteksten lød *«Judy in disguise with diamonds»*. Ved et sammentreff skjøv den «Hello Goodbye», en annen The Beatles-låt, ned fra førsteplassen på den amerikanske Billboard Hot 100-listen og lå der i to uker i januar 1968.

Imidlertid ga sangen John Fred at noveltyartistimage, som han aldri klarte å riste av seg. Ikke desto mindre, fortsetter den å være en favoritt på oldiesorienterte radiostasjoner.

Norsk versjon
-------------

Eldar Vågan har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Baron uten bar».

Innspilling
-----------

* Vazelina bilopphøggers Utgitt på CD-platen *Hææærli' på toppen ta væla* (Slagerfabrikken/Opal SCD 99015) i 1996.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |