recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Omslaget på et hefte av de såkalte «Tijuana bibler», enkle, pornografiske undergrunnsserier. Hovedpersonen i denne er *Tjoms* (på engelsk *Whimpy*) fra de amerikanske tegnefilmene og -seriene om *Skipper'n*.
**Tijuana bibler** (på engelsk *Tijuana Bibles*), også kjent som «eight-pagers» («åttesidere») eller «dirty little eight-pagers», var enkle, pornografiske tegneserier som ble produsert i USA fra slutten av 1920-tallet og fram til slutten av 1940-tallet.

De var særlig populære under depresjonen på 1930-tallet. Den typiske «bibel» var 10 x 15 cm, med svart trykk på billig, treholdig papir og åtte sider lang. I de aller fleste tilfellene var tegnerne, manusforfatterne og utgiverne ukjente og den håndverksmessige kvaliteten på tegneseriene meget slett. Emnet var eksplisitte seksuelle eventyr, gjerne med kjente tegneseriefigurer, politikere og filmstjerner i hovedrollene.

Betegnelsen *Tijuana Bible* henger sammen med misoppfatningen om at heftene ble laget og smuglet over grensa fra den meksikanske storbyen Tijuana like sør for California.

Litteratur
----------

* Adelman, Bob: *Tijuana Bibles : Art and Wit in America's Forbidden Funnies, 1930s-1950s*, New York: Simon & Schuster, 1997, ISBN 0-684-83461-8
* Bright, Susie: «Dogeared Style», *Salon.com*
* Spiegelman, Art: «Those Dirty Little Comics», *Salon.com*
* Weller, Michael J.: *The Secret Blue Book*, Home Baked Books, 2005, London

Eksterne lenker
---------------

* Eksempler

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Oslo Håndverker Sangforening** (OHS) er et mannskor stiftet i 1845 av Johan Gottfried Conradi. Koret var opprinnelig tilknyttet Christiania Haandværkerforening og mesterlaugene, men er i dag frittstående og har medlemmer fra alle yrkesgrupper. Korets historie videreføres ved å bruke «Sangerlauget» og «Mestersangere» om koret og dets medlemmer.

Oslo Håndverker Sangforening har spilt en aktiv rolle i Oslos musikkliv siden 1845, og har vært ledet av dirigenter som har vært toneangivende i sin tid. Under ledelse av dagens dirigent Espen Erdal arranger koret egne konserter og opptrer ved ulike tilstelninger og begivenheter.

Aktiviteter
-----------

Oslo Håndverker Sangforening deltar hvert år i den offisielle feiringen av 17. mai i Oslo med sang på Vår Frelsers gravlund, og foran Stortinget og Slottet.

Repertoaret til koret er mangfoldig, med vekt på Norske- og Skandinavisk musikk, Europeisk klassisk musikk, samt kirkemusikk. Deler av repertoaret er tilgjengelig som CD-utgivelser. 

Koret øver ukentlig i Håndverkeren i Oslo og gjennomfører hvert år ca. 10 ulike arrangementer i form av seminarer, konserter eller deltakelse ved andre begivenheter. 

Reiser er en viktig del av virksomhet og de siste årene har det vært gjennomført turer til Ungarn, Frankrike, Italia, USA, Norge (Lofoten) og England. 

Oslo Håndverker Sagforening samarbeider jevnlig med andre kor, grupper, solister og musikere.

Historie
--------

Johan Gottfried Conradi startet allerede i 1843 en mannssangforening som bestod av 20 akademikere og håndverkere, og dette ble det første offentlige mannskor i Norge. På denne tid fantes fra tidligere bare Frimurernes Sangforening, som var stiftet i 1842. Håndverkerne har altså fra første stund tatt del i norsk mannskorsang. Denne første sangforeningen assisterte noen ganger ved kirkekonserter som Ludvig Mathias Lindeman holdt i Vår Frelsers kirke, men den gikk inn etter et par års virksomhet. Allerede samme år som denne foreningen gikk inn, tok håndverkerne fatt på ny, igjen på initiativ fra Conradi. I Morgenbladet 8. november 1845 sto følgende:

«De Herrer der ønsker at deltage i en Sangforening for Haandverkere, vil behage at tegne deres Navne paa en i Cappelens Boglade udlagt liste.»
Stiftelsesdagen regnes som 7. november 1845. Under Conradis inspirerende ledelse ble sangerne selvskrevne deltakere når det var fest i byen, enten det dreide seg om deltakelse i 17. mai-feiring eller annen festivitas. Conradi ble etterfulgt av en rekke kjente musikkpersonligheter, som Joh. D. Behrens, Paolo Sperati, Ole Olsen, Thorvald Lammers, Iver Holter, Eyvind Alnæs, Frithjof Spalder, Dag Kristoffersen, Thorbjørn Dahl, Olaf Skaffloth, Jon Bara Johansen, Rolf Nykmark – frem til nåværende dirigent Espen Erdal.

Eksterne lenker
---------------

* Nettsted for OHS Arkivert 12. september 2017 hos Wayback Machine.
Bileggerovnens funksjonsprinsipp
Bileggerovn fra Fossum Jernverk
En **bileggerovn** er en ovn som fyres fra et tilstøtende rom til der ovnen er montert. Vanligvis fyres bileggerovnen fra en luke i muren i et åpent ildsted for matlaging, vanligvis en grue. Ovnens lufttilførsel og avtrekk er plassert samme sted. En bileggerovn er uten dør for ilegg av brensel, og uten ventil for regulering av trekk.

Bileggerovnen har sin motsats i *vindovnen*, som har ovnsdør for ilegg av brensel, og luftventil, som oftest kan reguleres.

Norske jernovner ble produsert både som bileggere og vindovner. De norske jernverkene produserte jernovner for forskjellige markeder, med ulike tradisjoner, og ulike typer brensel.

I Norge var bileggerovner lenge populære langs kysten fra Jæren og nordover Vestlandet, Trøndelag og Nord-Norge. De var vanlige i Danmark og på Færøyene og Island.

I de slaviske områdene i Øst-Europa ble røykovnen fra rundt 1600 utviklet til en bileggerovn inspirert av kakkelovn i de tyske områdene. Den tradisjonelle røykovnen i de slaviske områdene ble snudd med røykåpningen mot «forstuen» med en lukket ende mot oppholdsrommet som en bilegger. Samtidig ble kokingen flyttet til forstuen som ble til kjøkken. Røykovnstuen forsvant med dette fra de slaviske områdene.

Referanser
----------

1. ↑  Hamran, Ulf (1989). *Gamle jernovner i Norge*. Oslo.
2. ↑  Hauglid, Roar (1910-2001) (1980). *Laftekunst: laftehusets opprinnelse og eldste historie*. Oslo: Dreyers forlag. s. 98-101. ISBN 8209018507.

Litteratur
----------

* Ulf Hamran: Gamle ovner i Norge. 1989.
* Arne Nygård-Nilssen: Norsk jernskulptur I - II. 1944.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
«Rohan» omdirigeres hit. For annen bruk, se Rohan (andre betydninger).
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
Kongeriket Rohans riksvåpen
**Rohan** er et fiktivt sted i romanen Ringenes herre av J.R.R. Tolkien. Det ligger nord og vest for Gondor. Grensen i nord er skogen Fangorn og Tåkefjellene, i øst er elven Anduin grense, og i sør Kvitklettene, fjellene som grenser mot Gondor. I nordøst og i vest er grensene ikke klart definert. Ytterst i vest av landet ligger en av Rohans festninger, Helmsdjupet. En annen elv i Rohan er Djupna. 

I dette kongeriket, som også blir kalt Riddermarken, lever Hestefolket eller Rohirrim. Det ble grunnlagt av Éorl Unge, ganske sent i det tredje tideverv, og er siden tett knyttet til Gondor. Hovedstaden er Edoras. I Ringkrigens tid var det Théoden sønn av Thengel som var konge.

Under Ringkrigen sendte Sarumann ut en hær av *Uruk-hai* (store orker) fra Jarnagard, som angrep Hornborg (Helmsdjupet). Etter en lang kamp vant til slutt Rohirrim, og orkene ble drevet på flukt og drept av Huorner utenfor festningen.

*Aldburg* (Gammelengelsk for *Gammel festning*) er en av de eldste bebyggelsene i Rohan i verdene Midgard. Det skal visstnok ha vært bygd av Eorl Unge, og ligger i det området kalt Fold som ligger sørøst for det nåværende Edoras. Selv om han og hans familie flyttet til Edoras alt tidlig i Rohans historie, forble Aldburg et sete for de kongelige eller hærførere med høy rang. På den tiden da Krigen om ringen foregikk var Aldburg hjemmet til Éomer, kong Théodens nevø og 3. marsk i Ryttermarken. Det var han som siden ble konge etter sin onkel.

Se også
-------

* Rohans kongerekke
* Rohirrim

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Sean Hayes** (født 26. juni 1970 i Chicago i Illinois) er en amerikansk skuespiller og komiker.

Etter eksamen fra Glenbard West High School i Glen Ellyn i Illinois studerte Hayes ved Illinois State University. Hayes arbeidet som klassisk pianist, og fungerte som leder for Pheasant Run Theater i St. Charles i Illinois. Han har også komponert originalmusikk for en oppsetning av skuespillet *Antigone* ved Steppenwolf Theatre Company i Chicago. Hayes flyttet til Los Angeles i 1995, hvor han fant arbeid som en stand-up-komiker og skuespiller.

Som tenåring var Hayes med i filmen *Styrkeprøven* (1986), som ble filmet på skolen Glenbard West, som Hayes studerte ved. Han debuterte som profesjonell skuespiller i den uavhengige filmen *Billy's Hollywood Screen Kiss* (1998). Kort tid senere fikk Hayes rollen som Jack McFarland i TV-serien *Will & Grace*, som han vant en Emmy-pris, fire SAG-priser og seks Golden Globe-nominasjoner for. Han har også portrettert komikeren Jerry Lewis i TV-filmen *Martin and Lewis*. Hayes var vert for den 64. Tony-utdelingen 13. juni 2010 på TV-kanalen CBS. I 2010 hadde Hayes rollen som Mr. Tinkles, en ond hvit perserkatt, i *Som hund og katt: Kittys hevn*, som var oppfølgeren til *Som hund og katt* (2001).

I flere år avviste Hayes å diskutere sin seksuelle legning fordi han trodde publikum da ville være mer fordomsfrie overfor ham. I et intervju med magasinet *The Advocate* i april 2010 antydet han at han var homofil.

Filmografi
----------

* 2000 - Buzz Lightyear of Star Command: The Adventure Begins
* 2003 - Katten
* 2007 - Nå eller aldri
* 2008 - Igor
* 2008 - Cool Men
* 2013 - Monsteruniversitetet
* 2017 - Emojifilmen

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Broadway Database, Internet Broadway Database person-ID 485291, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   people.com, besøkt 5. september 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sean Hayes på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Sean Hayes i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Sean Hayes på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Sean Hayes på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Sean Hayes på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Sean Hayes på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Sean Hayes hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Sean Hayes hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Sean Hayes hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Sean Hayes hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Eda glasbruk** er et tettsted i Eda kommune i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 233 innbyggere.

Stedet har fått sitt navn fra det tidligere glassverket på stedet. Eda glasbruk er i dag et handelssted som lever av grensehandelen med Norge. I løpet av 2005 og 2006 ble det åpnet to kjøpesentre, EuroCash og *Eda Supermarket'*. Den harde konkurransen medførte at Sveriges eldste landhandel, Eda Brukshandel, ble tvunget til å legge ned sin virksomhet.

Eda glasbruk ble startet i 1835 av Carl Christopher Lampa og Lars Wilhelm Ahlbom. I 1927 kom Edward og Gerda Strömberg til Eda. Strömberg begynte sin karriere som formgiver ved Eda. I 1933 opphørte glassproduksjonen ved Eda, men i 1935 startet arbeiderne sammen med *Kooperativa föreningen* i Charlottenberg virksomhet ved glassverket igjen. Det ble imidlertid nedlagt på nytt i 1940 på grunn av mangel på materialer og arbeidskraft på grunn av andre verdenskrig. I 1943 gjenopptok Birger Eklund fra Trelleborg glassproduksjonen, men virksomheten ble lagt ned for godt i 1953 på grunn av konkurranse fra andre land. Eda er mest kjent for sitt lysterglass fra 1920-tallet, Gerda Strömbergs glass fra begynnelsen av 1930-tallet og det mørkeblå glasset med sølvmalinger fra 1950-tallet.

Idag er fabrikkbygningene borte. De ble revet sommeren 2005 for å gi plass for byggingen av kjøpesenteret EuroCash.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 6. april 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Eda Glasmuseum Arkivert 31. juli 2010 hos Wayback Machine.

  


| * v
* d
* r
Eda kommune i Värmlands län i Sverige |
| --- |
|  | Charlottenberg **·** Eda glasbruk **·** Koppom **·** Åmotfors |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Jonathan Parr** (født 21. oktober 1988) er en norsk tidligere fotballspiller.

Parr var i 2006-sesongen hospitant hos Fotballklubben Lyn fra Norges Toppidrettsgymnas, og hadde flere innhopp etter sin tippeligadebut mot Stabæk på Ullevaal Stadion den 30. april 2006. Parr kommer opprinnelig fra Holmlia, men har også spilt for KFUM og Hauger før han gjennom Norges Toppidrettsgymnas ble tatt opp i Fotballklubben Lyn-stallen. Han har dessuten 14 kamper for det norske U18/U19 og har til nå 18 kamper for U21-landslaget.

Parr signerte i mars 2007 for Aalesunds Fotballklubb. Tre-årskontrakten ble forlenget februar 2010, og gjaldt ut sesongen 2011. I 2007 spilte han fem seriekamper fra start samt fjorten som innbytter. Parr scoret ett mål (mot Sandefjord Fotball). I Tippeligaen har han spilt 121 kamper og skåret åtte mål. Parr har spilt totalt 110 kamper i Tippeligaen for AaFK. Den 16. juli 2011 ble han tilbudt kontrakt fra den engelske fotballklubben Crystal Palace. Kontrakten på tre år ble signert den 18. juli etter at Parr besto den medisinske testen. Parr spiller for Crystal Palace fra og med den 25. juli 2011. Parr fikk drakt nummer 4 av manager Dougie Freedman. Parr har til nå spilt 81 league (2 mål), 6 cup league og 2 FA Cup. Etter 8 måneder uten førstelags-spill har Parr endelig kommet i gang igjen etter en stygg ankelskade. Med sin debut (21. desember 2013) i PL ble han den 57. nordmannen til å spille på dette nivået. Parr har spilt 15 kamper i Premier League i sesongen 2013/14. Den 7. juli 2014 meldte han overgang fra Crystal Palace til Ipswich Town FC, hvor han skrev under på en toårskontrakt.

Han signerte for Strømsgodset den 13. januar 2016 og spilte for klubben ut 2021-sesongen. I 2021 ble han uteksaminert siviløkonom og gikk inn i bruktbilbransjen da han i januar 2022 kunngjorde at han ga seg som fotballspiller.

Meritter
--------

Norgesmester for AaFK i 2009 og 2011. 29. mai 2010 debuterte Parr på det norske landslaget mot Montenegro, og han ble med det AaFK sin første spiller som har startet en a-landskamp. Parr har ni seniorlandskamper for Norge.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 41665, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Jonathan Parr fotball.no
3. ↑  Jonathan Parr legger opp
4. ↑  BBC.com – Jonathan Parr: Ipswich sign former Crystal Palace defender (Publisert 7. juli 2014, besøkt 17. august 2014)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jonathan Parr på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Jonathan Parr – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Jonathan Parr – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Jonathan Parr – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Jonathan Parr – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Jonathan Parr – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Jonathan Parr – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Jonathan Parr – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Jonathan Parr – PlaymakerStats.com Rediger på Wikidata

* (no) Jonathan Parr – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Jonathan Parr – FBref Rediger på Wikidata
**Trine Knutsen** (født 28. juni 1965 i Bærum) er en norsk fløytist. Hun studerte tre år ved Norges musikkhøgskole, deretter tok hun kandidat- og diplomstudier på fløyte ved Folkwang Hochschule Essen, hos professor Matthias Rütters. I årene 1988–1996 hadde hun stilling som solopiccolofløytist i Bergen Filharmoniske Orkester. 

Knutsen holdt sin debutkonsert i Universitetets Aula i Oslo høsten 1992. I Bergen Filharmoniske orkester var hun i årene 1993–1996 orkesterformann, som første kvinne i denne stillingen. I 1996 flyttet hun til Trondheim og jobbet som daglig leder for TrondheimSolistene, før hun ble ansatt som førsteamanuensis i blåserfag ved Musikkonservatoriet i Trondheim (Institutt for Musikk, NTNU). I perioden 2009-2015 var Trine Knutsen leder ved instituttet. I 2018 og 2019 var hun engasjert som daglig leder for Trondheim Kammermusikkfestival. 

Knutsen er i tillegg til å være orkestermusiker aktiv som musiker i solo- og kammermusikksammenheng, og hun har framført verker av komponister som Kaija Saariaho, Luciano Berio, Peter Maxwell-Davies, Brett Dean, George Crumb, Osvaldo Golijov med flere, og hun engasjeres jevnlig av festivaler og ensembler med solist- og kammermusikkprosjekter. I 2016 spilte hun recitaler i Oslo, Bergen, Stavanger og Trondheim sammen med pianisten Jørgen Larsen. Hun har vært solist med blant annet TrondheimSolistene, Trondheim Symfoniorkester, Midtnorsk kammerensemble og Trondheim Sinfonietta. Hun har også deltatt på en rekke prosjekter og turneer med Trondheim Jazzorkester.

Verv
----

I tillegg til sin utøvende virksomheten har Knutsen vært engasjert i fagadministrativt arbeid som representant i styrer og utvalg i kulturlivet lokalt og nasjonalt 

* Styremedlem i Ungdomssymfonikerne (2009–2013)
* Styremedlem i Stiftelse Ringve museum, fra 2020 styreleder
* Nestleder for Midtnorsk Jazzsenter fra 2012
* Styremedlem i Senter for Tidligmusikk fra (2012-2017)
* Styremedlem i det nasjonale Program for kunstnerisk utviklingsarbeid (2010–2015)
* Leder for UHRs profesjonsråd for utøvende musikkutdanning RUM (2011–2013)
* Styremedlem i Trondheim kammermusikkfestival (2004-2008)
* Styremedlem i Stiftelsen Kulturhuset Frimurerlogen
* Styremedlem i Trondheim Sinfonietta (2007-2017)
* Medlem av Olavsfestdagenes programråd (2003-2007)
* Ansatterepresentant i Musikkselskabet Harmoniens styre (1993-1996)
* Hovedtillitsvalgt/orkesterformann i Bergen Filharmoniske orkester (1993-1996)
* Nestleder i Norsk Fløyteforum 2021

Priser og utmerkelser
---------------------

* 1993: Prisvinner (2. pris) av Prinsesse Astrids musikkpris

Referanser
----------

1. ↑  «NTNUs ansatte: Trine Knutsen». Besøkt 4. april 2021.
2. ↑  «Trine Knutsen er ny daglig leder». Trondheim Kammermusikkfestival. 9. januar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Trine Knutsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Trine Knutsen på Discogs Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** Discogs
 |
**Mikrotonalitet**, er bruken av mikrotoner i musikk - intervaller som er mindre en ett halvtonetrinn også kalt «mikrointervaller». Begrepet kan også utvides til å inkludere all musikk som bruker intervaller som ikke finnes i den vanlige vestlige stemmingen med tolv like intervaller per oktav. Med andre ord kan en mikrotone tenkes på som en tone som faller «mellom tangentene» på et pianostemt i lik temperering.

{ \new Staff \with{ \magnifyStaff #2 \omit Score.TimeSignature } { \fixed c' <c disih g aisih>1 } }Komponisten Charles Ives valgte akkorden ovenfor som en god kanditat for en «fundamental» akkord i kvarttoneskalaen, liknede ikke til tonikaen, men til den store akkorden i tradisjonell tonalitet  
  
  
  
To eksempler på en Ives-fundamental akkord med kvarttoner

Referanser
----------

1. ↑  Boatwright, Howard (1971). «Ives' Quarter-Tone Impressions». I Boretz, Benjamin; Cone, Edward T. *Perspectives on American Composers*. Princeton: Princeton University Press. s. 8–9. ISBN 978-0-393-02155-4.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Microtonal music – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Listen – Xenharmonic Wiki – linker til mikrotonale komponister og komposisjoner
* Projects – Xenharmonic Wiki – linker til mikrotonale prosjekter rundt om i verden
* Offtonic Microtonal Synthesizer – en browser-basert synthesizer for å utforske mikrotonal stemming med et QWERTY-tastatur
**Chinatown** (engelsk for «kinaby») er et område i Soho i City of Westminster, London. Det er som navnet antyder et område som er dominert av kinesiske innbyggere og næringsdrivende. Det utgjør et område i og rundt Gerrard Street med en rekke kinesiske restauranter, bakerier, supermarkeder, suvenirbutikker, og andre forretninger drevet av kinesere (eller asiater). Kineserne kaller Gerrard Street for *Tong Yan Kai*, «den kinesiske gate».

Chinatown i London
Betegnelsen «chinatown» har blitt benyttet ved ulike tider for å beskrive ulike steder i London. Det første området i London kjent som chinatown var lokalisert i området Limehouse i East End av London. Etterhvert som kinesisk mat og kultur ble mer populært, og mange kinesere i byen begynte å bli mer velstående, flyttet det til West End. Flyttingen førte med seg at Chinatown fikk et helt annet og mer åpent preg. Den gamle var preget av opiumsbuler og slum, mens dagens Chinatown er et velholdt område i hjertet av Londons underholdningsområde. 

Området er typisk for kinesiske bydeler i vestlige land. Det er kinesiske dekorasjoner og symboler, og butikkene og restaurantene er for det meste kinesiske. Dog er det, ettersom det ligger i Soho, noen sexbutikker og strippebarer der også. Gateskiltene er tospråklige, på engelsk og kinesisk.

Innvandrere fra andre asiatiske land, som Japan, Singapore og Korea, driver også forretninger og bor i Chinatown.

Referanser
----------

1. ↑   «Chinatown», *Hidden London*
2. ↑   Sales, Rosemary; d'Angelo, Alessio; Liang, Xiujing et al (2009): *Branding Cities: Cosmopolitanism, Parochialism, and Social Change*, Routledge, s. 45–58.
3. ↑  «London's first Chinatown» Arkivert 16. juli 2012 hos Wayback Machine. *PortCities London*
**Christian Federico von Wernich** (født 27. mai 1938 i Concordia i provinsen Entre Ríos i Argentina) er en argentinsk katolsk prest.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Christian Federico von Wernich stammet fra en etnisk tysk familie. Han gikk på menighetsskole og presteseminar, og ble presteviet i 1960.

### Politiprest

Under militærdiktaturet årene 1976–1983 (*den skitne krigen*) var han politikapellan i provinsen Buenos Aires. Han stilte seg samtidig til tjeneste som inspektør for Miguel Etchecolats, *Director de Investigaciones de la Policía de la Provincia de Buenos Aires*. Han misbrukte sin prestelige status til å uteske informasjoner fra politiske fanger mens han hørte skriftemål.

Etter diktaturet ble han sendt til en menighet 250 km sør for Buenos Aires. Fra 1996 tok han tilflukt på hemmelig sted i Chile og var der under dekknavnet *Cristian González* sogneprest i El Quisco. I 2003 ble han oppsporet av journalisten Hernán Brienza.

### Livsvarig fengsel

Den 9. oktober 2007ble han dømt til livsvarig fengsel av en domstol i La Plata i Argentina for sin befatning med syv drap, 42 bortføringer og 31 tortureringstilfeller. Det ble ført mer enn 120 vitrner under rettssaken, blant annet fredsprisvinneren Adolfo Pérez Esquivel, biskopen og frigjøringsteologen Miguel Hesayne, og presten og menneskerettsaktivisten Rubén Capitanio som hadde studert samtidig med von Wernich på presteseminaret. Vitner sa at von Wernich hadde forhørt dem under tortur og også hadde vært med på skinnhenrettelser. I 2010 ble det kjent at von Wernich utøvet prestelige funksjoner mens i fengsel, som ved feire messe der.

Referanser
----------

1. ↑  Artikel über von Wernich im Gefängnis (engl.)

Litteratur
----------

* Hernán Brienza: *Maldito tú eres. El caso Von Wernich. Iglesia y represión ilegal*. Marea Editorial, Buenos Aires 2003, ISBN 987-21109-0-5 (*Colección Historia urgente.* Band 1). (Online)

Eksterne lenker
---------------

* Bericht bei Trial Watch
* *Diktaturverbrechen in Argentinien: Erstmals katholischer Priester verurteilt.* In: *sueddeutsche.de*, 10. Oktober 2007. Abgerufen am 2. Januar 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**JJK** eller **Jyväskylän Jalkapalloklubi** er en finsk fotballklubb fra byen Jyväskylä stiftet i 1923. JJK er den første klubben fra Jyväskylä som har spilt i den høyeste divisjonen Veikkausliiga. Laget tok steget opp til den høyeste divisjonen gjennom å vinne førstedivisjon Ykkönen i 2008–sesongen.

Fotballen i Jyväskylä fikk sitt startskudd i 1923 da idrettsforeningen Jyväskylän Palloilija ble grunnlagt. Foreningen drev med både ishockey og fotball, men i 1977 gikk disse grenene fra hverandre og fotballen fortsatte under det nye navnet *JyP-77*. Dette laget spilte hovedsakelig i den finske andredivisjonen, men hadde også korte opphold i Ykkönen. 

Da JyP-77 rykket ned til tredjedivisjon i 1992 grunnla man en ny fotballklubb i byen, og denne var en sammenslutning av JyP-77 og JyPKs representasjonslag under navnet JJK. Klubben rykket opp igjen til Ykkönen i 2006, og sesongen etter endte laget på en tredjeplass før de i 2008 rykket opp til Veikkausliiga for første gang.

Kjente spillere med en fortid i klubben
---------------------------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Nord-Makedonias flagg Gjorgji Hristov
* Finlands flagg Toni Koskela
* Finlands flagg Ville Lehtinen
* Finlands flagg Mikko Manninen
* Sør-Koreas flagg Nam Ik-Kyung
 |   | * Finlands flagg Tomi Petrescu
* Nigerias flagg Babatunde Wusu
* Finlands flagg Juha Pasoja
* Finlands flagg Eero Markkanen
 |

Eksterne lenker
---------------

* (fi) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Supporterklubben til JJK
**Martin Bråthen** også kjent som **Damien** er en musikk og produsent som lager hiphop med relasjon til andre musikksjangre som rock, blues, soul og også country og metall.

Bråthen vokste opp på Hønefoss men bor nå i Drammen (2023). Han har siden 1999 jobbet med musikk og gitt ut en rekke album, han har i tillegg til egne komposisjoner blant annet gitt ut en engelsk oversettelse av OnklP’ sin hit «Styggen på ryggen», «Devil On My Back». Han har også laget filmmusikk og kjenningsmelodier for podkaster. Utgivelsene hans er blitt streamet 11 millioner ganger på Spotify (2023).

37 år gamle Damien var med i **Stjernekamp** i 2023.

Diskografi
----------

### Album

* *Snake Eater* (2014)
* *Karma Slow but Karma Just* (2015)
* *Gaia* (2017)
* *Burning Bridges, Vol 1* (2018)
* *Welfare* (2020)

Referanser
----------

1. 1 2  «Damien – Hip-Hop Norge» **(engelsk)**. Besøkt 5. september 2023.
2. ↑  «Damien». *Spotify*. Besøkt 5. september 2023.
3. ↑  Husvik, Juliane (24. august 2017). «Østenfestivalen inviterer Damien til St. Croix-huset». *Fredriksstad Blad* **(norsk)**. Besøkt 5. september 2023.
4. ↑  «Om oss». *Copula Mediehus*. Besøkt 5. september 2023.
5. ↑  «Disse er med i «Stjernekamp»». *Se og Hør* **(norsk)**. 14. august 2023. Besøkt 5. september 2023.
Løveapoteket i Arendal  Foto: KEN 
**Løveapoteket i Arendal** er et apotek i Arendal sentrum med en over 300 år gammel historie og ble først anlagt som en «urtebod» eller «husapotek» på Tyholmen i 1709 da det hadde fått en kongelig bevilling 30 september samme år.

Etableringen
------------

30. mars 1709 søkte Peder Jespersen Gram (f. 1681) om tillatelse for å åpne apotek i Arendal, og 30. september 1709, 14 år før Arendal fikk kjøpstadsrettigheter, åpnet Arendals første apotek. 

Apoteker Seydahl på Elefantapoteket i Kristiansand ytet motstand mot etableringen, da det ikke var lengre til Kristiansand sitt apotek (7 mil) enn det var mellom mange andre byer i Norge, påpekte han. Han syntes det var urimelig at Arendal skulle få eget apotek. I hele 30 år, fra åpningen i 1709 frem til 1739, var apoteket i Arendal delvis underlagt oppsyn av Elefantapoteket i Kristiansand.

Historikk
---------

Apoteket var først lokalisert på nedre Tyholmen, og etter bybrannen på 1860-tallet bestemte apoteker Riis at apoteket skulle flyttes til Wøllners gård i Torvgaten. Dette skjedde i 1870. 

### Tollbodgaten/Friholmsgaten

I 1882 flyttet apoteket inn i de nåværende lokalene på hjørnet av Tollbodgaten og Friholmsgaten, og apoteket fikk samtidig navnet *Løveapoteket*, et ganske vanlig apoteknavn i Norge. 

I 1966 ble det opprinnelige interiøret ombygget og modernisert der en kombinerte gammelt inventar og nye kopier av det i et mer moderne anlegg.

I 1982 ble den 1.3 meter lange bronseløven over inngangsdøren stjålet, og i 1984 fikk en ny løve plassen, denne i glassfiber.

### Kjedeapotek

Løveapoteket ble på 2000-tallet solgt til Alliance Unichem som kjøpte opp norske apotek for å danne en egen apotekkjede etter at en ny apoteklov trådte i kraft i 2001. Alliance Unichem og engelske Boots ble fusjonert, og kjeden skiftet navn til Alliance Boots. 

I 2009 utvidet apoteket med sammenslåing med lokaler vegg i vegg og selger også bandasjer og helseutstyr. Apoteket fikk da navnet *Alliance apotek Løven/Venkes Bandasje & Helseutstyr*.

Utviklingen av apotek i Arendal
-------------------------------

Frem til 2001 var det kun to apotek i Arendal, Svaneapoteket og Løveapoteket. Pr 2009 er det syv apotek i Arendal, inkludert de to førstnevnte. 

Apotek i Arendal pr. 2009
* Arendal sentrum – Løveapoteket / Alliance Boots (apoteket etablert 1709)
* Arendal sentrum – Svaneapoteket / Apotek 1 (apoteket etablert i 1869)
* Harebakken senter – Alliance Boots
* Saltrød senter – Apotek 1
* Maxis senteret – Vitusapotek
* Stoa Vest- Apotek 1
* Sørlandet Sykehus Arendal – Sykehusapotekene

Litteratur
----------

* Brendel, J.A. og Schei, K.L; *Norges apotek og deres innehavere*, bind 1, side 29-39 og tillegg side 17, bind 6 side 6-7, bind 7 side 3-5, bind 8 side 3, Oslo 1953, 1960, 1972, 1988
* Xtra-avisen nummer 38, 30. september 2009, Agder Media.

Eksterne lenker
---------------

* Alliance Boots
***Youngblood*** er en amerikansk romantisk drama- og ungdomsfilm fra 1986 med Rob Lowe i hovedrollen. Andre sentrale roller spilles av Patrick Swayze, Cynthia Gibb og Ed Lauter. Regien er ved Peter Markle.

Handling
--------

Dean Youngblood (Rob Lowe) er en talentfull, ung ishockeyspiller som drømmer om å spille profesjonell ishockey. Mot alle odds får han muligheten til å realisere sine drømmer. Han gjør suksess på det nye laget, men det oppstår spenninger mellom ham og treneren når han innleder en romanse med hans vakre datter.

Han blir etterhvert etablert i laget, men det Youngblood ennå ikke har skjønt er at han må lære å sloss før han kan tenke på noen framtid som proff. Når så hans gode venn, Derek (Patrick Swayze), blir alvorlig skadet av en hockey-bølle, mister han lysten på idretten. Desillusjonert flytter tilbake til hjemgården, men får etterhvert hjelp fra sin storebror til å gjenvinne motivasjonen. Dette, kombinert med tanken på hevn, bringer han tilbake på laget.

Om filmen
---------

### Filmanmelderne og publikum

Filmen innbrakte $15,5 millioner i USA, $1,8 millioner i Tyskland og 8,8 millioner kroner i Sverige. Det er ukjent hva den innbrakte på verdensbasis.

### I Norge

*Dagbladets* anmelder gav den terningkast to og beskrev den som et forutsigbart ungdomsdrama.

### Priser

Filmens fotograf (Mark Irwin) vant en CSC Award ved Canadian Society of Cinematographers Awards i 1986.

I rollene
---------

* Rob Lowe – Dean Youngblood
* Cynthia Gibb – Jessie Chadwick
* Patrick Swayze – Derek Sutton
* Ed Lauter – Murray Chadwick
* Keanu Reeves – Heaver
* Fionnula Flanagan – Miss McGill
* Eric Nesterenko – Blane Youngblood
* Jim Youngs – Kelly Youngblood
* George J. Finn – Racki

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Youngblood* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Youngblood* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Youngblood* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Youngblood* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Youngblood* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Youngblood* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Youngblood* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Youngblood* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Youngblood* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Youngblood* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Språkvask:** Teksten i denne artikkelen kan ha behov for språkvask for å oppnå en høyere standard. Om du leser gjennom og korrigerer der nødvendig, kan du gjerne deretter fjerne denne malen.

**Uoversatt:** Denne artikkelen er delvis på engelsk, og ikke fullstendig oversatt til norsk
Svart sol - brukt symbol i gruppen
**Rusitsj** ((russisk: диверсионно-штурмовая разведывательная группа Русич - ДШРГ «Русич» )) er en russisk nynazistgruppe og privat militær gruppe eller frivilling væpnet enhet (russisk: добровольческое вооружённое формирование) som aktivt har deltatt i den væpnede konflikten i Øst-Ukraina som del av Nyrusslands væpnede styrker. Rusitsj besto av russiske nasjonalister og sympatisører samt folk fra Italia, Bulgaria og Polen. Nynazisten Aleksej Mil'tsjakov (også kjent med kallesignalet "Serb") fra St. Petersburg etablerte gruppen i juni 2014 og var sjef. Jan Petrovskij, som da bodde i Norge, var kjent som nestkommanderende i gruppen, som besto av to tropper spesialsoladater med fokus på rekognosering. Gruppen ble trolig oppløst i 2015 og personellet søkte opptak i Wagnergruppen, en lignende privat, militær gruppe, for å kjempe i Syria.
I april 2022 rapporterede NRK at gruppen trolig har etablert seg i Ukraina igjen.

Referanser
----------

1. ↑  «ДШРГ«Русич» — Википедия». *wp.wiki-wiki.ru*. Besøkt 12. april 2024.
2. ↑
3. ↑  «Secessionist Forces in Luhansk 'Republic': Order out of Chaos?». ICDS. 10. januar 2015. Besøkt 7. august 2015.
4. ↑  «War on Donbas: terrorists fired from artillery at Svetlodarsk». PN. 10. juli 2015.
5. ↑
6. ↑

Se også
-------

* Det slaviske Korps
* Academi

Videre lesning
--------------

* Kimberly Mår (2019) "Russlands bruk av semi-statlige sikkerhetsstyrker: tilfelle av Wagner Gruppe." *Post-Sovjetiske Spørsmål*, 35:3, 181-204.
* Parker, John W. *Putin's Syrian Gambit: Sharper Elbows, Bigger Footprint, Stickier Wicket*. National Defense University Press. ISBN 9780160939983.
«**We Love You**» er en sang av The Rolling Stones, skrevet av Mick Jagger og Keith Richards og først gitt ut som singel den 18. august 1967. B-siden var «Dandelion». Sangen gikk opp til åttandeplass i Storbritannia, men bare til 50.-plass i USA. Denne singlen var den siste som bandet spilte inn med manageren Andrew Loog Oldham som produsent.

Sangen er en enstonet marokkansk-aktig hyllest til utfordringer skrevet etter fengslingen og rettssaken til Richards og Jagger for narkotikabestittelse. «We Love You» er ei psykedelisk blanding av lyder fra fengsel med Nicky Hopkins på piano, samt John Lennon og Paul McCartney ukreditert på harmonivokal.

Sangen er det nærmeste en hippie-tekst The Rolling Stones kom, og kan forstås som et svar til Beatles' hit «All You Need Is Love», som kom tidligere på sommeren. Samtidig er det en sterk anti-samfunnsholdning med linjer som «we don’t care if you hound we and lock the doors around we» og «you will never win we, your uniforms don’t fit we».

Medvirkende
-----------

* Mick Jagger – vokal, korvokal
* Keith Richards – elektrisk gitar, korvokal
* Brian Jones – mellotron
* Bill Wyman – bass
* Charlie Watts – trommer, perkusjon
* Nicky Hopkins – piano
* John Lennon og Paul McCartney – korvokal

Eksterne lenker
---------------

* Songtekst
**Laksholmen naturreservat** består av en holme ved Hauglandshella i Askøy kommune. Området ble som ett av 69 naturreservater i daværende Hordaland fylke, vernet 3. april 1987 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 15. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å sikre best mogelege vilkår for sjøfuglane i området samt å ta vare på ein viktig hekkelokalitet med dei plante- og dyrearter som naturleg er knytta til området.»
Registrerte hekkende arter i 2014 (18. juni)

* Svartbak 2 par,
* Sildemåse 3 par,
* Tjeld 3 par.

Referanser
----------

1. ↑  «faktaark». Naturbase. Besøkt 30. mars 2024.
2. 1 2  «Forskrift om vern for Laksholmen naturreservat, Askøy kommune, Hordaland». Lovdata. Besøkt 30. mars 2024.
3. ↑  Stein Byrkjeland (1. november 2015). «Hekkande sjøfugl i Hordaland 2014. Forvaltingsplan for 69 sjøfuglreservat, samt oppdatert bestandsoverslag for dei ulike sjøfuglartane i fylket.» (pdf). Fylkesmannen i Hordaland, miljøvern- og klimaavdelinga. s. 163. Besøkt 30. mars 2024.
***Fallia*** er en slekt av små, tropiske biller som lever på barken av ulike slags trær.

Utseende
--------

Små (1,2 – 2 mm), kort ovale til nesten sirkelrunde, flate biller. De er blanke, glatte, tett punkterte og brunlige til svarte på farge. **Hodet** er temmelig lite, på sidene vanligvis dekket av brystskjoldets framskutte framhjørner. Antennene er nokså korte, 9- eller 10-leddete, med en en-leddet kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er mye bredere enn langt, mer eller mindre halvsirkelformet sett ovenfra, jevnt og ganske tett punktert, uten påfallende groper eller knøler. **Dekkvingene** er brede, ovale, ganske tett punkterte, men uten punktrekker. Noen arter mangler flygevinger. **Beina** er ganske korte, lårene er tykke, hoftene (coxae) er uvanlig små og delvis innesluttet i groper på undersiden. Føttene er tre-leddet.

Levevis
-------

Billene blir ofte funnet på barken av ulike slags tropiske trær, og er blant annet blitt samlet inn ved trekrone-gassing (*canopy fogging*).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
				+ Familien **Discolomatidae** Hoern, 1878
					- Underfamilien Aphanocephalinae Grouvelle, 1912
						* Slekten ***Fallia*** Sharp, 1902
							+ *Fallia brasilieneis* John, 1944
							+ *Fallia colorata* John, 1959
							+ *Fallia elongata* Scott, 1908
							+ *Fallia galupagana* John, 1959
							+ *Fallia iviei* Cline et Shockley, 2012
							+ *Fallia minor* Sharp, 1902
							+ *Fallia punctulata* Sharp, 1902
							+ *Fallia schmidti* John, 1944
							+ *Fallia synthetica* Sharp, 1902

Eksterne lenker
---------------
|  |
| --- |
| **Superfinalevinnere 2009: Stabæk** |
| 
 |

Mediasjef i Stabæk Håkon Bjercke intervjuer Stabæk-kaptein Morten Morisbak Skjønsberg i forbindelse med pokalutdelingen. Foto: Kjetil Ree 
**Superfinalen i fotball for herrer 2009** var den første superfinalen som ble arrangert i Norge. Den ble spilt mellom regjerende seriemester Stabæk, og regjerende cupmester Vålerenga. Den ble vunnet av Stabæk etter at de slo Vålerenga 3-1. Vålerengas spillende manager Martin Andresen ble utvist like før pause etter to gule kort. Jan Jönsson var trener for Stabæk. Kampen ble spilt 8. mars 2009 og var den første offisielle kampen på Stabæks hjemmebane Telenor Arena.

Kampfakta
---------

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **8. mars 2009:** | **Stabæk** | **3 - 1** (2 - 0) | **Vålerenga** |  |
| *Stabæks lag:* Knudsen - Skjønsberg, Keller (Rogne fra 65.), Høiland, Risp (Olsen fra 58.) - Hauger (Diskerud fra 71.), Farnerud, Pálmason, Kobayashi - Nannskog, Hoff. | Nannskog '19Kobayashi '38Pálmason '56 |  | Abdellaoue '48 | *Vålerengas lag:* Perkins - Muri, Jepsen, Storbæk, Fuenmayor - Berre, Leigh (Singh fra 46.), Hæstad, Andresen (utvist 43.) - Strand (dos Santos fra 65.), Abdellaoue (Abdellaoue fra 71.). |
|  | Telenor Arena, BærumTilskuere: 6 362 Dommer: Terje Hauge. |
**Singsaker** er en bydel i Trondheim, avgrenset av Kristiansten festning og Rosenborg i nord, Tyholt og Berg i øst, Gløshaugen i sør, og Bakklandet og Elgeseter i vest. Bydelen ligger sørøst for Midtbyen og Nidelva. Området er utskilt fra Singsaker gård, og er i all hovedsak et villastrøk, som fra 1880-årene ble utbygd med store eneboliger. Utbyggingen skjøt fart i mellomkrigstiden, og mange av husene på Singsaker er tegnet og oppført av kjente arkitekter fra NTH på den tiden. Singsaker ligger like ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) på Gløshaugen, og her ligger blant annet Singsaker Studenterhjem, stiftet i 1946. Bydelen har en egen barneskole, Singsaker skole. Trikkelinjen Singsakerlinjen gikk tidligere gjennom Singsaker.

Historikeren Gerhard Schøning skrev i 1778 om en haug på Singsaker: 

*«Man veed endnu her at berette, at i bemeldte Haug ved den store Bautastein, skal en Konge ligge begraven, eller, som andre sige, tvende Brødre, Gaute Tildran og Tørre Aune, hvilke skulde have boet, paa de Gaarde Tildran og Aune, beliggende på hin Siide Elven, liige mod Sindsager. Desuden veed man også at navngive fleere af de gamle Kiæmper, som fordum have boet i disse Egne, saasom en Vindrop Hugaas, en Ketill Budall, en Hestlægg Flottan, en Aslak Leirdal, og andre Saadanne.»*

Sosiolekt på Singsaker
----------------------

**Mangler referanser:** Dette avsnittet trenger **flere eller bedre** referanser for verifikasjon. Hjelp gjerne til med å forbedre dette avsnittet, ved å legge til pålitelige kilder (en). Materiale uten kilder kan bli fjernet.
Singsaker forbindes ofte med sosiolekten fintrøndersk. En sosiolekt som tradisjonelt sett har blitt brukt av mange av de som bor på Singsaker og Berg. Som vil si at man snakker et tilnærmet normert talemål med trøndersk tonefall. Av forskjeller fra østnorsk og Singsaker-målet er en forskjell at ord som «vei» og «eier» med Singsaker-mål vil uttales slik med «e». Mens det på østnorsk vil uttales «væi» og «æier».

Referanser
----------

1. ↑  Anne Eriksen: *Topografenes verden* (s. 82), forlaget Pax, Oslo 2007, ISBN978-82-530-2982-5

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T.V. (1996). *Trondheim byleksikon*. Kunnskapsforlaget. ISBN 8257306428.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Lurekalven naturreservat** består av et område nord på Lurøykalven i Alver kommune. Området ble som ett av 69 naturreservater i daværende Hordaland fylke, vernet 3. april 1987 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 15. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å sikre best mogelege vilkår for sjøfuglane i området samt å ta vare på ein viktig hekkelokalitet med dei plante- og dyrearter som naturleg er knytta til området.»
Det ble ikke registrert noen hekkende arter i 2014.

Referanser
----------

1. ↑  «faktaark». Naturbase. Besøkt 2. april 2024.
2. 1 2  «Forskrift om vern for Lurekalven naturreservat, Lindås kommune, Hordaland». Lovdata. Besøkt 2. april 2024.
3. ↑  Stein Byrkjeland (1. november 2015). «Hekkande sjøfugl i Hordaland 2014. Forvaltingsplan for 69 sjøfuglreservat, samt oppdatert bestandsoverslag for dei ulike sjøfuglartane i fylket.» (pdf). Fylkesmannen i Hordaland, miljøvern- og klimaavdelinga. s. 208. Besøkt 2. april 2024.
**Ebbe Carsten Tønder** (1726-1785) var en norsk prest og forfatter fra Trondheim. Tønder samlet inn materiale om forskjellige geistlige skikkelser i Midt-Norge. Han tegnet senere Stordal gamle kirke, men døde fire år før kirken ble bygget.

Familiebakgrunn
---------------

Tønder var en del av slekten Tønder, og nedstammet fra en familie som hadde vært prester i generasjoner.

Virke
-----

Tønder var prest på Sunnmøre, og var senere sogneprest på Stranda og prost for hele Sunnmøre. Tønder var den første presten i Stranda og Stordal etter at disse bygdene fraskilt fra Ørskog i 1759, han etablerte også skolen i Stranda

Han drev og samlet inn opplysninger om geistligheten i Midt-Norge og Nord-Norge frem til sin død i 1785. Dette arbeidet resulterte i et verk på 300-sider kalt *Catalogus imprimis Pastorum Dioceceseos Nidarosiensis*, som i dag er lokalisert i universitetsbibliotek i Trondheim.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Dahl, Svein Tore (2000). *Geistligheten i Nord-Norge og Midt-Norge i tiden 1536-1700*. S.T. Dahl. s. 3.
2. ↑  Killingberg, Alexander (24. februar 2017). «Han er trolig den eneste Fosen-presten som har drept». *Fosna-Folket*.
3. ↑  «Arveskiftet på Stranda i 1573 – soga.no» **(engelsk)**. Besøkt 30. mars 2024.
4. ↑  «Kirkesøk - Kirkebyggdatabasen». *kirkesok.no* **(norsk)**. Besøkt 30. mars 2024.
5. ↑  «Tønder».
6. ↑  «T�nder». *nose.dk*. Besøkt 30. mars 2024.  replacement-tegn i `|tittel=` på plass 2 (hjelp)
7. ↑  «Stordal kyrkje». *Storfjorden kyrkjelege fellesråd* **(norsk nynorsk)**. 23. juni 2020. Besøkt 30. mars 2024.
8. ↑  Berge, Ivar B (1988). *Stranda kyrkje 150 år*. Stranda sokneråd. s. 39.
9. ↑  *Stranda kommune 1837-1937*. Sunnmørsposten. 1937. s. 68–69.
10. ↑  *Kyrkjene i Stranda 1000-1938*. 1938. s. 44.
Må ikke forveksles med Avrunding (maskinering).
 Avfasing på hjørnet av et møbel
En **avfasing** eller **skråkant** er en overgangskant mellom to flater av et objekt, og kan gjøres på innsiden eller utsiden av tilstøtende flater (hjørner). De lages ofte med 45 graders vinkel mellom to tilstøtende rettvinklede flater.

De brukes ofte i maskinering, snekring, møbler, betongforskaling, speil og for å lette monteringen av mange mekaniske design. Avfasninger kan brukes for å fjerne skarpe kanter både for sikkerhet (hindre at folk eller utstyr blir skadet), og for å gjøre arbeidsstykket mer robust og gjøre kantene mer motstandsdyktige mot skade. På treverk kan avfasing (så vel som avrunding) for eksempel gjøres med håndoverfres.

Arkitektur og infrastruktur
---------------------------

 Avfasing på fasaden til Saks Fifth Avenue i New York City
Avfasing er også brukt i arkitektur og infrastruktur både av funksjonelle og estetiske årsaker. En avfaset bygning gir større fortau på gatehjørner, hvilket kan gjøre miljøet hyggeligere for fotgjengere og andre trafikanter siden man får bedre plass og større synlighet rundt hjørner.

Et eksempel på slik avfasing er Eixample-distriktet i Barcelona hvor det ble lagt til som utsmykning og modernisering av byrommet på midten av 1800-tallet, hvor fortauene og gatene følger avfasingen av bygningene. Mange av de avfasede hjørnene i Barcelona brukes som parkeringsplasser eller laste- og lossesoner, mens trafikken går som normalt rundt i vanlige 90 grader.

Maskinering
-----------

Avfasing letter montering, eksempelvis innsetting av bolter i hull eller muttere. Avfasing er mye mer brukt i maskinering enn avrunding fordi de generelt er lettere å produsere, samt at det er mye enklere å nøyaktig kontrollere dimensjonene til en avfasning enn en radius. Dessuten kan feil i profilen til to radier forårsake interferens mellom radiene før de flate overflatene kommer i kontakt med hverandre.

* Avfaset trelastAvfaset trelast
* Avfasing på bolter og mutreAvfasing på bolter og mutre
* Avfasing på en bjelkeAvfasing på en bjelke

Referanser
----------

1. ↑  avfasing – Store norske leksikon
2. ↑  avfase – Store norske leksikon
3. ↑  avfase - Det Norske Akademis ordbok
4. ↑  «Sikker og robust». *Gjør Det Selv*. 18. juli 2023. Besøkt 7. april 2024.
**Varner Arena**, tidligere **Risenga Ishall**, er en ishall og et parkeringshus som ligger på Risenga i Asker. **Varner Arena** er hjemmebanen til Frisk Asker Ishockey og Asker Kunstløpklubb, og ligger sør for nåværende Askerhallen.

Historie
--------

Varner Arena hadde sin offisielle åpning den 19. februar 2022 mot Stavanger Oilers, Frisk Asker vant forøvrig 3-2 etter overtid. Byggingen av ishallen startet høsten 2019. Varner Arena har en tilskuerkapasitet på 3800 tilskuere, ca fordelt på 3150 seter, 500 ståplasser og 150 restaurantgjester. Banebredden er på 26 meter, som er «NHL mål». Varner Arena har en parkeringskjeller med plass til omtrent 200 biler.

Frisk Asker Ishockey har inngått i 2022 en avtale med motekonsernet Varner-Gruppen som innebærer at klubbens nye arena vil bære navnet Varner Arena. Avtalen har en ramme på 10 år.

Bildegalleri
------------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  «Frisk snudde marerittstarten til drømmeåpning i ny storstue». *www.Budstikka.no* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 19. februar 2022. Besøkt 19. februar 2022.
2. ↑  «FRISK ASKER SIN NYE HJEMMEBANE FÅR NAVNET VARNER ARENA». *www.Frisk Asker.no* **(norsk)**. Besøkt 10. januar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Varner Arena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Risenga Ishall Arkivert 25. oktober 2020 hos Wayback Machine.