recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Francesco Corteccia** (1502–1571) var en italiensk organist, kapellmester og komponist fra renessansen.

Corteccia levde og arbeidet utelukkende i sin fødeby Firenze. Fra 1531 var han organist i *San Lorenzo* og i 1539 gikk han i tjeneste hos familien de' Medici som kapellmester ved hertug Cosimo Is hoff.

Corteccia komponerte i den fransk-flamske stilen med trekk fra italiensk musikk. Han var en produktiv komponist som framfor alt skrev ti bind med flerstemmige motetter, men også madrigaler, intermedier, instrumentalmusikk og kirkemusikk.

Blant Corteccias mange elever kan nevnes Cristofano Malvezzi og Luca Bati.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Bianca Maria Antolini: «CORTECCIA, Francesco», treccani.it. *Dizionario Biografico degli Italiani*, bind 29 (1983).  Hentet 1. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fritt tilgjengelige noter av Francesco Corteccia i International Music Score Library Project

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ICCU **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Plog fra Kyllingstad Plogfabrik A/S i bruk under en nordisk landbrukskonkurranse utenfor Tønsberg i 1952. Traktoren er en Ford. Foto: *Billedbladet NÅ* / Arkivverket 
**Kyllingstad Plogfabrikk A/S** var en fabrikk på Kleppe, på Jæren, som produserte landbruksredskaper.

Fabrikken ble stiftet av Ole Kyllingstad i 1883 og var opprinnelig en smie, som drev med reparasjon av landruksredskaper. Etter noen år startet Kyllingstad med produksjon av ploger. Produksjonen økte med årene og nye produkter kom til. I 1920 ble firmaet registrert som aksjeselskap, under navnet **Kyllingstad Plog og Maskinfabrikk AS**. På grunn av ugunstige konjunkturer gikk selskapet konkurs i begynnelsen av 1920-årene, men startet på nytt, under navnet **Kyllingstad Plogfabrikk AS**. På 1930- og 1940-tallet økte produksjonen og det ble utviklet mange nye produkter, som blant annet harver og hakker. 

I etterkrigstiden gikk produksjonen gradvis over til traktormonterte redskaper. I tillegg til ploger produserte fabrikken blant annet husdyrgjødselsprederen Guffen. Både før og etter andre verdenskrig var Kyllingstad en av de viktigste norske produsentene av redskaper for landbruket. I 1967 fikk Kyllingstad *NDC sitt merke for god design*, for den 4-skjers traktorplogen Oddson 14". Tidlig på 1980-tallet fikk firmaet økonomiske problem og i 1984 ble selskapet kjøpt opp av Kverneland Group, som i 1986 la ned fabrikken.

Kilder
------

Jærmuseet
King's College kapell i Cambridge er et av de fremste eksemplene på tudorstil.
**Tudorstil** er en periode i engelsk arkitektur. Den regnes som det siste stadiet i engelsk gotikk, og ble utviklet i tudortiden, 1485–1603. 

Tudorstilen begynnelse var under Henrik VII (1485–1509) den første engelske kongen fra Huset Tudor og stilen fortsatte under Henrik VIII (1509–1547), Edvard VI (1547–1553), Maria I (1553–1558) og Elisabeth I (1558–1603).

Den fulgte perpendikulær og gikk forut for engelsk renessanse. Tudorstilen har beholdt sitt tak på engelskmenns stilfølelse, og elementer av den forekommer fortsatt under utvidelser av eldre bygninger og til og med i noen nybygg, men da som nygotikk. 

Noen definerende trekk var den spesielle tudorbuen, orielvinduer, tudorblått og tudorrose samt større spredning og mer naturalisme i utskjæringer. Noe av det man i moderne tid aller mest forbinder med stilen er bindingsverk i hvitt og svart; i tudortiden var dette først og fremst vanlige menneskers arkitektur, mens finere byggverk ble kalket eller kledd i stein.

Eksterne lenker
---------------

* Hartmanns kunstleksikon (tysk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
***Seeds of Vengeance*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Ollie Sellers og med Bernard Durning i hovedrollen. Den er basert på en roman fra 1907 av Margaret Prescott Montague.

Handling
--------

I fjellene i West Virginia blir Alderson Cree dødelig såret i et bakholdsangrep av Kip Ryerson, etter at Kips kone Martha søkte tilflukt hjemme hos Crees for seg selv og ste-datteren Eileen. Cree får sin unge sønn, David, til å love å hevne dette så snart han har vokst opp. George Hedrick, den lokale butikk-eieren, leder kort tid senere en folkemengde for å drive Kip ut av byen deres.

Hedrick kunngjør senere for resten av innbyggerne at Kip skal ha dødd, og fritar dermed David fra sin forpliktelse overfor den døde faren sin. Årene går, og som voksen blir David forlovet med Mary Reddin. Når Kip Ryerson plutselig kommer tilbake til hjem-byen sin, krever Davids mor at David skal holde løftet sitt om å hevne farens dødsfall.

Skuespillere
------------

* Bernard Durning som David Cree
* Pauline Starke som Ellen Dawe
* Gloria Hope som Mary Reddin
* Eugenie Besserer som Judith Cree
* Charles Elder som Alderson Cree
* Jack Curtis som Kip Ryerson
* Evelyn Selbie som Martha Ryerson
* George Hernandez som George Hedrick
* Jack Levering som Adrian Hedrick
* Burwell Hamrick som et barn
* George Stone som et barn

Referanser
----------

1. ↑  «Seeds of Vengeance (1920)». *letterboxd.com* **(engelsk)**. Besøkt 14. mai 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 14. mai 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Seeds of Vengeance* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Seeds of Vengeance* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Shomrat** (שָׁמְרַת) er en kibbutz i Vest-Galilea i Israel. Den ligger på kysthovedveien like nord for Akko, og tilhører Mateh Asher regionale kommune. I 2006 hadde den et folketall på 347.

Kibbutzen ligger på landområdet til den avfolkede palestinske landsbyen Al-Manshiyya, nord for landsbyen.

Grunnleggerne bodde opprinnelig på en stasjon benyttet for jordbrukeksperiment ved Akko. Etter et væpnet angre av palestinere fra Al-Manshiyya mot medlemmer i Shomrat på vei til jobb. Sekretæren i kibbutzen ble drept. Haganah-styrker ble kalt inn for å fjerne angriperne.

Kibbutzen ble grunnlagt i 1948 av Hashomer Hatzair-medlemmer fra Slovakia og Romania. Noen av grunnleggerne kjempet med motstandsstyrker mot nazistene i Europa, mens de fleste kom fra forskjellige nazistiske konsentrasjonsleirer. De fleste av grunnleggerne av kibbutzen kom til Palestina som en del av organisasjonen Aliya Bet, og ble internert i leirer på Kyrpos. Kibbutzen ligger i området til Asher-stammen, og er oppkalt etter Shomer, en av sønnene til Asher.

Kilder
------

* Khalidi, Walid (1992), *All That Remains: The palestinske Villages Occupied and Depopulated by Israel in 1948*, Washington D.C.: Institute for Palestine Studies, ISBN 0-88728-224-5
* Morris, Benny (2004). *The Birth of the palestinske Refugee Problem Revisited*. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-00967-6.

Eksterne lenker
---------------

* Kibbutz website (he)
**Kymlinge tunnelbanestasjon** er en ikke fullført stasjon på Stockholms tunnelbane, i Sundbyberg kommune. Den ligger mellom Hallonbergen og Kista på den blå linjens Akalla-gren.

På slutten av 1970-tallet forelå det planer om å bygge en bydel sør for Kista. Bydelen skulle hovedsakelig være tiltenkt statlige etater og myndigheter, som skulle flytte ut fra Stockholms innerstad. Senere ble det bestemt at visse sentrale myndigheter skulle lokaliseres til andre steder i Sverige, og prosjektet ble avsluttet. Prosjekteringen av stasjonen var allerede påbegynt, og for å bevare den for eventuelle fremtidige utvidelser, ble den bygd i råkonstruksjon, men uten billetthaller, rulletrapper, heiser og annet utstyr.

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
* Linjekart for Stockholms tunnelbane

  


| * v
* d
* r
Blå linje |
| --- |
| Linje 10: Kungsträdgården – Hjulsta | 
* Kungsträdgården
* T‑Centralen
* Rådhuset
* Fridhemsplan
* Stadshagen
* Västra skogen
* Huvudsta
* Vreten
* Sundbybergs centrum
* Duvbo
* Rissne
* Rinkeby
* Tensta
* Hjulsta

 |
| Linje 11: Kungsträdgården – Akalla | 
* Kungsträdgården
* T‑Centralen
* Rådhuset
* Fridhemsplan
* Stadshagen
* Västra skogen
* Solna centrum
* Näckrosen
* Hallonbergen
* (Kymlinge)
* Kista
* Husby
* Akalla

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Francesco Carafa della Spina di Traetto**  (født 29. april 1722 i Napoli i Italia, død 20. september 1818 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati.

Han var blant annet nuntius i Venezia, og prefekt for Kongregasjonen for biskoper og regularklerikere.

Han ble utnevnt til kardinal i april 1773 av pave Klemens XIV.

Han var medlem av kommisjonen som skulle gjennomføre opphevelsen av jesuittordenen.

Han deltok ved konklavet 1774–1775 som valgte pave Pius VI, og ved konklavet 1799–1800 som valgte pave Pius VII.

Under den franske okkupasjon av Roma 1809–1814 tok han tilflukt i et kloster i Marche.

Andre kardinaler i samme slekt var Filippo Carafa della Serra (kreert 1378), Oliviero Carafa (kreert 1467), Carlo Carafa (1555), Diomede Carafa (1555), Alfonso Carafa (1557), Antonio Carafa (1568), Decio Carafa (1611), Pier Luigi Carafa (1645), Carlo Carafa della Spina (1664), Fortunato Ilario Carafa della Spina (1686), Pierluigi Carafa (1728), Marino Carafa di Belvedere (1801), og Domenico Carafa della Spina di Traetto (1844).

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) \* bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) \*1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) \*1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) \*1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) \*1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) \*1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) \*1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) \*1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) \*1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) \*1943
* Kardinal *Francesco Carafa della Spina di Traetto* (1722-1818) \*1760

Referanser
----------

1. ↑  www.catholic-hierarchy.org cdsdt.html, lest 21. november 2021

Eksterne lenker
---------------

* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ICCU
 |
**Liv Nergaard** (født 17. april 1924 i Oppegård i Akershus, død 25. juli 2016 på Tysnes)  var en norsk maler, tekstilkunstner og billedhugger. Hun arbeidet også med portretthoder og produserte dukketeaterforestillinger til pedagogisk bruk.

Utdannelse
----------

Nergaard var utdannet ved Statens kunstakademi (1945-1946) og Bergen lærerhøgskole (1971-1972) I tillegg var hun hospitant ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (1943-1945 og 1952-1953) og ved Det Illegale Akademi (1943-1945).

Kunstnerisk virke
-----------------

I 1961 bosatte Liv Nergaard seg på Flosta i Arendal kommune sammen med sin ektefelle; billedhugger Finn Henrik Bodvin. I disse årene arbeidet hun aktivt som billedkunstner, og deltok blant annet to ganger på Høstutstillingen (1970 og 1976) og seks ganger på Sørlandsutstillingen(1969-1981).

### Dukketeater

Fra 1968 underviste Nergaard i formingsfag, dukketeater og drama i grunnskolen i Arendal. Hun var aktiv i Arendal figur- og dukketeater, og var én av initiativtakerne til oppstarten av teatret i 1969, sammen med blant andre Ute de Lange Nilsen Scharf.

### «Flostakunstnerne»

Liv Nergaard var en del av en kunstnerkoloni som oppstod på Flosta i etterkrigsårene. Sammen med blant andre Ferdinand Finne, Ellen Iden, Ivar Jerven, Kjerstin Øvrelid, Knut Monrad, Finn Strømsted, Bodil Cappelen og Finn Henrik Bodvin dannet de kunstmiljø hvor de hentet inspirasjon fra natur og skjærgård. Seks av disse kunstnerne hadde på midten av sekstitallet en utstilling i Skien kunstforening under navnet «Flostakunstnerne».

I 2016 planla Arendals-festivalen *Vi over 60* en kunstutstilling der de ville gjenskape Flostakunstnernes utstilling fra Skien kunstforening, med verker av blant andre Liv Nergaard. Festivalen skulle gå av stabelen i september 2016, men Liv Nergaard døde noen måneder tidligere.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 00322428[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Liv\_Nergaard, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 221bc0fb-fd3c-40cd-9f32-85bcadb85978, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Dødsannonse i *Agderposten*, 3. august 2016, s. 31
5. ↑  *Norsk kunstnerleksikon* (I-IV), 1982-1986,  (besøkt 15. juni 2016)
6. ↑  Stein Gauslaa: «Jakter verk av Flosta-kunstnere» i *Agderposten*, 1. juni 2016, s. 40 og 41
7. ↑  Alfsen, Glenny (20. februar 2017). «Liv Nergaard». *Norsk kunstnerleksikon* **(norsk)**. Besøkt 13. november 2017.
8. ↑  «Førtifem år med lokalt figurteater» i *Agderposten*, 5. mars 2015, s. 33
9. ↑  Linda Christensen: «Malerieutstilling med ny vri» i *Arendals Tidende*, s. 17, 2. mai 2016
10. ↑  ««Oss over 60»: Maleriutstilling med ny vri - Arendals Tidende». *Arendals Tidende*. 5. mai 2016. Besøkt 13. november 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
***Seeing Double*** er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Wilfrid North.

Handling
--------

Binks er avhengig av alkohol, og hans kone forsøker å kurere ham for denne vanen. En dag møter hans kone de to Simms-tvillingene. Hun får en ide for å kurere ektemannen, og inviterer de unge kvinnene til å tilbringe ett par dager hjemme hos henne. De kommer hjem til fru Binks, kledd i nøyaktig like klær. Den kvelden, når Mr. Binks kommer hjem. lettere beruset, introduserer kona ham for en av tvillingene - samtidig som den andre tvillingen gjemmer seg i nærheten.

Men når John snur ryggen til dem et kort øyeblikk, og når han ser på henne igjen, ser han hennes dobbeltgjenger. Uansett hvor han snur seg, ser han to prikk like kvinner, men uten å innse at de egentlig er tvillinger. Han tror at hans alkohol-konsum er årsaken til at han ser feil, og han begynner å lure på om dette har gått utover sansene hans.

Rolleliste
----------

* John Bunny som Binks.
* Edna Nash som den første tvillingen.
* Alice Nash som den andre tvillingen.
* Rose Tapley som Mrs. Binks.
* Frank Mason.

Referanser
----------

1. ↑  Seeing Double

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Seeing Double* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Raja Ampat-øyene** er ei øygruppe i Indonesia som ligger like nordvest for Fuglehodehalvøya på Ny-Guinea. Øygruppa tilhører provinsen Papua Barat, og utgjør et eget distrikt som i sin tur er delt inn i ti underdistrikter. Den består av over 1 500 øyer, holmer og sandbanker som omgir de fire hovedøyene er Misool, Salawati, Batanta og Waigeo, samt den noe mindre Kofiau. Øyene og det omkringliggende havområdet utgjør et areal på om lag 46 000 km².

Ved folketellinga i 2001 hadde øyene 47 771 innbyggere, og vekstraten var på 0,32 %. Det er 85 landsbyer til sammen på øyene. På øyene snakkes det ulike raja ampat-språk, som er ei undergruppe av den malayopolynesiske språkgruppa.

Bilder
------

* Kart over øyene.Kart over øyene.
* Raja Ampat-øyene.Raja Ampat-øyene.
* Korallrev ved Raja Ampat-øyene.Korallrev ved Raja Ampat-øyene.
* Fra øya Waiego.Fra øya Waiego.

Referanser
----------

1. 1 2  UNESCO – Raja Ampat-øyene

Eksterne lenker
---------------

* (en) Raja Ampat Regency – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**José Carlos da Silva Júnior** (født 16. juni 1926 i Campina Grande i delstaten Paraíba i Brasil, død 5. mars 2021 i São Paulo) var en brasiliansk politiker og forretningsmann.

Biografi
--------

Han var medlem av Democratic Social Party. Han senator fra 1996 til 1999 og viseguvernør for delstaten Paraíba fra 1983 til 1986.

Som forretningsmann var han direktør og president for ‘’Grupo São Braz’’, i tillegg til å være investor i bruktbilbransjen. Han var også direktør for ‘’Federação das Indústrias da Paraíba’’ og president for ‘’ Associação Brasileira da Indústria de Café’’. 
Han døde av covid-19 i São Paulo i delstaten São Paulo, den 5. mars 2021, i en alder av 94 år.

Referanser
----------

1. ↑  «Dono das afiliadas da Globo TV Paraíba e Cabo Branco morre de covid-19». *Televisão* **(portugisisk)**. 5. mars 2021.
2. ↑  «Morre aos 89 anos a esposa do empresário José Carlos da Silva Júnior». *Journal da Paraíba* **(portugisisk)**. 21. januar 2015. [*død lenke*]
3. ↑  «Vídeo flagra fuga em alta velocidade de motorista que matou agente de trânsito». 23. januar 2017.
4. ↑  «Presidente do Grupo São Braz, José Carlos da Silva Júnior morre aos 94 anos em decorrência da Covid-19». *G1* **(portugisisk)**. 5. mars 2021.
Tróndur Paturssons lyskunst
**Norðoyatunnilin** er en undersjøisk veitunnel på Færøyene og er med sine 6 300 meter, den lengste tunnelen i landet. Tunnelen går i fra Leirvík på Eysturoy under stredet Leirvíksfjørður til Klaksvík på Borðoy.

Norðoyatunnilin har to filer og sto ferdig i april 2006. Den offisielle åpningen fant sted 29. april 2006 og den hadde da kostet 265 millioner kroner å bygge. Tunnelen har 150 meter som største dybde under havet og har en maks stigning på 6 prosent. Tunnelen er delvis bompengefinansiert og det koster 130 kroner å kjøre i gjennom tunnelen med personbil. 

De konkrete planene om en tunnelforbindelse mellom øyene Eysturoy og Borðoy er ikke helt nye. I 1988 foretok Landsverkfrøðingurin (veivesenet) en del seismiske undersøkelser i Leirvíksfjørður (sundet mellom de to øyene) og allerede året før hadde en ingeniør utarbeidet en helhetsplan for plasseringsmulighetene for en tunnelbygning.

Eksterne lenker
---------------

* Norðoyatunnilin på *tunnil.fo* (færøysk)
* Bildegalleri fra åpningen (færøysk)

Portal: Færøyene
**Gustav Harald Hammarlund**, eller **Gösta Hammarlund**, (født 30. januar 1903 i Stockholm, død 12. juli 1987 i Oslo) var en svensk-norsk tegner og journalist.

Ungdom
------

Gösta Hammarlund var sønn av skipsreder Fred. Olsen. Han var født utenfor ekteskap, og bodde den første delen av sitt liv i Stockholm hos familien Hammarlund. I 1916 flyttet han til Oslo, der han fikk handelsutdannelse og sin første yrkespraksis. Han arbeidet fra 1925 til 1937 som shipping-agent i rederiet Fred. Olsen & Co. både på Tenerife og i Oslo.

Avistegning
-----------

Gösta Hammarlund var selvlært som tegner. I 1940 ble han kalt til *Dagbladet* av nyhetsredaktør  Gunnar Larsen, og han lagde tegneserien *Jungle-Jack*, en parodi på andre serier som Fantomet og Tarzan, men ble seinere samme år fast avistegner etter Thoralf Klouman. Han hadde sin daglige tegning på side tre, der han med karakteristisk løs strek og typiske Oslo-tekster kommenterte hverdagens hendelser. Han tegna også portretter til lørdagsintervjuene, samt konsert- og teatertegninger, og skreiv en periode petiter under signaturen «Flaneur».

Bøker
-----

Gösta Hammarlund utgav romanen *Møte med fru Brontze* i 1939 og flere samlinger med avistegningene sine. Han illustrerte en lang rekke bøker, blant annet C. Brahms' og S. J. Simons *Et fornemt hus* (1947), Ludvig Holbergs *Jeppe på Bjerget* (1962), Gunnar Larsens *Berømte elskovspar* (1951) og flere bøker av  Johan Borgen, Peder W. Cappelen, Vidar Sandbeck og flere.

Kunst
-----

Hammarlunds daglige kommentartegninger i Dagbladet gjorde ham til en institusjon innen norsk avistegning, og Hammarlund mottok den høythengende journalistutmerkelsen Narvesenprisen i 1969. I 1978 ble han dessuten tildelt Oslo bys kulturpris. Han er representert i Nasjonalgalleriet, Ringve Museum, Norsk kulturråd og Kunst på Arbeidsplassen og har flere tegninger på Theatercafeen i Oslo og i Fred. Olsens skip «Blendheim» og «Braemar». Han hadde separatutstilling i Kobberstikksalen, Nasjonalgalleriet i 1969 og i Munchmuseet i forbindelse med 75-årsdagen hans i 1978.

Referanser
----------

1. 1 2   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Gösta Hammarlund i BIBSYS
* Hammarlund på nettstedet www.avistegnerne.no
* (no) Gösta Hammarlund i Store norske leksikon
* (no) Gösta Hammarlund i Norsk biografisk leksikon

Portaler: Litteratur | Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** KulturNav
 |
**Gustaf Richard Mikael «Gösta» Holmér** (født 23. september 1891 i Djursdala, død 22. april 1983) var en svensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm of 1920 i Antwerpen. 

Holmér kom på fjerdeplass i tikamp, bak amerikaneren Jim Thorpe og sine landsmenn Hugo Wieslander og Charles Lomberg, i OL 1912 i Stockholm. Året etter ble Thorpe diskvalifisert, ettersom han hadde brutt amatørreglene og mottatt betaling for å spille baseball. Dette førte til at Hugo Wieslanders sølvmedalje ble oppgradert til gull, Lomberg ble sølvmedaljevinnere og Holmér fikk bronse. I 1982 bestemte IOC seg for at Jim Thorpe likevel vant konkurransen og han ble tildelt den olympiske tittelen i både fem- og tikamp uten at de andre plasseringene ble påvirket. Holmér kom på åttenede plass i femkamp.

I Sommer-OL 1920 kom han på fjerdeplass i tikamp og på 110 meter hekk ble han slått ut i den innledende runden.

Holmér var far til Hans Holmér, som ledet etterforskningen av mordet på statsminister Olof Palme i 1986.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse Bronse i friidrett, tikamp Sveriges flagg Sverige

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gösta Holmér – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Gösta Holmér – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Gösta Holmér – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Gösta Holmér – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Gösta Holmér – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Gösta Holmér – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
Hurdalsplattformen
**Hurdalsplattformen** er regjeringsplattformen for Jonas Gahr Støres regjering bestående av Arbeiderpartiet og Senterpartiet. De to partiene innledet forhandlinger den 29. september 2021 på Hurdalsjøen Hotell i Hurdal, etter at Sosialistisk Venstreparti trakk seg fra regjerings­sonderinger. Partilederne Jonas Gahr Støre og Trygve Slagsvold Vedum presenterte plattformen samme sted den 13. oktober 2021.

Hovedpunkter
------------

Første kapittel har tittelen «En regjering for vanlige folk» og har underpunktene «Vi vil gjøre trygt arbeid til alle til jobb nummer én»; «Vi vil utvikle hele Norge»; «Vi vil føre en rettferdig klimapolitikk som kutter utslipp og skaper jobber»; «Vi vil bekjempe ulikhet og urettferdighet»; «Vi vil satse på kunnskap og praktisk læring gjennom hele livet»; «Vi vil gi folk tryggheten tilbake i hele landet»; «Vi vil ha en offentlig helse- og omsorgstjeneste i verdensklasse» og «Vi vil gjøre en forskjell i verden».

Noen av hovedpunktene i plattformen er nedleggelsen av Ullevål sykehus og opprettelse av nye sykehus på Gaustad og Aker, fortsatt oljeleting, stans av konkurranseutsetting i jernbanen og et ja til Nord-Norgebanen, åpning for oppløsning av tvangssammenslåtte kommuner og fylkeskommuner, en mer restriktiv rovdyrpolitikk og 20 nye tjenestesteder i politiet, samtidig som nærpolitireformen består.

*DN* skrev 17. juni 2022 at Hurdalsplattformen også inneholder et hemmelig tillegg som regjeringspartiene ikke ønsket skulle være offentlig kjent.

Se også
-------

* Soria Moria-erklæringen

Referanser
----------

1. ↑  «Hurdalsplattformen». *Arbeiderpartiet*. Besøkt 13. oktober 2021.
2. ↑  «Ap og Sp går i regjeringsforhandlinger: – Nå utvider jeg alfabetet». *www.vg.no*. Besøkt 12. oktober 2021.
3. ↑  Dorholt, Jørgen Gilbrant, Steinar Solås Suvatne, Ingunn (8. oktober 2021). «Presenterer Hurdal-erklæringen onsdag». *dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 12. oktober 2021.
4. ↑  «Nå legger Støre og Vedum frem regjeringens nye politikk». *www.vg.no*. Besøkt 13. oktober 2021.
5. ↑  Olsson, Svein Vestrum (13. oktober 2021). «Her er den nye regjeringens politikk». *NRK*. Besøkt 13. oktober 2021.
6. ↑  DN, 17. juni 2022, side 10–11

Eksterne lenker
---------------

* (no) Hurdalsplattformen
Utvalg av Red Ribbon-kaker.
Et av selskapets utsalg, her i SM City Baliuag på Filippinene.
**Red Ribbon Bakeshop, Inc.** er et filippinsk selskap som driver en fast-food og bakeri-kjede under merkevarenavnet *Red Ribbon*.

Bakgrunn
--------

I 1979 etablerte Amalia Hizon Mercado og hennes ektemann, Renato Mercado, *Red Ribbon* som et lite kakeutsalgssted på Timog Avenue i Quezon City. I 1984 åpnet de sin første oversjøiske forretning i West Covina i California i USA. Selskapet begynte med franchising i 1999. 

Det var (pr 2007) mer enn 200 filialer rundt om på Filippinene, 32 i California; to i Las Vegas; to i New Jersey (Jersey City og Bergenfield); én i Metropolitan Phoenix; en i New York City; én i Virginia Beach i Virginia og en i Houston i Texas.

I 2005 ble Red Ribbon kjøpt av Jollibee Foods Corporation (JFC), et konglomerat av fast-food-kjeder på Filippinene. Selskapet Red Ribbon Bakeshop, Inc. blir administrert av JFCs holding-selskap, RRB Holdings.

Referanser
----------

1. 1 2  «2012 Annual Report» (PDF). Jollibee Foods Corporation: 3. Arkivert fra originalen (PDF) 26. juni 2018. Besøkt 2. november 2017.
2. ↑  Five new stores coming to Arizona Mills Mall - azcentral.com
3. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 13. november 2021. Besøkt 13. januar 2018.
4. ↑  «Filipino Businesses Make Presence Felt at Eagle Rock Mall from amee-enriquez». Arkivert fra originalen 17. mai 2008. Besøkt 16. april 2008.
5. ↑  (21 October 2005). JOLLIBEE COMPLETES RED RIBBON ACQUISITION Arkivert 5. november 2012 hos Wayback Machine. *The Manila Times*

Eksterne lenker
---------------

* Red Ribbon Bakeshop
* Red Ribbon Bakeshop USA
Denne artikkelen handler om jordtypen og må ikke forveksles med pålegget og mattilbehøret hummus.
Humus har en karakteristisk mørk farge og kan sees i den øverste delen av en jordprofil.
**Humus** (latin for «jord») er organisk materiale som gir jorda den mørke fargen.Humus er kompliserte organiske molekyler og forbindelser (kolloider eller partikler) som dannes når organisk materiale (plante- og dyrerester) brytes ned i jorden. Humuspartiklene er svært stabile molekyler som sjelden brytes videre ned hvis miljøet der de finnes ikke endres. Humuspartikler kan ha en halveringstid på flere tusen år.

*Råhumus* er materiale av humus der temperaturen er for lav og næringstilstanden og for dårlig til at det skjer noe omfattende omdannelse til jord. Råhumus danner en matte på bakken med dødt plantemateriale.

Humus spiller en sentral rolle i oppbygningen av jordstruktur og har stor betydning for å gjøre jorden egnet for plantevekst. Elektriske ladninger på humuskolloidet binder leirekolloidene sammen og er viktig for å danne en stabil grynstruktur i jorda. Humus kan også binde negativt ladede ioner (plantenæringsstoffer som nitrat) i jorda som ellers ville være utsatt for utvasking.
Humus kan absorbere vann tilsvarende 80–90 % av sin egen vekt og betyr mye for å hindre uttørring på tørkesvak jord.

Humus finnes i større eller mindre grad i de fleste vannkilder, og vil gi vannet en farvetone, fra svakt gulaktig til helt brun. Humus i vannet vil lett kunne ses på en hvit bakgrunn, som i en plastbøtte eller i et badekar. Humus setter en svak smak av jord på vannet, men er i utgangspunktet helt ufarlig å drikke. Hvis vannet desinfiseres med klor, kan det dannes kloroform og andre antatt kreftfremkallende organiske forbindelser. Humus reduserer strålingsintensiteten ved desinfeksjon med ultrafiolett stråling.

Referanser
----------

1. ↑  Bratberg, Even (no) Råhumus i Store norske leksikon
2. ↑  «Humus og farge i drikkevannskilder». Kilimatilpasninger i norske kommuner. Besøkt 28. juli 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Li Jong-ok** (chosŏn'gŭl: 리종옥, hanja: 李鍾玉, romanisering: *Ri Chong'ok*, revidert romanisering: *Ri Jong-ok*, født 10. januar 1916 i Sŏngjin i Nord-Hamgyong, død 23. september 1999) var en nordkoreansk kommunistisk politiker.

Han var bondesønn, og tok eksamen ved et teknisk institutt. Han var en nær medarbeider av Kim Il-sung, og deltok i sluttfasen av geriljakrigen mot den japanske okkupasjonsmakten. Etter 1948, da Den demokratiske folkerepublikken Korea (Nord-Korea) ble proklamert, satt Li i ulike posisjoner i statsapparatet og Arbeiderpartiet.

Li var minister for småindustri 1951–1955, formann i komiteen for statsplanlegging 1956–1959, medlem av Arbeiderpartiets sentralkomité 1956–1970 og 1972–1999, visestatsminister 1960–1970 og 1976–1977, minister for metallurgisk og kjemisk industri 1962–1964, minister for kraftutbygging og kullindustri 1969–1970 samt minister for gruvedrift fra 1972. Li var videre statsminister 1977–1984 og (seremoniell) visepresident 1984–1998, men tapte i realiteten innflytelse fra og med Kim Jong-ils maktovertagelse i 1994. Før dette hadde han vært medlem av Arbeiderpartiets politbyrås stående komité i en årrekke fra 1980. I 1998 ble Li utnevnt til viseformann i Den øverste folkeforsamlingens presidium.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Prokhorov, Alexander, red. (1979). «Yi Chong-Ok». *The Great Soviet Encyclopedia* **(engelsk)** (3 utg.). Macmillan Publishers.
2. 1 2 3  «Li Jong Ok» **(engelsk)**. rulers.org. Besøkt 30. september 2012.
3. ↑  Li Jong-ok (1986). «Grußansprache an den XI. Parteitag der Sozialistischen Einheitspartei Deutschlands». *Protokoll des XI. Parteitages der Sozialistischen Einheitspartei Deutschlands* **(tysk)**. Berlin: Dietz Verlag. ISBN 3-320-00663-0.
4. ↑  Kim, Samuel S. (2000). «North Korea in 1999: Bringing the Grand Chollima March Back In». *Asian Survey* **(engelsk)** (1): 153.

  


| * v
* d
* r
Statsministre i Nord-Korea |
| --- |
| Kim Il-sung (1948-1972) • Kim Il (1972-1976) • Park Sung-chul (1976-1977) • Li Jong-ok (1977-1984) • Kang Song-san (1984-1986) • Li Gun-mo (1986-1988) • Yon Hyong-muk (1988-1992) • Kang Song-san (1992-1997) • Hong Song-nam (1997-2003) • Pak Pong-ju (2003-2007) • Kim Yong-il (2007-2010) • Choe Yong-rim (2010-nåværende) | Flag of North Korea |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Peter Muus** (født 1807 i Snåsa, død 1874 i Snåsa) var kommunekasserer, gårdbruker og ordfører i Snåsa i to adskilte valgperioder 1860–1861 og 1872–1873.

Han var også varaordfører én periode, og satt i herredsstyret i seks perioder mellom 1842 og 1869. Lokalhistorikeren Jørn Sandnes skriver at Muus og de to andre formannskapsmedlemmene i hans siste periode «var forsiktige sparepolitikere av den gamle sorten.», og at de ofte led nederlag i møte med et mer ekspansivt herredsstyre. Muus var også herredskasserer fra 1845 til sin død i 1874, da sønnen Nils Muus tok over vervet.

Han eide og drev flere gårder (Klev, Mediås, Brønstad og Skavlan) før han i 1852 slo seg til ro på gården Støvra.

Peter Muus var sønn av løytnant og gårdbruker Broder Nikolai Muus (1776–1819) på Snåsa og var dermed av slekten Muus. Peters bror Lorents D. Muus var handelsmann og ordfører i Inderøy. Deres brorsønn Bernt Julius Muus var prest blant norskamerikanere.

Peters sønn Nils Muus ble både herredskasserer og ordfører som faren. Peters datter Karen var gift med lærer og ordfører Lorentz Nicolai Bøgset.

Referanser
----------

1. ↑   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3  Sandnes, Jørn (1960). *Snåsaboka. 2. Bygdehistorien etter år 1800*. Kommunen. s. 80, 94f, 117f.
4. ↑  Skar, Hans (1907). *Det gamle Snaasen ; Snaasens kulturhistorie til aaret 1907*. Mallingske bogtrykkeri. s. 64, 80.
5. ↑  Skavlan, Gunnar (1962). *Snåsaboka. 4. Brukarhistoria*. Kommunen. s. 92.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Storbritannias flagg Storbritannia |
| Friidrett: |
| Friidrett Ungdoms-EM i friidrett |
| Gull | 2016 Tbilisi | 800 m |

**George Mills** (født 12. mai 1999) er en britisk mellomdistanseløper. Hans fremste meritt til nå er gull på 800 meter ved Ungdoms-EM i friidrett 2016.

Han er sønn av tidligere fotballspiller Danny Mills.

Idrettskarriere
---------------

2014
Mills deltok ved det nord-engelske mesterskapet i terrengløp (Northern Championships) i januar 2014, der han kom på 48.-plass i U15-klassen, og ved det engelske mesterskapet (ECCA) kom han på 90.-plass i samme klasse.

Ved det engelske skolemesterskapet kom han på 6.-plass på 800 meter, og ved det det nord-engelske U17-mesterskapet vant han 800 meter, med tiden 1:59,65. Ved det britiske skolemesterskapet kom han på 2.-plass på 800 meter med ny personlig rekord på 1:53,86.

2015
Ved det nord-engelske mesterskapet i terrengløp i 2015 kom han på 18.-plass i U17-klassen. I mars kom han på 79.-plass ved det engelske skolemesterskapet i terrengløp.

Han vant 800 meter i U17-klassen ved det engelske skolemesterskapet i juli. Han vant både 400 og 800 meter i U17-klassen ved det nord-engelske mesterskapet, der han satte ny personlig rekord på 400 meter med tiden 49,09. Han ble tatt ut til å delta ved Samveldelekene for ungdom 2015, og han kom der på 5.-plass på 800 meter, 47 hundredeler bak Ben Greenwood som vant bronsemedaljen.

2016
Ved det engelske juniormesterskapet i friidrett (U20) kom han på 2.-plass på 800 meter, bak Daniel Rowden. 

Den 16. juli vant han 400 meter ved Ungdoms-EM i friidrett 2016, foran rumenske Mihai Cristian Pislaru og tyrkiske Mahsum Korkmaz. Han satte personlig rekord i finalen med 47,16 sekunder, som også var årsbeste i europa for ungdom.

Referanser
----------

1. ↑  The Yorkshire Post - *Proud dad Danny Mills backs European champion son George to enjoy further track success*, besøkt 25. juli 2016.
2. 1 2 3 4  The Power of 10 - *George Mills*, besøkt 25. juni 2016.
3. ↑  Domtel-Sport - *1st European Athletics Youth Championships - 400 m Boys - Final*, besøkt 17. juli 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) George Mills – World Athletics Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos The Power of 10
* (en) Profil hos det europeiske friidrettsforbundet
* (en) Profil hos All-Athletics Arkivert 18. august 2016 hos Wayback Machine.
En sakseheis.
Et **løftebord** er et bord med hevemekanisme som kan brukes for å løfte utstyr, varer eller personer. De brukes for å løfte store og tunge gjenstander over relativt korte avstander.

Løftebord kan brukes for å løfte opp utstyr slik at man får en god arbeidsstilling ved inspeksjon og vedlikehold. Andre vanlige bruksområder inkluderer produksjon i industrien, samt innen logistikk til løfting av paller lasting av kjøretøy. Løftebord fås i mange forskjellige størrelser og utforminger til forskjellige bruksområder.

Løftebord kan forebygge skader på muskler, ledd og annet bløtvev ved å ta bort tunge løft og muliggjøre gode arbeidsstillinger.

Photograph of three men using lifting equipment to jack a heavy bomb up to the underside of a large parked aircraftBakkemannskap som laster bomber ombord et B-17 fly under andre verdenskrig.

Drivmekanisme
-------------

Mange løftebord har **sakseheis** som mekanisme.

De fleste løftebord drives av hydrauliske sylindre drevet av en elektrisk pumpe. Alternative drivmekanismer er pneumatikk, trapesgjenger, kjededrift eller hydraulisk fotpumpe dersom belastningen ikke er tung.

Sikkerhet
---------

### Standarder

I Europa har Den europeiske standardiseringsorganisasjon gitt ut EN 15701-1 som inneholder en rekke sikkerhetskrav for løftebord. Standarden er utformet i samsvar med maskindirektivet 2006/42/EF. 

### Vanlige ulykker

De mest vanlige typer ulykker med løftebord er forårsaket av feil bruk, hindringer som kommer i veien og manglende vedlikehold.

Se også
-------

* Motorsykkelløfter
* Lift
* Pianokrakk, har ofte en saksemekanisme for å justere høyden

Referanser
----------

1. ↑  «Muscoskeletal disorders». Health and Safety Executive.
2. ↑  «Scissor mechanism in particular for lift tables - United States Patent 4858482». Free Patent Searching. Besøkt 2. januar 2012.
**Abhay Ganpathrai Bharadwaj** (født 2. april 1954 i Kampala i det britiske Uganda Protectorate - Uganda, død 1. desember 2020 i Chennai i India) var en ugandiskfødt indisk politiker, aktivist og jurist.

Biografi
--------

I 1969 flyttet hans familie til India på grunn av borgerkrigen i Uganda. Dette var noen før president Idi Amin utviste inderne, som for det meste var gujaratier.

Bharadwaj begynte på sin karriere som skrankeadvokat i Gujarat i India i 1980. Han forsvarte de anklagede i saken vedrørende Gulberg Society, som fant sted etter Gujarat-opptøyene i 2002 som kulminerte i drapene av nær 70 beboere av nabolaget. Saken endte opp i en spesialdomstol som domfelte 24 og frikjente 36 siktede i 2016.

Han var også offentlig anklager for Gujarats regjering i en sak om påstått maktmisbruk mot skattedirektøren Pradeep Sharma for et distrikt i Rajkot.

Bharadwaj var medlem av Rajya Sabha fra 22. juli 2020 til sin død. Han tilhørte Bharatiya Janata Party. Han var også medlem av Law Commission of India fra 2016 til 2018.

Bharadwaj døde av covid-19 den 1. desember 2020 på et sykehus i Chennai i India, i en alder av 66 år. Dagen etter ble hans levninger kremert i Rajkot.

Referanser
----------

1. 1 2   newsd.in[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Gujarat BJP picks old timers Abhay Bharadwaj, Ramila Bara for Rajya Sabha».
3. ↑  Gujarat Rajya Sabha MP Abhay Bharadwaj passes away, PM Modi condoles his death
4. ↑
**Paul Verrier** (født 13. februar 1860 i La Ferté-Macé, død 11. august 1938 i Paris) var en fransk litteraturforsker og professor ved Sorbonne.

Liv
---

Verrier studerte tysk og engelsk ved universitetet. På grunn av sin bakgrunn fra Normandie begynte han å interessere seg for de nordiske landene, særlig Danmark, og lærte seg dansk. I 1897 besøkte han København for første gang og kom i kontakt med foreninger som arbeidet for sønderjydenes sak. Fra 1905 var han dosent i nordiske språk ved Sorbonne-universitetet i Paris. Her stiftet han i 1912 inistituttet for skandinaviske studier (*Institut d'Études Scandinaves*). Han arbeidet iherdig for å skaffe skandinaviske foredragsholdere til instituttet, og ba de nordiske regjeringene om pengebidrag til instituttets virksomhet.

Under første verdenskrig arbeidet Verrier for å identifisere sønderjyske krigsfanger i franske krigsfangeleirer og for at de skulle få samme behandling som krigsfanger fra Alsace-Lorraine. Han fikk opprettet en egen leir for dem ved Aurillac i Sør-Frankrike, og han overtok selv ansvaret for oppsynet med den. Etter våpenhvilen reiste han sammen med fangene til København, hvor han ble hyllet for sin innsats. Han ble utnevnt til kommandør av Dannebrog i april 1919 og var tilstede under gjenforeningsfesten på Dybbøl 11. juli 1920. Den danske riksdagen bevilget ham en hederspensjon på 10.000 franc i året.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 123958576, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Aftenposten, utgitt 12. august 1938[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Léonore database, www2.culture.gouv.fr[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Dansk biografisk leksikon[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografi ved Grænseforeningen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** KulturNav
 |
**Paul Winston Weeden** (født 7. januar 1923 i Indianapolis, død 2. juli 2011 i Oslo) var en amerikansk-norsk jazzmusiker (gitar) og orkesterleder.

I hjembyen spilte han med nabogutten Wes Montgomery såvel som J.J. Johnson, før han flyttet til New York og Philadelphia. Han ledet Paul Weeden trio med Don Patterson på orgel og Billy James på trommer, til plateinnspilling med Dexter Gordon og Sonny Stitt (Blue Note Records, 1962). Han medvirket også i Coleman Hawkins og Jimi Hendrix’ besetninger på 1960-tallet.

Etter å ha turnert i Sverige (1966), flyttet han til Norge (1971). Med Magni Wentzel, Håkon Nilsen og Svein Christiansen laget de *I remember Clifford* til EBUs «Eurojazz» (NRK, 1971).
Weeden ble sentral i Club 7-miljøet, der han ledet bandet Youngbloods og egen kvartett (med Ole Jacob Hansen på trommer, Bill Mulholland på gitar og Ray Taylor på bass).

Etter at Freddie Green døde, gitaristen i The Count Basie Orchestra, ble Weeden av Basiemedlemmet Harry Edison anbefalt som etterfølger på gitar. Weeden ble kontaktet av orkesterets daværende leder, Frank Foster, og med på turneer fra januar 1988.

På 1990-tallet drev han egen oktett til innspilling, der blant annet medvirket Vidar Johansen, Odd Riisnæs, Roy Nikolaisen, Eivin Sannes, Rune Nicolaysen, Kristen Svendsen og Ole Jacob Hansen.

Dokumentarfilmen *Too young to be old* av Lene Midling-Jenssen (NRK, 2003) viser Weedens samarbeid med «Grønnes Bad&Jazzforsyning» fra Flekkefjord. Denne ledet også til plateutgivelse (2003). 
Han ledet frem til 2006 en egen kvintett med Brinck Johnsen, Eivin Sannes, Kristen Svendsen og Tom Olstad.

Han var inntil sin død bosatt i Oslo og var far til musikeren Lasse Weeden.

Utgivelser
----------

* *Too young to be old* (PSWR/Grappa, 1997) med egen oktett. Egne komposisjoner.
* *Nice but easy* (Kultur og spetakkel, 2003). Med Hilde Hefte og sekstetten Grønnes Bad&Jazzforsyning, komposisjoner av Paul Weeden og Arne R. Skage, produsert av Sigbjørn Nedland
* *Now and then* (2003) med ni egne komposisjoner.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 14238309j[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Minneord i Avisenagder 4. juli 2011
5. ↑  Infoside fra xs4all.nl
6. ↑  Torstein Ellingsen, *Paul Weeden – jazzlegende med stort hjerte Arkivert 17. juli 2007 hos Wayback Machine.* fra Norsk Musikkinformasjon (29.1.04)
7. ↑  Paul Weeden discography
8. ↑  Randi Hultin (21.12.1987). «Paul Weeden til Basiebandet». Aftenposten.
9. ↑  *Livsglad og ungdommelig* fra NRK (10.3.03)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Paul Weeden på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Paul Weeden på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Paul Weeden på AllMusic Rediger på Wikidata
* Paul Weeden på Myspace Rediger på Wikidata

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Meta refresh** er en type kode til HTML som fører brukeren til en annen side eller oppdaterer siden etter en viss tid.

Bakgrunn
--------

Meta Refresh ble laget for å la brukere bli overført enklere og raskere til en annen side, eller få de nyeste oppdateringene på en side.

Kode
----

Dette er koden for å oppdatere siden etter 5 sekunder:

```
<meta http-equiv="refresh" content="5;url=http://dinside.com/" />
```

Dette er koden for å oppdatere siden etter 2 sekunder:

```
<meta http-equiv="refresh" content="2;url=http://dinside.com/" />
```

Dette er koden for å oppdatere med en gang:

```
<meta http-equiv="refresh" content="0;url=http://dinside.com/" />
```

Forklaring
----------

I koden står det http-equiv, hvilket betyr hva som skal gjøres i meta. Content beskriver hva som skal gjøres.

Eksempel: 

```
<meta http-equiv="keywords" content="hei, test" />
```

Når noen søker på «hei» eller «test», blir nettsiden vist.

Referanser
----------

1. ↑  «About.com – Meta Refresh Tag». Arkivert fra originalen 18. mai 2013. Besøkt 10. mai 2010.

Eksterne lenker
---------------

* About.com sin guide til Meta Refresh Arkivert 18. mai 2013 hos Wayback Machine.
«Syttenbuebroen» (pinyin: *shi qi kong qiao*) fra Ming-tiden utenfor byen Jianshui
Chao Yang Lou, den gamle byporten til Jianshui, står nå nærmest midt i byen
**Jianshui** (kinesisk: 建水县; pinyin:  *Jiànshuǐ Xiàn*) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i det autonome prefektur Honghe.

Befolkningen var på 485 260 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Funnstedet *Nalou zhangguansi shu* (纳楼长官司署), Konfuciustempelet i Jianshui (*Jianshui wenmiao*, 建水文庙), Zhilintempelets hovedhall (*Zhilin si dadian* 指林寺大殿), Changyanglou (*Chaoyang lou* 朝阳楼) og Shuanglongbroen (*Shuanglong qiao*, 双龙桥) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Det nevnte Konfuciustempelet ble bygd i 1285 under mongolerveldet. Det er det nest største tempelanlegget viet til Konfucius i hele landet, etter Konfuciustempelet i Qufu i provinsen Shandong – Qufu er Konfucius'fødeby.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmeside Arkivert 21. september 2020 hos Wayback Machine.
* Mange foto fra Jianshui

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Oslo Inn** er et rockeband som spiller ny bølje musikk. Bandet spiller egenprodusert musikk og alle tekstene er på norsk. Bandet består av tre medlemmer: Sjur Vidje (gitar), Arild Røberg (bass) og Håvard Tørum (trommer).

Historien til Oslo Inn begynner i 1994. Da begynte Sjur og Mads (tidligere trommeslager) å spille sammen i gruppa Tchernobyl Rain Makers (TRM), sammen med to andre som senere skulle bli en del av rap trioen URO. Året etter ble TRM oppløst, og gruppa Lilladent ble startet. Etter flere utskiftniger ble etterhvert de tre som idag er Oslo Inn samlet i denne gruppa. Det var i Lilladenttiden at stilen og musikken som idag kjennetegner Oslo Inn, begynte å bli synlig. Lilladent ble oppløst i 1999. I 2004 ble bandet Oslo Inn startet av Sjur, og i 2005 ble de tre igjen samlet. Idag spiller de sammen i det gamle øvingslokalet til Kjøtt på Vålerenga i Oslo.

I 2011 ga de ut albumet "Slike Dager", produsert av Marius Kristiansen.

Referanser
----------

1. ↑  TVANGSNYTT.NO (8. mai 2018). «#nymusikk: Oslo Inn - Hold Fast». *TVANGSNYTT.NO* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 29. september 2019. Besøkt 29. september 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Oslo Inn

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |