recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Haydarpaşa togstasjon, Kadıköy
Kadıköy - Istanbul
Park i Kadıköy
**Kadıköy** er en bydel og kommune i den asiatiske delen av Istanbul. Kommunen strekker seg ca. 8 km langs kysten av Marmarahavet og 4-6 km innover fra kysten.

Bybeskrivelse
-------------

Bydelen har i dag en overveiende moderne bebyggelse, men er også rik på historiske byggverk. Her ligger en rekke kirker tilhørende forskjellige konfesjoner, som gresk-ortodokse, armenske, serbiske og protestantiske. Kadıköy har også Istanbuls eldste moské, bygd før erobringa av det den gang egentlige Konstantinopel (vest for Bosporos).

Befolkninga tilhører øvre middelklasse. I Moda, Fenerbahçe, Göztepe og rundt den kjente Bagdat Caddesi er befolkninga til dels meget velstående. Sentrum, med sin eldre bebyggelse, domineres av arbeiderklassen, foruten en del studenter og vesteuropeere. Kommunen er den mest folkerike i Istanbul, med 700 000 innbyggere på 35,9 km².

Historie
--------

Områdets historie går tilbake til det 7. århundre f.Kr. da grekerne grunnla byen *Kalsedon* her kort før grunnleggelsen av Bysants på andre sida av Bosporos. Området tilhører således den aller eldste delen av dagens Istanbul. I den bysantinske perioden ble byen en forstad til Konstantinopel. Sjøl om det finnes mange minner fra områdets lange historie, er det mindre kulturminner her enn i de sentrale bydelene. En årsak til det er at området flere ganger ble besatt av armeer som trengte inn i Det bysantinske riket, mens befolkninga i Konstantinopel søkte tilflukt bak byens murer og unngikk ødeleggelser. Kadıköy har også gjennom århundrene vært utsatt for mange jordskjelv.

Kalsedon ble erobra av tyrkerne midt på 1300-tallet, over hundre år før Konstantinopel falt. Tyrkerne gav byen navnet Kadiköy, som betyr «Dommerens by», ettersom byen var sete for overdommeren for de asiatiske delene av Det osmanske riket.

Kultur
------

Det kjente fotballaget Fenerbahçe SK hører hjemme i Kadıköy.

Transport
---------

Kadıköy er et knutepunkt for forbindelser østover i Lilleasia. Her ligger Haydarpasastasjonen, som er endestasjon for tog fra den asiatiske delen av Tyrkia. I Harem ligger den tilsvarende busstasjonen.

Eksterne lenker
---------------

* Kommunenes hjemmeside
* Bildegalleri

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |

| * v
* d
* r
Istanbuls distrikter |
| --- |
| Europeisk del | Arnavutköy **·** Avcılar **·** Bağcılar **·** Bahçelievler **·** Bakırköy **·** Başakşehir **·** Bayrampaşa **·** Beşiktaş **·** Beylikdüzü **·** Beyoğlu **·** Büyükçekmece **·** Çatalca **·** Esenler **·** Esenyurt **·** Eyüp **·** Fatih **·** Gaziosmanpaşa **·** Güngören **·** Kâğıthane **·** Küçükçekmece **·** Sarıyer **·** Silivri **·** Sultangazi **·** Şişli **·** Zeytinburnu | Tyrkias flagg |
| Asiatisk del | Ataşehir **·** Beykoz **·** Çekmeköy **·** Kadıköy **·** Kartal **·** Maltepe **·** Pendik **·** Prinseøyene **·** Sancaktepe **·** Sultanbeyli **·** Şile **·** Tuzla **·** Ümraniye **·** Üsküdar |
**Piggknopprørfly** (*Archanara sparganii*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet i Østfold, Aust-Agder og Vest-Agder i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 30 – 41 mm), nokså slankt, lyst brungrått eller gulbrunt nattfly, ofte litt rødlig. Bakkroppen er påfallende lang og stikker ut bak vingene når sommerfuglen hviler. Forvingen er nokså smal og avrundet. Den har en bue av små, svarte flekker litt utenfor midten og en rekke svarte flekker langs ytterkanten, noen ganger også større, svarte flekker lenger inne i vingen. Bakvingen er lyst gråbrun.

Levevis
-------

Arten finnes på sumpete steder, der larven utviker seg inne i stenglene av dunkjevle (*Typha* spp.), piggknopp (*Sparganium* spp.) og sverdlilje (*Iris pseudacorus*). De voksne sommerfuglene flyr i august – september og kommer gjerne til lys.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord. I Norge er den funnet i Østfold, Aust-Agder og Vest-Agder.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Archanara sparganii* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *piggknopprørfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *piggknopprørfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *piggknopprørfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Globia sparganii* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Kadir Topbaş** (født 8. januar 1945 i landsbyen Altıparmak i distriktet Yusufeli i provinsen Artvin i Tyrkia, død 13. februar 2021 i Istanbul) var en tyrkisk arkitekt, forretningsmann og politiker som var borgermester i Istanbul fra 2004 til 2017.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Kadir Topbaş' far Hüseyin Topbaş kom i 1928 til Istanbul, hans mot først i 1935. På grunn av andre verdenskrig dro hun hjem til sin landsby, og der ble Kadir født. Moren tok ham med tilbake til Istanbul i 1946. 

Han tok doktorgrad i arkitekturhistorie ved Istanbuls universitet etter å ha tatt utdannelse i teologi i 1972 og arkitektur i 1974.

### Tidlig karriere

Etter å ha virket som predikant i Edirne, lærer og frittstående arkitekt i Istanbul, var han fra 1994 til 1998 rådgiver for daværende borgermester Recep Tayyip Erdoğan for restaurering og dekorasjon av palasser og andre historiske bygninger i Istanbul. Han ble også eier av restaurantkjeden Saray Muhallebicisi som spesialiserer seg på tyrkisk mat.

### Politisk karriere

Han begynte i politikken som medlem av det religiøst orienterte partiet Milli Selamet Partisi (MSP, *Det nasjonale frelsesparti*). Senere stilte han to ganger til valg til representant for provinsen Artvin til det tyrkiske parlament, først i 1977 for MSP og så i 1987 for Refah Partisi (RP, *Velferdspartiet*), uten å lykkes. I 1999 ble han valgt til distriktsborgermester for distriktet Beyoğlu i det sentrale Istanbul, som medlem av Fazilet Partisi (FP, *Dygdspartiet*). I 2004 stilte Kadir Topbaş til borgermester i Istanbul for partiet Adalet ve Kalkınma Partisi (AKP, *Rettferdighets- og utviklingspartiet*), og vant den 28. mars 2004. Kadir Topbaş ble gjenvalgt til dette i 2009. Den 22. september 2017 gikk han av som borgermester, uten å oppgi noen spesiell politisk beveggrunn. Mevlüt Uysal, distriktborgermester av Başakşehir siden 2009, ble hans etterfølger den 28. september.

Kadir Topbaş Chowk i Lahore i Pakistan høytidelig åpnet av Kadir Topbaş den 12. mars 2012.
I november 2020 ble Topbaş innlagt på sykehus med covid-19. Han døde den 13. februar 2021 av organsvikt under koronavirusbehandlingen.

Referanser
----------

1. ↑   Davos 2014 Participant List, uttrykt i referansen som 1945[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.aa.com.tr[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «İBB Başkanı Kadir Topbaş istifa etti». *Cumhuriyet*.
4. ↑  «İstanbul Büyükşehir Belediyesi'nin yeni başkanı Mevlüt Uysal». *NTV* **(tyrkisk)**. 28. september 2017. Besøkt 13. oktober 2017.
5. ↑  «Koronavirüs tedavisi gören Kadir Topbaş'ın oğlundan açıklama». *CNN Türk* **(tyrkisk)**. 25. desember 2020.
6. ↑  «Kadir Topbaş yaşamını yitirdi». *Cumhuriyet* **(tyrkisk)**. 13. februar 2021.
7. ↑  «Kadir Topbaş hayatını kaybetti (Kadir Topbaş kimdir?)» **(tyrkisk)**. NTV.

Eksterne lenker
---------------

* UCLG bio
* CityMayors profile

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Janis Maria Wilson** (født 22. mars 1985) er norsk modell, skuespiller og art director med kroatisk bakgrunn.

Bakgrunn og utdannelse
----------------------

Janis Marias opprinnelse er fra Kroatia og Italia, men hun vokste opp i Oppland. Hun gikk på videregående skole i Lillehammer og studerte *tegn, form og farge*, med *matematikk* som ekstra fag, for å oppnå studiekompetanse. Etter å ha oppnådd studiekompetanse i 2005, flyttet hun til Oslo. 
Hun er utdannet fra Handelshøyskolen BI med en bachelor grad i markedsføring og økonomi.

Karriere
--------

I sin studietid, startet hun å jobbe som modell og skuespiller. I 2006 var hun finalist i TV3 sin serie *Shopaholic*. Samme år var hun finalist i Frøken Norge.
Hun har vært å se i norske musikkvideoer .
I 2007 opprettet hun sin hjemmeside og via den søkte hun etter investor og sponsor avtaler, og er idag sponset av Nike, Inc.

I 2012 var hun på NRK sin TV skjerm i rollen som Miss Gudbrandsdalen i den norsk-amerikanske TV-serien Lilyhammer der hun spilte mot Steven Van Zandt Samme år, var Janis i DNB sin reklame.
Janis Maria har jobbet ved flere anledninger med fotografen Jeremy Deputat. 
Hun har vært avbildet i flere norske magasiner som FHM, Se og Hør og flere ganger på forsiden av Vi Menn,, og utenlandske magasiner som Beauty Style og Lowrider Magazine.

Referanser
----------

1. 1 2
2. 1 2  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 1. februar 2016. Besøkt 19. oktober 2015.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. mars 2015. Besøkt 24. oktober 2015.
4. ↑
5. ↑   Arkivert 29. januar 2016 hos Wayback Machine.
6. ↑
7. ↑
8. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 17. februar 2017. Besøkt 24. oktober 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) Janis Maria Wilson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* YouTube Video, DNB reklame
**Kadoma** er en by i Mashonaland West-provinsen i Zimbabwe, 140 kilometer sørvest for Harare i retning Bulawayo. Frem til 1982 bar byen navnet **Gatooma**. Kadoma ligger 1 162 meter over havet, og hadde 91 633 innbyggere ved folketellingen i 2012.

Gatooma ble grunnlagt på 1890-tallet som et gruvesamfunn og lød under et byråd frs 1907. I 1917 ble kommunen Gatooma opprettet. Byen fikk navn etter høövdingen Katuma, som hadde en inntilliggende kraal. Kadomas byvåpen viser navnet på fjellet og høvdingens myndighetsemblem.

Specks Hotel ble åpnet i 1907, og Jameson High School startet opp samme år, da Kadomas første borgermesters hustru, Amelia Fitt, begynte å undervisr byens barn i hennes og hennes manns hjem. Elektrisitet ble installert i Kadoma i 1922. Grand Hotel åpnet i 1925 og hadde da et dansegolv i elastisk laminat som var det første i sitt slag i Zimbabwe.

Byen ligger i et gruveområde der gull, kopper og nikkel utvinnes. Den mest betydelige gruven i regionen er *Cam and Motor Mine*, som ligger i landsbyen Eiffel Flats, syv kilometer utenfor Kadoma. Gruven eies av selskapet Rio Tinto Zimbabwe. Cam and Motor er den største gullprodusenten i Rhodesia-Zimbabwes historie.

Bomull dyrkes i området og det vokste frem bomullsrelaterte selskaper før 1990. David Whitheads tekstilfabrikk ble grunnlagt i 1952.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Room, A. *Placenames of the World*. McFarland.
3. ↑  «Coat of arms of Kadoma (Zimbabwe)». Heraldry of the World. Arkivert fra originalen 5. desember 2010. Besøkt 9. desember 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kadoma, Zimbabwe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Hogging** og **sagging** beskriver formen på en bjelke når den er belastet. Hogging beskriver en bjelke som buer oppover i midten, og sagging er når den buer nedover på midten.

Skip
----

Figur av skipsskrog (1) Sagging og (2) Hogging under lasttilstand. Bøyningen er noe overdrevet i illustrasjonen.
**Hogging** på et skip kan oppstå i statiske og dynamiske situasjoner. I en statisk situasjon har man mer last foran og akter i skipet, mens i en dynamisk situasjon kan man for eksempel ri på en bølgetopp som fører til en lokal trykkøkning midtskips.  

**Sagging** er det motsatte tilfellet. I en statisk situasjon har man mer last i midten av skipet og mindre foran og akter, mens i en dynamisk situasjon har man en bølgetopp foran og akter.  

Det er derfor ikke uvanlig at et skip er i en slik tilstand, men det er heller ikke ufarlig dersom bøyespenningene skulle bli for store og får skipet til å kollapse under de store spenningene.

Eksterne lenker
---------------

* https://web.archive.org/web/20081012172334/http://www.worldwideflood.com/ark/basic\_hull\_design/monocoque\_vs\_truss.htm (engelsk)
**Cato André Olsen** (født 21. februar 1967) er en norsk heavy metal gitarist, også kjent under artistnavnet Cat Andrew. 

I 1983 startet Cato André Olsen power metal bandet Artch sammen med Bernt Jansen. Cato skrev sangen *Another Return to Church Hill* som i dag blir regnet som en klassiker innen sjangeren både i Norge og i utlandet. Denne er på utgivelsen Another Return to Church Hill, og er Artch sin mest spilte sang. Den bidro til å gi dem et navn i hele Europa, i tillegg så den ut til å motta mest oppmerksomhet under Artch sin verdensturné.

I senere tid har Cato André Olsen laget supportersangen «særping» som er å finne på Sarpsborg 08 Fotballforening sitt supportersangalbum.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.metal-archives.com, besøkt 3. september 2018[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Rockheim. «Artch « Norsk pop- og rockleksikon (2013) « Rockipedia». *Rockipedia*. Arkivert fra originalen 27. august 2018. Besøkt 26. august 2018.
4. ↑  «Another Return, by ARTCH». *Tribunal/Divebomb Records*. Arkivert fra originalen 27. august 2018. Besøkt 26. august 2018.

Eksterne lenker
---------------

* «Cat Andrew» **(engelsk)**. Encyclopaedia Metallum. Besøkt 3. september 2018.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Rockipedia **·** Discogs
 |
**«I Dreamed»** er en amerikansk populærmusikksang med melodi av Charles Grean og tekst av Marvin Moore. Den ble publisert i 1956.

Den største hitversjonen ble gjort av Betty Johnson samme år. Innspillingen ble utgitt av Bally Records med katalognummer 1320.

Sangen ble gjenstand for en rettstvist i saken *Dorchester Music v. National Broadcasting Company* [171 F. Supp. 580 (S.D. Cal 959)]. Fred Spielman, som hadde komponert sangen «Rendesvouz» i 1953, anklaget Grean for å ha plagiert hans sang ved å skrive «I Dreamed» (Ingen anklage ble gjort med hensyn til teksten). Retten felte en dom i favør av fornærmede 18. november 1958.

Svensk versjon
--------------

«Jag drömde» med Lill-Babs. Utgitt på singlen Karusell KFF 195 i 1957.

Norsk versjon
-------------

Jacob Hjelte har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Jeg drømte». Inger Jacobsen med Willy Andresens kvintett har spilt inn sangen. Den ble utgitt på 78-platen Columbia GN 1609 i 1957.

Listeplasseringer
-----------------

Betty Johnsons versjon nådde Billboard-listene 15. desember 1956. På Most Played by Jockeys lå den som best som nummer ni, på Best Sellers In Stores-listen som nummer 21 og på Most Played In Jukeboxes som nummer 15. På den sammensatte listen av top 100-sanger nådde den nummer tolv. Alt i alt tilbrakte den 18 uker på listene.

Referanser
----------

1. ↑  Oppsummering av rettssaken
2. ↑  Se plateetiketten
***Balder magasin*** var en partipolitisk uavhengig fredspublikasjon drevet av sivilarbeidere, og fungerte som mannskapsavis for de som avtjente sivil verneplikt i Norge. Utover dette søkte *Balder* opp gjennom årene, i varierende grad, å være et forum også for andre fredsrelaterte initiativer og grupper med ikke-vold eller pasifisme som utgangspunkt.

Publikasjonen ble tidligere utgitt under navnene *Balder – magasin for militærnektere*, *Militærnekteren*, *SH-aktivisten* og *SH-nytt* og ble utgitt siden 1961.

Balder ble fullfinansiert av Siviltjenesten i Norge og redaksjonen bestod av tre personer: redaktør, journalist og uttegningsansvarlig. Alle var sivilarbeidere. Redaktøren ble valgt av Sivile vernepliktiges tillitsmannsutvalg (SVTU). Redaktøren valgte deretter selv sine medarbeidere, og ledet magasinet etter Vær Varsom-plakaten for god presseskikk.

Fra 1992 til 2009 ble det produsert mellom seks og åtte utgaver av Balder i året, og magasinet ble distribuert til alle landets sivilarbeidere, samt til en rekke skoler, bibliotek, politikere, organisasjoner og andre som meldte sin interesse.

Den 23. april 2009 ble det vedtatt av SVTU at Balder skulle omlegges til nettavis, dette som resultat av det lave sivilarbeiderantallet våren 2009, som sett i forhold til trykkekostnadene var for lavt.

Redaksjonen delte lokaler med Velferdskontoret for sivile vernepliktige i Torggata i Oslo.

Redaktører av Balder fra 1992
-----------------------------

* Øystein Langeland (2011–)
* Christian Brandser (2010)
* Albert Aurbakken (2009–2010)
* Christian Høie (2009)
* Martin Bengtsson (2008–2009)
* Runar Bjørkvik Mæland (2007–2008)
* Einar Lie Slangsvold (2007)
* Christian Valeur (2006–2007)
* Eivind Sørlie (2005–2006)
* Henrik Haanes
* Andreas Meier Eide
* Stein-Ivar Lothe Eide
* Jørgen Strickert
* André Larsen Avelin
* Eirik Arne Engebråten
* Torkil Hvidsten
* Marius Øfsti
* John-Arne Øygarden Gundersen
* Alexander Bergan
* Ole Andreas Holen
* Lars Johannessen
* Rolf J. Widerøe
* Stein Håvard Ludvigsen
* Knut Folkestad
* Joachim Førsund
* Jan Thoresen (1994/95)
* Kato Nykvist
* Kjetil Lillesæter
* Geir Nødset

Redaktører av Balders forløpere
-------------------------------

* Geir Nødset (1991)
* Leif Håvard Kvande (1990)
* Ivar Kvistum (1989)
* Kjell-Erik Kallset (1988/89)
* Lars Normann Mikkelsen (1987/88)
* Brage B Alstadheim (1986/87)
* Ola Tømmerås(1986)
* Jon Fosse (1985)
* Torleif Sjøgren-Erichsen (1984)
* Terje Erikstad (1983)
* Øyvind Rønning (1982)
* Åsmund Lindal (1981)
* Jørgen Aas (1980)
* Magne Aasbrenn (1979-80)
* Jens Ivar Brox (1978/79)
* Magne Kvalbein (1978)
* Per Fredrik Christiansen og Erik Melvold (1963)
* Kaare Kopreitan (1962/63)
* Tor Bjerkmann (1/7-31/12 1961)
* Bjarne Kortsen (1/1-30/6 1961)

(NB. Foreløpig oversikt)

Referanser
----------

1. ↑  baldermagasin.blogspot.com

Eksterne lenker
---------------

* Sivilarbeidernes forum
Eksempel på hindustanimusikk: Spilt på bambusfløyten bansuri.
Eksempel på karnatisk musikk: Spilt på bambusfløyten venu i ragaen *mayamalavagowla*.
**Klassisk indisk musikk** har sine røtter i meditasjonsmusikk og blir omtalt allerede i de eldste hinduistiske skrifter. 

Av klassiske musikkverker kan nevnes *Natyashastra* fra en gang mellom 200-tallet f.Kr. og 200-tallet e.Kr. som la grunnlaget for indisk musikk, dans og drama, og *Brihaddeshi* fra om lag 700-tallet, det eldste verket som definerer ragaer.[]

De forskjellige meloditypene (ragaer) sies å påvirke forskjellige deler av kroppen og sinnet.[] Klassisk indisk musikk har et av de mest komplekse og komplette musikksystemer i verden.[] Lik vestlig klassisk musikk blir oktaven delt i tolv halvnoter og syv basale noter, men i klassisk indisk musikk er ikke notene temperert slik de er i vestlig klassisk musikk. Klassisk indisk musikk er monofonisk av natur og består melodisk av en raga, og rytmisk på en tala.

### Inndelinger

Klassisk indisk musikk kan inndeles i:

* nordindisk klassisk musikk (hindustanimusikk)
	+ *raga* som musikkspråk
	+ *dhrupad* - sang- og instrumentalstil
	+ *dhamar* - sangstil
	+ *holi* - sangstil
	+ *kheyal* - sang- og instrumentalstil
	+ *thumri* - sang- og instrumentalstil
	+ *thapa*
* sørindisk klassisk musikk (karnatisk musikk)
	+ *kriti* - sangstil
	+ *bhajan* - religiøs sangstil

Kilder
------

* «Classical Music», *The Oxford Encyclopaedia of the Music of India* oxfordreference.com
* «Brihaddeśi», *The Oxford Encyclopaedia of the Music of India*, oxfordreference.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Banglapedia
 |
**«I Can't Explain»** er en sang med det engelske rockebandet The Who i 1965, hovedsakelig skrevet av Pete Townshend. Det var den første singelen med bandet under navnet The Who.

«I Can't Explain» ble også gitt ut som åpningssangen i The Whos utgivelse i 1971 albumet *Meaty Beaty Big and Bouncy*. Her kommenterer Townshend at sangen har nære slektskap til The Kinks' hit «You Really Got Me». Bandet har som regel inkludert sangen i konsertoppsetningene, gjerne tidlig i konsertene. Sangen er med på konsertalbumet *Live at Leeds* og er åpningssang på The Whos DVD *Live at Lyon* fra 2006.

Gitarriffet som åpner sangen har blitt kopiert utallige ganger, blant annet i The Clashs «Clash City Rockers» og «Guns on the Roof». 

Sangen uttrykker ungdoms frustrasjoner med å både komme til orde og kunne uttrykke seg på en måte som gjør at en blir hørt og lyttet til i samfunnet av voksne, og den arroganse (reell eller ikke reell) ungdom kan føle at de blir møtt med av «de voksne». Unge mennesker trykket derfor sangen til sitt bryst og gjorde at The Who umiddelbart etablerte seg som et talerør for de mange ungdommer som fant det vanskelig å kommunisere med samfunnet omkring. Dette er et tema som går igjen i flere av The Whos senere produksjoner, ikke minst i «My Generation»

Et utdrag av sangen blir framført av Elton John i hans cover versjon av «Pinball Wizard» til filmen *Tommy* fra 1975.

David Bowie har spilt inn en versjon av sangen på sitt album *Pin Ups* fra 1973 og den har blitt spilt inn av heavy metal bandet Scorpions i 1989.

The Whos originalversjon er blitt rangert som nummer 371 i bladet Rolling Stones liste over de 500 viktigste sangene gjennom tidene.

Eksterne lenker
---------------

* The Who spiller sangen på en promotionsfim fra 1965
**Gyldenhorn** var en dansk-norsk adelsfamilie fra Østfoldegnen, best kjent fra det siste århundre før reformasjonen. Navnet er senere blitt tildelt av slektsforskere etter våpenmerket, et gyldent horn. Ættegården var Eline (Elingård) i Østfold, dertil kom godser på Hurum, på Hedmark og Kanestrøm på Sundmøre.

Slektens første kjente mann er Oluf Torsteinssøn til Eline, som levde omkring 1420. Erik Erikssøn, som skrev seg til Eline, ble i 1460-årene fogd i Skien syssel, siden lagmann i Oslo. Hans sønn Erik Erikssøn var lagmann i Oslo, senere befalingsmann på Tunsberghus, og ble i 1524 riksråd og befalingsmann på Baahus. Han var gift med Eline Griis av Nordrup, datter av riksråd Peder Griis. Deres datter Kirsten giftet seg med adelsmannen Eiler Henrichsen Brockenhuus (d. 1546).

Slekten utdøde på mannssiden i 1533.

Referanser
----------

1. ↑  Trætteberg, Hallvard (1933). *Norske by- og adelsvåben*. Oslo.
2. 1 2 3  Sæter, Ivar (1928). *Adelen i Norge*. Oslo: Grøndahl. s. 30.
3. ↑  Bratberg, Terje (22. januar 2023). «Gyldenhorn». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 12. februar 2023.
4. ↑

| * v
* d
* r
Danske og norske slektsnavn som begynner med Gylden- |
| --- |
| Güldencrone **·** Gyldenfeldt **·** Gyldenhorn **·** Gyldenkrantz **·** Gyldenløve **·** Gyldenløve (norsk adelsslekt) **·** Gyldenpalm **·** Gyldenstierne |
***Callanispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

En liten (4,6 - 5 millimeter), avlang, matt svart bladbille, dekkvingene kledt med tynne pigger. Antennene er litt klubbeformede, omtrent så lange som hode + pronotum, og består av 11 ledd. Pronotum har to lange pigger på hver side, disse går ut fra en felles rot. Dekkvingene er jevnbrede med tallrike, korte pigger og 8 punktrader.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne slektens vertsplanter er ukjente.

Utbredelse
----------

Arten lever i Sør-Afrika.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
				+ underfamilien **Hispinae**, Gyllenhal, 1813 – ikke i Norge, én art i Norden
					- stamme **Hispini** Gyllenhal, 1813
						* slekten ***Callanispa*** Uhmann, 1959
							+ *Callanispa rasa* Uhmann, 1959

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* Hispines of the World- *Callanispa*
* *Callanispa* på ITIS
* (en) *Callanispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Callanispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Callanispa* hos ITIS Rediger på Wikidata
**Løren leir** er en tidligere militærleir på Løren i Oslo. Den ble anlagt av okkupasjonsmakten under 2. verdenskrig. Etter frigjøringen ble den overtatt av Hærens våpentekniske korps. Hæren hadde tilhold i Løren leir til 1999 da den ble solgt til Selvaag for utvikling av Lørenbyen. Løren leir er sammen med Skar leir i Maridalen de to eneste bevarte tekniske verkstedene fra 2. verdenskrig i Norge. Anleggene er sjeldne i europeisk sammenheng.

Historie
--------

Kanonhallen
Området ble fra 1912 brukt av Norma prosjektilfabrikk. 1. juni 1941 ble det rekvirert av tyskerne som satte i gang byggingen av flere hus, deriblant Kanonhallen som nå er fredet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Løren leir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Løren leir». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
**Gideon Ståhlberg** (født 26. januar 1908 i Göteborg, død 26. mai 1967 i Leningrad) var en svensk stormester i sjakk.

Ståhlberg vant det svenske mesterskapet i 1927, 1929 og 1936, og ble også skandinavisk mester i 1929. På 1930-tallet deltok han i flere sterke internasjonale turneringer med gode resultater. Under sjakkolympiaden i Buenos Aires i 1939 startet andre verdenskrig, og Ståhlberg ble igjen i Argentina til 1948. I løpet av denne tiden vant han flere turneringer. Etter at han kom tilbake til Europa oppnådde han ikke like gode resultater, men vant likevel enkelte turneringer på 1950-tallet. Fra 1951 var han også dommer i verdenssjakkforbundet FIDE. Han har skrevet flere sjakkbøker og har vært sjakkommentator. Ståhlberg var også en meget sterk bridgespiller.

Han døde i 1967 straks før han skulle spille det første partiet i en turnering i Leningrad.

Referanser
----------

1. 1 2   Svenskt biografiskt lexikon, «Anders Gideon Tom Ståhlberg», Svensk biografisk leksikon-ID 34655[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gideon Ståhlberg – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Gideon Ståhlberg – OlimpBase Rediger på Wikidata

* (en) Gideon Ståhlberg – 365Chess.com Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Svenskt biografiskt lexikon **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** NKC
 |
***Lørdag*** er en roman av den engelske forfatteren Ian McEwan. Den utkom på forlaget Jonathan Cape i London i 2005 med tittelen ***Saturday***, og var McEwans åttende roman. En norsk oversettelse ved Halvor Kristiansen kom ut på Gyldendal samme år. Den norske utgaven er på 270 sider.

Handling
--------

Historia er fortalt i tredje person, men med en gjennomført personsynsvinkel. Hovedpersonen Henry Perowne er nevrokirurg ved et offentlig sykehus i London. Han bor sammen med kona Rosalynd og den sytten år gamle sønnen Theo i en romslig leilighet i den mest fasjonable delen av strøket Fitzrovia i det sentrale London. På nåtidsplanet spenner historia over et tidsrom på ett døgn, fra han står og ser ut av soveromsvinduet på den nattstille byen tidlig på morgenen 15. februar 2003, til han kommer hjem fra en større operasjon ett døgn seinere. 

Romanens korte historietid tillater både lange tilbakeblikk på hovedpersonens tidligere liv, så vel som et adstadig tempo på nåtidsplanet. En kjøretur gjennom Londons gater berettes i detalj; det samme gjør en squashkamp mot kollegaen Strauss. Ikke minst dveles det ved ulike nevrokirurgiske inngrep både i fortid og nåtid – McEwan besøkte over en periode på to år bl.a. National Hospital of Neurology and Neurosurgery for å sette seg inn i faget.

15. februar 2003 var ikke en helt vanlig dag i London – det var dagen da de store demonstrasjonene mot den tilstundende Irak-krigen gikk av stabelen i Hyde Park. Disse danner et politisk bakteppe for handlinga, idet ingen av romanpersonene kan la være å ta stilling til hvilke former kampen mot internasjonal terrorisme bør ta. Sjøl er Perowne en tviler; vennskapet med en iraker som har lidd under Saddam Husseins terrorregime har gjort han tilbøyelig til å gi Tony Blair rett i at regimet må fjernes. Her møter han heftig motbør fra dattera Daisy, som har deltatt i demonstrasjonene. På den andre sida synes han at amerikaneren Strauss har et altfor enkelt syn på nødvendigheten av å gå til krig.

De demonstrerende folkemengdene i Londons gater denne dagen får også en mer håndfast virkning på Perownes liv. En misforståelse på grunn av omdirigering av trafikken fører til en kollisjon med kjeltringen Baxter. I den etterfølgende diskusjonen om skyldsspørsmålet føler Baxter at han har tapt ansikt, og det får uante konsekvenser. Det viser seg at Baxter lider av den for nevrokirurgen Perowne velkjente Huntingtons sykdom, noe som gjør han til et totalt uberegnelig menneske. Når han seinere på kvelden oppsøker Perowne og familien i leiligheten for å ta hevn, får den vellykka legen som tror seg å ha kontroll på tilværelsen, erfare hvor kort avstanden er mellom orden og kaos.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**«I Could Have Danced All Night»** er en amerikansk sang fra musikalen *My Fair Lady* med melodi av Frederick Loewe og tekst av Alan Jay Lerner. Sangen blir fremført av stykkets heltinne, Eliza Doolittle, som uttrykker glede og opphisselse etter en impromptu dans med sin læremester, Henry Higgins.

«I Could Have Danced All Night» ble først fremført av Julie Andrews i den originale Broadway-oppsetningen av *My Fair Lady*. I filmversjonen fra 1964 ble sangen fremført av Marni Nixon, som dubbet sangstemmen til Eliza Doolittle (som ble spilt av Audrey Hepburn)

Hitversjoner av sangen har blitt spilt inn på plate av Rosemary Clooney, Jamie Cullum, Dinah Shore, Frank Sinatra og Sylvia Syms.

Den var med i spillefilmen *Lånte fjær* (*The Birdcage*), fremført av Nathan Lane, Hank Azaria, Gene Hackman, Robin Williams og Dianne Wiest.

Mange kvinnelige skuespillere har også fremført sangen i sceneversjonene av musikalen, innbefattet Martine McCutcheon, Laura Michelle Kelly, Amy Nuttall og Lisa O'Hare.

Petula Clark spilte inn en versjon. Den ble utgitt på hennes album, *The Other Man's Grass Is Always Greener*, fra 1968.

Sangen ble også fremført av Jane Powell i TV-specialen *«Sunday Showcase» Give My Regards to Broadway*, hvor et kineskop-opptak fremdeles eksisterer.

«I Could Have Danced all Night» ble fremført av Jayma Mays i episoden *Mess Up* i TV-serien *Glee* på Fox.

Norsk versjon
-------------

André Bjerke har skrevet en norsk tkst. På norsk bærer den tittelen «Jeg kunne ha danset». 

### Innspillinger

| År | Sangtittel | EP-tittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960 | «Jeg kunne ha danset» | *My Fair Lady* | Nora BrockstedtBengt Hallbergs orkester | André Bjerke | EP-plate | Karusell KMEP 1 |
| 1960 | «Jeg kunne ha danset» | *My Fair Lady - utdrag* | Mona Hofland Kor og orkester Dir. Mats Olsson | André Bjerke | EP-plate | RCA ERAN 50 |
| 1960 | «Jeg kunne ha danset» |  | Pia Skaar med Sigurd Jansens orkester | André Bjerke | Single | Philips 353 149 PF |

Arrangør for Skaars versjon var Sigurd Jansen.

Referanser
----------

1. 1 2   My Fair Lady: IBDB - The official source for Broadway information
2. ↑  My Fair Lady - Soundtracks hos Internet Movie Database
3. ↑  The Birdcage – Sondtracks hos Internet Movie Database
4. ↑  allmusic ((( The Other Man's Grass Is Always Greener )))
5. ↑  "Sunday Showcase" Give My Regards to Broadway – Soundtracks hos Internet Movie Database
6. ↑  "Mess-Up" Glee – Soundtracks hos Internet Movie Database
7. ↑  Karusell[*død lenke*]
8. ↑  Se plateetiketten
9. ↑  Se plateetiketten
**Aschehougs bokhandel** var en av Oslos sentrale bokhandler i mer enn femti år. Den lå mesteparten av tida i Karl Johans gate 43, der etterfølgeren Tanum bokhandel i dag ligger i kjøpesenteret Paleet.

Det var i 1872 at slektningene Halvard og Hieromymus Aschehoug starta forlag og bokhandel under firmanavnet *H. Aschehoug & Co*. Opptatt i firmaet blei også i 1878 Johan Dahls Boghandel, som hadde vært i drift fra 1831, men nå var konkurs.

I 1888 fikk William Nygaard kjøpe seg inn i forlaget gjennom sin svigerfamilie (Wiel), som hadde gode forbindelser der. Han blei leder for og utvikla forlagsdelen, mens Thorstein Lambrechts, som var nevø av professor Torkel Halvorsen Aschehoug og hadde studert bokhandeldrift i England og Tyskland, tok seg av bokhandelen. 

Nygaard og Lambrechts kom ikke godt overens, og de valgte å skille forlag og bokhandel i separate firma.

På 1920-tallet fikk bokhandelen økonomiske problemer, og Nygaard trådte til med kapital – mest for å redde Aschehoug-navnet. Kort tid etter overlot han til Johan Grundt Tanum å drive bokhandelen. Tanum var soussjef i forlaget og av mange sett på som Nygaards «kronprins», også fordi han var gift med ei niese av forleggeren. Imidlertid hadde Williams sønn Mads Wiel Nygaard begynt i forlaget i 1925, og dette svekka Tanums framtidsutsikter. Han slo derfor til på et tilbud om å kjøpe bokhandelen og drive den videre i eget navn. Dette skjedde i oktober 1928.

Dermed overtok Tanum bokhandel den fasjonable adressen på Karl Johan, hvor firmaet fortsatt driver. I 1965 slo denne seg for øvrig sammen med naboen Cammermeyers bokhandel, som Tanums far, Sigurd Pedersen, hadde drevet. Dette gjorde Tanum til Norges største i areal.

Aschehoug forlag er i dag majoritetseier i bokhandelselskapet Norli Gruppen, mens Tanum eies av Cappelen Damm.

Kilder
------

* Nils Johan Ringdal: *Kardinaler og kremmere – norske forleggere gjennom hundre år*, Den Norske forleggerforening

1995.

* Odd-Stein Anderssen: *Bilder av bokhandelens historie gjennom hundre år*, Grøndahl 1950.
* Harald L. og Egil Tveterås: *Den norske bokhandels historie – norsk bokbransje etter 1900*, bind 4, Den norske bokhandlerforening og Den norske forleggerforening 1996.
Charles Dana Gibsons tegning av ei gibsonjente (*Gibson Girl*), en karikatur av en sexy og moteriktig, men aktiv og selvbevisst kvinnetype i amerikansk populærkultur ca. 1900-1920.
Den amerikanske illustratøren Charles Dana Gibson (1867-1944) ved tegnebrettet,
**Gibson Girl look** var et mote- og kvinneideal i USA som ble skapt av den amerikanske illustratøren Charles Dana Gibson (1867-1944) omkring år 1900 og varte i rundt tjue år. Ei gibsonjente (*Gibson girl*) var ei «moderne amerikanerinne» som ble presentert gjennom lett satiriske tegninger og historier. Hun ble framstilt som en ungdommelig og feminin, høy og slank pinup-modell med tydelig byste og hofter, men sporty og aktiv og ikke avkledt.

Gibson lagde en rekke tegninger i svart-hvitt fra 1896 og framover. De ble svært populære og resulterte i serien *Mr. Pipps*, som ble trykt første gang i tidsskriftet *Collier's Weekly* i 1899. Gibsonjenta ble portrettert i ulike omgivelser, for eksempel som golfspiller, men hennes spesielle personlighet ble alltid understreket av timeglassfiguren, moteriktige klær og frisyrer, deriblant lange kjoler, store hatter og langt hår satt opp i en «flommende» pompadur. 

Forbildet for *the Gibson girl look* skal ha vært tegnerens egen kone Irene, født Langthorne, og søstrene hennes. 

Gibsonjenta ble brukt som reklamefigur på ei rekke kommersielle produkter i samtida.

* «Det svake kjønn» 1900«Det svake kjønn» 1900
* «Kunstleksjonen» 1901«Kunstleksjonen» 1901
* «Livet» 1902«Livet» 1902

Se også
-------

* Belle Époque, «den skjønne tid» i fransk samfunnsliv ca. 1860-1914

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gibson Girl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Gibson girl – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin
 |
***I Dovre-sno*** er en roman av den norske forfatteren Inge Krokann, først utgitt i 1929. Romanen er første bind i et firebinds romanverk som fortsatte med *Gjenom fonna* (1931, i to bind), *På linfeksing* (1934) og *Under himmelteiknet* (1941).

Romanen, og romanserien, er en historisk slektsroman, lagt til Oppdal på 1500-tallet og 1600-tallet. Handlingen følger bøndene på gården *Lo*, og historien skildrer både den enkelte generasjons etiske utvikling og gehalt, og lokal og nasjonal historie i et større perspektiv. Som etisk romanserie faller verket naturlig inn i mellomkrigstidas norske litteratur. Hovedpersonen i de to siste bindene er *Stingrim på Lo*, som det blir sagt om at han både har «himmelørn» og «helvitsørn» i seg. Hos Stingrim vinner de gode kreftene, mens *Roald på Lo*, som er hovedperson i det første bindet, må gi tapt for de mørke sidene i seg. 

Handlingen foregår i en politisk og religiøs brytningstid, og impulser fra katolisisme, protestantisme, nasjonalisme, og en underklang av gammel hedendom møtes i og mellom personene. Folkeminne, mytisk og magisk stoff forekommer flere steder, særlig knyttet til døds- og naturmystikk. Selv om Krokann legger vekt på etisk holdning og utvikling, finnes det flere steder i verket en fascinasjon for råskap og fysisk styrke.

Verket er gjennomgående skrevet på en konsekvent oppdalsdialekt.

Verket blir blant annet karakterisert som imponerende, stort tenkt og anlagt, og (delvis på grunn av dialekten) vanskelig tilgjengelig.

Referanser
----------

1. ↑  Kjølv Egeland i *Norges litteraturhistorie* bd 5, 1975; Snorre Evensberget *Litterært leksikon*, 2000 og Ragnvald Skredes innledning til 1967-utgaven i Norges nasjonallitteratur
**Gyllen havkaruss** eller **dorade** (*Sparus aurata*) er en fiskeart som tilhører havkarussene.

Kroppen er oval og flattrykt fra sidene. Øynene er små. Den er sølvgrå med en svart flekk på gjellelokket. Voksne eksemplarer har svarte og gylne bånd på hodet. Den kan bli 70 cm lang, men vanlig lengde er opptil 35 cm.

Gyllen havkaruss svømmer alene, eller i små stimer, over sandbunn og i sjøgrasområder. Om våren vandrer den ofte inn i brakkvann i laguner og elvemunninger. Arten er vanlig fra brenningssonen ned til 30 m dyp, men er tatt ned til 150 m. Den eter bløtdyr, krepsdyr og fisk.

Arten er utbredt i Atlanterhavet fra De britiske øyer til Kanariøyene og Kapp Verde. Den er også vanlig i Middelhavet, men er svært sjelden i Svartehavet.

Gyllen havkaruss er populær matfisk og blir også solgt i norske butikker. Verdensfangsten av vill gyllen havkaruss var i 2012 bare 8096 tonn, mens det ble produsert 159 730 tonn i oppdrettsanlegg.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  (en) *Sparus aurata* Linnaeus, 1758 Gilthead seabream - FishBase Besøkt 19. juni 2014.
3. ↑  Gyllen havkaruss i FAO FishFinder Besøkt 19. juni 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dorade* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Dorade* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *Dorade* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Dorade* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *Dorade* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Dorade* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Sparus aurata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Sparus aurata* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Sparus aurata* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

Gyllen havkaruss

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
En **helsekoordinator** er i det norske helsevesenet en tjenesteyter som skal jobbe for å sikre samordning av tjenestetilbudet til pasienter og brukere med behov for langvarige og koordinerte tjenester. Formålet med tjenesten er at pasient eller bruker skal motta et sømløst tjenestetilbud.

Norge
-----

I Norge blir personen som utfører koordinatorrollen vanligvis oppnevnt i kommunen.

### Lovfestet rettighet

Regler om koordinator finnes blant annet i pasient- og brukerrettighetsloven, spesialisthelsetjenesteloven og helse- og omsorgstjenesteloven.

#### Rett til koordinator

Regler om koordinator finnes blant annet i pasient- og brukerrettighetsloven, spesialisthelsetjenesteloven og helse- og omsorgstjenesteloven. For å ha rett til koordinator må to vilkår være oppfylt. For det første må tjenestemottaker være i behov av langvarige tjenester. For den andre må tjenestemottaker ha behov for to eller flere tjenester.

I Pasient- og brukerrettighetsloven fremgår det at «Pasient og bruker som har behov for komplekse eller langvarige og koordinerte tjenester, har rett til koordinator i samsvar med bestemmelsene i helse- og omsorgstjenesteloven § 7–2 og spesialisthelsetjenesteloven § 2–5 a» 7.

### Barnekoordinator

I pasient- og brukerrettighetsloven § 2–5 c er bestemmelsen om rett til barnekoordinator nedfelt. Av bestemmelsen fremgår det at «Familier som har eller venter barn med alvorlig sykdom, skade eller nedsatt funksjonsevne, og som vil ha behov for langvarige og sammensatte eller koordinerte helse- og omsorgstjenester og andre velferdstjenester, har rett til barnekoordinator i samsvar med helse- og omsorgstjenesteloven § 7–2 a».

Referanser
----------

1. ↑  «Forskrift om habilitering, rehabilitering og koordinator, Kapittel 5, § 16». *lovdata.no*. Besøkt 11. september 2022.
2. ↑  «Lov om kommunale helse- og omsorgstjenester m.m. (helse- og omsorgstjenesteloven)». *Regjeringen.no* **(norsk)**. 8. april 2011. Besøkt 11. september 2022.  `|fornavn1=` mangler `|etternavn1=` i Authors list (hjelp)
3. ↑  «Koordinator i kommunen og spesialisthelsetjenesten». *Helsedirektoratet* **(norsk)**. Besøkt 11. september 2022.
4. ↑
**Gylippos** var en spartansk strategos i det 5. århundre f.Kr. Han var sønn av Klenadridas som ble utvist fra Sparta for å akseptere athenske bestikkelser i 446 f.Kr. og slo seg ned i Thurii. Hans mor kan ha vært helot. Da Alkibiades oppfordret spartanerne til å sende en general for å lede den siracusiske motstanden mot den athenske ekspedisjonen, ble Gylippos utnevnt (414 f.Kr.), og hans ankomst var et vendepunkt i kampen. Han var vågeligere enn Nikias, den athenske kommandanten som han stod ovenfor, og han klarte å få overtaket ved å drive athenerne fra en nøkkelstilling og i realiteten brøt beleiringen. Da athenerne sendte Demosthenes med forsterkninger, ble også han beseiret av Gylippos, en seier som til slutt føre til det athenske felttogets nederlag i Siracusa.

Diodorus Siculus forteller at han fikk siracuserne til å dømme de fangede athenske generalene til døden, men der er også en bemerkning fra Filitos (Plutark, *Nikias*, 28), en siracuser som selv deltok i forsvaret, og Thukydid (vii. 86) om at han forsøkte, uten suksess, å redde livene deres, siden han ønsket å ta dem til Sparta som tegn på sin suksess.

Gylippos møtte som sin far, motgang i en finansiell skandale. Han ble betrodd av Lysander med en enorm sum som han skulle levere til eforene i Sparta, men han klarte ikke å motstå fristelsen til å berike seg selv og dro i eksil da han ble oppdaget. Han ble dømt til døden i sitt fravær.

Eksterne lenker
---------------

* Livius, Gylippus Arkivert 7. september 2013 hos Wayback Machine. av Jona Lendering

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin
 |
Plakat om oppfølgning av barn med mor som har hepatitt B
**Hepatitt B-virus** (HBV) er et DNA-virus i gruppen hepatittvirus som ved akutt infeksjon fører til hepatitt. Omtrent 60 % av infeksjoner er asymptomatiske, men en liten andel er svært alvorlige og fører til utstrakt leverskade og leversvikt.

Overføring
----------

HBV overføres med blod og andre serum-avledede kroppsvæsker som sæd og vaginalsekreter. For at overføring skal skje, må den infeksiøse væsken være i kontakt med slimhinne eller skadet hud, eller bli inokulert gjennom huden. Spytt inneholder lave konsentrasjoner med viruspartikler, men overfører viruset kun dersom det blir inokulert gjennom et bitt. Overføring kan også skje ved samleie, eller fra mor til barn under fødselen.

Mellom 2 % og 10 % av de som blir infisert som voksne, og opp mot 90% av dem som blir infisert som spedbarn blir kroniske bærere av viruset. Omtrent 25 % av de kroniske bærerne utvikler progressiv hepatitt, som kan føre til skrumplever og leverkreft.

Vaksinering
-----------

Vaksinen mot HBV (Engerix-vaksine) er produsert av genmanipulerte gjærsopper. Vaksinasjon er anbefalt for dem som har yrke eller livsstil som øker sjansene deres for å utsettes for viruset, spedbarn hvis mødre er bærere av viruset, og helsepersonell som er i kontakt med blod, kroppsvæsker eller vev. Tre injeksjoner over 6 måneder gir immunitet hos 90 %, men noe lavere hos de over 40. Immunitet må bekreftes ved blodprøve etter alle injeksjonene er tatt.

Se også
-------

* Hepatitt A-virus
* Hepatitt C-virus
* Hepatitt D-virus
* Hepatitt E-virus

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**Finance Credit**-konsernet står i sentrum for norgeshistoriens største bedragerisak. Den startet da de to hovedmennene bak selskapet, Torgeir Stensrud og Trond Kristoffersen, ble arrestert og varetektsfengslet i november 2002.

Selskapets forretningsidé var å kjøpe fordringer og drive inkasso. Ved hjelp av regnskaper som ga et feilaktig inntrykk av selskapets inntjening og balanse, skal Finance Credit ha lånt 1,4 milliarder kroner av norske banker, mesteparten fra Sparebank 1 Gruppen og Nordlandsbanken. En uoversiktlig selskapsstruktur skal ha gjort det vanskelig for banker og revisorer å kontrollere regnskapstallene. Mesteparten av pengene gikk tapt da selskapet gikk konkurs.

Kristoffersen og Stensrud planla å notere selskapet på børsen i Stockholm, i et forsøk på å legge selskapets tidligere tap over på fremtidige aksjonærer. Dette skjedde imidlertid aldri, da Bjørn Olav Jahr, journalist i *Kapital*, avdekket de faktiske forholdene i Finance Credit etter tips fra tidligere ledere i selskapet. Opprullingen begynte med at han gikk etter kontantstrømmene i selskapet, og så at disse over tid ikke var i nærheten av å stemme med regnskapstallene, altså at det var langt større offisiell inntjening enn innbetalinger.

Trond Kristoffersen ble i 2003 dømt til ni års fengsel, den lengste fengselsstraffen i noen norsk økonomisk kriminalitetssak. Dommen ble senere gjenopptatt, men Kristoffersen døde før ankesaken ble behandlet. De tidligere dommene ble derfor opphevet (se Høyesteretts dom i Norsk Retstidende 2014 s. 1045) og saken endte derved uten dom fordi straffansvaret faller bort ved siktedes død. Torgeir Stensrud fikk syv års fengsel. I tillegg er det tatt ut tiltale mot fire andre personer i Finance Credit-systemet.

Økokrims påstand om å pålegge KPMG foretaksstraff for sterkt mangelfull revisjon, ble ikke tatt til følge i Oslo tingrett eller Borgarting lagmannsrett. Høyesterett kom imidlertid til at KPMG kunne straffes og ila selskapet en bot på 5 millioner kroner. Den ansvarlige revisor ble dømt til 30 dager ubetinget fengsel i tingretten og anket ikke.

Bok om Finance Credit ble gitt ut av Jahr i 2005. Videre var avsløringen av Finance Credit grunnlaget for SKUP-prisen i 2002.

Referanser
----------

1. ↑  Smarte skurker - grådige gubber, av Bjørn Olav Jahr
2. ↑  «adressa.no KPMG får 5 millioner i bot». Arkivert fra originalen 30. juni 2008. Besøkt 26. april 2011.
3. ↑  Bokutgivelse