recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kart som viser Madeira med Desertasøyene nede til høyre
**Bugio** er den sørligste og nest største av de tre Desertasøyene, ei ubebodd øygruppe like sørøst for Madeira. Den har et areal på rundt 3,3 kvadratkilometer, er om lag 7,5 kilometer lang og 700 meter brei. Den har en svært utilgjengelig topografi, med en langsgående fjellkjede, som deles i en nordlig og en sørlig del ved ei djup kløft. Høyeste punkt er på den nordligste delen, 348 meter over havet.

Mens en har utrydda eller har forsøkt å utrydde den importerte geitebestanden på de to andre Desertasøyene, er situasjonen annerledes på Bugio. Geitene her er nemlig av en annen rase. De blei importert fra Kanariøyene allerede i 1489 og stammer fra en svært gammel rase, som nå er utdødd der. Geitene på Bugio (under 100 i antall) regnes derfor som verneverdige. Ettersom det ikke er tilgang på ferskvann på øya, har geitene utvikla en evne til å klare seg på saltvann. 

På øya finnes også en del importerte katter og kaniner. Kaninene graver hull i bakken, noe som er skadelig for det beskjedne jordsmonnet. Imidlertid er det gunstig for den endemiske sjøfuglen desertaspetrell (*Pterodroma deserta*), som benytter disse hulla til reir. Bugio har ellers et yrende liv av hekkende fugl. 

Øya har et svært begrensa planteliv.

Kilder
------

* Peter Sziemer: *Madeira's Natural History in a Nutshell*, Francisco Ribeiro & Filhos 2000, ISBN 972-9177-31-7

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ilhas Desertas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Topografisk kart (1:250000) over Madeira med Desertasøyene

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Briskebybanden tar i bruk bengalske lys i hjemmekampen mot Raufoss i 2001.
Tifoshow borte mot Vålerenga i 2004.
HamKam-spillerne takker Briskebybanden for støtten etter 7-0-seieren over Alta i 2009.
**Briskebybanden**, populært kalt «Banden», er en supporterklubb for Eliteserien klubben Hamarkameratene. Foreningen ble stiftet i 1997 av Sigurd Blystad, og hadde i slutten av 2006 617 medlemmer. Lederen for *Banden* i 2021 er Fred Kristian Nordstad

Supporterklubben er uavhengig, men samarbeider med fotballklubben. Bandens plassering på hjemmebanen Briskeby er på Felt A på den gamle sittetribunen. Fra 1997 til 2008 var Briskebybanden plassert på motsatt langside mot Fredvang Allé, bortsett fra enkelte kamper i 2008-sesongen der denne langsidene var stengt på grunn av bygging.

Briskebybandens «hatlag» er Kongsvinger, Raufoss og Vålerenga. Grunnen til at VIF er et av lagene har med den sterke hockeyrivaliseringen mellom Storhamar og Vålerenga på 80- og 90-tallet å gjøre. Mange av Storhamar-supporterne har tatt med dette til fotballbanen.

Et av Ham-Kams motto er *ett liv – ett lag*, som kommer fra en av Briskebybandens sanger: *Ett liv, ett lag, to farger – og det er grønt og hvitt.*

Ledere
------

* 2019-2021 Fred Kristian Nordstad
* 2018 Gaute Smestad Pedersen
* 2015-2017 Marie Ørsnes
* 2013-2015 Jørgen Berntsen
* 2012 Marius Frang
* 2010-2011 Tor Arne Olsen
* 2008-2009 Uno Solberg
* 2007 Marie Ørsnes
* 2006 Helge Larsen
* 2003-2005 Pål Christian Egeberg

Eksterne lenker
---------------

* Nettside Arkivert 9. januar 2016 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Hamarkameratene |
| --- |
| Ligaene | 
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023

 |
| Sesongartikler | 
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023

 |
| Annet | 
* Briskeby gressbane
* Briskebybanden
* Hamarkameratenes statistikk

 |
***Brisingr*** er tredje roman i ungdomsbokserien *Arven* av Christopher Paolini. Romanen ble gitt ut på engelsk 20. september 2008 og kom på norsk 14. mai 2009. Sjangeren er fantastisk litteratur, det vil si en fiktiv verden bestående av magi og drager.

Boken handler om den 16 år gamle gutten Eragon og dragen Safira. De har gjennom to tidligere romaner kjempet mot den onde kongen Galbatorix som hersker over hele Alagesia. Sammen med motstandsgruppen Varden, dvergene, alvene, og urgalene (store sterke vesener med horn som har slått seg sammen med Varden) kjemper de mot Galbatorix. Boken er en fortsettelse av *Den eldste*, som igjen er en fortsettelse av *Eragon*.

Innholdet
---------

Eragon har lovet fetteren sin Roran at han skal hjelpe han å befri hans forlovede Katrina fra ra'zacene som har tatt Rorans kjæreste Katrina og faren Slogum til fange i Helgrind. De greier å befri Katrina og Slogum, men Eragon holder det hemmelig at Slogum fortsatt er i live. Eragon sender Katrina og Roran til Varden på Safira, mens han selv tar seg av Slogum.

Da Eragon kom seg til Varden igjen angrep Murtagh og dragen Thorn. Forrige gang de kjempet vant Murtagh, men denne gangen har Eragon og Safira nok krefter til å drive dem på flukt.

Etter slaget dro Eragon til Farthen Dûr for å være med på å stemme fram en ny dvergkonge som vil være vennlig stemt overfor Varden. Eragon drar til Ellesméra for å lære mer om Galbatorix før han returnerer til Varden, som nettopp hadde startet et angrep på byen Feinster.

| * v
* d
* r
Christopher Paolinis *Arven*-bøker |
| --- |
| Bøker | *Eragon **·** Den eldste **·** Brisingr **·** Arven* |
| Filmer | *Eragon* |
| Sentrale personer | Eragon **·** Safira **·** Brom **·** Arya **·** Galbatorix **·** Murtagh **·** Roran **·** Ajihad **·** Nasuada **·** Angela **·** Oromis **·** Andre… |
| Steder | Alagesia **·** Ryggen **·** Karvahall **·** Dras-Leona **·** Ellesméra **·** Farthen Dûr **·** Hadarakørkenen **·** Helgrind **·** Surda **·** Tirm **·** Urû'baen **·** fler… |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |
**Bristen** er et 3 073 m høyt fjell i Glarus-Alpene i Sveits. Fjellet ligger i kantonen Uri, sør for Silenen. Bristen framstår som en symmetrisk, trekantet pyramide i hele Reusstal og kan også ses fra Urnersee. Fjellet er rett og slett et kjennemerke for kantonen Uri.

Geografi
--------

Bristen ligger rundt tre kilometer sør for landsbyen med samme navn i Maderanertal og fire kilometer nord for fjellet Piz Giuv. Bristen og Piz Giuv er skilt fra hverandre av Portlilücke, et 2 506 moh høyt skar. Lenger sør er Oberalppass, seks kilometer lenger øst går dalen Etzlital opp mot det høyeste fjellet i området, Oberalpstock. Knapt fire kilometer i vest ligger Gurtnellen i Reusstal.

Mot nord fra toppen av Bristen går en fjellrygg, som etter 200 meter deler seg i to armer, nordvestryggen og nordøstryggen. Ved foten av nordøstryggen ligger det vesle fjellvannet Bristensee i en høyde på 2 095 moh. Mot vest faller en rygg bratt ned mot Fellital. Mot sør fører en egg over til 2 853 m høye Zwächten, eggen holder frem mot Portlilücke.

Fjellhytta Etzlihütte ligger øst for fjellet, 2 052 moh.

Geologi
-------

Geologisk hører Bristen til det nordlige Aar-massivet. Regionen sør for Maderanertal består dessuten av flere ulike bergarter. Her finnes skråstilte og innfelte klorittserisitt-gneisen, skifer, kvartsporfyr og amfibolitter. Først lenger sør finner en Aare-granitt. Området omkring Bristen er kjent for sine mangfoldige, ulikeartede bergkrystaller og mineraler.

Førstebestigning
----------------

Bristen ble sannsynligvis besteget så tidlig av gemsejegere eller krystall-letere. Den første sikre turistbestigingen fant sted 23. juli 1823. En lege som stammer fra Altdorf, Karl Franz Lusser, gikk sammen med lokale folk under ledelse av Hans Indergand. Ruten de valgte gikk langs nordøstryggen, som også i dag er den vanligste veien til topps.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bristen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GeoNames
 |
Joseph Süß Oppenheimer
**Joseph Ben Issachar Süßkind Oppenheimer** (kort *Joseph Süß Oppenheimer*, nedsettende også *Jud Süß*) (født 1698 eller 1699 i Heidelberg, død 4. februar 1738 ved Stuttgart) var en bankier og hoffjøde i Württemberg. Han var finansrådgiver for hertug Karl Alexander av Württemberg og en av de mektigste menn i hertugdømmet. Etter hertugens død ble han stilt for retten og henrettet for «nedrige forbrytelser». 

Oppenheimers liv er motiv i Wilhelm Hauffs kortroman *Jud Süß* fra 1827 og Lion Feuchtwangers roman med samme tittel fra 1925. Historien er også tolket i to filmer, den britiske *Jew Süss* fra 1934 og den tyske regissøren Veit Harlans antisemittiske propagandafilm *Jud Süß* fra 1940.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joseph Süß Oppenheimer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC
 |
**Afroamerikansk engelsk dagligtale** (engelsk: ***African-American Vernacular English***, **AAVE**, også kalt ***Black English Vernacular*** (**BEV**), ***Ebonics*** eller ***Black English***) er en varietet av engelsk dagligtale, spesielt i urbane miljøer, brukt av de fleste afrikansk-amerikanere i arbeider- og middelklassen. Uttykket *Ebonics* kommer av ordene *ebony* (ibenholt) og *phonetics* (fonetikk). Uttalen påminner en del om den amerikansk-engelske dialekten som brukes i det sørlige USA, men prates av mange afroamerikanere i hele USA. Ebonics påminner også om de forskjellige kreol-varianter av engelsk som brukes over hele verden.

Å ha sitt eget unike grammatiske vokabular og aksentfunksjoner, er ansett som mer uformell og avslappet versjon i en sosilingvistisk sammenheng.[]

Dialekten deler en stor del av sin grammatikk og fonologi med landlige dialekter av det sørlige USA, på grunn av historiske forbindelser som Afro-Amerikanere har til regionen, men ordforrådet har også visse aspekter fra visse vestafrikanske språk. Bruken av denne dialekten i det amerikanske skoleverket er fortsatt et kontroversielt tema.

Ebonics har likevel blitt populært gjennom hiphop- og rapmusikk og anvendes i visse tilfeller også av den ikke-fargede befolkningen. Rapperen Big L har laget en låt som inneholder en rekke slanguttrykk fra *Ebonics* og dette er da også navnet på låten.

Referanser
----------

1. ↑  Gordon, Matthew J. *Labov: A Guide for the Perplexed*. Bloomsbury. s. 215. ISBN 978-1-4411-5852-9.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Joseph Umstatt** (1711–1762) var en østerriksk komponist.

Liv
---

Joseph Umstatt vokste opp i Wien og kan ha vært elev av Johann Joseph Fux. Mellom 1727 og 1730 studerte Umstatt på Jesuitt-kollegiet i slovakiske Tyrnau, et viktig musikklærested i Kongedømmet Ungarn.

Deretter spilte Umstatt cembalo og orgel i kapellet til erkebiskopen i Pressburg, Imre Esterházy, senere hos grev von Dietrichstein i Brünn. Den saksiske *Premierminister* grev Heinrich von Brühl engasjerte Umstatt som hoffkapellmester, og tilslutt var Umstatt hoffkomponist og hoffkapellmester hos biskopen i Bamberg.

Verk
----

Umstatt ble regnet som en av de mest originale komponistene for cembalo fra Wien i første halvdel av 1700-tallet. Ellers komponerte han oratorier, messer, rekvier og verdslige musikkdramaer, men den langt overveiende delen av hans produksjon var symfonier, konserter og kammermusikk.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 16436360f[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   imslp.org, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 21. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joseph Umstatt på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* (de) Verk av og om Joseph Umstatt i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
* (en) Aepress-side

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Österreichisches Musiklexikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** MusicBrainz
 |
**Norges sju underverk** refererer seg til flere avstemninger i ulike norske medier sommeren 2007 som et svar på den internasjonale kåringen av verdens sju nye underverk foretatt den 7. juli, 2007.

Nasjonale kåringer
------------------

### Reiseradioen

Reiseradioen har bedt sine lyttere om kandidater og de sju med flest stemmer er valgt ut til et finaleheat som skal kåre en vinner, eller som det heter på nettstedet: «Hvilke av de sju norske underverkene bør representere Norge i en internasjonal kåring?» Vinneren ble avslørt 13. juli 2007. Reiseradioens lytteres forslag til «Norges sju underverk» er:

* Nidarosdomen (**vinner** og norsk kandidat til den kommende underverkskonferansen)
* Atlanterhavsveien (nr. 2)
* Telemarkskanalen med alle slusene (nr. 3)
* Flåmsbanen
* Ishavskatedralen i Tromsø
* Oljeplattformen Troll
* Trollstigen

### DinSide.no

DinSide.no har plukket ut en finaleliste og bedt some lesere om å stemme på kandidatene. Kriteriene for kandidatene har vært: 1. Det må være menneskeskapt, 2. Det må være et flott byggverk enten teknisk eller utseendemessig, 3. Det må ha historisk betydning, eller være viktig for Norge på andre måter. DinSide.no oppgir ikke når avstemningen avsluttes. Avstemmningen er over og den endelige lista leserne satte opp var:

* Nidarosdomen 12% [1190 stemmer]
* Trollstigen 11% [1093 stemmer]
* Atlanterhavsvegen 10% [1027 stemmer]
* Fjellbanen i Gaustatoppen 10% [986 stemmer]
* Vemork 8% [852 stemmer]
* Vigelandsanlegget 6% [649 stemmer]
* Trollplattformen 5% [528 stemmer]
* Urnes stavkirke 5% [484 stemmer]
* Bryggen 5% [477 stemmer]
* Osebergskipet 4% [446 stemmer]
* Akershus festning 4% [424 stemmer]
* Lærdalstunnelen 3% [277 stemmer]
* Ishavskatedralen 3% [265 stemmer]
* Helleristningene i Alta 3% [263 stemmer]
* Bergensbanen 3% [253 stemmer]
* Holmenkollen 2% [213 stemmer]
* Sølvgruvene på Kongsberg 2% [187 stemmer]
* Gassledningene til Belgia og England 2% [154 stemmer]
* Snøhvit 1% [147 stemmer]
* Fjellhallen i Gjøvik 1% [102 stemmer]
* Romeriksporten 0% [38 stemmer]

### ABC Nyheter

ABC Nyheter kåret sin versjon av «Norges sju underverk» 3. juli 2007, basert på en avstemning på Internett fra en liste over foreslåtte kandidater.

* Atlanterhavsveien
* Nidarosdomen
* Geirangerfjorden
* Røros kirke
* Preikestolen
* Torghatten
* Bryggen i Bergen

Eksterne lenker
---------------

* Reiseradioen: Norges sju underverk
* Dinside.no: Norges syv underverk
* Norges syv underverker kåret
**Pedro Vallana Jeanguenat** (født 29. november 1897 i Algorta, død juni 1980) var en spansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Vallana var med på det spanske fotballaget som kom på andreplass i den olympiske fotballturneringen under OL 1920 i Antwerpen. Det var fjorten lag som deltok i fotballturneringen som ble avviklet i perioden 28. august til 5. september 1920. Belgia og Tsjekkoslovakia møttes i finalen på olympiastadion i Antwerpen. Belgia ledet kampen med 2-0 i slutten på første omgang da spillerne fra Tsjekkoslovakia forlot banen i protest mot dommeren. Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Belgia ble olympiske mestere i fotball.

Spania som hadde tapt kvartfinalen til Belgia fikk en ny mulighet å spille om sølvmedaljene etter at Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Frankrike som tapte semifinalen mot Nederland hadde reist hjem. Spania vant over Sverige med 2-1 og over Italia med 2-0 og var dermed kvalifisert til å møte Nederland i en kamp om sølvmedaljene. Spania vant sølvfinalen over Nederland med 3-1 som ble spilt på olympiastadion i Antwerpen 5. september 1920.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Belgia - Sølv Sølv i fotball (Spania)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pedro Vallana – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Pedro Vallana – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Pedro Vallana – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Pedro Vallana – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Pedro Vallana – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Pedro Vallana – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Pedro Vallana – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Pedro Vallana – EU-Football.info Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
**Niclas Achim Mathias Kamprad** (født 1969 i Älmhult) er en svensk forretnings- og finansmann, og yngste sønn av IKEA-grunnlegger Ingvar Kamprad.

Han vokste opp i Danmark og Sveits som yngste sønn av Ingvar Kamprad og Margaretha Stennert, og bror til Peter og Jonas. Han har arbeidet innen IKEA-sfæren siden sin ungdom, blant annet fire år på et IKEA-varehus i Sveits, ett år i møbelvirksomheten Habitat i Storbritannia og som sjef for IKEA-konsernets danske datterselskap fra 2004 til 2008. Siden har han blant annet arbeidet i IKEA-konsernets styre og styret for Inter IKEA Systems.

Kamprad eier sammen med sine brødre Ikano-konsernet.

Referanser
----------

1. ↑  Forsberg, Birgitta (13. mai 2008): «Kamprad junior mot Ikeas topp» Arkivert 21. juni 2013 hos Wayback Machine. *Affarsvarlden.se*

Eksterne lenker
---------------

* Forsberg, Birgitta (6. desember 2007): «Generationsskiftet som kom av sig» Arkivert 26. mai 2010 hos Wayback Machine. *Affärsvärlden.se*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (iba)
 |
**«Beautiful Ohio»** er den offisielle sangen til den amerikanske deltstaten Ohio.

Historie
--------

Melodien er skrevet av Robert A. «Bobo» King, som brukte navnet Mary Earl, og den opprinnelige teksten er skrevet av Ballard MacDonald. Den ble skrevet i 1918.

Et lovforslag vedtatt av Ohio General Assembly i 1968 gjorde den til delstatens offisielle sang og vedtok i 1989 et tillegg til seksjon 5.09 i Ohio Revised Code, som forandret de opprinnelige ordene til en ny tekst skrevet av Wilbert McBride.

«Beautiful Ohio» ble opprinnelig skrevet som en kjærlighetssang av Ballard MacDonald, hvis tekst skildrer et «paradise of love divine». Da McBride omskrev teksten til 1989-versjonen, gav han et mer nøyaktig portrett av Ohio ved å inkludere delstatens byer og industri enn to imaginære kjærester.

Moderne bruk
------------

Selv om «Beautiful Ohio» opprinnelig ble skrevet som en vals, er den vanligste versjonen av sangen i dag en marsj arrangert av Richard Heine.

Den blir vanligvis fremført av The Ohio State University Marching Band når det reiser og representerer delstaten Ohio, innbefattet deres tilstedeværelse i innsettelsesparaden til president George W. Bush i 2005 og i innsettelsen av president Barack Obama i 2009.

Innspillinger (i utvalg)
------------------------

* Henschien Trio med rytmeakk. Innspilt i Oslo 12. desember 1938. Utgitt på 78-platene Polydor 6058 og Telefunken T-8388i Norge samt Sonora 3601 i Sverige

Norsk versjon
-------------

Erich Erichsen har skrevet en dansk tekst som den norske bygger på. Den norske tittelen er «Lykkelige timer». 

### Innspilling

Åse Wentzel og Thor Raymond, Robert Normann og hans kvintett. Innspilt 10. mai 1955. Utgitt på 78-platen Odeon ND 7263 og på EP-platen Odeon GEON 2

Referanser
----------

1. 1 2  www.50states.com: Official Song of the State of Ohio
2. 1 2  Ohio History Central: Ohio's State Song - Beautiful Ohio
3. ↑  Script Ohio, Evolution. Kappa Kappa Psi, Eta Chapter, 2004
4. ↑  Åse Wentzel og Thor Raymond, Robert Normann og hans kvintett: EP (Odeon GEON 2).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Beautiful Ohio på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *Beautiful Ohio* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**Beaverhill Lake** (cree: *amisk-wa-chi-sakhahigan*) er en stor innsjø i den sentrale delen av Alberta i Canada. Den utgjør et regionalt viktig område i Western Hemisphere Shorebird Reserve Network. Området forvaltes av Canadian Wildlife Service, en enhet under Environment Canada.

Innsjøen ligger 70 kilometer sør for Edmonton, i nærheten av landsbyen Tofield. Det tilhører det hydrografiske bassenget til North Saskatchewan River.

I 1990 hadde innsjøen et areal på 139 km² og en maksimumsdybde på bare 2,3 meter. I likhet med en rekke andre innsjøer i regionen har størrelsen på Beaverhill Lake blitt redusert betraktelig de siste årene, og dybden har blitt redusert med om lag en fjerdedel mellom 1999 og 2009.

Innsjøen er en viktig habitat for fugler og har blitt utpekt til et «National Nature Viewpoint» av Nature Canada (tidligere kjent som Canadian Nature Federation) i 1981. *Beaverhill Natural Area* ble etablert i 1987 for å beskytte innsjøen og de omliggende områdene. *Beaverhill Lake Heritage Rangeland Natural Area* er også etablert langs den tidligere strandlinjen til innsjøen.

Referanser
----------

1. ↑  «Beaverhill Lake: Site Description». Manomet Center For Conservation Sciences. Besøkt 10. februar 2015.
2. 1 2  Mitchell, Patricia (1990). *Atlas of Alberta Lakes*. University of Alberta Press. ISBN 978-0-88864-214-1. Arkivert fra originalen 10. februar 2015.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 10. februar 2015. Besøkt 10. februar 2015.
3. ↑  Weber, Bob (20. juli 2009). «Birds at risk as Prairie lakes dry up». *Winnipeg Free Press*. Besøkt 10. februar 2015.
4. ↑  Alberta Community Development - Beavehill Natural Area Arkivert 13. august 2004 hos Wayback Machine. Beaverhill Lake Heritage Rangeland Natural Area Arkivert 8. desember 2006 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Beaverhill Lake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** GeoNames **·** Ramsar
 |
**«Beautiful Sunday»** er en britisk sang fra 1972. Den var skrevet av Daniel Boone samt Rod McQueen. I Storbritannia utgav Boone den på singlen PEN 781 og i USA på Mercury 73281. Den solgte én million eksemplarer over hele verden.

Norsk versjon
-------------

Edgar Skjønhals skrev en norsk tekst til sangen. På norsk bærer den tittelen «Herlige søndag». Den ble i 1972 innspilt av Firebeats & Ingjerd Helén på singlen Columbia GN 1859.

Listeplassering
---------------

Sommeren 1972 nådde Boones versjon av «Beautiful Sunday» en femtendeplass på den amerikanske Billboard Hot 100-listen og en 21.-plass på den britiske singlelisten tidligere samme år.

Referanser
----------

1. 1 2   Murrels, Joseph (1978): The Book of Golden Discs (2nd ed) London: Barrie and Jenkins Ltd. Side 308 ISBN 0-214-20512-6
2. ↑  Se plateetiketten

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:«Cento Campane» med Stein Ingebrigtsen | **Nummer 1 på VG-lista**(Uke 34 1972) | Neste mottaker:«Popcorn» med Hot Butter |
**Mathias Mørkved** (født 31. juli 1966 i Namsos) er en norsk forretningsmann, politiker (H) og tidligere offiser.

Han er sønn av sagbrukseier Eirik Mørkved og lærer Kari Mørkved. Faren var disponent ved Namdalsbruket og senere tømmersjef ved Van Severen & Co. i Namsos. Farfaren Mathias Mørkved var også disponent ved Namdalsbruket; hans brødre Ole, Salamon, Martin og Anders drev alle sagbruk og trelasthandel i Namdalen.

Mathias Mørkved er utdannet fra Befalsskolen for kavaleriet på Trandum og Krigsskolen på Linderud, og tjenestegjorde som offiser i Hæren frem til 1997. Siden har Mørkved vært disponent i Trønder-Bark på Namdalseid, rederisjef i Namsos Trafikkselskap og driftssjef i FosenNamsos Sjø i Namsos.

Han var medlem av Namsos kommunestyre og formannskap 1999–2003, og ble valgt til varaordfører for den samme perioden gjennom et valgteknisk samarbeid som involverte Høyre, Arbeiderpartiet, Senterpartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti. Mørkved har vært leder i Namsos Høyre.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Aavatsmark, Ivar (2000). *Aavatsmark. Gårds- og slektshistorie*. Bergen. s. 174. ISBN 978-82-995701-0-7.
2. ↑  «Høyre kan få varaordføreren». *Trønder-Avisa*: 7. 18. september 1999.
3. ↑  «Ny rederisjef». *Adresseavisen*: 21. 17. august 2005.
4. ↑  «Valg 2003 Trøndelag. Namsos». NRK Trøndelag. 6. mai 2003. Besøkt 25. februar 2015.
5. ↑  Kvam, Eivind (12. februar 2007). «Romstad etter-følger Prytz». *Namdalsavisa*. Besøkt 25. februar 2015. [*død lenke*]
**Kai-Morten Terning** (født 30. november 1977) er en norsk politiker fra Fremskrittspartiet. Terning har sin utdannelse fra Randaberg Videregående skole, Høyskolen i Buskerud (grunnfag i statsvitenskap) og Høyskolen i Agder (påbegynt bachelorgrad i statsvitenskap).

Fra 1994 til 2004 hadde han en rekke verv i fire ulike fylkeslag for Fremskrittspartiets Ungdom (FpU). Fra 2000 til 2001 og fra 2004 til 2008 var han sentralstyremedlem og konstituert 2. nestformann i FpU. Fra 2001 til 2003 og fra 2005 til 2006 var han generalsekretær i FpU.

Fra 2006 til 2011 satt han i Oslo byråd som byrådssekretær for Velferd og sosiale tjenester (senere Eldre og sosiale tjenester), og fra 2012 til 2014 var han politisk rådgiver Oslo FrPs bystyregruppe.

Den 17. oktober 2014 ovetok han etter Maria Hoff Aanes som statssekretær for Solveig Horne i Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet under Erna Solbergs regjering.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kai-Morten Terning hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* (no) Statssekretær Kai-Morten Terning (FrP), Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet
To barn på markedsplassen i Gerehu i Papua Ny-Guinea, 2013.
**Språk på Papua Ny-Guinea** er de mange språk som blir snakket av de ulike oseaniske stammegrupper i landet Papua Ny-Guinea. Det er den østlige delen av verdens nest største øy Ny-Guinea, samt en rekke mindre øyer. Befolkningen teller rundt 9 millioner, og de snakker over 850 forskjellige språk, mer enn noe annet land, noe som gjør landet til et av de mest mangfoldige stedet på Jorden når det gjelder språk. Dette utgjør tolv prosent av alle verdens språk.

Landet har tre offisielle språk: engelsk og kreolspråka tok pisin og hiri motu. Det mest brukte språket er tok pisin, som fungerer som lingua franca (fellesspråk). Til tross for sin offisielle status snakkes engelsk av bare 1–2 prosent av innbyggerne.

57,3 prosent av innbyggerne over 15 år kan lese og skrive.

Referanser
----------

1. ↑  Ethnologue: Languages of Papua New Guinea. I 2006 uttalte statsminister Michael Somare at «Papua Ny-Guinea har 832 levende språk (språk, ikke dialekter)» (Statement at the World Leaders Forum Arkivert 18. mars 2008 hos Wayback Machine. Columbia University, 21. september 2006; nettsted for statsministeren i Papua New Guinea).

Eksterne lenker
---------------

* Ethnologue – Språk på Papua Ny-Guinea
**Språkrådet** ved Institutet för språk och folkminnen ble etablert 1. juli 2006 gjennom en sammenslåing av de tidligere selvstendige organene *Sverigefinska språknämnden*, *Svenska språknämnden* og *Klarspråksgruppen*. Språkrådet overtok de tidligere organenes oppgaver, og har blant annet til oppgave å ivareta myndighetens språkbruk. Også minoritetsspråk som samisk og meänkieli inngår i Språkrådets virksomhetsområde, likeledes tegnspråk. Språkrådet utgir tidsskriftene *Språkvård* og *Kieliviesti*.

Det finnes også et annet svensk språkorgan med offentlig støtte, nemlig Terminologicentrum. Dette organet arbeider med lignende spørsmål, men er spesielt innrettet mot fagspråk og terminologi.

Det finnes ingen offisielt fastslått instans for regulering av svensk i Sverige. Språkrådet har imidlertid halvoffisiell status som språkorgan, og finansieres av den svenske regjeringen, men har ingen ambisjoner om å utøve direkte kontroll over språket, slik for eksempel *Académie française* har. Språkrådet består av representanter fra en rekke ulike organisasjoner, inkludert Svenska Akademien. Dets fremste middel for å regulere språket er gjennom ordbøker som *Svenska Akademiens ordlista* (SAOL), samt en rekke ulike håndbøker i grammatikk, staving og rettskriving. Selv om SAOL ofte betraktes som normerende, er dets funksjon først og fremst å beskrive den samtidige språkbruken.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Sverigefinska språknämnden (arkiveret 2007)
* Sverigefinska Riksförbundet, RSKL (Ruotsinsuomalaisten Keskusliitto)
***Under the Yoke*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av J. Gordon Edwards.

Handling
--------

Maria Valverde, en ung spansk kvinne hvis far har bosatt seg på Filippinene, kommer hjem fra klosteret hvor hun fikk sin utdannelse. Hun blir snart oppsøkt av Diablo Ramirez, en lokal tilsynsmann som håper å vinne hennes hjerte. Etter å ha møtt den kjekke amerikanske hær-kapteinen Paul Winter i Manila, forakter hun Diablos fremskritt.

Rasende organiserer Diablo en gruppe opprørere, som dreper Marias far og holder henne fanget i hennes eget hjem. Når kaptein Winter får høre om opprøret, skynder han seg til Maria fpr å hjelpe - men han blir selv tatt til fange. Forsterkninger kommer snart fra den amerikanske hærposten i området, men under kampene blir huset satt i brann.

Rolleliste
----------

* Theda Bara som Maria Valverda
* Alan Roscoe som kaptein Paul Winter
* G. Raymond Nye som Diablo Ramirez
* Edwin B. Tilton som Don Ramon Valverde
* Carrie Clark Ward som Duenna

Referanser
----------

1. ↑  Under the Yoke
2. ↑  UNDER THE YOKE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Under the Yoke* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Under the Yoke* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Under the Yoke* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Under the Yoke* på Silent Era Rediger på Wikidata
***Filmstjernen*** (originaltittel: *The Star*) er en amerikansk dramafilm fra 1952 regissert av Stuart Heisler, med Bette Davis i hovedrollen.

Handling
--------

Den Oscar-vinnende skuespilleren Margaret «Maggie» Elliot (spilt av Bette Davis) er en fattig skuespillerinne som sliter med å akseptere sin nye virkelighet uten penger. Hun er i fornektelse, og sikker på at hun på en eller annen måte kan re-lansere karrieren til dens tidligere glans. Etter å ha lidd enda en stor skuffelse, mens hun forgjeves strever etter å få en god rolle, drikker hun alt for mye alkohol og blir arrestert for fyllekjøring. Hun tilbringer en natt i fengsel.

Maggie blir deretter reddet av Jim Johannsen (spilt av Sterling Hayden) en tidligere skuespiller som hun hadde hjulpet tidligere. Jim innrømmer at han har elsket henne helt siden den gang, og hjulpet av Margarets datter Gretchen (spilt av Natalie Wood), forsøker han å hjelpe Margaret med å se at hennes dager som en berømt skuespillerinne for lengst er over. Hun forsøker motvillig å arbeide som selger ved et eksklusivt varehus, men sladder fra to kunder sårer hennes stolthet.

Men agenten hennes klarer å få Margaret en audition for en rolle i en film hun alltid har ønsket å spille i, men hun får ikke rollen. Ved en fest i Hollywood, også arrangert av agenten hennes, blir hun tilbudt en annen rolle i en ny film om en fallen stjerne som ikke kan innse at det hele er over. Dette nye manuset er dedikert til alle tidligere skuespillere som er besatt av når karrieren deres var på toppen, av hvordan de pleide å se ut, hvordan de oppførte seg, og all oppmerksomheten de fikk.

Medvirkende
-----------

* Bette Davis - Margaret Elliot
* Sterling Hayden - Jim Johannsen
* Natalie Wood - Gretchen
* Warner Anderson - Harry Stone
* Minor Watson - Joe Morrison
* June Travis - Phyllis Stone
* Paul Frees - Richard Stanley
* Robert Warwick - R.J.
* Barbara Lawrence - seg selv
* Fay Baker - Margaretd dødtrt
* Herb Vigran - Margarets svigerbror, Roy

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmdatabasen.no» **(norsk)**. Besøkt 25. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Filmstjernen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Filmstjernen* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (da) *Filmstjernen* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Filmstjernen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Filmstjernen* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Filmstjernen* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Filmstjernen* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Filmstjernen* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
*Se pekerside for flere forekomster av Hekkveien.*
**Hekkveien** (1–11, 10a–20) er en vei på Frydenberg i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Grenseveien like ved nedgangen til Carl Berners plass stasjon og til Fougners vei.

Norsk Billedhoggerforening holder til i nr. 5.
Nr. 1, 3 og 7 er tre høyblokker på ni etasjer pluss to kjelleretasjer. De ligger på et høydedrag over Grenseveien. Bygningene ble oppført av entreprenørforretning Iver H. Jones i 1954-55. Aksjelagene heter Furulund I, II og III.

Her ligger også nr 5, en murvilla fra 1878, som huser kontorene til Norsk Billedhoggerforening. I hagen her er mange skulpturer utstilt, og det foreligger (2008) planer om å utvide dette til Carl Berner skulpturpark. 

Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige (mormoner) i Hekkveien 9.
Nr 9 er kirke for Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige (mormoner).

Så langt er det ingen egen bebyggelse på vestsida av veien, men en ser baksida av det gamle industrianlegget Hasle Brug, som har inngang fra Hasleveien.

På adressen Hekkveien 8 er det etablert en liten minnepark med monument. Her hedres de som under krigen sto bak «Carl Fredriksens Transport», og i et par hektiske vintermåneder i 1942 - 1943 klarte å få rundt 1000 jøder og motstandsfolk brakt i sikkerhet til Sverige. Disse flyktningetransportene startet på daværende Syversens gartneri som lå rett øst for parken.

Etter kirka svinger Hekkveien, og det ligger nyere blokker på begge sider.

Hekkveien 4, Søndre Syting, Surrey er adressen der den litterære figuren Harry Potter vokste opp, men dette stedet har altså ingenting med Oslo å gjøre.

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hekkveien». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 239. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
En liten rørsanger mater en gjøkunge, etter å ha ruget ut kullparasitten
Fire kløtsjer med sangeregg, med ett gjøkegg i hver
**Hekkeparasittisme** eller **kullparasittisme** er en form for parasittisme der hunnfugler legger egg i andre fugler reder, og slik slipper unna jobben med å ruge ut egne egg og alt arbeidet med å fostre opp avkommet.

Hekkeparasittisme er utbredt blant mange arter, blant annet gjøkefugler (Cuculiformes) og (om enn kanskje ikke hos alle artene) voksetere (Indicatoridae). En lignende parasittisk hekkeatferd er også kjent blant sundaastrilder (*Taeniopygia guttata*), tidligere kalt sebrafink. I Norge er gjøken (*Cuculus canorus*) kjent for å lure naboene sine til å ruge ut avkommet og mate opp ungen(e).

Hekkeparasitter kan ha noe ulik atferd, men de legger gjerne kun ett egg i redet til verten. Den afrikanske honninglosen (*Indicator indicator*) legger inntil 20 egg, i bolker av fem egg om dagen, men kun ett egg i hver verts rede. Samtidig punkterer hun gjerne vertens egg. Hun kopulerer mellom leggingene, for å sikre at eggene er befruktet. Honninglosen og gjøken bygger ikke rede selv. Det parasittiske avkommet (ofte kalt en *kullparasitt*) til gjøken kaster imidlertid selv ut nyklekte vertskyllinger av redet. Trolig en strategi for å sikre nok mat til seg selv. Denne formen for hekkeparasittisme kalles gjerne **mellomartsparasittisme**.

Sundaastrilder bygger imidlertid eget rede og ruger selv ut avkommet, men hunnen kan i tillegg lure seg til å legge ett ekstra egg eller to hos et par av naboene sine. Denne typen atferd kalles gjerne **reirsnylting** og er mer vanlig enn man har trodd.

Et fellestrekk for hekkeparasittisme er at hunnene er (og må være) svært raske til å legge egg. Honninglosen gjør i så måte unna eggleggingen på 12–15 sekunder. Eggene ligner dessuten ofte på vertens egne egg, selv om størrelse ikke er den samme.

Referanser
----------

1. 1 2  Schielzeth, Holger, and Elisabeth Bolund. Patterns of conspecific brood parasitism in zebra finches. *Animal behaviour* **79**.6 (2010): 1329-1337.
2. ↑  YOM‐TOV, Y. O. R. A. M. An updated list and some comments on the occurrence of intraspecific nest parasitism in birds. *Ibis* **143**.1 (2001): 133-143.
3. ↑  Short, L.L. & Horne, J.F.M. (2017). Honeyguides (Indicatoridae). In: del Hoyo, J. Elliott, A. Sargatal, J. Christie, D.A. & de Juana, E. (eds.). *Handbook of the Birds of the World Alive*. Lynx Edicions, Barcelona

Se også
-------

* Kleptoparasittisme
* Parasittisme

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
Tradisjonell spydkastkonkurranse under Heiva i Tahiti i 2006
**Heiva i Tahiti** er en kulturfestival i Fransk Polynesia. Den arrangeres i juli måned hvert år i hovedstaden Papeete.

Bakgrunn
--------

I 1859 ble det arrangert en offentlig fest til ære for keiser Napoleon III av Frankrike. Arrangementet ble overtatt av tahitierne, som fylte den med egne kulturinnslag i tillegg til de franske. Etter at Tahiti og øyene annektert av Frankrike ble det fra 1881 ble det en årlig tradisjon å markere 14. juli, Frankrikes nasjonaldag. Tradisjonelle polynesiske innslag dominerte.

Festivalen ble fra 1977 kalt *tiurai*, tahitisk for juli. I 1986 skiftet den navn og den føreuropeiske betegnelsen *heiva* ble tatt i bruk. Den er siden da også frakoblet feiringen av Frankrikes nasjonaldag. Vanligvis starter festivalen 29. juni, autonomidagen (fête de l'autonomie), og varer en måned.

Innhold
-------

Kulturfestivalen inneholder musikk og dans, teaterforestillinger og gjenskapning av historiske seremonier og ritualer. Den har innslag av gjenopplivede aktiviteter og kulturuttrykk, som kullvandring og tatovering. Det avholdes også arrangementer med tradisjonelle idrettsøvelser, som kapproing med utriggerkano, spydkast, spesielle kappløp og steinløfting.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Lal, Brij V. og Kate Fortune (red.): *The Pacific Islands: An Encyclopedia*, Honolulu: University of Hawai'i Press, 2000, s. 510.
2. ↑  «De grandes manifestations culturelles» Arkivert 12. juni 2013 hos Wayback Machine. Tahiti Tourisme.
**ACSV G5** er et militært pansret beltekjøretøy som er under utvikling for den norske hæren med planlagt levering fra og med 2023. Flensburger Fahrzeugbau GmbH (FFG) inngikk i 2021 en avtale med Forsvarsmateriell om å levere kamp­støtte­vogner av typene ACSV G5 og M577 til det norske Forsvaret. Til nå er det inngått kontrakt på levering av 44 nye vogner av typen ACSV G5, kombinert med et modifikasjons­program av et antall M113/M577 vogner.

Kjøretøyet er basert på *PMMC G5* fra Flensburger Fahrzeugbau, som kan minne om en opp­gradert M113. Forkortelsen ACSV står for *Armoured Combat Support Vehicle*, altså et pansret kjøretøy for støtte­funksjoner. De fleste eksemplarene skal brukes som transport­vogner og erstatter Hærens upansrede M548.

Som norsk samarbeidsparter i prosjektgjennomføringen inngikk FFG et samarbeid med bedriften Ritek AS i Levanger. Ritek blir CVA-leverandør (Complete Vehicle Assembler) og vil motta ferdig sveiste tomme skrog fra Tyskland som så blir montert og ferdigstilt i Levanger.

Varianter og roller i Norge
---------------------------

Kjøretøyet er utformet for å kunne ha en standard ISO-container på bak. Kjøretøyet vil være en plattform for kamp­luftvern og artilleri­lokaliseringsradar hvor da utstyret for dette vil være levert fra en tredjepart og bli plassert omtrent som en container på kjøretøyet.

| Rolle | Hvor | Tekniske egenskaper | Erstatter |
| --- | --- | --- | --- |
| Transport | Hæren generelt | Frakte forsyninger(ammunisjon, mat, og sperremateriell) | M548 |
| Kampluftvern | Kampluftvernbatteriet | Radar fra Weibel Scientific A/SIRIS-T missiler | Ingen.Tidligere luftvern lagt ned i 2004. |
| Artillerilokasjonsradar | Artilleribataljonen | Thales Ground Master 200multi-mission compact-radarer (GM200 MM/C) | ARTHUR på BV206 |
| Lettberger | Hæren generelt | Lett bergepanservogn.Kan berge vogner som veier fra 5 til 25 tonn | - |

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  fsi.no
3. ↑  forsvarets forum - *Hæren får nye kampstøttevogner i 2022* (26.03.2021)

Eksterne lenker
---------------

* tu.no - *Prototypen besto vintertesting: Nå skal nye tyske kampstøttevogner bygges i Trøndelag* (22. mars 2021)
* Produsentens side om ACSV G5
**Astrid av Vendland**, mytisk prinsesse i vendernes rike i Vendland på slutten av 900-tallet. Ifølge Snorre Sturlason var hun datter av kong Burislav og søster av Geira og Gunhild (også benevnt som *Świętosława av Polen*). 

Opphavet til Astrid er omdiskutert, fordi Snorres opplysninger ikke stemmer overens med andre kronologier om herskerne i området. En ubekreftet hypotese hevder at Snorre har referert feil, og at Astrid og Burislav var søsken. De kan dermed begge ha vært barn av kong Mieszko I av Polen. I så fall het Astrids mor Dobrawa av Bøhmen. Burislav kan etter denne hypotesen ha vært identisk med Boleslaw I av Polen som ble konge eller hertug i Polen etter sin fars død i 992. Astrid er også myteomspunnet gjennom sitt giftermål med jomsvikingenes høvding Sigvalde jarl. Jomsvikingene hadde sitt hovedsete i Jomsborg

Astrids yngre søster Geira (ca 965 – ca 985) ble i 982 gift med den norske Olav Tryggvason som senere ble norsk konge. Søsteren Gunhild ble gift med den danske kong Svein Tjugeskjegg. Det er uklart om Gunhild også var identisk med dronning Sigrid Storråde som beskrives hos Snorre og som oppgis som mor til kong Knut den mektige. Kilder oppgir også at Gunhild senere ble gift med den svenske kong Erik Seiersæl.

Referanser
----------

1. ↑  Snorre Sturlason: Olav Tryggvasons saga
2. ↑  Jf. Jomsvikingenes saga
***Under midnattssola*** er en norsk naturserie som gikk på NRK1 i 2020. Serien hadnlet om en rekke mennesker som bodde nord for polarsirkelen i Norge og på Island, og om folk som kom reisende for å oppleve midnattssol. 

Nordkapp er et ikon og et mål for hundretusener av turister hvert år. Hovedpersonene i første episode, Julie T.Liabø og Rune Sortvik gifter seg i hemmelighet på Nordkapplatået sommeren 2019. Og på øya Grimsey, fire mil nord for Island, arrangerer de fastboende en midnattssolfestival for å skape liv i det lille samfunnet som sliter med stor nedgang i befolkningen.

Andre episode handler om Isobel Owen fra Storbritannia som reiser til Tromsø for å springe Midnight Sun Marathon. Og om Aud og Wiktor Sørensen som ikke kan reise fra Nord-Norge om sommeren av frykt for å gå glipp av netter med midnattssol.

I tredje episode, med tittelen Fiskelykke, er det Noah Eilertsen på 16 år som lever ut drømmen om å bli fisker. Sammen med bestefaren Trond Eilertsen jakter han på storkveite under midnattssola. Birgitte Waltersdatter blir søvnløs av  de lyse døgnene,  og drar stadig av sted på nattlige fisketurer om sommeren.

Episoder
--------

| # | Tittel | Vist første gang | Episodelengde |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | «Feiring» | 3. mars 2020 | 40 min |
| 2. | «Forventning» | 10. mars 2020 | 40 min |
| 3. | «Fiskelykke» | 17. mars 2020 | 40 min |

Referanser
----------

1. ↑  Kommunikasjon, N. R. K. (27. februar 2020). ««Under midnattssola»». *NRK*. Besøkt 27. februar 2020.
2. ↑  Lambertsen, Ole-Fredrik (7. mars 2020). «Derfor vil det være mindre midnattssol på Helgeland om 100 år». *NRK*. Besøkt 11. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Serien på NRK TV
**Truddi Chase** (født 13. juni 1935 i Rochester, New York, død 10. mars 2010) var en amerikansk forfatter med multippel personlighetsforstyrrelse (MPD), også kalt dissosiativ identitetsforstyrrelse (DID). Hun skrev boken *When Rabbit Howls* (1987), på norsk *Når kaninen hyler*, en selvbiografi om hennes diagnose.

I biografien forteller Chase sammen med det som blir omtalt som «troppene» om alvorlig fysisk, psykisk og seksuell mishandling som hun ble utsatt for av sin mor og sin stefar fra hun var to år til hun var 15, med det resultat at hun utviklet DID. 
Biografien er hovedsakelig skrevet av Chase og troppene, men terapeuten som diagnostiserte og behandlet Chase har tillagt boken noen av hans egne notater fra behandlingen.
Både terapeuten og troppene har vært svært konsekvente angående kravet om å bli forstått som de ulike, selvstendige menneskene de er, ikke som en del av ett individ, med ulike personligheter. 
Troppene husket overgrep fra så langt tilbake som toårsalderen, men ulike troppemedlemmer hadde ulike minner og erfaringer. De ulike personene var i liten grad klar over de andres eksistens, men lærte hverandre å kjenne gjennom behandlingsprosessen.

Boken regnes som unik i sitt slag da den hovedsakelig er skrevet av pasienten selv, ikke av terapeuten. 
Forsøk på å integrere pasienter med DID har vært vellykket, men Chase med troppemedlemmer ønsket ikke dette. I stedet har de fastslått at de nå greier å samarbeide, og at behovet for integrering ikke er til stede.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 14. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.legacy.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Truddi Chase på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NLA **·** NKC
 |
Malaisefelle  Foto: Fritz Geller-Grimm  
**Malaisefelle** av og til kalt **malaisetelt** er en stor, teltlignende felle for fangst av flygende insekter. Populært kan den beskrives som et «telt med åpne dører». Særlig vepser og tovinger er dyregrupper som flyr inn i fellen. Den ble oppfunnet av René Malaise i 1934.

Eksempel på bruk
----------------

Bruk av malaisefelle er nyttig for å kartlegge det biologiske mangfoldet. I det svenske artsprosjektet ble det brukt 72 feller som tilsammen samlet inn over 40 millioner insekter. Fra dette materialet vil entomologer få økt sin kunnskap om insektene, og det vil oppdages flere nye arter for regionen.

Et annet eksempel på innsamling der bruk av malaisefelle inngikk, kan være resultatet av et par år med innsamling av mygg i delgruppene sumpmygg Bolitophilidae, slimrørmygg Diadocidiidae, hårvingemygg Ditomyiidae, spinnmygg Keroplatidae og soppmygg (Mycetophilidae) i Møre og Romsdal. Ett år (en sommer) stod én malaisefelle på stedet, neste år en vindusfelle på samme sted. Resultatet ble 57 nye arter for Norge og ti nye (ubeskrevne) arter for vitenskapen. Til sammen utgjorde innsamlingen funn av 357 ulike arter, som var mer enn halvparten av de til da kjente norske artene. Trolig er artsantallet i Møre og Romsdal en god del høyere, fordi dette var en passiv innsamling med vindusfelle og malaisefelle. Det vil si at fellene bare fanget de artene som passerte de få kvadratmeterne hvor fellene var plassert.

Virkemåte
---------

Prinsippet er et «telt» som er åpent i begge ender. Midt i teltet går en skillevegg. Malaisefellen plasseres på et egnet sted der insektene gjerne flyr. Langs en skogkant, eller lignende. Når et insekt flyr inn i fellen møter det midtveggen. Vanligvis vil insektet søke oppover og fellen er laget slik at den ender i ett øvre punkt. Her er en liten tunnel eller åpning til en beholder med et flytende middel som både dreper og konserverer dyret. Fellen kan stå noen uker mellom hver tømming. 

En vanlig brukt konserveringsvæske er 

* 1 del vann
* 1 del alkohol (sprit)
* 1 del Propylenglycol
* 1 dråpe såpe (ødelegge overflatehinnen)

Referanser
----------

1. ↑  Malaisefälleprojektet i det *Svenska artsprojektet*. Arkivert 26. oktober 2008 hos Wayback Machine. - søkedato januar 2009
2. ↑  Kjærandsen, J. & Jordal, J.B. *Fungus gnats (Diptera: Bolitophilidae, Diadocidiidae, Ditomyiidae, Keroplatidae and Mycetophilidae) from Møre og Romsdal. Norwegian Journal of entomology. 54 (2) 2007. side 147-172.*