recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sveriges Arbetares Centralorganisation (SAC)** er en svensk syndikalistisk fagforening, som også organiserer studenter, arbeidssøkere og pensjonister.

Malmö LS 1 Maj 1991.

Starten
-------

Sommeren 1909 led Landsorganisationen i Sverige et alvorlig nederlag i en streik som omfattet 300 000 arbeidere. Den mistet over halvdelen av sine medlemmer (102 000), og syndikalistene fikk vind i seilene for sin skarpe kritikk over den sentraliserte og reformistiske fagorganisasjonen. Den syndikalistiske Sveriges Arbetares Centralorganisation (SAC) holdt sin konstituerende kongress i Stockholm 25.-27. juni 1910, og ble stiftet etter fransk mønster.

Ideologi
--------

Det langsiktige målet er den frihetlige sosialismen, dvs. et samfunn uten klasser og hierarkier, der produksjonsmidlene er felleseide og forvaltes av arbeiderne. SAC vil avskaffe kapitalismen, lønnsarbeidet og sexismen (kjønnsundertrykkelsen). SAC er antisexistisk, antimilitaristisk og feministisk. Det kortsiktige målet er å øke lønningene og forbedre arbeidsmiljøet.

Påvirkning på norske arbeidere
------------------------------

Forbindelsen mellom svenske og norske arbeidere var tidlig på 1900-tallet meget nær ─ særlig flakket rallarne meget fritt frem og tilbake over grensen. De mest radikale av dem som hadde ført streiken ble svartelistet hos arbeidskjøperne, og de fikk dermed vanskelig for å skaffe seg arbeid. Politisk og faglig forfølgelse, og et relativt gunstig norsk arbeidsmarked, brakte mange frihetlige svensker over «Kjølen» for kortere eller lengre tid, og de brakte med seg sitt radikale kamphumør. Disse gjorde seg etterhvert gjeldende i norsk arbeiderbevegelse.   

På bakgrunn av skuffelse over tarifforhandlingene til «Norsk Stenhuggerforbund» i 1909 gikk enkelte avdelinger i Østfold ut av steinhuggerforbundet i perioden 1912-15, og opprettet egne Lokale Samorganisasjoner tilsluttet Bohuslen distrikt av SAC. Sammen med steinhuggerne i Bohuslän i Sverige utgjorde de «Skandinaviska stenarbetaredistriktet» innen SAC. De ungsosialistiske lagene i Østfold hadde en klar tilknytning til steinhuggerindustrien.   

I 1916 var det 17 Lokale Samorganisasjoner i Norge med tilknytning til SAC. Medlemstallet var 775. Tiden var moden for å starte en egen syndikalistføderasjon i Norge. 28. desember 1916 ble Norsk Syndikalistisk Føderasjon (NSF) stiftet i Kristiania. Akkurat som for Norges Ungsocialistiske Forbund, så var steinhuggerne i Østfold en viktig organisatorisk basis for den nye organisasjonen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (sv) Offisiell blogg Rediger på Wikidata

* (en) Sveriges Arbetares Centralorganisation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (sv) Sveriges Arbetares Centralorganisation på Twitter Rediger på Wikidata

* (sv) Sveriges Arbetares Centralorganisation på Facebook Rediger på Wikidata
* Tidningen Arbetaren
* Federativs Förlag
* SAAKs hjemmeside
* Syndikalistiska ungdomsförbundet (SUF)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Klemetsrud energigjenvinningsanlegg** er et kraftvarmeverk og forbrenningsanlegg for avfall i Oslo, satt i drift i 1985 (oppgradert med ny ovnslinje satt i drift 2011). Anlegget er drevet av selskapet Hafslund Oslo Celsio. Det gjenvinnes husholdnings- og næringsavfall fra Oslo og nabokommuner. Energien utnyttes i Oslos fjernvarmeanlegg og til produksjon av strøm. Det produseres også strøm fra deponigass som føres i rør fra nærliggende Grønmo deponi.

I 2021 ble det sluttbehandlet cirka 315 000 tonn rest- og næringsavfall ved anlegget. Anlegget produserte 1,9 terawattimer (TWh) fjernvarme, tilsvarende rundt 20 prosent av Oslos oppvarmingsbehov i 2021. Målet er å øke fjernvarmeproduksjonen til 2,25 TWh innen 2025.

Tilknyttet energigjenvinningsanlegget er Klemetsrud utsorteringsanlegg, et anlegg som ble satt i drift i 2012. Anlegget sorterer ut matavfall og plastemballasje fra restavfallet. Matavfallet sendes til biogass- og biogjødselproduksjon, plasten sendes til materialgjenvinning, mens restavfallet behandles ved energigjenvinningsanlegget.

Referanser
----------

1. ↑  Hafslund Oslo Celsio (u.d.). «Norges største fjernvarmeaktør skifter navn til Hafslund Oslo Celsio». Besøkt 01.12.2022.

Eksterne lenker
---------------

* Energigjenvinningsetaten på Oslo kommunes nettsted Arkivert 22. juni 2015 hos Wayback Machine.
* Energigjenvinningsetaten om Klemetsrud energigjenvinningsanlegg

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
Noen kommandoer og deres medfølgende output i bash.
Et **skall** (*engelsk: shell*) er en fellesbetegnelse på kommando-tolker i en rekke operativsystemer. Et effektivt, tekstorientert grensesnitt mellom operativsystemet og brukeren, typisk med mulighet for å utføre 'kommandofiler', tekstfiler som inneholder kommandoer. Begrepet stammer opprinnelig fra Unix, og Unix' opprinnelige skall, sh ('Bourne Shell', 1977) ble rollemodell for all senere utvikling av kommando-tolker. Ikke minst det faktum at Unix-skallet er et vanlig brukerprogram, ble trendsettende. Brukere kan velge mellom ulike skall, og utvikle sine egne – uten spesielle privilegier.

Frikoblingen mellom system og kommando-tolk førte til at det over tid ble utviklet en rekke skall for Unix- og Unix-lignende operativsystemer. Det opprinnelige skallet ble utviklet av Stephen R. Bourne (sh, bsh), og er over tid erstattet av nyere og mer funksjonsrike varianter som Korn Shell (ksh), zsh, C-shell (csh), T-shell (tcsh) og «Bourne-again-shell» (bash). Sistnevnte er mest utbredt i dag, men de fleste Unix- og Unix-lignende systemer inkluderer en håndfull ulike skall.

Et skall er både kommando-tolk og programmeringsspråk (ofte kalt skriptspråk). Muligheten for å bruke kommando-tolken til programmering har vært essensiell for automatisering og drift av Unix-systemer siden 1970-tallet. Programmene kan inneholde kontrollstrukturer, variabler og funksjonalitet som gjør det mulig å lage strukturerte programmer som kombinerer flere verktøy og programmer.

Programmeringsmuligheter og syntaks varierer betydelig mellom ulike Unix-skall, og har i årenes løp gitt opphav til kompatibilitetsproblemer mellom ulike systemer og generasjoner. Å etablere en standard for skall-programmering ble derfor en viktig del av standardiseringsprosessen for Unix på slutten av 1980- og begynnelsen av 1990-tallet. POSIX.2 (1992) definerer egenskaper og syntaks for et Unix-skall, og er basert på den tidens mest utbredte skall, ksh88.

Skall-standarden ble en del av Single Unix Specification, og er senere blitt tilgjengelig som IEEE standard 1003.1. Standarden vedlikeholdes av både IEEE Computer Society og The Open Group.

På norsk brukes ofte det engelske ordet *shell*.

Alternative betydninger
-----------------------

Uttrykket «skall» blir også brukt i en mer generell betydning, for å beskrive et hvert program som fungerer som et grensesnitt mot det underliggende operativsystemet. Grafiske brukergrensesnitt blir således av og til kalt for «grafiske skall» eller «visuelle skall». (*engelsk: «visual shells», «graphical shells»*)

Referanser
----------

1. ↑  S. R. Bourne (August 1978). «The UNIX Shell». *Bell Systems Technical Journal*.
2. ↑  Arnaud Tomeï (våren 2016). «A Brief POSIX Advocacy: Shell Script portability». *;login:*.
**Kleopatra VI Tryfaena** (gresk: Κλεοπάτρα Τρύφαινα; født ca. 75 f.Kr. - død 57 f.Kr.) var en prinsesse av det ptolemeiske kongedømme i Egypt.

Historisk problem
-----------------

Kleopatra Tryfaena er et historisk problem da det er minst to, kanskje tre, ptolemeiske kvinner ved navn Kleopatra Tryfaena. Det innebærer mulige forvekslinger. Det er en Tryfaena som var datter av Ptolemaios VIII Fyskon. Det var også en Kleopatra V Tryfaena, som har blitt gitt nummeret V av moderne forskere, og som er bekreftet gift med Ptolemaios XII Auletes, men som deretter forsvinner uforklarlig ut av de historiske opptegnelsene. Til sist er det en Kleopatra Tryfaena, som denne artikkelen handler om, som var en (antatt) datter av nevnte Kleopatra V Tryfaena. Hun er i moderne tid gitt tallet VI og opptrer som Kleopatra VI Tryfaena.

Som datter av Auletes
---------------------

Om denne identifiseringen er korrekt er Kleopatra VI Tryfaena en eldre søster av den berømte Kleopatra VII. Hennes far var Ptolemaios XII Auletes og hennes mor antas å være den nevnte Kleopatra V Tryfaena, og ble da antatt å være født en gang runct 75 f.Kr. En del kilder hevder at hun døde som barn. Andre kilder hevder at da Ptolemaios XII Auletes flyktet til Roma for å unngå opprøret mot seg i Alexandria i 58 f.Kr. tok han Kleopatra VII med seg, men to av døtrene, Kleopatra VI Tryfaena og Berenike IV Epifaneia, ble værende igjen og overtok den egyptiske tronen. Det synes som om Kleopatra VI Tryfaena forsvinner i år 57 f.Kr. da det ikke finnes referanser om henne etter dette året. Det kan bety at hun enten døde av naturlige årsaker eller at søsteren Berenike IV Epifaneia, da rundt tyve år, fikk henne drept for å kunne styre som enehersker.

Problemet med denne oppstillingen er at historikeren Strabon hevdet at Ptolemaios XII Auletes hadde tre døtre, og ikke fire, og av disse tre var kun den eldste (Berenike IV Epifaneia) som var legitim. Det antyder at den Kleopatra Tryfaena, som Porfyrios refererte til, kan ha vært Auletes' hustru, og ikke hans datter. For å få dette til å gå opp er det flere moderne forskere som identifiserer Kleopatra VI med Kleopatra V Tryfaena, Auletes' hustru.

Referanser
----------

1. 1 2  Dodson, Aidan; Hilton, Dyan (2004): *The Complete Royal Families of Ancient Egypt*. Thames & Hudson. ISBN 0-500-05128-3
2. ↑  «Cleopatra Study Guide» Arkivert 20. juli 2011 hos Wayback Machine.. *About.com*.
3. ↑  Porfyrios, sitert av Felix Jacoby, *Fragmente der griechischen Historiker*, no. 260 F 2, 14
4. ↑  Eusebius av Cæsarea: *Krønikie*, Schoene, s. 167 (engelsk oversettelse)
5. ↑  Strabon: *Geografika*, University of Chicago, s. 17.1.11.
6. ↑  Tyldesley, Joyce (2006): *Chronicle of the Queens of Egypt: From Early Dynastic Times to the Death of Cleopatra*, The Chronicles Series, Thames & Hudson, 3. utg. ISBN 0-500-05145-3. s. 200

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* «Cleopatra VI Tryphaena» Arkivert 25. mai 2015 hos Wayback Machine. *Livius.org*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Anne Katrine Høegh Krohn** (født 1966 i Oslo) er en norsk filmregissør og dreiebokforfatter, som arbeidet i Tyskland.

Liv
---

Krohn studerte filosofi og kulturhistorie i fødebyen. Parallelt med dette arbeidet hun som journalist i tidsskriftet *Filmaktuelt*. I 1991 flyttet Krohn til Berlin, hvor hun studerte film- og teatervitenskap innen hun i 1993 begynte på et regi- og dreiebokstudium ved Deutschen Film- und Fernsehakademie. Hennes langfilmsdebut, *Fremde Freundin*, ble nominert til First Steps Award i 2000.

Filmografi
----------

* 1999: *Fremde Freundin*
* 2002: *Geld macht sexy* (fjernsynsfilm)
* 2009: *Liebeslied*

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Det tyske nasjonalbibliotekets katalog, GND-ID 141933305, besøkt 10. juni 2020[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* *Anne Høegh Krohn* i filmportal.de

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anne Høegh Krohn på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Anne Høegh Krohn hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
Unix genealogitre
**Unix-krigene** er betegnelsen på en kamp mellom leverandører av operativsystemet Unix sent på 1980-tallet og tidlig på 1990-tallet om å definere en industristandard for Unix. 

Bell Laboratories skapte forsknings-Unix i 1969, og i 1979 ble UNIX versjon 7 lansert som den siste versjonen i denne rekken. I løpet av 1980-tallet var Computer Systems Research Group ved University of California, Berkeley den ledende ikke-kommersielle utvikler av Unix.

På midten av 1980-tallet var Berkeley Software Distribution (BSD) og Unix System V fra AT&T Corporation de ledende versjonene av Unix. Begge var videreutviklinger av Unix versjon 7, men hadde divergert betraktelig og var hovedmotstanderne i Unix-krigene.

Først ved etableringene av åpne standardorganisasjoner som Open Software Foundation i 1988, Common Open Software Environment (COSE) i 1993 og Open Group i 1996 opphørte disse stridighetene. COSE utviklet Single UNIX Specification som er den nåværende standarden for Unix.
**Kleopas** var en person i den tidlige kristne menighet, og var en av de to disiplene som traff Jesus Kristus da han vandret til Emmaus. Disse to blir i kristen tradisjon kalt for emmausvandrerne.

Navnet hans er en forkortelse av det vanlige hellenistiske navnet Cleopatros, som betyr «sønn av en kjent far».

Kleopas dukker opp i Lukas evangelium kapittel 24, vers 13-27, da han vandret fra Jerusalem til Emmaus. Følgesvennens navn blir ikke nevnt. Jesus treffer de to vandrerne, tre dager etter korsfestelsen, altså på oppstandelsesdagen. De to vet ennå ikke om dette når de treffer Jesus. De diskuterer de siste dagers hendelser når en fremmed plutselig spør dem hva de snakket om. Den fremmede blir spurt om å være med hjem for å spise, og det er under måltidet at Jesus bryter brødet, holder nattverd og viser seg som den oppstandne Jesus, før han forsvinner. Kleopas og hans venn skynder seg til Jerusalem for å fortelle disiplene om hva som hadde skjedd, og hva de hadde sett, men Jesus hadde allerede vist seg for disiplene.

En lignende fortelling står skrevet i den lengre avslutningen av Markus evangelium, men i de to andre evangeliene, Matteus og Johannes står det ikke noe om en slik hendelse.

Kleopas opptrer aldri igjen i Det nye testamentet, men i kristen tradisjon blir han ofte forvekslet med Klopas, en annen nytestamentlig person.

Referanser
----------

1. ↑  «Nettbibelen: Lukas kap. 24, vers 13-27». Besøkt 19.09.2016. «13 Samme dag var to disipler på vei til en landsby som heter Emmaus, seksti stadier fra Jerusalem, 14 og de snakket om alt det som var skjedd. 15 Mens de nå snakket sammen og drøftet dette, kom Jesus selv og slo følge med dem. 16 Men øynene deres ble hindret i å se, så de ikke kjente ham igjen. 17 Han sa da til dem: «Hva er det dere går og snakker så ivrig om?» De stanset og så bedrøvet opp, 18 og den ene, han som het Kleopas, svarte: «Du må være den eneste tilreisende i Jerusalem som ikke vet hva som er hendt der i disse dager.»»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Eduardo Paret Pérez** (født 23. oktober 1972 i Santa Clara), cubansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta, 2004 i Athen og 2008 i Beijing.

Paret ble olympisk mester i baseball under Sommer-OL 1996 i Barcelona. Han var med på det cubanske laget som vant den olympiske baseballturneringen foran Japan og USA. Cuba vant finalen mot Japan med 13-9. 

Åtte år senere, under Sommer-OL 2004 i Athen, ble han olympisk mester for andre gang. Cuba vant turneringen foran Australia og Japan. Cuba vant over Australia med 6-2 i finalen.

Under Sommer-OL 2008 i Beijing vant han en sølvmedalje. Cuba tapte finalen mot Sør-Korea med 2-3. Det var siste gangen som baseball var med på det olympiske programmet.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1996 USAs flagg Atlanta - **Gull** i baseball Cubas flagg Cuba
* Gull 2004 Hellas’ flagg Athen - **Gull** i baseball Cubas flagg Cuba
* Sølv 2008 Kinas flagg Beijing - Sølv i baseball Cubas flagg Cuba

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eduardo Paret – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Eduardo Paret – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Faauuga Tia Muagututia** (født 13. mai 1958 i Pago Pago) er en bobsleighkjører fra Amerikansk Samoa. Han deltok i Bobsleigh under Vinter-OL 1994.

Bakgrunn
--------

Muagututia ble født på Amerikansk Samoa, men flyttet til Los Angeles i USA da han var 13 år gammel. Han ble Navy SEAL i 1979.

Idrettskarriere
---------------

Han prøvde bobsleigh første gang i 1992, og kvalifiserte seg til Vinter-OL 1994 på Lillehammer. Der deltok han i toerbob sammen med Brad Kiltz. Dette var første gang Amerikansk Samoa sendte utøvere til noe vinter-OL. I første runde fikk de 41. beste tid av de 43 parene som deltok, men de kjørte bedre i andre runde, og kjørte seg opp til en 39.-plass totalt.

Referanser
----------

1. ↑  The Seattle Times - *Seal On Ice: Samoan Bobsled Leader Earns Respect*, besøkt 3. februar 2022.
2. ↑  Sports-References.com - *American Samoa Bobsleigh at the 1994 Lillehammer Winter Games*, besøkt 3. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Faauuga Muagututia – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Faauuga Muagututia – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
Bolterdalen på kartet over SvalbardBolterdalenBolterdalenBolterdalen på kartet over Svalbard
**Bolterdalen**, i mellomkrigstiden kalt ***Tredalen***, er en rundt åtte kilometer lang sidedal til Adventdalen på Spitsbergen, Svalbard. Den er en u-dal, med bratte sider og flat bunn. Den munner ut i Adventdalen mellom Breinosa og Bolternosa, rundt ti kilometer øst for Longyearbyen. Øverst i dalen ligger Bolterskaret og Scott Turnerbreen, som er kilde for Bolterelva som renner gjennom dalen.

Soleietoppen øverst i Bolterdalen.  Foto: Erlend Bjørtvedt 
På østsida av Bolterdalen ligger Gruve 7 på Gruve 7-fjellet (Breinosa), hvor også EISCAT og Kjell Henriksen-observatoriet er lokalisert.

Navnet kommer fra det engelske ordet «bolt», som betyr «løpe vekk», etter at en av William Martin Conways hester løp vekk her under hans ekspedisjon i 1896. Derimot brukte Arctic Coal Company navnene Endalen, Todalen, og Tredalen om de første sørlige sidedalene innover Adventdalen.

I Bolterdalen (Tredalen) ble det i mellomkrigstiden oppført et hus av en ansatt på Adventdalens kullfelt, til bruk for å ta imot turister. Den såkalte «Tredalshytta» ligger ved utløpet av Bolterdalen i Adventdalen.

Referanser
----------

1. ↑  Rosness, Gustav: *Norsk overvintringsfangst på Svalbard 1895-1940*, Norsk polarinstitutt Meddelelser nr 127, Oslo 1993, side 74.
2. ↑  Bolterdalen *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt, besøkt 4. mars 2013
3. ↑  Bolterskaret *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt, besøkt 4. mars 2013
4. ↑  Rosness, Gustav: *Norsk overvintringsfangst på Svalbard 1895-1940*, Norsk polarinstitutt Meddelelser nr 127, Oslo 1993, side 73.

Eksterne lenker
---------------

* Bolterdalen *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
Giuseppe Vasis gravur av *Collegio Nazzareno*
**Collegio Nazareno** er en undervisningsinstitusjon i Roma som kan føre sin historie tilbake til 1600-tallet. Den har historisk vært drevet av piaristene, en av den katolske kirkes historisk viktigste skoleordener.

Skolen ble grunnlagt i 1630 av Josef av Calasanz (1557-1648), som var dens første leder, og dens eksistens var takket være en testamentarisk gave fra kardinal Michelangelo Tonti (1566-1622), kjent som *il nazareno* ettersom han var titularerkebiskop av Nasaret. Kardinalen hadde tilsidesatt midler slik at det i en bygning i rione Colonna, ikke langt fra ved kirken Sant'Andrea delle Fratte skulle kunne åpnes en skole, og slik at det blant plassene der skulle reserveres rom for tolv til tyve studenter utvalgt blant de fattigste og mest trengende som skulle undervises gratis; hele institusjonen ble overlatt til piaristene. Kardinalen døde i 1622, med hans slektninger forsøkte å omstøte testamentet. Det var dette som utsatte skolens åpning til 1630.

Instituttet hadde internatsplasser, her var det primærskole og videregående skole, og skoler i klassiske fag, vitenskapene og i språk. Internatskolen stengte i 1979. Og på grunn av befolkningsnedgangen i Romas historiske sentrum ble primær- og middelskolene gradvis stengt frem til 1999. Bare noen høyskoleklasser forble aktive etter da.

Skolen har gitt navn til Via del Nazareno, som den også ligger og har adresse til i Roma.

Referanser
----------

1. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
**Radiotelevisione svizzera di lingua italiana (RSI)** (norsk oversettelse: *Italienskspråklig sveitsisk radio og fjernsyn*), også kalt **Radiotelevisione svizzera**, er den italienskspråklige allmennkringkasteren for radio og fjernsyn i Sveits. RSI er en del av den felles-sveitsiske kringkasteren SRG SSR og er medlem av Den europeiske kringkastingsunion. RSI ble forkortet **RTSI** frem til mars 2009 og drifter i dag tre radiokanaler og to tv-kanaler på italiensk. Kringkasteren har litt over 1000 ansatte.

Bakgrunn
--------

Radio svizzera di lingua italiana har røtter tilbake til 1925 som radiokanalen *Radio Monte Ceneri*. Etter flere år med prøvesendinger ble den offisielle kringkasteren Società svizzera di Radiodiffusione, forløperen til dagens SRG SSR, opprettet i 1931.

De første tv-sendingene startet 18. november 1958 fra studio i Zürich og var tyskspråklige med italienske undertekster. I 1961 ble den italienske fjernsynskringkasteren *Televisione svizzera di lingua italiana* (TSI) etablert med hovedkvarter like ved Lugano. Kanalen begynte fargesendinger i 1968. For italienske seere og lyttere i grenseområdene mot Sveits, var RTS et alternativ til den italienske kringkasteren Rai som hadde kringkastingsmonopol i Italia frem til 1980-årene.

RSI lanserte to nye radiostasjoner, kulturkanalen Rete Due i 1985 og ungdomskanalen Rete Tre i 1989. I 1997 etablerte RSI sin andre tv-kanal, kalt *TSI 2*. Den opprinnelige kanalen skiftet navn til *TSI 1*. Kanalene skiftet navn til RSI La 1 og RSI La 2 i 2009.

Kanaler
-------

### Fjernsyn

RSI driver to tv-kanaler med base i byen Comano:

* **RSI La 1** – hovedkanal fra 1961 som sender nyheter, underholdning, drama og dokumentarer

* **RSI La 2** – etablert 1997 og sender idrettsarrangementer, dokumentarer og dokumentarer

### Radio

RSI driver tre større radiokanaler med base i byen Lugano.

* Rete Uno – (*Kanal én*) allmennkanal som sender nyheter, musikk og underholdning
* Rete Due – (*Kanal to*) startet i 1966, sender kulturprogrammer og klassisk musikk og jazz
* Rete Tre – (*Kanal tre*) startet i 1983, retter seg mot yngre lyttere og spiller pop og rock

Referanser
----------

1. ↑  SSR, SRG. «SRG SSR: Radiotelevisione svizzera». *www.srgssr.ch* **(tysk)**. Arkivert fra originalen 30. juni 2017. Besøkt 10. desember 2017.
2. 1 2  SSR, SRG. «SRG SSR: SRG from 1931 to date». *www.srgssr.ch* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 7. juli 2017. Besøkt 10. desember 2017.
3. ↑  «TV». *rsi* **(italiensk)**. RSI Radiotelevisione svizzera. Besøkt 10. desember 2017.
4. ↑  «Radio». *rsi* **(italiensk)**. RSI Radiotelevisione svizzera. Besøkt 10. desember 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) RTSI – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** ICCU **·** TLS **·** TLS
 |
**College of Policing** er et britisk statlig organ som ble opprettet i november 2012. Organet ble lansert av den britiske innenriksministeren Theresa May den 15. desember 2011 for å styrke profesjonaliteten i politiet.

College of Policing fikk tilført oppgaver innen utvikling av politifaget, pensum i politiutdannelse, eksamener og prøver, lederutdannelse, forskning og analyse. Målet er å øke borgernes trygghet og støtte kampen mot kriminalitet ved å sørge for at politiet har den nødvendige profesjonalitet.

Det fikk også tilført oppgaver fra Association of Chief Police Officers relatert til utvikling av felles standarder og praksis innen politiet.

Organet skal fungere uavhengig fra regjeringen, og ledes av et styre bestående både av politifolk og andre interessenter, herunder folkevalgte representanter.

Referanser
----------

1. ↑  Lanseringen av College of Policing Arkivert 1. desember 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  Skriftlig uttalelse fra innenriksministeren
3. ↑  Introduksjon til College of Policing

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Fogg Highland** er et isdekt høyland, 20 nautiske mil langt og 10 nautiske mil bredt på Black Coast i Palmer Land i Antarktis, som ender nordøst på Cape Herdman og som grenser i nord til Violantefjorden og i sør til Clowesbreen.

Fjellet ble fotografert fra luften av U.S. Antarctic Service i 1940, Ronne antarktiske forskingsekspedisjon (RARE) i 1947, og U.S. Navy, 1965–67. Det ble kartlagt av et felles sledelag fra RARE og Falklands Islands Dependencies Survey i november 1947, og navngitt i 1981 av UK Antarctic Place-Names Committee etter Gordon Elliott Fogg, en professor i marinbiologi ved University College of North Wales, 1971–85, som forsket på Antarktishalvøya sammen med British Antarctic Survey (BAS) i 1966, 1974, og 1979. Han var leder i BAS sin vitenskapelige rådgivende komite, 1970–86.

Referanser
----------

1. ↑  «Fogg Highland»

Kilder
------

 *Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra nettside eller dokument fra United States Geological Survey-artikkelen* (innhold fra Geographic Names Information System).

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Radiotelevisiun Svizra Rumantscha (RTR)** (norsk oversettelse: *Sveitsisk retoromansk radio og fjernsyn*) er den retoromanske allmennkringkasteren for radio og fjernsyn i Sveits. Selskapet ble formelt etablert som selvstendig selskap i 1995, men retoromanske sendinger har pågått siden 1920-årene. Fra 1938 ble stadig flere retoromanske programmer produsert og sendt via den offentlige tyskspråklige kringkasteren i Sveits. Utover i 1990-årene ble de retoromanske programmene skilt ut i et eget selvstendig selskap.

RTR er en del av den felles-sveitsiske kringkasteren SRG SSR og er medlem av Den europeiske kringkastingsunion. RTR drifter én radiokanal og produserer tv-programmer på retoromansk. Kringkasteren har rundt 170 ansatte.

Kanaltilbud
-----------

### Radio

RTR drifter én radiokanal:

* Radio Rumantsch

### Fjernsyn

RTR har ingen egen tv-kanal, men selskapet produserer tv-programmer på retoromansk. Disse programmene kringkastes daglig på den tyskspråklige offentlige tv-kanalen SRF 1.

Referanser
----------

1. ↑  SSR, SRG. «SRG SSR: SRG from 1931 to date». *www.srgssr.ch* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 7. juli 2017. Besøkt 10. desember 2017.
2. ↑  «Allegra». *Radiotelevisiun Svizra Rumantscha (RTR)* **(retoromansk)**. Arkivert fra originalen 11. desember 2017. Besøkt 10. desember 2017.
3. ↑  «Program da televisiun». *Radiotelevisiun Svizra Rumantscha (RTR)* **(retoromansk)**. Besøkt 10. desember 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz
 |
**Michael Abramson** (født 11. oktober 1948, død 21. mars 2011) var en kjent og kritikerrost artist og fotograf fra Chicago.

Mange av Abramsons trykk med bilder fra Chicagos sørside ble utgitt som en fotobok / dobbel-LP med blues av plateselskap Numero Group. Hans fotografier ble også tatt med i de faste samlingene av Smithsonian, Art Institute of Chicago, California Museum of Photography, Chicago Historical Society, og Milwaukee Art Museum. Den 21. mars 2011, døde Abramson etter en lang kamp mot nyrekreft. Han etterlot seg sin partner Midge Wilson, hunden hans Hazel, søsteren Leslie Abramson, broren Richard Abramson, og moren Ethel Abramson.

Han hadde en Master of Science-grad i fotografering fra Institute of Design ved Illinois Institute of Technology.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6jh4j1j, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   timeoutchicago.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  LA Times - *Michael Abramson dies at 62; photographed Chicago South Side's nightlife* (nekrolog), besøkt 15. februar 2019.
4. ↑  MMX Gallery - *Michael Abramson*, besøkt 15. februar 2019.
5. ↑  MichaelAbramson.com - *About*, besøkt 15. februar 2019.
6. ↑  MichaelAbramson.com - *CV*, besøkt 15. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* MichaelAbramson.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
Bilfergen MF «Kvinnherad» ble bygd ved Bolsønes Verft i 1978
**Bolsønes Verft** (etablert 1891) er et skipsverft på Fuglsetneset («Bolsønes-området» i dagligtale) i Molde, Møre og Romsdal.

Historie
--------

Verftet ble etablert som *Bolsønes Skibsbyggeri & mekanisk verksted* i 1892 av Nils Knutsen Bolsønes, og den første beliggenheten var på Bolsøyneset på Bolsøya i Moldefjorden. Til å begynne med bygde verftet seilbåter, men leverte allerede i 1902 skroget til den første motorbåten i Romsdal.

I 1905 kjøpte Bolsønes tomt på Fuglsetneset på fastlandet, og flyttet virksomheten dit. I 1915 tok sønnene hans over og gjorde det om til et aksjeselskap. På begynnelsen av 1920-tallet kom verftet i økonomiske vanskeligheter, og i 1925 overtok Bernhard Grønningsæter verftet. Han endret navnet til Bolsønes Verft, og drev det videre som privateid selskap. I 1953 ble det siste fartøyet med treskrog levert, og verftet bygde etter dette skip med stålskrog frem til konkursen i 1984.

Etter at det ble slutt på nybyggingen, ble størstedelen av verftsområdet gjort om til næringsområde, mens service-virksomheten startet opp igjen i to slipper med tilhørende kraner og bygninger. De nye eierne dannet et aksjeselskap og videreførte Bolsønes Verft-navnet. I 2010 kjøpte Fjord1 Bolsønes Verft for å utføre vedlikehold og reparasjoner, både på egne fartøy og for eksterne kunder.

Referanser
----------

1. ↑  Skipsrevyen.no – Fjord1 har kjøpt Bolsønes Verft (publisert 18. januar 2010) Besøkt 8. mars 2018

Kilder
------

* Leo Oterhals: *Fisk og furu* (side 123) ISBN 82-90-75718-2
* Molde Bymuseum - Bolsønes verft omkring 1960 Besøkt 18. mars 2015
***Anaconda-serien*** er en rekke filmer som handler om en gigantisk anakonda som tar livet av en rekke mennesker.

*Anaconda* (1997)
-----------------

Se også Anaconda, med blant andre Jennifer Lopez, Jon Voight og Owen Wilson på rollelisten.

Historien følger et amerikansk TV-team, ledet av regissør Terri Flores og antropolog Dr. Steven Cale, er på vei nedover Amazonas med båt for å lage en dokumentarfilm om en myteomspunnet indianer-stamme. Underveis møter de Paul Sarone, som er besatt av å fange en usedvanlig stor anakonda-slange som skal være ekstremt blodtørstig. Paul er så besatt av denne slangen at han er beredt til å ofre andres liv for å fange et eksemplar av den, men han forteller ingen andre om sine planer.

*Anacondas: The Hunt for the Blood Orchid* (2004)
-------------------------------------------------

Et gruppe vitenskapsfolk skal reise til en jungel i Borneo, for å lete etter en spesiell orkide. Men de bestikker en guide, til å ta en langt mer usikker rute. Båten deres blir snart ødelagt, og de må vasse gjennom en elv hvor en gigantisk anakonda dukker opp fra vannet og svelger en av dem.

Guiden deres påstår at det kommer til å ta flere uker før slangen kommer til å bli sulten igjen, etter et så stort måltid. Men de andre krever at resten av ekspedisjonen blir stoppet med en gang. De innser snart at Anakondaen har så uvanlig størrelse, fordi den har spist de samme orkideene som de er på leting etter. Anakondaen dukker etter hvert opp flere ganger, og forsøker å spise enda flere av gruppen.

*Anaconda 3: Offspring* (2008)
------------------------------

I Romania blir en anakonda, som tidligere ble fanget fra Amazonas-elven, holdt fanget ved et forskningsanlegg - som eies av Wexel Hall - for eksperimentering. Professor Eric Kane har utviklet et nytt serum som han ønsker å teste på slangen.

Prosjektet deres blir ledet av Dr. Amanda Hayes, og finansieres av Peter Murdoch. Men anakondaen slipper unna, og den dreper flere ansatte ved laboratoriet. Murdoch ansetter deretter noen jegere, ledet av Stephen Hammett (spilt av David Hasselhoff) for å få tak i slangen igjen.

*Anacondas: Trail of Blood* (2009)
----------------------------------

En baby-anakonda blir brukt til eksperiment av Peter Reysner, som forsøker å skape en hybrid av blod-orkider fra Borneo som gjør det mulig for anakonda å vokse seg veldig stor og leve mye lenger. Peter Murdoch, en milliardær som nå lider av kreft, sender leiemorderen Eugene og hans håndlangere for å finne Peter og serumet han har produsert, i håp om at dette serumet skal kurere Murdoch.

Dr. Amanda Hayes, den eneste overlevende etter den forrige filmen, leter også etter Peter - fast bestemt på å ødelegge serumet og bli kvitt anakondaen en gang for alle.
«Anadyr» har flere betydninger.

Anadyr sett fra byens havn
Anadyrs beliggenhet i Russland
**Anadyr** (russisk: Ана́дырь, tsjuktsjisk: Кагыргын, *Kagyryn*) er en by og administrativt senter i det autonome området Tsjukotka i Russland. Anadyr er Russlands østligste by. Den ligger ved Anadyrbukta, som er en del av Beringhavet, ved utløpet av elvene Anadyr og Velikaja. Innbyggertall: 11 038 (folketelling 2002), 17 094 (folketelling 1989).

Historie
--------

Anadyr ble grunnlagt 3. august 1889 under navnet *Novo-Mariinsk* (russisk: Ново-Мариинск). I 1923 ble navnet endret til Anadyr, oppkalt etter fortet som Semjon Dezjnjov fikk bygget noe lengre opp i elva. Anadyr fikk bystatus i 1965.

Klima
-----

Minimumstemperaturen som har vært målt i løpet av de siste hundre årene, er −51,1 grader celsius.

Økonomi og næringsliv
---------------------

Fiskerihavna i Anadyr ligger innerst i Anadyrbukta. Etter den vedvarende nedgangen på 1990-tallet har det etter århundreskiftet utviklet seg nye næringsgrener, blant annet eggproduksjon, med en årlig produksjon på 800 000 egg. I 2001 ble det startet produksjon fra et gassfelt ved Zapadnojesjøen, som Anadyr fra 2002 er tilknyttet med en rørledning. I 2002 ble også byggingen av det nye regionparlamentet fullført. Det eksisterende Hotel Tsjukotka ble renovert og det er også vedtatt bygging av ytterligere et hotell.

Transport
---------

Byen er ei viktig havn ved Anadyrbukta i Beringhavet. Fra Anadyr Ugolnij lufthavn går det flyruter til mange mindre byer i Russlands fjerne østen, samt ruter til Khabarovsk og Moskva og charterfly til Nome i Alaska.

Kjente personer fra Anadyr
--------------------------

* Valerij Tokarev, kosmonaut oppvokst i Anadyr
* Roman Abramovitsj, oljemilliardær og guvernør av Tsjukotka som har investert mye av sin formue i byens infrastruktur.

Eksterne lenker
---------------

* (ru) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Anadyr – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisielt nettsted for Anadyr

| * v
* d
* r
Byer i Tsjukotka |
| --- |
| Administrativt senter: Anadyr |
| Tsjukotkas flagg | Bilibino **·** Pevek | Russlands flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |


1. ↑  ; arkiveringsdato: 31. august 2019; arkiv-URL: .
Elektrisk feltmåler type FP2000 (frekvensområde 100 kHz – 2500 MHz)
**Elektromagnetiske feltmålinger** er målinger av omgivelsene (rundt) elektromagnetiske felt. Målingene utføres ved hjelp av spesielle sensorer eller sonder, slik som EMF-meter. Disse sensorene eller måleapparatene kan bli generelt ansett som *antenner*, men med forskjellige egenskaper. Måleinstrumentene bør ikke perturbere det elektromagnetiske feltet, og må hindre kopling og refleksjon så mye som mulig for å få nøyaktige resultater. Det er to hovedtyper av EMF målinger:

* *bredbåndsmålinger*: utført ved hjelp av en bredbåndstilkobling til sonden, som er en enhet som registrerer hvilken som helst signal over et bredt spekter av frekvenser, og er vanligvis laget med tre uavhengige diode detektorer;
* *frekvens-selektive målinger*: der målesystemet består av en feltantenne og en frekvens-selektiv mottaker eller spektrumanalysator som tillater å overvåke frekvensområder av interesse.

EMF-meter
---------

En *EMF-måler* er et vitenskapelig instrument for måling av elektromagnetiske felt (forkortet som EMF). De fleste EMF-metre måler elektromagnetisk strålingsfluks (DC-felt) eller endring i et elektromagnetisk felt over tid (AC-felt), i hovedsak det samme som en antenne gjør for radioen, men med ganske forskjellige deteksjonsegenskaper.

Et eksempel på en EMF-måler.

Elektrosmogmeter
----------------

Det finnes også såkalte "elektrosmog"-målere som bare måler det generelle elektromagnetiske feltet på stedet, angitt i dBm og mikrowatt pr kvadratmeter (mw/m2).

Referanser
----------

1. ↑  «Elektromagnetiske felt (emf)». *www.arbeidstilsynet.no* **(norsk)**.
2. ↑  Smedbold, Hans Thore (11. april 2021). «elektromagnetisk felt». *Store medisinske leksikon*. Besøkt 14. juni 2021.
3. ↑  «cornet electrosmog meter».
4. ↑  «Safety Standards for Electromagnetic Fields». *www.emfwise.com*. Besøkt 14. juni 2021.
***Anadrilus*** er en slekt av lysbiller. Disse insektene har fått sitt navn ettersom de er istand til å frambringe lys.

Levevis
-------

Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (*habitat*), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. De finnes i lavlandet, men kan også finnes oppover i fjellet, men ikke over skog-grensen. Larvene til sankthansormen, som lever i Norge, spiser skallbærende snegler, som de dreper med et giftig bitt. De sprøyter så inn fordøyelsesenzymer som langsomt løser opp sneglen, og slurper i seg innholdet. De kan leve ganske lenge på en snegle.

De spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen. Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier. Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.

Hunnene kryper opp i vegetasjonen like før det blir mørkt. De velger gjerne en åpen plass slik at lyset kan ses på lang avstand. Hannene som flyr lavt over vegetasjonen, straks de oppfatter hunnes lyssignal, flyr de til henne. I tropiske strøk er det mange ulike arter og de har utviklet egne lyssignaler (blinking) for å kunne kjenne igjen individer fra samme art.

Systematisk inndeling
---------------------

  

**Treliste**
* Orden **biller** (Coleoptera)
	+ Underorden  **Polyphaga**
		- Overfamilie  **Cantharoidea**
			* Familien **lysbiller** (Lampyridae Fleming, 1821)
				+ underfamilie **Ototretinae** McDermott, 1964
					- * slekten ***Anadrilus*** Kirsch, 1875
							+ *Anadrilus indus* Kirsch, 1875

Referanser
----------

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Anadrilus* hos ITIS Rediger på Wikidata
**Elektron** er en legering bestående av minst 90 prosent magnesium og opp til 10 prosent aluminium. Andre legeringselementer, som sink og tinn, kan også være til stede i små, varierende mengder. Elektron er usedvanlig lett og har en spesifikk gravitet på rundt 1,8, sammenlignet med 2,8 for aluminium. Legeringen kan støpes og smis, og har god korrosjonsbestandighet, selv mot saltvann. Elektron smelter ved ca. 650 °C og brenner med høy lys- og varmeeffekt på ca. 2200 °C.

Legeringen ble først utviklet i 1908 av det tyske kjemiselskapet Griesheim-Elektron. Elektron er idag et registrert varemerke for Magnesium Elektron Ltd, og brukes til en serie magnesiumlegeringer som inneholder varierende mengder zirkonium, sølv, sink, aluminium og sjeldne jordmetaller. 

Den lave tettheten gjør at elektron-legeringer er mye brukt innen fly- og romfartsindustrien, og også innen motorsport. Blant annet var karosseriet til Mercedes-Benz 300 SLR-sportsvogn laget av elektron, noe som bidro til katastrofen på Le Mans i 1955, den verste ulykken i motorsportens historie. På grunn av elektrons høye brenntemperatur ble den også brukt til å lage brannbomber av elektron-termitt-typen, som ble benyttet av både allierte og tyske styrker under andre verdenskrig.

Referanser
----------

1. ↑  «Glossary». *Aeroplane Monthly*. Arkivert fra originalen 24. februar 2012. Besøkt 17. september 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Magnesium Elektron Ltd Arkivert 15. mai 2021 hos Wayback Machine.
Kart over Gilbertøyene.
Satellittbilde av Gilbertøyene.
Tegning av person fra Tabiteuea fra rundt 1840.
**Gilbertøyene** er en kjede bestående av 16 atoller og koralløyer i Stillehavet. Øygruppen utgjør hoveddelen av øystaten Kiribati. 

Gilbertøyene hadde vært bebodd av mikronesiske folkeslag i flere århundrer før de ble oppdaget av europeerne.[] Et av de først registrerte europeiske besøkene skriver seg fra 1765 da John Byron på skipet «Dolphin» kom til øya Nikunau. 

I 1788 krysset kaptein Thomas Gilbert forbi Abemama, Kuria, Aranuka, Tarawa, Abaiang, Butaritari og Makin (uten å gå i land). I årene som fulgte oppdaget mange skip de små øyene og atollene på reiser i Stillehavet. 

Det ble opprettet et britisk protektorat over Gilbertøyene i 1892. I 1915 ble Gilbert- og Elliceøyene gjort til koloni i Det britiske imperiet.

Kolonien ble autonom i 1971. Fra 1976 til 1978 ble Elliceøyene fradelt, og Gilbertøyene ble kolonien **Gilbert Islands** som utstedte frimerker under dette navnet. I 1979 stemte Gilbertøyene for uavhengighet, og ble til den uavhengige staten Kiribati.

Gilbertøyene består av følgende øyer (i alfabetisk rekkefølge):

* Abaiang
* Abemama
* Aranuka
* Arorae
* Beru
* Butaritari (tidligere Makin)
* Kuria
* Maiana
* Makin (tidligere Lille Makin)
* Marakei
* Nikunau
* Nonouti
* Onotoa
* Tabiteuea
* Tamana
* Tarawa

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Anadyr** (russisk: Ана́дырь) er ei elv i det autonome området Tsjukotka, lengst øst i Russland.

Elva begynner på Anadyrplatået under navnet Ivasjki eller Ivatsjno, rundt 67°N og 173°Ø. Den renner gjennom Tsjukotka autonome okrug, først mot sørvest, deretter østover, gjennom et tynt befolket landskap, dominert av tundra, med et rikt planteliv. Den munner ut i Anadyrbukta i Beringhavet. 

De største sideelvene er fra høyre Jablon, Jeropol og Majn, og fra venstre Tsjinejvejem, Belaja og Tanjurer. Ved elvemunningen ligger Anadyrskij Liman, hvor også elvene Kantsjalan og Velikaja munner ut, i tillegg til Anadyr. Området er dekt av snø rundt ni måneder i året, og de frosne elvene blir kjørbare veier. Det finnes ti forskjellige typer laks i Anadyr-elva.

Under en ekspedisjon for å jakte hvalross i 1648 nådde Semjon Dezjnjov munningen av Anadyr. Fra limanen dro Dezjnjov oppover elva og grunnla Anadyrskij ostrog (fort). På 1700-tallet ble Anadyr beskrevet av polarutforskeren Dmitrij Laptev.

Eksterne lenker
---------------

* Turist- og miljøinformasjon fra Tsjukotkas nettsted Arkivert 1. september 2010 hos Wayback Machine. (engelsk)
* Anadyr River Wild Salmon Center (engelsk)
* Snezjnoje: en landsby ved Anadyrelva (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Hayes Edward «Big Ed» Sanders** (født 24. mars 1930, død 12. desember 1954) var en amerikansk bokser som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Sanders ble olympisk mester i boksing under OL 1952 i Helsingfors. Han vant den tyngste vektklassen, tungvekt over 81,0 kg. Han beseiret Andries Nieman fra Sør-Afrika i semifinalen på knockout og i finalen møtte han svenske Ingemar Johansson. Johansson ble diskvalifisert for passiv boksing og ble fradømt sølvmedaljen tross at han hadde avansert til finalekampen. Først i 1982 fikk Johansson sin olympiske sølvmedalje.

Sanders ble bare 24 år gammel, han døde etter en boksekamp i desember 1954 mot Willie James.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1952 Finlands flagg Helsingfors - **Gull** i boksing, tungvekt, menn USAs flagg USA

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, oppført som Hayes Edward Sanders, Find a Grave 22786, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ed Sanders – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ed Sanders – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Ed Sanders – BoxRec Rediger på Wikidata
**Edwin C. Brock** (født 20. april 1946, død 22. september 2015 i Kairo) var en amerikansk egyptolog. Han arbeidet for Theben kartprosjektet ved American University in Cairo.

Brock arbeidet med kongelige sarkofager i Kongenes dal. Han arbeidet også med gravstedene til Merenptah (KV8) og Amenmeses (KV10), sammen med Otto Schaden og Theban Mapping Project (som han var medlem av fra 1997 til 2004).

Brock var også meddirektør for Amenmesse Tomb Project, som i februar 2006 offentliggjorde oppdagelsen av KV63, et av de nyligste funnene av gravsteder i dalen. Han hadde overoppsyn med det arkeologiske redningsarbeidet i Luxor som en del av avløpsvannsprosjektet der.

Edwin Brock var gift med den canadiske egyptologen Lyla Pinch Brock.

Bibliografi
-----------

* *The Temples of Abu Simbel: An Illustrated Guide. The Houses of Ramesses & Nefertary*. ISBN 977-5089-66-2, The Palm Press, 2006.

Eksterne lenker
---------------

* KV10:The Amenmesse Project

Portal: Arkeologi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** SUDOC **·** NKC
 |
Liten edamerost med rødt vokslag og ostehøvel.
Edamerostene ble opprinnelig fraktet til markedet i den nederlandske byen Edam på kanalene i byen. Bildet viser en turistoppvisning fra Edam 2006 der en ostebonde kommer med ballformede edameroster på tradisjonell måte.
Norsk Edamer
**Edamerost** er en tørr, fast ost fra byen Edam i Nederland, ikke langt fra Amsterdam. Edamerosten er en mild ost og avgir lite lukt sammenliknet med mange andre oster. Fettinnholdet er også lavere enn normalt, rundt 42 % i motsetning til 48 % i mange andre oster.

Som de fleste andre harde oster tjener også edamerosten på lagring. Edamerost som selges før jul, er knapt et par måneder gammel og ikke egentlig moden før ved sankthanstider. Edamerost som sendes utenlands, pakkes i et karakteristisk rødt vokslag, mens den i Nederland stort sett beholdes gul. Ost som er lagret i 17 uker eller mer, pakkes i svart voks. 

Fordi edamer tåler lang lagring, var dette den mest populære osten i århundrene fra 1300- til 1700-tallet, både til sjøs og i fjerne kolonier. I dag er den særlig populær i Nord-Amerika og Norden.

Edamerostens runde ballfasong skyldes behovet for effektiv håndtering og flytting. Ostene som tradisjonelt kom inn til Edam med små båter fra gårdene omkring, ble trillet i renner på bryggene og inn i lagrene der. Osten kalles på spansk  *queso de bola*, «ballost».

Eksterne lenker
---------------

* (en) Edam cheese – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas **·** GND **·** LCCN
 |
**Territorialhøyhet** er et juridisk begrep som betegner statenes rett til å utøve tvang på eget territorium. Tvangen utøves ved jurisdiksjon i form av lovgivning, å avsi dommer og å foreta annen type tvang (for eksempel politimyndighet). Staten kan ikke utøve jurisdiksjon på andre staters territorium. Unntaket er dersom det eksisterer en folkerettslig traktat mellom statene, se for eksempel Schengen-traktaten. Det er også hevdet i juridisk litteratur at stater kan gjøre lovgivning gjeldende for utlendinger i utenlandske territorier dersom forbrytelsene er «svært alvorlig» eller har virkninger av en «viss art» for vedkommende stat. Hva som må anses som «svært alvorlig» er et tolkningsspørsmål, men som oftest blir folkemord innfortolket i begrepet. Myndighetene kan derimot hevde jurisdiksjon over sine egne statsborgere i utlandet, se personalhøyhet.

Eksterne lenker
---------------

* regjeringen.no: Justis- og beredskapsdepartementet: Lov om erverv og tap av norsk statsborgerskap