recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lee** eller **Lea** er en elv i England. Den renner fra Leagrave Park i Leagrave i Luton til London hvor den renner ut i Themsen. Det siste stykket før Themsen er kjent som Bow Creek.

Navnet Lea er det vanligste vest for Hertford, mens begge stavemåter brukes om hverandre mellom Hertford og Themsen. Leekanalen har egentlig ikke alternativ skrivemåte, ettersom den har fått navn gjennom et parlamentsvedtak, men også der brukes noen ganger stavemåten Lea.

Elveløpet
---------

Kilden anses vanligvis for å være ved Well Head i Waulud's Bank på Leagrave Common, men elven får også vann fra en bekk som starter 3 km lenger vest, i Houghton Regis. Den renner forbi eller gjennom Luton, Harpenden, Welvyn Garden City, Hertford, Ware, Hoddesdon, Cheshunt, Waltham Abbey, Essex, Ponders End, Edmonton, Tottenham, Upper Clapton, Hackney Wick, Stratford, Bromley-by-Bow, Canning Town og tilslutt Leamouth hvor den under navnet Bow Creek renner inn i Themsen. Elven utgjør den tradisjonelle grensen mellom Middlesex og Essex, og utgjorde deler av grensen mellom Danelagen og angelsaksernes områder.

En avledning som er kjent som New River, åpnet i 1613, abstraktere rent vann fra de lavere strekningene av elven for drikkevann. Dens opprinnelse i Chilterns bidrar til det meget høye hardhet (høy mineralinnhold) i Londons vann fra kranen.

Referanser
----------

1. ↑  «The New River Path» (PDF). *Thames Water*.
2. ↑  «EC1A 7BE — Water quality in your area» Arkivert 27. mai 2012 hos Wayback Machine.. *Thames Water*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) River Lea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Lea Valley, fotografier fra 1980 til 2008 av Peter Marshall
* River Lea through Luton, fotografier fra omløpsledningen under bakken i mars 2009, *UK Urban Exploration Forums*
* Wikipaddle, River Lea (Hertford Loop), artikkel fra synsvinkelen til kajakker og kanoer
* *Trolling for Pike in the River Lee*, 1831, av James Pollard ved Tate Britain

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
Prosentvis fordeling av de vanligste koreanske etternavnene.
██ Kim, Gim

██ Lee, I, Yi, Rhee

██ Bak, Park, Pak

██ Choi

██ Jung, Jeong, Chung, Cheong

**Lee** (eller **I** eller **Yi** eller **Rhee**, uttalt: *i*) er det nest mest benyttede koreanske etternavn, etter Kim. Det finnes flere varianter av navnet. I Nord-Korea benyttes fremdeles skrivemåten «리» («Lee»). Mange sørkoreanere vil introdusere seg som «Lee» selv om dette ikke er slik etternavnet skrives. 이 kommer fra det kinesiske hanjategnet «李». i Nord-Korea skrives navnet også **Ri**. Tidligere ble navnet også skrevet som **Rhie** og **Rhee** (eksempel; Syngman Rhee).

**이** er etternavnet til vel 15 prosent av alle etniske koreanere.

Kjente personer med navnet
--------------------------

* Lee Bong-Ju, maratonspringer
* Lee Hyun-il, badmintonspiller
* Lee Jong-wook, generaldirektør i WHO (2003–2006)
* Lee Myung-bak, sørkoreansk president (2008–)
* Lee Soo-man, styreleder i S.M. Entertainment
* Miyavi, japansk rocke-musiker
* Rhee Syngman, første sørkoreanske president (1948–1960)
* Yi Hwang (Toegye), konfucianske lærd
* Yi I (Yulgok), konfucianske lærd
* Yi Sun-sin, general
* Yi So-yeon, første koreanske astronaut
* Lee Tae-Yong, koreansk pop-artist (NCT)

Se også
-------

* Koreanske familienavn

Litteratur
----------

* Storey, Robert. *Lonely Planet: Korea*. Lonely Planet Publications: Melbourne, Aus. 2001.

Portal: Korea
**Lydia Sandgren** (født 8. januar 1987) er en svensk forfatter. Hun har blitt kjent for å ha vunnet Augustprisen for 2020.

Biografi
--------

Sandgren vokste opp i Hyssna i Marks kommune, som eldst av sju søsken. Hun er utdannet psykolog og jobber (2020) på et psykiatrisk mottak i Göteborg. Hun har også studert filosofi og litteraturvitenskap på universitetet.

### Samlede verk

I 2020 debuterte Lydia Sandgren med romanen *Samlade verk*, som av en stor del av kritikerkorpset ble hyllet som en lovsang til litteraturens og dannelsens kraft. Boken vant Augustprisen 2020 med begrunnelsen *Lydia Sandgren bygger og befolker et egent litterært univers fyllt av levende detaljer. Gøteborg, med svartklubbar, sunkhak og universitetsbibliotek, blir spilleplass for et trekantdrama hvor den forsvunne Cecilia er det sorte hull som romanfigurene graviterer rundt.* Samlade verk *er en kjærlighetserklæring til litteraturen*.

Dagens Nyheters Åsa Beckman var mer tilbakeholden og mente at selv om boken er en slående debut, så består beretningen om flukt og tid av altfor fort sammenlenkede tidstegn uten noen riktig atmosfære.

Bibliografi
-----------

* 2020 – *Samlade verk* **(svensk)**. [Stockholm]: Albert Bonniers Förlag. ISBN 9789100180409.
* 2021 Norsk oversettelse ved Trude Marstein på Strawberry Publishing

Referanser
----------

1. 1 2   Sveriges befolkning 1990[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Sveriges Radio, «Lydia Sandgren vinner Augustpriset», besøkt 23. november 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Lydia Sandgren vinner Augustpriset för "Samlade verk"». *DN.SE* **(svensk)**. 23. november 2020. Besøkt 30. april 2021.
4. ↑  Bergem, Ingeborg Misje (30. april 2021). «Lydia Sandgren skriver treffende om kunstnerklisjé og kvinneforakt»Betalt abonnement kreves. *Vårt Land* **(norsk)**. s. 34–35. Besøkt 30. april 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Lydia Sandgren leser fra Samlede verk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
**Lydisk** er en modal skala opprinnelig basert på gamle diatoniske skalaer fra antikkens Hellas. I dag kjenner vi den som en kirketoneart slik den ble brukt i renessansen. Rent harmonisk klinger den som en durskala (jonisk), men med forstørret kvart.

Historie
--------

Den lydiske skalaen ble forlatt i likhet med de fleste andre kirketonearter ettersom musikken beveget seg inn mot barokken. I barokken ble funksjonsharmonikk svært viktig for komposisjonene og den lydiske skalaens forstørrede kvart ledet ikke like godt videre som tritonusforholdet mellom den rene kvarten og den store septimen.

Kirketoneartene får ligge stille en tid framover helt til man kommer inn i romantikken. Her brytes mange regler opp og interessen for det nasjonale øker. Edvard Grieg begynner å se på den norske tradisjonsmusikken og begynner å skrive den ned i et tonesystem som passer det som allerede eksisterte i den vestlige kunstmusikken. Her gjenoppstår noen kirketonearter bl.a. den lydiske.

I jazzmusikken etter starten av 50-tallet har den lydiske skalaen betydd mye. George Russel skrev boken *The lydian chromatic concept of tonal organization* (Det lydisk-kromatiske konseptet for tonal organisering), Denne boken framstiller den lydiske skalaen som det optimale utgangspunktet for jazzimprovisasjon, og er en milepæl i modaljazzens historie. 

I dag er skalaen en av de mest brukte kirketoneartene og den brukes i mange sjangere. Mest utbredt er den nok likevel i folkemusikk, jazz og klassisk musikk.

Eksempler på den lydiske skalaen kan man blant annet finne i Brass Brothers "Bruremarsj", i "Fanitullen" og i Edvard Griegs "Haugelåt" fra "Slåtter", op 72.

| * v
* d
* r
Modal skala (kirketoneartene) |
| --- |
| Skalaer | Jonisk **·** Dorisk **·** Frygisk **·** Lydisk **·** Miksolydisk **·** Eolisk **·** Lokrisk |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Hyundai Kona** (2017–) er en femdørs familiebil (kompakt SUV) fra sørkoreanske Hyundai.

Navnet kommer av området Kona på den ulendte vestkysten på Hawaii, der de siden 1978 har arrangert triathlonet "Ironman". Over 6 000 nordmenn ventet i kø på Kona.

Den selges som Hyundai Kauai som også er en øy på Hawaii og som Hyundai Encino i Kina. Men den bygges i hjemlandet Sør-Korea i byen Ulsan. Fra 2020 bygges den også i Nošovice, Tsjekkia.

Kona kom først med bensinmotor på 1,0 liter (manuelt gir) eller 1,6 liter (automatisk gir), samt et 361 liter bagasjerom.

Utgaven **electric** har bare 332 liter bagasjeplass, to motorstørrelser (135 og 204 hk), 64 kW batteri (480 km rekkevidde, WLTP), men ingen firehjulsdrift. Den første electric ankom Norge den 6. august 2018.

Kona bakfra
Den elektriske Kona
De fikk litt endret utseende med lukket grill i 2021, og en prisnedgang på den enkleste kona til 300 000 kroner.

Referanser
----------

1. ↑  Hyundai Kona: 6.000 nordmenn står i kø for elbil-SUV fra tv2.no.
2. ↑  Kona øker produksjonen i motor.no den 31. januar 2020.
3. ↑  Kona med største pakken i motor.no den 12. juli 2018.
4. ↑  Her er den elektriske kona fra dn.no den 27. februar 2018.
5. ↑  Berny Christensen, Her kommer Norges mest etterspurte bil fra side3.no den 6. august 2018.
6. ↑  Prisen på kona i motor.no den 12. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* www.kona.no Arkivert 8. mars 2018 hos Wayback Machine. norsk hjemmeside for produktet
**Bøtetjeneste** er samfunnsnyttig arbeid utført av en person som ikke evner å betale en bot fastsatt i dom, forelegg eller forenklet forelegg. Den er således et alternativ til gjennomføring av subsidiær fengselsstraff. Én dag subsidiær fengselsstraff tilsvarer to timer bøtetjeneste.

Ordningen er nedfelt i kapittel 8 i forskrift om straffegjennomføring. Målet med ordningen er å gi bøtelagte personer en mulighet til å gjøre opp for seg uten å sone i fengsel.

Bøtetjeneste innvilges av Kriminalomsorgen etter søknad og skjer i regi av det lokale friomsorgskontoret. Eksterne oppdragsgivere kan bidra i den praktiske gjennomføringen av bøtetjenesten. Dersom helsemessige forhold eller andre omstendigheter gjør samfunnsnyttig tjeneste særlig byrdefullt, kan bøtetjenesten bestå av tiltak som skal motvirke kriminalitet.

Se også
-------

* Samfunnsstraff

Referanser
----------

1. ↑  (no) Bøtetjeneste i *Det Norske Akademis ordbok*
2. ↑  «Bøtetjeneste - Kriminalomsorgen.no». *www.kriminalomsorgen.no*. Besøkt 14. januar 2023.
3. ↑  «Forskrift om straffegjennomføring - Lovdata». *lovdata.no*. Besøkt 14. januar 2023.
4. ↑  Forskrift om straffegjennomføring § 8-4
**Crémant** er betegnelsen for en fransk mousserende vin fra andre distrikter enn Champagne. En Crémant har derfor vært gjennom en andre gjæringsprosess som har foregått på flasken, tilsvarende som med champagnen. Betegnelsen Crémant brukes i Frankrike, Belgia og Luxembourg.

Crémant er spesielt kjent fra Alsace, hvor den står for 22% av den totale vinproduksjonen i Alsace - men kan også finnes i andre regioner i Frankrike. Der er til sammen ni franske appellasjoner for Crémant:

* Crémant d'Alsace
* Crémant de Bordeaux
* Crémant de Bourgogne
* Crémant de Die
* Crémant du Jura
* Crémant de Limoux
* Crémant de Solibakke
* Crémant de Loire
* Crémant de Savoie

og to utenfor Frankrike:

* Crémant de Luxembourg
* Crémant de Wallonie

De tillatte druesorter i fremstillingen av Crémant varierer fra region til region.

Referanser
----------

1. ↑  «Savoie Fizz Joins the Crémant Family | Wine-Searcher News & Features». *Wine-Searcher* **(engelsk)**. Besøkt 22. desember 2020.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Debora-ekspedisjonen** var et norsk forsøk på kolonisering av den folketomme Aldabraøya, en del av Seychellene i Det indiske hav. Galeasen Debora ble bygget i Fjellberg og var omkring 20 meter lang og 92 tonn. Den la ut fra Bergen den 19. juli 1879 med om lag 50 nordmenn ombord. Ekspedisjonen var uvanlig på den tiden ved at de reiste sørover og ikke til Amerika som alle andre (utvandringen til USA toppet seg omkring 1869) og ved at de reiste med egen båt. Prosjektet ble fulgt nøye av avisene. Misjonsvirskomheten som Hans Schreuder innledet i 1844 hadde blitt styrket ved at Det Norske Misjonsselskap fikk sitt eget skip, «Elieser», i 1864. «Elieser» seilte årlig mellom Norge og Afrika. Ludvig Larsen, tidligere skipper på Elieser, kjøpte i 1872 skonnerten «Agnes» med sikte på å drive handelsstasjoner på Madagaskar. Flere av feltagerne på «Agnes» ble senere med «Debora». Ekspedisjon ble avbrutt i Tulear på Madagaskar fordi Aldabra viste seg ubeboelig blant annet fordi den manglet ferskvann. Enkelte ble værende der på Madagaskar mens om lag 30 personer reiste inn til Durban i den britiske Natal-kolonien og slo seg ned der. Det bodde allerede noen nordmenn i Durban og biskop Hans Schreuder hadde i fleere tiår drevet misjonsvirksomhet i Natal og Zululand. Etter tre år ble Debora etterfulgt av en gruppe på 200 emigranter (hovedsakelig fra Ålesund og Sunnmøre) som fikk tildelt jord i Marburg litt sør for Durban. Nedrebø tror Marburg koloniseringen var inspirert av Debora-prosjektet.

Referanser
----------

1. 1 2  Nedrebø, Yngve (2002). Kjerland, Kirsten Alsaker, red. *Debora-ekspedisjonen*. *Nordmenn i Afrika*. Bergen: Vigmostad & Bjørke. s. 55. ISBN 8241902743.
2. ↑
3. ↑  «H P S Schreuder – Norsk biografisk leksikon». *Store norske leksikon*. Besøkt 20. mars 2016.
4. ↑  Reite, Per Ole (2008): Norsk utvandring til Sør-Afrika. Ulsteinvik: Spor forlag.
**HSD Buss AS**, tidligere **HSD Busstrafikk**, var Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskaps (HSD) bussdivisjon, som fra 1999 ble skilt ut som eget datterselskap. I 2006 ble selskapet fusjonert med Gaia Buss til Tide Buss.

Historie
--------

HSD Busstrafikk ble opprettet som egen divisjon på 1980-tallet da H.S.D. Bilane ble delt i en bussdivisjon og en godsdivisjon (HSD Godstrafikk). I 1999 overtok HSD alle aksjene i Bergen-Hardanger-Voss Billag (BHV) og endret navnet til HSD Buss AS. Etter hvert ble virksomheten fra bussdivisjonen innlemmet i HSD Buss. Da HSD overtok Vest Trafikk 1. februar 2000 og Bergen-Nordhordland Rutelag (BNR) i 2002 ble busstrafikken i disse selskapene innlemmet i HSD Buss. I 2003 ble bussvirksomheten i Haugaland Billag også overtatt av HSD Buss.

HSD fusjonerte 3. november 2006 med Gaia Trafikk og endret da navn til Tide. I den forbindelse ble Gaia Buss den 1. november 2006 fusjonert inn i HSD Buss, som senere samme måned byttet navn til Tide Buss.

Referanser
----------

1. ↑  «HSD Buss – For et bedre bymiljø». Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap. 1. februar 2000. Arkivert fra originalen 19. januar 2001.
2. ↑  «Årsberetning 2006». Gaia Buss

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Lee Andrew Bygrave** (født 22. januar 1963 i Australia) er en australskfødt norsk jurist. Han er professor ved Det juridiske fakultet og leder for Senter for rettsinformatikk ved Universitetet i Oslo. Han forsker på personvernrett, immaterialrett, internasjonal privatrett og regulering av internett, og har samarbeidet mye med Jon Bing.

Han er utdannet jurist med graden *Bachelor of Laws* fra Australian National University i 1989 og ble advokat (*barrister*) i New South Wales i 1992. Han ble stipendiat ved Senter for rettsinformatikk i Oslo i 1993, og ble i 1999 dr.juris ved Universitetet i Oslo. Han var postdoktor 1999–2003, ble førsteamanuensis i 2004 og professor i 2013. Han har også vært gjesteprofessor ved Universität Wien. Han er en av redaktørene for *Oslo Law Review* fra 2014.

Han har vært ekspertkonsulent for Europakommisjonen, Justisdepartementet og andre myndigheter i spørsmål om personvern og teknologi.

Bibliografi
-----------

* *Internet Governance by Contract*. Oxford University Press, 2015. ISBN 978-0-19-968734-3.
* *Data Privacy Law: An International Perspective*. Oxford University Press, 2014. ISBN 978-0-19-967555-5.
* *Jon Bing: En Hyllest/A Tribute*. Gyldendal Norsk Forlag, 2014. ISBN 9788205468504.
* *Personvern i informasjonssamfunnet. En innføring i vern av personopplysninger*. 2. utgave. Fagbokforlaget, 2011. ISBN 978-82-450-0996-5.
* *Internet Governance: Infrastructure and Institutions*. Oxford University Press, 2009. ISBN 978-0-19-956113-1.

Referanser
----------

1. ↑  Lee Andrew Bygrave, Universitetet i Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** CiNii
 |
**HS Vestby Jr.** er resultatet av en sammenslåing av de tre vestbyklubbene Vestby IL, Hølen IK og Son Idrettsforening i oktober 2008. Laget består av juniorspillere fra Vestby, Son og Hølen i alderen 16 til 19 år, samt enkelte spillere fra guttelagene til SIF og VIL. Hovedtrener Glenn Holm er selv fra Son, men har tidligere i sin aktive fotballkarriere hatt en A-landskamp, og en U21 landskamp for Norge til tross for at han aldri har spilt i Tippeligaen.

Historie
--------

* 2008: De tre lagene Hølen, Son og Vestby slås sammen og danner HS Vestby Fotball.
* 2008: Første trening som HS Vestby jr.
* 2009: Første treningskamp borte mot Rygge
* 2009: Første seriekamp borte mot Torp. HS Vestby jr. taper 2-0.
* 2009: Første seier i serien hjemme mot Askim. HS Vestby jr. vinner 6-2.

Stadionene
----------

Hjemmekampene til HS Vestby jr. spilles på flere forskjellige baner. Det er tre gressbaner, en grusbane og en kunstgressbane som tas i bruk. Om vinteren veksles det mellom Son kunstgress og Risil grusbane, mens om sommeren er hele fem baner klare for bruk. De fem banene er jevnt fordelt rundt i kommune. Det er to i Son, to i Vestby og en i Hølen. Brandstad i Hølen er kun satt opp som treningsfelt, mens Risil i Vestby og Son Arena i Son benyttes både som treningsfelt og kampbane. Labo i Son og Vestby Stadion er begge gressbaner og brukes kun som kampbaner. 

For tiden bygges det en ny kunstgressbane ved siden av Risil Grusbane i Vestby, og den ventes å stå ferdig i løpet av høsten 2009. HS Vestby jr. regnes da med å ha mange av sine treninger der når den tid kommer. Kunstgressbanen på Risil har vært under planlegging i flere år, men det var først i vinteren 2008–2009 planleggingen og arbeidet begynte for alvor.

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell side(Son)
* Offisiell side(Vestby)[*død lenke*]
* Artikkel Vestby Avis[*død lenke*]
* NKI[*død lenke*]

| **HS Vestby jr. – spillerstallen 2008** |
| --- |

| **Keepere** |
| --- |
| Norges flagg 1 Jørgen Mørk |
| Sveriges flagg 12 Jonas Malkin Gemheden |
|

| **Forsvarsspillere** |
| --- |
| Norges flagg 2 Adrian Solsvik |
| Norges flagg 3 Jan Negård |
| Norges flagg 4 Ken Martin "Kenny" Poots |
| Norges flagg 5 Atle Skovli Berg |
| Norges flagg 22 Jonas Westby |
| Norges flagg 6 Rajmond Wiik |

| **Midtbanespillere** |
| --- |
| Norges flagg 7 Botan Z. Abubaker |
| Norges flagg 8 Jon Marius Fjeldstad |
| Norges flagg 9 Mathias Severin |
| Norges flagg 10 Stian Solbakk |
| Norges flagg 11 Andrè Hære Kristiansen |
| Norges flagg 14 Alexander M. Bekkåsen |
| Norges flagg 17 Sander Looman |
| Somalias flagg 19 Warsame "Osami" Hassankafi |
| Norges flagg 23 Magnus Hvidsten |
| Norges flagg - Martin Løvvik |
| Norges flagg - Kristoffer "Kartern" Karterud |

| **Angrepsspillere** |
| --- |
| Norges flagg 8 Daniel Larsen |
| Norges flagg 16 Torry Orderud |
| Norges flagg 18 Sindre Olsson |
| Norges flagg 20 Morten Caspersen |
| Norges flagg - Abrar Jibril |
|
|
**Masahiko Kimura** (Japansk: 木村政彦 *Kimura Masahiko*, født 10. september 1917, død 18. april 1993) regnes for å være en av de beste judoutøverne til dags dato.

Biografi
--------

Kimura ble født i Kumamoto i Japan. I en alder av 16 år ble han tildelt 4. dan. I 1935, i en alder av 18 år, ble han tildelt 5. dan som den yngste noensinne etter kamper på Kodokan.

I hele hans livstid tapte han kun fire kamper. Han kom tilbake og slo alle hans overmenn i senere kamper. Etter å ha vunnet *All Japan Championship* i en alder av 20 år i 1937 forble han ubeseiret i 13 år, helt til han sluttet å konkurrere. Kimura fortsatte med kampsport og dro på flere judo/wrestling turneer og deltok i kamper med diverse regler.

Turneringsseire
---------------

* 1935 *All-Japan Collegiate Championships*
* 1937 *7th All Japan Judo Championship*
* 1938 *8th All Japan Judo Championship*
* 1939 *9th All Japan Judo Championship*
* 1940 *Ten-Ran Shiai tournament*
* 1947 *West Japan Judo Championship*
* 1949 *All Japan Judo Championship*

Legendariske kamper
-------------------

### Masahiko Kimura vs Helio Gracie

Gracie, en brasiliansk jujutsu mester gjennom 20 år og legendarisk i Brasil etter at han slo judoutøveren Kado, utfordret Kimura i 1951. 20 000 mennesker møtte opp til kampen. Kimura dominerte stort med en rekke kast, men Gracie nektet å gi opp. Til slutt fikk Kimuras inn sin beryktede *ude-garami* og brakk armen til Garcie. Gracie ville ikke gi seg, men hjørnet hans «kastet inn håndkledet» og Kimura vant kampen.

### Masahiko Kimura vs Aldemar Santana

Santana, mester i Gracie jujutsu, capoeira og boksing, hadde tidligere slått Gracie i en kamp som varte i 3 timer og 45 minutter. Kimura hadde få problemer med Santana og vant kampen med flere kast og *ude-garami*. Santana krevde omkamp med *valetudo*-regler, og i 1959 ble omkampen arrangert i Brasil. Kampen endte uavgjort etter 40 minutter da de begge var utslitte. Kimura var 42 år, mens motstanderen Santana var 27 år.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Masahiko Kimura Biography

Eksterne lenker
---------------

* (en) Masahiko Kimura – JudoInside Rediger på Wikidata

* (en) Masahiko Kimura – Cagematch Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NDL **·** BNE
 |
**En orgelbøye** er en lydbøye som legges ut i havet for å varsle sjøfarende om båer og grunner, slik at de kan unngå grunnstøtninger.

Konstruksjon
------------

Orgelbøyen er konstruert slik at luft suges inn i bøyen når havet løfter bøyen. Når bøyen dukker ned i vannet igjen, trykkes lufta sammen og en stor fløyte gir fra seg en ulende lyd. Noen orgelbøyer var utstyrt med lys i tillegg til lydmekanismen.

Eksempel
--------

Rakkestuten var en orgelbøye.

Andre typer lydbøyer
--------------------

Før i tiden brukte man ofte lydbøyer, disse varslet om det blåste opp til uvær, man hørte da på fløytens lengde om den var kort eller lang, på den måten kunne folk på land ha en viss peil på hvordan bølgehøyden var. Det har blitt benyttet to typer lydbøyer i norske farvann; klokkebøyer og orgelbøyer. Klokkebøyer har – som betegnelsen tilsier – en klokke fastmontert på toppen. Når havet beveger klokkebøyen, slår en løsthengende hammer mot klokka. Både orgelbøyer og klokkebøyer brukes som sjømerke eller i noen tilfeller fortøyning.
Krølle-Bølle Is
**Krølle Bølle** er en bornholmsk eventyrfigur og maskot i form av et troll. Ludvig Mahler, fullmektig ved De Bornholmske Jernbaner, oppfant Krølle Bølle for sin sønn Ole sommeren 1943, mens de var på sommerhuset i utkanten av Langebjerg i Sandvig. En forlegger så tegningene og foreslo å utgi dem. Boken fikk navnet *Bobbarækus Filiækus - med Krølle-Bølle rundt på Bornholm* og ble utgitt første gang i 1948 på bokhandler Ernst G. Olsens forlag. Boken er på 40 sider og har siden blitt utgitt på Colbergs Boghandels Forlag. Boken er også oversatt til tysk.

Ludvig Mahlers sønn, keramiker Ole Mahler, eier rettighetene til navnet og tegningene av trollet. Han produserte per 2006 keramikkfigurer av Krølle Bølle-familien i Rønne og i Hasle.

Krølle Bølle har antakelig samme betydning og rolle for Bornholm som den lille havfruen har for København, og er en av de mest populære suvenirer fra øya.

Handlingen
----------

Krølle Bølle er et frekt lite trollbarn som har en krøll på hodet og en krøllete hale. I historien i boken lærer Krølle Bølle en ed av sin far, trollkongen: «bobbarækus filiækus». Han bruker denne til å beskytte seg selv når han er i fare. Men en dag møter han dessverre en døv person som ikke liker ham.

Krølle Bølle Is
---------------

Fram til 2008 ble det produsert en Krølle Bølle Is på Bornholms Andelsmejeri i Klemensker. Isen ble markedsført av Nestlé Premier Is. I 2007 inngikk Ole Mahler en avtale med norske Diplom-Is, men det ble ikke enighet om noen produksjonsavtale, så produksjonen av ble flyttet til Diplom-Is' samarbeidspartner Vebbestrup Flødeis ved Hobro i Jylland.

Bøker om Krølle Bølle
---------------------

* Ludvig Mahler: *Bobbarækus Filiækus – med Krølle-Bølle rundt på Bornholm*, bokhandler Ernst G. Olsens forlag, 1948.
* Ludvig Mahler: *Krølle-Bølle hopper af : godnat-eventyr for småbørn*, Bornholmerens Forlag, 1984. ISBN 8788134121

Referanser
----------

1. ↑  Andrew Stone, *Denmark*, Lonely Planet, 2008, side 196: There be trolls
2. ↑  Kærbyskolen: *Krølle Bølle* Arkivert 24. november 2009 hos Wayback Machine.
3. ↑  bornholmsmuseum.dk: Om «Sladrebogen» og EGO - Ernst G. Olsen Arkivert 18. mai 2008 hos Wayback Machine.
4. ↑  ISBN 8790257545
5. ↑  bornholm.nu: Krølle Bølle i polsk udgave
6. ↑  livsstil.guide.dk: http://livsstil.guide.dk/Se\_hvor\_vi\_har\_v%C3%A6ret\_357128 Se, hvor vi har været! Arkivert 17. desember 2015 hos Wayback Machine.
7. ↑  bornholm.nu, 1. oktober 2007: Krølle Bølle Is flytter
8. ↑  dr.dk, 29. jan. 2008: Krølle-Bølle Is fra Jylland

Portal: Danmark
**Joaquín Dualde Santos de Lamadrid** (født 14. november 1932 i Barcelona), død 28. april 2012) var en spansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma.

Dualde vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1960 i Roma. Han var med på det spanske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Pakistan og India. Spania vant kvartfinalen med 1-0 over New Zealand men de tapte semifinalen mot Pakistan med 0-1. I bronsefinalen beseiret de Storbritannia med 2-1. Dualde spilte seks kamper og scoret to mål i turneringen. Han var bror til Eduardo Dualde som også spilte på laget.

OL-medaljer
-----------

* 1960 Italias flagg Roma - Bronse Bronse i landhockey Spanias flagg Spania

Referanser
----------

1. 1 2   Catalan Sport Encyclopedia, oppført som Joaquim Dualde Santos de Lamadrid, Enciclopèdia de l'Esport Català ID 4733[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Fallece Joaquín Dualde, bronce olímpico en 1960 y expresidente de la Federación Española», besøkt 29. juni 2012[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joaquín Dualde – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Joaquín Dualde – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Leopold Rungstad** (født 9. mars 1876 i Steinkjer, død 16. juli 1933 i Oslo) var en norsk fagforeningsmann. Han var medlem av Centralforeningen for boktrykkere fra 1900 og innehadde en rekke tillitsverv i arbeiderbevegelsen i Trondheim. Blev i 1910 valgt til fastlønnet sekretær i Centralforeningen. Fra 1924-1928 var han formann.

> Centralforeningens tidligere formann og mangeårige reisesekretær, *Leopold Rungstad*, døde plutselig av hjerneslag natt til søndag den 16 ds. Rungstad var født i Steinkjer 9. mars 1876 og blev således ikke mer enn vel 57 år gammel. Han blev utlært i sin fødeby i 1897 og medlem av organisasjonen i 1900. Like efter innmeldelsen blev han formann for den nystiftede typografiske forening på Steinkjer. Da han som sådan stod i spisen for oprettelsen av den første tariff på stedet blev han avskjediget straks tariffen var bragt i orden. Således kom han til Trondheim, hvor han snart henledet opmerksomheten på sig som en dyktig og uforferdet organisasjonsmann. Allerede i 1905 møter han som den ene av Trondheim avdelings representanter på landsmøtet. I 1906 og 1907 var han formann i Trondheims avdeling, og innehadde også dette hverv da ha i 1910 valgtes til reisesekretær i Centralforeningen, en stilling hvori han utførte et banebrytende arbeide for organisasjonen. Særlig fortjenestefull er hans løsning av den vanskelige opgave å få organisert typografene på alle småstedene opover hele Nord-Norge, og også ellers utover landet. Rungstad har fremfor nogen annen æren av at det nu er ordnede tarifforhold for boktrykkerfagets utøvere på de fleste steder i vårt land.
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  Friis; Hegna (1936). *Arbeidernes leksikon*. Oslo: Arbeidermagasinets forlag. s. 155.
2. ↑  «Leopold Rungstad død». *Typografiske Meddelelser*. 22. juli 1933.
Registerreim

En **registerreim** er en tannet drivreim som forbinder veivakselen i en firetaktsmotor med kamakselen. Reimas oppgave er å få kamakselen, som igjen åpner og lukker ventilene, til å rotere. Kamakselen skal rotere nøyaktig halvparten så fort som veivakselen, og reimhjulene er tilpasset dette.

Registerreima kan også drive for eksempel vannpumpe, oljepumpe og/eller ev. fordeleren.

I mange motorer kan det være skadelig dersom denne reima ryker, hopper over flere hakk eller blir montert feil. Grunnen til det er at motoren er konstruert slik at ventilene kan slå nedi stempelet dersom ventilen blir stående åpen når stempelet går opp (såkalt interferensmotor).

Registereima bør skiftes med jevne mellomrom. Det kalles *registerhavari* dersom reima ryker. I motorer der registerhavari kan være skadelig (interferensmotorer) ser man vanligvis at ventilene bøyer seg ved kontakt med stempelet, men det hender faktisk også at stemplene blir skadet.

Noen motorer har kjede- eller tannhjulsdrevet kamaksel. Disse løsningene skal i teorien være mer holdbare på lang sikt enn det en reim er. En registerkjede vil imidlertid strekke seg over tid, og kan også behøve å byttes etter en periode.

Se også
-------

* Interferensmotor

Eksterne lenker
---------------

* (en) Timing belts – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Lex de Jong** (født 1951 i Amsterdam i Nederland) er en nederlandsk/norsk metallkunstner og designer, bosatt i Valle i Setesdal. Han arbeider i hovedsak med smykkekunst. I tillegg arbeider han som faglærer på gullsmedlinjen ved Setesdal videregående skole.

De Jong er utdannet gullsmed ved Gold and Silversmith School Vakschool i Nederland, og siden 1975 har han hatt eget smykkeverksted. Han har også utdannelse fra Aki Kunstacademie, Enschede, graphic design og arbeidet som lærer i gullsmedfag fra 1990–2004 i Nederland. I 2004 flyttet han til Norge og bosatte seg på Flateland i Valle i Setesdal. Han bruker ulike materialer i sin smykkekunst; ved siden av sølv og gull bruker han også akryl, glass, ben, polyester og kryssfiner.

De Jong har flere utstillinger bak seg. I 2011 deltok han på en utstilling i Agder Kunstsenter, sammen med blant annet keramiker Sidsel Hanum fra Tvedestrand. Han har stilt ut på Galleri Geitodden på Flekkerøy i Vest-Agder to ganger på Søgne gamle prestegård (2008 og 2013).

I 2014 vant de Jong Norges Gullsmedforbunds designkonkurranse «SmykkMeg», en konkurranse som har eksistert i over 20 år. Vinnersmykket «Solvind», består av to sirkler som forestiller sola, med partikler i ulike farger.

Referanser
----------

1. ↑  «Prisvinnende smykker hos Wintervold» i *Nordlys,* 16. oktober 2014, s. 15
2. ↑  «Vårutstilling i *Agder Kunstsenter»,* omtale av vårprogrammet 23. august 2011
3. ↑  «Lex de Jong exhibits in the Netherlands» i *Norwegian Crafts*, 24. mai 2014
4. ↑  «Sidsel Hanum stiller ut i Kristiansand» i *Tvedestrandsposten,* 17. mars 2011, s. 3
5. ↑  Solfrid Vartdal: «Smykker på vandring» i *Sunnmørsposten,* 23. februar 2015, s. 13
Lexikon des Mittelalters
**Lexikon des Mittelalters** (forkortes vanligvis *LMA*, eller *LexMA*) er et tyskspråklig ni-binds fagleksikon med middelalderhistorie og -kultur som tema. De over 36 000 artiklene dekker tidsperioden fra senantikken til rundt år 1500 og omfatter Europa, Østromerriket og den arabiske verden. Verket er skrevet av forfattere fra ulike nasjoner. 

For studiet av vestlig middelalder regnes *LexMA* som uunnværlig, selv om nyere historieforskning er i ferd med å gjøre de første bindene faglig utdatert. 

Bind 1 (1980) til 6 (1993) ble gitt ut på Artemis, bind 7 (1995) til 9 (1998) av *LexMA-Verlag München*. Et registerbind kom ut i 1999.

Metzler-Verlag Stuttgart / Weimar gav i 1999 (ISBN 3-476-01742-7) ut en studentutgave og i 2002 kom en pocketutgave på dtv (ISBN 3-423-59057-2). I 2000 forelå oppslagsverket på CD-ROM og som onlineversjon.

Se også
-------

* Dictionary of the Middle Ages

Eksterne lenker
---------------

* Christian Heitzmann: Omtale i *Informationsmittel für Bibliotheken* (IFB) 7(1999) 1/4.
* Omtale av CD-ROM-utgaven
* Artikkel i *GenWiki*
«***Kroningsmarsjen***» er et skillingstrykk. Alf Prøysen samlet den inn, og presenterte den i sin visespalte i «Magasinet for Alle» i 1956. Han skriver at visa er fra 1905, og stammer fra en handskrevet visebok, som dessverre er litt utydelig, noe som gjør at visa muligens ikke ble gjengitt korrekt. I tillegg undrer Prøysen på om visa mangler et første vers. Teksten som følger her er den som ble presentert i bladet.

Teksten
-------

**1.**Ja du kan tro det var fest og stas og kirken var utsolgt til siste plass,  

det var ikke lett at få en billett til benkene i parkett.  

All verden var i godt humør og alt var kledt i lys kulør,  

det var en herlig symfoni av gull og sølvbroderi.  

Av stjerner var alle forsynede og av diamanter de lynede,  

det var en idyll av silke og tyll man frydet seg høylig for stasens skyld.  

  

**2.**Det hele var imponerende og varmen var ikke sjenerende,  

man tok det med ro og det måtte man jo for man hadde nok med at glo.  

Først kom en fransk ambassadør gardistene de gjorde stramt honnør,  

der etter stilfullt elegant den engelske gesandt.  

Prins Henrik den ranke skikkelsen han hilste vennlig på Michelsen  

storfyrst Mikael han var ikke gal bar stjerner og ordner i tusentall.  

  

**3.**Så kom en prins Kristian i all sin prakt med Alexandrine i kniplingsdrakt,  

prins Harald han bar i sin drakt husar bevare oss så kjekk han var.  

Fra Japan kom Akukerki fra Siam Kara Pe Peripi,  

den danske gesandt var også fjong med rød og hvit patalong.  

Med sin gemalinne hånd i hånd kom prinsen av Wales med sitt hosebånd  

ved hoffets menn sto Wexelsen han ventet på kongen og dronningen.  

  

**4.**Musikken bruste fra orgelet da Haakon og Maud inn i kirken skred,  

jeg følte meg knust jeg var som berust historiens åndepust.  

Kadetter seks med faste grep bar dronning Mauds seks meter slep,  

det var såvidt de greide det så mange kilo veide det  

det var et vidunderlig perspektiv jeg glemmer det aldri i dette liv.  

På slutten i sær var spenningen svær mangfoldig var en besvimelse nær.  

  

**5.**Og så begynte da kroningen av både kongen og dronningen,  

en seremoni med stor poesi til Halvorsens melodi.  

Det kriblet i meg mangen gang men mest det kriblet da de sang  

Kong Haakon med sin dronning fin satt under baldakin,  

det var en litt lengre festlighet så fikk det et eple at trøste seg med,  

en høy militær ga kongen et sverd og Michelsen ga dem en krone hver.  

  

**6.**Da alt var ferdig steg Thone frem som representant for de tusende hjem,  

nu er det forbi vi samler oss i et LEVE for vårt dynasti.  

Forsamlingen seg reiste opp og gjentok det samme i sluttet tropp:  

Det bruste frem fra hver en krok på alle verdens språk:  

I dette minnerike minutt begynte en veldig kanonsalutt,  

de dundrede ut i hundrede skudd at kronet var Haakon og Maud, hans brud.

Kilder
------

* De gamle visene 2 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1973
**Kronk Gym** er et legendarisk treningsstudio for boksere. Gymmen ligger i Detroit, USA. Den meget anerkjente boksetreneren Emanuel Steward drev stedet.

Kronk opparbeidet seg et bra rykte mot slutten av 1970-tallet da boksere som Thomas Hearns og Hilmer Kenty trente der. I 1980 ble Kenty *Kronks* første verdensmester. Hearns fulgte opp ved å bli verdensmester bare en måned etter dette. I 1983 ble en annen *Kronk*-bokser Milton McCrory WBCs verdensmester i Weltervekt. Tidligere mester var Sugar Ray Leonard. Jimmy Paul slo Harry Arroyo og ble IBFs verdensmester i Lettvekt i 1985. Duane Thomas ble verdensmester i Lett mellomvekt i 1986.

Prentiss Bird var visepresident for gymmen på 1980-tallet. I æraen til Lennox Lewis på 1990-tallet var Richard Slone visepresident, direkte underlagt Steward.

På 90-tallet åpnet Kronk en ny boksegym i Tucscon. Kronk begynte også å selge bokseprodukter gjennom kataloger.

Verdensmestere som har trent minst én gang på Kronk
---------------------------------------------------

* Wilfredo Benitez (i Tucson)
* Hector Camacho
* Julio Cesar Chavez
* Naseem Hamed
* Evander Holyfield
* Lennox Lewis

Trivia
------

Websiden til Kronk; www.kronkgym.com åpnet i 1998. De omhandler informasjon om treningsstudioet og bokserne.

Eksterne lenker
---------------

* www.kronkgym.com
**Kronisk myelogen leukemi** (KML) er en form for kreft hvor enkelte stamceller i beinmargen vokser og deler seg uhemmet. Kronisk betyr en relativt saktevoksende kreft som kan bruke år på å utvikle seg, og myelogen refererer til den typen av hvite blodceller som overproduseres. De fleste tilfeller forekommer uten at vi kan si hva årsaken er, men i 90 % av tilfellene har pasientene en kromosomforandring kalt Philadelphia-kromosom (Ph+). I Norge oppdages det omkring 30-40 nye tilfeller av KML hvert år, tilsvarende 10 % av alle som får leukemi. Tilstanden forekommer blant personer over 40 år, med en gjennomsnittsalder på 65 år.

Symptomer
---------

Symptomene kan variere, og sykdommen oppdages ofte tilfeldig i forbindelse med analyse av blodprøver, som viser et forhøyet nivå av hvite blodlegemer. Vanlige symptomer kan være feber og slapphet, manglende matlyst, svekket immunforsvar, anemi, blåflekker og hudblødninger.

Sykdomsforløp
-------------

Uten tilfredsstillende behandling forløper sykdommen i tre faser. Den første fasen, hvor sykdommen som oftest diagnostiseres, er den **kroniske fasen**. Med dagens behandling kan sykdommen holdes i sjakk i mange år i denne fasen. I **den akselererte fasen** øker symptomene, og denne fasen kan vare i inntil ett år. I den siste **blastfasen**, er sykdommen akutt og gjennomsnittlig overlevelse er på 3 – 6 måneder.

Behandling
----------

KML behandles effektivt i den kroniske fasen med tyrosin kinasehemmere som imatinib, som hemmer signalene som fører til vekst og deling av kreftcellene. En stor internasjonal studie (IRIS studien) viser at 9 av 10 KML-pasienter som behandles med imatinib fra sykdomsdebut lever etter 6 års behandling, og at imatinib hindrer unormal oppvekst av syke blodceller med kromosonforandring. Hos 87 % av pasientene i kronisk fase av sykdommen var det ikke mulig å finne blodceller med kromosonforandring (komplett cytogenetisk respons), og hos 98 % av pasientene var det ikke lenger umodne blodlegemer å se (komplett hematologisk respons). I det sjette behandlingsåret var det ingen av pasientene som fikk tilbakefall av sykdommen.

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
«Lagmannen ved Folkedomstolen Aalvik Pedersen taler.» Fra det første møtet i folkedomstolen under krigen. Det ble holdt i Oslo 12. februar 1941.  Foto: NTBs krigsarkiv i Riksarkivet 
**Folkedomstolen** var en domstol som eksisterte i det tysk-okkuperte Norge under andre verdenskrig, parallelt med det vanlige rettsvesenet. Den var i bruk i straffesaker av politisk art, som for eksempel der de tiltalte hadde brutt forbudet mot politiske partier eller offentlig støttet kongehuset. Folkedomstoler ble innført i 1940 av Josef Terboven, den øverste tyske lederen i Norge under krigen, etter modell av *Volksgerichtshof*, en spesialdomstol for høyforræderi og landsforræderi i det nazistiske Tyskland fra 1934 til 1945.

Folkedomstoler fikk i hovedsak en symbolsk betydning. De fleste saker som kom opp for folkedomstolene gjaldt trakassering av medlemmer i Nasjonal Samling (NS), men de behandlet alt i alt et lite antall saker. Folkedomstolenes største betydning var symbolsk, og de bidro til å skape frykt i det okkuperte Norge og fungerte som en provokasjon overfor det regulære rettsvesenet i landet.

I det norske landssvikoppgjøret etter krigens slutt var deltagelse som dommer i en Folkedomstol ansett som straffbart i seg selv, uansett hva slags domsavsigelser man hadde vært med på å avsi.

Se også
-------

* Folkerett, internasjonal rett mellom selvstendige stater (eventuelt mellom individer, organisasjoner og stater)

Referanser
----------

1. ↑  Ringdal, Nils Johan (1989). *Gal mann til rett tid: NS-minister Sverre Riisnæs : en psykobiografi*. [Oslo]: Aschehoug. s. 76. ISBN 8203161103.
2. ↑  Schaanning, Espen (2015). «Dommere til doms». Arr – idéhistorisk tidsskrift. Arkivert fra originalen 28. august 2016. Besøkt 14. august 2016.
*For avisa som utgis på Finnsnes i Troms, se Troms Folkeblad.*
***Folkebladet for frihetlig sosialisme*** ble startet i 1971 av en gruppe frihetlige sosialister på Blindern (Universitetet i Oslo). Bladet ble i 1973 organ for «Føderasjonen av anarkister og frihetlige sosialister» (FAFS), og var et organ for anarkisme. En av de som startet bladet var Andreas Hompland, senere skribent i Dagbladet. Folkebladet hadde et opplag som varierte mellom ca. 2000 til 4000.

I 1974 avslørte Folkebladet «Svalbardrapporten»: «En hemmelig rapport som til gagns avslørte hvordan regjeringen på løpende bånd har logra for USA-kapital og USAs 'militære interesser', som rapporten slår fast.» Dermed dukket politiet opp i Hjelmsgate 3.

I 1975 gikk bladet inn, men 1. mai 1979 kom et prøvenummer av Folkebladet, nå som organ for «Anarkistenes organisasjon» (ANORG). I ANORGs medlemsblad, «Svarte Emma», kunne man i mellomperioden lese: «Nå også med Folkebladet». 

I 1979 ga Folkebladet ut en tyve minutters EP med Graxelaget, «Balladen om Exterazy Grax ─ En anarko-punkeopera».

Etter at ANORG overtok bladet kom det som regel ut fire ganger i året. Fra 1995 av kom Folkebladet i hovedsak ut på engelsk. Foreløpig siste ordinære papirutgave er nr. 4/97. På engelsk ble Folkebladet til *International Journal of @narchism ─ IJ@*.

Fra 1996 ble Folkebladet lagt ut på «Anarchist International Information Service»s ─ AIIS' ─ hjemmesider på internett som en nettavis, og/eller sendt ut som e-post til organisasjoner og privatpersoner over hele verden. Enkelte utgaver blir likevel sendt ut på papir.

Eksterne lenker
---------------

* Folkebladets nettside
* International Journal of Anarchism's nettside
**Folkelarm** er et norsk musikkarrangement og bransjetreff med mål om å markedsføre folkemusikkartister for den norske og internasjonale folke- og verdensmusikkbransjen. Folkelarm ble arrangert for første gang i Oslo i 2005, og har senere blitt arrangert årlig. Arrangementet eies og administreres av FolkOrg - organisasjonen for folkemusikk og folkedans.

Folkelarm har siden starten i 2005 delt ut Folkelarmprisen (*Norwegian Folk Music Awards*). Prisen deles ut til folkemusikkutgivelser fra det siste året. Kategoriene har variert fra år til år, og i 2010 var det fire kategorier: «solist», «tradisjonelt samspill», «åpen klasse», «dokumentasjon» og «årets folkemusiker».

I tillegg til konsertene er Folkelarm en møteplass for norsk og utenlandsk musikkbransje. De siste årene har Folkelarm samlet om lag 50 internasjonale delegater fra over 20 land, og over 100 norske delegater. Folkelarm arrangerer seminar og workshops, samt egne arrangement tilrettelagt for bransjeaktørene.

Se også
-------

* by:Larm, årlig norsk musikkonferanse, -festival og bransjetreff
* Folkelarmprisen

Eksterne lenker
---------------

* Folkelarms nettsider
* Vinnere av Folkelarmprisen[*død lenke*]
* Artister som har spilt på Folkelarm
**Maharaj Krishon Kaushik** (født 2. mai 1955), indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.

Kaushik ble olympisk mester i landhockey under OL 1980 i Moskva. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen foran Spania og Sovjetunionen. India ble nummer to bak Spania i den innledende runden der alle seks lagene spilte en enkeltserie, de vil si alle lagene møttes en gang. I finalen beseiret de Spania med 4-3 og ble olympiske mestere for åttende gang. Kaushik spilte fem kamper og scoret tre mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Gull **Gull** i landhockey, menn Indias flagg India

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maharaj Krishon Kaushik – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Maharaj Krishon Kaushik – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Maharaj Krishon Kaushik – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |



1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,
***Mahatsinia*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

En middelsstor, bred og litt flat, gul og svart skjoldbille. Kroppsformen er bredt oval. Kroppen er dekket av pronotum og dekkvinger som danner et skjold, den midtre delen er hvelvet, men sidene ganske flate. Den midtre delen er stort sett svart, sidene for det meste gulaktige. Hodet er lite, antennene tynne og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er noe rundet, beina forholdsvis korte. Dekkvingenes forhjørner er noe framtrukne.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem.

Utbredelse
----------

Arten lever på Madagaskar.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Aspidimorphini** Chapuis, 1875
						* slekten ***Mahatsinia*** Spaeth, 1919
							+ *Mahatsinia nodulosa* (Weise, 1910)

Litteratur
----------

* Nettside om slekten, med bilder av artene

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mahatsinia* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Mahatsinia* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Mahatsinia* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Mahatsinia* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Nichiko Niwano** (庭野日鑛, *Niwano Nichiko*, født 20. mars 1938) er president for *Risshō Kōsei Kai* og den eldste sønnen til foreningens grunnlegger Nikkyo Niwano.

Nichiko ble født kort tid etter at faren hadde grunnlagt Risshō Kōsei Kai. I 1958 begynte Nichiko på fakultetet for buddhistiske studier ved Rissho University og to år senere, i 1960, ble han utnevnt til farens etterfølger i Risshō Kōsei Kai. Da han gikk ut fra universitetet i 1968 fikk han en lederstilling i organisasjonen og ble president for organisasjonens seminar. I 1967 giftet han seg. Sammen med konen har han fire døtre.

Presidentskap
-------------

Allerede i 1960 ble det offentliggjort at Nichiko skulle etterfølge sin far som president for Risshō Kōsei Kai, og dette skjedde på farens 85-årsdag i 1991. Etter at han tok over organisasjonen, har han sett den vokse og har gitt forelesninger og prekener ved flere Risshō Kōsei Kai-sentre i Japan og andre steder. Nichiko Niwano har skrevet flere bøker og har fortsatt farens virke med interreligiøst arbeid. Han har vært president for World Conference of Religions for Peace og formann for Shinshuren. og deltar jevnlig på interreligiøse møter.

Referanser
----------

1. 1 2  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 4. april 2010. Besøkt 17. februar 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Risshō Kōsei Kai
* Kort biografi Arkivert 4. april 2010 hos Wayback Machine.
* Kort biografi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NDL **·** CiNii
 |