recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*For andre personer med samme navn, se Egil Olsen (andre betydninger)*

**Egil Olsen** (1948–2018) var en norsk landslagsspiller i fotball. Han var opprinnelig fra Lier og startet karrieren i Sparta, men gikk til Strømsgodset i 1967. Der var han med på å vinne to norgesmesterskap (1969 og 1970), samt seriegull i 1970.

For enklere å kunne kombinere fotball med studier i Oslo gikk Olsen til Skeid i 1972. Han ble der i to sesonger før han vendte tilbake til Strømsgodset. Olsen la opp etter 1975-sesongen. Til sammen spilte han 160 kamper for Strømsgodset og skåret 25 mål. For Skeid spilte han 43 toppseriekamper og skåret 5 mål. Olsen spilte for det meste på midtbanen, men han kunne også spille i angrep.

Olsen debuterte for det norske landslaget mot Island i juli 1970 i en kamp der navnebror Egil «Drillo» Olsen også spilte. Totalt fikk han fire landskamper.

Olsen var lærer ved Rælingen videregående skole og underviste også ved Universitetet i Oslo.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 300220[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.godset.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Egil Olsen er død
4. ↑  «Egil Olsen». Strømsgodset. Arkivert fra originalen 7. februar 2016. Besøkt 10. oktober 2015.
5. ↑  «Skeid-spillere i eliteserien» (pdf). Skeid. Besøkt 10. oktober 2015. [*død lenke*]
6. ↑  «Egil Olsen». Norges Fotballforbund. Besøkt 10. oktober 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Egil Olsen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Egil Olsen – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Egil Olsen – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Egil Olsen – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Egil Olsen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Logo Radio Riks
**Radio Riks** var en paraplyorganisasjon for lokalradiostasjoner knyttet til arbeiderbevegelsen, som aksepterte dennes formål. Den ble startet i 1986 og lagt ned av årsmøtet 2018 på grunn av dårlig økonomi. Styreleder var da Trond Erik Thorvaldsen. Administrasjonskontoret lå i Skien og studio/journalist var lokalisert i Folkets Hus i Oslo.

Organisasjonen hadde egne konsesjoner i Grenland og Oslo, og var medeier i Radio Puddefjord i Bergen.

Radio Riks produserte og distribuerte ca. 1000 radioinnslag hvert år og dekket det meste av Norge gjennom sine medlemsradioer. Innslagene var hovedsakelig politikk, men dekket også kultur og sport. De fleste innslagene ble laget av fast journalist, men det ble også laget innslag fra medlemsradioer. Fra organisasjonens start i 1986 og frem til 1999 ble innslag distribuert med kassetter til medlemsradioene. Etter dette ble det publisert fra websiden.

Medlemmer var:

* Radio Haugaland
* Hjalarhornet Radio
* Jærradioen
* Radio Exact Hamar
* Norske Etermedier
* Ordentlig Radio
* Radio Ålesund
* Radio Atlantic Ryfylkeradioen
* Radio Folgefonn
* Radio Grenland
* Radio Rjukan
* Radio Nordsjø Dalane
* Radio Puddefjord
* Radio Riks Grenland
* Radio Riks Oslo
* Radio Sandnes
* Radio Tønsberg
* Radio Vest-Telemark
* Radio5Norge
* Østlandets Kanal 1

Referanser
----------

1. ↑  Dahl, Kyrre: «Radio Riks legges ned» på lokalradio.no Arkivert 8. januar 2019 hos Wayback Machine.. Publisert 19.09.2018, sett 07.01.2019.

Eksterne lenker
---------------

* Radio Riks
**Kenwrick Joseph** (født 15. juli 1952 i San Fernando i Trinidad og Tobago, død 2. januar 2022), kjent som **Kenny J**,var en calypsosanger fra Trinidad og Tobago og assisterende politisjef. Han var best kjent for sine soca parang-*hits*.

Liv og virke
------------

Kenwich Joseph ble født i *Prince of Wales Street* i San Fernando.

Som *Kenny J* ble han *National Police Service Calypso Monarch* i 1987. Han begynte deretter å opptre profesjonelt, og kom til finalen i National Calypso Monarch-konkurransen fire ganger. Hans beste opptreden var i 1990 med annenplass med stykkene *Addicted to Sweet Soca* og *Leave She Alone*. I 1993 begynte han med *soca parang* og lanserte *The Paint Brush*, som hadde stor fremgang. Blant andre suksesser i 1990-årene var *Alexander* og *Hush Yuh Mout*.

Kenny J ble beskrevet som en parang soca-pioner av Marcia Miranda, fra samme sjanger.

Kenny J døde av av covid-19 den 2. januar 2022. Hans datter meddelte at han var fullvaksinert, og hadde vært med på vaksineringskampanjer. Han bodde i Siparia sør på øya Trinidad.

Referanser
----------

1. 1 2   «Calypsonian Kenny J dies from COVID-19», utgitt 2. januar 2022, besøkt 4. januar 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   trinidadexpress.com, besøkt 5. januar 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Dowrich-Phillips, Laura (2. januar 2022). «Calypsonian Kenny J dies from COVID-19 | Loop Trinidad & Tobago». *LoopTT* **(engelsk)**. Besøkt 3. januar 2022.
4. 1 2 3 4  Bowman, Wayne (2. januar 2022). «Kenny J dies of Covid». *Trinidad and Tobago Express*.
5. 1 2 3 4  Felmine, Kevon (2. januar 2022). «COVID claims life of Kenny J». *Trinidad and Tobago Guardian*.
6. 1 2  Gittens, Tyrell (2. januar 2022). «Covid fells soca parang star Kenny J at 69». *Trinidad and Tobago Newsday*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
Pranas Domšaitis: *Kristi fødsel*, oljemaleri
**Pranas Domšaitis** (født **Franz Carl Wilhelm Domscheit**; 15. september 1880 i Cropiens i Samland i daværende Øst-Preussen i Tyskland, russisk Гаево (Gajevo) i Kaliningrad oblast, død 14. november 1965 i Kappstaden i Sør-Afrika) var en tysk-litauisk maler. Han utvandret til Sør-Afrika i 1949, og er der regnet for en av deres betydeligste representanter for ekspresjonismen.

Biografi
--------

### Bakgrunn

Han var sønn av en bonde. Han lærte den prøyssisk-litauiske dialekten fra moren, slik at han var tospråklig. Det var også moren som bisto med reisepenger til Königsberg og Berlin.

### Maler

Hans malerkarriere ble bemerket da han ble avvist av akademiet i Königsberg i 1905 fordi arbeidene hans ikke viste noe særlig talent. Tonen ble noe annerledes da kan kom tilbake fra Berlin med et anbefalingsskriv fra Max Liebermann. Han ble tatt inn på akademiet med stipend i 1907 og ble der til 1910. Parallelt studerte han under Lovis Corinth i Berlin.

Han reiste mye de påfølgende årene, og var blant annet innom Berlin mens Edvard Munch var der. Det førte ham fra impresjonisme til ekspresjonisme. Gjennombrudd fikk han som bokillustratør, med Karl Schefflers bok: *Seele des Ostens*. Museer i Berlin, Königsberg, Stettin og Lübeck sto på kundelisten. I 1919 ble det utstilling i Galerie Ferdinand Möller i Berlin og i 1921 i Folkwang-Museum i Essen. Han møtte og ble godt kjent med Emil Nolde i 1929. De fant at de delte både fargevalg og penselstrøk.

Et av verkene hans, *Tilbedelsen*, ble fjernet fra et museum i Berlin og inntatt i vandreutstillingen «Entartete Kunst». Ekteparet Domscheid trakk seg da tilbake til Vorarlberg i Østerrike. Han sluttet også å signere bilder med fullt (prøyssisk) navn og brukte initialene P.D. som spiller på den litauiske navneformen. Han holdt også en utstilling i Bregenz med temaet Displaced Person og bilder med motiver fra Litauen og Samland.

I 1929 giftet han seg med den tyve år yngre sopransangerinnen Adelheid Armhold og fulgte henne på turneer i Europa, hvor hun hadde suksess. Ved OL i 1936 sang hun et Händel-utdrag ved en av Berlins scener.

Ekteparet emigrerte i 1949 til Sør-Afrika, hvor han døde i 1965.

Der er arrangert minneutstillinger både i Sør-Afrika, Tyskland og USA.

Malerier
--------

Kristi fødsel

Scene fra en litauisk landsby *(1918)*

Tilbedelsen

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 13. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   digitalcollections.lib.uct.ac.za[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Introduksjon fra Litauens kunstmuseum (en) Arkivert 5. oktober 2008 hos Wayback Machine.
6. ↑

Portal: Andre verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** ULAN
 |
**Black Room** er en norsk rockegruppe fra Bergen. Gruppa ble dannet som «Lorraine» i 2000 og ga ut sitt første album, *The Perfect Cure*, i 2003. De flyttet fra Bergen til London tidlig i 2006 og skiftet navn til Black Room i 2009. Gruppa består av trioen Pål Myran Håland, Ole Gunnar Gundersen og Anders Winsents.

Black Room har varmet opp for a-ha og Pet Shop Boys og har spilt inn en coverversjon av låten *Heaven* av bandet The Psychedelic Furs.

*Lorraine* er en EP med Lorraine, utgitt i 2003, og fikk god omtale i Bergensavisen og musikkavisen Puls.

Diskografi
----------

* *Lorraine* (EP, 2003)
* *The Perfect Cure* (2003)

Referanser
----------

1. ↑  Bytter bandnavn
2. ↑  Fossum // 12.02.03, Av Trond Anders. «Lorraine: Lorraine ep». *www.puls.no* **(norsk)**. Besøkt 17. mars 2024.
3. ↑  Frøystad, Ann Kristin (5. mai 2003). «Lorraine i vinden». *Bergensavisen* **(norsk)**. Besøkt 17. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lorraine på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Lorraine på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Lorraine på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Lorraine på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Lillelitauens flagg
Historiske landsdeler i Litauen██ Lille Litauen

Baltiske stammer omkring 1200-tallet
**Lillelitauen** eller **Lille Litauen** (latin: *Lithuania minor*, litauisk: *Mažoji Lietuva*, yusk: *Kleinlitauen*, polsk: *Litwa Mniejsza*, russisk: *Máлая Литвá* eller prøyssisk Litauen (litauisk: *Prūsų Lietuva*, tysk: *Preußisch-Lithuania*, polsk: *Litwa Pruska*) er en av de fem historiske landsdeler i Litauen, det tidligere Østpreussen og Preussen, hvor prøyssisklitauerne (*lietuvininkai*) bodde. Lille Litauen var den nordligste del av denne provins, og fikk navnet på grunn av områdets litauisktalende befolkningsflertall.

Historie
--------

Forut for Den tyske ordens invasjon på 1200-tallet var Lille Litauen bebodd av de baltiske stammer skalvere og nadruvere. Under ordenens angrep og krigene med Litauen flyktet de opprinnelige befolkningsgruppene. Kampene mellom Den tyske orden og Litauen-Polen ble avsluttet med Melnotraktaten den 17. september 1422, og området ble befolket på nytt av hjemvendende flyktninger, litauiske tilflyttere og opprinnelige vestbaltere. 

Begrepet Lillelitauen ble første gang benyttet mellom 1517 og 1526.[] Området var, med unntak av Klaipeda-regionen, som ble mandatområde under Folkeforbundet i 1920 ved Versaillestraktaten og ble knyttet til Litauen i 1923, en del av Preussen inntil 1945, da de tysk/prøyssiske innbyggere i stort tall fulgte Nazi-Tysklands oppfordring om å forlate området. Deretter ble Lille Litauen en del av Kaliningrad oblast i Sovjetunionen, og bare en mindre del av Lille Litauen ble liggende innenfor grensene av det moderne Litauen og Polen.

Lille Litauen har gitt viktige bidrag til litauisk kultur. Lille Litauens skriftspråk kom til å danne skjelett for moderne litauisk. Den litauiske forfatter, dikter og prest Kristijonas Donelaitis (1714 – 1780), etnisk litauisk lutheraner, levde i Lille Litauen og skrev det første klassiske litauiske dikt, «Årstidene» (*Metai*), som er et av de viktigste litauiske poetiske verker.

Se også
-------

* Klaipeda-regionens historie

Litteratur
----------

* Simon Grunau, *Preussische Chronik*. Hrsg. von M. Perlbach etc. Leipzig, 1875.
* Adalbert Bezzenberger, *Die litauisch-preußische Grenze*.- Altpreußische Monatsschrift, XIX–XX, 1882–1883.
* K. Lohmeyer, *Geschichte von Ost- und Westpreußen*, Gotha, 1908
* R. Trautmann, *Die Altpreußischen Sprachdenkmaler*,Göttingen, 1909
* L. David. *Preussische Chronik*. Hrsg. von Hennig, Königsberg, 1812
* M. Toeppen, *Historische-comparative Geographie von Preußen*, Gotha, 1958

Referanser
----------

1. ↑  FOROST Sprachdatenbank &gt Litauisch &gt Kodifikation &gt Kodifikationsgeschichte

Eksterne lenker
---------------

* The Folklore of the Lietuvininkai Arkivert 18. januar 2006 hos Wayback Machine.
* Tidslinje for Lille Litauen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC
 |
En bruker har foreslått å slette denne siden. Siden vi setter pris på alle forsøk på å forbedre leksikonet, inviteres du til å gi uttrykk for dine synspunkter ved å følge denne lenken: **Wikipedia:Sletting/Collegium Vocale gutter**.

**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. Angitt grunn: *Hjemmesidepreg. Mangler informasjon om feks utgivelser, utmerkelser, uavhengig omtale etc som viser relevans*
**Collegium Vocale Gutter**, tidligere *Fridalen Kirkes Guttekor*, er vestlandets største[] kirkelige guttekor. Det ble startet i 2009 av kantor i Fridalen kirke, Knut Christian Jansson. I dag teller de omtrent 40 gutter fra 6 år og oppover og har flere store konsertproduksjoner bak seg. Koret er en del av kulturarbeidet i Fridalen Kirke.

Konserter (utvalg)
------------------

* *Eselet* (Vaage og Sortland), uroppførelse 2023.

Referanser
----------

1. ↑  «Aktivitet for barn og unge | Kor i Fridalen | Vestland». *Kor i Fridalen* **(norsk)**. Besøkt 28. august 2020.
2. ↑  Bergens Tidende, lørdag 25. mars 2023

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norge Norges flagg |
| Langrenn |
| Langrenn Ski Classics |
| Bronse | 2017/18 | Ungdomscupen |
| Bronse | 2017/18 | Lag |

**Torleif Syrstad** (født 1994) er en norsk langrennsløper. Han går for Lundamo IL og er tilknyttet Lager 157 Ski Team.

Idrettskarriere
---------------

Syrstad deltok i Junior-NM på ski 2013, og kom der på 17.-plass på 10 km klassisk og 48.-plass på 20 km fri teknikk. I NM på ski 2013 kom han på 19.-plass på 20 km skiathlon. I den svenske sesongåpningen i Bruksvallarna i november 2013 fikk han 13.-plass på 15 km fri teknikk som beste plassering, i juniorklassen. Han deltok i NM på ski 2014, og kom der på 32.-plass på 20 km klassisk, 111.-plass på 10 km fri og 14.-plass på 20 km skiathlon. Han deltok i to løp i Skandinavisk Cup 2014/15, uten å få noen poeng. I NM på ski 2015 fikk han 31.-plass på femmila i Harstad som beste plassering. Også i Skandinavisk Cup 2015/16 gikk han to løp uten å få poeng, med en 70.-plass i 
Østersund som beste plassering, og han kom på 98.-plass på 30 km skiathlon og 100.-plass på 15 km klassisk under NM på ski 2016.

I 2016 begynte han å gå langløp. Han vant Marit Bjørgen-rennet 2016, og kom på 13.-plass i Vasaloppet. Han deltok for Team Synnfjell i Ski Classics 2016/17, og kom bl.a. på åttendeplass i Marcialonga og 13.-plass i Sgambeda, og kom på 19.-plass totalt i Ski Classics 2016/17. Han kom på fjerdeplass i ungdomscupen, og Team Synnfjell kom på 12.-plass i lagkonkurransen. Han kom på 40.-plass totalt i Worldloppet Cup 2017. Han gikk for Team Koteng i Ski Classics 2017/18, og etter åttendeplass i prologen, 12.-plass i Sgambeda og 14.-plass i König Ludwig Lauf endte han på 13.-plass totalt, og han kom på tredjeplass i ungdomscupen. Team Koteng kom også på tredjeplass i lagkonkurransen.

Han ble nummer tre i Vasaloppet 2019 og i Vasaloppet 2020.

I Vasaloppet 2024 ble han vinner nummer 100 da han tok sin første seier i det svenske klassiske langløpet. Han vant også det 100 km lange Janteloppet som var avslutningsrennet i Ski Classics 2023/24.

Resultatoversikt
----------------

### Ski Classics

Sammenlagt

| Sesong | Lag | Sammenlagt | Sprint | Ungdomscupen | Lag |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Poeng | Plass | Poeng | Plass | Poeng | Plass | Poeng | Plass |
| 2016/17 | Team Synnfjell | 478 | 19. | 0 | - | 478 | 4. | 899 | 12. |
| 2017/18 | Team Koteng | 599 | 13. | 23 | 21. | 599 | 3. | 1475 | 3. |

Referanser
----------

1. ↑  FIS - *Torleif Syrstad - Results*, besøkt 14. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Torleif Syrstad – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Ski Classics
* (sv) Resultatoversikt hos Skidresultat.se
* (no) Resultatovertikt hos XC Ranking Arkivert 14. januar 2019 hos Wayback Machine.
**Brit Berggreen** (født 16. mai 1940 i Re) er professor emerita i etnologi ved Universitetet i Bergen. Som etnolog og sakprosaforfatter har hun særlig forsket på kystkultur og kjønnsroller i norsk folkelig kultur. Hun er oppvokst i Horten.

Karriere
--------

Hun har studert engelsk og nordisk filologi og har magistergrad i etnologi fra Universitetet i Oslo (1972) med avhandling om seilmakerhåndverket på Skagerrakkysten i siste del av seilskutetida. Hun har også doktorgrad (1991) fra samme sted, med avhandlingen *Idealmønstre og realmønstre – kryssing av kjønnsrollegrenser i norsk bondekultur ca. 1850 – 1920*. 
Hun har drevet med forskning innen maritim kultur, barneforskning, nasjonal identitet, og siden 2005, antikkens betydning for europeisk modernitet.

Hun har tidligere vært ansatt ved Norsk Maritimt Museum, Institutt for etnologi ved Universitetet i Oslo og var forsker og prosjektleder ved Norsk Senter for Barneforskning ved NTNU. I tillegg har hun vært vikarierende forskningsleder ved Senter for tverrfaglig kjønnsforskning ved Universitetet i Oslo. Hun har vært professor emerita ved Universitetet i Bergen siden 2004.

Hun har vært gjesteforsker ved University of Washington, Burke Museum of Natural History and Culture og University of North Carolina at Chapel Hill i USA, samt *Etnologiska institutionen* ved Lunds universitet i Sverige. Hun var bosatt i Hellas i fem år som forsker ved Det norske institutt i Athen.

Bibliografi
-----------

* *Norsk sjøfart*—hovedredaktør samme sammen med Bård Koltveit og Arne Emil Christensen jr.. *Norsk,sjøfart* I-II.
* *Kystens kvinner – kystens bønder* i verket Norges kulturhistorie bind 5. Aschehoug, 1980.
* 1982 *Det kvinnelige jordbrukssystemet og kvinner som bønder i det førindustrielle Norge* I Andre linjer.
* 1984 *The female peasant and the male peasant : division of labour in traditional Norway* i Ethnologia Scandinavica.
* 1989 *Da kulturen kom til Norge* Digital utgave i Bokylla.no
* 1990 A nation in need of a culture : on the peasantry and the elite in Norway's formative yeas after 1814 Digital utgave i Bokylla.no
* 2015 Det maritime blikket – fra Sogn til Sognefjord. I  Langs kysten. Gude og hans elever omkring 1870. Oslo (Nasjonalgalleriet):11-26

Litteratur
----------

* 

* (no) Publikasjoner av Brit Berggreen i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
*«Latvisk» kan også referere til Latvia.*

**Latvisk** (latvisk *latviešu valoda*) er et baltisk språk som brukes av rundt halvannen million mennesker i Latvia. Det er det eneste offisielle språket i Latvia, og et av Den europeiske unions 23 offisielle språk. Det er rundt 1,4 millioner morsmålsbrukere av latvisk i Latvia, og ca. 150 000 i andre land. På grunn av latvisk språkpolitikk snakker rundt 80 % av Latvias befolkning latvisk. Bruken av latvisk i forskjellige samfunnsområder er økende.

Det språket som er nærmest beslekta med latvisk er litauisk, men de to er ikke innbyrdes forståelige. Latvisk skrives med det latviske alfabet som er en variant av det latinske alfabetet med noen ekstra diakritiske tegn: makron, hake og komma.

Grammatikk
----------

Latvisk er et flekterende språk med mange analyserende former. Det er to grammatiske kjønn og to tall (entall og flertall). Substantiv bøyes i sju kasus: nominativ, genitiv, dativ, akkusativ, instrumentalis, lokativ og vokativ. Trykk legges som regel på første stavelse. Grunnleggende ordstilling er subjekt–verb–objekt.

Referanser
----------

1. ↑  «ScriptSource - Latvia». Besøkt 21. august 2023.
2. ↑  «Krievvalodīgie arvien vairāk runā latviski» **(latvisk)**. Delfi. 30. januar 2008. Arkivert fra originalen 30. november 2009. Besøkt 30. november 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Latvian language – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Den europeiske unions offisielle språk |
| --- |
| 
* Bulgarsk
* Dansk
* Engelsk
* Estisk
* Finsk
* Fransk
* Gresk
* Irsk
* Italiensk
* Kroatisk
* Latvisk
* Litauisk
* Maltesisk
* Nederlandsk
* Polsk
* Portugisisk
* Rumensk
* Slovakisk
* Slovensk
* Spansk
* Svensk
* Tsjekkisk
* Tysk
* Ungarsk

 | EUs flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Jaan Raamot**, født 9. august 1873 i Avaste, død 5. januar 1927 i Jäneda, var en estisk politiker, agronom og pedagog som var formann for den estiske provinsregjeringen fra 4. august til 25. oktober 1917 da Estland på slutten av første verdenskrig forberedte sin uavhengighet fra Den russiske republikken som etter februarrevolusjonen var styrt av Den russiske provisoriske regjering. Han var også medlem av den grunnlovgivende forsamlingen *Asutav Kogu* som ble valgt i april 1919 for å legge grunnlaget for en ny konstitusjon for landet med parlamentarisme.

Biografi
--------

Han studerte til agronom ved universitetet i Königsberg 1899-1901 og ble dr. phil. i 1905. Det neste tiåret arbeidet han på flere felt innen jordbruk og jordbrukspolitikk i Estland. Fra 1912 til 1917 var han medlem av den tredje (og siste) russiske statsdumaen. I 1917 var han kommissær for den russiske statsbanken og assistent for høykommissæren i Finland, senere landbruksminister for den provisoriske regjeringen i Estland , og senere visestatsråd. Han var medlem av den første nasjonale forsvarskommisjonen og medlem av den grunnlovgivende forsamlingen.

Han var gift med Mari Raamot. Han døde i Jäneda i 1927 og er gravlagt på Siselinna kirkegård i Tallinn.

Referanser
----------

1. ↑  «Estonia». WorldStatesmen.org. Besøkt 8. april 2024.
2. ↑  Toomla, Jaan (1999). *Valitud ja valitsenud : Eesti parlamentaarsete ja muude esinduskogude ning valitsuste isikkoosseis aastail 1917-1999* **(estisk)**. Eesti Rahvusraamatukogu. ISBN 9985-9217-2-0.
3. ↑  «Raamot, Jaan» **(estisk)**. Eesti Entsüklopeedia. Besøkt 8. april 2024.
**Bandvagn 410** (**Bv 410**) er et amfibiskt terrengkjøretøy produsert av BAE Systems Hägglunds, som er en videreutviklet variant av BvS10 som ble fabrikkert for Storbritannias forsvar. Det svenske forsvaret har over 150 vogner, som ble bestilt i to omganger: henholdsvis 2012 og 2013. Fabrikanten betegner kjøretøyet som **BvS10 MkIIb.** Bv 410 har vesentlig forbedret beskyttelse mot miner samt høyere lastevne sammenlignet med BvS10. Bestykningen består enten av et maskingevær (7,62 mm ksp 58b eller 12,7mm ksp 88) på fremvognen montert i ringlavett eller Våpenstasjon 01 samt en ksp 58 montert i lavett på bakvognen (kun troppetransport). Vognen anvendes først og fremst i ingeniør-, luftvern- og artilleribataljonene og som ambulanse i de mekaniserte bataljonene.

Varianter
---------

Det svenske forsvaret anvender følgende fire varianter:

* **Troppetransport 33st** - har plass til seks soldater med utstyr og tre besetningsmedlemmer.
* **Ambulanse 45st** - har plass til to sanitetssoldater, to sårede og to besetningsmedlemmer.
* **Logistikk 58st** - lastvekslesystem på bakvognen. Kan laste 10-fots container eller flak. Vil også bli anvendt som bærer til neste generasjon ARTHUR samt luftvernmissil 98.
* **Ledelse 14st** - inneholder sambandssystem og plass til sambandspersonell på fire personer og et mannskap på tre.

Kilder
------

* Forsvarsmakten: Bandvagn 410 Lest 14 september 2015
**Richard Wilhelm Hermann Bruns** (født 28. juni 1900 i Hannover, død 20. september 1947 i Oslo) var en tysk SS-offiser tilknyttet Gestapo som var stasjonert i Norge under store deler av andre verdenskrig.

Bruns ble etter krigen dømt til døden og henrettet for krigsforbrytelser.

Bruns ble ansatt i tysk politi i 1920. Til Norge kom han i oktober 1941, og fra januar 1942 arbeidet han i Gestapo i Oslo. Han hadde graden Untersturmführer i SS.

Han ble dømt til døden den 20. mars 1946 for grov tortur mot 11 nordmenn. Han ble frikjent for drap på to nordmenn fordi retten fant at de var skutt under rømningsforsøk, og at det var tillatt å skyte en fange under slike forhold. Dommen ble stadfestet i Høyesterett 3. juli 1946, og etter at en søknad om nåde ble avslått ble han henrettet på Akershus festning den 20. september 1947.

Se også
-------

* Det norske landssvikoppgjøret.

Referanser
----------

Portal: Andre verdenskrig





1. 1 2 3  Vaale, Lars-Erik (2002). *En nødvendig anakronisme? : Stortinget og dødsstraffen 1945-1950*. L.-E. Vaale.
**Julius Hans Christian Nielson** (født 26.10.1898 i Schleswig-Holstein i Tyskland, død 10. juli 1948 i Trondheim) var en tysk SS-offiser tilknyttet Gestapo. Han var stasjonert i Norge under andre verdenskrig og arbeidet ved avdelingene IV og V ved Kommandeur der Sicherheitspolizei und des SD i Trondheim. Han fikk graden Obersturmführer i SS. Under tiden i Trondheim torturerte og mishandlet han flere norske fanger. Hunden hans var dressert til å angripe fanger i avhør.

Nielson ble etter krigen dømt til døden for krigsforbrytelser av Frostating lagmannsrett og henrettet ved skyting i Trondheim 10. juli 1948.

Referanser
----------

1. ↑  Vaale, Lars-Erik (2002). *En nødvendig anakronisme? : Stortinget og dødsstraffen 1945-1950*. L.-E. Vaale.
2. ↑  Bergensposten nr. 1 – august 2005. Meldingsbladet til statsarkivet i Bergen.
3. ↑  Pettersen, Eivind (9. april 2015). «– Tyskerne var sadister, de fortjente dødsstraff». *NRK*. Besøkt 3. mars 2021.

  

Malen Tysk militærstubb er avviklet, og eksisterer nå kun av hensyn til gamle versjoner av artikler. Om denne beskjeden er synlig, vennligst fjern malen fra siden. 

Portal: Andre verdenskrig
Tareskog ved Californiakysten.
**Tareskoger** er et marine økosystem som baserer seg rundt vegetasjon av tare. De finnes i tempererte og polare strøk, og vokser som regel på hard bunn i grunt vann. I tropene finnes de ikke, siden de er relativt næringskrevende. Langsmed norskekysten finner en som regel tareskog ned til en dybde på 20 meter, avhengig av lystilgangen på de enkelte stedene.

Tareskogen regnes mellom de mest produktive og dynamiske økosystemene på klode. Flere av de viktigste matfiskene, i tillegg til taskekrabbe og hummer, er direkte eller indirekte avhengige av tareskog for å kunne vokse opp. I tillegg blir det også benyttet en del tareskog direkte; en utvinner alginat fra selve algene. Taretråling finner sted i Norge langsmed store deler av Vestlandet, og eksportverdien av alginatproduktene ligger på 400-500 millioner kroner i året.

Tareskog

Kilder
------

* Moen, Frank Emil & Svensen, Erling (2003): *Dyreliv i havet - nordeuropeisk marin fauna*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** NDL
 |
Buskerud fylkesbibliotek holder til i Drammensbiblioteket på Papirbredden ved Drammenselva i Drammen.
**Buskerud fylkesbibliotek** er fylkesbibliotek for innbyggerne i Buskerud fylke. 
Fylkesbiblioteket hører inn under utviklingsavdelingen i Buskerud fylkeskommune og er det fylkeskommunale nivået i folkebibliotekvesenet i fylket. 

Fylkesbibliotekets lovpålagte oppgaver er å ivareta fjernlånsvirksomheten i fylket og organisere det lokale lånesamarbeidet, yte bibliotekfaglig veiledning og assistanse til folke- og skolebibliotekene i fylket og rådgi de lokale myndighetene og bibliotekeierne. Fylkesbiblioteket arrangerer kurs og møter om bibliotekspørsmål og saksbehandler fordelingen av statlige midler til folkebibliotekene. I tillegg kjører fylkesbiblioteket bokbuss i mange kommuner i Buskerud og administrerer ordningen med utlån av klassesett til skolene i fylket.

Fylkesbibliotekets brukere er først og fremst andre bibliotek. 

Fylkesbiblioteket flyttet i 2007 inn i et nytt bibliotekbygg på Papirbredden i Drammen. Det er første gang i Norge at tre bibliotek med forskjellige målgrupper, med ulike eiere og hvert sitt forvaltningsnivå, går sammen om å danne ett felles bibliotektilbud til publikum. Sambiblioteket har fått navnet Drammensbiblioteket.

I januar 2011 ble biblioteket kåret til Årets bibliotek 2010 av Norsk bibliotekforening.

Eksterne lenker
---------------

* Søk i Bibliotekets kataloger

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Dead Man on Campus** er en svart komedie fra 1998, med Tom Everett Scott og Mark-Paul Gosselaar i hovedrollene. Filmen handler om en urban legend om at studenter ved et amerikansk universitet kommer til å få topp-karakterer på skolen hvis en rom-kamerat begår selvmord. Så to venner, som holder på å bli kastet ut av skolen, forsøker å finne en suicidal student som kan begå selvmord før skole-året er ferdig. Filmen hadde premiere i august 1998.

Handling
--------

Josh får et stipend til å studere ved college, og han får Cooper som rom-kamerat. Men Cooper studerer veldig lite, og bruker i stedet tiden på fest og alkohol. Men faren hans fortsetter å betale utgiftene hans til skolen, selv om han står i fare for å få alt for dårlige karakterer på studiene. Den normalt så flittige og arbeidsomme Josh blir snart preget av Coopers livsstil, og begynner å feste i stedet for å studere. Men til sin forskrekkelse får Josh vite at en betingelse for stipendet hans er at han får bestått i alle fagene hvert år, ellers kommer han til å miste hele stipendet.

I mellomtiden innser Coopers far endelig at Cooper egentlig ikke forsøker å bestå studiene i det hele tatt, og faren hans truer med å trekke all finansiering - med mindre Cooper også får bestått. Men Cooper og Josh oppdager snart en obskur akademisk regel som sier at hvis en students rom-kamerat begår selvmord i løpet av skole-året, får de andre som bor der perfekte karakterer for det året - uavhengig av deres tidligere akademisk status. De forsøker derfor å finne en potensiell rom-kamerater som de tror kan finne på å begå selvmord.

Rolleliste
----------

* Mark-Paul Gosselaar som Cooper Frederickson
* Tom Everett Scott som Josh Miller
* Poppy Montgomery som Rachel Gillmore
* Lochlyn Munro som Clifford "Cliff" O'Malley
* Randy Pearlstein som Buckley Schrank
* Corey Page som Matthew "Matt" Noonan
* Alyson Hannigan som Lucy
* Shelley Malil som en biologi-professor
* Mari Morrow som Kristin
* Dave Ruby som Zeke
* Jason Segel som Kyle
* Linda Cardellini som Kelly

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 10. juli 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10   (på cs) *ČSFD*, 2001, Wikidata Q3561957,

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dead Man on Campus* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Dead Man on Campus* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Dead Man on Campus* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Dead Man on Campus* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Dead Man on Campus* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Dead Man on Campus* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Dead Man on Campus* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata
Port Egmont, Falklandsøyene
**Port Egmont** var den første britiske bosetningen på Falklandsøyene, beliggende på Saunders Island nordvest i øygruppen.

Historie
--------

Port Egmont ble etablert 25. januar 1765 av en ekspedisjon ledet av John Byron. Et år senere ankom en annen ekspedisjon, ledet av John MacBride, med fartøyene HMS «Jason», HMS «Carcass» og HMS «Experiment». Carcass Island og Jason Islands er oppkalt etter hvert sitt skip. Formålet med ekspedisjonen var å sikre besittelsen, og MacBride lot et fartøy være igjen i Port Egmont for å utvikle bosetningen.

De neste årene var preget av uoverensstemmelser med franskmenn og spanjoler om krav over øyene, og britene brukte Port Egmont som basis for deres krav. I juli 1770 ankom spanjolene den britiske bosetningen med fem krigsskip og tusen mann og presset vekk britene. Etter at britene hadde truet spanjolene med krig, ble kolonien reetablert i 1771. Havnen ble et viktig stoppested for skip som seilte rund Kapp Horn.

I 1774 forlot britene mange av sine oversjøiske besittelser av økonomiske årsaker, og Port Egmont var intet unntak. I 1776 dro britene, og etter å ha tjent som havn for selfangere noen år, ble bosetningen tilintetgjort etter ordre fra spanske myndigheter.

Se også
-------

* Port St. Louis, den første bosetningen på øyene (franske kolonister)

Eksterne lenker
---------------

* Falkland History
* Samuel Johnson (1771): «Thoughts on the Late Transactions Respecting Falkland's Islands»


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Den norske leserprisen** er en litteraturpris som utdeles årlig etter avstemning blant medlemmene av Bokklubben Nye Bøker. Prisen går til forfatteren av den bokklubbutgivelsen «som har gjort mest inntrykk på medlemmene i foregående år», og ble første gang utdelt i 2001.

Leserprisen består av 50 000 kroner og en skulptur av Kjell Erik Killi Olsen. Prisvinneren blir bedt om å utpeke «en lovende norsk forfatter», som får en ytterligere pris på 50 000 kroner.

Prisvinnere
-----------

* 2001 – Lars Saabye Christensen, for *Halvbroren*

– Aleksander Melli
* 2002 – Linn Ullmann, for *Nåde*

– Ingvild Burkey
* 2003 – Anne Karin Elstad, for *Odel*

– Thure Erik Lund
* 2004 – Ingar Sletten Kolloen, for *Hamsun. Erobreren*

– Johan Harstad
* 2005 – Anne Birkefeldt Ragde, for *Eremittkrepsene*

– Sigmund Løvåsen
* 2006 – Anne Karin Elstad, for *Hjem*

– Hilde Hagerup
* 2007 – Jo Nesbø, for *Snømannen*

– Tiger Garté
* 2008 – Jo Nesbø, for *Hodejegerne*

– Lars Petter Sveen

  

Portal: Litteratur
**Aalborg Håndbold** er en dansk håndballklubb fra Aalborg. Klubben har bare herrelag. Den ble stiftet i 2000, og var til og med 2010 en del av Aalborg Boldspilklub, som også driver med fotball og ishockey. Klubben spiller i Herre Håndbold Ligaen og vant ligaen sesongen 2012/13.

De norske landslagsspillerne Sander Sagosen, Kjetil Strand, Rune Skjærvold, Kenneth Klev, André Jørgensen, Kristian Kjelling, Håvard Tvedten, Ole Erevik har tidligere spilt for klubben. Svenske Robert Hedin var trener for klubben fra november 2011 og ut sesongen 2011/2012.

### Meritter

Håndboldligaen

* Gull (6): 2010, 2013, 2017, 2019, 2020, 2021.
* Sølv (3): 2014, 2022, 2023.

DHF's Landspokalturnering

* Gull (2): 2018, 2021.
* Sølv (2): 2011, 2020.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (da) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Aalborg Håndbold – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Håndboldligaen 2020/21 |
| --- |
|  | 
* Bjerringbro-Silkeborg
* GOG
* KIF Kolding
* Midtjylland
* Mal:Hk/lag/Mors-Thy
* Nordsjælland
* Ribe-Esbjerg
* Skanderborg
* Skive
* Skjern
* SønderjyskE
* TTH Holstebro
* Aalborg
* Aarhus

 | Danmarks flagg |

Portal: Danmark
**Andreas Muri** (født 12. mars 1982 i Tromsø) er en norsk politiker for partiet Høyre. Han var ordfører i Svelvik fra 2015 frem til kommunesammenslåingen med Drammen og Nedre Eiker 1. januar 2020. Han ble i 2019 valgt inn i nye Drammen kommunes kommunestyre, og er i perioden 2023-2027 leder av Hovedutvalget for helse og omsorg. Muri var leder av Svelvik Høyre fra 2010 til 2018. Han er oppvokst og bosatt i Svelvik, har en bachelorgrad fra Handelshøyskolen BI i Oslo og jobber i dag som rådgiver ved Universitetet i Sørøst-Norge.

Muri satt i kommunestyret i Svelvik fra 2007 til 2020, og han var vararepresentant i perioden fra 2003 til 2007. I perioden fra 2011 til 2015 var Muri leder av Svelvik kommunes kontrollutvalg.

Muri var fylkestingsrepresentant i fylkestinget i Vestfold fra 2007 til 2015. Han var vararepresentant til fylkestinget i perioden fra 2003 til 2007. Muri ble igjen vararepresentant da han gikk ut av fylkestinget i 2015 og ble valgt som medlem av Vestfold fylkeskommunes kontrollutvalg for perioden 2015 til 2019. 

Han var leder av Svelvik Unge Høyre fra 2001 til 2002, 1. nestleder i Vestfold Unge Høyre fra 2002 til 2003 og leder fra 2003 til 2004.

Andreas Muri startet i 2020 den lokalpolitiske podcasten *"Stemmer fra tårnet - en politisk løypemelding fra Drammen"*, sammen med partikollega Kristin Surlien. Han eier restauranten Le Thai AS i Svelvik sammen med sin samboer.

Referanser
----------

1. ↑  «Varmer opp foran kommunevalget neste år!», *Svelvikposten* 27. mai 2014
2. ↑  Alnes, Thore (6. oktober 2023). «(+) Dette er Drammens nye maktpolitikere – en kvinne, seks menn». *Drammens Tidende* **(norsk)**. Besøkt 5. april 2024.
3. ↑  «Andreas Muri». *Universitetet i Sørøst-Norge* **(norsk)**. 27. september 2021. Besøkt 9. april 2023.
4. ↑  Presentasjon på Vestfold fylkeskommunes nettsider Arkivert 6. juli 2015 hos Wayback Machine.
5. ↑  Oversikt over kommunestyret 2015, svelvik.kommune.no Arkivert 10. juli 2015 hos Wayback Machine.
6. ↑  Høiby, Ine-Elise (5. november 2020). «(+) Satte i gang med noe som trolig er unikt i kommunen: – Har tenkt på det en stund». *Drammens Tidende* **(norsk)**. Besøkt 9. april 2023.
7. ↑  «(+) En grenseløs aha-opplevelse». *Drammens Tidende* **(norsk)**. 31. august 2018. Besøkt 9. april 2023.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Jonn Gunnar Lislelid** | **Ordfører i Svelvik**(2015–2019) | Etterfølger:**Ingen / Kommunen opphørte 31. desember 2019** |
«**Bendik og Årolilja**» er ei folkevise av typen som kalles middelalderballade. I TSB-katalogen er den typologisert som TSB D 432.visa omhandler fosterbrødrenes ferd for å få seg kvinnfolk. Hauk kalte seg senere for Harald og fikk tilnavnet hardråde

Handling
--------

Bendik forelsker seg i kongsdattera Årolilja. En småsvein forteller kongen at Bendik besøker datter hans, og kongen dømmer Bendik til døden. Årolilja ber for ham, men han blir halshugd. Årolilja dør av sorg, og de blir begravet på hver sin side av kirken. Opp fra de to gravene vokser det liljeranker som fletter seg i hverandre over kirketaket. Kongen angrer på at han fikk Bendik halshugd.

Utbredelse
----------

Visa er dokumentert hovedsakelig i Telemark og i noen fragmenter fra Setesdal. I 1698 skrev amtmann Lillienskiold opp en versjon av visa som var knyttet til Kjølnes i Finnmark. Dette er en av de eldste dokumenterte norske balladetekstene (Blant de eldste er Riddaren i Hjorteham i et håndskrift fra Skien fra ca. 1500, Friarferdi til Gjøtland fra 1612 og Ramnebryllaupet i Kråkelund i et skillingstrykk fra 1647). Denne finnmarksversjonen legger mye mindre vekt på kjærligheten, og ender med at Bendikts bror tar hevn over kongen. Teksten ble trykt i Lillienskiolds finnmarksbeskrivelse *Speculum Boreale*.

Melodier
--------

Lindeman har skrevet opp to melodier fra Tuddal til den danske teksten (Edmund og Benedikt) fra *Kjempeviseboka*. Enkelte av strofene har også blitt sunget som gamlestev, og Catharinus Elling har skrevet opp et par melodier til slike strofer. Den melodien som blir brukt i vår tid er imidlertid komponert av Ingvar Bøhn i 1882.

Innspillinger
-------------

Arve Moen Bergset sang den på *Norske Ballader: 30 ballader: om drap og elskov, skjemt og lengsel blant riddere, jomfruer, kjemper og dyr*. Grappa 2009, HCD 7239, ISBN 7033662072392.

Visa er også kjent i Danmark (DgF 474) og på Færøyene (CCF 121).

Referanser
----------

1. ↑  «Bendik og Årolilja – Store norske leksikon». *Store norske leksikon*. Besøkt 11. mai 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**9 × 25 mm Mauser** er en patron utviklet for pistolen Mauser C96 og introdusert rundt 1904.

Patronen ble først produsert ved Deutsche Waffen und Munitionsfabriken (**DWM**) i 1907 og senere av Geco og RWS gjennom andre verdenskrig. Mauserpistoler i dette relativt kraftige kaliberet var primært tiltenkt eksport til Afrika, Asia og Sør-Amerika. Patronen ble produsert fra 1907 til 1914 og igjen senere fra omtrent 1930 til 1945. Patronen er basert på 7,63 × 25 mm Mauser hvor en har utvidet halsen til rett hylse og brukt et 9 mm prosjektil.

Avfyrt i pistol har patronen en munningshastighet på omtrent 1350 fps (410 m/s) og i maskinpistol omtrent 1500 fps (460 m/s)

Maskinpistoler
--------------

På 1930-tallet ble noen østerrikske, ungarske og sveitsiske maskinpistoler kamret for kaliberet:

* Steyr MP30 og MP34
* Danuvia 39M og 43M
* SIG MKMO, MKMS, MKPO og MKPS

Andre navn
----------

Patronen blir omtalt under flere navn:

* 9 mm Mauser
* 9 mm Mauser Export

Se også
-------

* Liste over patrontyper
* 9 mm-kaliber

Kilder
------

* Moss, John L. (mars–april 2002). «The 9 x 25 Mauser Export Cartridge». *IAA Journal* **(engelsk)** (424): 6–20. CS1-vedlikehold: Datoformat (link)

Referanser
----------

1. ↑  Ian McCollum (11. mai 2021). *Just Too Powerful: The C96 in 9mm Mauser Export* (video). *Forgotten Weapons* **(engelsk)**. Besøkt 6. april 2024 – via youtube.com.

Eksterne lenker
---------------

* (en) 9mm Mauser Export hos cartridgecollector.net
**Ribe** er en by i Esbjerg kommune i Region Syddanmark i Danmark. Byen regnes som Nordens eldste by med historie tilbake til 700-tallet. Befolkningstallet i Ribe by var 8 365 innbyggere i 2023.

Ribe var i tiden 1970–2007 administrativt sentrum for den nå oppløste Ribe kommune, og for Ribe Amt.

Navnet Ribe kan tilbakeføres til det olddanske *ripa*, som betyr *stripe* eller *strimmel*. Alternativt kan navnet stamme fra nordtysk og frisisk, med stedsnavnene *Riep* og *Riip*, som man mener kommer fra det latinske *ripa* som betyr «elvebredd».[]

Ribe var den ledende byen i Jylland i vikingtiden og tidlig middelalder, mens Hedeby *(Haithapu)* og Aalborg *(Alabu)* sto litt i skyggen av Ribe. Byen fungerte som Danmarks hovedstad i tidlig vikingtid.[]

Byen har mange velbevarte gamle bygninger, og mer enn hundre hus i byen er fredet. Danmarks eldste rådhus, som kan dateres tilbake til 1496, ligger på von Støckens Plads i Ribe. I 1709 ble eiendommen kjøpt av byen til rådhus. Byen har Danmarks eldste provinsmuseum. Fra 1723 var Christian Falster rektor på katedralskolen i Ribe.[]

I litteraturen
--------------

I romanen om Janteloven; (*En flyktning krysser sitt spor* fra 1933), skrev den norsk-danske forfatteren Aksel Sandemose : «Menneskene kan man lige så godt henføre til Ribe eller Arendal.»

Severdigheter
-------------

* Kirker
	+ Ribe Domkirke
	+ Sankt Katharine Kirke
* Museer
	+ Museet Ribes Vikinger
	+ Ribe Kunstmuseum
	+ Ribe Vikingecenter
	+ Antikvarisk Samling
* Vadehavscentret
* Mandø Mølle
* Mandøhuset
* Ribes minste hus

Referanser
----------

1. ↑  
«Tabel BY1: Folketal 1. januar efter byområder, landdistrikter, alder og køn» **(dansk)**. Danmarks Statistik: Statistikbanken. Besøkt 6. april 2024.
2. ↑
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ribe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Ribe folkebibliotek om Ribe og omegn

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |

Portal: Danmark
Denne artikkelen handler om det norske tettstedet og må ikke forveksles med jordtypen **humus**, også kalt «moldjord»

Rådhuset, 2012
**Moldjord** er et tettsted og kommunesenter i Beiarn kommune i Nordland og har postnummer 8110. Stedet er tilholdssted for trygdekontor, bibliotek, lensmannskontor, legesenter og menighetskontor. Kirkestedet for Beiarn kirke ble lagt hit i allerede 1724 og nåværende kirke er bygget i 1872. Moldjord hadde 150 innbyggere per 2016.

Hustufter fra vikingtiden ble funnet på Arstad ved Moldjord i 1967; dette var det første funnet av sitt slag i Nord-Norge.

Moldjord skole ble bygget på 1960-tallet og har i dag grunnskole fra 1.-7. klasse, videregående skole VG1 i regi av LOSA og voksenopplæringstilbud. Skolens gymnastikksal fungerer også som kommunens samfunnssal med nyoppusset kulturscene (2004). Den har vært åsted for tidligere konsert The Groove Valley JazzCamp.

Referanser
----------

1. 1 2  "Moldjord"; *Store norske leksikon*; forfatternavn: Geir Thorsnæs; utgivelsesdato: 23. august 2023; besøksdato: 7. januar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* Store Norske Leksikon om Moldjord
* Store Norske Leksikon om Beiarn
* Beiarn kommune
* Hjemmeside om Moldjord
* Beiarn Gjestegård

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Denne artikkelen omhandler høydedraget i Israel.  For dokumentarfilmen, se Oljeberget (film).  For supporterklubben, se Oljeberget (supporterklubb).

Utsikt over gamlebyen i Jerusalem over den jødiske gravplassen på Oljeberget
Oljeberget
**Oljeberget** (hebraisk: הר הזיתים, *Har HaZeitim*; arabisk جبل الزيتون, الطور, *Jebel az-Zeitun*) er et høydedrag i Øst-Jerusalem som siden 1967 har vært okkupert av Israel. Oljeberget har fått navn etter oliventrærne som gror der.

Haven Getsemane, kjent som stedet der Jesus Kristus oppholdt seg før han ble korsfestet, ligger ved foten av Oljeberget.

I jødisk religion
-----------------

Oljeberget er et ettertraktet sted for jøder å bli gravlagt. Dette kommer av at stedet er sentralt i den jødiske religion. På kong Davids tid var dette et sted man pleide å tilbe Gud.

Det gamle testamentet forteller at profeten Sakarja i et syn så at Herren selv skulle komme ned til jorden for å dømme ved å sette sin fot på Oljeberget. Dommedag vil altså starte ved at Gud kommer til Oljeberget.

I kristendommen
---------------

Det nye testamentet forteller at Kristi himmelfart skjedde fra Oljeberget. Deretter kom en engel til Jesu apostler, og forklarte at Jesus skal komme tilbake på samme måte som han forlot jorden. Tusenårsriket vil altså starte ved at Jesus kommer tilbake til Oljeberget. 

Da Jesus fra Nasaret underviste i Jerusalem hadde han byen Betania, som lå ved foten av Oljeberget, som sin base. Antakelig bodde han hos sin venn Lasarus. Flere av Jesus sine mest kjente taler ble holdt ved Oljeberget, blant annet talen om de siste tider.

Hagen Getsemane, kjent som stedet der Jesus Kristus oppholdt seg før han ble korsfestet, ligger ved foten av Oljeberget.

Bildegalleri
------------

* Den jødiske gravlunden i JerusalemDen jødiske gravlunden i Jerusalem
* Yad AvshalomYad Avshalom
* Sakarjas gravSakarjas grav
* Benei Hesirs gravBenei Hesirs grav
* 
* 
* 
* Maria Magdalena-kirken (Jerusalem)Maria Magdalena-kirken (Jerusalem)
* Augusta VictoriaAugusta Victoria
* Brigham Young UniversityBrigham Young University

Referanser
----------

1. ↑  2.Samuelsbok 15,30-32
2. ↑  Profeten Sakarja kapittel 14
3. ↑  Apostlenes gjerninger 1,6-12
4. ↑  Johannes evangelium 8,1
5. ↑  Matteus evangelium kapittel 24 og 25

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mount of Olives – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  

Portal: Israel

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Nooran Ahmed Ali Ba Matraf** (født 25. november 1999) er en jemenittisk svømmer, som deltok ved Sommer-OL 2016.

Idrettskarriere
---------------

2015
Matraf deltok ved VM i svømming 2015. På 200 meter bryst svømte hun på 3:07,78 i innledningsheatet, som var 49. beste tid, og gikk ikke videre til semifinalen. Hun svømte på 1:14,43 på 100 meter butterfly, som var 67. beste tid. 

2016
Hun deltok i svømming under Sommer-OL 2016, på 100 meter butterfly. Hun svømte på 1:11,16 i innledningsheatet, og ble nummer 3 i sitt heat, men gikk ikke videre til semifinalen. Matraf var den yngste av Jemens 3 utøvere ved Sommer-OL 2016. 

2021
Hun representerte Jemen under Sommer-OL 2020 i Tokyo, Japan der hun på 100 meter bryst kom på 42. plass i forsøksheatet med tiden 1.27,79, men kvalifiserte seg ikke til semifinalen.

Referanser
----------

1. 1 2   thedepauw.com[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   www.depauw.edu[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Rio 2016 - *Women's 100m Butterfly - Standings* (arkivert), besøkt 1. september 2016.
4. ↑  «Swimming – Women's 100m Breaststroke - Heats - Results Summary» (PDF) **(engelsk)**. olympics.com. 25. juli 2021. Arkivert fra originalen (PDF) 23. august 2021. Besøkt 28. august 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nooran Ahmed Ali Ba Matraf – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Nooran Ahmed Ali Ba Matraf – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Nooran Ahmed Ali Ba Matraf – FINA Rediger på Wikidata

* (en) Nooran Ahmed Ali Ba Matraf – swimrankings.net Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Rio 2016