**Kostfiber** er karbohydrater (med unntak av lignin, som er et kostfiber, men ikke karbohydrat) som ikke kan brytes ned av tarmens enzymer og som derfor når tykktarmen uten å tilføre energi. Mesteparten av kostfiberet vi får i oss kommer fra plantecellevegger i matvarene.[]

Fiber gir en metthetsfølelse og avhjelper tarmvirksomheten gjennom å binde væske. Dette er med på å redusere risiko for forstoppelse og divertikler (utposninger i tarmveggen). Kostfiber er også bra for peristaltikken.

Kostfiber finnes blant annet i hvetekli, hvetegroer, linfrø, psylliumfrø, korn og villris.

Vannoppløselig kostfiber finnes i frukt, bær, grønnsaker, havre, rug, linser, bønner og erter. Fersk hodekål inneholder, for eksempel 1,8 g kostfiber per 100 g.

Et voksent menneskes daglige inntak av kostfiber bør ligge mellom 25 og 35 gram per dag eller 3 gram kostfiber for hver megajoule (MJ) energi (1 MJ = 238 kcal). Ifølge Nordic Nutrition Recommendations er maksimumsgrensen for kostfiberinntak 50g/dag. Høyere inntak kan hemme tarmens absorpsjon gjennom å binde næring og energi som følger med avføringen.[]

En undersøkelse har vist at, i en gruppe overvåket over lengre tid, de som spiste mer kostfiber hadde 20% lavere dødelighet enn de som spiste mindre kostfiber.

Definisjoner
------------

Kostfiber er definert av FAO og WHO i Codex Alimentarius med tanke på merking av næringsmidler. Definisjonen omfatter polymere karbohydrat med ti eller flere monomere enheter som ikke spaltes ved hydrolyse av enzymer i den menneskelige tynntarm og som tilhører en av de følgende kategoriene: (1) Spiselige polymere karbohydrat som forekommer naturlig i maten som spises, (2) eller som utvinnes av plantebasert råstoff, (3) eller syntetisk framstilte polymere karbohydrat som har fått påvist en helsefremmende virkning med støtte i allment aksepterte vitenskapelige beviser forelagt kompetente myndigheter. Definisjonen overlater til nasjonale myndigheter å velge om definisjonen skal omfatte karbohydrater med tre til ni monomere enheter. Når kostfiber er utvunnet av planteråstoff kan det dessuten omfatte lignin og/eller andre substanser forbundet med polysakkarider i planters cellevegger.

Typer kostfiber
---------------

Det er 4 hovedtyper kostfiber:

* Ikke-stivelses polysakkarider: cellulose, hemicellulose, pektiner, hydrokolloider etc
* Resistente oligosakkarider: frukto-oligosakkarider (FOS) og galakto-oligosakkarider (GOS)
* Resistent stivelse:
	+ Fysisk innpakket stivelse
	+ Noen typer rå stivelseskorn
	+ Retrograd amylose
	+ Kjemisk modifisert stivelse
* Lignin

Se også
-------

* Brødskalaen

Referanser
----------

1. ↑  Maria Hoven (26. januar 2014). «Does Fiber Contain Calories?». Besøkt 7. mai 2015.
2. 1 2  «Study: More fiber intake markedly lowers all-cause mortality risk». *The Asahi Shimbun* **(engelsk)**. Besøkt 24. mars 2020.
3. ↑  *Nordic Nutrition Recommendations 2004. Integrating nutrition and physical activity.[*død lenke*]* 4. utgave. Nordisk ministerråd. ISBN 92-893-1062-6.
4. ↑  «Codex Alimentarius, Guidelines on Nutrition Labelling.»Åpent tilgjengelig (PDF) **(engelsk)**. FAO og WHO.
5. ↑  *Nordic Nutrition Recommendations 2004. Integrating nutrition and physical activity.[*død lenke*]* 4. utgave. Nordisk ministerråd. ISBN 92-893-1062-6.

Eksterne lenker
---------------

* Fødevareinstituttet (dansk): Kostfiberindhold i fødevarer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |