**Rebiya Kadeer (**uigurisk: رابىيه قادىر, kinesisk 热比娅·卡德尔; født 21. januar 1947 i Altay i Xinjiang i Folkerepublikken Kina) er en uigursk forretningskvinne og politisk aktivist fra Xinjiang nordvest i Kina. 

Kadeer vokste opp i fattigdom men bygde seg opp ved å starte en vaskeritjeneste og etter hvert grunnlegge et handelskompani og et kjøpesenter i Xinjiang. Hun var også en stor filantrop, særlig gjennom grunnleggelsen av *De tusen faniliers mødreprosjekt*, en veldedighet som tar sikte på å hjelpe uighurske kvinner til å starte lokale bedrifter. 

Kadeers suksess i forretningslivet gav henne det lokale tilnavnet «millionærsken», og hun fikk delta på FNs kvinnekonferanse i Beijing i 1995. Hun ble medlem av «Det kinesiske folks politiske konsultative konferanse», men nektet å stille til gjenvalg i 1998 etter at hun hadde nektet å fordømme uttalelser hennes ektemann hadde kommet med i USA.

Hun ble i 1999 arrestert, stilt for retten og dømt til fengselsstraff av Folkerepublikken Kinas myndigheter, fordi hun hadde «lekket statshemmeligheter». Det hun hadde gjort, var å sende avisutklipp til sin mann Sidik Rouzi, som hadde flyttet til USA og arbeidet for det uighurske program i Radio Free Asia, og som er aktiv motstander mot den kinesiske politikk overfor uighurene. Kadeer ble arrestert i august 1999 da hun var på vei for å møte en delegasjon fra den amerikanske kongressen som ville undersøke forholdene i Xinjiang. Det ble hevdet at hun hadde med seg en liste med ti personer som ble «mistenkt for å være involvert i nasjonalseparatistiske aktiviteter» 

I 2004 ble fengselsstraffen redusert med ett år, på grunnlag av attest om "god oppførsel" fra det kvinnefengselet i Xinxiang hun satt fengslet i. Samme år ble hun tildelt professor Thorolf Raftos minnepris.

Den 14. mars 2005, ble hun løslatt før tiden, under påberopelse av medisinske grunner, og overlatt til amerikanerne. USA hadde presset på for å få henne løslatt. Hun ble satt fri før USAs utenriksminister Condoleezza Rice besøkte Øst-Asia. Den 17. mars fløy Kadeer til USA og ble forent med sin familie i Chicago. Som reaksjon på løslatelsen gikk USA med på å trekke tilbake et resolusjonsforslag for FNs menneskerettighetskommisjon, noe som fikk menneskerettighetsorganisasjoner som *Amnesty International* og *Human Rights Watch* til å dempe sin ros av amerikanerne.[]

Kadeer er *president* i *Uighur American Association*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rebiya Kadeer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Mottakere av Raftoprisen |
| --- |
| 
* Jiří Hájek (1987)
* Trivimi Velliste (1988)
* Doina Cornea (1989)
* Aung San Suu Kyi (1990)
* Jelena Bonner (1991)
* Preah Maha Ghosananda (1992)
* José Ramos-Horta) (1993)
* Leyla Zana (1994)
* Unionen av komiteene for soldatmødre i Russland (1995)
* Palermo Anno Uno (1996)
* Ian Hancock (1997)
* ECPAT (1998)
* Gennadij Grusjevoj (1999)
* Kim Dae-jung (2000)
* Shirin Ebadi (2001)
* Mohammed Daddach (2002)
* Paulos Tesfagiorgis (2003)
* Rebiya Kadeer (2004)
* Lidija Jusupova (2005)
* Thích Quảng Độ (2006)
* The National Campaign on Dalit Human Rights (2007)
* Bulambo Lembelembe Josué (2008)
* Malahat Nasibova (2009)
* José Raúl Vera López (2010)
* Sexual Minorities Uganda (2011)
* Nnimmo Bassey (2012)
* Bahrain Centre for Human Rights (2013)
* Agora (2014)
* Padre Melo (2015)
* Yanar Mohammed (2016)
* Parveena Ahangar og Imroz Parvez (2017)
* Adam Bodnar (2018)

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** Munzinger (iba)
 |