recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
«Jaffna» har flere betydninger.
Kart over Sri Lanka med Jaffna avmerket
**Jaffna** er et administrativt distrikt i Sri Lankas nordprovins. Hovedstaden, Jaffna, er en av landets folkerikeste byer. Hele området er befolket av tamiler, den nest største befolkningsgruppen i landet. 

På grunn av borgerkrigen på Sri Lanka var ikke Jaffna-distriktet med under folketellingen i 2001. Men en beregning/fremskriving av folkemengen pr. 2004 lander på 956.055. Distriktet dekker et område på 1.025 km². 

Distriktet omfatter Jaffnahalvøya helt nord på øya Sri Lanka, og i øst også øyene Alanativu, Eluvativu, Delft, Karaitivu, Kayts, Mandaitivu, Nainativu, og Punkudutivu.

De større byene i distriktet er:

* Jaffna (med et beregnet folketall på 167.400 innbyggere i 2004).
* Chāvākachchēri (115.600 innbyggere).
* Point Pedro (85.500 innbyggere).
* Velvedditturai (74.400 innbyggere).

Deretter kommer blant de andre større befolkningssentra (i rekkefølge fra vest til øst) Pandattarippu, Chankanai, Manipay, Chunnakam, Kankesanturai (nær Jaffnas flyplass Palali), Utumpirai og Nelliadi. 

Jaffnalagunen avskjærer distriktet nesten fullstendig med øya for øvrig. Sør for Jaffnalagunen ligger Kilinochchi-distriktet, som også omfatter en liten del av Jaffnahalvøya. 

Den 26. desember 2004 ble distriktet rammet av tsunamier utløst av en rekke undersjøiske jordskjelv langs en linje fra vest for Sumatra til Andamanene. (Se *Tsunamien i Indiahavet 2004*). Det var særlig områdene fra Point Pedro og sørøstover som ble rammet, det meste av den sentrale og vestlige delen, og områdene langs Jaffnalagunen, lå "i le" for flodbølgen. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Winnipeg Jets** var et NHL-lag med tilhold i Winnipeg, Manitoba i Canada. Laget spilte i NHL i perioden mellom 1979 og 1996. De kom fra Winnipeg i provinsen Manitoba i Canada. De spilte i WHA fra 1973 til 1979 da WHA ble oppløst gikk de over til NHL hvor de spilte frem til 1996 og da flyttet klubben til Phoenix i Arizona og ble til Phoenix Coyotes.

Winnipeg Jets gjenoppsto i byen i 2011 da Atlanta Thrashers ble solgt til den canadisk gruppen av investorer True North Sports & Entertainment og flyttet til Winnipeg.

Winnipeg White Out
------------------

Winnipeg White Out er en ishckeytradisjon som stammer fra 1987 da lagets tilhengere ble bedt om å kle seg i hvitt i hjemmekampene i Stanley Cup-sluttspillet, noe som skapte en speiell stemning og atmosfære i hallen under kampene. Dette som et svar på «C of Red»- aksjon fra tilhengerne av Calgary Flames, som Jets møtte i den første runden av Stanley Cup-sluttspillet i 1987. Jets slo ut Flames i seks kamper, og lagets tilhengere kledde seg i hvitt i alle hjemmekamper i sluttspill ettr dette. Tilhengerne kalte dette for «White Out». Lagets markedføring i forkant av sluttspillkampene kalte dette for «charge of the white brigade». Også tilhengerne av det nå flyttede AHL-laget Manitoba Moose til St. John's, Newfoundland som St. John's Ice Caps, har videreført denne tradisjonen, så vel som tilhengerne av Coyotes da laget ble flyttet til Phoenix, og her kalt «Ice Cap's White Out» og tilsvarende «Coyotes White Out»,. Da Thrashers flyttet til Winnipeg og gjenopprettet Jets, ble «White Out»-tradisjonen videreført under deres kamper i Stanley Cup-sluttspillet 2015.

Referanser
----------

1. ↑  «Winnipeg group has deal to buy, move Thrashers» NHLs nettsider 31. mai 2011, besøkt 17. august 2011
2. ↑  Ira Podell (21. juni 2011). «Winnipeg bound: NHL owners give green light for Atlanta Thrashers to move». *Winnipeg Free Press*. Besøkt 17. august 2011.
3. ↑  Sigurdson, Hal (18. april 1987). «Whiteout aside, defence tells tale». *Winnipeg Free Press*. s. 83.
4. ↑  «Wear-White-and-Be-Loud!». Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 21. juni 2015.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 16. april 2015. Besøkt 21. juni 2015. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
5. ↑  «It's-Time-For-White-Out-2012».

Eksterne lenker
---------------

* (en) Winnipeg Jets (1972–96) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Hovedkontoret for Latvias bank
**Latvias bank** (latv: Latvijas Banka) er sentralbanken i Latvia. 

Republikken Latvia ble erklært selvstendig 18. november 1918. Noe av det første som ble gjort var å beskrive hvordan finansnæringen skulle se ut, og å definere landets valuta. 

7. september 1922 ble sentralbankloven vedtatt, der Latvias bank fikk retten til å utstede landets valuta. Samme år ble den latviske laten innført. Den erstattet den latviske rubelen, slik at 50 rubler tilsvarte 1 lat. 

Etter bruddet med Sovjetunionen i 1990–91 ble sentralbankens posisjon bekreftet ved to lover; «Om bankene» og «Om Latvias bank». Disse to lovene ble egentlig vedtatt i 1990, før bruddet med Sovjetunionen, men ble vedtatt på nytt (bekreftet) i 1992. Lovene definerer sentralbanken som en uavhengig, selvstendig sentralbank, med eksklusiv rett til å utstede penger, overvåke landets banknæring, utøve statens pengepolitikk og forvalte statskassen. 

Ifølge «Om Latvias bank» skal sentralbankens styre bestå av en formann, en viseformann og 6 medlemmer. 

Siden Latvia er medlem av EU er også sentralbanken medlem av ESSB – Det europeiske systemet av sentralbanker og Eurosamarbeidet. På denne måten har banken innflytelse på pengepolitikken og den økonomiske politikken både i Latvia og i EU.

I likhet med EU for øvrig er hovedmålsettingen stabil inflasjon. Dette er også i tråd med loven «Om Latvias bank». I tillegg skal sentralbanken bidra til makroøkonomiske vilkår som bidrar til en bærekraftig økonomisk vekst som er stabil over tid. 

Sentralbanksjef er pr juli 2018 Ilmārs Rimšēvičs. Han har sittet siden 2001.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  Latvias bank - *Ilmārs Rimšēvičs* Arkivert 22. februar 2017 hos Wayback Machine. besøkt 30. juli 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bank of Latvia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Det europeiske system av sentralbanker |
| --- |
| 
Den europeiske sentralbank **·**
Belgias nasjonalbank **·**
Bulgarias nasjonalbank **·**
Danmarks Nationalbank **·**
Estlands bank **·**
Finlands Bank **·**
Banque de France **·**
Den greske sentralbanken **·**
Irlands sentralbank **·**
Italias bank **·**
Kypros’ sentralbank **·**
Latvias bank **·**
Litauens bank **·**
Luxembourgs sentralbank **·**
Maltas sentralbank **·**
Nederlands bank **·**
Polens nasjonalbank **·**
Portugals bank **·**
Romanias nasjonalbank **·**
Slovakias nasjonalbank **·**
Slovenias bank **·**
Spanias bank **·**
Bank of England **·**
Sveriges Riksbank **·**
Tsjekkias nasjonalbank **·**
Deutsche Bundesbank **·**
Ungarns sentralbank **·**
Østerrikes nasjonalbank
 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Sverre Riisøen** (født 17. juli 1906 i Bergen, død 1. oktober 1986 samme sted) var en norsk prest og kulturjournalist fra Paradis (Bergen), kjent fra 50-tallet da han fikk tilnavnet «Den norske kirkes største journalist».

Etter cand.theol. fra Universitetet i Oslo 1930 og studier i Tyskland, var han vikarierende prest i Bjørgvin bispedømme, forfremmet til stiftskapellan 1938. Så ble han prest i Bergen kretsfengsel i januar 1965.

Han bidro flittig i *Vårt Land*, *Morgenavisen*, *VG*, *Aftenposten* og *Kirke og kultur* og skrev i grunnen om det meste, og ofte ble der avisdebatt av hans anmeldelser. Artikler om Hamsun ble publisert i *Samtiden*. I et intervju fra 1971 uttalte han at «uten [atombomben] hadde vi fått den tredje verdenskrig», at «fri abort er et brudd med det skapelsesgitte», og at folks utebliven fra kirken skyldes «et ulykkelig kjærlighet til kristendommen».

Blant hans siste anmeldelser i *VG* var Georges Simenons «De medskyldige» i 1972, som Riisøen mente var «veldreid». En bok om «Åpent ekteskap, en ny livsstil» var han mer kritisk til.

Det var Riisøen som forrettet i Hilmar Rekstens begravelse i Storetveit kirke, 1980.

Premier
-------

* Bergen Bys kulturstipendium 1976

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Sverre Riisøen 80 år: Kirkens største journalist». Aftenposten. 17.7.1986.
3. ↑  Alf Hartmann (21.10.1971). «Et ord med Sverre Riisøen». VG.
4. ↑  Sverre Riisøen (6.11.1972). «Simenon på topp». VG.
5. ↑  Sverre Riisøen (19.12.1972). «Møkk». VG.
**Sverre Sandvik** (født 1918, død 1993) fra Bremanger var en norsk felemaker og forfatter.

Sandvik flyttet til Tinn på 1950-tallet. I tillegg til å ha laget rundt 400 feler skrev han også boken *Vi byggjer hardingfeler*. Han var i mange år også leder for det årlige felemakerkurset ved Raulandsakademiet.

Sandvik begynte som samvirkebestyrer på Kjelkenes. På slutten av 1940-årene arbeidet han som samvirkebestyrer i Strandebarm og bode deretter i Ålvik i Hardanger. I 1956 flyttet han med familien til industristedet Rjukan. Samvirkelaget kooperasjoen hadde tolv avdelinger med bl.a. eget bakeri, pølsemakeri og kafé. 

Han var også sentral i utarbeidelse av Gaustablikkområdet og Gaustablikk Høyfjellshotell. Ca 1970 overtok han jobben som administrende direktør i Østfold Samvirkelag. I de følgende år ble blant annet OBS varehuset Slitu bygget under hans ledelse. I de senere år bodde han og familien på Miland i Tinn i Telemark.

Sandvik-feler finnes i mange land bl. a. USA, Japan og England. Flere kjente felemusikere har brukt hans feler.

Sandvik gjorde også en innsats i motstandsbevegelsen under krigen.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Sverre Sandvik, (15.mars 1918 - 25.mars 1993).»[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Åse Sandvik (datter av Sverre Sandvik)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Organisasjonspsykologi**, også kalt **arbeidspsykologi**, er et fag som omhandler hvordan individer fungerer i organisasjoner. Sett i et større perspektiv er alle sosiale grupper en form for organisasjon og teoriene har derfor et bredt nedslagsfelt i forhold til hvordan mennesker samhandler. Faget handler i stor grad om hvordan personlighet og individuelle forskjeller gir individer varierende forutsetninger for å mestre en arbeidsoppgave og/eller -funksjon. Dette innebærer også teorier om motivasjon i arbeidslivet, stress på arbeidsplassen, læring og trening på arbeidsplassen (kompetanseutvikling) og beslutningsteori.

Forskjellige sider ved organisasjonspsykologien er mye anvendt på arbeidsplassene av ledere, personalkontor/HR-kontor, tillitsvalgte og andre. Forskningen og teoriene innen organisasjonspsykologi danner også grunnlag for konsulentvirksomhet, både når det gjelder hvordan man kan skape vel-fungerende organisasjoner i form av organisasjonskultur og metodikk for ledelse av enkelt-individer.

Litteratur
----------

* Ståle Einarsen og Anders Skogstad (red.): *Det gode arbeidsmiljø. Krav og utfordringer.* 2. utgave. Fagbokforlaget, 2011. ISBN 978-82-450-0980-4
* Ståle Einarsen og Anders Skogstad (red.): *Den dyktige medarbeider. Behov og forventninger.* Fagbokforlaget, 2005. ISBN 978-82-450-0234-8
* Ståle Einarsen og Anders Skogstad (red.): *Ledelse på godt og vondt. Effektivitet og trivsel.* Fagbokforlaget, 2002. ISBN 978-82-7674-738-6
* Geir Kaufmann og Astrid Kaufmann (2009). *Psykologi i organisasjon og ledelse*. Bergen: Fagbokforlaget. ISBN 9788245008586.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** NKC
 |
Wiktionary har ordbokoppføringer om ***kudos***

**Kudos** (fra gresk κύδος kydos, bokstavelig «det som er hørt om») betyr berømmelse eller anerkjennelse på grunn av en handling eller noe man har oppnådd.

Ordet gikk inn i engelsk språk som britisk studentslang mellom 1825 og 1835. Fra akademiske sirkler fikk ordet større utbredelse i løpet av 1920-tallet i journalistikken. Eksempel: «He received kudos from everyone on his performance» (= «Alle ga ham *kudos* for framføringen»). Til tross for at ordet opprinnelig er entall på gresk, ser det ut til å være flertallsform på engelsk, noe som har gitt grunnlag for nybegrepet *kudo* (entall) på engelsk, tilsvarende *kudos* (flertall).

Selv om begrepet ikke er like godt kjent i alle miljøer, er det introdusert på norsk. Det brukes da som «klapp på skulderen» og stilpoeng. Det brukes også internasjonalt som synonym for «poeng» mange steder på Internett hvor brukerne skal evaluere hverandres bidrag på en rekke områder.

Referanser
----------

1. ↑  «Kudos». Dictionary.com. Besøkt 27. februar 2007.
2. ↑  «willy b løser Nilsen-mysteriet». Dagbladet. 29. april 2002. Besøkt 27. februar 2007.  *Eksempel på bruk av ordet kudos: «Kudos også til Aschehoug for design av innertiernivå, utstyr og omslag er en stiltro og kjærlig»*

Eksterne lenker
---------------

* Søk etter *kudos* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
**Marinko Kurtović** (født 2. desember 1961 i Kroatia) er en svensk-kroatisk tidligere håndballmålvakt, nå trener for ØIF Arendal i Norge.

Kurtović innehar den høyeste graden man kan oppnå i håndball; «Master Coach». I tillegg trener han unge talenter på Wang Toppidretts avdeling i Tønsberg, med hovedfokus på målvakter.[]

Karriere
--------

### Spiller

Kurtović kom til Sverige som 10-åring, og var i yngre alder målvakt i flere idretter som fotball, hockey og håndball. Kurtović valgte å satste på håndball og hadde en lang karriere med flere utenlandsopphold i blant annet Norge og Spania. Han avsluttet sin karriere i Sandefjord hvor han også bosatte seg.[]

### Trener

Kurtović har trent lag i både Norge og Danmark, blant annet Drammen, Runar, Vestli og ØIF Arendal.[]

Kurtović vant 2018/19-sesongen av Eliteserien med ØIF Arendal.

Referanser
----------

1. ↑   European Handball Federation[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marinko Kurtović – Det europeiske håndballforbundet (EHF) Rediger på Wikidata
* Marinko Kurtović på Instagram Rediger på Wikidata
Et tegn på kugalskap er at det syke dyret ikke klarer å reise seg. Foto: Dr. Art Davis, United States Department of Agriculture 
**Kugalskap** (*bovin spongiform encephalopati*, *BSE*) er en overførbar sykdom hos storfe og andre dyreslag. Den angriper hjernen og fører til endret adferd, gradvis tap av koordinasjonsevne og til slutt død.
Det er to typer kugalskap: Klassisk kugalskap og atypisk kugalskap. Man antar at ved den klassiske varianten kan smitte overføres i kraftfôr. Inkubasjonstiden fra smitte påføres til sykdommen utvikles kan være flere år. Kugalskap blir hovedsakelig påvist hos dyr i alderen tre til åtte år. Ved påvist kugalskap er det nødvendig å destruere (brenne) alle dyr som kan ha vært i nærheten av smitte. Teorien er at syke dyr har blitt brukt i produksjon av kjøttbenmel.

Den atypiske varianten er ikke smittsom. Den antas å oppstå spontant.

Kugalskap er påvist én gang i Norge. I januar 2015 ble det påvist at en norsk femten år gammel ku fra en kjøttfebesetning i Nord-Trøndelag hadde atypisk kugalskap. Dette ble bekreftet av EUs referanselaboratorium i England.

Overføring til mennesker
------------------------

Sykdommen kan også utvikle seg hos mennesker som en Creutzfeldt-Jakobs-variant. Smitten overføres gjennom feildannede proteiner. Disse blir ofte referert til som prioner. Smittefaren er størst i de delene av storfe som inneholder mye av dette. Sykdommen overføres derfor ofte gjennom benmarg eller hjernemasse. Rundt 200 mennesker (april 2008) har dødd av sykdommen, men antall smittede er mye høyere. Dette kommer av sykdommens lange inkubasjonstid.

Referanser
----------

1. ↑  NTB (29. januar 2015). «Kugalskap påvist i Norge». VG. Besøkt 29. januar 2015.
2. 1 2 3  «Bekreftet atypisk BSE hos norsk ku». Mattilsynet. 29. januar 2015. Arkivert fra originalen 2. februar 2015. Besøkt 29. januar 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Marino Morettini** (født 2. januar 1931 i Vertova, død 10. desember 1990 i Milano) var en italiensk syklist som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Morettini ble olympisk mester i banesykling under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det italienske laget som vant 4000 meter forfølgelseritt foran Sør-Afrika og Storbritannia. De andre på laget var Guido Messina, Mino De Rossi og Loris Campana. Han vant også en sølvmedalje, han kom på andreplass bak Russell Mockridge fra Australia på 1000 meter tempo.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Finlands flagg Helsingfors - Gull **Gull** i sykling, 4000 m forfølgelsesritt, lag Italias flagg Italia
* 1952 Finlands flagg Helsingfors - Sølv Sølv i sykling, 1000 m tempo Italias flagg Italia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marino Morettini – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Marino Morettini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (it) Marino Morettini – Italias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Marino Morettini – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Marino Morettini – CycleBase Rediger på Wikidata
**Manfred Wolf** (født 11. januar 1948) er en tysk tidligere skihopper som konkurrerte for DDR. Han satte verdensrekord i skiflyging med 165 meter i Planica 23. mars 1969.

Wolf deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i 1971/72 og 1972/73, og ble nummer 5 sammenlagt i 1972/73. Hans beste enkeltplassering var 4. plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1973.

I OL i Sapporo i 1972 ble han nummer 5 i storbakken og nummer 38 i normalbakken. Samme år ble han nummer 6 i VM i skiflyging i Planica.

Han vant også renn i Zakopane i 1969 og Lahtis i 1972. Manfred Wolf la opp som skihopper i 1974.

Referanser
----------

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Skispringen.com: Portrait: Manfred Wolf (GER)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Manfred Wolf – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Manfred Wolf – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Manfred Wolf – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**Regine Hildebrandt** (1941–2001) var en tysk politiker (SPD).

Hun ble født 26. april 1941 i Berlin som Regine Raischewski. Hennes far var pianist og korrepetitør ved den statlige ballettskole. Hennes mor var husmor og senere innehaver av en lite tobakksforretning. Hildebrandt hadde en fire år eldre bror.

Etter abitur i 1958 studerte hun fra 1959 til 1964 biologi ved Humbolduniversitetet i Berlin. Hun var først blitt nektet studieplassen da hun ikke var medlem av Freie Deutsche Jugend. I 1966 giftet hun seg med Jörg Hildebrandt. Paret fikk tre barn. I 1968 avla hun sin doktorgrad. Fra 1964 til 1978 var hun stedfortredende leder ved farmakologisk avdeling i VEB Berlin-Chemie. Derfra gikk hun til *Zentralstelle für Diabetes und Stoffwechselkrankheiten Berlin* der hun inntil 1990 arbeidet med forskning på diabetes. Hun oppga som som søyler i livet, yrket, familien, venner og domkantoriet.

Etter Tysklands gjenforening engasjerte hun seg politisk, først i borgerrettsbevegelsen Demokratie Jetzt. Senere gikk hun inn i SPD og var sosial og arbeidsminister i regjeringen de Maisière, DDRs første og siste demokratisk valgte regjering. Fra november 1990 var hun minister for arbeids-, sosial-, helse- og kvinnesaker i delstaten Brandenburg.

I 1996 ble det offentlig kjent at Hildebrandt hadde bryskreft. Hun fortsatte i sitt verv i delstatsregjeringen og vant stor respekt for dette. Etter delstatsvalget i 1999 mistet SPD sin absolutte majoritet, og Hildebrandt talte for å samarbeide med PDS. Da regjeringssjef Stolpe valgte CDU gikk Hildebrandt ut av regjeringen. Hun fortsatte imidlertid i SPDs ledelse og arbeidet videre i Forum Ostdeutschland (Forum for Øst-Tyskland) for integrasjon og likestilling av de nye forbundsstatene i det samlede Tyskland. Hildebrandt opplevde å bli en av Øst-Tysklands mest populære politikere.

Hun regnes av Arbeitsgemeinschaft Orte der Demokratiegeschichte blant de viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.

Se også
-------

* *Det tyske demokratiets pionerer*

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000019528, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id hildebrandt-regine[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   FemBio-Datenbank, FemBio-ID 13432, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   www.kulturrat.de, besøkt 5. april 2019[Hentet fra Wikidata]
7. 1 2 3 4  «Regine Hildebrandt». *www.fembio.org* **(tysk)**. Besøkt 7. september 2022.
8. ↑  «Regine Hildebrandt». *demokratie-geschichte.de* **(engelsk)**. Besøkt 7. september 2022.
9. ↑  «100 Köpfe der Demokratie». *demokratie-geschichte.de*. Besøkt 23. juli 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** Munzinger (iba)
 |
***Kufsteinlied*** er en av de mest kjente folkemusikkinspirerte viser i den tyskspråklige delen av Europa. 

*Kufsteinlied* ble skrevet i 1947 av den tyrolske komponisten Karl Ganzer. En grammofonplateinnspilling med den bayerske sangeren Franzl Lang i 1968 førte visen til topps på hitlistene. På grunn av *Kufsteinlied* blir byen Kufstein omtalt som «Tirols perle» og «Byen ved den grønne elva Inn», og bidrar til Kufsteins popularitet som turistby. 

Visa har tre vers, som handler om en feriereise til Kufstein og besynger landskapet, fjellene, pikene og vinen i området. Refrengene blir jodlet. 

*Kufsteinlied* blir ofte, og helt feilaktig, ansett for å være en tyrolsk folkevise eller regionalhymne.

Kilder
------

* *Karl Ganzer und das Kufstein-Lied – Die Perle Tirols, eingefasst in eine weltberühmte Melodie*. In: *Oberbayrisches Volksblatt*, Rosenheim, 2. Juni 2001 (in diesem Artikel ist die Originalversion (Notensatz und Text) des Liedes mit dem ursprünglichen, feinsinnigen Jodler Karl Ganzers abgedruckt).

Eksterne lenker
---------------

* Tekst, MLDb
* Franz-J. Oller: *Ein Ohrwurm wird 50. Kufstein hat nur wenige Sehenswürdigkeiten, aber einen Welthit*. I: Berliner Zeitung, lesedato 29. desember 2001.
* "Ho-La-Ro – Nicht Ho!". Ein Gema-Aufsichtsrat scheitert mit Ansprüchen auf die "Jodelphonetik" eines Bierzeltschlagers (in Telepolis)
Et regionalt internettregister (**Regional Internet Registry** – **RIR**) er en organisasjon som har ansvar for å tildele og registrere Internet-ressurser i en gitt region i verden. Ressurser inkluderer IP-adresser (både IPv4 og IPv6) og ruting-prefikser (for bruk i BGP-ruting). 

Regional Internet Registries
For øyeblikket er det fem RIR-er:

* American Registry for Internet Numbers (ARIN) for Nord-Amerika og deler av Karibien
* RIPE Network Coordination Centre (RIPE NCC) for Europa, Midtøsten og Sentral-Asia
* Asia-Pacific Network Information Centre (APNIC) for Asia og Stillehavsregionen
* Latin American and Caribbean Internet Address Registry (LACNIC) for Latin-Amerika og deler av den Karibiske region
* African Network Information Centre (AfriNIC) for Afrika

Hvorfor RIR-ene ble opprettet
-----------------------------

Alle enheter tilknyttet et IP-nettverk må ha en IP-adresse. IP-adresser og ruting-prefikser er en endelig ressurs. Dette betyr at de en dag vil brukes opp om ikke allokeringen styres effektivt og nøytralt for å oppnå en rettferdig fordeling og unngå hamstring.

Forholdet mellom RIR-ene og IANA
--------------------------------

Internet Assigned Numbers Authority (IANA) delegerer Internett-ressurser til RIR-ene, som deretter følger regional politikk og delegerer ressurser til deres kunder, som inkluderer internettleverandørene og sluttbruker-organisasjoner. RIR-ene deltar kollektivt i Number Resource Organization (NRO), som er satt opp for å representere deres kollektive interesser, utføre fellesaktiviteter og koordinere deres aktivitet globalt. NRO har sammen med ICANN arbeidet for å etablere Address Supporting Organisation (ASO), som skal koordinere global IP-adresseseringspolitikk innenfor ICANN-rammeverket.

Se også
-------

* Nasjonalt toppnivådomene

Referanser
----------

1. ↑  American Registry for Internet Numbers
2. ↑  RIPE Network Coordination Centre
3. ↑  Asia-Pacific Network Information Centre
4. ↑  Latin American and Caribbean Internet Address Registry
5. ↑  African Network Information Centre
6. ↑  Number Resource Organization
7. ↑  The Address Supporting Organization
**Regine Hansen Stokke** (født 6. juni 1991, død 3. desember 2009) var en norsk kreftsyk jente fra Kristiansund som ble landskjent da hun skrev en blogg mens hun var syk, fra 2008 til hun døde av sykdommen i desember 2009. Bloggen med tittelen *Face your fear* var Norges nest mest besøkte blogg i en periode.

Stokke fikk i august 2008, i en alder av 17 år, diagnosen myelodysplastisk syndrom og akutt myelogen leukemi. For å oppdatere venner og familie om sykdomsforløpet, opprettet hun en blogg. Bloggen var ifølge Blogglisten.no Norges nest mest leste blogg.

Stokke fikk stor oppmerksomhet i norsk presse for sitt livsmot. Det var også første gang en såpåss syk, ung person valgte å oppdatere sine støttespillere på internett. Blant annet var hun portrettert på førstesiden av Dagbladet i 2009. Dagbladet publiserte også et lengre intervju med henne på sine nettsider. 

Regine Stokke døde torsdag 3. desember 2009, 18 år gammel. Søsteren Elise oppdaterte bloggen senere samme dag:

«*Kjære vakre søster. Etter 15 lange måneder i kamp mot kreften, har du nå endelig funnet fred. Det har nok vært de lengste og tøffeste månedene i ditt liv. Det har det også vært for oss rundt deg. Vi har hatt mange tunge stunder sammen i denne vanskelige tiden, men vi har også hatt mange fine.*
*Vi alle skjønte vel etterhvert at det begynte å gå mot slutten, og de siste dagene hadde du det ikke noe godt. De sterke smertene du hadde gjorde at du måtte ha mye smertestillende. Du var utmattet mesteparten av døgnet. Torsdag 3. desember 2009 klokken 14.02 sovnet vår kjære Regine stille inn i sin seng med både mamma, pappa, lillesøster og kattepus ved sin side. Klem fra lillesøster Elise.*»
Regines siste ønske var å utgi en bok, og 14. april 2010 ble *Regines bok* utgitt av Gyldendal forlag. Boken inneholder blogginnlegg og -kommentarer, bilder, og tekster av hennes familie og venner.

Bibliografi
-----------

* 2010 – *Regines bok* (Gyldendal, ISBN 9788205401877, utgitt post mortem)

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Face your fear – Regine Stokkes blogg

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
"**Sweet Georgia Brown**" er en jazz standard og poplåt skrevet i 1925 av Ben Bernie og Maceo Pinkard (melodi) og Kenneth Casey (tekst).
Ifølge ryktene skal sangen ha blitt til da Ben Bernie møtte Dr. George Thaddeus Brown i New York City. Brown var leder for Representantenes hus i Georgia, og han oppkalte sin datter etter staten med velsignelse fra Delstatskongressen i Georgia. Derav kommentaren "Georgia claimed her - Georgia named her" i sangen. Ettersom Bernie ikke skrev teksten, må denne ha blitt viderefortalt til Casey.
Sangen ble først innspilt 19. mars 1925 med Bernie, en storbandleder, som ga ham fem uker på toppen med sitt Hotel Roosevelt Orchestra.
Låten er blitt svært populær, og er covret av svært mange kjente musikere, inkludert Django Reinhardt, Cab Calloway (mest scat), Ella Fitzgerald, Ray Charles, The Beatles, Trini Lopez, Nancy Sinatra, Bing Crosby, Jerry Lee Lewis, Mel Brooks og Anne Bancroft, Captain Beefheart, Count Basie, Roberta Flack og Nat King Cole blant andre.
**Jan-Erik «Janne» Olsson** (født 1941 i Ekeby) er en svensk bankraner mest kjent for Norrmalmstorgsdramaet i 1973.

Han er født og oppvokst i Ekeby.

I Kalmarfengselet ble han god venn med Clark Olofsson. Da Janne Olsson senere slapp fri, planla de et fluktforsøk for Clark Olofsson den 7. august 1973 som mislyktes. Tre uker senere var han en av forbryterne ved Norrmalmstorgsdramaet i Stockholm 23. august – 28. august 1973. Han holdt der gisler i seks døgn. Olsson begjærte også at Clark Olofsson skulle frigis og føres til ham i banken samt 3 millioner kroner.

Olsson ble frigitt på begynnelsen av 1980-årene. Han bodde en lang periode i Thailand, men har siden bosatt seg i Helsingborg.

Se også
-------

* Stockholmsyndromet

Referanser
----------

1. ↑   LIBRIS, oppført som Jan Olsson, SELIBR 229226, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «36 år senare möts de igen», *Expressen*, 22. juni 2009
3. ↑  «- Jeg satt ved siden av en skarpskytter», *Aftenposten*

Bibliografi
-----------

* Janne Olsson (2009). *Stockholmssyndromet : en självbiografi*. Stockholm: Telegram. ISBN 978-91-86183-04-2. Libris: 11602809.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LIBRIS
 |
***Aegus (s.str.) fornicatus*** er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (opptil 40 millimeter), avlang, noe flat, halvblankt brunsvart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og lange, kraftige, sigdformede kjever som oftest har én stor, kraftig, oppoverrettet tann litt utenfor midten og en butt, innoverrettet tann ved roten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er nokså matt, knapt synlig punktert i midten, grovt og tett på sidene. Hodet er utvidet bak fasettøynene, men en butt tann. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, litt innsnevret ved roten, i midten nokså blankt og glatt, langs kantene med grov og tett punktering. Dekkvingene er noe rundede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er brunsvarte. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er svært tett og kraftig punktert og nokså matt.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Sumatra.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Aegini* - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Aegus* MacLeay, 1819 (i snever forstand)
								- ***Aegus (s.str.) fornicatus*** Albers, 1889

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Bildegalleri over en del underarter
* (en) *Aegus (s.str.) fornicatus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Aegus fornicatus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
|  |
| --- |
| artikkelen inngår i**«serien om tamhunden»** |
|  |
| Andre artikler om hunder |
| Generelle artikler |
| Artikler om brukshundtyper |
| Artikler om hundegrupper |
| Artikler om hunderaser |
| Artikler om hundesport |
| Artikler om hundeforeninger |
| Artikler om hundeskoler |
| Lister over hunderaser |
| Alfabetisk raseliste |
| Gruppevis raseliste |

**Militær patruljehund**, som i en form også kalles **várhund**, er en militær tjenestehund som er trent i å markere på lukt av mennesker, bevegelse og unormale lyder. Siden lukten av menneske er vesentlig, vil slike hunder også markere på gjenstander som er blitt håndtert av et menneske.

Patruljehunder trenes opp til å utføre enten en stille (lydløs) markering eller en halsende (bjeffende) avmelding, mens markering på gjenstander som er behandlet av mennesker som oftest markeres ved at hunden enten setter seg, legger seg, eller stående markerer gjenstanden. Typen som varsler stille kalles en várhund.

Det er mange fordeler ved de ulike markeringsformene til en patruljehund. Halsende hunder har ofte en psykologisk effekt på mennesker som skal pågripes, varsles eller vises bort. Stille markering er effektivt hvis man vil bruke hunden aktivt til å finne mennesker uten å røpe sin egen posisjon.

Patruljehunder benyttes både på post og under patruljering. Alle norske militære patruljehunder er trent til å være stille under patruljen, og først når hunden skal løse en oppgave på selvstendig grunnlag vil det være forskjell på om hunden er trent for stille eller halsende markering.

Patruljehunden er normalt den mest allsidige tjenestehunden i forsvaret, siden den må kunne løse en rekke grunnleggende oppgaver. Søk i bygninger, beskyttelse, lydighet, spor og patruljering med søk av overvær (vittring av mennesker ved hjelp av vindretningen) og lydmarkering. Militære patruljehunder kan også tilleggsutdannes til å løse flere andre oppgaver.

Norge har deltatt med militære patruljehunder i flere utenlandskontigenter, blant annet i Midtøsten.

Se også
-------

* Militær tjenestehund

| * v
* d
* r
Brukshundtyper |
| --- |
| 
* Assistansehund
* Bandhund
* Bombehund
* Diabeteshund
* Ettersøkshund
* Epilepsihund
* Familiehund
* Førerhund
* Fårehund
* Gårdshund
* Hjelpehund
* ID-hund
* Jakthund
* Kamphund
* Kløvhund
* Kreftsøkshund
* Kriminalsøkshund
* Kurérhund
* Kveghund
* Lavinehund
* Ledhund
* Likhund
* Livredningshund
* Løshund
* Matsøkshund
* Militær patruljehund
* Militær tjenestehund
* Minesøkerhund
* Narkotikahund
* Patruljehund
* Politihund
* Redningshund
* Ruinhund
* Servicehund
* Signalhund
* Skadedyrhund
* Spesialsøkshund
* Sporhund
* Stallhund
* Søkshund
* Terapihund
* Tjenestehund
* Trekkhund
* Tolltjenestehund
* Utstillingshund
* Vakthund
* Valutahund
* Vannsøkshund
* Varslingshund
* Veddeløpshund
* Vindsøkshund
* Vokterhund
* Våpensøkshund
* Åstedshund

 |
**Jan-Erik Støstad** (født 21. oktober 1953) er generalsekretær i SAMAK, Arbeiderbevegelsens nordiske samarbeidskomité. Han er en norsk sosialøkonom og politiker (Ap). Fra 2005 til 2012 var han statssekretær i Arbeidsdepartementet, under Bjarne Håkon Hanssen, Dag Terje Andersen, Rigmor Aasrud, Hanne Bjurstrøm, og Anniken Huitfeldt.

Han jobbet i perioden 1979–2000 i Finansdepartementet. I perioden 2000–2005 var han tilknyttet Samfunnspolitisk avdeling i LO. Han er gift med sosialøkonom og forfatter Karine Nyborg.

Han har gitt ut bøkene «Velferd til salgs – helse, omsorg og skole i et rikt samfunn» (Aktuell, 2004), «Sosial dumping: Trues den norske modellen?» (Gyldendal, 2013), og «En fjerde vei for velferden: På sporet av framtidas helse, omsorg og skole» (Gyldendal, 2015).

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 22. desember 2015. Besøkt 12. desember 2015.
2. ↑   Arkivert 22. desember 2015 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Jan-Erik Støstad hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* (no) Publikasjoner av Jan-Erik Støstad i BIBSYS
* (no) Regjeringen.no om Jan-Erik Støstad
***Aegus (s.str.) melli*** er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En nokså liten til middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, noe flat, halvmatt svart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og lange og slanke kjever som har en butt, innoverrettet tann med roten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er halvblankt, nokså fint punktert. Pannen er nokså grunt, U-formet innbuktet foran. Hodet er ikke utvidet bak fasettøynene. Pronotum er nærmest firkantet, mye bredere enn langt, avsmalnet ved roten. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er svarte. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså matt.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i det sørlige Kina (Guangxi).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Aegini* - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Aegus* MacLeay, 1819 (i snever forstand)
								- ***Aegus (s.str.) melli*** Nagel, 1925

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* [ Nettside om arten]
* (en) *Aegus (s.str.) melli* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**Militær retsplejelov** er en dansk lov sanksjonert av Margrethe II 24. juni 2005. Loven trådte i kraft 1. januar 2006.

Loven avløste en tilsvarende lov av 1973 og ble til på bakgrunn av et utkast til ny lovgivning utarbeidet av et sakkyndig utvalg med representanter utpekt av Udenrigsministeriet, Justitsministeriet, Forsvarsministeriet, Forsvarskommandoen, Folketingets Ombudsmand, Dommerforeningen, universitetene, Dansk Røde Kors og Forsvarets personalorganisasjoner.

Med ikrafttredelsen av loven ble militære straffe- og disiplinærsaker fullstendig avskilt, slik at kun auditørene i Forsvarets Auditørkorps kan reise militære straffesaker. Den tidligere adgangen militære sjefer hadde til å reise og avgjøre visse mindre straffesaker bortfalt, men til gjengjeld fikk de mulighet til å avgjøre mindre alvorlige disiplinære forhold som administrative saker etter den nye militære disiplinærloven. Auditørene kan ikke blande seg i de militære sjefenes avgjørelse av disse sakene.

Det fremgår uttrykkelig av militær retsplejelov at den kun får anvendelse i krigstid og væpnet konflikt. Etter det danske forsvarets erfaringer fra krigen i Afghanistan og andre militære operasjoner i utlandet, er det inntatt en bestemmelse i militær straffelov § 10 som muliggjør at en militær sjef for en utsendt styrke – etter forutgående bemyndigelse fra forsvarsministeren – ved truende utsikt til væpnet konflikt kan meddele personellet at lovens bestemmelser om væpnet konflikt får anvendelse for styrken.

Se også
-------

* Militær straffelov (Danmark)
* Retsplejeloven

Referanser
----------

1. ↑  retsinformation.dk
2. ↑  denstoredanske.dk/
3. ↑  forsvaret.dk

Eksterne lenker
---------------

* Militær retsplejelov
**Jamuna** যমুনা eller **Yamunā** er navnet som hovedløpet til elven Brahmaputra går over når den renner fra India og inn i Bangladesh. 

Den forener seg med Ganges, og fra der de to elvene møtes og nesten til de munner ut i havet kalles det herfra svært brede elveløpet for Padma. Det aller siste stykket kalles *Nedre Meghna*, ettersom den noe overraskende betraktes som nedre del av den store – men likevel vesentlig mindre sideelven Meghna – som tilkommer hovedløpet nesten nederst.

Noe sør for der Jamuna begynner (og den opphører å hete Brahmaputra), løper det en bielv østerut fra den og tar en annen rute ned mot havet. Denne bielven heter *Brahmaputra* – et vitnemål om hvordan elveløpene har endret seg i dette flate landskapet gjennom århundrene. «Bangladesh-Brahmaputra» renner ned gjennom byen Mymensingh og videre mot hovedstaden Dhaka men ikke gjennom byen, deler seg, og forener seg med elven Meghna, innen den forener seg med Padma.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |
**Militant-tendensen** (engelsk: *Militant tendency*, opprinnelig *Revolutionary Socialist League*) var en trotskistisk og entristisk gruppe innenfor det engelske sosialdemokratiske Labour Party. Gruppen var organisert rundt avisen *Militant* som først ble publisert i 1964. Gruppen beskrev sin politikk ideologisk basert på Marx, Lenin og Trotskij.

I 1982 slo en kommisjon i Labour fast at Militant var i strid med paragraf II tredje ledd av partiets program, og erklærte gruppen som uegnet å være tilknyttet Labour. I 1983 ble fem medlemmer av redaksjonen i avisen *Militant* utvist fra partiet. På denne tiden hevdet gruppen at de innvendig hadde rundt 4 300 medlemmer, et tall som åpenbart var altfor sjenerøst.

Militant spilte en ledende rolle i Liverpools byråd mellom 1983 og 1987 da 47 kommunestyremedlemmer ble utvist og bøtelagt. Fra 1983 førte en rekke grep fra Labours eksekutivkomité, ledet av Neil Kinnock, til at framstående medlemmer av gruppen ble utvist fra partiet, noe som også til sist innebar at Militant tapte sine to parlamentsmedlemmer. Det avsluttet Militants innflytelse og tilstedeværelse innenfor Labour.

I 1991 besluttet Militant med stort flertall å oppgi entrismepolitikken i Labour. Ted Grant, en gang gruppens viktigste medlem, ble utvist og hans mindretall og utbrytergruppe, nå kjent som Socialist Appeal, fortsatte den samme strategien. Flertallet endret sitt navn til Militant Labour, og deretter i 1997 til Sosialistpartiet.

Referanser
----------

1. ↑  Crick, Michael: *The March of Militant*, s. 3
2. ↑   Crick, *The March of Militant*, s. 315
3. ↑  Crick, The March of Militant, s. 229
4. ↑  Liverpool 47: Socialism on Trial Arkivert 25. mai 2005 hos Wayback Machine.. 49 bystyremedlemmer ble opprinnelig bøtelagt, men to av dem døde under prosessen, og gruppen med de gjenværende ble således karakterisert som «Liverpool 47».

Litteratur
----------

* Crick, Michael (1986): *The March of Militant*, rev. utg. Faber & Faber, ISBN 0571146430

Eksterne lenker
---------------

* «Militant», det offisielle nettstedet for Militant-gruppen
* «The Rise of Militant», den offisielle historien

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BBC Things
 |
***Sweedie Goes to College*** er en stumfilm (komedie) fra 1915 regissert av Richard Foster Baker, med Gloria Swanson i hovedrollen.

Handling
--------

Sweedie, en kokk, leser en annonse i avisen om at en jobb som hushjelp ved en skole kan gi henne en studieplass, i bytte mot at hun gjør en del arbeidsoppgaver ved skolen. Hun søker på jobben, og blir snart akseptert. På college er soveplassene hennes i en stor sovesal, sammen med flere andre studenter. Men om natten når Sweedie sover, lager de andre kvinnene litt mat. Men forstanderinne som er ansvarlig for internatet blir vekket av bråket deres. Men når de hører henne nærme seg legger de maten i Sweedies seng, og later som de sover. Forstanderinnen oppdager all maten, og skjeller ut den uskyldige Sweedie ettersom all maten lå i hennes seng.

Etter at forstanderinne har forlatt sovesalen oppstår det en pute-krig, som Sweedie vinner. Neste dag mottar hun en beskjed fra kjæresten sin, som ber henne møte ham klokken 23:00 - slik at de kan stikke av sammen. Han skriver også at han kommer til å gå med maske, og råder henne til å gjøre det samme. Men en annen student mottar også en lignende melding fra kjæresten sin. Resultatet blir at de nesten ender opp med å gifte seg med helt feil kjæreste.

Rolleliste
----------

* Wallace Beery – Sweedie
* Ben Turpin – Sweedies kjæreste
* Charlotte Mineau – fru Knowledge – forstanderinnen
* Gloria Swanson – høyskolejenten
* Virginia Bowker

Referanser
----------

1. ↑  «Progressive Silent Film List: Sweedie Goes to College». *Silent Era*. Besøkt 3. juli 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sweedie Goes to College* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Sweedie Goes to College* på Silent Era Rediger på Wikidata

Portal: Film
**Inuili** er Grønlands eneste skole med næringsmiddelutdanning.

Skolen ligger i Narsaq, syd i Grønland. De tilbyr utdanning som bl.a. kokk, resepsjonist, slakter og baker.

Elevene som går på skolen innkvarteres på skolen. Skolen har derfor gode fritidstilbud til sine elever, som fritidsrom, utstyr til turer, muligheter for filmvisning på storskjerm, samt andre aktiviteter som elevrådet arrangerer. Skolen leier også byens sportshall en dag i uken. 

Hvert år arrangerer Inuili «Grønlandsmesterskapet for kokker», dette ble i 2007 arrangert for åttende gang. Dette er det offisielle grønslandske mesterskapet for profesjonelle kokker. 

Om sommeren brukes innkvarteringene på skolen til turister; *Hotel Narsaq Group*, som er byens største formidler av innkvartering, disponerer da leilighetene. Det er 3 toetasjes bygninger, med 7 leiligheter i hvert hus, og hver leilighet har eget toalett og bad.

Eksterne lenker
---------------

* Skolens offisielle hjemmeside
* Hotel Narsaq Groups side om skolen
**Swarco AG** er et holdingselskap basert i Østerrike. Selskapet eies 100 prosent av Manfred Swarovski og hans private stiftelse. Swarco er verdens største produsent av trafikklys og ledende innen intelligente transportsystemer.

Historie
--------

Gruppen, med base i Wattens, har 80 selskaper i 20 land og sysselsetter cirka 2600 ansatte. I 2007 økte Swarco salget med 33,3 prosent til € 219 millioner. Etter en omsetning på € 340 millioner i 2008, lyktes konsernet i regnskapsåret 2009 å øke salget med 22,5% til € 416 millioner.

Holdinggruppen ble grunnlagt i Amstetten i Niederösterreich, der Manfred Swarovski i 1969 åpnet sin første fabrikk for produksjon av mikroglassperler til bruk i trafikk- og veisikring.

Swarco i dag
------------

Swarco leverer i dag produkter innen flere kategorier, og er nå en av de ledende leverandørene av produkter, systemer og tjenester for trafikksikkerhet og intelligente transportsystemer.

Referanser
----------

1. ↑  Swarco Annual Review 2009 Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. (PDF)
2. ↑  Swarco offisielle nettside[*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*][*død lenke*]
3. ↑  Swarco Holding expandiert weiter (tysk)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Introspeksjon** er en metode for å observere egne tanker og følelser. Introspeksjon ses ofte som det motsatte av ekstern observasjon. Mens introspeksjon er *direkte* (man kan oppleve en emosjon, eksempelvis at man er sint, på en umiddelbar og direkte måte), er observasjon av andre indirekte. Introspeksjon var en sentral metode i bevissthetspsykologien, men ble avvist som pålitelig metode av behavioristene på tidlig 1900-tallet.

I psykologi er introspeksjon avhengig av observasjon av ens mentale tilstand. I åndelig kontekst er det undersøkelsen av ens sjel. Introspeksjon er knyttet til menneskelig selvrefleksjon og selvoppdagelse. Introspeksjon gir en privilegert tilgang til egne mentale tilstander, slik at individuell opplevelse av sinnet er unik. Introspeksjon kan bestemme hvilke mentale tilstander, inkludert: sensoriske, kroppslige, kognitive, emosjonelle, med mer.

Filosofi
--------

Introspesjon har vært en del av filosofien i tusenvis av år. Platon spurte: *"... hvorfor skal vi ikke rolig og tålmodig gjennomgå våre egne tanker, og grundig undersøke og se på hva disse tilsynekomstene i oss er?"*

Referanser
----------

1. ↑  Teigen, K.H. (2004). En psykologihistorie. Fagbokforlaget.
2. ↑  "Encyclopedia of Consciousness". Januar 2009: 187–199. doi:10.1016/B978-012373873-8.00071-2.
3. ↑  J Perner et al (2007). "Introspection & remembering". Synthese. Springer.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Stanford Encyclopedia of Philosophy **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |