Hos reker er hode (cephalon) og brystpartiet (thorax) sammenvokst til en frampart - en såkalt cephalothorax.
«Naupilus»-larve av en kopepode av ferskvanns-slekten *Cyclops*, som skal gjennom stor forvandling fra dette stadiet og fram til voksen utforming.
*Cyclops*-kopepode i voksenstadiet, hvor den siden larvestadiet har fått to øyne og lemmer med en helt nyt utforming. Individ fra de Store sjøene i USA. Tilhører gruppen Maxillopoda.
Europeisk hummer (Hommarus gammarus) lever i Atlanterhavet og er en ettertraktet matkilde. Tilhører gruppen storkrepser (Malacostraca).
En ukjent art fra sørlige Australia, som tilhører gruppen muslingkreps (Ostracoda).
En bentisk (bunnlevende) amfipode, *Abludomelita obtusata*. Tilhører gruppen av storkrepser (Malacostraca).
Arten *Triops longicaudatus* tilhører gruppen av bladfotinger (Branchiopoda).
Fiskelus av slekten *Argulus*, tilhører gruppen Maxillopoda.
Arten *Speleonectes tanumekes*  tilhører gruppen av årefotkreps (Remipedia).
**Krepsdyrene** (Crustacea) er en stor gruppe av leddyr. Krepsdyrene er dominerende i havet og omfatter viktige dyregrupper som krabber, reker, kreps, krill, amfipoder, raudåte og tallrike andre arter av dyreplankton. De er den mest tallrike av alle grupper av marine leddyr, og finnes nær sagt overalt i hav og ferskvann. Enkelte arter lever også på land. Ofte er de dyktige svømmere, eller de svever mer viljeløst som plankton i vannsøylen. Noen få er fastsittende, og noen lever som vandrende bunndyr. Enkelte arter lever som snyltere på andre dyr eller fisk. Den biologisk viktigste gruppen krepsdyr er krill, som er hovedmatkilde for fisk i verdenshavene. Hvert år fanges mer enn 10 millioner tonn krepsdyr til menneskeføde eller fôr, den vanligste bruken er fangst av reker, kreps, hummer og krabber.

Krepsdyrene varierer betydelig i størrelse og anatomi. Kroppens grunnform gir mange utviklingsmuligheter. Den vesle *Stygotantulus Stocki* er 0,1 mm lang, mens japansk edderkoppkrabbe *(Macrocheira kaempferi)* kan ha et klospenn på 3,8 meter. Vekten av de største krabbene kan nå 20 kg. Det store variasjonsrommet kan bidra til å forklare deres store suksess i svært ulike og ofte ugjestmilde omgivelser. Enkelte arter lever i saltsjøer i ørkenen, andre i varme strandsoner, og helt ned til 4 000 meters dybde i verdenshavene.

Krepsdyr har et hardt, ytre skjelett som individet kan vokse i gjennom hudskifte når dyret vokser. Skjelettet er ofte styrket av kalsiumkarbonat. Krepsdyrene har gjeller som tar opp oksygenet i vannet. De har grenete bein, normalt to-grenete hvor det er utvekster eller delere med flere ledd i tillegg til de primære bein-leddene. Dette er et avgjørende skille mellom krepsdyr på den ene siden, og alle andre leddyr på den andre side.

Det finnes omkring 67 000 kjente arter, men man antar at det totale antallet er mye høyere, 150 000 arter har vært antydet. Det finnes mer enn 2 000 arter i og rundt Norge med Svalbard. En tidlig forsker som oppdaget og beskrev en rekke arter og grupper, var nordmannen Georg Ossian Sars.

Den fossile rekken av krepsdyr strekker seg 500 millioner år bakover til kambrium. Arten *Triops cancriformis* er et «levende fossil» som har vært relativt uforandret i 200 millioner år, siden trias.

Morfologi og anatomi
--------------------

Det mest iøynefallende med mange av de krepsdyrene vi kjenner fra hverdagen er skallet, som gir opphav til begrepet «skalldyr». Dyret skiller ut mineraler som bidrar til å dekke huden med et lag kitin (*kutikula*) med mye kalsiumkarbonat og andre kalksalter. Fra hodet kan deler eller hele resten av kroppen være beskyttet av et skjoldpanser (*carapax*) som kan være festet nedover langs ryggen. 

De større krepsdyrenes kropp er sammensatt av et varierende antall ledd som - bortsett fra det siste - alle kan bære et par lemmer. Krepsdyrene grupperes gjerne etter antallet ledd eller segmenter de ulike kroppsdelene har.
Leddene utgjør segmentene i kroppens tre hoveddeler eller «tagmata» som har ulike vitenskapelige benevnelser avhengig av gruppen som beskrives: foran et hode (*cephalon*), i midten et brystparti (*thorax*) og bakerst en bakkropp (*abdomen*, *pygidium*, *pleon*) med haleparti.
Ofte smelter flere (inntil fem) av kroppsleddene sammen med hodet og utgjør et samlet hodebryststykke (*cephalothorax*). De tilhørende kroppslemmene omdannes da til kjeveføtter som hjelper til ernæringen. 

Krepsdyr har et varierende antall grenete ben med grenet eller todelt spaltefot (ofte med klo), som kan bæres av hver av tre kroppsdelene. Spaltede ben har en ytre svømme-gren og en indre gang-gren. Det er ofte også mindre utvekster eller delere med flere ledd i tillegg til de primære ben-leddene. Dette er et avgjørende skille mellom krepsdyr på den ene siden, og alle andre leddyr på den andre side (insekter, mangefotinger, osv.). Ale krepsdyr har antenner, men ellers er antallet og karakteren av lemmene svært ulik.

Hodet bærer normalt sterkt omdannede ben i form av to par antenner med lukteorganer, og et par kjeveben (mandibler), hvorav det første antenneparet er enkeltdelt som hos insektene, mens det andre antenneparet kan ha todelt spalteform.
Et unntak er Malacostrata-gruppen hvor også første antennepar kan ha spalteform. Bryststykket bærer mer typiske leddben (artropoder), som normalt er dyrets største og mest synlige ben. Fremst nær munnen sitter 1-2 par underkjeveben eller gripeben (maxillae), etterfulgt 0-3 par gripeben (maxillipeder), og endelig inntil 5 par fremdriftsben til å gå eller gripe underlaget med (peropoder). Bakstykket bærer ofte svært små ben (pleopoder) med ulike funksjoner, eksempelvis å svømme eller holde fast avkom. Det aller bakerste leddet (telson) bærer aldri lemmer, men kan ha en halevifte (uropod) som kan svinge forover og brukes til forsvar eller til svømmingen. 

### Fysiologi og formering

De fleste krepsdyrene er akvatiske leddyr med gjeller, et par overkjever, to par underkjever, to par antenner og to fasettøyne. Noen tusenbeinkreps bruker løvtynne ben som gjeller ved at de tar opp oksygen fra vannet. Mange små krepsdyr bruker hele kroppsoverflaten til gassutveksling med vannet omkring, inklusive oksygenopptak (respirasjon). Hos noen landlevende krepsdyr skjer åndedrettet gjennom et rør som minner om insektenes trakeer.

I larvestadiet har krepsdyr et enkelt øye *(nauplius)*, før det normale paret av sideøyne utvikles. Dette er også et definerende trekk for krepsdyr, som atskiller krepsdyr fra andre leddyr. Enkelte krepsdyrarter fortsetter å ha bare et enkelt panneøye også i det voksne stadiet. 

Blodets kretsløp er ikke alltid lukket, mange krepsdyr mangler tradisjonelle blodkar, og mange mangler også et hjerte. Ekskresjonen skjer gjennom primitive rørkjertler, og disse sitter foran ved munnen eller kjeveparene. Hos rødkrabbe må man fjerne den såkalte «paven» eller «drittsekken» før krabben kan spises, den sitter i det stykket av munn- og kjevedeler som gir etter for et trykk ovenfra og inn i krabbekroppen.

Formeringen skjer oftest kjønnet, selv om noen arter kan legge egg som klekkes ubefruktet. Krepsdyrene er oftest særkjønnet - enten hunn eller hann. Rekene skifter kjønn gjennom livet, mens noen få grupper har tvekjønnede indivoder. Larvene er sterkt avvikende fra voksenindivid, ofte må larven gjennom sterkt utvikling fra «naupilus»-stadiet med bare et øye og tre benpar.

Små krepsdyr
------------

Beskrivelsen ovenfor gjelder de større krepsdyrene, mens det også finnes et mangfoldig antall små krepsdyr som regnes blant plankton, nærmere bestemt dyreplankton (zooplankton). En meget stor og viktig gruppe plankton er **hoppekreps** (Copepoda), som filtrerer mikroplankton fra vannet med munndelene og ofte beveger seg i vannet ved hjelp av det fremre antenneparet. Siden de sjelden bruker andre kroppsdeler enn antennene for framdrift, er de øvrige lemmene nesten alltid svært små og like hverandre, uten noen spesialisering. Noen arter av hoppekreps er så tallrike at de hører blant de aller største artsgruppene av liv på jorda.

En viktig gruppe av filtrerende krepsdyr er **rur** (Cirripedia), som sitter fast på et underlag eller et større dyr som hval. Det man ser som "rur" er dyrets ytre skjelett, og "fjærene" (cirri) som filtrerer vannet og fanger mikroplankton er i virkeligheten dyrets bein. I larvestadiet svømmer de fritt inntil de fester seg til et underlag og gjennomgår forvandlingen til voksen rur, som er tvekjønnede (hermafroditter).

Gruppen av **amfipoder** (Amphipoda) er kjennetegnet av en karakteristisk sammenpresset og buet kropp hvor både hode og hale er presset innover mot buens senter, og de fleste er mindre enn 2 cm lange. Mange av artene kan hoppe ved å utnytte spennet i kroppens bueform, mens andre svømmer rundt blant sjøgress eller lever som hvallus. De omtrent like store dyrene i gruppen av **tanglus** (Isopoda) finnes ofte i de samme miljøene som amfipoder, men kjennes fra disse ved at tanglusene er flattrykte og har bein som er helt like store, uten noen spesialisering. Noen av dem livnærer seg på sjøgress, mens andre som eksempelvis fiskelus er parasitter på fisk eller andre krepsdyr.

En siste, viktig gruppe av små krepsdyr er **krill** (Euphausiacea), som også er planktoniske og kan bli inntil 6 cm lange. De kjennetegnes ved at hodet er sammenføyd med et eller flere av de øverste midtleddene og danner et panser for den framre halvdelen av kroppen. De er stort sett filtrerende dyr og lever av diatomer og andre mikroplankton. Krill lever i stimer på inntil flere milliarder individer i polare områder, og er hovedføden for mange arter av hval 8 pingviner. Det finnes også dypvannskrill.

Matverdi
--------

Mange krepsdyr er verdsatt som mat. Krepsdyr blir fisket, og noen steder driver man oppdrett på dem. De viktigste matkildene er reker, krabber, hummer og kreps, årlig fangst på verdensbasis er drøyt 10 millioner tonn. Av størst betydning for mennesker er likevel krill, amfipoder og ulike zooplankton som er uvurderlige matkilder for fisk.

Taksonomi
---------

Krepsdyrene tilhører leddyrene (Arthropoda). 
Utfra moderne molekylærstudier er det nå vanlig å anta at krepsdyrene omfatter alle dyr innenfor kladen Pancrustacea, unntatt seksfotingene (heksapodene) som ikke alle er krepsdyr.
Det innebærer at krepsdyr er en parafyletisk gruppe og at noen av undergruppene er nærmere beslektet med insekter og andre heksapoder, enn med andre krepsdyr. Det som likevel atskiller krepsdyrene er at de har gjeller, todelte klør, og en formering som innbefatter et særegent larvestadium. I den fylogenetiske forskningen er det likevel et åpent spørsmål hvor nær krepsdyerne står insekter og andre mangeføttinger - enkelte forskere mener at insektene skal inkluderes i klader med krepsdyr.

Den vanligste inndelingen av krepsdyr er å definere seks store grupper basert på anatomi og antall ledd eller benpar: To grupper av ørsmå **Cephalocarida** og planktoniske **årefotkreps** (Remipedia) er ikke så tallrike, og de finnes ikke i Norge. De litt større krepsdyrene omfatter **bladfotinger** (Branciopoda), **muslingkreps** (Ostracoda), og **Maxillopoda** som inkluderer hoppekreps, rankefotinger og fiskelus. Størst og mest tallrike er gruppen av **storkrepser** (Malocastrata) som omfatter tiføttinger og klassiske «skalldyr» som reker, krabber og hummer. Til storkrepsene hører også de tallrike gruppene av amfipoder og tanglus. 

Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Taksonomien til krepsdyrene er komplisert og under regelmessig revisjon ettersom ny innsikt vinnes. Mange som arbeider med feltet foretrekker å ha krepsdyr som en egen rekke. En vanlig oppdeling anerkjenner seks ulike klasser, der storkrepser (Malacostraca) er den mest artsrike gruppen. En tidligere oppdatering av systematikken gis av Martin og Davis, og før dette *Catalogue of Life*. Oversikten nedenfor baserer seg delvis på disse, men i det alt vesentlige på de nyeste endringene gjort i tiden 2013-2017 gjennom *WoRMS*-databasen:

**Treliste**
* **Rekke: KREPSDYR (Crustacea)** - 67 000 arter
	+ **KLASSE muslingkreps** (Ostracoda) - minst 13 000 arter Latreille, 1802
		- *Incertae sedis (2017): 3 familier, 1 780 slekter*
			* Infraorden Beyrichiidae †
			* Infraorden Binodicopa †
			* Underorden Hollinomorpha †
		- **Underklasse Archaeocopa** †
			* Orden Archaeocopida †
			* Infraklasse Beyrichonidae † (usikker)
			* Infraklasse Phosphatocopina †
		- **Underklasse Myodocopa**  Sars, 1866
			* Orden Myodocopida Sars, 1866
			* Orden Halocyprida Dana, 1853
		- **Underklasse Metacopa** †Sylvester-Bradley, 1961
			* Overfamilie Quasillitacea Coryell & Malkin † (usikker)
		- **Underklasse Palaeocopa** †Henningsmoen, 1953
			* Incertae sedis:
				+ Infraklasse Aparchitacea †
				+ Infraklasse Eridostraca †
				+ Infraklasse Leiocopa †
				+ Infraklasse Leperditicopa †
			* Orden Palaeocopida
		- **Underklasse Platyocopa** †Sars, 1866
			* Orden Platycopina = Platycopida Sars, 1866
				+ Infraorden Cavellinidae Egorov, 1950 † (= *Cavellinacea* †)
		- **Underklasse Podocopa** Sars, 1866
			* Orden Podocopida Sars, 1866
				+ Underorden Bairdiocopina Gründel, 1967
				+ Underorden Cypridocopina Jones, 1901
				+ Underorden Cytherocopina
				+ Underorden Darwinulocopina
				+ Underorden Sigilliocopina (usikker)
	+ **KLASSE storkrepser** (Malacostraca) - +30 000 arter Latreille, 1802
		- **Underklasse «ekte storkreps» Eumalacostraca** - +22 000 arter Grobben, 1892
			* Overorden, usikker Eucarida Calman, 1904
				+ Orden Amphionidacea - 1 art. I. Williamson, 1973
				+ Orden tifotkrepser (Decapoda) - 2 700 slekter, 15 000 arter Latreille, 1802
					- Usikker underorden Natantia (2013: direkte under Decapoda)
					- Underorden «reker» (Dendrobranchiata) Spence Bate, 1888
					- Underorden «kreps» og «krabber» Reptantia = Macrura Reptantia
						* Infraorden languster og klippehummere Achelata
						* Infraorden langhalekreps, kreps og hummere (Astacidea)
						* Infraorden glypto-hummer Glypheidea
						* Infraorden dyphavs-hummer Polychelida
					- Usikker underorden eggbærereker, Pleocyemata
						* Infraorden porselenskrabber (Anomura)
						* Infraorden Axiidea de Saint Laurent 1979
						* Infraorden krabber (Brachyura)
							+ Infraorden reker (Caridea) Dana, 1852
							+ Infraorden Gebiidea de Saint Laurent, 1979
							+ Infraorden Procarididea
							+ Infraorden pussereker, korallreker (Stenopodidea) Bate, 1888
							+ *Tidligere infraorden languster (Palinura)* (*2013: Inngår i infraordenene Polychelida og Achelata i ordenen Reptantia*)
							+ *Tidligere infraorden gravekreps (Thalassinidea) Latreille, 1831* (*2013: Inngår i infraordenene Axiidea og Gebiidea*)
				+ Orden krill - 2 familier, 11 slekter, 86 arter (Euphausiacea) Dana, 1852
					- Familie Bentheuphausiidae  Colosi, 1917
					- Familie Euphausiidae  Dana, 1852
			* Overorden posereker (Peracarida) - +13 000 arter Calman, 1904
				+ Orden amfipoder (Amphipoda) - minst 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
					- *Incertae sedis: 11 familier*
					- *Tidligere underorden Caprellidea*
					- *Tidligere underorden Corophiidea*
					- Underorden Gammaridea - 4 overfamilier, 59 familier, 4 000 - 7 000 arter Latreille, 1802
					- Underorden Senticaudata - minst 5 000 arter
						* Infraorden Bogidiellida
						* Infraorden Carangoliopsida
						* Infraorden Corophiida
						* Infraorden Gammarida
						* Infraorden Hadziida
						* Infraorden Talitrida
					- Underorden Hyperiidea - 20 / 23 familier, 233 arter H. Milne-Edwards, 1830
						* Infraorden Physocephalata
						* Infraorden Physosomata
					- Underorden Ingolfiellidea - 2 familier Hansen, 1903
				+ Orden cumaceer (Cumacea) - 8 familier, 141 slekter, 1 523 arter Krøyer, 1846
				+ Orden tanglus (Isopoda) - gråsugger, tanglus Latreille, 1817
				+ Orden Lophogastrida - 3 familier Sars, 1870
				+ Orden Mictacea - 2 familier, 6 arter Bowman et. al. 1985
				+ Orden mysider, rekebarn (Mysida) - 4 familier, +170 slekter, +1 000 arter Haworth, 1825
				+ *Usikker orden Stygiomysida Tchindonova, 1981*
				+ Orden †Pygocephalomorpha - usikker, 5 familier Beurlen, 1930
				+ Orden Spelaeogriphacea- 1 familie, 3 slekter, 4 arter Gordon, 1957
				+ Orden tanaider (Tanaidacea) - 3 underordener, 6 / 7 overfamilier, 34 familier, 940 arter Dana, 1849
				+ Orden Thermosbaenacea - 4 familier, 7 slekter, 34 arter Monod, 1927
			* Overorden Syncarida Packard, 1885
				+ Orden Anaspidacea Calman, 1904
				+ Orden Bathynellacea Chappuis, 1915
				+ Orden †Palaeocaridacea Brooks, 1979
		- **Underklasse verktøyreker (Hoplocarida)** - ca. 400 arter
			* Orden sjøknelere (Stomatopoda)
		- **Underklasse bladreker (Phyllocarida)** - 60 - 70 arter
			* Orden †Archaeostraca
			* Orden †Hoplostraca
			* Orden Leptostraca
	+ **KLASSE: bladfotinger** (Branchiopoda)
		- Orden skjoldkreps (Notostraca)
		- Orden tusenbeinkreps (Anostraca)
		- Parafyletisk gruppe muslingreker, muslingbladfotkreps (Conchostraca) - 5 familier,
			* Orden Cyclestherida Sars, 1899
			* Orden Laevicaudata Linder, 1945
		- Orden Spinicaudata Linder, 1945
		- Orden vannlopper, daphnier (Cladocera) - 80 slekter, 400 arter, ferskvann Latreille, 1829
			* Underorden Anomopoda Stebbing, 1902
			* Underorden Ctenopoda Sars, 1865
			* Underorden Onychopoda Sars, 1865
			* Underorden Haplopoda Sars, 1865
	+ **KLASSE: Maxillopoda** - mulig parafyletisk, +18 000 arterDahl, 1956
		- **Underklasse Tantulocarida** - 17 / 33 / 39 arter
		- **Underklasse Pentastomida** (tungeormer) - usikker, parasitter, 100 / 130 arter
			* Orden Cephalobaenida - 1 art Heymons, 1935
			* Orden Porocephalida
			* Orden Raillietiellida Almeida & Christoffersen, 1999
				+ Familie Raillietiellidae Sambon, 1922
			* Orden Reighardiida Almeida & Christoffersen, 1999
		- **Underklasse fiskelus, karpelus** (Branchiura) - fiskeparasitter, 173 arter
			* Orden Arguloida
			* Orden †Cyclida
		- **Underklasse Mystacocarida** - 13 arter
			* Orden Mystacocaridida Pennak & Zinn, 1943
		- **Underklasse Thecostraca**
			* Overorden Ascothoracica - 100 arter
			* Overorden rankefotinger, rur (Cirripedia) - 1.480 arter Burmeister, 1834
				+ Orden Acrothoracica
				+ Orden «rotfotinger» Rhizocephala - parasitter, 310 arter Müller, 1863
					- Underorden Akentrogonida
					- Underorden Kentrogonida
				+ Orden Thoracica
					- Underorden «langhalser» Pedunculata - mulig parafyletisk, 502 arter Lamarck, 1818
					- Underorden Sessilia - 586 arter
			* Overorden Facetotecta - 11 arter
		- **Underklasse hoppekreps** (Copepoda) - 13 000 arter, 2 800 i ferskvann
			* Orden Calanoida - 40 familier, 1.800 arter Sars, 1903
			* Orden Cyclopoida - 30 familier, +327 arter Burmeister, 1834
			* Orden Gelyelloida - 1 familie, 2 arter Huys, 1988
			* Orden Harpacticoida - 67 familier, 463 slekter, 3 000 arter
			* Orden Misophrioida - 3 familier Gurney, 1927
			* Orden Monstrilloida - 1 familie, 3 slekter Sars, 1901
			* Orden Mormonilloida - 1 familie, 2 slekter, 5 arter
			* Orden Platycopioida - 1 familie, 4 slekter
			* Orden Poecilostomatoida - +60 familier, +452 arter Thorell, 1859
			* Orden Siphonostomatoida - parasitter, 39 familier Thorell, 1859
	+ **KLASSE: årefotkreps (Remipedia)** - 28 arter Yager, 1981
		- Orden †Enantiopoda - 1 art
			* Familie Tesnusocarididae
				+ *Slekt Cryptocaris*
		- Orden Nectiopoda
			* Familie Godzilliidae
				+ *Slekt Godzilliognomus*
				+ *Slekt Godzillius*
				+ *Slekt Pleomothra*
			* Familie Micropacteridae
				+ *Slekt Micropacter - 1 art*
			* Familie Speleonectidae
				+ *Slekt Cryptocorynetes*
				+ *Slekt Kaloketos*
				+ *Slekt Lasionectes*
				+ *Slekt Speleonectes*
	+ **KLASSE: Cephalocarida**  - 12 arter Howard L. Sanders, 1955
		- Familie Hutchinsoniellidae
			* *Slekt Chiltoniella*  Knox & Fenwick, 1977
			* *Slekt Hampsonellus*  Hessler & Wakabara, 2000
			* *Slekt Hutchinsoniella*  Sanders, 1955
			* *Slekt Lightiella*  Jones, 1961
			* *Slekt Sandersiella*  Shiino, 1965

Referanser
----------

1. ↑  Castro-Huber, *Marine Biology*, fjerde utgave, McGraw Hill 2003, side 135.
2. ↑  Castro-Huber, *Marine Biology*, fjerde utgave, McGraw Hill 2003, side 135.
3. ↑  Crustaceamorpha: appendages, University of California, Berkeley. Besøkt 19. august 2016.
4. ↑  Crustacean glossary Arkivert 28. mai 2016 hos Wayback Machine. - *Marine Biodiversity Center* Natural History Museum of Los Angeles County. Besøkt 18. august 2016.
5. ↑  Crustaceamorpha: appendages, University of California, Berkeley. Besøkt 19. august 2016.
6. ↑  Castro-Huber, *Marine Biology*, fjerde utgave, McGraw Hill 2003, side 135.
7. ↑  Castro-Huber, *Marine Biology*, fjerde utgave, McGraw Hill 2003, side 136.
8. ↑  Castro-Huber, *Marine Biology*, fjerde utgave, McGraw Hill 2003, side 136.
9. ↑  Castro-Huber, *Marine Biology*, fjerde utgave, McGraw Hill 2003, side 137.
10. ↑  Castro-Huber, *Marine Biology*, fjerde utgave, McGraw Hill 2003, side 137.
11. ↑   Omar Rota-Stabelli, Ehsan Kayal, Dianne Gleeson, Jennifer Daub, Jeffrey L. Boore, Maximilian J. Telford, Davide Pisani, Mark Blaxter og Dennis V. Lavrov, «Ecdysozoan Mitogenomics: Evidence for a Common Origin of the Legged Invertebrates, the Panarthropoda», i: *Genome Biology and Evolution*, vol 2, 2010, side 425–440.
12. ↑  George E. Davis og Joel W. Martin, An Updated «Classification of the Recent Crustacea» Arkivert 12. mai 2013 hos Wayback Machine. *Natural History Museum of Los Angeles County* 2001, side 1-132
13. ↑  F.A. Bisby, Y.R. Roskov, T.M. Orrell, D. Nicolson, L.E. Paglinawan, N. Bailly, P.M. Kirk, T. Bourgoin, G. Baillargeon og D. Ouvrard (red.): «Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist» - Species 2000. Reading, Storbritannia.
14. ↑  Crustacea - *WoRMS*. Besøkt 19. november 2017.
15. ↑  K. Meland og E. Willassen, «The disunity of Mysidacea (Crustacea), i: *Molecular Phylogenetics and Evolution*, vol 44 (3), 2007, side 1083–1104.

Kilder
------

* Halvor Aanes, *Rekke leddyr (Arthropoda)*, oversikt over grupper, *Universitetet i Oslo*, besøkt 15. mars 2014.
* Hans G Hansson, NEAT - Krepsdyrarter i Atlanterhavet og Skandinavia, *South Scandinavian Marine Crustacea check-list*, Tjärnö marinbiologiske laboratorium, Gøteborgs universitet, Sverige 1990, revidert 1996, utgave 1998. Besøkt oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *krepsdyr* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *krepsdyr* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *krepsdyr* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *krepsdyr* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *krepsdyr* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *krepsdyr* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *krepsdyr* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *krepsdyr* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *krepsdyr* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Crustacea* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Crustacea* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* World Register of Marine Species - *marinespecies.org*. Besøkt 25. januar 2014.
* de Grave, Sammy, et. al. «A classification of living and fossil genera of decapod crustaceans», i: *Raffles Bulletin of Zoology*. Suppl. 21, 2009, side 1–109
* The Crustacean Society Arkivert 3. august 2015 hos Wayback Machine. - *Virginia Institute of Marine Science*.
* NEAT - Krepsdyrarter i Atlanterhavet og Skandinavia, *South Scandinavian Marine Crustacea check-list*, Gøteborgs universitet, 1990/1998. Besøkt oktober 2017.
* Virvelløse dyr i vann[*død lenke*] - oversikt over arter i Enningdalselva på Østlandet, *maxwebb*. Besøkt 5. januar 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE **·** BBC Things
 |