recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Besettelseseoner i Østerrike, 1945–1955
Den **Østrrikske Statstraktat** (tysk: *Österreichischer Staatsvertrag*) eller **Østerrikske Uavhengighetstraktat** grunnla Østerrike som en selvstendig stat. Den ble underskrevet 15. mai 1955 i Wien på Schloss Belvedere mellom de allierte okkupasjonsmaktenes utenriksministre (Antoine Pinay for Frankrike, Harold Macmillan for Storbritannia, John Foster Dulles for USA og Vjatsjeslav Molotov for Sovjetunionen) og Østerrikes regjering. Den trådte offisielt i kraft 27. juli 1955. Den allierte okkupasjonen ble deretter avsluttet og styrkene trukket ut.

Traktatens fulle tittel var «Traktat for gjenetableringen av et selvstendig og demokratisk Østerrike, underskrevet i Wien 15 maj 1955» (tysk: *Staatsvertrag betreffend die Wiederherstellung eines unabhängigen und demokratischen Österreich, gegeben zu Wien am 15. Mai 1955*).

Etter andre verdenskrig hadde de allierte okkupert Østerrike og delt landet inn i fire okkupasjonssoner. Wien ble delt i soner på samme måte Berlin. Tidlig i 1946 ble Østerrikes regjering anerkjent og fred ble inngått med Jugoslavia i 1951. Dulles var tilbakeholden med gjøre landet nøytralt og selvstendig inntil landet hadde tilstrekkelig kapasitet til å motstå en sovjetisk invasjon og et kommunistisk kupp. Ønsket om å gjøre Østerrike nøytralt kom opprinnelig fra Moskva og kan ha vært et forsøk på å hindre Østerrike å gli inn i den USA-dominerte alliansen. Wien var den eneste byen i Winston Churchills «jernteppet»-tale som hadde sklidd ut av den sovjetiske sfæren i løpet av den kalde krigen.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Hudson, W. M. (2015). *Army Diplomacy: American Military Occupation and Foreign Policy After World War II.* University Press of Kentucky.
2. 1 2  Hills, A. (2000). *Britain and the Occupation of Austria, 1943–45*. Springer.
3. ↑  *Det femdelte Tyskland*. Oslo: Gyldendal. 1971. ISBN 8205000417.
4. ↑  Rastén, Adolph (1965). *Vest-Tyskland etter krigen: fra nederlaget 1945 til Erhards dilemma 1965*. Oslo: Aschehoug.
5. ↑  Fichtner, P. S. (2009). *Historical dictionary of Austria* (Vol. 70). Scarecrow Press.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**Darjeeling** (nepali दार्जीलिङ्ग, bengali দার্জিলিং) er hovedstaden i Darjeeling distrikt i delstaten Vest-Bengal i India. Navnet er satt sammen av de tibetanske orda for lyn *dorje* og sted *ling* – lynets land.

Byen ligger 2 134 moh. i åsene opp mot Himalaya. I Europa ble Darjeeling kjent på 1800-tallet som en av de engelske koloniherrenes mest populære «hill stations» – feriesteder i åsene opp mot Himalaya, der de trakk seg tilbake for å unngå den varmeste tida om sommeren og de drepende sjukdommene som fulgte med.

På siste del av 1800-tallet grunnla engelskmennene også store teplantasjer her, og distriktet er fortsatt berømt for sin *Darjeeling te*. Dette førte til stor innvandring fra Nepal (som den gangen fortsatt offisielt het Gorkha). Også arbeidere som i Nepal hørte til andre språkgrupper gikk over til å bruke nepali som fellesspårk. Den nepali-talende befolkninga i området kaller seg fortsatt *gorkhaer*, nå også for å ikke bli forveksla med innbyggere i Nepal. Darjeeling ble et viktig sentrum for språk, litteratur og kultur på nepali.

Byen Darjeeling har forbindelse til omverdenen via Darjeeling Himalayan Railway, en 80 km lang, smalsporet (610mm) jernbane (med kjælenavn «the Toy Train») til byen Siliguri.

Kilder
------

* Darjeeling municipality - History Arkivert 2. september 2017 hos Wayback Machine. Besøkt 1. september 2017

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Darjeeling – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) दार्जिलिङ – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisielt nettsted Arkivert 2. september 2017 hos Wayback Machine. Besøkt 1. september 2017

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Bribris ortografi** ble utvikla ved Universidad de Costa Rica på slutten av 1900-tallet. Ettersom nesten alle bribrier også snakker spansk, er alfabetet for bribri i stor grad basert på det spanske alfabetet.

Lydene er i denne artikkelen representert med symboler fra det internasjonale fonetiske alfabetet.

Fonemer i bribri
----------------

Bribri har følgende vokalfonemer:

|  | Orale vokaler | Nasale vokaler |
| --- | --- | --- |
|  | Framre | Midtre | Bakre | Framre | Midtre | Bakre |
| Trange | i |   | u | ĩ |   | ũ |
| Nesten-trange | ɪ |   | ʊ |   |   |   |
| Halvåpne | ɛ |   | ɔ | ɛ̃ |   | ɔ̃ |
| Åpne |   | a |   |   | ã |   |
|

Konsonantfoneme er de følgende:

|   | Bilabial | Dental/alveolar | Postalveolar | Velar | Glottal |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Plosiver | p  b | t  d |   | k | ʔ |
| Affrikater/koartikulerte |   | ts͡ | tʃ͡  ttʃ͡  dʒ͡ | tk͡ |   |
| Frikativer |   | s | ʃ | x |   |
| Laterale flapper |   | ɺ |   |   |   |
|

I tillegg har språket følgende allofoner som også representeres med egne bokstaver: [m], [n], [ɲ], [ɾ] og [r].

Alfabet
-------

### Vokaler

#### Orale vokaler

| Lyd | Symbol |
| --- | --- |
| [i] | i |
| [u] | u |
| [ɪ] | ë |
| [ʊ] | ö |
| [ɛ] | e |
| [ɔ] | o |
| [a] | a |

#### Nasale vokaler

Representasjonen av de nasale vokalene er det ennå ikke enighet om. Tidligere ble nasaliteten markert med understrek eller med kvist, og i det siste har man også begynt å bruke tilde.

| Lyd | Symbol |
| --- | --- |
| [ĩ] | i  į  ĩ |
| [ũ] | u  ų  ũ |
| [ɛ̃] | e  ę  ẽ |
| [ɔ̃] | o  ǫ  õ |
| [ã] | a  ã  ã |

### Konsonanter

| Lyd | Symbol |
| --- | --- |
| p | p |
| t | t |
| k | k |
| b | b |
| d | d |
| ʔ | ' |
| ts͡ | ts |
| tʃ͡ | ch |
| dʒ͡ | y |
| ttʃ͡ | tch |
| tk͡ | tk |
| s | s |
| ʃ | sh |
| x | j |
| ɺ | l |
| m | m |
| n | n |
| ɲ | ñ |
| ɾ | r |
| r | rr |

### Toner

Tonene markeres med diakritiske tegn over vokalene. Systemet er motsatt av det som brukes i det internasjonale fonetiske alfabetet og i mange andre språk.

| Tone | Tegn | Eksempel |
| --- | --- | --- |
| Høy | Grav aksent | à |
| Lav | Ingen aksent | a |
| Fallende | Akutt aksent | á |
| Stigende | Møne | â |
*For den distinkte gruppen av turkmenere i Irak se* irakiske tyrkere.
Yomut-turkmenere
**Turkmenere** (*türkmen*, flertall *türkmenerli*) er en etnisk folkegruppe av tyrkisk opprinnelse. Historisk ble alle vestlige eller oghuz-tyrkere kalt turkmenere, men i dag knyttes begrepet til to grupper, turkmenerne i Turkmenistan og omliggende områder i Iran og Afghanistan og turkmenerne nord i Irak som har et språk som er nærmere aserbajdsjansk. 

85% av befolkningen, eller rundt 4 150 000 mennesker, er etnisk turkmenere i Turkmenistan. I Iran er turkmenerne konsentrert i provinsene Golestan og nordlige Khorasan. I 1997 bodde rundt 2 000 000 turkmenere i Iran. Afghanistan har rundt 500 000 turkmensk-språklige, konsentrert hovedsakelig langs den turkmenske grensen i provinsene Faryab, Jowzjan og Baghlan.

Siden 22. oktober 1993 har Saparmurat Nijazov, president i Turkmenistan, brukt tittelen *Turkmenbashi* som betyr «leder for alle etniske turkmenere». Han har derimot ikke vist antydninger til å ville utvide Turkmenistans grenser.

En stor turkmensk minoritet, også kalt irakiske tyrkere, på 2-3 millioner lever i Irak  , først og fremst rundt Kirkuk. Mange bor også i byen Arbil som ligger i Nord-Irak og nord for Kerkuk og andre irakiske byer nord i landet. Turkmenere utgjør mer enn 90 % av befolkningen i Talafar (turkmensk: Telafir) .

Referanser
----------

1. ↑  Turkolans Arkivert 19. juli 2012 hos Wayback Machine. World Directory of Minorities and Indigenous Peoples
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 7. oktober 2012. Besøkt 9. august 2012.
3. ↑  Hashim, Ahmed: *Insurgency and counter-insurgency in Iraq*, side 370, Cornell University Press, 2005, ISBN 0-8014-4452-7

Eksterne lenker
---------------

* Nowpublic.com
* Minorityrights.org

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
Magnetometer i bruk fra båt, 2004
En **magnetometer** er et vitenskapelig måleinstrument som benyttes for å måle styrken og/eller retningen hos magnetfeltet rundt instrumentet. Kaliumdamp brukes i flere typer magnetometer.

Bruksområder
------------

### Geologi

Magnetometre benyttes i geologien for å måle jordens magnetfelt (magnetosfæren). Fremfor alt gir jernholdige mineraler utslag i magnetometre og kan derfor hjelpe i jakten etter malmfunn. 

### Arkeologi

Svært sensitive magnetometre benyttes innen arkeologisk geofysikk for å kartlegge arkeologiske lokaliteter og skipsvrak. 

Magnetisk kartlegging av en arkeologisk lokalitet.
### Astronomi

Magnetometre kan gjøres svært følsomme, og kan gi tegn på nordlysaktivitet innen selve nordlyset blir synlig. Det finnes et nettverk av magnetometre rundt jorden som konstant måler solvindens effekt på jordens magnetfelt.

### Andre bruksområder

Magnetometre finnes også innebygde i ulike mobiltelefoner.

Se også
-------

* Akselerometer

Portaler: Astronomi | Vitenskap

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
**Vevstype** defineres av hvilke antigener som finnes på overflaten av cellene i en organisme. Antigenene presenteres på overflaten av cellene av *vevsforlikelighetsantigenkomplekset* MHC *(*engelsk*: Major Histocompatibility Complex)*, som hos mennesket kalles *humant levkocyttantigen* (HLA).

Funksjon
--------

Vevstypen er nødvendig for at organismens celler skal kunne skille mellom egne og fremmede celler. Dette er nyttig bl.a. for immunforsvaret.

HLA
---

Vevstyper definert etter HLA (MHC)| HLA | Antall | Brede | Delte |
| --- | --- | --- | --- |
| Locus | Vevstype | Antigener | Antigener |
| **A** | 25 | 4 | 15 |
| **B** | 50 | 9 | 24 |
| **C**\* | 12 | 1 | 2 |
| **DR** | 21 | 4 | 8 |
| **DQ** | 8 | 2 | 5 |
| **DP**\* |  |  |  |
| \*DP og mange Cw krever SSP-PCR for typing. |

Sykdom
------

Vevstype er i mange tilfeller knyttet til økt risiko for utvikling av visse sykdommer. Dette gjelder bl.a. for:

* Polymyalgia rheumatica
* Leddgikt
* Cøliaki
* Temporalisarteritt
* Diabetes
Kart over områdene hvor bribriene holder til
Bribri-hus i Amubre
**Bribri** er en indiansk folkegruppe som holder til sør i Costa Rica, på begge sider av fjellkjeden Cordillera de Talamanca. Den er en av landets største, med om lag 10 000 medlemmer. Ved Det karibiske hav bor det rundt 7000 bribrier i reservatet i kantonen Talamanca i provinsen Limón, i landsbyene Coroma, Coén, Sepecue, Shiroles, Amubre, Katsi, Lari, Urén og Yorkín. På den andre sida av fjellkjeden, ved Stillehavet, holder de til i kantonen Buenos Aires i provinsen Puntarenas, hovedsakelig i reservatene Salitre og Cabagra. Bribriene i dette området utgjør omkring 3000 personer. Rundt 6 000 av bribriene snakker bribri; resten har spansk som morsmål.

Samfunn
-------

Det tradisjonelle samfunnet til bribriene var delt inn etter det følgende hierarkiet:

1. **uséköl** – religiøs leder
2. **bikili'** – tolk mellom uséköl og folket
3. **bulu'** – høvding
4. **awá** – medisinmann
5. **tsököl** – sanger
6. **óköm** – gravlegger
7. **sĩõ'tãmĩ** – kvinne som passa på medisinmannens helbredelsessteiner
8. **bikàka** – tjener og seremoniansvarig
9. **tsuru'oköm** – sjokoladeutdeler

I dag er det bare medisinmennene som er igjen av disse tradisjonelle rollene. De har også overtatt ansvaret til sangerne og gravleggerne.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Vevring** er ei bygd i Sunnfjord kommune i Vestland. Bygda ligger på nordsida av Førdefjorden i tidligere Naustdal kommune. Bygda var sentrum i den tidligere selvstendige kommunen Vevring fram til 1964. Kommunen ble opprettet som Vevring formannskapsdistrikt i 1837.

Vevring ligger midt mellom Førde og Florø, langs fylkesvei 611 via Stavang. Vevring har rundt 300 innbyggere, fordelt på grendene Redal, Gryta, Vevring og Kvellestad. Fra Redal i øst til Horne i vest er det omkring 10 km. Hver høst siden 1979 har det blitt arrangert en stor kunstutstilling i bygda. Der er det også en skulpturpark.

* Småbåthavna i Vevring ligger ved Førdefjorden. Den røde bygningen er butikk. Fortegnet panorama. Foto: 2015Småbåthavna i Vevring ligger ved Førdefjorden. Den røde bygningen er butikk. Fortegnet panorama. Foto: 2015
* Parti av riksvei 611 gjennom Vevring. Vevring skole lengst til høyre. Skulpturene er del av en skulpturpark i bygda. Fortegnet panorama.  Foto: 2015Parti av riksvei 611 gjennom Vevring. Vevring skole lengst til høyre. Skulpturene er del av en skulpturpark i bygda. Fortegnet panorama.  Foto: 2015

Vevring kommune 1837–1964
-------------------------

1. januar 1964 ble kommunen delt og slått sammen med andre kommuner. Området nord for Førdefjorden med 439 innbyggere (unntatt Steindal krets) ble slått sammen med deler av Naustdal til den nye Naustdal kommune.

Området sør for Førdefjorden med 407 innbyggere ble slått sammen med Askvoll kommune og området sør for Førdefjorden i Bru kommune til den nye Askvoll kommune.

Steindal krets i Vevring med 25 innbyggere, ble slått sammen med Florø, Eikefjord og Kinn kommuner samt deler av Bremanger og Bru til en ny kommune som fikk navnet Flora kommune.

Eksterne lenker
---------------

* Om Vevringsbygda Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Norgesmesterskapet i fotball for menn 1905** ble vunnet av Odd etter finaleseier 2-1 over Akademisk Fodboldklub den 10. september. 3000 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Gamle Frogner stadion i Kristiania. Dommer var Arthur Nordlie, Lyn.  
 Dette var tredje gang Odd vant et norgesmesterskap.

**Odds vinnerlag:** Andrew Johnsen, Guttorm Hol, Erling Jensen, Bernhard Halvorsen, Fridtjof Nilsen, Ingvald Ustad, Peter Hol, Johan Nilsen, Øivind Gundersen, Berthold Pettersen, Daniel Gasmann.

**Akademisk FKs lag:** Michael Kaas, Oscar Strugstad, Alf Killen, Henning Wiese, Erling Lorck, Kristian Wiese, Thorvald Torgersen, Arne Bang, Nikolai Ramm Østgaard, Waldemar Lie, Sigurd Heyerdahl.

Avviklingen av mesterskapet
---------------------------

På Norges Fotballforbunds ting i april 1905 ble det bestemt at bare én klubb fra hvert distrikt (krets) kunne delta i norgesmesterskapet. På dette tidspunktet fantes det kun én krets (Smaalenenes krets), men i løpet av sommeren ble det stiftet kretser i Vestfold (alle klubbene fra Grenland til Drammen) og Oplandene. Odd slo Urædd om retten til å representere Vestfold, Fredrikstad slo Sarpsborg i Østfold, mens Eidsvold IF ble plukket ut fra indre østland uten at noen kvalifiseringskamper var arrangert. Kristiania krets ble stiftet først etter at mesterskapet var avholdt, men hovedstaden var likevel representert av Akademisk Fodboldklub, som vant en kvalifiseringsturnering med fem lag.

Mesterskapet ble arrangert på Gamle Frogner stadion 9. og 10. september. Det hadde regnet kraftig i forkant, og finalen ble i *Norsk Idrætsblad* omtalt som «den mest storslagne vandpantomime, man kunde tænke sig».

Semifinaler
-----------

9. september

* **Akademisk FK** – Fredrikstad 3-0
* **Odd** – Eidsvold 1-0

Finale
------

10. september

* **Odd** – Akademisk FK 2-1

Referanser
----------

1. ↑  Peder Chr. Andersen (1927). *Norges Fotballforbund gjennem 25 år*. Oslo. s. 45-46.
2. 1 2 3  Andersen, Espen (2007). *Det store gjennombruddet. Norsk fotballs kulturhistorie 1885-1925*. Oslo. s. 217-225. ISBN 9788250204102.

Kilder
------

* www.rsssf.com

| * v
* d
* r
Norgesmesterskapet i fotball for menn |
| --- |
| År | 
* 1902
* 1903
* 1904
* 1905
* 1906
* 1907
* 1908
* 1909
* 1910
* 1911
* 1912
* 1913
* 1914
* 1915
* 1916
* 1917
* 1918
* 1919
* 1920
* 1921
* 1922
* 1923
* 1924
* 1925
* 1926
* 1927
* 1928
* 1929
* 1930
* 1931
* 1932
* 1933
* 1934
* 1935
* 1936
* 1937
* 1938
* 1939
* 1940
* 1941
* 1942
* 1943
* 1944
* 1945
* 1946
* 1947
* 1948
* 1949
* 1950
* 1951
* 1952
* 1953
* 1954
* 1955
* 1956
* 1957
* 1958
* 1959
* 1960
* 1961
* 1962
* 1963
* 1964
* 1965
* 1966
* 1967
* 1968
* 1969
* 1970
* 1971
* 1972
* 1973
* 1974
* 1975
* 1976
* 1977
* 1978
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021–22
* 2022–23
* 2023

 | Norges flagg  |
| Se også: Norgesmesterskapet i fotball for kvinner |
*«Slire» har andre betydninger*
Sverdslire (replika fra filmen Arn) med metallbeslag og belte
En **slire** eller **skjede** er et hylster eller futteral for å oppbevare redskaper og våpen med skarp egg. Vanligvis brukes slirer om futteraler til kniver og sverd. Slirer vil normalt dekke bladet og ofte deler av grepet, og med en festeanordning for å henge fra et belte eller bandolær. Slirer til tollekniver er gjerne enkle og av et enkelt stykke lær med ei beltehempe. Slirer til sverd kan være laget av flere lag med forskjellige påkostede materialer og med metallbeslag.

Begrepet slire har på mange språk en dobbel betydning. Her betyr det også det kvinnelige kjønnsorgan. Det anatomiske uttrykket *vagina* er i utgangspunktet det latinske ordet for slire.

Selv om begrepet slire normalt brukes om futteraler for kniv og sverd, omtales av og til om tilsvarende beskyttelse for økser. Uttrykket brukes også noen ganger om etui til brynestein.

Referanser
----------

1. ↑  Kostveit, Ø. (1985). *Norsk knivbok : kniven i norsk folkeliv og formkultur* (4. oppl. utg.). Oslo: Universitetsforlaget. s. 58. ISBN 8200075036. Besøkt 9. desember 2015.
2. ↑  Hunter, F. (1. mars 2010). «The Spoils of Victory. The North in the Shadow of the Roman Empire.» (PDF). *Britannia*. 36: 266 og 282. doi:10.3815/000000005784017017. Besøkt 9. desember 2015.
3. ↑  O'Rahilly (2008). «Etymology of Abdominal Visceral Terms». *Basic Human Anatomy*. Dartmouth College. Arkivert fra originalen 7. april 2016. Besøkt 9. desember 2015.
4. ↑  Norsk Folkemuseum. «Bryneslire». Digitalt Museum. Besøkt 9. desember 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Slindebirken** eller **Slindebjørka** var ei hengebjørk som stod på gården Indre Slinde i Sogn til den blåste ned i storm i 1874. Treet stod på Hydneshaugen, en gravhaug fra 400-tallet. Haugen ble ansett som hellig. Treet var 18,8 meter høyt og målte 5,6 meter i omkrets.[] Gårdens eiere pleide i henhold til tradisjonen å helle en kanne øl over røttene hver julaften; det var aldri kommet «kvast» (dvs. øks eller kniv) på treet.

Slindebjørka var et populært motiv i nasjonalromantisk kunst i første halvdel av 1800-tallet. Den ble malt av både Thomas Fearnley, I.C. Dahl og Johannes Flintoe. I.C. Dahl malte sitt første bilde av treet i 1831, og i dette bildet la han til en bautastein, selv om det ikke finnes noen slik stein på dette stedet på Slinde. Nærhet til slagstedet på Fimreite i fjorden gav også stedet appell til nasjonalromantikerne. Fearnley malte sitt kjente bilde Slindebirken i 1839. Han var trolig inspirert av I.C. Dahl og Caspar David Friedrich, og bildet var innsendt som prøvearbeid for å bli medlem av direksjonen ved Den kongelige Tegneskole (som også var Nasjonalgalleriets direksjon).

Welhaven skrev diktet «Det fredede træ» om Slindebirken.

Ved Sognefjorden paa gaarden S l i n d e,
der er den stolteste birk at finde;
paa Hydneshoug, over kjæmpens ben,
strækker den vidt sin kraftige gren
og holdes i ære
og kan sin alder mod skyen bære
Fearnleys «Slindebirken» ble også motiv for et frimerke av Posten utgitt i 1976 - NK 780.

I.C. Dahls vinterbilde av Slindebirken fra 1838. Henger nå i Ny Carlsberg Glyptotek

Se også
-------

* Norges nasjonalmalerier

Referanser
----------

1. ↑  Slindebjørka Fylkesleksikon for Sogn og Fjordane; NRK.no
2. ↑  Per Fett (1973). *Førhistoriske minne i Midhordland: ukjende funnstader : tillegg, etterord*. Bergen: Historisk museum. s. 25.
3. ↑  Tommy Sørbø (1995). *Norges nasjonalmalerier*. s. 20. ISBN 8251615801.
4. ↑  dikt.org Det fredede træ av Welhaven

Eksterne lenker
---------------

* Fearnleys bilde i Google Art Project

Portal: Kunst
**Veøy** AS er et selskap som driver transport på vei, først og fremst av gods, men også av passasjerer med buss i både rutefart og chartrede turer.

Veøy har hovedbase på Åndalsnes og har avdelinger i ti byer i Sør-Norge.

Navnet stammer fra Åfarnes som ligger tre mil nord for Åndalsnes mot Molde, der hovedbasen lå tidligere i den tidligere kommunen Veøy. Veøy AS viderefører virksomheten til tidligere Veøy Billag. Selskapet ble i 2001 omorganisert. Det består av datterselskapet Veøy Buss AS som driver bussruter, og tre enheter for godstrafikk: Veøy Sør AS, Veøy Vest AS og Veøy Øst AS. I tillegg er det Veøy Holdning AS som er et eiendomsselskap.

Seinere er godstrafikken samlet i Veøy AS. Veøy Buss er fremdeles datterselskap har i 2016 vunnet anbud for busstrafikk i Rauma,Vestnes kommuner og deler av Molde. 

Høsten 2015 ble Veøy hovedaksjonær i Veøy Møre AS, og har en eierandel på 100 prosent i Gjendem Transport.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Norgesmesterskapet i fotball for menn 1904** ble vunnet av Odd etter finaleseier 4-0 over Porsgrunds Footballclub (Urædd) den 4. september. Målscorere for Odd var Berthold Pettersen, Daniel Gasmann (2) og Øivind Gundersen. 800 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Sportsplassen i Skien. Dommer var Thomas Hj. Wiborg, Kragerø Turnforening.  
 Dette var andre gang Odd vant et norgesmesterskap.

**Odds vinnerlag:** Andrew Johnsen, Guttorm Hol, Erling Jensen, Bernhard Halvorsen, Fridtjof Nilsen, Gustav Isaksen, Peter Hol, Harbo Madsen, Øivind Gundersen, Berthold Pettersen, Daniel Gasmann.

**Porsgrunds lag:** Isak B. Henrichsen, Hans Sørli, Isak Isaksen, Karl Andresen, Andreas Hansen, Johan Henriksen, Finn Jeremiassen, Christian Dick, C. M. Carlsrud, Waldemar Lassen, Ernst Hansen.

Avviklingen av mesterskapet
---------------------------

Norgesmesterskapet i 1904 ble arrangert av Odd i Skien 3. og 4. september. Mesterskapet var det første NM i fotball som ble omtalt som et norgesmesterskap da det ble arrangert. Opprinnelig var fem klubber påmeldt, men Akademisk Fodboldklub trakk seg fordi turneringen kolliderte med semesterstart ved universitetet.

Semifinaler
-----------

* **Porsgrunds Footballclub** – Fredrikstad 5-0
* **Odd** – Larvik Turn 3-0

Finale
------

* **Odd** – Porsgrunds Footballclub 4-0

Referanser
----------

1. ↑  Andersen, Espen (2007). *Det store gjennombruddet. Norsk fotballs kulturhistorie 1885-1925*. Oslo. s. 207-208. ISBN 9788250204102.

Kilder
------

* www.rsssf.com

| * v
* d
* r
Norgesmesterskapet i fotball for menn |
| --- |
| År | 
* 1902
* 1903
* 1904
* 1905
* 1906
* 1907
* 1908
* 1909
* 1910
* 1911
* 1912
* 1913
* 1914
* 1915
* 1916
* 1917
* 1918
* 1919
* 1920
* 1921
* 1922
* 1923
* 1924
* 1925
* 1926
* 1927
* 1928
* 1929
* 1930
* 1931
* 1932
* 1933
* 1934
* 1935
* 1936
* 1937
* 1938
* 1939
* 1940
* 1941
* 1942
* 1943
* 1944
* 1945
* 1946
* 1947
* 1948
* 1949
* 1950
* 1951
* 1952
* 1953
* 1954
* 1955
* 1956
* 1957
* 1958
* 1959
* 1960
* 1961
* 1962
* 1963
* 1964
* 1965
* 1966
* 1967
* 1968
* 1969
* 1970
* 1971
* 1972
* 1973
* 1974
* 1975
* 1976
* 1977
* 1978
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021–22
* 2022–23
* 2023

 | Norges flagg  |
| Se også: Norgesmesterskapet i fotball for kvinner |
Slipptank ombord på hangarskipet USS «Dwight D. Eisenhower»
En **slipptank** eller **dropptank** er en ytre drivstofftank for fly, som er ment å kunne kobles fra og slippes i lufta. Ideen bak en slik tank er å kunne øke rekkevidden på fly med kort rekkevidde, og blir vanligvis bare benyttet på militære fly, vanligvis på jagerfly som ofte har kort rekkevidde. Ekstra eksterne tanker vil øke vekten og luftmotstanden på en fly, og vil kunne forrykke balansen. For jagerfly, som er avhengige av å kunne manøvrere i stor fart, vil slike tanker derfor være en hindring. Drivstoffet i slipptankene er derfor ment å bruke opp først, slik at tankene kan kobles fra og slippes og jageflyet gå over til de konvensjonelle indre tankene. På mange moderne jettjagere er slipptankene mer eller mindre permanent tilkoblet.

Slipptanker ble funnet opp under andre verdenskrig. Pionerene på området var Luftwaffe, som hadde på begynnelsen av krigen førte angrepskrig og var avhengig av at jagerflyene Messerschmitt Bf 109 og 110 kunne følge med transportfly og bombefly på lange oppdrag. Gode slipptanker var imidlertid ikke utviklet tilstrekkelig til å kunne brukes under Slaget om Storbritannia, der særlig den lave rekkevidden til Bf 109 var et problem.

Effektive slipptanker kom først i 1941 og senere, og ble først og fremst benyttet av de de allierte. Særlig langrekkende eksortejagere som P-47 Thunderbolt og P-51 Mustang benyttet slike under eskorte av bombefly fra England til Tyskland, men de ble også brukt av avskjæringsjagere som Spitfire og Hurricane for å ha stående patruljer eller drive angrep over Den engelske kanal. Slipptanker ble også mye brukt under krigen i Stillehavet, der store avstander gjorde stor rekkevidde nødvendig.
**Karl Neumer** (født 23. februar 1887, død 16. mai 1984) var en tysk syklist som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Neumer vant to olympiske medaljer i sykling under OL 1908 i London. Han kom på tredjeplass, bak britiske Victor Johnson og Émile Demangel fra Frankrike, på den korteste distansen i banesyklingen, 660 yards. Det var 46 syklister fra ni nasjoner som deltok.

Neumer var også med på det tyske laget som kom på andreplass på 4000 meter. De andre på laget var Max Götze, Richard Katzer og Hermann Martens.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1908 Storbritannias flagg London - Sølv i sykling, 4000 meter lag Tysklands flagg Tyskland
* Bronse 1908 Storbritannias flagg London - Bronse i sykling, 660 yards Tysklands flagg Tyskland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Karl Neumer – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Karl Neumer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Karl Neumer – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Karl Neumer – Cycling Archives Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Karl Morten Røvik Eek** (født 25. juni  1988) er en norsk fotballspiller som fra 7. januar 2019 er klubbløs.

Han har tidligere vært kaptein for Steinkjer. Karl Morten Eek var også på prøvespilling i Rosenborg før han skrev under for Bodø/Glimt. Han spilte i en treningskamp for Bodø/Glimt mot Rosenborg i januar 2008 da han var på prøvespill for Bodø/Glimt. Den 19. november 2008 offentliggjorde klubben at Eek hadde signert en kontrakt som varer ut 2011-sesongen.

Bodø/Glimts trener Kåre Ingebrigtsen har fulgt Eek siden han ble imponert over spillet hans mens han var Ranheim-trener i 2007-sesongen. Karl Morten Eek debuterte i Tippeligaen mot Aalesund da han kom i for Stig Johansen ni minutter for slutt.

Den 3. august 2009 ble Eek lånt ut til Nybergsund ut 2009-sesongen. Foran 2010-sesongen prøvespilte Eek for Løv-Ham med tanke på et lån fra Bodø/Glimt. Den 20. mars 2010 ble det klart at Eek ble lånt ut til Løv-Ham for 2010-sesongen. I 2011 skrev Eek under for den svenske klubben Umeå som trer i kraft fra 2012.

Referanser
----------

1. ↑  Ferdig i Ranheim
2. ↑  aftenposten.no Ny trønder til Glimt[*død lenke*]
3. ↑  aftenposten.no Løv-Ham tester midtstopper[*død lenke*]
4. ↑  bt.no Eek til Løv-Ham for å vise seg frem[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Karl Morten Eek – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Karl Morten Eek – FBref Rediger på Wikidata
* Altomfotball.no – Biografi
Bosten
**Bosten** (kinesisk: 博斯騰湖, pinyin: *Bósīténg Hú*) er en innsjø på flellkjeden Tianshans sørside i den autonome regionen Xinjiang vest i Folkerepublikken Kina. Sjøen har en overflate på 980 km² og dens største dyp er 16 meter. Den ligger 1040 meter over havet og tar imot elven Kaidu. Utløpet er elven Konqi som renner ned mot Lop Nor. Rundt innsjøens nordre strand er det gode beitemarker og oasekultur.

Innsjøen er kjent under en rekke navn: *Bosten*, *Bosten Hu*, *Bagrax-hu*, *Bagrasch-köl*, *Baghrasch köl*, *Bagratsch-kul*, *Bositeng Lake* eller *Bositeng Hu*.

Bosten ligger i fylket Bohu.

Litteratur
----------

* Hedin, Sven: *Die geographisch-wissenschaftlichen Ergebnisse meiner Reisen in Zentralasien 1894–97* (Ergänzungsband 28 zu Petermanns Mitteilungen), Gotha 1900.
* Yuri Bregel: *An Historical Atlas of Central Asia*. Brill, Leiden 2003, ISBN 90-04-12321-0.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Bruraskaret** er det laveste punktet blant tindenålene som står langs toppen av Trollveggen i Romsdalen. Navnet «Bruraskaret» kommer av beliggenheten som et skar mellom toppene Brura og Brudgommen. Hele tinderekken kalles på folkemunne Brurefølget, etter fortellingen om trollene som var på vei fra bryllupsfest da de ble overrasket av soloppgangen, og omgjort til stein. «Brura» var høy tindenål (pinnakkel), minst 100 m høy, inntil den i 1941 (eller 1946) falt utfor Trollveggen og la en sky av steinstøv over dalen. Raset etterlot seg bare en liten spiss tindenål som lar seg bestige av klatrere (vanskelighetsgrad 4). De to pinnakklene «Brurjentene» (til venstre sett fra Romsdalen) står igjen og er litt høyere enn restene av Brura. «Brursveinan» står til høyre for skaret.

En kan gå til Bruraskaret fra Stigrøra (øverst i Trollstigen). Turen hit går delvis på sti, men også gjennom mye ur og i sand- og steinskråninger. Mot slutten følges «Troll Highway», en tilrettelagt sti gjennom de bratte fjellskråningene.

Bruraskaret var et kjent hoppsted for basehopping, men etter flere ulykker ble all hopping med fallskjerm forbudt i Trollveggen i 1986. «Lov om forbud mot fallskjermhopping m.v. innenfor visse fjellområder» ble vedtatt 12. juni 1987 og trådte i kraft umiddelbart. «Forskrift om forbud mot fallskjermhopping m.v. i Trolltindene.» forbud er datert 12. juni 1987.

Utsnitt av Axel Lindahls foto fra 1890. «Brura» som falt ned i 1941 er synlig.
Foto fra 2013 med samme utsnitt som Lindahls viser Bruraskaret med bare rester av Brura

Referanser
----------

1. ↑  Nebell, Anne Grete (1999). *Klatring i Romsdalen*. Åndalsnes: Sogge fjellsport. ISBN 8299503205.
2. ↑  Svanemyr, Kjetil (1990). «4». *I fritt svev*. *Ei bok om Rauma*. Åndalsnes: Rauma kommune. s. 238.
3. ↑
4. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Turbeskrivelse Arkivert 7. april 2013 hos Wayback Machine.
Brusepulver, typisk blandet i vann
**Bruspulver** er en blanding av natron, en fast syre som sitronsyre eller askorbinsyre. For ikke å smake heslig tilsettes også gjerne smakstilsetninger og søtningsstoff som druesukker og/eller vanlig rørsukker. Innholdet av syre og bikarbonat er slik at det utvikles CO2, kullsyre, ved kontakt med vann. 

Det oppleves som et søtt eller syrlig pulver som bruser i munnen. Kommer ofte innpakket i rør som skal holde virkestoffene tørre.

Bruksområder og beslektede fenomener
------------------------------------

Brukes som godteri. Kan også være høydepunktet inni annet godteri, som f.eks kjærlighet på pinne. Opprinnelig var pulveret beregnet på å blandes ut i et glass vann til brus. Barn oppdaget imidlertid fort at smaken ble intensivert ved at pulveret ble brukt ublandet.

Det er den samme typen virkning som finnes i bakepulver og andre husholdningskjemikalier som brukes for å lage porøs deig til [kake]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND
 |
**Sudirman** (født 24. januar 1916 i Bodas Karangjati-landsbyen i Rembang i Purbalingga i Bantarbarang i Nederlandsk India, død 29. januar 1950 i Magelang; samtidig indonesisk: **Soedirman**) var de indonesiske styrkenes militære kommandant i Indonesias kamp for uavhengighet fra Nederland i slutten av 1940-åra.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Sudirman ble født i Bodas Karangjati-landsbyen i Rembang, Purbalingga på Javba 24. januar 1916. Han studerte på nederlandske innfødtskolen i Purwokerto og deretter på et *Muhammadiyah*-lærerhøyskole i Jakarta. Deretter jobbet han som lærer på Muhammadiyah-skolen i Cilacap. 

### Annen verdenskrig

Under Japans okkupasjon av Ostindia under andre verdenskrig fra 1942 til '45 trente Sudirman for å bli en bataljonskommandant i *Pembela Tanah Air* (Peta), "hjemlandsforsvar"-hæren støttet av de japanske okkupantene. 

### Etterkrigstiden

Da Japan overga seg og Sukarno og Hatta erklærte Indonesias uavhengighet, omorganiserte Sudriman sin Peta-bataljon til en Banyumas-basert regiment for den republikanske indonesiske hæren for å motsette seg nederlandsk reokkupasjon av sin tidligere koloni. Det første større slaget han ledet var slaget ved Ambarawa i november-desember 1945 mot britiske og nederlandske styrker. 12. desember ledet han et 'koordinert' angrep mot de britiske stillingene i Ambarawa, og drev britene helt tilbake til Semarang. Slaget endte 16. desember. 

12. november 1945 ble Sudirman valgt til øverstkommanderende for hæren, en stilling han holdt til sin død i 1950. I løpet av de neste fem årene, Sudirmans siste, var han ofte syn med tuberkulose, men han ledet likevel flere geriljaoperasjoner mot nederlenderne. Sudirman ledet indonesiernes forsvar av Yogyakarta, da Republikken Indonesia hovedkvarter, mot det nederlandske angrepet i desember 1948. Theodore Friend beskrev Sudirman i 2003 som en man med "...en merkelig blanding samuraidisiplin, marxistdisposisjon og rått mot."

Sudirman døde i Magelang 29. januar 1950. Han ble begravet i *Heltegravplassen* i Semaki i Yogyakarta. Sudirman mottok også tittelen Indonesisk nasjonalhelt som en uavhengighetsforsvarshelt. Sudirman var den første og den yngste indonesiske general.

Referanser
----------

1. ↑   www.profilpedia.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   initu.id[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3   sejarah-tni.mil.id[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   dinporabudpar.banyumaskab.go.id[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   www.merdeka.com[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   makassar.tribunnews.com[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   www.republika.co.id[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NLA
 |
***Notobium*** er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). De er middelsstore, slanke, kortbeinte kortvinger som i stor grad lever nede i bakken.

Utseende
--------

Middelsstore (5-10 millimeter), lange og smale, sylindriske kortvinger. Hele kroppen er kraftig punktert og med spredte, korte hår. På farge er de svarte eller brunlige, beina ofte rødlige. Hodet er litt flatt, fasettøynene ganske små, antennene froholdsvis korte og kraftige. Halsen er markert, men forholdsvis tykk. Pronotum er nesten rektangulært sett ovenfra, med litt avrundede hjørner, tydelig lengre enn bredt. Dekkvingene er temmelig korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er svært korte og kraftige.
Disse billene er preget av sitt underjordiske levesett. Noen arter har reduserte øyne og flygevinger.

Levevis
-------

Disse lange og smale billene lever i stor grad underjordisk, der de graver i jorda. De er blant annet vanlige i strølaget og rett under dette i skog.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i det sørøstlige Australia.

Systematisk oversikt
--------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
					- Stammen Lathrobiini
						* Slekten ***Notobium*** Solsky, 1864
							+ *Notobium australicum* Solsky, 1864
							+ *Notobium michaelseni* (Bernhauer, 1908)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Notobium* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Notobium* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Notobium* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Sudhana som undervises av en av de 52 lærerne under hans reise mot opplysning. Sanskritmanuskript, 11.-12. århundre.
**Sudhanakumāra** (forenklet kinesisk: 善财童子, tradisjonell kinesisk: 善財童子, pinyin: *shàncáitóngzǐ*), hovedsakelig kjent som **Sudhana** og **Shancai**, og oversatt som *barnet av rikdom*, er hovedpersonen i det siste og lengste kapittelet av *Avataṃsakasūtraen*. Sudhana opptrer i buddhistiske og taoistiske fortellinger, såvel som i folklore; i de fleste av dem er han en av akolyttene til bodhisattva Avalokiteśvara (Guanyin) og opptrer sammen med Longnü "dragejenten". Han og Longnü som er avbildet med Guanyin var mest sannsynlig påvirket av Yunü (*Jadejomfruen*) og Jintong (*det gyldne barnet*) som begge opptrer i ikonografien til Jadekeiseren.

En fantasifortelling om Sudhana er nedtegnet i den klassiske novellen *Reisen mot vest*, hvor Sudhana er portrettertsom en kjeltring, den røde gutten, som til slutt blir underlagt Guanyin og blir en av bodhisattva'ens tilhengere.

Referanser
----------

1. ↑  Wilt L. Idema (2008). *Personal salvation and filial piety: two precious scroll narratives of Guanyin and her acolytes*. University of Hawaii Press. s. 30. ISBN 9780824832155.
Norbulingka
**Norbulingka** (tibetansk: ནོར་བུ་གླིང་ཀ་; Wylie: *Nor-bu-gling-ka*; betyr *Juvelparken*, der juvelen viser til Dalai Lama. er en park med flere palasser, beliggenden i Lhasa i Tibet. Palasset tjente som Dalai Lamas sommerresidens fra 1780-tallet frem til 1959, da den fjortende Dalai Lama flyktet til India.

Parken ble påbegynt i 1755 av Kelzang Gyatso, den syvende Dalai Lama, mens palasset og parken ble avsluttet under hans etterfølger Jamphel Gyatso i 1783. Den trettende Dalai Lama bygde tre nye palass i parkens nordøstre hjørne, og under den fjertonde Dalai Lama kom «det nye palass» (*Takten Migyü Potrang*) mellom 1954 og 1959. 

Den østerrikske eventyreren Heinrich Harrer hjalp den fjortende Dalai Lama med å åpne en liten kinematograf i palasset i 1940-årene.

Under det tibetanske opprør i 1959 ble palasset utsatt for bombardement fra Folkets frigjøringshær, noe som tvang den fjortende Dalai Lama til å flykte til India.

I dag er Norbunlingka en favorittdestinasjon for tradisjonelle tibetanske pikniker (*lingka*). Under den syvende måned hvert år samles tibetanere i parken for å feire yoghurt-festivalen (*shötun*).

I 1994 utropte Unesco Norbulingka som verdensarv sammen med Potalapalasset.

Galleri
-------

* Den 14. Dalai Lamas sommerpalassDen 14. Dalai Lamas sommerpalass
* ParkenParken
* Dalai Lamas hestestall i Norbulingka, fotografert 1986Dalai Lamas hestestall i Norbulingka, fotografert 1986
* Dans under yoghurtfestivalen (tibetansk: zho ston) i Norbulingka, fotografert 1993Dans under yoghurtfestivalen (tibetansk: *zho ston*) i Norbulingka, fotografert 1993

Litteratur
----------

* *Tibet: travel survival kit* **(eng)**. Lonely Planet. 1995. ISBN 0-86442-289-X (pbk) Sjekk `|isbn=`-verdien: invalid character (hjelp).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Norbulingka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Norbert Edward «Stuffy» Mueller** (født 14. februar 1906, død 6. juli 1956) var en canadisk ishockeyspiller som deltok under vinter-OL 1928 i St. Moritz.

Mueller ble olympisk- og verdensmester i ishockey under vinter-OL 1928 i St. Moritz. Han spilte på *Varsity Blues ishockeylag* som representerte Canada under OL-turneringen. Det canadiske laget vant turneringen overlegent. De var direktkvalifisert til finalerunden som besto av fire lag. Canada vant alle sine tre kampene med sammenlagt 38-0; Sverige 11-0, Storbritannia 14-0 og Sveits 13-0. OL-turneringen i ishockey var også verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på Canadas OL-lag var Mueller, Charles Delahay, Frank Fisher, Louis Hudson, Herbert Plaxton, Hugh Plaxton, Roger Plaxton, John Porter, Frank Sullivan, Joseph Sullivan, Ross Taylor, David Trottier.

OL- og VM-medaljer
------------------

* OL 1928 Sveits’ flagg St. Moritz - Gull **OL-Gull** i ishockey Canadas flagg Canada
* VM 1928 Sveits’ flagg St. Moritz - Gull **VM-Gull** i ishockey Canadas flagg Canada

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Norbert Mueller – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Norbert Mueller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Norbert Mueller – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Norbert Mueller – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Norbert Mueller – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Norbert Mueller – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Bikram Bahadur Rana** (født 28. september 1980) er en nepalesisksk handicapidrettsutøver, som konkurrerer i friidrett. Han er klassifisert i klassen T11, som er en klasse for blinde utøvere. 

Han ble kåret til «Årets paraidrettsutøver i Nepal» i 2013.

Bakgrunn
--------

Rana ble blind i 2003, da han jobbet i det nepalske militæret. Hans fotpatrulje utløste to veibomber, som gjorde at han mistet synet. Han begynte med parafriidrett i 2008.

Idrettskarriere
---------------

2012
Han deltok ved Paralympiske sommerleker 2012 i London, der han var flaggbærer ved åpningsseremonien. Han deltok på 100 og 200 meter i klassen T11, men ble slått ut i første runde, med tidene 12,81 og 26,96. Begge disse tidene var sørasiatiske rekorder i denne klassen.

2014
Ved Asian Para Games 2014 deltok han på 100 meter, men ble også her slått ut i innledningsheatet. 

2016
Ved Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro var han igjen flaggbærer ved åpningsseremonien. Han deltok på 100 meter i klassen T11, men løp på 13,02 og kom sist i sitt heat. Han hadde Chhabilal Chaudhary som ledsager.

Referanser
----------

1. 1 2 3  IPC - *Bikram Rana*, besøkt 3. november 2016.
2. ↑  Rio 2016 - *Men's 100m - T11 - Standings*, besøkt 3. november 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Profil og resultater hos IPC
* (en) Rio 2016 - Bikram Rana (arkivert)
* (en) London 2012 - Bikram Bahadur Rana (arkivert)
Nesatindane
Basehoppere klare til å hoppe fra Nesatindane
**Nesatindane** er det platået alle tror er Kjerag. Dette fjellplatået ligger på sydsiden av Lysefjorden, i Ryfylke, Rogaland, og ligger 984 moh. Den delen der Kjeragbolten sitter, ligger ca.300 m fra denne toppen. Kjerag ligger ca. 2 km sørvest for den berømte Kjeragsbolten.

Stedet er et kjent turistmål i regionen. I 2006 hadde Kjerag/Øygardstølen 27 375 besøkende. Turstien til Kjerag starter ved Øygardstølen – en restaurant 640 m over Lysebotn. Ved normal gange tar turen vel to timer i kupert og bratt lende, én vei. Fra 2008 er det tilbud om guiding inn til Kjerag i sommersesongen.
Informasjon, betalt parkering, toalett ved startpunktet for turen.

Dette stedet er også mange BASE-hoppere drøm, og flere stunt blir også utført ved fjellplatået. I august 2006 gikk Christian Schau på slakkline 1000 meter over Lysefjorden. Da stuntet ble utført var det verdens høyeste slakkline.

I fjellene rundt kan det på et bestemt sted oppunder toppen høres skuddlignende smell, samtidig som det står røyk ut fra fjellveggen – det såkalte *Kjeragsmellet*. Etter det eldre folk forteller, viser dette naturfenomenet seg særlig i austavind når vinden har en bestemt styrke. Hva fenomenet kommer av er usikkert, men bygdefolk har fra tidligere tider ment at det er vann som blir pressa ut fra fjellveggen.

Se også
-------

* Trolltunga
* Preikestolen

Referanser
----------

1. ↑  Stavanger Aftenblad – Tirsdag 26. september 2006, del 2 side 17 – «Lysefjorden trekker flest»
2. ↑  Stavanger Aftenblad – På slakk line ved Kjerag Arkivert 30. september 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* (en)  Forsand hos Wikivoyage
* Ryfylke.com
* Lysefjordeninfo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Shakespearestatuen og *tkts*
**Leicester Square** (uttales som *Lester Square*) er en plass i det sentrale London. Den ligger vest for Charing Cross Road, nord for Trafalgar Square og øst for Piccadilly Circus. Den ligger på stedet som tidligere het *Leicester Fields*, som var jordene foran jarlen av Leicesters herregård. Området ble utbygget i 1670-årene. 

Leicester Square i 1750, sett mot nord.
Politiets mobile kameraovervåking
Midt på plassen ligger en liten park. I midten av den står en statue av William Shakespeare, omgitt av delfiner. Langs ytterkanten av parken står det statuer av andre kjente personer: Sir Isaac Newton, sir Joshua Reynolds, sir John Hunter, William Hogarth og Charlie Chaplin. 

Leicester Square er Londons kinosentrum. De fleste britiske premierer blir vist på en av de fire store kinoene som ligger der. I tillegg ligger det flere mindre kinoer rett ved plassen. Det ligger flere nattklubber der, og spesielt *Hippodrome* har ofte premierefester. Derfor er det ikke uvanlig å se store sammenstimlinger av mennesker med kameraer og autografblokker utenfor Hippodrome eller en av kinoene. 

Plassen er også kjent for et billettutsalg, hvor man får kjøpt billigbilletter til Londons teatre. Det het opprinnelig *The Official London Half-Price Theatre Ticket Booth*, men har nå skiftet navn til *tkts*. Flere andre utsalg som også tilbyr billetter til teaterforestilling og musikaler til halv pris har også sprunget opp der. 

På grunn av den store mengden mennesker som til enhvert tid er på plassen, også på kveldstid, har det vært mye problemer med kriminalitet der. Londons myndigheter, politiet og en sammenslutning av næringsdrivende har satt i verk en rekke tiltak som har ført til en sterk nedgang i kriminalitet. Blant tiltakene er forbud mot å drikke alkohol i parken, gratis adgang til de offentlige toalettene, flere politipatruljer og en praktisk talt permanent stasjonert spesialbygget politibil med kameraer i alle retninger. Bilen er finansiert av de næringsdrivende i et samarbeidsprosjekt med politiet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leicester Square – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Victorian London: Leicester Square

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |