recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Wilhelm «Ville» Bernhard Luho** (født 17. august 1911 i Helsingfors, død 15. april 1982 i Stockholm) het fram til 1935 Klén. Han var en finsk arkeolog som arbeidet ved Arkeologiska kommissionen i 1940 som assistent for Aarne Äyräpää, fra 1949 amanuensis, dets sjef fra 1972; dosent ved Helsingfors universitet fra 1964. Spesialområde var steinalderen.

I 1956 publiserte Ville Luho sin doktoravhandling *Die Askola-Kultur* med et omfattende funnmateriale av kvartsgjenstander fra mange boplasser i Askola-sogn i Borgå ådal, som han daterte til preboreal tid. Luho mente i siste instans at Askolakulturen var avledet av senpaleolitiske grupper i det nordlige Mellom-Europa og Suomusjärvikulturen av Askolakulturen. Kritikken kom i 1969, da arkeologen Ari Siiriäinen mente at funnene fra Askola ikke var berettiget til å framstilles som en særskilt Askolakultur. Funnene fra Askola representerte m.a.o. ikke Finlands eldste bosetting. De burde i stedet dateres til boreal tid og utgjorde derfor en del av Suomusjärvikulturen, eventuelt med det forbeholdet at de representerte en tidsalder da øksen ikke ennå hadde blitt et alminnelig redskap. Til tross den kritikk som har blitt framført mot Luhos resultater kan hans innsats innen kvartsforskningen anses som banebrytende. Han studerte først og fremst kvarts fra boplassene, noe som er et vanskelig materiale å bedømme, og som han sammenlignet med førpaleolitiske funn fra Sentral-Europa og Komsakulturen i Nord-Norge. 

Hans arkeologiske forfatterskap behandlet alle arkeologiske perioder og var både omfattende og solid.

Biografi
--------

* *Alavuden historia* 1, 1993
* *Askola-kulttuuri Suomen varhaismesoliittinen kivikausi*, 1957
* *Askola-Kultur die frühmesolithische Steinzeit in Finnland*, 1956
* *Helsinge sockens förhistoria*, 1963
* *Helsingin pitäjän esihistoria*, 1965
* *Komsa-Kultur*, 1956
* *Kurikan historia* 1: Esihistoriasta Suomen sotaan, 1980
* *Lapuan historia* 1 : Esihistoriallisesta ajasta Suomen sotaan, 1963
* *Suomen kivikauden pääpiirteet*, 1948
* *Die Suomusjärvi-Kultur Die mittel- und spätmesolithische Zeit in Finnland*, 1967
* *Suur-Lohtajan historia* : 1 : Esihistoriallisesta ajasta Suomen sotaan, 1957
* *Työväen-osakeyhtiö Alku*, 50-vuotiskertomus, 1938
* *Vanhan-Ruoveden historia* 1, 1959

Referanser
----------

1. 1 2   oppført som Ville Luho, uppslagsverket.fi[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Uppslagsverket Finland **·** Nationalencyklopedin
 |
**Karsten Olai «Massa» Johannessen** (født 17. januar 1920, død 2. februar 1997) fra Stavanger, var en norsk fotballspiller. Han var aktiv fra 1930-årene.
Han debuterte i 1939, men mistet mange aktive år på grunn av krigen. Men fra fredsåret 1945 var han i gang igjen. Johannessen fikk én A-landskamp, mot Sverige i Stockholm i 1947, samt tre B-landskamper, fire prøvelandskamper, og én bykamp. Hans posisjon på banen var høyre back. I 1947 var han tapende finalist i norgesmesterskapet, der Viking tapte 2-0 mot Skeid. Denne finalen ble forøvrig spilt i Bergen. Johannessen spilte i perioden 1939 - 1952 147 kamper for Viking.
Etter den aktive karrièren flyttet Johannessen til Kristiansand, før han slo seg ned i København der han også døde.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Worldfootball.net, WorldFootball.net spiller-ID karsten-johannessen, besøkt 17. mars 2020[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Arne Brustad: *AKTIVE FOTBALLSPILLERE*, 1953
* Stavanger Aftenblad: *Minneord 7. februar 1997*
* Magnus Breili: *Fotballboken*, 1967
* viking-fk.no

Eksterne lenker
---------------

* (en) Karsten "Massa" Johannessen – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Karsten "Massa" Johannessen – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Karsten "Massa" Johannessen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Veslefrekk** (etablert i Trondheim i 1989) er en norsk musikkgruppe (jazz), bestående av Ståle Storløkken tangent og synhesizer, Arve Henriksen vokal og trompet, samt Jarle Vespestad. Dannelsen skjedde i studiemiljøet på Jazzlinja (NTNU).
Deres debutalbum var *Veslefrekk* (NorCD, 1994), og de medvirket også på *The Seventh Mute*, en del av Jazz from Norway-serien. Videre bidro de med bestillingsverk til Vossajazz 1995.

Etter konserten *Veslefrekk with DeathProd* (Nattjazz, 1997) gikk trioen over til å bli kvartetten **Supersilent**, der Helge Sten (også kjent som *DeathProd*) bidro med effekter han hadde lært i Motorpsycho. Supersilent har gitt ut en rekke plater på Rune Grammofon.

Trioen Veslefrekk var tilbake med den melodiøse utgivelsen *Valse Mysterioso* (NorCD, 2004) og deltakelse på Trondheim Jazzfestival.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Veslefrekk på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Veslefrekk på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* (en) allaboutjazz.com om *Valse Mysterioso*
* (no) jazzbasen.no har et fotografi av trioen

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Det kartesiske produktet {\displaystyle \scriptstyle A\times B} av mengdene {\displaystyle \scriptstyle A=\{x,y,z\}} og {\displaystyle \scriptstyle B=\{1,2,3\}}
I matematikk er det *kartesiske produktet* av to mengder *A* og *B*, mengden av alle ordnede par av elementer, *(a,b)*, der *a* ∈ *A* og *b* ∈ *B*. Det kartesiske produktet skrives *A* × *B*, og med matematisk notasjon skriver man

{\displaystyle A\times B=\{(a,b)|a\in A,b\in B\}.}
Mer generelt kan man definere det kartesiske produktet av et vilkårlig (men endelig) antall mengder *A*1,...*A**n*, som består av alle *n*-tupler (*a*1,...*a**n*), der hver *a**i* ∈ *A**i*. Dette skrives

{\displaystyle \prod \_{i=1}^{n}A\_{i}=A\_{1}\times ...\times A\_{n}:=\left\{(a\_{1},...a\_{n})|a\_{i}\in A\_{i}\quad i=1,...n\right\}}.
Hvis alle *A**i* 'ene er lik *A*, kan man også skrive *A**n* for det kartesiske produktet *A*1×...×*A**n*.

Begrepet «kartesisk» kommer fra «Cartesius», den latiniserte versjonen av navnet på den franske matematikeren og filosofen René Descartes (1596–1650), og begrepet «kartesisk produkt» er første gang kjent brukt i 1934.

Referanser
----------

1. ↑  «Earliest Known Uses of Some of the Words of Mathematics (C)». Jeff Miller. 25. juni 2017. Besøkt 7. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eric W. Weisstein, *Cartesian Product* i MathWorld.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** MathWorld
 |
Wu Zhen, *Eremitt fiskeren på Dongtingsjøen*.
Wu Zhen, *Fiskermann*, Det nasjonale palassmuseum
**Wu Zhen** (forenklet kinesisk: 吴镇, tradisjonell kinesisk: 吳鎮, pinyin: *Wú Zhèn*, født 1280, død 1354) var en maler under Yuan-dynastiet i Kina. Han fulgte Dong Yuan-skolen innen maleri. I pakt med trendene på den tiden tenderte Wus verk mindre mot naturalisme (det vil si å male akkurat hva øye ser) og mer mot abstraksjon, fokusert på dynamisk balanse av elementene, og personifisering av naturen. Maleriet hans *Det sentrale fjellet*, datert 1336, er kanskje hans beste verk og viser veldig klart hans stil. Det er et symmetrisk bilde, med et stort fjell i sentrum og to andre på hver side. Fjellene har avrundete topper, og faktisk er alle Wus linjer i dette maleriet glatte, kurvede og flytende. Maleriet er en omtolkning av det tradisjonelle landskapsmaleriet da det bringer en abstrakt stil og penselføring til landskapet, primært for å skape et verk som fokuserer på balanse.

Referanser
----------

1. ↑   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Wu-Zhen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Trove, oppført som Zhen Wu, Trove person-ID 1340512, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Wu Zhen[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id wu-zhen[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Autorités BnF, oppført som Zhen Wu, BNF-ID 177124751[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Wu Zhen og hans malerigalleri hos Kina Online Museum

  

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NDL **·** CiNii
 |
**Vjatsjeslav Valerjevitsj Datsik** (russisk: Вячеслав Валерьевич Дацик; født 13. februar 1977 i Leningrad) er en russisk tidligere kickbokser og mixed martial arts-utøver.

Datsik oppnådde en viss berømmelse i MMA-samfunnet, på grunn av hans dramatiske knock-out av den fremtidige Ultimate Fighting Championship tungvekteren Andrej Arlowski i MFC World Championship i 1999, og delvis for sin ville kampstil og påfunn i ringen.

I 2010 rømte han fra et psykiatrisk sykehus i Russland, og flyktet over Østersjøen i en åpen båt til Norge. Han dukket opp hos norsk politi i Oslo med et skarpladd skytevåpen. I desember 2010 ble han dømt til åtte måneders fengsel for våpenbesittelse. En hagle, en pistol og fire revolvere ble inndratt.
18. mars 2011 ble Datsik utlevert til Russland.

Han ble dømt til fem års fengsel i Russland i 2012.

Referanser
----------

1. ↑  «Datsik dømt til 8 måneders fengsel». NRK. 23. desember 2010. Besøkt 26. desember 2010.
2. ↑  Russisk nynazist dømt for ran og kirkebrann

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vjatsjeslav Datsik – BoxRec Rediger på Wikidata

* (en) Vjatsjeslav Datsik – Sherdog Rediger på Wikidata
Russisk arbeiderfamilie i Sovjetunionen i 1981 ved sommerhuset utenfor Leningrad (nå Sankt Petersburg) Foto: RIA Novosti 
**Datsja** (av russisk дача) er et russisk ord for en sommerbolig eller et landsted i forstedene til russiske og tidligere sovjetiske byer. Ordet betyr egentlig '(det som er) gitt eller tildelt', men kan forklares som «et hus på landet». Det kan være alt fra små hageskur til flotte to-etasjes jakthytter. Byboere i Russland og de andre østeuropeiske statene som måtte ha en datsja med litt eiendom, kan bruke den som attåtnæring og dyrke frukt og grønnsaker og ale opp kylling og gris. I sommerhalvåret besøkes datsjaen i helgene for å nyte frisk luft og for å hente hjem innhøstningen som så blir syltet og hermetisert. Den største forskjellen fra vanlig norsk hytteliv er nettopp matauk-aspektet.

Fritidsboligen til Boris Pasternak (1890–1960) i Peredelkino, et datsja-område 20 km sørvest for Moskva sentrum. Huset er i dag museum.
USAs president Barack Obama på offisielt besøk på datasjen til statsminister Vladimir Putin, «Putins slott» (Дворец Путина) ved svartehavskysten, sommeren 2009. Foto: Pete Souza, Det hvite hus 
Fordi det var restriksjoner på størrelsen og formen på datsjaer i sovjettida ble enkelte trekk ved bygningene, som et loft eller en overbygd veranda, ofte overdimensjonert. I perioden fra 1963 til 1985 var begrensningene særlig store, og en kunne bare bygge én-etasjes sommerhus uten permanent oppvarming og gulvareal mindre enn 25 m² som datsjaer. Eldre datsjaer fikk likevel stå urørt. Siden 1990 er slike restriksjoner fjernet. Det er anslått at omkring en firedel av alle familier i storbyene har datsjaer.

Datasjer kan brukes av eieren eller leies ut til byboere om sommeren.

Se også
-------

* Fritidsbolig

Referanser
----------

1. ↑   datsja -en, -er russisk sommerhus, landsted
2. ↑  Oppslagsordet «datsja» i *Store norske leksikon*
3. ↑  Struyk, Raymond J. og Angelici, Karen (1996) The Russisk Dacha phenomenon. *Housing Studies* 11:2, 233 – 250.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dachas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
Wuchang på et utsnitt av pater Du Haldes kartverk av 1735.
*Wuchang er også et byfylke i provinsen Heilongjiang.*
**Wuchang** (kinesisk: 武昌区; pinyin: *Wǔchāng Qū*) er et bydistrikt i den subprovinsielle by Wuhan, hovedstaden i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 82,2 / 81 km² og teller 932.682 innbyggere (2004). 

Wuchang var tidligere en selvstendig by. Sammen med to andre byer, Hankou og Hanyang, ble den slått sammen til det som i dag er provinshovedstaden og storbyen Wuhan i 1953. Wuchang ligger ved utløpet av elven Han og ved Jangtsekiangs høyre bredd.

Historie
--------

Det taoistiske Changchuntempelet i Wuchang
Wuchang var i perioder hovedstad for Wu-dynastiet (Det østlige Wu). Her er det imidlertid en rekke kompliserende faktorer, ikke minst på grunn av navneskifter. 

Første gang (222-229) Wuchang var hovedstad, da for kongeriket Wu (som kan dateres fra 222, men som gikk over til å kalle seg keiserrike i 229), lå byen på et annet sted, noe lenger øst langs Yangtzis sørlige bredd. Navnet Wuchang var blitt gitt i 221, tidligere het stedet *E* (鄂, *È*). Men så, i 229, flyttet keiseren (Sun Quan) sin hovedstad langt øst til Jianye. Imidlertid havnet det under keiser Sun Hao i 265, et sted som ligger i det moderne bydistriktet Wuchang, og navnet Wuchang fulgte med. Imidlertid beholdt også det opprinnelige Wuchang (nå bydistriktet Echeng i dagens byprefektur Ezhou) sitt navn, med samme kinesiske skrivemåte, noe som kan virke forvirrende. 

Lenge etter, mot slutten av Qing-dynastiets tid, var Wuchang hovedstad for *Huguang* («de to Hu»), som bestod av de to kombinerte provinsene Hubei og Hunan. Den øverste leder hadde visekonges rang og myndighet. 

Den 10. oktober 1911 brøt det ut et opprør mot Qing-dynastiet i Wuchangs barakker. Denne hendelsen, som må er kjent som Wuchangopprøret, førte til Qing-styrets fall og opprettelsen av Republikken Kina.

Maos favorittfisk
-----------------

Den lokale fiskesorten Wuchangfisken (*Megalobrama amblycephala*) har et meget godt renomme, og etter at Mao kom til makten kunne han forlange å få denne fisken bragt levende fra Wuhan og opp til Beijing til sine fiskemåltider.

Kulturminner
------------

Militærregjeringens sete under Wuchangopprøret (武昌起義軍政府舊址, *Wǔchāng qǐyì jūnzhèngfǔ jiùzhǐ*) ble i 1961 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Jingguangbanen, som er toglinjen mellom Beijing i nord og Guangzhou i sør, har stoppested her. Denne sterkt trafikkerte jernbanelinjen er også innom blant annet Shijiazhuang, Handan, Zhengzhou, Changsha og Shaoguan.

Eksterne lenker
---------------

* Informasjonsside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Wu Yi** (kinesisk: 吴仪 eller 吳儀, pinyin: *Wú Yí*; født 11. november 1938 i Wuhan i Kina) er en av Kinas fire visestatsministre. Hun kalles også Kinas *jernlady*. Hun var fra 2002 til 2007 den eneste kvinne i Kinas politbyrå, som hadde 24 faste medlemmer. 

Wu Yi skapte sin karriere i Kinas oljeindustri fra midt på 1970-tallet. Hun ble varaordfører i Beijing i 1988 og medlem av politbyrået i 2002, en post hun innehadde i fem år. Hun overtok posten som helseminister i 2002 og har blant annet tatt spørsmålet om aids svært alvorlig. 

Hun var statsråd fra 1998 til 2003.

Biografi
--------

Hun ble med i Kinas kommunistparti i april 1962. I august samme år tok hun eksamen som ingeniør i petroleumsfag ved petroleumsraffineriavdelingen på Pekings petroleumsinsitutt. Mye av sin karriere har hun vært petroleumstekniker, og hun endte opp som visedirektør i Beijing Dongfang Hong raffineri. Hun ble også assisterende direktør og partisekretær i Beijing Yanshan Petrokjemiske Forening. 

I 1988 ble hun varaordfører i Beijing, et verv hun hadde til 1991. Etter demonstrasjonene på Den himmelske freds plass i 1989, overtalte hun kullgruvearbeidere som truet med å gå til streik til å fortsette å arbeide etter at noen av dere kollegaer hadde blitt drept. Fra 1991 til 1998 hold i rekkefølge stillingene som viseutenriksminister og visehandelsminister, minister for internasjonal handel og økonomisk samarbeid og medlem av 14. og 15. sentralkomite. Hun har hatt støtte fra Zhu Rongji og ble statlig rådgiver i 1998. I mars 2003 ble hun visestatsminister. Hun hjalp med forhandlingene da Kina skulle tre inn i WTO og reorganiserte tolltjenesten etter at USA hadde klaget over de omfattende brudd på lov om opphavsrett ved den storstilte piratkopiering som skjedde i Kina. 

Wu Yi og USAs tidligere utenriksminister Colin Powell
Under SARS-krisen erstattet hun Zhang Wenkang som hadde blitt sparket på grunn av en dekkoperasjon, som helseminister og ble leder for en komité som skulle løse krisen. Dette gav henne tilnavnet «The goddess of Transparency» i Time magazine, som satte henne på listen over de 100 mest innflytelsesrike personer i 2004. I 2004 og 2005 kom hun på andreplass på Forbes magazine sin liste over de mest mektige kvinner i verden, i 2006 kom hun på tredjeplass, etter Angela Merkel og Condoleezza Rice.Kvinner med makt 2004  Kvinner med makt 2005 Arkivert 8. september 2007 hos Wayback Machine.

Media både i Kina og i Vesten kaller henne for «Kinas jernlady». Wu blir sett på som en sterk og direkte kvinne som ulik sine kollegaer hverken er mann eller har farget sitt grånende hår svart. Hun er ikke gift og har nektet for rykter om et forhold til Yang Shangkun. Etter at hun ble visestatsminister har hun vist seg som en dyktig diplomat og underskrevet avtaler med asiatiske naboland. Hun gjør også hyppige inspeksjonsturer til mange sørlige kinesiske regioner.

Eksterne lenker
---------------

* Wu Yi biography at China Vitae
* Forbes Magazine: The World's Most Powerful Women

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** Munzinger (iba)
 |
Aerogel er verdens beste varmeisolator
**Aerogel** er et konstruert materiale ofte kalt **frossen røyk** eller **blå røyk**. Aerogel er det stoffet i verden som har lavest kjent massetetthet. Tettheten varierer etter type, men de mest ekstreme formene består av rundt 99,9% luft og har en massetetthet helt nede i 1 g pr. dm³ (liter). Materialet er et stivt skum, med en konsistens lik polystyren. Det er et ekstremt sterkt materiale, og kan bære 2000 ganger sin egen vekt uten å kollapse, men det er meget sprøtt og lite resistent for støt.

Aerogel ble funnet opp av kjemikeren Samuel Stephens Kistler i 1931. Det er en utbredt myte at aerogel kommer fra NASA, et resultat av koordinert forskning mellom NASA og Aspen Systems, Inc. NASA har forsket mye på aerogel, og har brakt produktet fremover både når det gjelder produksjon og bruksområder, men det var Kistler som klarte å lage en silikabasert aerogel hele 27 år før NASA ble stiftet. De eksakte omstendighetene rundt oppfinnelsen er usikre, men den vanligste historien er at aerogel er et resultat av en konkurranse mellom Kistler og en Charles Learned, «for å se om de kunne trekke væsken ut av en gelé uten at den krympet».

Aerogel har mange interessante egenskaper, inkludert en utpreget dendrittisk struktur og ekstremt lav termisk konduktivitet (ca. 0,017 W/mK) som gir det imponerende isolasjonsegenskaper og et smeltepunkt på 1 200 ℃.

Det er mange områder der aerogel blir brukt. Ett bruksområde er å fange støvpartikler, noe NASA gjorde ombord i Stardust-romskipet.

Aerogel er laget ved å trekke væsken ut av en gel gjennom superkritisk tørking. Den første formen for aerogel var basert på en silikagel, men Kistler klarte også å lage aerogel med alumina, kromoksid og tinnoksid. Mot slutten av 1980-tallet klarte man også å produsere aerogel av karbon. Silikabasert aerogel er fremdeles den mest vanlige.

En fremgangsmåte for å lage aerogel er at man starter med en flytende alkohol, som etanol, og blander den med silisiumdioksid (kvarts)-støv (silika) for å lage en gel. Deretter, ved en prosess kalt superkritisk tørking, blir alkoholen presset ut av gelen, gjerne med bruk av høytrykks karbondioksid. Med denne tørkeprosessen kollapser ikke gelen (mister ikke luftinnholdet). Silikabasert aerogel ser gjerne blåaktig ut fordi kvartsen sprer kortere bølgelengder av lys på samme måte som atmosfæren sprer sollys mot jorden på dagtid. På tross av dens gjennomsiktige utseende, føles den som hardt plastskum.

Aerogel er oppført 15 ganger i *Guinness rekordbok* for materialegenskaper, blant annet som beste isolator og det faststoff som har minst tetthet.

Referanser
----------

1. ↑  «Guinness Records Names JPL's Aerogel World's Lightest Solid» **(engelsk)**. Jet Propulsion Laboratory, NASA. 7. mai 2002. Besøkt 5. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aerogel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* NASA-foto av aerogel.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
QSL-kort fra Radio Berlin International.
**Radio Berlin International** (**RBI**) var utlandsprogrammet til DDRs statlige kringkaster. RBI ble etablert i mai 1959 som en motvekt mot den vesttyske kringkasteren Deutsche Welle, selv om sendinger til utlandet allerede hadde pågått siden 1955.

Hovedinnholdet i RBI var nyheter og informasjon om og fra Øst-Tyskland. Programinnholdet var ofte svært profesjonelt og mye mer balansert sammenlignet med tilsvarende sendinger fra andre østblokkland hva gjaldt livet i et sosialistisk land. Men målet var klart; å nå lyttere i hele verden og få *«... den sozialistischen deutschen Staat näher zu bringen ...»*.

RBI kvitterte de fleste henvendelser med mengder av trykt materiale knyttet til landets utvikling, samt souvernirer som vimpler og frimerker. Kjenningsmelodien var de første tonene av DDRs nasjonalsang. Stasjonen holdt til i Funkhaus Nalepastraße i Berlin-Oberschöneweide.

RBI ble lagt ned 2. oktober 1990 som en følge av den tyske gjenforeningen dagen etter. Den siste sendingen var bitter for mange av medarbeiderne, for det var mer snakk om en overtakelse, snarere enn en gjenforening med Deutsche Welle som overtok både mannskap, lokaler, utstyr og frekvenser. 

Kanalen sendte programmer på mange språk, blant annet svensk og dansk, og mange av medarbeiderne hadde opprinnelse i de enkelte lands kommunistiske partier. Kanalen var en av de store under den kalde krigen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Allan Cosio** (født 20. juni 1941 i Manila på Filippinene, død 29. april 2021 i Pampanga) var en filippinsk maler, skulptør og produksjonsdesigner.

Biografi
--------

Allan Cosio ble kjent i offentligheten i 1970-årene innen kunstkretser. Han startet som yeaterskuespiller og ble snart designer for teateret.

Fra 1970-årene til 1980-årene var Cosio presidet for *Arts Association of the Philippines*. Hans ferdigheter som maler ble sponset av British Council og Pollock-Krasner Foundation.

Cosio stilte ut sine arbeider i USA og i flere land i Europa og Asia. Et av hans kjente verker er trilogien *Art for Peace* som vant en internasjonal konkurranse i Bagdad i Irak. Cosio mottok også *City of Manila Award for Painting and Sculpture* og ble også gjort til «chevalier» av Ordre des Arts et des Lettres av den franske regjering.

Cosio døde av covid-19 den 28. april 2021 i sin hjemprovins Pampanga.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Allan Cosio, Filipino postwar and contemporary artist, dies at 79». *GMA News* **(engelsk)**. 1. mai 2021.
2. ↑  «Allan Cosio: It’s really a material world». *Inquirer Lifestyle*. 1. november 2015.
3. 1 2  Legaspi, John (1. mai 2021). «Allan Cosio, Filipino postwar and contemporary painter, passes away». *Manila Bulletin*.
4. ↑  «Allan Cosio’s Retrospective Art Exhibit». *Tatler Philippines* **(engelsk)**. 12. juli 2016. Besøkt 1. mai 2021.
**Allan Bower** (født 7. mars 1995 i Lincoln i Nebraska) er en turner fra USA. Han fikk sølv i mangekampen i USA-mesterskapet i turn 2017.

Idrettskarriere som junior
--------------------------

Bower har flere gull i juniorklassen i det nasjonale mesterskapet Junior Olympic National Championships. Han vant Junior Olympic National Championships sammenlagt i 2009, og han vant skranke i 2006 og 2008. Han fikk sølv i mangekampen i 2008.

Idrettskarriere som senior
--------------------------

### 2013

Han deltok i USA-mesterskapet i turn 2013, der han kom på sjuendeplass i mangekampen, i klassen 17-18 år. Han fikk to medaljer i enkeltapparater; sølv i skranke og bronse i bøylehest.

### 2014

I Winter Cup Challenge i Las Vegas fikk Bower bronse i bøylehest, og han var med å komme på andreplass i lagkonkurransen i NCAA-mesterskapet i turn. Han kom på åttendeplass i bøylehest og svingstang under USA-mesterskapet i turn 2014. I mangekampen kom han på 13.-plass, med 85,500 + 85,350 poeng.

### 2015

Han kom på sjuendeplass i mangekampen i Winter Cup Challenge 2015, og kom på femteplass i bøylehest. I NCAA-mesterskapet i turn kom han på sjetteplass i mangekampen, og fjerdeplass i bøylehest. Han fikk gull i lagkonkurransen. I USA-mesterskapet i turn 2015 kom han på 15.-plass i mangekampen.

### 2016

I 2016 kom Bower på åttendeplass i mangekampen i Winter Cup Challenge. I bøylehest fikk han bronse. Han fikk på nytt gull i lagkonkurransen i NCAA-mesterskapet i turn, og individuelt kom han på fjerdeplass i mangekampen, sjetteplass i bøylehest og sjuendeplass i skranke. Han deltok ikke i USA-mesterskapet i turn 2016.

### 2017

I Winter Cup Challenge 2017 kom han på tredjeplass i mangekampen og i bøylehest. Han var med å vinne gull i lagkonkurransen i NCAA-mesterskapet i turn, der han også kom på andreplass i frittstående, bøylehest, hopp og skranke. Han kom også på tredjeplass i mangekampen. Han kom på andreplass i mangekampen i USA-mesterskapet i turn 2017, bak Yul Moldauer. Han ble tatt ut på USAs landslag i turn, og ble valgt til å være reserve til VM i friidrett 2017.

Referanser
----------

1. ↑  JO Nationals - *Women’s Junior Olympic National Championships*, besøkt 14. oktober 2017.
2. 1 2 3 4 5  USA Gymnastics - *Allan Bower*, besøkt 14. oktober 2017.
3. ↑  USA Gymnastics - *2014 P&G Championships - Men Day 2* Arkivert 21. desember 2018 hos Wayback Machine. besøkt 14. oktober 2017.
4. ↑  USA Gymnastics - *2015 P&G Championships - Men Day 2* Arkivert 21. desember 2018 hos Wayback Machine. besøkt 14. oktober 2017.
5. ↑  USA Gymnastics - *USA Gymnastics names U.S. Men’s Team for 2017 World Championships*[*død lenke*], besøkt 14. oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Allan Bower – USA Gymnastics Rediger på Wikidata
* Profil hos Det internasjonale turnforbundet
Houyi, fremstilling i *Xiao Yuncongs illustrerte 'Undersøkelse av himlene'* (蕭雲從天問圖), publisert i 1645
**Houyi** (kinesisk:后羿; pinyin: *Hòu​ Yì*), også kalt **Yiyi** (夷羿) eller bare **Yi**, er en helt i kinesisk mytologi. Han var bueskytter, en skikkelse som går igjen i klassiske kinesiske myter, og ihukommes særlig under månefesten.

Det var Houyi som ifølge en fortelling fikk i oppdrag å skyte ned ni av de ti opprinnelige solene som forårsaket tørke i verden. 

I andre myter fortelles det at Houyi fikk en udødelighetsdrikk av Xi Wang Mu som ble stjålet av Houyis hustru månesgudinnen Heng-O. og at han også hadde makt over vindene og reddet den gule keiser (Huang Di) fra dem.

Referanser
----------

1. ↑  Walls, Jan (1984). *Classical Chinese Myths*. Joint Publishing Co. s. 68-69.
2. ↑  Yang, Lihui; An, Deming; Anderson Turner, Jessica (2008). *Handbook of Chinese Mythology*. Oxford University Press. ISBN 9780195332636.
3. ↑  «Chang'e, Chinese Deity». *Encyclopedia Britannica*. The Editors of Encyclopedia Britannica. Besøkt 8. mars 2018.
4. ↑  «Hou Yi». *Encyclopedia Britannica*.
5. ↑  Masako, Mori (1995). «Restoring the "Epic of Hou Yi"». *Asian Folklore Studies*. 54 (2): 239-257. doi:10.2307/1178943.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Morningwood** er et band fra New York City, USA. Det ble dannet i 2001.

Debutalbumet deres, *Morningwood*, ble produsert av Gil Norton, kjent for arbeidet sitt sammen med Pixies, Foo Fighters, og Echo and the Bunnymen. Singlene fra albumet heter *Nth Degree*, *Jetsetter* og 'New York Girls*.* 

"Nth Degree" ble brukt i reklamefilmer for bilmerket Mercury. Den andre sangen deres, Nü Rock, er å finne på videospill som *Burnout Revenge*, *SSX On Tour* og *Thrillville*. De har deltatt tre ganger på *The Late Show With David Letterman*, to ganger på *Last Call With Carson Daly*, en gang på *The Tonight Show*, en gang på *Jimmy Kimmel Live!* og to ganger på *CD USA*. De spilte også live på MTV Studios ved midnatt for *Human Giant 24 Hour*-maratonet. I 2008 ble sangen "New York Girls" brukt i den populære filmen Sex and the City.

Chantal Claret er kjent for å oppfordre publikum til å kle av seg, spesielt på sangen "«Take Off Your Clothes». En modig tilskuer klatrer ofte opp på scenen og begynner å strippe, som oftest bare til undertøyet. 

Bandet er ferdige med å lage sitt andre album, men det er ikke utgitt ennå.

Medlemmer
---------

* Chantal Claret – vokal
* Peter "Pedro" Yanowitz – bassgitar, bakgrunnsvokal

Diskografi
----------

* *Morningwood* (2006)
* *Morningwood EP* (2005)
* *Sugarbaby EP* (2008)
* *Best of Me* (2009)

**Singler:**

* *New York Girls* (2005)
* *It's Tits 12"* (selvutgitt)
* *Sugarbaby* (2008)
* *Best of Me* (2009)

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Henderson, Alex. "Biography". Allmusic. 2006. Retrieved January 2, 2006.
5. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Morningwood – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Morningwood på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Morningwood på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Morningwood på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Morningwood på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Morningwood på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Offisiell Myspace

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Landau-Kleffner syndrom** (*LKS*) i blant kalt **epilepsi med akvirert afasi** er en sykdom hvor barn som til å begynne med utvikler seg normalt, med normal språkutvikling etterhvert mister språk og interessen for lyd rundt seg, ofte i kombinasjon med epileptiske forstyrrelser. Typisk begynner symptomene ved 6 års alder, men det er beskrevet fra før 2 års alder til over 10 års alder. Sykdommen er meget sjelden og blir gjerne diagnostisert først i 3. linje i helsetjenesten, typisk ved undersøkelse av barnenevrologer, psykiater eller spesielt interesserte barneleger.

Sykdommen regnes blant de **epileptiske syndromer**, men det har vært angitt opp til at omtrent 30% av pasientene er uten epileptiske anfall. Et sentralt tegn er rikelig epileptisk aktivitet i EEG under dyp søvn (CSWS). I de tidlige arbeidene (*Tassinari* og medarbeidere) ble det krevet et spike index på 85 %, dvs at det måtte være epileptisk aktivitet 85 % av tiden under dyp søvn. Dette kravet er trolig for strengt.

Referanser
----------

1. ↑  Landau WM, Kleffner FR (1957), *Syndrome of acquired aphasia with convulsive disorder in children*. Neurology 7:523-530

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Maureren** (*Mormo maura*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae).
Denne store, til dels vandrende arten er foreløpig ikke påtruffet i Norge, men det finnes funn fra Finland og Danmark.

Utseende
--------

Et stort (vingespenn 55 – 68 mm), gråbrunt nattfly med brede vinger som har bølgete ytterkant. **Forvingen** er gråbrun med et bredt, mørkere tverrbånd litt innenfor midten. I fremkant av dette båndet er det tre firkantede, mørke flekker. I vingspissen er det en lysgrå flekk, fra denne går det et smalt, lyst, siksak-tverrbånd til bakhjørnet. **Bakvingen** er gråbrun, mørk i den ytterste delen, med en lys tverrstripe midt på. Larven er naken, kort og trinn, lyst gråbrun på farge med lyse skråstriper på sidene.

Levevis
-------

Denne arten kan finnes i mange ulike miljøer, men det bør ikke være for tørt. Den påtreffes gjerne i hager og på skrotemark. Larvene lever på urter som unge, etter at de har overvintret lever de på slåpetorn (*Prunus spinosa*) og andre busker og løvtrær. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli – august i Storbritannia. De kommer sjelden til lys, men lar seg derimot lett lokke med sukker. Om dagen sitter de ofte mange sammen i tette klynger. Arten kan vandre noe og dermed dukke opp nord for det egentlige utbredelsesområdet.

Utbredelse
----------

Den er utbredt i Nord-Afrika, Sør- og Mellom-Europa, i Midtøsten og i Sentral-Asia østover til Turkestan. Enkelte eksemplarer er funnet så langt nord som Finland, men hittil ikke i Norge.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* *Mormo maura* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mormo maura* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Mormo maura* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *Mormo maura* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Mormo maura* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Mormo maura* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Mormo maura* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Mormo maura* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Landefred** (Latin: *constitutio pacis*, *pax instituta* eller *pax jurata*) var i middelalderens rettssystemer betegnelsen på en overenskomst om å gi avkall på retten til å bruke makt for å tvinge gjennom sine egne rettskrav. Det medførte fremfor alt retten til å føre slektsfeider.

Overenskomster om landefred dannet det politiske grunnlag for skapelsen av rettsforhold, som ikke ga privat adgang til maktanvendelse. Ofte regulerete de forholdene omkring domstolenes virke, og gjorde det derved mulig å bilegge stridigheter under anvendelse av generelle rettsregler. Overtredelse av den offentlige fred eller trusler om det ble straffet etter straffeloven. På denne måte kunne man beskytte gjenstander eller bygninger (f.eks. kirker, boliger, møller, landbruksredskaper, broer og landeveier) og personer (geistlige, pilegrimer, kjøpmenn og kvinner såvel som bønder, jegere og fiskere).

Etter det 11. århundre videreførte utviklingen av landefred den tidligere skapte gudsfred. I det tysk-romerske rike etablerte Frederik Barbarossa i 1152 en landefred, som fikk gyldighet i hele riket, men først i 1495 lyktes det å iverksette en landefred, som var geografisk og tidsmessig ubegrenset. Disse tiltak ble etterlignet i Danmark, hvor middelalderkongene etterhvert etablerte en domsmakt, der utfylte maktvakumet, da de avskaffet den private rett til blodsfeider.

Kilder
------

* (no) Landefred i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** HDS
 |
Fjernvarmeanlegget på Tiller i Trondheim
**Statkraft Varme** er en produsent av fjernvarme i Norge og Sverige. Total årlig produksjon er på over 1 TWh.

Statkraft Varme Trondheim produserer og distribuerer fjernvarme til kunder i Trondheim kommune. Årlig produksjon er på over 600 GWh og er basert på avfallsforbrenning. Det er undersentraler på Marienborg, Nidarvoll, Dragvoll, Lilleby, Øya, i Midtbyen, på Brattøra, på Heggstadmoen og på Ladehammeren.

Statkraft leverer også fjernvarme basert på biobrensel i Harstad, Stjørdal, Namsos, Levanger, Haugerud, Bogerud, Nannestad, Moss og Sverige.

Historie
--------

Trondheim Energi Fjernvarme ble stiftet i 1982 som et datterselskap av Trondheim Energi. I 2002 ble Statkraft eier av Trondheim Energi. Fjernvarmenettet hadde i 2007 en utstrekning på 140 km, fra Heggstadmoen i sør til Lade/Tunga i nord. Trondheim Energi Fjernvarme leverte da fjernvarme til over 5 000 boliger og 450 bedriftskunder, og dekket med dette 30% av oppvarmingsbehovet i Trondheim og Klæbu.

Det ble foretatt en større utbygging av anleggene i 2006/2007, hvor særlig kapasiteten på forbrenning av avfallsenergi, og distribusjon, ble utvidet. Etter denne utvidelsen kan avfallet fra store deler av Midt-Norge forbrennes ved anlegget på Tiller. Trondheim er ledende på utvikling av vannbåren varme og er nest størst på fjernvarme i Norge, etter Oslo.

Selskapets målsetting er å utvikle og tilby kundene et fleksibelt energiforsyningssystem basert på forskjellige fornybare energikilder. Varmesentralen har nå kapasitet til å motta 225000 tonn søppel og ca. 75% av produsert energi blir gjenvunnet fra søppel-/avfallsforbrenning. I tillegg benyttes elektrisitet, bioenergi, varmepumper, bioolje, naturgass (LNG), propan/butan (LPG), strøm og litt fyringsolje.

I 2013 dekkes 30 % av Trondheims oppvarmingsbehov av fjernvarme. Statkraft Varme leverer til 8000 boliger og til 650 bedrifter og offentlige bygg i Trondheim.

I 2017 ble anlegget i Klæbu solgt ut av Statkraft Varme.

Referanser
----------

1. ↑   Brønnøysundregistrene, Enhetsregisteret, w2.brreg.no, besøkt 27. april 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Våre anlegg Arkivert 20. februar 2015 hos Wayback Machine.. Statkraft Varme. Hentet 27. juni 2013
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 6. november 2019. Besøkt 6. november 2019.
4. ↑  Fakta om Statkraft Varme AS Arkivert 18. mai 2013 hos Wayback Machine.. Statkraft Varme AS. Hentet 27. juni 2013

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
**TPC of Boston** er en privat golfbane i den amerikanske delstaten Massachusetts, grunnlagt i juni 2002 som del av banenettverket Tournament Players Club. Banen er opprinnelig tegnet av Arnold Palmer i 2003, men gjennomgikk en oppgradering av Gil Hanse i 2007. Banen har vært arena for turneringen Deutsche Bank Championship på PGA-touren siden starten.

TPC of Boston ligger i Norton, en forstad til Boston, 35 minutter fra Boston sentrum og 25 minutter fra Providence i Rhode Island. Banen er på 6847 meter og spiller par 72. Anlegget omfatter et treningsområde på over fire hektar, med driving range og putting- og chipping-områder, og et klubbhus på 3159 kvadratmeter. Rett utenfor fairway på hull 9 ligger William F. Connell Golf House, som er hjem til Massachusetts Golf Association og Massachusetts Golf Hall of Fame.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Tournament Players Club |
| --- |
| Avenel **·** Boston **·** Craig Ranch **·** Deere Run **·** Eagle Trace **·** Heron Bay **·** Jasna Polana **·** Louisiana **·** Michigan **·** Myrtle Beach **·** Piper Glen **·** Prestancia **·** River Highlands **·** River's Bend **·** Sawgrass **·** Scottsdale **·** Southwind **·** Sugarloaf **·** Summerlin **·** Tampa Bay **·** The Canyons **·** Twin Cities **·** Valencia **·** Virginia Beach **·** Wakefield Plantation |

Portal: Golf
***En reise til fortiden*** (originaltittel: *Cesta do pravěku*) er en tsjekkoslovakisk eventyrfilm fra 1955 regissert av Karel Zeman. Filmen handler om en kameratflokk på fire gutter som under en båtreise havner tilbake til forhistorisk tid. Filmen er spesielt kjent for innslagene med stop-motion animasjon.

Filmen ble sendt som en tredelt serie på NRK-TV høsten 1978 under tittelen *En reise til fortiden*. Den ble sendt i reprise våren 1985.

Handling
--------

Fire kamerater som er interessert i natur og historie drar av sted i båt på oppdagelsesferd for å lete etter fossiler fra fortiden. Noe mystisk skjer i løpet av ferden: De oppdager at de havner lenger og lenger inn i fortiden etterhvert som de reiser oppover elva. Etterhvert får de oppleve istiden, se levende dinosaurer og ender til slutt helt tilbake til urtiden.

Om filmen
---------

Den amerikanske versjonen har en annen åpning enn originalen. Handlingen her startet i et museum i New York.

Rollebesetning
--------------

* Vladimír Bejval ... Jirka
* Petr Herrman ... Toník
* Zdeněk Husták ... Jenda
* Josef Lukáš ... Petr

Referanser
----------

1. ↑  Aftenposten Aften (6.9.1978, s.27)
2. ↑  Aftenposten (15.5.1985, s.58)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *En reise til fortiden* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *En reise til fortiden* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *En reise til fortiden* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *En reise til fortiden* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *En reise til fortiden* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
* A glowing but also well-detailed review (Amerikansk versjon)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**Bunnvannsforgiftning** eller **oksygensvikt** oppstår når bunnvann som pga. sin tyngde blir fanget i groper eller bak fjordterskler (ev. nede i næringsrike innsjøer som Østensjøvannet) blir liggende lenge og mottar nedfall av organiske partikler (rester av døde planter og dyr). Organisk materiale har oksygenunderskudd (oksygenet skilles ut under fotosyntesen) som fører til at forråtnelsen forbruker oksygen.

Innestengt bunnvann kan ikke erstatte dette forbruket med tilførsel fra luft eller oksygenrikt vann, og når det frie oksygenet er forbrukt, vil bakterier hente bundet oksygen fra sulfater og slippe ut giftig hydrogensulfid, ammoniakk og metan slik at bunnvannet blir giftig og lukter som råtne egg (dette skjer også med vann som er stengt inne i næringsrik bløtbunn, som da får en metallisk sort farge).

Hvis det råtne vannet deretter løftes opp ved at tyngre (saltere/kaldere) vann sildrer inn på dypet, vil giftigheten utløse en lokal økokatastrofe på grunna. Fisk flykter og bunndyr dør av ren forgiftning eller oksygenmangel. Slike hendelser kan legge produktive fjorder øde i flere år.

Ved innblanding med friskt vann nøytraliseres hydrogensulfid og oksygen innbyrdes til hvitt svovel og vann.

Litteratur
----------

* Strøm, K.M. (1936). *Land-Locked Waters. Hydrography and bottom deposits in badly-ventilated Norwegian fjords with remarks upon sedimentation under anaërobic conditions*. Oslo: Det Norske Videnskaps-Akademi.  [I. Mat.-Naturv. Klasse. 1936. No. 7. 85 pp. + 9 Pl.]
**Lopé nasjonalpark** er en nasjonalpark i det sentralafrikanske landet Gabon.

Området omfatter 4910 km², og ble første gang fredet som *viltreservat* i 1946. Det ble oppgradert til nasjonalpark i 2002, og ble landets første verdensarvområde i 2007. Landskapstypen er tropisk regnskog og savanne. 

Verdensarvområdet omfatter både naturverdier og kulturhistorie. Naturverdiene ligger blant annet i at området avspeiler klimaendringer og geologiske prosesser i landskapsformingen, uberørt av tyngre menneskelige inngrep. 

Området har mange kulturhistoriske verneinteresser, blant annet spor av tidligere bosettingsformer, 1 800 funn av bergkunst, spor etter jernproduksjon og andre spor etter bantuenes og andre folkgruppers store migrasjoner over det afrikanske kontinentet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lopé National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* wcs.org: *faktaark*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
En ung Brother Jonathan, forløperen for Uncle Sam, hilser den harde valutaen velkommen etter borgerkrigen. Satirisk vitsetegning fra *Harper's Weekly* 1870.
**Brother Jonathan** («broder Jonathan») er en skikkelse som på 1800-tallet ble brukt i flere amerikanske vitsetegninger og politiske karikaturer som symbol og nasjonalpersonifikasjon på en typisk amerikaner. Brother Jonathan ble gjerne fremstilt som en mann med lang snippkjole, stripete langbukser og flosshatt.  Fra 1850-tallet overtok gradvis figuren Uncle Sam. Han liknet mye på Brother Jonathan, men representerte myndighetene og ble framstilt som en eldre mann med hvitt skjegg.

Det har blitt hevdet av Jonathan Trumbull, den første guvernøren i Connecticut, er opphavet til figuren, men dette er tvilsomt.

Se også
-------

* Uncle Sam, seinere nasjonalsymbol
* John Doe
* Johnny Rebel, foreldet personifikasjon for Sørstatene
* Billy Yank, foreldet personifkasjon for Nordstatene

Eksterne lenker
---------------

* (en) Brother Jonathan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
***Mario Party 3*** er et selskapsspill, utviklet av Hudson Soft og utgitt av Nintendo til Nintendo 64. Det er det tredje spillet i *Mario Party*-serien og ble utgitt i Japan desember 2000, i Nord-Amerika mai 2001 og i Europa november 2001. Spillet handler, som sine forløpere, om å spille som en av åtte spillbare figurer for å konkurrere om å samle stjerner på ulike tematiserte spillebrett. Nye spillbare figurer i *Mario Party 3* er prinsesse Daisy fra *Super Mario Land* og Waluigi fra *Mario Tennis* (hans andre opptreden i *Mario*-serien).

*Mario Party 3* var det siste *Mario Party*-spillet som ble utgitt for Nintendo 64, og ble etterfulgt av *Mario Party 4* for Nintendo GameCube i 2002.

Handling
--------

Spillet inneholder flere spillbare figurer: Mario, Luigi, Yoshi, Wario, Princess Peach og Donkey Kong som er tilgjengelige for å spille i alle moduser. Men Princess Daisy og Waluigi er utilgjengelige i spillets Story Mode. I spillets historie blir Mario og vennene hans vitne til Millennium Star, en mystisk stjerne født en gang hvert tusen år, som lar den som eier stjernen bli "universets superstjerne"

Når gruppen begynner å diskutere Star's eierskap, transporterer Star gruppen inn i en stor leketøykasse og kunngjør at de må bevise at de er verdige og tjene Millennium Star's aksept ved å samle de syv "Star Stamps" som er spredt over forskjellige områder. Målet med Mario Party 3 er å samle flest stjerner. Hver gang en stjerne blir kjøpt, vil Millennium Star flytte til et annet sted på brettet. Enhver karakter som ikke blir kontrollert av et menneskelig spiller, blir i stedet kontrollert av spillet som en data-kontrollert karakter. Ferdighetsnivået til de data-styrte karakterene kan justeres individuelt mellom "Easy" eller "Medium" eller "Hard"

Referanser
----------

1. ↑  «Best & Worst Things Mario Party Has Updated». Game Rant. 14. desember 2019. Besøkt 5. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mario Party 3* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Mario Party 3* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Mario Party 3* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Mario Party 3* på Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

* (en) *Mario Party 3* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Mario Party 3* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *Mario Party 3* hos VGMdb Rediger på Wikidata

* (en) *Mario Party 3* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
*Mario Party*-spill |
| --- |
| Konsoll | *Mario Party* • *2* • *3* • *4* • *5* • *6* • *7* • *8* • *9* • *10* • *Super* • *Superstars* |
| Håndholdt | *Advance* • *DS* • *Island Tour* • *Star Rush* • *The Top 100* |

Portal: Videospill
**Kilstraumen** eller **Kjelstraumen** er et sted i Austrheim kommune i Hordaland som er kjent for sitt gamle gjestgiveri og sterke tidevannsstrøm. Stedet ligger plassert ved innseilingen sørover fra Fensfjorden til en indre skipsled i retning Bergen. Farvannet her danner en god havn, med en smal åpning mot leden sørover. Denne leden fortsetter over Lurefjorden og videre gjennom Radsundet i retning Bergen. Her var det mindre værhardt enn ytre led, og passet til mindre og mellomstore båter. Ved Kilstraumen er tidevannsbevegelsen så sterk at all trafikk måtte vente på medstrøm.

Dette var et strategisk punkt for plassering av gjestgiveri, handelsplass og roskifte for skyssbåter. Senere ble det anløpssted for dampskipene som trafikkerte strekningen Bergen - Nordhordland, og Austrheims første poståpneri ble etablert her i 1871. 

Kilstraumen er en del av et stort verneverdig kulturlandskap av nasjonal interesse. Hordaland fylkeskommune har i 2017 definert Lurefjorden med tilstøtende arealer som et verneverdig kulturmiljø, med navnet "Den indre farleia". Området er nå klassifisert som et *Kulturhistoriske landskap av nasjonal interesse* med navnet *Den Indre Farleia (K416)*. 

Et skjær i straumen forårsaket flere havarier. Det ble fjernet da dampskipstrafikken startet.

Langs leia mot Bergen var det også gjestgiverier på Bruknappen og Alverstraumen.

Kilstraumen er første gang omtalt i Håkon Håkonsons saga først på 1200-tallet. 
I 1704 besøkte kong Frederik IV Kilstraumen.

Referanser
----------

1. ↑   norgeskart.no
2. ↑   Kulturminnesøk.no Den indre farleia

Litteratur
----------

Jan Henrik Munksgaard og Nils Georg Brekke: Gamle handels- og gjestgiversteder på Vestlandet Del 1 Ytre Hordaland. Fylkeskonservatoren i Hordaland, Historisk museum. Bergen 1972