recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Mor Godhjertas glade versjon. Ja*** er en diktsamling av den norske forfatteren Jan Erik Vold, utgitt i 1968.

Samlingen var forfatterens femte, etter debuten i 1965, og den representerte et gjennombrudd for forfatteren. Det var også i denne samlingen at Vold introduserte den muntlige «snakketonen» som han senere er blitt kjent for.

Et hovedtema i samlingen er bydikt, fra Volds hjemtrakter på Briskeby i Oslo. Skildringen er livsbejaende; videre er den personlig, med samtaleaktige henvendelser til flere av Volds venner og kolleger. I «Trikkeskinnediktet» fremsettes nærmest et poetisk program: dikter-jeget tar avstand fra pompøse formuleringer som «*byen ligger bundet / i sitt nett av trikkeskinner*», og velger heller en «*solidarisk*», kompis-aktig tilnærming til trikkeskinnenes samliv med brostein, gatene og med byen.

I samlingens siste, fjerde, del finnes det lange diktet «Selvportrett i Grønligrotta – en novelle», som skildrer en vandring i Grønligrotta i Mo i Rana, slik at den fremstår som en psykologisk prosess, en «urolig, søvnløs natt».

Samlingen inneholder også dikt til/om forfatterens far, journalisten Ragnar Vold, som døde i 1967, året før boka utkom.

Referanser
----------

1. ↑  Trine Eilertsen; Espen Egil Hansen, redaktører. (på no), *Aftenposten*, Schibsted Norge, ISSN 0804-3116, Wikidata Q388841,
2. ↑  Hovedkilde for omtalen er Henning Howlid Wærps artikkel om boka i *Norsk litterær kanon*. Cappelen Damm, 2008. ISBN 978-82-04-13826-2. Sitat: «Flere av diktene er en type ekspanderende dikt i Walt Whitman-tradisjon, med en jeg-stemme som utfolder seg i byens rom»

Litteratur
----------

* Kaja Schjerven Mollerin *Historien om Mor Godhjerta* Gyldendal 2019 ISBN 9788205514706
**Erlend Kjellevold Storesund** (født 22. februar 1985 i Bergen) er en norsk fotballspiller som spilte for FK Fyllingsdalen. Fra 2005 til og med 2011 spilte han for Løv-Ham, de første to årene på utlån fra Brann. 

Storesund ble i 2002 norgesmester for juniorer for Brann og var frem til sommeren 2007 var Storesund under kontrakt med Brann. Han ble da fristilt fra kontrakten. Dette på grunn av UEFAs regler som begrenser antallet spillere som er på utlån fra en klubb. Storesund signerte da en halvtårskontrakt med Løv-Ham. Etter sesongen fornyet han denne med to år.

Etter 2009-sesongen fornyet han først ikke kontrakten med Løv-Ham. Storesund ble invitert på prøvespill av Strømsgodset, men måtte takke nei på grunn av eksamener. Storesund planla opprinnelig å studere i Australia og ville ikke satse på fotballen. Han ombestemte seg imidlertid og signerte en ny kontrakt med Løv-Ham. For 2010-sesongen var Storesund kaptein for Løv-Ham. I 2010 spilte han som innbytter for Brann i en treningskamp mot Leeds.

Etter 2010-sesongen signerte Storesund ny kontrakt med Løv-Ham, etter å ha takket nei til Bryne og Sandnes Ulf. I februar 2011 var han på treningsleir med Brann i Tyrkia og ble tilbudt kontrakt med klubben. På grunn av at han bare ble tilbudt en ettårskontrakt takket han nei.

Løv-Ham rykket ned fra 1. divisjon etter 2011-sesongen og Storesund takket i utgangspunktet nei til spill for FK Fyllingsdalen, som Løv-Ham har blitt en del av. Han takket også nei til et tilbud fra Notodden Fotballklubb. I forkant av 2012-sesongen trente han likevel med Fyllingsdalen og har uttalt at han kan bidra i klubben når det trengs, han spilte sin første kamp for den nye klubben i tredje serierunde mot Levanger Fotballklubb.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 26213, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  bt.no Juniortreneren tror flere kan nå eliteserien nå Arkivert 6. desember 2011 hos Wayback Machine.
3. ↑  bt.no Fornøyd med løvejakten Arkivert 5. februar 2008 hos Wayback Machine.
4. ↑  bt.no Storesund takket nei til Strømsgodset Arkivert 20. desember 2009 hos Wayback Machine.
5. ↑  bt.no Storesund til Australia Arkivert 16. desember 2009 hos Wayback Machine.
6. ↑  bt.no Erlend Storesund blir i Løv-Ham likevel Arkivert 13. januar 2010 hos Wayback Machine.
7. ↑  bt.no Storesund ny kaptein i Løv-Ham Arkivert 1. april 2010 hos Wayback Machine.
8. ↑  «bt.no Kampen direkte». Arkivert fra originalen 30. juli 2010. Besøkt 30. juli 2010.
9. ↑  bt.no Kapteinen blir i Løv-Ham Arkivert 2. januar 2011 hos Wayback Machine.
10. ↑  bt.no Avviste Brann-tilbud Arkivert 21. februar 2011 hos Wayback Machine.
11. ↑  ba.no Nei til Notodden[*død lenke*]
12. ↑  ba.no -Jeg driter i tabellen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Erlend Storesund – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Erlend Storesund – FBref Rediger på Wikidata
Weingarten kloster
**Weingarten kloster** er et benediktinerabbedi i den baden-württembergiske kommunen Weingarten ikke langt fra Ravensburg i det sørlige Tyskland. Det var welfenes huskloster og fra 1274 til 1803 et velstående rikskloster.

Klosteret ble stiftet i 1056 av hertug Welf I av Bayern og tjente i flere generasjoner som gravkirke for welfene. I middelalderen var munkene fra Weingarten videns kjent for deres kunstferdige bokmaleri.

Weingarten, som fra 1247 var riksumiddelbar, var et av Sør-Tysklands rikeste klostre. Dens besittelser strekte seg fra Allgäu til Bodensee og omfattet bl.a. mange vingårder (*Wein-garten* = «vin-hage»). Totalt hersket abbeden av Weingarten over et areal på 306 km² og med til dels over 10 000 innbyggere.

De romanske kirkebygningene fra 1100-tallet ble revet i 1715 og på 1720-tallet erstattet med en stor kirke i barokkstil. Denne er med 102 m Tysklands lengste barokkirke. 1956 fikk kirken lov av paven til å bruke æresbetegnelsen *basilika*.

Klosteret ble sekularisert i 1803 og tilfalt først fyrstehuset Nassau og fra 1806 Württemberg, som bl.a. brukte bygningene som kaserner. 1922 ble klosteret gjenåpnet gjennom benediktinermunker fra Beuron erkeabbedi.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
Statens Husindustriskole i Ytre Arna i 1940
**Statens Husindustriskole** ble etablert i 1921 på Ytre Arna, den gang i Haus kommune, og var landets første i sitt slag. Skolen ble opprettet for å utdanne folk fra bygdene til småindustriell virksomhet. Skolen tok imot elever fra hele landet til fem måneders kurs i tre- og metallarbeid med 2 kurs i året. Fem måneder ble for lite og alt i 1923 gikk en over til 8 måneders kurs. Skolen ble drevet som internat. Frem til 1933[] var den lagt under Kirke- og undervisningsdepartementet, deretter under Landbruksdepartementet. I 1953 ble det innført mulighet til å avlegge svenneprøver ved skolen. Bygningene brant 1964, og undervisningen ble aldri gjenopptatt. Skoletomten ble overdratt til Hordaland fylke, som oppførte Arna Yrkesskule - senere Arna vidaregåande skule.

Referanser
----------

1. ↑  «Statens Husindustriskole». *Bergen byleksikon*. 25. januar 2001. Besøkt 24. januar 2017.
2. ↑  Markhus, Knut (formann i styret) (1946). *Statens Husindustriskule i Haus 25 år*. Bergen: Statens Husindustriskule i Haus. s. 9.
3. ↑  Bergen byleksikon

Eksterne lenker
---------------

* Arkivet etter Statens Husindustriskole på arkivportalen.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon
 |
**Weihebroen** er en del av Zhengzhou–Xi'an passasjerjernbane, som er en høyhastighetsjernbane mellom Zhengzhou og Xi'an i Folkerepublikken Kina. Weihebroen er 79 732 m lang og krysser elven Wei He to ganger. Broen var inntil 2010 verdens lengste, men er nå på tredjeplass etter to andre kinesiske jernbanebroer. 

Den må i store stykker beskrives som en jernbanetrase på stylter (viadukt) det målsetningen ikke primært er å krysse elver og slukter, men å holde jevn høyde med god klaring til bakken både av sikkerhetsgrunner og for ikke å hindre kryssende trafikk eller jordbruk. Dette er noe som er blitt meget vanlig for jernbane- og motorveitraseer både på fastlandet og i Taiwan. 

Broen ble fullført i 2008, og passasjerlinjen åpnet i februar 2010.

Se også
-------

* Liste over broer i verden etter lengde

Referanser
----------

1. ↑  郑西客运专线陕西段昨起铺轨 拟12月28日通车 Arkivert 8. januar 2016 hos Wayback Machine.
2. ↑  «Zhengzhou-Xi'an high-speed train starts operation». *China Daily*. 6. februar 2010. Besøkt 6. februar 2010.
3. ↑  «High-speed rail linking central, western China starts operation». *iStockAnalyst*. 6. februar 2010. Arkivert fra originalen 8. februar 2010. Besøkt 6. februar 2010.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 8. februar 2010. Besøkt 14. februar 2010. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
4. ↑  «High-speed train debuts in W. China». *CCTV*. 6. februar 2010. Besøkt 6. februar 2010.
**«San Francisco»** er tittelsangen fra filmen med samme navn fra 1936 med melodi av Bronislaw Kaper og Walter Jurmann samt tekst av Gus Kahn. Den ble fremført av Jeanette MacDonald et halvt dusin ganger i filmen og ble en hymne for dem som overlevde jordskjelvet.

Den er nå en populær sentimental allsang under offisielle tilstelninger, slik som byens årlige jordskjelvminnesfeiring. Det er én av to offisielle bysanger sammen med «I Left My Heart in San Francisco».

År senere la Judy Garland sangen til sitt konsertrepertoar med en ny introduksjon som startet slik: *«Jeg vil aldri glemme Jeanette MacDonald. Bare å tenke på henne gir mitt hjerte et pang. Jeg vil aldri glemme hvordan modige Jeanette kun stod i ruinene og sang o-o-o-og sang... San Francisco Open Your Golden Gate»*. Garland fortsatte med på synge om kabelsporvognene og
Market Street.

Den ble også sunget av rollebesetningen i *Beach Blanket Babylon* i Candlestick Park før Game 3 i 1989 World Series den 27. oktober 1989, ti dager etter Loma Prieta-jordskjelvet.

Den blir spilt etter hver scoring av NFLs San Francisco 49ers på Candlestick Park.

Norske versjoner
----------------

C.V. Meincke har skrevet den danske teksten som den norske bygger på. Den norske tittelen er også «San Francisco».

| År | Sangtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Plateselskap og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 193 | «San Francisco» | Kr. Haugers Danseorkester med refr. Jøraandstad-trioen | C.V. Meincke | 78-plate | Odeon A 180 745 D-3346 |
| 1937 | «San Francisco» | Columbia Danseorkester med sang av Jon Otnes | C.V. Meincke | 78-plate | Columbia GN 337 |

Referanser
----------

1. ↑  Internet Movie Database – San Francisco (1936) – Soundtracks
2. ↑  sfmuseum.org Arkivert 8. august 2007 hos Wayback Machine.
3. 1 2  Se plateetiketten
**Renco Posinković** (født 4. januar 1964 i Split i nåværende Kroatia), var en jugoslavisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker Sommer-OL 1988 i Seoul.

Posinković ble olympisk mester i vannpolo i OL 1988 i Seoul. Han var med på det jugoslaviske laget som vant vannpoloturneringen foran USA og Sovjetunionen. Jugoslavia vant semifinalen over Vest-Tyskland med 14-10 og i finalen mot USA vant de med 9-7. Posinković spilte sju kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - Gull **Gull** i vannpolo, Jugoslavias flagg Jugoslavia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Renco Posinković – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Renco Posinković – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Renco Posinković – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Renco Posinković – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (hr) Renco Posinković – Kroatias olympiske komité Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
San Fernandos beliggenhet i provinsen Pampanga.
**San Fernando** (offisielt *City of San Fernando*) er administrativt hovedsete for provinsen Pampanga og regionen Central Luzon på Filippinene of sete for et av den katolske kirkes erkebispeseter. Den hadde i 2015 et folketall på 306. 659 innbyggere.

Historie
--------

San Fernando ble grunnlagt 16. august 1754 av Don Josef Bersosa og med hjelp av munker fra augustinerordenen.[] Den ble utskilt fra Bacolor og Mexico. Den ble oppkalt etter Ferdinand VI av Spania eller rettere uttrykt som hyllest til kongen og satt under beskyttelse av den hellige Ferdinand III av Kastilla og León, hvis festdag er 30. mai. Byen fikk ikke byrettigheter før i 2001 etter en kampanje ledet av Gloria Macapagal-Arroyo, da senator, senere president. 

Byen er kjent for San Pedro Cutud Lenten Rites på langfredag, når filippinske menn lar seg korsfeste, og Giant Lantern Festival rett før jul.

Barangayer
----------

Byen er inndelt i 35 barangayer per 30. september 2019.

Referanser
----------

1. ↑  «2020 Census of Population and Housing (2020 CPH) Population Counts Declared Official by the President». *folketellingen 2020*. Filippinenes statistikkbyrå. 7. juli 2021.
2. 1 2  Barangays in San Fernando (Pampanga) 2018 Philippine Standard Geographic Code (PSGC)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) San Fernando, Pampanga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Renault Mégane** er en mindre mellomklassebil fra den franske bilprodusenten Renault. Den første generasjonen ble presentert i 1995 og erstattet da Renault 19. Til å begynne med var Mégane tilgjengelig som femdørs kombi, firedørs sedan (kalt *Classic*), cabriolet og tredørs coupé. Tre bensinmotorer var tilgjengelige, på mellom 1,4 og 1,8 liter, samt to dieselmotorer på henholdsvis 1,8 og 2,0 liter.

I 1999 gjennomgikk modellserien en mild ansiktsløftning, mens andre generasjon Mégane (*Mégane II*) ble introdusert i 2002. Denne fikk langt mer oppmerksomhet enn forgjengeren grunnet sitt annerledes design, og var fra introduksjonen tilgjengelig som kombibil med tre eller fem dører, og senere som sedan, stasjonsvogn og cabriolet med ståltak. I 2005 fikk Mégane II en lett ansiktsløftning, som for det meste berørte interiør samt front. 

Renault Mégane ble kåret til Årets Bil i Europa i 2003.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Renault Mégane – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Renault Mégane – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
Conan O'Brien reklamerer for dokumentarfilmen *Conan O'Brien Can't Stop* under SXSW 2011.
**South by Southwest** (**SXSW**) er en festival for musikk, film og interaktive medier. De tre forskjellige delfestivalene arrangeres relativt separat med forskjellige start- og sluttdatoer. Musikkfestivalen regnes som verdens største med over 1400 band som spiller hvert år. Festivalen finner sted i Austin i Texas hver mars og varer i en drøy uke (festivalen for interaktive medier i 5 dager, musikkfestivalen i 6 dager og filmfestivalen i 9 dager). Den første festivalen fant sted i 1987.

Festivalen avholdes av firmaet SXSW Inc. som planlegger og arrangerer konferanser, messer, festivaler og andre aktiviteter.

SXSW Music
----------

SXSW Music er den største musikkfestivalen av sitt slag i verden med mer enn 2400 aktiviteter (per 2014). På festivalen kan man oppleve konserter og videoinnslag fra relevante musikkartister.

Festivalen har vokst fra 700 deltagere i 1987 til over 28 000 deltagere.

Musikere og band må selv betale for reise og overnatting. Festivalen tilbyr et kontantbeløp (100 dollar for soloartister og 250 dollar for band) eller et armbånd som gir tilgang til andre aktiviteter på festivalen.

SXSW Film
---------

SXSW Film strekker seg over ni dager og danner rammen til et kreativt miljø for filmfolk og publikum. Festivalen er bygget opp av foredrag, paneldiskusjoner, workshop og mye mer. I 2015 var der mer enn 250 aktiviteter med 735 ulike arrangører.

SXSW Interactive
----------------

SXSW har fokus på ny teknologi og nye trender innenfor digital kommunikasjon. Festivalen består av messer, foredrag, fester og hjelp til nye virksomheter i bransjen.

Økonomisk påvirkning
--------------------

SXSW er det arrangementet i Austin i Texas som har størst økonomisk betydning for byen. I 2013 ble det anslått at festivalen bidro med over 218 millioner dollar.

Eksterne lenker
---------------

(en) South by Southwest – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* South by Southwest

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF
 |
**Peter Oscar Jørgensen** (født 2. april 1907 i Hillerød, død 27. august 1992) var en dansk bokser som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.

Jørgensen vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på tredjeplass i den nest tyngste vektklassen, lett tungvekt opp til 79,4 kg, bak sørafrikanske David Carstens og Gino Rossi fra Italia. Det var åtte boksere fra åtte nasjoner som stilte i klassen lett tungvekt som ble avviklet i perioden 10. til 13. august 1932.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1932 USAs flagg Los Angeles - Bronse i boksing, lett tungvekt Danmarks flagg Danmark

Eksterne lenker
---------------

* (en) Peter Jørgensen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Peter Jørgensen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Peter Jørgensen – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Peter Jørgensen – BoxRec Rediger på Wikidata

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Weimarkoalisjonen** (*Weimarer Koalition*) er betegnelsen for de koalisjonsregjeringer bestående av partiene SPD (sosialdemokratisk), det katolske Zentrum og det liberale DDP (Deutsche Demokratische Partei – *det tyske demokratiske parti)* som dannet regjering en rekke ganger under Weimarrepublikkens tid i Tyskland. Partiene i koalisjonen var de som i sterkest grad ønsket å forsvare den nye republikanske konstitusjonen, Weimarforfatningen, mot angrep fra venstre- og høyresiden.

SPD, Zentrum og Fortschrittliches Volkspartei (forløperen til DDP) hadde allerede samarbeidet under første verdenskrig i Riksdagen. 

Weimarkoalisjonen fikk gjennomslag da Weimar-forfatningen ble til. Ved valgene til den forfatningsgivende nasjonalforsamling den 19. januar 1919 fikk de tre partiene samlet et overveldende flertall på 76,2 prosent av stemmene (SPD 37,9 %, Zentrum 19,7 %, DDP 18,5 %). Dermed avviste tyskerne det sosialistiske rådssystemet, men også monarkiet. 

Allerede ved de første riksdagsvalgene den 6. juni 1920 mistet Weimarkoalisjonen sitt flertall (SDP 21,7 %, Zentrum 13,6 % og DDP 8,2 %). I tiden som fulgte klarte SPD å stabilisere sin oppslutning ved valgene til mellom 18,3 (5. mars 1933) og 28,7 % (20. mai 1928), og Zentrum likeså mellom 13,6 (6. juni 1920) og 11,2 % (5. mars 1933). Men DDP raste nedover bakke til det ved valgene den 5. mars 1933 var blitt en betydningsløshet med bare 0,8 % av de avgitte stemmer. 

Også i delstatene gikk det tilbake med Weimarkoalisjonens innflytelse. Det var bare i Preussen at den klarte å bestå helt frem til 1932, under navnet *Preussenkoalisjonen*. 

Hovedgrunnene til tilbakegangen var at frikorpsene og andre høyreorienterte grupper gikk i skarp konflikt med de venstreradikale krefter, og dermed kom mange SPD-velgere på avstand fra sitt opprinnelige parti. Belastningene under Versaillestraktaten svekket folks tiltro til de etablerte partier. 

De som profitterte på dette, var de mer ekstreme partiene på ytterfløyene. Både det Moskvalojale kommunistpartiet KPD og det nasjonalsosialistiske partiet utviklet seg etterhvert til massepartier, og til slutt overtok nasjonalsosialistene makten i 1933.

De weimarske regjeringskoalisjoner
----------------------------------

* 13. februar 1919 til 20. juni 1919: Rikskansler: Philipp Scheidemann (SPD), regjeringen Scheidemann.

* 21. juni 1919 til 26. mars 1920: Rikskansler: Gustav Bauer, (SPD), regjeringen Bauer.

* 27. mars 1920 til 8. juni 1920: Rikskansler: Hermann Müller, (SPD), Müller I

* 10. mai 1921 til 22. oktober 1921: Rikskansler Joseph Wirth ( Zentrum), Wirth I.

* 29. oktober 1921 til 14. november 1922: Rikskansler Joseph Wirth (Zentrum), Wirth II.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Weimarer Koalition – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***Southern Bastards*** er en pågående tegneserie som er skrevet av Jason Aaron og tegnet av Jason Latour. Den har blitt gitt ut av Image Comics siden 2014. Jason Aaron, fra Alabama, og Jason Latour, fra Nord-Carolina, ønsket med *Southern Bastards* å lage en elsk-hat-tegneserie til sørstatene.

*Southern Bastards* vant Eisner-prisen for beste vedvarende serie («best continuing series») i 2016.

Handling
--------

Tegneserien er lagt til Craw County i Alabama. Det amerikanske fotballaget «Runnin' Rebs» er stedets stolthet, og treneren Euless Boss («Coach Boss») styrer alt som skjer, både på og utenfor banen.

Samlede utgaver
---------------

Serien har blitt samlet i følgende bokutgivelser:

| Tittel | Nummer samlet |
| --- | --- |
| *Southern Bastards: Here Was A Man* | *Southern Bastards* #1–4 |
| *Southern Bastards: Gridiron* | *Southern Bastards* #5-8 |
| *Southern Bastards: Homecoming* | *Southern Bastards* #9-14 |
| *Southern Bastards: Gut Check* | *Southern Bastards* #15-19 |
|

Referanser
----------

1. ↑  Joshua Rivera (30. juni 2015): This beautifully brutal comic gave me a new appreciation of the South. *Business Insider*
2. ↑  Here Are Your 2016 Eisner Award Winners io9 - Gizmodo, July 23, 2016

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**«San Francisco Bay Blues»** er ei amerikansk folkevise. Den blir generelt betraktet for å være den viktigste komposisjonen til Jesse Fuller. Fuller spilte inn visa i 1954 (utgitt i 1955) for et lite merke kalt World Song.

Sangen ble brakt i en bredere popularitet i begynnelsen av 1960-årene i klubbfremførelser av Ramblin' Jack Elliott, Bob Dylan samt Jim Kweskin.

Innspilte coverversjoner har blitt fremført av mange artister, innbefattet The Weavers, The Brothers Four, Paul Clayton, Richie Havens, Eric Clapton, The Flatlanders, Paul McCartney, Jefferson Airplane, Janis Joplin, John Lennon, Peter, Paul and Mary, Mungo Jerry, Glenn Yarbrough, George Elias, Phoebe Snow, The Wave Pictures, The Halifax III samt Eva Cassidy.

En enmannsband-fremførelse med kazoosolo ble spilt inn på plate av Fuller på en konsert i 1962. Den ble utgitt på Smithsonian Folkways-samlingen *Friends of Old time Music*.

«Ingierstrand blues» med Øystein Sunde
--------------------------------------

Øystein Sunde ga ut en norsk coverversjon med tittelen «Ingierstrand blues» i februar 1974 på Sundes musikkalbum *Ikke bare tyll* (Philips 6317 021). Sunde skrev selv den norske teksten. I likhet med originalteksten går handlingen ut på at kjæresten har forlatt tekstens jeg som følgelig ikke har det greit. Det blir fremført i tragikomisk stil.

På denne innspillingen deltok:

* Øystein Sunde: vokal, akustisk gitar
* Halvard Kausland: sologitar
* Bjørn Jacobsen: bass
* Svein-Erik Gaardvik: trommer

Referanser
----------

1. 1 2   Peter Siegel: Liner notes til *Friends of Old Time Music* (Smithsonian Folkways SFW40160)
2. ↑  Jesse Fuller discography
3. 1 2  *Ikke bare tyll* – informasjon på omslaget
4. 1 2  Sunde, Øystein (1997) *Du må'kke komme her og komme her*. Ex Libris Forlag AS; Oslo. ISBN 82-7384-621-0 s. 127/133
5. ↑  Aftenposten (morgen) – 5. februar 1974 side 8
6. ↑  Spinner Records – Medium: *Ikke bare tyll* – Øystein Sunde (1974)
**Southern** er en provins i Zambia. Provinsens hovedstad er Livingstone. Provinsen hadde 1 589 926 innbyggere ved folketellingen i 2010.

Zambezi-elven danner den sørlige grensen i provinsen. Victoriafallene ligger langs denne grensen. Den østlige grensen mellom Zambia og Zimbabwe dannes av Xambezi og Kariba-demningen. 

Batonga er den største etniske gruppen. En jernbanelinje og asfaltert vei går fra Livingstone til Lusaka og går gjennom en rekke byer: Kalomo, Choma, Pemba, Monze, Mazabuka og Kafue i nord.

Det sørlige platået stiger fra Karibadammen i den østlige delen. Kafue-elven flyter gjennom den vestlige delen av provinsen som er hjemmet til et rikt dyreliv. En av Zambias største og mest avsidesliggende nasjonalparker, Kafue National Park, ligger på den vestlige grensen.

Referanser
----------

1. 1 2  «2010 CENSUS OF POPULATION AND HOUSING» (PDF). Central Statistical Office. Desember 2010. Arkivert fra originalen (PDF) 26. oktober 2015. Besøkt 30. desember 2015.

| * v
* d
* r
Zambias provinser |
| --- |
| 
* Central
* Copperbelt
* Eastern
* Luapula
* Lusaka
* Muchinga
* Northern
* North-Western
* Southern
* Western

 | Zambias flagg |
| ISO 3166-2:ZM |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** GeoNames
 |
Hyosung GV250 - «Aquila»
Hyosung GT650 «Comet»
**S&T Motors Co. Ltd.** er et sørkoreansk selskap som produserer motorsykler.

Selskapet ble etablert i 1978 som en avdeling av Hyosung-gruppen. I 1979 begynte de med produksjon av japanske Suzuki-motorsykler på lisens for det sørkoreanske markedet. I 1986 begynte de med masseproduksjon av motorsykler av eget design. I 2003 ble de skilt ut fra Hyosung-gruppen som eget selskap. Det ble så overtatt av S&T Group i 2007 og skiftet navn til S&T Motors Co. Ltd.

Modeller (utvalg)
-----------------

Sportsykler «Comet»
* Hyosung GT650R
* Hyosung GT650S
* Hyosung GT250R
* Hyosung GT125R

Standardsykler «Comet»
* Hyosung GT650
* Hyosung GT250S
* Hyosung GT125

Cruisere
* Hyosung ST7
* Hyosung GV650 – «Avitar»
* Hyosung GV250 – «Aquila»
* Hyosung GV125C

Arbeidsykler
* Hyosung KR110

Scootere
* Hyosung Exceed
* Hyosung Megajet
* Hyosung Rapid
* Hyosung Grand Prix 125 4T
* Hyosung SF50 «Prima»
* Hyosung SF50R «Rally»/«Rally50»
* Hyosung SF100 «Rally100»
* Hyosung SD50 «Sense»
* Hyosung MS3 125/250
* Hyosung Supercap

Motard/Trail
* Hyosung RX125
* Hyosung Troy

ATV
* Hyosung TE50 «WOW50»
* Hyosung TE100 «WOW100»
* Hyosung LT160
* Hyosung TE450

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hyosung motorcycles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Korea
**Oddleif Olavsen** (født 9. oktober 1945, død 5. juni 2022) var en norsk politiker (H) og skolemann. Han var ordfører i Bodø kommune i perioden 1995–1999.

Han vokste opp i Ramsvik i Lofoten og begynte yrkeslivet som fisker og hvalfanger. Han gikk på Bodø lærerhøgskole og arbeidet som lærer, undervisningsinspektør og rektor i Bodø. Han spilte også som målvakt for Bodø/Glimt.

Olavsen var formann i Bodø Høyre 1978–1982 og 1993–1995, medlem av Bodø bystyre 1992–2003 og Bodøs ordfører 1995–1999. Han var medlem av Nordland fylkesting og leder i Høyres fylkestingsgruppe 2003–2013 og fylkesråd for utdanning 2013–2015. Han var leder i Nordland Høyre 1997–2010 og medlem av hovedstyret i KS.

Referanser
----------

1. ↑   «Oddleif Olavsen er død», publisert i Avisa Nordland, utgitt 5. juni 2022, besøkt 6. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Nikolaisen, Kai (16. mai 2015). «Fra fylkesråd til kvalfanger». *Lofotposten*. Besøkt 6. juni 2022.
3. 1 2 3  Eidissen, Benn og Kristiansen, Ivar (5. juni 2022). «Minneord: Oddleif Olavsen». *Lofot-Tidende*. Besøkt 6. juni 2022. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oddleif Olavsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Sundays River** er en elv i provinsen Eastern Cape i Sør-Afrika og er sagt å være den raskest flytende elva i Sør–Afrika. Khoisan–folket kalte opprinnelig elva **Nukakamma** (gressfullt vann) siden elvas bredder alltid er grønne og fulle av gress til tross for det tørre terrenget som den renner gjennom.

Opprinnelsen til den 250 km lange elva er i Compassberg Mountains (de høyeste fjellene i den tidligere Kapp-provinsen) nær Nieu-Bethesda. Elva flyter så generelt i sør–sørøstlig retning, passerer byen Graaff Reinet i Karoo før den bukter seg gjennom Zuurberg Mountains før den passerer Kirkwood og Addo i den fruktbare Sundays River Valley. Den munner ut i Indiahavet ved Algoa Bay nær byen Port Elizabeth.

Fish–Sundays–kanalsystemet består av et kanal– og tunnelsystem som leverer vann fra Oranje til Great Fish River Valley og viderer til Sundays River Valley for å supplere den eksisterende vannforsyningen til Eastern Cape. Siden 1992 har vann fra Sundays River Valley blitt levert til Port Elizabeth.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
En sjåfør som viser uaktsomhet.
**Culpa** er et latinsk ord som betyr skyld. Selv om skyldbegrepet omfatter både forsett og uaktsomhet, brukes ordet i rettslig terminologi så godt som utelukkende i betydningen «uaktsomhet».

Ordet er mye brukt i norsk og øvrig nordisk erstatningsrett, som beskrivelse av den normen man må holde seg innenfor ved sin opptreden (culpanormen). Dersom man utviser culpa ved forvoldelsen av en skade (opptrer culpøst) følger det av fast og langvarig rettspraksis at man kan bli erstatningsansvarlig for skaden dersom visse andre vilkår er oppfylt. Avdøde professor Viggo Hagstrøms utgivelse *Culpanormen* er en komprimert og grunnleggende oversikt over grensene mellom alminnelig erstatningsansvar og ansvar etter såkalt culpøs opptreden.

Culpa brukes også, i mindre grad, innenfor norsk strafferett, først og fremst i forbindelse med begrepet *culpa levissima*, som er en betegnelse på en svært lav skyldgrad («den letteste uaktsomhet»). Slik uaktsomhet er skyldkravet for at strafferammen skal kunne økes ved såkalt uforsettlige følger av den straffbare handlingen. Et eksempel på dette er at en ved en forsettlig legemsfornærmelse (f.eks. et slag med flat hånd) kan få forhøyet straff dersom døden inntrer som følge av den, så lenge en kunne ha innsett at dette muligheten for at dette ville skje. Culpa levissima er fjernet i den nye lov om straff som ble vedtatt i 2005 og trådte i kraft i 2015.

Referanser
----------

1. ↑  Straffeloven. (1902) *Almindelig borgerlig Straffelov av 22.5.1902 nr. 10*, § 43.
2. ↑  Straffeloven, 1902, § 228, andre avsnitt.
**Lucy Elizabeth Desmond** (født 17. april 1899 i London, død august 1992) var en britisk turner som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Desmond vant en olympisk bronsemedalje i turn under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Hun var med på det britiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp for damer bak Nederland og Italia. Det var første gangen turn for damer sto på det olympiske programmet. Lagkonkurransen i mangekamp for damer ble avviklet 8. og 9. august 1928. Det var tolv turnere på hvert lag.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Bronse i turn, mangekamp lag damer Storbritannias flagg Storbritannia

Referanser
----------

1. ↑  van Rossem, G. (1928). *The ninth olympiad Amsterdam 1928 Official report*. Amsterdam: The Netherlands olympic comitee. s. 670.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lucy Desmond – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Lucy Desmond – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Culcom** (**Kulturell kompleksitet i det nye Norge**) var et tverrfaglig forskningsprosjekt ved Universitetet i Oslo. Prosjektet ble opprettet i 2004 og nedlagt 2010. Forskningsleder var Thomas Hylland Eriksen.

Historie
--------

Culcum ble høsten 2004 valgt ut som nytt satsingsområde. Det involverte fem fakulteter; det humanistiske fakultet, det juridiske fakultet, det samfunnsvitenskapelige fakultet, det teologiske fakultet og det utdanningsvitenskapelige fakultet.

I 2006 ble det opprettet to satsningsområder: «Verdikonflikt, verdifellesskap og integrering» og «Globalisering, transnasjonale relasjoner og kulturell kompleksitet». I 2008 ble det arbeidet med å tydeliggjøre Culcoms bidrag i forhold til universitetets faglige prioriteringer. I 2010 ble prosjektet avsluttet med en konferanse.

Forskningsområder
-----------------

Prosjektet har arbeidet med hele samfunnet med særlig henblikk på relasjonen minoritet–majoritet, primært ut fra et transnasjonalt perspektiv og ikke et integreringsperspektiv. Det har gitt et annet blikk, og andre resultater.

Prosjektet har også produsert mye ny, substansiell kunnskap om det nye Norge: blant annet om kjønn, rase, etnisitet, skole, minoriteter og mediene, og pengeoverføringer hos innvandrere.

### Forskere som har arbeidet med programmet (utvalg)

* Anne Hege Grung — kjønnsperspektiv på kristen-muslimsk dialog
* Oddbjørn Leirvik — flerkulturell etikk, samt religion og politikk.

### Bøker

Programmet har laget en bokserie om samfunnsmessige grunnbegreper. Bøkene, som har fått navn som «Verdier», «Rettferdighet» og «Normalitet» har vært bevisst redigert for å få fram de mange ulike måtene kompleksitet kan framstilles på.

### Publikasjoner (utvalg)

* Åse Røthing m.fl.: Homotolerance and Heterosexuality as Norwegian Values[*død lenke*]
* Elin Anita Sivertsen: Samisk ungdom – mellom tradisjon og modernitet?[*død lenke*]
* Lykke Stavnes: Living in a multi-ethnic suburb of Oslo[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Culcom
* Beskrivelse av prosjektet
* Rettferdighet: For globale istedenfor nasjonale perspektiver[*død lenke*]
* Oversikt over publikasjoner[*død lenke*]

Omtaler
* Oversikt over medieomtaler[*død lenke*]
* Aftenposten: «Vil forske på det nye Norge» besøkt 20. mai 2010
* Uniform: «UiO satsar på det fleirkulturelle samfunnet» besøkt 20. mai 2010
* Apollon: «Dypdykk i Groruddalens sjel» besøkt 20. mai 2010
* Uniform: «Culcom takker for seg» besøkt 20. mai 2010
* Klassekampen: «Culcom legges ned» besøkt 20. mai 2010
* Morgenbladet: «Takk for alt, for svingende»[*død lenke*] besøkt 28. mai 2010

Portal: Oslo
Yancheng
**Yancheng** (kinesisk: 盐城; pinyin: *Yánchéng*) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Jiangsu i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (2004) til knapt 8 millioner. Det ligger mot kysten til Gulehavet.

Historie
--------

Det første organiserte kanton i Yancheng ble opprettet i 119 f.Kr. under Handynastiet. Navnet har den etter saltet i elvene i området; navnet betyr «Saltbyen».

Fra Yangcheng kom blant annet statsmannen Fan Zhongyan (1100-tallet), og forfatteren Shi Nai'an (1300-tallet) som skrev den klassiske middelalderske røverromanen *Fortellinger fra myrlandet*.

Området var viktig krigsskueplass under den kinesiske borgerkrig mellom kommunister og nasjonalister i 1930- og 40-årene. Her ble Den fjerde armé under det kinesiske kommunistparti gjenopprettet etter først å ha blitt revet opp av findtlige styrker.

Naturreservat
-------------

I Yancheng naturreservat i byfylket Dafeng har man klart å bygge opp ville flokker av den en gang nesten utdødde davidshjorten.

Administrative enheter
----------------------

Yancheng består av to bydistrikter, to byfylker og fem fylker:

* Bydistriktet Tinghu – 亭湖区 *Tínghú Qū* ;
* Bydistriktet Yandu – 盐都区 *Yándū Qū* ;
* Byfylket Dongtai – 东台市 *Dōngtái Shì* ;
* Byfylket Dafeng – 大丰市 *Dàfēng Shì* ;
* Fylket Sheyang – 射阳县 *Shèyáng Xiàn* ;
* Fylket Funing – 阜宁县 *Fùníng Xiàn* ;
* Fylket Binhai – 滨海县 *Bīnhǎi Xiàn* ;
* Fylket Xiangshui – 响水县 *Xiǎngshuǐ Xiàn* ;
* Fylket Jianhu – 建湖县 *Jiànhú Xiàn*.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 204 løper gjennom området. Den løper fra Yantai i Shandong sørover til Shanghai, og er innom blant annet Lianyungang, Nantong og Taicang.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
* Yancheng comprehensive guide with open directory (Jiangsu.NET)
* Yancheng Tourism Board

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Minnestøtte «reist av venner og sambygdinger til ære for [Sven Jørgensens] kunst» ved Slagen kirke, med portretthode modellert av Carl E. Paulsen 1933.  Foto: 2015 
**Sven Jørgensen** (født 23. februar 1861 i Drammen, død 10. september 1940 i Slagen) var en norsk maler.

Jørgensen var elev ved Wilhelm von Hannos tegneskole 1877–1879, studerte ved kunstakademiet i München 1880–1883 og besøkte Paris 1889 og 1891–1892, siste gang som elev av Léon Bonnat. Han ble særlig påvirka av François Millet og Pierre Puvis de Chavannes. Etter at han i 1886 slo seg ned i Slagen i nåværende Tønsberg kommune, skildra han på naturalistisk vis livet blant småkårsfolk i flere gjennomarbeida bilder, gjerne med få og store figurer. Blant de mest kjente maleriene er «Enken» (1889), «Arbeidsløs» (1888) og «Sønnen» (1894). De to siste tilhører Nasjonalmuseet/Nasjonalgalleriet.

Referanser
----------

1. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID d9e19ec7-a3df-46eb-b3da-2c198e0fc5ed, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.oxfordartonline.com, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Det tyske nasjonalbibliotekets katalog, GND-ID 1079069186, besøkt 10. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Sven\_Jørgensen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2 3 4 5 6  *Store norske leksikon* om Sven Jørgensen (fri gjenbruk av tekst)

Eksterne lenker
---------------

* Biografi i *Norsk kunstnerleksikon*

  

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Drammen byleksikon **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** ULAN **·** KulturNav
 |
**Pituffik** er en fraflyttet bygd på vestkysten av Grønland.

Bygda ligger i Qaanaaq kommune, men ble tvangsfraflyttet da USA fikk lov til å bygge Thule Air Base i 1951. Innen 1953 var alle innbyggerne i Pituffik og bygda Dundas (Uummannaq) forflyttet 130 km lenger nord, til Qaanaaq, som også gjerne kalles «New Thule». 

Pituffik er ikke en del av den kommunale inndelingen på Grønland, og er en enklave som omtales som et «dansk-amerikansk forsvarsområde» i lovverket. For å ivareta innbyggernes interesser, ved å få til et demokratisk samspill med Hjemmestyret, er det etablert et *Borgerråd*, som velges for en 4-årsperiode. Rådet overtok i 2007 ansvaret for kultur- og fritidsvirksomheten i Pituffik. De har spesielt jobbet tett med tidligere Qaanaaq kommune (i dag en del av Qaasuitsup) for å bedre transportmulighetene mellom Qaanaaq og Pituffik, i den hensikt å øke antallet Qaanaaq-innbyggere som jobber i Pituffik.

Pituffik hadde 235 innbyggere i januar 2005.

Referanser
----------

1. ↑  ; *Statistikbanken*; besøksdato: 12. februar 2020.
2. ↑  Grønlands hjemmestyre - *Landstingslov nr. 15 af 5. december 2008 om Grønlands inddeling i landsdele og kommuner* Arkivert 29. juni 2009 hos Wayback Machine.
3. ↑  Borgerrådet.gl - *Kort om Borgerrådet*[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Borgerrådet i Pituffik

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Han-dynastiets provinser i 189, under De gule turbaners opprør

| Avgjørende slag og felttog under  Han-dynastiets fall og de tre rikers tid  184-280 |
| --- |
|  De gule turbaner - Dong Zhuo - Guandu - Chibi - Tongguan - Yizhou - Hanzhong - Yiling  - Nanzhong - Zhuge Liang - Jiang Wei - Shu -Wu |

**De gule turbaners opprør** (kinesisk: 黄巾之乱; pinyin: *Huáng Jīn Zhī Luàn*) var et stort kinesisk religiøst-sosialt bondeopprør som varte fra 184 til 205 mot keiser Lingdi i Han-dynastiets tid. Det rettet seg først og fremst mot godseierne, og ble ledet av taoistiske prester og av sjamaner som var misfornøyde med de herskende gruppers konfucianisme.[] Den store folkelige oppslutningen skyldtes imidlertid først og fremst de dårlige sosiale forhold som var forårsaket av tørke og oversvømmelser.[] Høye utgifter for å bygge fort langs silkeveien hadde på toppen av det hele ført til en tung skattlegging av de allerede hardt rammede bøndene.[]

Opprøret ble ledet av Zhang Jiao og hans to yngre brødre Zhang Bao og Zhang Liang. De grunnla en taoistisk sekt og forsøkte seg som helbredere av bønder som led av forskjellige kramper. De fikk på nært hold se bøndenes fattigdom og den trakassering som de ble utsatt for av makthaverne.[]

Da opprørerne rundt årsskiftet 188/189 truet Han-dynastiets hovedstad Luoyang, satte den keiserlige øverstkommanderende, He Jin, inn generalene Lu Zhi og Cao Cao mot dem. De ble slått tilbake, men det skulle vare til 192 før den mest truende fasen av opprøret var over.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yellow Turban Rebellion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Litteratur
----------

* Denis Twitchett, Michael Loewe (utg.): *The Cambridge History of China*. Volume 1: *The Ch'in and Han Empires, 221 BC–AD 220*. Cambridge University Press, Cambridge u. a. 1986, ISBN 0-521-21447-5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** NDL
 |
**Yandraduth Googoolye** (født 1954) er en mauritisk økonom. 

Han er første visesentralbanksjef for Mauritius' sentralbank, en stilling han har hatt siden juli 2006. Fra 1. januar til 13. februar 2007 fungerte han som sentralbanksjef.

Han begynte i sentralbanken i 1985, men hadde før dette jobbet for revisjonsselskapet *Messrs Kemp Chatteris* på Mauritius. I sentralbanken jobbet han først med regnskap, og fra 1987 med overvåkning av bankvesenet. I 1991 ble han direktør for bankovervåkningsavdelingen. Han ble overflyttet som direktør for driftsavdelingen (*Operations*) i 1997, og samme stilling i avdelingen for regnskap, budsjettering og betalingssystemer i 2002. 

Googoolye har vært med på etableringen av Mauritius' *Real Time Gross Settlement System* (RTGS), dvs at bruttooppgjøret mellom bankene gjøres i realtid. Han har også vært ansvarlig for å automatisere Mauritius' *Clearing House* (klareringssentralen mellom bankene).

Kilder
------

* Biografi på sentralbankens hjemmeside[*død lenke*]
Kinesiske skrifttegn skåret ut av en potet og påført maling til bruk som stempler for potettrykk.
Stofftrykk på lerretspose. Mønsteret er påført med potettrykk og vannfast tekstilfarge. 
**Potettrykk** er en enkel trykketeknikk og formingsaktivitet for oftest små barn. For å trykke, deler man en potet i to, skjærer ut en enkel figur i snittflaten og påfører flaten maling eller trykksverte. Dermed kan man bruke den halve poteten som et stempel og dekorere papirer eller tekstiler med mønstre og figurer.

Potettrykk er enkelt og billig å lage, men den utskårne poteten blir fort slitt. Trykkresultatet blir vanligvis grovere og mer unøyaktig enn når en bruker trykkplater og stempler av sterkere og fastere materialer.

Potettrykk tilsvarer blokktrykk, tresnitt, linoleumssnitt og andre grafiske høytrykksteknikker.

Norske «Potettrykkets gruppe» er den første gruppen på Facebook eksklusivt viet temaet potettrykk.

Se også
-------

* Blokktrykk

Referanser
----------

1. ↑  Potettrykk på facebook

Eksterne lenker
---------------

* Framgangsmåte for potetrykk

Portal: Kunst
***Zibus*** er en slekt av små, rødlige køllebiller.

Utseende
--------

Små, avlange, rødaktige til svarte køllebiller. Kroppen er nokås jevnbred og forholdsvis langstrakt (til køllebiller å være). **Hodet** er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Det nest-innerste leddet er ofte mer eller mindre kuleformet og kan ha påfallende utvekster. Palpene (munnfølerne) er ofte lange med et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.

Levevis
-------

De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Europa inkludert Kaukasus.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae)
				+ Underfamilien **køllebiller, Pselaphinae**
					- Overstammen Euplectitae
						* Gruppen **Trichonychini** Reitter, 1882
							+ Understammen Trimiina Bowman, 1934
								- Slekten ***Zibus*** Saulcy, 1874
									* *Zibus leiocephalus* (Aubé, 1833) - vidt utbredt i Sør-Europa og vestlige Asia
									* *Zibus yunonae* Kalashian, 1990 - Armenia

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. november 2020. Besøkt 15. november 2020.
2. ↑  Aubé, C. (1833) Pselaphiorum monographia cum synonymia extricata. *Magasin de Zoologie* 3: 1-72, pls. 78-94.
3. ↑  Kalashian, M. Y. (1990) Novyy vid roda *Zibus* Saulcy (Coleoptera, Pselaphidae) iz okrestnostey Erevana. *Doklady Akademii Nauk Armyanskoi SSR* 90 (4): 185-187.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Zibus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Zibus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Ernst Rudolph Jaakson** (født 11. august 1905 i Riga, død 4. september 1998 i New York) var en estisk diplomat. Han er kjent for å ha holdt Estlands generalkonsulat i New York i drift gjennom tiårene Estland var innlemmet i Sovjetunionen. 

Jaakson begynte sine studier i Riga og ved Universitetet i Tartu. Han fortsatte senere sine studier i USA, der han i 1934 tok bachelorgraden i økonomi ved Columbia University. Allerede som tenåring ble Jaakson i 1919 ansatt ved Estlands ambassade i Riga, som vaske- og arkivhjelp.
Etter endt utdannelse og verneplikt gikk han inn i utenrikstjenesten. Fra 1929 til 1932 var Jaakson ved Estlands konsulat i San Francisco. I 1932 ble han stasjonert ved generalkonsulatet i New York. USA anerkjente ikke Sovjetunionens okkupasjon og innlemmelse av Estland og opprettholdt diplomatiske forbindelser med Estland, noe som innebar at generalkonsulatet i New York fortsatte sin drift og at personalet der opprettholdt sin diplomatiske status. Etter at andre ved generalkonsulatet hadde falt fra, ble Jaakson i 1965 generalkonsulatets leder. Dermed ble Jaakson også en symbolsk skikkelse for håpet om Estlands frihet og en representant for kontinuiteten i Estlands selvstendighet. Etter at Estland gjenvant sin selvstendighet i 1991 ble Jaakson utnevnt til Estlands ambassadør i USA og til landets permanente representant ved FN. Han fortsatte fra 1993 som generalkonsul i New York.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 6. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 19. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 1. januar 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* ERNST JAAKSON – Diplomat, Estlands utenriksdepartement.
* Estonian Government-in-Exile:a controversial project of state continuation, Estonian School of Diplomacy.
* Barbara Stewart: Ernst Rudolph Jaakson, 93, Estonian Diplomat-in-Exile, The New York Times, 25. september 1998
* Paul Lewis: Washington Talk; 3 Missions With Nothing but a Cause Fight for Independence From Soviets, The New York Times, 6. juni 1989
* Ernst Jaakson: Estonia Was Victim of Hitler and Stalin, The New York Times, 15. mai 1987

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |