recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
«***Gubben Lars og trillebåra***» er et skillingstrykk. Alf Prøysen presenterte det i sin visespalte i «Magasinet for alle» i 1956. Han omtalte den som en vise av ukjent opprinnelse.

Teksten
-------

**1.**Gubben Lars var ganske noe av en raring  

folk fortalte han var litt tåkete der  

hvor han hadde hjernemassen i forvaring  

døm nå selv når du får høre dette her.  

  

**2.**Gubben Lars var ganske ensom her i verden,  

halt og skakk og skjev og hvit i skjegg og hår,  

men han fikk seg da en følgesvenn på ferden  

da han kjøpte seg en gammel trillebår.  

  

**3.**Gubben Lars og trillebåra var på vandring  

titt og trutt og hjulet skrek og dreiet rundt.  

Og når trillebåra røk til en forandring  

drog han ståltråd rundt hvor skrammelet gikk sundt.  

  

**4.**Gubben Lars og trillebåra tok en ende  

med forferdelse en lørdagskveld i vår.  

For det hendte seg at det tok til å brenne,  

i den hytten hvor de delte livets kår.  

  

**5.**Gubben Lars kom til å våge seg så nære  

at hans skjegg og hår begynte til å svi,  

og han skrek: Nehei så drabelen fortære  

jeg vil ikke miste trillebåra mi.  

  

**6.**Gubben Lars skjøt modig hjertet opp i barmen  

han vil minnes, ja så lenge verden står.  

For han stupte seg på hodet inn i varmen  

og ble stekt ved siden av sin trillebår.  

  

**7.**Dagen etter traff en lyd Sankt Peters øre  

mens han morgentur ved himmelporten gikk.  

Og han mumlet: Denne har nok glemt å smøre  

for det var en gudsjammerlig musikk.  

  

**8.**Der hvor veien deler seg i tvende veie  

fikk han se det strøk en gammel mann forbi.  

Han skjøv foran seg en gammel fillegreie  

det var Gubben Lars med trillebåra si.

Kilder
------

* De gamle visene 3 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1974
***Trechoblemus micros*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.

Utbredelse
----------

*Trechoblemus micros* finnes i nesten hele Europa, men er noe sjeldnere helt i sørvest. Den er utbredt østover i Asia. Finnes i Norge.

Utseende
--------

*Trechoblemus micros* er en liten brunlig løpebille, omtrent 4-5 millimeter lang. Den har to mer diffuse flekker på hver av dekkvingene. Antennens fjerde ledd med fine korte hår og en lang børste/børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se). Delgruppe Trechina skiller seg ut fra de andre løpebillene, ved at lengderillen nærmest midten av dekkvingen, bakerst ved spissen, svinger og fortsetter opp i vingen, omtrent der femte lengderille er. Hos de andre løpebillene ender alltid rillene ved bakkanten av dekkvingen.

Levevis
-------

*Trechoblemus micros* er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. Den lever langs vassdrag, ofte elver der det er sterk støm.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Carabidae of the World Arkivert 16. desember 2008 hos Wayback Machine. søkedato: januar 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Trechoblemus micros* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Trechoblemus micros* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Trechoblemus micros* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Trechoblemus micros* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Trechoblemus micros* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Trechoblemus micros* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Trechoblemus micros* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Trechoblemus micros* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Trechoblemus micros* – Database Carabidae of the World[*død lenke*] – engelskspråklig
* *Trechoblemus micros* - Ground Beetles of Ireland - engelskspråklig
* *Trechoblemus micros* - Fauna Europaea - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
Guatemalas riksvåpen
**Guatemalas riksvåpen** i sin nåværende form stammer fra 1968, og viser nasjonalfuglen quetzal sammen med en åpen pergamentrull der datoen for Sentral-Amerikas frigjøring fra Spania, 15. september 1821, er innskrevet. Fuglen og pergamentrullen er satt over korslagte rifler og sverd, det hele innrammet av korslagte laurbærgrener. Quetzalen regnes som et frihetssymbol, mens riflene skal stå for forsvarsvilje. Sverdene representerer ære og laurbærgrenene seier.

Riksvåpenet forekommer også i Guatemalas flagg.

Eksterne lenker
---------------

* Escudo fra Guatemalas regjering

| * v
* d
* r
Nordamerikanske riksvåpen |
| --- |
| Amerikas forente stater **·** Antigua og Barbuda **·** Bahamas **·** Barbados **·** Belize **·** Canada **·** Costa Rica **·** Cuba **·** Dominica **·** Den dominikanske republikk **·** El Salvador **·** Grenada **·** Guatemala **·** Haiti **·** Honduras **·** Jamaica **·** Mexico **·** Nicaragua **·** Panama **·** Saint Kitts og Nevis **·** Saint Lucia **·** Saint Vincent og Grenadinene |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
St. Enodoc church i Trebetheric har vært tilsandet, og ligger i dag delvis under bakkeplan.
**Trebetherick** er en landsby på nordkysten av Cornwall i England, Storbritannia. Den ligger på østsiden av elven Camels munning ca. 10 km nord for Wadebridge og like sør for Polzeath.

Sør for Trebetherick Point ligger Daymer-bukta med en sandstrand som ligger i le for Atlanterhavet. Stranden er populær blant ferierende badegjester og brettseilere.

Bak Daymer-buktas sanddyner, og sør for Trebetherick, ligger St. Enodoc Golf Club golfbane og St. Enodoc kirke, der den kjente britiske forfatteren John Betjeman er gravlagt.

Som barn tilbragte Betjeman gjerne feriene i Trebetherick og han reiste dit også ofte som voksen. Området rundt landsbyen og kirken, jernbanen og landskapet - ja, Cornwall generelt - er elskede motiv i hans litteratur.

Referanser
----------

1. ↑  Ordnance Survey: Landranger map sheet 200 *Newquay & Bodmin* ISBN 978-0-319-22938-5

Eksterne lenker
---------------

* Reiseguide til Trebetherick
* Om Trebetherick

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Revolveren*** (野良犬, *Nora Inu*)  er en japansk spillefilm fra 1949 regissert av Akira Kurosawa.

Handling
--------

Filmen foregår i løpet av en hetebølge midt på sommeren i Tokyo. Etterforsker Murakami (spilt av Toshiro Mifune) får sin Colt-pistol stjålet på et overfylt tog. Han jager etter lommetyven, men tyven forsvinner i den store folkemengden. Murakami rapporterer tyveriet til politiets hovedkvarter. Han går deretter undercover i flere dager, og forsøker å infiltrere et ulovlig våpen-marked. Politiet plukker til slutt opp spor av et mulig pistol-salg. Det blir oppdaget at Murakamis stjålne pistol ble brukt i en nylig forbrytelse, og han begynner å samarbeide med etterforsker Satō.

Etter å ha avhørt en mistenkt får Murakami og Satō vite om en våpen-forhandler som kalles for Honda. Når de konfronterer Honda, peker han dem i retning av Yusa, en gammel krigsveteran som har tydd til kriminalitet på sine eldre dager. De begynner å etterforske Yusa og kjæresten hans, showgirl Harumi Namiki. Murakamis pistol brukes under en annen forbrytelse, denne gangen som drapsvåpen. Satō går til et hotell, Yusas siste gjemmested. Men Yusa skyter ham, og Satō havner hardt skadd på sykehuset. Murakami må derfor gå etter de skyldige på egen hånd.

Skuespillere
------------

* Toshiro Mifune som etterforsker Murakami
* Takashi Shimura som etterforsker Satō
* Keiko Awaji som Harumi Namiki
* Eiko Miyoshi som Harumis mor.
* Noriko Honma som kvinne i butikken.
* Isao Kimura som Yusa.
* Minoru Chiaki som direktør
* Ichiro Sugai som Hotell-eier.
* Gen Shimizu som politi-etterforsker Nakajima
* Reikichi Kawamura som offiser Ichikawa
* Noriko Sengoku som en ung kvinne.

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 27. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Revolveren* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Revolveren* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Revolveren* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Revolveren* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Revolveren* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Revolveren* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Revolveren* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Revolveren* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Revolveren* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
Ragnar Berg Løytnant I den norske hær
**Ragnar Berg** (født 1. oktober 1913 i Horten, død 16. april 1942 i Russland) var en norsk artillerioffiser og frontkjemper under andre verdenskrig.

Militær utdannelse
------------------

Berg var utdannet fra Befalsskolen for Hæren på artillerilinjen på 1930-tallet og gikk deretter på Krigsskolen, med eksamen i 1938. Hans kull på Krigsskolen hadde bare 12 avgangskadetter; av dem ble fire senere offiserer i forskjellige enheter av Waffen-SS på Østfronten.

NS-medlemskap
-------------

Fra 1935 var han medlem av partiet Nasjonal Samling.

Fronttjeneste og død
--------------------

Under angrepet på Norge i 1940 kjempet han som norsk løytnant i Artilleriregiment 1 i Østfold, og ble internert i Sverige da 1. divisjon gikk over grensen. Berg ble en av arkitektene bak Norges SS, som ble opprettet i mai 1941.

Da Operasjon Barbarossa ble innledet 22. juni 1941, meldte han seg til Den Norske Legion, som var en avdeling i Waffen-SS. Der ble han beskikket til Legions-Hauptsturmführer, og ble kompanisjef for 4. kompani. Natten til 16. april 1942 ved Urizk på Leningradsfronten ble han drept i strid og etterlatt i ingenmannsland.

Rekonvalesenthjemmet Ragnar Berg
--------------------------------

Ragnar Berg hadde en sterk posisjon i NS- og frontkjempermiljøet i Norge under krigen. Rekonvalesenthjemmet Ragnar Berg, som ble opprettet på Voksenkollen i Oslo under andre verdenskrig som et behandlingssted for sårede frontkjempere fra Waffen-SS og Den Norske Legion, ble oppkalt etter Ragnar Berg.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Blindheim, Svein (1916-2013) (1977). *Nordmenn under Hitlers fane: dei norske frontkjemparane*. [Oslo]: Noregs boklag. s. 33. ISBN 8252203965.
2. ↑  Eirik Veum: *Deres ære var troskap - Nordmenn drept i tysk krigstjeneste*, S. 181 - Vega Forlag 2017
3. ↑  Veum, Eirik (8. mars 2008). «308 norske SS-soldater savnet». *NRK*. Besøkt 18. mai 2021.
4. ↑  Eirik Veum: *Deres ære var troskap. - Nordmenn drept i tysk tjeneste*, s. 150 - Vega Forlag 2017

Portal: Andre verdenskrig
**Universitetet i Obong** er et fireårig privat universitet som ligger i Obong Ntak, Akwa Ibom, Nigeria. Det er knyttet til Kristi forsamlinger, og er sponset av menigheten Rivergate Church of Christ i Madison i Tennessee.

Det ble grunnlagt i 1997 som **African College of Management**, året etter som **University of Africa**, som Obong universitet tidligere ble benevnt som. Universitet er i et tett fellesskap med Obong Christian School (grunnlagt 1986), som er sponset av en menighet i Mt. Morris i Michigan. Christian school, også i Obong Ntak, har utdannet tusener av unge i det sørlige Nigeria. Skolene er ledet av dr. Moses Akpanudo.

Akpanudo arbeidet, med hjelp av sine landsmenn i Nigeria og amerikanske venner, for at Obong skulle få universitetsstatus. Dette ble oppnådd 2. mai 2007.

Universitet tilbyr studier i naturvitenskap og anvendte fag som matematikk, statistikk, informatikk, bioteknologi, mikrobiologi, kjemi, biokjemi, industriell kjemi, fysikk, og dataelektronikk. Det tilbyr også studier i ledelse og samfunnsfag for fag som økonomi, regnskap, og bank og finans.

I tillegg til utdanningsinstitusjonen, er det nylig fullført et sykehusanlegg på universitetsområdet.

Referanser
----------

1. ↑  The Christian Chronicle
2. ↑  FG licences eight new private varsities Arkivert 25. mai 2011 hos Wayback Machine.
3. ↑  «Obong University Students :: Academic Programmes». Arkivert fra originalen 17. september 2010. Besøkt 5. februar 2008.
**Ellen Margrethe Wibe** (født 9. januar 1965) er en norsk kommunikasjonsrådgiver og tidligere politiker (FrP). 

Hun er datter av Einar Wibe, skolesjef i Namsskogan kommune 1971–1993. Ellen Wibe gikk idrettsfag og allmennfag ved Namsos og Verdal videregående skoler 1981–1985, og arbeidet en tid som møbelselger i Namsos. Hun er høyskolekandidat i IT fra Nord-Trøndelag distriktshøgskole fra 1989.

Hun var formann i Fremskrittspartiets Ungdom i Nord-Trøndelag 1988–1989 og partiets 2. kandidat i Nord-Trøndelag ved stortingsvalget i 1989. Deretter var Wibe blant annet valgkampsekretær, leder i Fremskrittspartiets kvinneutvalg, generalsekretær i Fremskrittspartiets Ungdom 1989–1992 samt politisk nestformann i Fremskrittspartiet 1993–1994. Etter landsmøtet på Bolkesjø i 1994 var Wibe blant de unge liberalistene som brøt med partiet.

Wibe har siden vært selvstendig næringsdrivende og tilknyttet ulike selskaper som kommunikasjonsrådgiver.

Referanser
----------

1. ↑  Hjulstad, Ola (1997). *Heimbygda vår*. Namsskogan kommune. s. 187.
2. 1 2 3  «Ellen Wibes profil». LinkedIn. Besøkt 24. mai 2015.
3. 1 2 3  Aardal, Jostein (15. januar 1993). «Kvinneforkjemperen i Frp». *Trønder-Avisa*: 4.
4. ↑  Henriksen, Arve (24. april 1993). «Kaster ikke klærne». *Trønder-Avisa*: 14.
5. ↑  «Ellen Wibe FrpU-leder i fylket». *Trønder-Avisa*: 4. 1. oktober 1988.
6. ↑  «Årsmøte i FpU». *Trønder-Avisa*: 10. 25. november 1989.
7. ↑  Salvesen, Geir (9. april 2013). «- Nytenkningen er borte fra Frp». *Aftenposten*. Besøkt 24. mai 2015.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Tor Mikkel Wara** | **Fremskrittspartiets politiske nestformann**(1993–1994) | Etterfølger:**Lodve Solholm** |
**Peresvet** (russisk: Пересвет), navngitt etter den ortodokse munken Aleksandr Peresvet, er et Russisk laservåpen for luftvern. Våpenet kan også brukes som et antisatellittvåpen.
Fra Mai 2022 er systemet allerede i drift og produksjon.

Historie
--------

Systemet ble publisert for første gang av Russlands President Vladimir Putin under hans melding til Forbundsforsamlingen den 1. Mars 2018. Den 1. desember 2018 begynte Peresvet en såkalt eksperimentell kamptjeneste. Ifølge Russlands President Vladimir Putin skulle Peresvet-laserkompleksene gå inn i tjenesten i desember 2019. Kompleksene har blitt utplassert med veien-mobile ICBM bæreraketter med oppgaven med å dekke sine manøvrer. Den 1. desember 2019, annonserte Forsvarsminister I Russland Sergej Sjojgu at *Peresvet* ble utplassert med fem divisjoner av De strategiske rakettstyrker.

Design
------

Ifølge militærekspert Igor Korotchenko, direktør for Senter For Analyse i World Trade In Arms, kan Peresvet med hell brukes mot ubemannede luftfartøyer. Samtidig er effektiviteten avhengig av miljøforhold: i godt vær fungerer det perfekt, men tåke, regn, snø og andre ugunstige værforhold kan svekke laserstrålens virkning. Eksperten la også til at slike installasjoner bruker mye strøm, så det er lite sannsynlig å bruke dem som et bærbart verktøy; i fremtiden vil de kunne beskytte militære baser og andre steder fra Uav-er. Systemet kan også blinde fiendens satellitter i baner på opptil 1500 km og deaktivere dem ved hjelp av laserbestråling", Ifølge Visestatsminister I Russland Yury Borisov.

Galleri
-------

* Peresvet under forflyttningPeresvet under forflyttning
* Overgang til kampklar statusOvergang til kampklar status
* KampklarKampklar

Referanser
----------

1. 1 2  «Стало известно возможное назначение боевого лазера "Пересвет"». Arkivert fra originalen 4. mai 2022.
2. 1 2 3  «Russian Peresvet laser weapon can blind satellites at 1500 km altitude». . *armyrecognition.com*. 19 May 2022.
3. ↑  «На боевое дежурство заступили «Пересветы» — "Красная звезда"». Arkivert fra originalen 15. april 2021.
4. ↑  «All laser systems Peresvet to enter duty in December 2019».
5. ↑  «Начальник Генерального штаба Вооруженных Сил Российской Федерации генерал армии Валерий Герасимов встретился с представителями военно-дипломатического корпуса, аккредитованными в России». Besøkt 23. mai 2022.
6. ↑  «В России завершили развертывание установок "Пересвет", заявил Шойгу». RIA Novosti. Besøkt 24. desember 2019.
7. ↑  «Эксперт рассказал о недостатках боевого лазера «Пересвет»».
**Frank Richard George Lampard** (født 20. september 1948 i East Ham, London) er engelsk tidligere landslags- og West Ham-spiller.

Etter hans karriere som spiller var han assisterende manager i West Ham, under manager Harry Redknapp. Hans sønn, Frank Lampard, spilte også for klubben men gikk til Chelsea da faren og onkelen sluttet.

Han debuterte som spiller for West Ham i november 1967, og ble raskt førstevalg på venstreback. For England fikk han fire U-23-kamper og to kamper for A-landslaget, første gang mot Jugoslavia i oktober 1972. Totalt spilte han over 660 kamper for West Ham, før han avsluttet karrieren med en sesong i Southend, som den gang hadde West Ham-legenden Bobby Moore som manager. Fra 1994-2001 var han assistent for sin svigerbror Harry Redknapp.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frank Lampard sr. – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Frank Lampard sr. – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Frank Lampard sr. – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Frank Lampard sr. – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Frank Lampard sr. – EU-Football.info Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Ellen Økland Blinkenberg** (født 24. mars 1967) er en norsk lege og spesialist i medisinsk genetikk. Hun er overlege ved Senter for medisinsk genetikk og molekylær medisin, Haukeland universitetssykehus.

Hun ble cand.med. ved Universitetet i Bergen i 1994. Hun har vært medlem av Rådet for legeetikk siden 2010 og er oppnevnt som medlem av Helsedirektoratets bioreferansegruppe. I 2013 utgav hun en bok som forklarte og drøftet personvern- og etiske spørsmål som oppstår i forbindelse med utviklingen i medisinsk genetikk, *Min DNAgbok*, året etter utgitt som *Genboka : personlig og forståelig om genetikk*

Referanser
----------

1. ↑  Tidsskrift for Den norske legeforening Kampen om genene Nr. 21 – 12. november 2013

Litteratur
----------

* Ellen Økland Blinkenberg *Genboka : personlig og forståelig om genetikk* / *Min DNAgbok* Cappelen Damm 2013/2014 ISBN 978-82-02-45220-9

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Ellen Økland Blinkenberg i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Ellen Økland Blinkenberg i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** CRIStin
 |
**Ragnar Dyresen** (født 6. august 1950 på Hamar) er en norsk skuespiller, ansatt på Det norske teatret fra 1975 og er utdannet ved elevskolen ved samme teater.

Han har bevart et tett forhold til Hedmarken og er kjent som oppleser og skuespiller med Alf Prøysens tekster.

Dyresen har foruten teater medvirket i ulike TV-serier, filmer og NRK Radioteatret. Han gjorde seg bemerket på TV i 1994 i O.J. – ute på prøve, sammen med bl.a. Otto Jespersen, Terje Strømdahl og Anitra Terese Eriksen. I tillegg spilte han den gjennomgående karakteren, hedmark-pakistaneren Kadir Butt, i julekalenderen Jul i Tøyengata i 2006.

Referanser
----------

1. ↑   sceneweb.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Ragnar Dyresen - Det Norske Teatret
3. ↑  Direkte Dyresen. Ragnar Dyresen 60 år - Hamar Dagblad 6. august 2010
4. ↑  Ragnar Dyresen med «Prøysens perler» på Norske Teater Arkivert 24. mars 2018 hos Wayback Machine. - Kunstnerforeningen 29. september 2014

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ragnar Dyresen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Ragnar Dyresen hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Ragnar Dyresen hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Ragnar Dyresen hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** MusicBrainz
 |
For andre personer som heter Frank Jensen, se Frank Jensen.

**Frank Sigfred Jensen** (født 10. september 1944) er en tidligere, norsk offentlig tjenestemann, medieleder og Ap-politiker. Han var ordfører i Overhalla 1999–2003, som den første Ap-ordføreren i kommunens historie.

Etter kommunestyrevalget i 1999 ble han valgt til ordfører med støtte fra Arbeiderpartiet og SV. Han gikk til ordførervervet fra stillingen som disponent i *Namdalsavisa*. Han hadde tidligere vært medlem av Overhalla kommunestyre fra 1976 til 1986, i to perioder også som medlem av formannskapet. Jensen ble fritatt fra ordførervervet den 1. mai 2003 for å begynne i en ny stilling i A-pressen; hans partikollega Susanne Bratli tok over som ordfører i fem måneder.

Jensen var også ansatt i Overhalla kommune i nærmere 24 år, lengst fartstid som sosialsjef.

Jensen var nestleder i styret i NTE fra 2005 til 2007.

Referanser
----------

1. ↑  «Avløser Tømmerås»; *Trønder-Avisa*, 14.9.1999
2. ↑  «Jevnbyrdige ordførerpartier»; *Trønder-Avisa*, 15.9.1999
3. ↑  «Heller ordfører enn NA-disponent»; *Trønder-Avisa*, 19.3.1999
4. ↑  «Tilbake til A-presse»; *Trønder-Avisa*, 6.3.2003
5. ↑  «Klar tale»; *Trønder-Avisa*, 10.6.2000
6. ↑  Larsen, Bjørn Sigurd (12. juni 2007). «Skjevik takket ja til NTE». *Trønder-Avisa*: 11.
**Karismakirken** er en selvstendig, evangelisk menighet i Stavanger, tilknyttet Pinsebevegelsen i Norge. 
  
Menigheten hører med i den karismatiske del av kristenheten, som kjennetegnes av frihet for Den hellige ånd og en klar, bibelsk trosforkynnelse.
  
Ledende pastor er Tormod Røyland.

Menigheten hadde 465 tilskuddstellende medlemmer i 2019

Historie
--------

Menigheten ble grunnlagt i 1916 under navnet *Zion Menighet*.

Tidlig på 1980-tallet ble Arnfinn Clementsen pastor og menigheten opplevde en fornyelsestid med forandringer. I 1988 ble menigheten omstrukturert og fra januar 1992 etablert som en frittstående og selvstendig menighet under navnet *Karisma Senter*.

I 1994 hadde menigheten nytt menighetsbygg klart. Ledende pastor fra høsten 2010 er Tormod Røyland. Karismakirken samler mellom 180 - 250 mennesker på gudstjenestene på søndager. Parallelt er det søndagsskole for barn inndelt etter aldersgrupper.

Referanser
----------

1. ↑  Regjeringen. «Tilskuddstellende medlemmer i norske trossamfunn 2019» (PDF). Besøkt 6. januar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* www.karisma.no – Karismakirken

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Ellesméra** er en fiktiv landsby fra Christopher Paolinis bøker om Eragon. I bøkene er Ellesméra alvenes hovedstad. 

Når Eragon kommer dit, viser det seg at Arya er prinsese av Ellesméra. Eragon finner også ut at han ikke er den eneste drageridderen da han møter Oromis og dragen hans Gleidr. Oromis har holdt seg skjult for Galbatorix i flere år, og han har ventet på at en ny drageridder skal komme, slik at han og Gleidr kan trene dem.

I Ellesméra får Eragon og Safira tildelt en «leilighet» inne i et tre. Alle bygninger i Ellesméra blir sunget ut av treet ved hjelp av magi.

Eragon og Safira får opplæring i fekting, magi, og andre viktige ting som en drageridder må kunne.

| * v
* d
* r
Christopher Paolinis *Arven*-bøker |
| --- |
| Bøker | *Eragon **·** Den eldste **·** Brisingr **·** Arven* |
| Filmer | *Eragon* |
| Sentrale personer | Eragon **·** Safira **·** Brom **·** Arya **·** Galbatorix **·** Murtagh **·** Roran **·** Ajihad **·** Nasuada **·** Angela **·** Oromis **·** Andre… |
| Steder | Alagesia **·** Ryggen **·** Karvahall **·** Dras-Leona **·** Ellesméra **·** Farthen Dûr **·** Hadarakørkenen **·** Helgrind **·** Surda **·** Tirm **·** Urû'baen **·** fler… |

Portal: Litteratur
**Moctar Ouane** (født 11. oktober 1955) er en malisk politiker som var statsminister i Mali fra 27. september 2020 til 24. mai 2021. Han ble utnevnt etter statskuppet der president Ibrahim Boubacar Keïta ble avsatt og Bah Ndaw ble innsatt som ny president. Etter statskuppet 24. mai 2021 der oberst Assimi Goïta overtok som fungerende president ble han avsatt og erstattet av Choguel Kokalla Maïga som ble innsatt som ny statsminister 6. juni 2021. Ouane var også forsvarsminister i Mali fra mai 2004 til april 2011.

Politisk karriere
-----------------

Ouane var rådgiver for regjeringen fra 1982. I 1986 ledet han utenriksdepartementets avdeling for internasjonale avtaler og konvensjoner, og fra 1986 til 1988 var han diplomatisk rådgiver for statsministeren. Fra 1988 til 1990 var han stabssjef ved presidentens kontor og året etter diplomatisk rådgiver for president Moussa Traoré og etter statskuppet i 1991 for president Amadou Toumani Touré. Fra 1992 til 1995 var han igjen rådgiver for statsministeren og utenriksministeren før han i 1995 ble utnevnt til Malis representant i FN. Han hadde denne stillingen til 2002. I løpet av denne perioden var han også, fra september 2000 til desember 2001, president i Sikkerhetsrådet. Fra 2. mai 2004 var han Malis utenriksminister.

I 2011 forlot han utenriksdepartementet og ble rådgiver for Den vestafrikanske økonomiske og monetære union (UEMOA), en avdeling under ECOWAS. Den 27. september 2020 ble han utnevnt til fungerende statsminister i Mali, utnevnt av fungerende president Bah Ndaw etter statskuppet i Mali en uke tidligere. Da oberst Assimi Goïta gjennomførte et nytt statskupp 24. mai 2021 ble Ouane avsatt.

Referanser
----------

1. ↑  Bokar Sangare (27. september 2020). «Mali’s Interim President Appoints Moctar Ouane Prime Minister». Bloomberg.
2. ↑  «Biography at the website of the Malian foreign ministry». Arkivert fra originalen 18. februar 2009. Besøkt 28. mars 2021.
3. 1 2  «New-York: les adieux de l'ambassadeur Ouane» **(fransk)**. L'Essor. 15. oktober 2002. Arkivert fra originalen 7. februar 2012. Besøkt 28. mars 2021. .
4. ↑  «List of members of the government of Mali» **(fransk)**. presse-francophone.org.
5. ↑  «UEMOA: Moctar Ouane nommé conseiller diplomatique» **(fransk)**. L'Indépendant. 8. januar 2014.
6. ↑  «Former Mali Foreign Minister Moctar Ouane named transitional PM». Al Jazeera. 27. september 2020.
**Xiaoyi** (kinesisk: 孝义; pinyin: *Xiàoyì*) er et byfylke i Shanxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Lüliang.

Befolkningen var på 411 690 innbyggere i 1999.

Xiaoyi er kjent for sine mineralressurser – kull, jernmalm og bauxitt. Fylket er også kjent for valnøtter og skyggespill.

Historie
--------

Byen Xiaoyi ble til under staten Jin i 594 f.Kr. og fikk navnet **Guayang** i vår- og høstannalenes tid. Den fikk det nye navnet **Zhongyang** i de tre rikers tid og **Yong'an** under det nordlige Weidynasti. I 627 (Tang-dynastiet) fikk byen navnet Xiaoyi av keiser Taizong av Tang.

Kulturminner
------------

Zhongyangbygningen (*Zhongyang lou*, 中阳楼) står på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmesider
* Zhongyang lou

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Modale hjelpeverb** er en gruppe av verb i de germanske språkene som uttrykker modalitet, altså forholdet mellom den talende og den han taler til, og forholdet mellom den talende og det han taler om. Verbene brukes også til å danne tiden futurum. Det modale hjelpeverbet er et finitt verb mens hovedverbet står i infinitiv uten infinitivsmerke.

Eldre indoeuropeiske språk uttrykte modalitet, også kalt uttrykksmåte, ved å bøye verbet i fire moduser. De modale hjelpeverbene gir mulighet for et fleksibelt og nyansert system som i stor grad har erstattet de eldre bøyningene. Alle de følgende uttrykksmåtene kan uttrykkes med modale hjelpeverb:

* *voluntativ* – villende, befalende – Du *skal* gå hjem nå!
* *hortativ* – oppfordrende, tilrådende – Hun *bør* ikke svare før hun har tenkt seg om.
* *desiderativ* – ønskende – Jeg *vil* gjerne ha ferie neste uke.
* *kompulsiv* – tvingende – Snøværet gjorde at jeg *måtte* kjøre med vinterdekk.
* *permissiv* – tillatende – Du *kan* komme når det passer deg.
* *konsessiv* – innrømmende – De nye opplysningene gjør at du *kan* levere ei uke seinere enn avtalt.
* *habilativ* – værende i stand til – Han *kan* synge, men *tør* ikke.

Bokmål har de modale hjelpeverbene *burde*, *kunne*, *monne*, *måtte*, *skulle*, *tore* og *ville*. Nynorsk har også *lyte* og *turve*.

De fleste modale hjelpeverbene er preterito-presentiske verb. Det vil si at presens dannes som preteritum av et sterkt verb, mens preteritum har en svak form. Et eksempel er *kunne* (infinitiv) som heter *kan* i presens og *kunne* i preteritum.

Litteratur
----------

* Olav Næs (1979). *Norsk grammatikk: Elementære strukturer og syntaks*. Oslo: Fabritius. s. 267–269. ISBN 82-07-00467-3.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
Xiaochengren
**Xiaochengren** (forenklet kinesisk: 孝诚仁皇后, tradisjonell kinesisk: 孝誠仁皇后, mandsjuisk: **Hiyoošungga Unenggi Gosin Hūwanghu**, født 1653, død 16. juni 1674 i Beijing) var en kinesisk keiserinne 1665–1674, gift med Kangxi-keiseren. 

Hun tilhørte mandsju-klanen Heseri, en familie med stor innflytelse innen Qing-dynastiet: Hennes bestefar Sonin var en av de fire regenter i formynderrådet Kangxi-keiserens mindreårighet 1661–1667. Hun ble gift med den ett år yngre keiseren ved tolv års alder, og mottok samtidig, som hans hovedgemal, tittelen keiserinne. Hennes søster ble også en av Kangxis ektefeller. 

Xiaochengren døde i en alder av 20 år i barsel ved fødselen av sin andre sønn Yinreng, og Kangxi-keiseren lot posisjonen som keiserinne stå tom i fire år innen han gav den til en annen av sine gemaler.

Litteratur
----------

* Jonathan D. Spence: *Emperor of China: Self Portrait of K'ang-Hsi*. Pimlico, London, 1992.

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Mochip** var en stokkebåt av typen chip, utvidet med planker som var sammenføyet med skroget ved bruk av surring og sy. Denne båttypen var benyttet av urinnvånerne kjent som ainoer på øyene Hokkaido og Sakhalin.

Ainofolket hadde en aktiv maritim kultur fram til begynnelsen på det tjuende århundret med fiskeri som den viktigste beskjeftigelsen som var så viktig at fisk betegnes som «chep», en vri på ordet «chi-ep», som betyr mat på deres språk aino. Den engelske antropologen Arnold Henry Savage Landor (1865–1924), som kom til Hokkaido i slutten på 1800-tallet, observerte ainofolkets kultur og var spesielt interessert i deres båtteknologi. Landor delte disse båtene inn i tre kategorier, alminnelige stokkebåter i lukket farvann som elver, sydde båter og sydde seilbåter for åpen farvann ute mot havet.

Mochip som robåt
----------------

Disse sydde båter eller kanoer var laget av ni trestykker sammensurret med fibre tatt fra plantelivet. Som en fortsettelse fra den eldre båttypen var bunnen i en konkave form egentlig en uthugd stokke. På hver side ble det sydde fast tre utfallende planker, og deretter to andre planker, en forut og en akterover, som sluttet i oppgående stevner på begge ender av denne spissgattede båten som var oppgitt å være på 10 til 15 engelsk fot i lengden, 3 til 3,5 fot i bredden.

Som en robåt hadde mochipen to tverrgående planker surret fast til konstruksjonen, som kunne fungere som en utrigger med pinner for årene. Åren som var brukt på denne båten, var laget av to stykker som var godt surret sammen med huller for å feste den med pinnen. Roeren måtte ro stående i kanoen.

Mochip som seilbåt
------------------

Større varianter av mochipen var utstyrt med mast og seil, og kunne ha en robust konstruksjon med tverrspeil i stevnene samt flat hekk akterut. En kort mast ble reist forut på båten, for å heise opp et firkantet seil.

Se også
-------

* Chip
* Yachip

Eksterne lenker
---------------

* Old Photo of Japan: Ainu with Boat 1920s
Xiaolongbao i dampkurv
**Xiaolongbao** (tradisjonell kinesisk: 小籠包, forenklet kinesisk: 小笼包, pinyin: *Xiǎolóngbāo*) er små deigboller med fyll, gjerne kjøtt- og buljongfyll. Svært vanlig er svinekjøttfyll.*Xiaolongbao* is traditionally filled with pork. De er en form for *baozi* fra Østkina, hovedsakelig fra regionene Shanghai og Wuxi. De dampes tradisjonelt i dampkurver av bambus; disse bambusdampere kalles *xiaolong*, og herav navnet på bollene. 

I Shanghai og omegn kalles de tradisjonelt *Xiaolong mantou* (小籠饅頭 / 小笼馒头, *Xiǎolóng mántóu*, på shanghainesisk: *Siolon meudoe*). *Mantou* er et samlenavn for fylte og ufylte deigvarer i Sør-Kina, men bare for ufylte deigvarer i Nord-Kina, derfor benyttes nå navnet *xiaolongbao* i mange landsdeler, og i tiltagende grad også i Shanghai selv.[]

Restaurantkjeden Din Tai Fung har xiaolongbao som særlig spesialitet.

Referanser
----------

1. 1 2  *Food Lover's Guide to the World: Experience the Great Global Cuisines*. Lonely Planet Food and Drink. Lonely Planet Publications. 2014. s. 29. ISBN 978-1-74360-581-3. Besøkt 5. november 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Damaskinos** (opprinnelig **Dimitrios Papandreou**, født 3. mars 1891 i Dorvitsa, død 20. mai 1949 i Aten) var en gresk geistlig. Han var erkebiskop av Aten fra 1941 til sin død og regent fra 1944 til 1946. Han er kjent for sin innsats under andre verdenskrig og under den greske borgerkrigen.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han ble født som *Dimitrios Papandreou* og vervet seg i den greske armé under Balkankrigen. 

### Prest, biskop

Damaskinos ble i 1917 ordinert til prest i Den gresk-ortodokse kirke, der han i 1922 ble biskop av Korint. 

Det tidlige 1930-tallet tilbragte han som utsending for den økumeniske patriarken i USA, der han arbeidet for å hjelpe til med organiseringen av det gresk-ortodokse erkebispedømmet i Amerika.

### Erkebiskop

I 1938 ble han valgt til erkebiskop av Aten, men fordi han var motstander av det autoritære styret til statsminister Ioannis Metaxas, ble valget satt til side av Metaxas. Etter at Tyskland okkuperte Hellas ble Damaskinos i juni 1941 innsatt som erkebiskop av Aten. Han benyttet sin posisjon til å markere motstand mot okkupasjonen og til å hjelpe greske jøder til å unnslippe forfølgelse.

Etter at Tyskland i oktober 1944 trakk seg ut av Hellas kom det til konflikt mellom konservative, liberale og kommunister og rojalister sto mot republikanere. Storbritannia ønsket å gjeninnsette kong Georg II, som var i eksil, noe kommunistpartiet og Den nasjonale frigjøringsfronten (EAM) motsatte seg. 

### Regent og midlertidig statsminister

I denne situasjonen ble det i desember 1944 framforhandlet en våpenhvile og det ble etablert et overgangsstyre med erkebiskop Damaskinos som regent i påvente av folkeavstemning om monarkiet. Regentperioden ble vanskelig, ikke minst på grunn av problemene med å etablere stabile regjeringer, og i oktober til november 1945 måtte Damaskinos selv besette statsministerposten. Etter at folkeavstemningen ga flertall for monarkiet og kong Georg II vendte hjem, gikk Damaskinos av som regent.

Referanser
----------

1. ↑   The Righteous Among the Nations Database[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Damaskinos», *Encyclopædia Britannica Online*.
3. ↑  «Archbishop Damaskinos», The International Raoul Wallenberg Foundation.
4. ↑  Richard Clogg:  *A Concise History of Greece*, Cambridge: Cambridge University Press, 1992, s. 137.
5. ↑  John S. Koliopoulos og Thanos M. Veremis: *Modern Greece. A History Since 1821*, Malden, MA: Wiley-Blackwell, 2010, s. 119.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NLA **·** Munzinger (iba)
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Xiaoshan** (kinesisk: 萧山区; pinyin: *Xiāoshān Qū*), er et distrikt i byprefekturet Hangzhou, i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Xiaoshan var tidligere klassifisert som en selvstendig by, men er blirt absorbert av sin betydelig større nabo Hangzhou.

Området er preget av en kraftig ekspanderende byggevirksomhet (2012), og det tilgodesees også i stor grad Kinas nye overklasse og øvre middelklasse.

Kulturminner
------------

Kuahuqiao (跨湖桥遗址, *Kuahuqiao yizhi*), som er et funnsted fra tidlig neolittisk tid og navnegivende for Kuahuqiaokulturen (*Kuahuqiao Wenhua*, 跨湖桥文化; Kuahuqiao Culture), ble oppdaget i 1990 i landsbyen Xianghu og utforsket under ledelse av arkeologen Yan Wenming (严文明). Stedet er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

### Flyplass

Hangzhous storflyplass, Hangzhou Xiaoshan internasjonale lufthavn, ligger her. Etter passasjertrafikk er den (2011) Kinas tiende største flypl,ass, og provinsen Zhejiangs største.

### Veier

Kinas riksvei 104 løper gjennom distriktet. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.

Kinas riksvei 329 går gjennom området, fra Hangzhou via Shaoxing og Ningbo til Putuo på Zhoushanøyene.

Eksterne lenker
---------------

* Infoside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Entasis** er et dansk arkitektfirma stiftet av Christian og Signe Cold i 1996. 
Firmaet har tegnet flere markante bygninger og mottatt mange priser.

Deres første store prosjekt var ny hovedinngang til København Zoo. Anlegget består av tre bygninger, den ene danner portal til haven. I tillegg finnes et auditorium og en undervisningsavdeling. Det sto ferdig i 1998. Andre prosjekter de har stått bak er blant annet Emaljehaven i København; i samarbeid med CREO, og Svanemøllens kaserne. Boligbebyggelsen Emaljehaven fikk Betonelement-Prisen i 2009.

I 2006 ble Christian og Signe Cold tildelt Eckersbergmedaljen for blant annet 
hovedinngangen til Zoo, utbyggingen av Kildeskovhallen, en daginstitusjon på Vesterbro og Svanemøllens kaserne.

Arkitektene vant en åpen arkitektkonkurranse om utviklingen av Carlsberg Byen i 2007.
 To år senere vant planen førstepris innen sin kategori under World Architecture Festival.
I tillegg til ovennevnte utmerkelser mottok Entasis Nykredits Arkitekturpris i 2009.

Referanser
----------

1. ↑  Zoologisk Haves hovedindgang, Frederiksberg Arkivert 19. august 2013 hos Wayback Machine. fra ArkArk
2. ↑  Emaljehaven Vinder af Betonelement-Prisen 2009 Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. Fra Betonelement-Foreningen
3. ↑  Motivering for medaljemodtagelse Arkivert 24. mai 2020 hos Wayback Machine.fra Akademirådet/
4. ↑  Entasis vandt Carlsberg-grunden[*død lenke*] fra 
Dansk Arkitektur Center
5. ↑  Future projects masterplanning winner. Our city - our urban spaces by Entasis Arkivert 7. november 2009 hos Wayback Machine. fra World Architecture Festival
6. ↑  Nykredits Arkitekturpris belønner byudvikling Arkivert 23. mars 2016 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Tiberios III** (Tiberius, gresk: Τιβέριος Γ', født muligens i den bysantinske provins Pamfylia, død 15. februar 706 i Konstantinopel) var østromersk (bysantinsk) keiser fra 689 til 21. august 705. Han styrtet den tidligere keiser Leontios etter et mislykket forsøk på å gjenerobre byen Kartago fra araberne i 698. På tross av at Tiberios hadde suksess med sin militære strategi overfor arabernes trusler fra øst, ble han likevel styrtet i 705 i et opprør ledet av den tidligere keiser Justinian II som etter å ha vært keiser fra 685 ble styrtet og landsforvist av Leontios i 695.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Tiberios var en germansk sjøoffiser fra regionen Pamfylia og het opprinnelig **Apsimaros** (Αψίμαρος). Han deltok i angrepet på Kartago i 698 der den østromerske flåten skulle forsøke å gjenerobre byen som var falt i hendene på araberne. Angrepet var ledet av den romerske hærfører Johannes Patrisieren, men de mislyktes og måtte flykte tilbake til Kreta. Der gjorde soldatene mytteri og drepte hærføreren. De valgte Apsimaros til leder og under hans ledelse – han skiftet nå navn til Tiberios – dro flåten tilbake til Konstantinopel. De fikk der støtte i sin misnøye med keiser Leontios og offiserene åpnet portene for mytteristene og hyllet Tiberios som ny keiser.

### Keiser

Som keiser anså han de romerske provinsene i Afrika for tapte og konsentrerte seg om militær ekspansjon østover og klarte blant annet å erobre Armenia.

I 704 klarte den tidligere keiser Justinian II å unnslippe fra sitt eksil på Krim. Han allierte seg med kazarenes overhode, khagan Busir Glavan og giftet seg med hans søster. Han samlet en styrke og dro deretter til den bulgarske keiser Tervel hvor han fikk støtte, og med en bulgarsk og slavisk hær på 15.000 mann dro mot Konstantinopel. Han klarte i første omgang ikke å innta byen, men ved list fikk han sendt noen av sine tropper inn i byen som åpnet portene for ham og han kunne overta keisermakten for andre gang. 

Tiberios prøvde å flykte, men ble tatt til fange av Justinian II. Den 15. februar 706 ble begge de tidligere opprørskeiserne Leontios II og Tiberios III ført til hippodromen i Konstantinopel hvor de ble stilt for retten, dømt og henrettet.

Eksterne lenker
---------------

* De Imperatoribus Romanis (nettleksikon om romerske keisere)

  


|  |
| --- |
| **Østromersk keiser** |
| [[]] |
| *Forgjenger:***Leontios** | 698–705 | *Etterfølger:***Justinian II** |
| Østromerriket |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Gemini Residence i Havnestad. Foto: Santac 
**Havnestad** er et boligområde på Islands Brygge i København. Boligområdet er bygget 2000–2008 på Sojakagefabrikkens tidligere eiendom sør for det gamle Islands Brygge. PLH arkitekter og Tage Lyneborg har vært arkitekter for helhetsplanen, mens JM Danmark, Sjælsø Gruppen og NCC har stått for byggingen av hver enkelt bygning.

Da byggingen av Havnestaden var under planlegging, ville man unngå å gjøre samme feil som var begått på Kalvebod Brygge, hvor nesten samtlige bygninger står for næring, og hvor det derfor er dødt på kveldstid. Kommunen bestemte derfor at minst halvparten av etasjekvadratmetrene skulle være bolig. Da markedet for boliger på tidspunktet for utbyggingene var svært gunstig, viste dette seg å lett la seg innfri, og omkring 85 % av etasjekvadratmetrene er nå til boligformål. Kommunen hadde imidlertid ikke stilt arealkrav til fordel for næringsvirksomhet i området.

Eksterne lenker
---------------

* www.cphx.dk Havnestad på Copenhagen X

Portal: Danmark
**Walter George «Wally» Monson** (født 29. november 1909 i Winnipeg, død 9. januar 1988) var en canadisk ishockeyspiller som deltok under vinter-OL 1932 i Lake Placid.

Monson ble olympisk- og verdensmester i ishockey under vinter-OL 1932 i Lake Placid. Han spilte på *Winnipeg Hockey Club* som representerte Canada under OL-turneringen. Det canadiske laget vant ishockeyturneringen som besto av fire lag og alle lagene møttes to ganger. Det var to meget jevne kamper mellom USA og Canada, den første vant Canada med 2-1 etter forlengning og den andre sluttet uavgjort 2-2. Canada vant sitt fjerde strake olympiske gull i ishockey foran USA sølv og Tyskland bronse. Den fjerde olympiske turneringen i ishockey var også det sjette verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på Canadas OL-lag var Monson, William Cockburn, Clifford Crowley, Albert Duncanson, George Garbutt, Victor Lindquist, Roy Hinkel, Norman Malloy, Kenneth Moore, Romeo Rivers, Harold Simpson, Hugh Sutherland, Stanley Wagner og Aliston Wise. Monson spilte alle seks kampene og scoret sju mål.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1932 USAs flagg Lake Placid - **Gull** i ishockey Canadas flagg Canada

VM-medaljer
-----------

* Gull 1932 USAs flagg Lake Placid - **Gull** i ishockey Canadas flagg Canada

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Walter Monson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Walter Monson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Walter Monson – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Walter Monson – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Walter Monson – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Walter Monson – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Tiber** (italiensk: *Tevere*, latin: *Tiberis*) er den tredje lengste elven i Italia på 406 km. Den har sine kilder på fjellet Fumaiolo i Appenninene i provinsen Emilia-Romagna, og renner gjennom Umbria og Lazio til Tyrrenhavet hvor den renner ut mellom byen Ostia og Fiumicino. Siden romertiden har elvedeltaet blitt forlenget med tre kilometere. Elven er særlig kjent ettersom den renner gjennom Italias hovedstad Roma, som ble grunnlagt på elvens østre bredder.

Navn og etymologi
-----------------

Det er sannsynlig at navnet «Tiber» har et førlatinsk opphav, som det romerske navnet *Tibur* (dagens Tivoli i Italia), og navnet kan være av italisk opphav. Samme rot finnes i det latinske *praenomen* Tiberius. Det finnes òg etruskiske varianter av dette *praenomen*, som *Thefarie* (fra det faliskiske navnet på Tiber, *\*Tiferios*, som bokstavelig talt betyr «(han) fra Tiber» > *\*Tiferis* – «Tiber») og *Teperie* (via det latinske hydronymet *Tiber*) Selv om det ofte hevdes så finnes det ingen bevis som støtter et etruskisk opphav, og det er mer sannsynlig at etruskerne tok til seg disse begrepene fra de innfødte italiske befolkningene, særlig gitt det faliskiske språks karakteristiske *f*/*b*-lydkorrespondanse med latin som er bevart i etruskiske former.

Historie
--------

Tiber gikk jevnlig over sine bredder, og dette skapte fuktige områder der malariamyggen trivdes. Som en følge av dette regnet man i 1869 med at to tredjedeler av befolkningen i Lazio-regionen, der Roma ligger, var kronisk malariasyke. Geriljalederen Garibaldi mente at løsningen måtte være å lede Tiber rundt Roma, men dette ble det aldri noe av. I stedet begynte man i 1907 en oppdemning av elven der den flyter gjennom hovedstaden. Skurene i slummen langs elven ble revet, og høye murer reist som et vern mot vannmassene.

Referanser
----------

1. ↑  Tiber River i Encyclopædia Britannica
2. ↑  Bakkum, Gabriël: *The Latin Dialect of the Ager Faliscus: 150 Years of Scholarship*, s. 206 hos Google Books. Besøkt 21. april 2016
3. ↑  "Tiber". *Concise Dictionary of World Place-Names*. John Everett-Heath. Oxford University Press 2005.
4. ↑  George Davis Chase, "The Origin of Roman Praenomina", i *Harvard Studies in Classical Philology*, vol. VIII (1897)
5. ↑  Arnhild Skre: *La meg bli som leoparden* (s. 257-8), forlaget Aschehoug, Oslo 2009, ISBN 978-82-03-29187-6

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tiber – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Tevere – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Italias flagg Bruer over Tiber

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames
 |