recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Presteidstraumen og Presteidbrua Foto: TorbjørnS 
Ut Presteidfjorden Foto: TorbjørnS 
**Presteidfjorden** er en fjord i Hamarøy kommune i Nordland. Den utgjør den sørvestlige, indre, delen av en bukt som strekker seg inn fra  Vestfjorden, rundt Tannøya, mellom  Tranøya i vest og Horneset i øst.

Presteidfjordens geografi
-------------------------

Fjorden har sitt innløp mellom Jektneset, sør for Hamlot, i vest, og Gunnarboren, på vestsiden av Jørenvik, i sørøst, og strekker seg 4,9 kilometer sørvestover mot Presteid. Inkludert Presteidstraumen og Glimma er fjordens totale lengde ca. 8,5 kilometer (4,6 nm).

### Finnvikpollen

Fra det 2,2 kilometer brede innløpet mellom Nygårdshaugen i nord og Hammarneset i sør strekker Finnvikpollen seg omtrent to kilometer inn til Pollstranda og utløpet til Pollelva på østsiden av Presteidfjorden. På sørsiden av bukta ligger den lille grenden Finnvik.

### Presteidstraumen

Mellom Presteidfjorden i nord og Glimma i sør går den ca. én kilometer lange Presteidstraumen. Ved flo og fjære blir det en svært kraftig tidevannsstrøm gjennom det 2-300 meter brede sundet.

På vestsiden av sundet ligger bygda Presteid med en fiskecamp i tilknytning til strømmen.  Fv81 krysser sundet over Presteidbrua.

### Glimma

Sør for Presteidstraumen ligger den delvis avsnørte havbukta Glimma (på bokmål også kalt *Glimmen*). Glimma er rundt 3 km², og har en lengde fra Presteidstraumen og sørover til bunnen på 2,5 kilometer. Flere små elver munner ut i Glimma og gir brakkvann. Største dybde er 50 meter.

På nordvestsiden, mellom Oppeid og Kaldstad, ligger Dragseidet hvor det er kun 550 meter til Lilandspollen ved Kaldvågfjorden.

Kulfjorden
----------

**Kulfjorden** er en liten fjordarm vest av Presteidfjorden, som strekker seg 2,4 kilometer nordvestover fra innløpet mellom Storøya og Djupvikneset. De to armene Bjøllosen og Hesskogosen går i nordlig retning fra fjorden. Største dybde er 24 meter midt i fjorden.

Kommunikasjon
-------------

* Deler av traséen til  Fv81 følger Presteidfjorden fra, og rundt, Finnvikpollen sørøstover til Presteidbrua.
* Deler av traséen til  Fv665 går langs sørsiden og inn mot bunnen av Kulfjorden.

* Etter 2. verdenskrig ble det opprettet en passasjerbåtrute mellom Presteid og Ulvsvåg, og etterhvert bare til Nergård når veien kom nærmere Presteid. Ruten gikk frem til Presteidbrua sto ferdig i 1957.

Se også
-------

* Knut Hamsun som hentet mye av sin inspirasjon fra Glimma.
* Hamsunsenteret på Presteid.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  Målt ved bruk av måleverktøy i Statens kartverks Norgeskart.no.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Presteidfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Kurzefjella på kartet over AntarktisKurzefjellaKurzefjellaKurzefjella på kartet over Antarktis
**Kurzefjella** er en fjellrekke i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Den strekker seg i nord-sørlig retning i 16 kilometer mellom Holtedahlfjella og Conradfjella i Orvinfjella.

Fjellrekka ble først kartlagt av Norsk Polarinstitutt basert på flyfotografier tatt under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60 og deretter kartlagt av en sovjetisk ekspedisjon som gjennomførte undersøkelser i området i 1960–61.

På engelsk benyttes navnet *Kurze Mountains* (fra tysk: *Kurzeberge*) på fjellkjeden som på norsk har navnet Holtedahlfjella, mens Kurzefjella på engelsk kalles *Gagarin Mountains* (fra russisk: *Khrebet Yuriya Gagarina*).

Kilder
------

* Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 5055

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR **·** Norsk polarinstitutt

 |
**Drogön Chögyal Phagpa** (tibetansk: འགྲོ་མགོན་ཆོས་རྒྱལ་འཕགས་པ་ ; Wylie: *Gro mgon Chos rgyal ’Phags pa*, kinesisk: 八思巴, pinyin: *Bāsībā*, født 6. mars 1235, død 22. november 1280), også skrevet *Dongon Choegyal Phakpa*, *Dromtön Chögyal Pagpa*, etc. var brorsønn til det femte overhodet over Sakya-skolen i den tibetanske buddhisme.

Han var guru og åndelig rådgiver for herskeren over Mongolveldet og den første keiser av Yuandynastiet, Kublai-khan. Det var Phagpa som fikk Kublai Khan til å konvertere til den tibetanske buddhismen og Phagpa rettferdiggjorde mongolenes styre ved å framstille den mongolske keiser som en *Chakravartin*, en universell buddhistisk konge som regjerer velvillig over hele verden.

Phagpa ble den første visekongen over Tibet, der han i 1260-årene gjennomførte mongolenes administrative tiltak ved skatteinnkreving og folketelling, men Tibet ble likevel ikke fullstendig inkorporert med mongolenes styre i det egentlige Kina.

Han er også opphavsmannen til et skriftsystem som bærer hans navn og som i 1269 ble mongolenes offisielle skriftsystem for å skrive mongolsk, tibetansk og kinesisk. Skriftsystemet ble tatt ut av bruk da Mongolveldet brøt sammen århundret etter.

Referanser
----------

1. ↑   Encyclopædia Britannica Online, oppført som Phags-pa, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Phags-pa, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 118966294, besøkt 13. august 2015[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Trove, oppført som ʼPhags-pa Blo-gros-rgyal-mtshan, Trove person-ID 1129226, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Faceted Application of Subject Terminology, oppført som ʼPhags-pa Blo-gros-rgyal-mtshan, FAST-ID 96004, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   BDRC Resource ID P1048[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   BDRC Resource ID P1067[Hentet fra Wikidata]
7. ↑  Morgan, s. 110-111.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** CiNii
 |
**Drivstoffinnsprøytning** innebærer at man sprøyter inn drivstoff til luften som strømmer inn i en forbrenningsmotor gjennom spesielle dyser. I dag har dette erstattet forgasseren i så godt som alle bensinmotorer som produseres for bruk i biler. 

Den første masseproduserte personbilen med elektronisk innsprøytning var Volkswagen 1600 i 1969, mens mekanisk drivstoffinnsprøytning da hadde vært i bruk på blant annet dyrere modeller fra Mercedes-Benz i omkring 10 år. Utviklingen ble ledet av Bosch på 1930-tallet, og systemet benyttes blant annet på kampflyet Messerschmitt Bf 109 under andre verdenskrig. Den franske V8-motoren «Antoinette» som ble patentert i 1902, hadde verdens første mekaniske bensininnsprøytning.

Drivstoffmengden reguleres med trykket mot dysene, innsprøytningstid eller begge. Å opprettholde et konstant drivstofftrykk, samt å regulere innsprøytningstiden, gir en svært nøyaktig drivstoffmengde. Et konstant trykk opprettes mellom en pumpe og en bensintrykksregulator. Dette trykket, som kan være omkring 50 psi ligger på dysene, som igjen inneholder ventiler som åpnes og lukkes med elektriske signaler. Dette styres av en mikroprosessor som mottar signaler fra ulike sensorer i bilen og styrer drivstoff/luftblanding, tenning, kamstilling, instrumenter, speedometer med mer, avhengig av hvor avansert den er.

Den fremste fordelen med drivstoffinnsprøytning er at systemet doserer drivstoffet mer nøyaktig enn en forgasser. Derfor kan motoren tilpasse seg ulike driftsforhold (temperatur, belastning med mer) og alltid få rett mengde drivstoff. Dette gir en jevnere gange og lavere utslipp. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Danmarks Skiforbund** (DskiF) er forbund for skisporten i Danmark. Forbundet hadde 31. desember 2010 i alt 59 medlemsklubber med samlet 12.875 medlemmer.

Forbundet er medlem av det internationale forbund, Fédération internationale de ski, og Danmarks Idræts-Forbund.

Historie
--------

I 1938 fant konkurranseløpere fra Dansk Skiløberforening af 1929 i Nørresundby, Københavns Skiklub og Aarhus Skiklub sammen og dannet *Dansk Skiforbund*. Året etter ble forbundet anerkjent og opptatt i Danmarks Idræts-Forbund og Det internasjonale skiforbundet.

I 1942 ble orienteringsløperne opptatt i skiforbundet, og det skiftet deretter navn til *Dansk Ski- og Orienterings-Forbund*. Ved forbundets årsmøte 3. desember 1950 ble det besluttet å skille de to sportsgrenene, og man opprettet Dansk Orienterings-Forbund imens Dansk Skiforbund tok sitt tidligere navn tilbake. De to forbund hadde felles økonomi og utgav felles medlemsblad inntil 1. august 1951.

Skiforbundet skiftet i 2008 navn fra Dansk Skiforbund til Danmarks Skiforbund. I den forbindelse utskrev forbundet en logokonkurranse.

Referanser
----------

1. ↑  Danmarks Idræts-Forbund. «DIF’s medlemstal». Arkivert fra originalen 16. februar 2011. Besøkt 16. februar 2012.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 16. februar 2011. Besøkt 7. februar 2022.
2. ↑  Den Store Danske Encyklopædi. «Dansk Skiforbund». Besøkt 16. februar 2012.
3. ↑  Dansk Orienterings-Forbund. «Jubilæumsskrift 2000». Arkivert fra originalen 8. februar 2007. Besøkt 13. februar 2012.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 8. februar 2007. Besøkt 7. februar 2022.
4. ↑  Danmarks Skiforbund (2008). «Nyt logo til Danmarks Skiforbund» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 5. mars 2016. Besøkt 16. februar 2012.  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 5. mars 2016. Besøkt 7. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
Mahāsthāmaprāpta
**Mahāsthāmaprāpta** (tradisjonell kinesisk: 大勢至, forenklet kinesisk: 大势至,pinyin: **Dàshìzhì** [kortform: 勢至 *Shìzhì*], Wade-Giles: **Ta-shih-chi**, japansk kanji: 勢至, **Seishi**, tibetansk (wylie: *Thu-ch´en-Thob*, vietnamesisk: *Đại Thế Chí Bồ tát*) er en bodhisattva mahāsattva, som representerer visdommens makt, og avbildes ofte i treergruppe med Amitābha og Avalokiteśvara (Guanyin), særlig i Rene land-buddhismen. Hans navn betyr «den store styrkes komme».

Mahāsthāmaprāpta er en av de åtte store bodhisattvaer i Mahāyānabuddhismen, sammen med Mañjuśrī, Samantabhadra, Avalokiteśvara, Akasagarbha, Kṣitigarbha, Maitreya og Sarvanivarana-Vishkambhin.

I kinesisk buddhisme er han vanligvis avbildet som kvinne, og ligner på Avalokiteśvara. Han er også en av de japanske tretten Buddhaer i Shingon. I tibetansk buddhisme (Tantrisme), er Mahāsthāmaprāpta lignet med Vajrapani, som er en av hans inkarnasjoner og er kjent som Buddhas beskytter. 

Mahāsthāmaprāpta er en av de eldste bodhisattvaer og betraktes som mektig, særlig De rene land-skolen der han inntar en viktig rolle i den lange Uendelig liv-sutraen. Han knyttes dessuten til tempelvaktene Kongo Rikishi i Japan. 

I Shurangama Sutra forteller Mahāsthāmaprāpta hvordan han oppnådde opplysning ved Buddharesitasjon, eller vedvarende ren sinnsfylde med Amitābha, for å nå frem til samadhi. I Kontemplasjonssutraen er Mahāsthāmaprāpta symbolisert av månen mens Avalokiteśvara er representert av solen.

Sentrale sutraer
----------------

* Mahāyāna amitāyus sūtra;
* Śurangama sūtra;
* Vipaśyana amitāyus sūtra.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**St. Frans kirke** (polsk *Kościół św. Franciszka*) er en barokkirke ved Zakromczyska-gaten i Nybyen i sentrum av Warszawa, og utgjør en del av et postfransiskansk klosterkompleks fra 1727. St. Vitalis’ relikvier, som ble gitt til kirken av pave Benedikt XIV, ligger bevart i en glasskiste i et av kapellene.

Kirkens interiør ble utformet av fremtredende kunstnere i Warszawa mot slutten av det 17. og 18. århundre – skulptørene Andreas Schluter og Bartłomiej Bernatowicy, samt maleren Claude Callot. I kirken finnes også 1600- og 1700-tallsmalerier av Michael Willmann og Matthias Kargen.

Historie
--------

Detalj fra en av kirkens skriftestoler.
Sammenlignet med andre polske byer kom fransiskanerne forholdsvis sent til Warszawa, først i 1646, etter initiativ av Vladislav IVs hoffskapellan. Samme år bygde fransiskanerne en liten trekirke, som imidlertid ble brent ned under den svenske invasjonen av Polen på 1650-tallet. Under gjenoppbygningen i årene 1662–1663 ble den gamle trekirken erstattet av en ny murbygning, som er bevart frem til i dag.

I årene 1679–1691 ble koret, sakristiet og et kapell bygd etter tegninger av Jan Chrzciciel Ceroni. Tegningene til Ceroni ble senere noe modifisert av Karol Bay, og Józef Fontana og hans sønn Jakub fikk ansvaret for ombyggingen. I årene 1746–1749 ble Treenighetens kapell bygd etter tegninger av Antonio Solari, og i 1788 bygget Giuseppe Boretti om fasaden.

Fra begynnelsen av det 19. århundre huset klosterkomplekset blant annet et fengsel, et barnehjem og et teologisk akademi. Da klosteret ble nedlagt etter Januaroppstanden i 1864, ble kirken omgjort til garnisonskirke. 

Kirken ble delvis ødelagt av tyskerne i 1944, og renovert i årene 1945–1948 under ledelse av arkitekten Stanisław Marzyński.
Vasco da Gama-kirken
**St. Francis Church** er også kalt **Vasco da Gama-kirken** fordi Vasco da Gama ble gravlagt her.

Kirken har stor historisk betydning, og har vært et taust vite til europeiske kolonimakters kamp om herredømmet over subkontinentet
Kirken som ligger ved Fort Kochin, nå Kochi i Kerala er den eldste europeiske kirke India og ble bygget i 1503. Vasco da Gama var på sin tredje reise da han døde her av kolera og ble gravlagt ved kirken. Hans legeme ble etter 14 år fjernet og ført til Lisboa, men gravstøtten står fortsatt ved kirken.

Kirken ble i 1923 erklært som et fredet monument under beskyttelse av Archaeological Survey of India. Den eies av Sør-Indias kirke og er åpen for turister og andre besøkende.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) St. Francis Church, Kochi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
Tinntype av Herbert Hoover fra 1877.
**Ferrotypi** (fra gresk ferro, *jern* og typia *avtrykk*) er en utdatert metode for fremstilling av fotografier med positivt trykk. Metoden ble kjent i 1853 og patentert i 1856. Den skilte seg lite fra den etablerte metoden ambrotypi, men der den metoden nyttet en emulsjon av jodkollodium og sølvnitrat mot en glassplate, ble det i ferrotypi brukt en sort- eller brunlakkert jernplate. 

Ferrotypi hadde lavere kvalitet enn ambrotypi, men den var billigere og raskere. Kanonfotografer reiste rundt på tettsteder og markeder med fotokassen og søkte oppdrag. Navnet kanonfotografering kom av kameraets utseende, og fordi bildet ble ferdig på noen minutter. Metoden overlevde til godt inn på 1900-tallet på grunn av tilgjengeligheten, kostnadene og den raske fremstillingen av bildene. 

Bilder av ferrotypi har hatt stor interesse blant historikere siden bildene i større grad viser andre samfunnslag enn det som var vanlig i annen type fotografering.

Tinntype
--------

**Tinntype** er lik ferrotypi, men det nyttes en tinnbelagt jernplate. Bortsett fra at bildene ble noe lysere skiller metoden seg lite fra ferrotypi.

Eksterne lenker
---------------

* Fylkesarkivet Vestfold - Fotohistorien

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Spillere fra Millwall i mørke blå ser på mens en fra Arsenal i gult dribler i 2015.
**Millwall Lionesses** (grunnlagt 1972) er en kvinnefotballklubb fra London som har vunnet FA-cupen.

Etter en tid for seg selv slo de seg sammen med herreklubben Millwall FC på 1980-tallet. Den kjente Hope Powell (født 1966) startet sin karriere her. Etter å ha vunnet FA Women's Cup i 1991 forlot Hope Powell og noen andre spillere laget, og dannet Charlton Athletic (kvinner) som ble et vinnerlag. 

Millwall var med i FA Women's Premier League på 1990-tallet. I 1997 vant de atter FA-cupen, mot Everton LFC, såvel som ligacupen. De rykket de ned fra toppdivisjonen FA Women's Premier League National Division i 2001. I 2008 rykket de opp igjen, men rakk ned igjen efter to sesonger.

Siden 2008 har de spilt i landets nest høyeste, som fra 2014 er WSL 2 av FA Women's Super League. De spiller hjemmekampene på St. Paul's Sports Ground med plass til 2 500, etter å frem til 2015 ha spilt på Champion Hill og herrebanen The Den.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Millwall Lionesses L.F.C. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
***Milliony Ferfaksa*** (originaltittel: *Миллионы Ферфакса*) er en sovjetisk film fra 1980, regissert av Nikolaj Iljinskij.

Handling
--------

En innflytelsesrik forretningsmann, millionær Anthony Fairfax, lider av en alvorlig sykdom. Ved hjelp av Dr. Jones utføres en hjerte-transplantasjon, ved hjelp av hjertet tatt fra broren hans. Paul Fairfax er den eneste legitime arvingen til Anthony sin enorme formue. Men etter råd fra legene samtykker Anthony Fairfax til å begå to mord: Paul og en viss Mr. Jackson, som skal spille rollen som donor. Russell Jones, doktoren til Anthony Fairfax er elskeren til hans unge kone og mottar et stort årlig stipend til sin forskning. I frykt for at disse betalingene kommer til å stoppe ved Anthonys død, drømmer Jones om å få tak i flere hundre tusen pund og reise til utlandet.

Men for å skaffe penger nok til drømmene sine påstår doktoren ovenfor Fairfax at han er i stand til skape en kunstig hjerte. Men samtidig kommer den erfarne inspektør Percy Gallet på sporet av noen kriminelle i området. Han holder øye med huset deres og venter til Jones dukker opp, før han forsøker å arrestere dem. Fairfax myrder Jones, og Gallet blir også drept under konfrontasjonen. På nyhetene den kvelden blir det påstått at Dr. Russell Jones var ansvarlig for disse dødsfallene, angivelig på grunn av en psykose.

Skuespillere
------------

* Juozas Budraitis som Anthony Fairfax
* Grazhyna Baikshtite som Marilyn Fairfax
* Ilmar Tammour som Inspektør Percy Gallet
* Aleksandr Martynov som Russell Jones
* Helga Dantzberg som Lucy Downtree

Referanser
----------

1. ↑  МИЛЛИОНЫ ФЕРФАКСА (1980)
2. ↑  Миллионы Ферфакса

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Milliony Ferfaksa* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Milliony Ferfaksa* på AllMovie Rediger på Wikidata
**Santana** er en av de elleve kommunene i den sjølstyrte portugisiske regionen Madeira. Det er også navnet på byen som er administrasjonssenter i kommunen.

Kommunen
--------

Kommunen Santana ligger sentralt på nordsida av øya. Arealet er ca. 93 kvadratkilometer og folketallet 7 433 (i 2011).

De viktigste næringsveiene er turisme og jordbruk. Området har noe av øyas beste jordsmonn, og her dyrkes blant annet vindruer, fiken, plommer og kiwi.

Byen
----

Byen Santana ligger et stykke opp i høyden. I byen ligger en familiepark som presenterer ulike sider av øygruppas natur, historie og kultur.

Santana-hus
-----------

Santana-hus
Santana er kjent for en spesiell hustype: små hvite hus med svært bratte tak av strå. Hustypen er kjent tilbake til 1600-tallet. Opprinnelig var de bolighus med soverom på loftet og oppholdsrom/lager på bakken. Konstruksjonen passa svært godt til klimaet: Taket beskytter godt mot nedbør og vind. I dag er en del velholdte hus brukt som turistattraksjoner, mens andre brukes som lager eller fjøs. Ofte er da stråtaket skifta ut med stålplater.

Kirkesogn
---------

Kommunen består av seks kirkesogn: Arco de São Jorge, Faial, Ilha, Santana (byen), São Jorge og São Roque do Faial.

Navnet
------

Navnet Santana er ei sammentrekning av helgennavnet Santa Ana.

Taubanen Rocha do Navio
-----------------------

Det går en taubane fra utafor Santana by og ned til kysten. Den brukes både av bønder som har terrasser ved den og av turister.

Økonomi
-------

De viktigste kildene til inntekt er landbruk og reiseliv, mens små kommersielle bedrifter er lokalisert sentralt i Santana.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 19. september 2018; utgiver: Det nasjonale statistikkinstituttet.
2. ↑  Folketall fra Det portugisiske statistikkbyrået; besøkt 10. august 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Santana (Madeira) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Kommuner på Madeira |
| --- |
| Madeiras flagg | Kommuner | Funchal **·** Câmara de Lobos **·** Santa Cruz **·** Machico **·** Ribeira Brava **·** Calheta **·** Santana **·** Ponta do Sol **·** São Vicente **·** Porto Santo **·** Porto Moniz | Portugals flagg |
| Øygrupper | Selvagensøyene **·** Desertasøyene |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Patrick Wayne Kearney** (født 1939) er en amerikansk seriemorder som drepte en rekke unge menn i California i 1970-årene. Han er noen ganger referert til som «The Freeway Killer», et kallenavn han deler med to andre separate seriemordere (William Bonin og Randy Steven Kraft).

Drapene
-------

Patrick og hans yngre elsker David Hill pleide å krangle, og Kearney ville da ofte kjøre lange turer med bil på egen hånd. Det var da han pleide å plukke opp unge mannlige haikere eller unge menn fra homofile barer og drepe dem. Han var først og fremst en nekrofil mann, så han ville skyte sine ofre helt uten forvarsel og lemleste likene. Til slutt ville Kearney dumpe ofrene langs motorveien eller i ørkenen, gjerne innpakket i søppelsekker.

Kearneys siste offer var en ung mann ved navn John LaMay, som han drepte den 13. mars 1977. LaMay kom til Kearneys hus på jakt etter Hill, som ikke var hjemme, og Kearney inviterte ham til å se på TV. Kearney skjøt deretter LaMay i bakhodet og senere dumpet han restene i ørkenen.

Litteratur
----------

* *The Trash Bag Murderer* (2010) by Tony Stewart

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Robert «Rocky» Balboa** er tittelfiguren i *Rocky*-filmserien. Figuren ble spilt av Sylvester Stallone i alle sju *Rocky*-filmene: *Rocky* (1976), *Rocky II* (1979), *Rocky III* (1982), *Rocky IV* (1985), *Rocky V* (1990), *Rocky Balboa* (2006) og *Creed* (2015). Figuren jobber som en alt for snill torpedo og er bokser på deltid. Skikkelsen er løst basert på bokseren Chuck Wepner, mens figurnavnet og kampstilen er inspirert av bokserlegenden Rocky Marciano.

Figuren er Stallones mest kjente filmrolle, og den blir anerkjent som den som satte i gang skuespillerkarrieren hans. Han ble nominert til flere bransjepriser for rolleskildringen i *Rocky*, blant annet Oscar for beste mannlige hovedrolle. Stallone ble også nominert til Oscar for beste mannlige birolle for denne rollen i oppfølgeren *Creed*.

Det amerikanske filminstituttet (AFI) har kåret Rocky Balboa til filmhistoriens sjuende beste helteskikkelse.

Referanser
----------

1. ↑  «AFI'S 100 YEARS...100 HEROES & VILLAINS». Det amerikanske filminstituttet. Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 3. mars 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Rocky Balboa hos Internet Movie Database (for *Rocky*)
**Rocío Sánchez Moccia** (født 2. august 1988 i Buenos Aires) er en argentinsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 2012 i London. 

Moccia vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL-2012 i London. Hun var med på det argentinske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen for damer bak Nederland.

Tolv lag deltok, Argentina vant gruppe B foran New Zealand, med tre seiere, en uavgjord og et tap. I semifinalen møtte de Storbritannia, som de beseiret med 2-1. 10. august 2012 spilte de finale mot Nederland, Nederland vant finalen med 2-0.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 2012 Storbritannias flagg London - Sølv i landhockey, kvinner - Argentinas flagg Argentina

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rocío Sánchez Moccia – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Rocío Sánchez Moccia – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (ar) Rocío Sánchez Moccia – Argentinas olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Rocío Sánchez Moccia – FIH Rediger på Wikidata
***Rocky Balboa*** er en amerikansk film fra 2006. Den er regissert og skrevet av Sylvester Stallone, som også spiller hovedrollen.

Filmen fikk god kritikk i media og ble omtalt som den beste *Rocky*-filmen siden originalen.

Handling
--------

Rocky Balboa har vært pensjonert fra boksing i en tjue års tid. Han mistet sin kone i kreft fire år tidligere, og eier nå en italiensk restaurant. Paulie, Rockys beste venn og svoger, fortsetter å støtte Rocky når han kan. Men han følger også skyldfølelse på grunn av sin tidligere dårlige behandling mot sin avdøde søster. Men han anklager Rocky for å fremdeles leve i fortiden. Sent en kveld møter Rocky en kvinne ved navn Marie, som en gang var en plagsom ung jente som Rocky hadde eskortert hjem for 30 år siden. Marie er nå aleneforelder til en tenåringssønn ved navn Stephenson, født utenfor ekteskap.

En stor TV-kanal setter opp en computer, programmert til å simulere en virtuell boksekamp mellom den tidligere og nåværende tungvekstmesteren: Rocky Balboa vs. Mason "The Line" Dixon. Når eks-mester Rocky får med seg TV-attraksjonen, opplever han at lysten til å bokse vekkes til live igjen. Han bestemmer seg for å delta i en regional konkurranse, men blir snart avbrutt av en større utfordring. Dixons manager utfordrer Rocky Balboa, til å gå i ringen i ringen på virkelig vis, mot den nåværende mesteren. 

En vanskelig avgjørelse må tas. Hvor forsvarlig er det, å risikere både fysikk og psyke, i en høyprofilert oppvisningskamp mot en langt yngre motstander? 

For Rocky handler det om å få dekket to grunnleggende behov: Å stilne sin indre uro. Og vise for seg selv og andre at han fortsatt kan.

Skuespillere
------------

Sylvester Stallone.
* Sylvester Stallone som Robert "Rocky" Balboa, Sr. En pensjonert bokser, og to ganger tungvektsmester.
* Burt Young som Paulie Pennino. Rocky's svoger, og beste venn.
* Antonio Tarver som Mason "The Line" Dixon. Rocky's motstander i bokseringen.
* Milo Ventimiglia som Robert Balboa, Jr. Rocky's eneste sønn.
* Geraldine Hughes som Marie. En kvinne som Rocky møtte for over 30 år siden.
* James Francis Kelly III som Stephenson. Sønnen til Marie, som Rocky blir venner med.
* Tony Burton som Tony "Duke" Evers. Treneren til Rocky.
* Pedro Lovell som Spider Rico. Rocky's tidligere konkurrent, og nå ansatt ved Adrian's.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rocky Balboa* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Rocky Balboa* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Rocky Balboa* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Rocky Balboa* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Rocky Balboa* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Rocky Balboa* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Rocky Balboa* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Rocky Balboa* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Rocky Balboa* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Rocky Balboa* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Glud Museum** er et friluftsmuseum, i den lille byen Glud på Juelsminde-halvøya øst for Horsens på Jyllands østkyst i Danmark. Museet tar for seg temaet landbruk og bondekultur på halvøya fra midten av 1600-tallet til midt på 1900-tallet. Utstillingene består av 14 autentiske hus fra området. Husene er forsynt med innbo som viser dagliglivet. I sommerperioden er museet levendegjort med tallrike verksteder, hvor det smies, veves, skjæres og dreies i tre, det blir kniplet og strikket og mye mer. 

Museet ble etablert i 1912 som et av de første friluftsmuseer i Danmark. Grunnleggeren var en lokal malermester, som var interessert i bygningshistorie. Under sin vandring som malersvenn i Europa omkring år 1900 ble Knudsen inspireret av Tysklands innsats for å bevare sine historiske bygninger. Det ble begynnelsen på Glud Museum. Stedets første bygning var Rasmus Thomesøns hus fra 1662, som var en tidligere festegård rett ved Glud kirke.

Litteratur
----------

* *Bjerre Herreds Bogen 2*, Knud Søndergaard (red.) m.fl. Glud Museums Forlag, 2001

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Museets hjemmeside

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Fumiko Okuno** (født 14. april 1972 i Kyoto) er en japansk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona.

Okuno vant to olympiske bronsemedaljer i synkronsvømming under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Hun kom på tredjeplass i solo bak Kristen Babb-Sprague fra USA og Sylvie Fréchette fra Canada som begge fikk gull. Sammen med Aki Takayama kom hun også på tredjeplass i duett, bak de to tvillingsøstreparene Sarah Josephson / Karen Josephson fra USA og Vicky Vilagos / Penny Vilagos fra Canada.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1992 Spanias flagg Barcelona - Bronse i synkronsvømming solo Japans flagg Japan
* Bronse 1992 Spanias flagg Barcelona - Bronse i synkronsvømming duett Japans flagg Japan

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fumiko Okuno – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Fumiko Okuno – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Fumiko Okuno – FINA Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NDL
 |
**St. Gallen bispedømme** er et av Sveits' seks katolske bispedømmer. Det omfatter kantonene St. Gallen, Appenzell Ausserrhoden og Innerrhoden, selv om Appenzell-kantonene har en særstatus. Bispedømmets katedral er stiftskirken i St. Gallen, som stammer fra den senbarokke høyhetstiden til bispedømmets forgjengerinstitusjon, fyrsteabbediet St. Gallen. Bispedømmet skytshelgen er den hellige Gallus.

Historie
--------

Området for dagens bispedømme lå inntil begynnelsen av 1800-tallet delvis i bispedømmene Konstanz og Chur, men storparten hørte til det eksempte fyrsteabbediet St. Gallen. Dette hadde vært et av Det tysk-romerske rikes mektigste riksklostre, men ble opphevet i 1805 og innlemmet i kantonen St. Gallen. Kantonen ble i 1819 (etter at også Konstanz bispedømme var blitt opphevet) i sin helhet overført til Chur bispedømme. Det fantes imidlertid sterke bestrebelser etter å knytte an til St. Gallens mangehundreårige historie som viktig territorialabbedi. For å fremheve St. Gallens betydning endret Chur bispedømme derfor i 1823 navn til *Chur-St. Gallen bispedømme*. 1847 ble så St. Gallen skilt ut som et eget bispedømme.

Særtrekk ved bispevalget
------------------------

St. Gallen bispedømme er unik blant romersk-katolske bispedømmer i at valget av ny biskop involverer noen basisdemokratiske elementer: Alle troende i bispedømmet kan foreslå kandidater. Domkapitelet velger ut noen av kandidatene og sender listen til Vatikanet for godkjenning. Til slutt velger domkapitelet biskopen blant de godkjente kandidatene.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Roman Catholic Diocese of Saint Gallen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Bispedømmer i Sveits |
| --- |
| Nåværende bispedømmer: | Basel **·** Chur **·** *Einsiedeln* **·** Lausanne-Genève-Fribourg **·** Lugano **·** St. Gallen **·** *St. Maurice* **·** Sion/Sitten | Sveits’ flagg |
| Bispedømmer som historisk lå helt eller delvis i dagens Sveits: | Besançon **·** Como **·** Genève **·** Konstanz **·** Milano **·** Novara |
| (territorialabbedier i kursiv) |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI **·** HDS **·** CatolicDiocese
 |
**Marcilie Andrea Grønvold Holmboe** (født 23. juli 1860 i Vadsø, død 15. januar 1932 i Oslo) var en norsk pianist og musikkpedagog.

Familie
-------

Marcilie Holmboe var datter av konsul Rasmus Holmboe og Rise Grønvold.

Utdannelse
----------

Holmboe ble utdannet hos professorene Gade og Orths ledelse i København, før hun i en femårsperioden studerte i Berlin under Kullak, Heinrich Urban, Xaver Schwarenka, Barth og Hans Erlich. I 1897-1898 studerte hun musikkhistorie ved British Museum i London.

Karriere
--------

Marcilie Holmboe ga flere konserter i Vardø i 1880-årene. Hun var i perioden 1890-1899 lærer i øverste klaveravdeling ved Lindemans konservatorium i Kristiania, en skole som konsentrerte seg om utdannelse av pianister og organister. I 1899 etablerte hun sin egen utdannelsesinstitusjon, M. Holmboes Musikinstitut.

Her underviste hun i pianospill, samspill og harmonilære, i tillegg til å gi musikkhistoriske foredrag. Flere ganger arrangerte hun offentlige elevkonserter, der elevene fikk muligeten til å opptre for fullsatte hus.

Ved siden av å utdanne musikere og musikkpedagoger, ga Holmboe en rekke konserter i Nordens byer.

Kilder
------

* Gurvin, Olav (1949). *Musikkleksikon*. Oslo: Dreyer.
* *Illustrert biografisk leksikon over kjendte norske mænd og kvinder*. Withs forl. 1920.
* *Norske kvinder*. Kristiania: Berg & Høgh. 1914. s. 324.

Referanser
----------

1. ↑  Balsvik, Randi Rønning (1989). *Vardø*. Vardø kommune ; Stavanger : Dreyer Bok. s. 245. ISBN 8270962201.
2. ↑  *Slekten Holmboe*. Cammermeyers boghandel. 1944. s. 79.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Netherdale, hjemmebane for EoSFL-klubben Gala Fairydean FC
**East of Scotland Football League (East of Scotland League)** er en halvprofesjonell fotballiga i Skottland, stiftet i 1923. Den er en av tre ligaer på nivå 5, det høyeste nivået under den skotske fotballigaen og skotsk Premier League. (De to andre er Highland League og South of Scotland League.) East of Scotland League består hovedsakelig av klubber fra Edinburgh, Lothian og Scottish Borders i det sørøstlige Skottland, men har de senere årene også fått enkelte klubber fra Dumfries and Galloway i Sørvest-Skottland.

East of Scotland League er organisert i to divisjoner med 12 lag i hver, Premier Division og Division One. De to dårligste lagene i Premier Division rykker ned, mens de to beste i Division One rykker opp. Det finnes ikke noe automatisk opp- og nedrykkssystem mellom East of Scotland League og den skotske ligaen (Scottish Football League), men Annan Athletic ble likevel valgt inn i den profesjonelle ligaen sommeren 2008, etter at Gretna FC gikk konkurs og måtte trekke seg. Gretna FC 2008, en nystartet etterfølger til Gretna-klubben, ble tatt opp i East of Scotland League 11. juli 2008.

Vinner av Premier Division i East of Scotland League sesongen 2007/08 var Whitehill Welfare FC.
**Eastcheap** er en gate i City of London. Navnet kommer fra gammelengelsk *cheap*, «marked». Gaten var i middelalderen det største kjøttmarkedet i City, med slakterboder langs begge sider. Den strekker seg fra Gracechurch Street i vest til Great Tower Street i øst. 

På nordsiden finner man St Margaret Pattens kirke, på hjørnet til Rood Lane, mens man i smuget Lovat Lane på sørsiden finner St Mary-at-Hill. Pudding Lane, hvor bybrannen i 1666 brøt ut, møter Eastcheap på sørsiden. 

Eastcheap 16 er en filial av Citibank, hvor man finner en plakett som forteller at det stod en kirke der tidligere, St Andrew Hubbard. Den brant i 1666, og ble ikke gjenoppbygget. I stedet kom King's Weigh House, hvor alle utenlandske handelsmenn etter loven skulle veie sine varer; dette var en lov som ikke ble fulgt av så mange. I 1695 kom et dissenterkapell der, som senere flyttet til større lokaler i Fish Hill Street. Under utgravninger på stedet fant man steiner som viste trekk fra romersk håndverk, og samisk keramikk.
***East Lynne*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Hugo Ballin.

Handling
--------

Isabel Vane er lykkelig gift med Archibald Carlyle, og den stolte moren til en sønn. De bor sammen på familiens eiendom, East Lynne, frem til hun mistenker Archibald for utroskap med Barbara Hare - som har kommet til East Lynne i håp om å få juridisk hjelp fra Archibald. Isabel bukker snart under for overtalelsene til Francis Levison, og forlater deretter familien sin for å gifte seg med Francis.

Når Francis forlater Isabel og babyen deres, reiser Isabel hjem til East Lynne for å be om Archibalds tilgivelse. Men hun blir alvorlig skadet i en tog-ulykke, og barnet hennes blir drept. Når hun endelig kommer hjem oppdager Isabel at Archibald, som har trodd at Isabel allerede var død, og han har giftet seg med Barbara Hare.

Skuespillere
------------

* Edward Earle som Archibald Carlyle
* Mabel Ballin som Isabel Vane
* Gladys Coburn som Barbara Hare
* Gilbert Rooney som Richard Hare
* Henry G. Sell som Francis Levison
* Nellie Parker Spaulding som Miss Cornelia
* Doris Sheerin som Afy Hallijohn

Referanser
----------

1. ↑  «Silent Era : Progressive Silent Film List». *www.silentera.com*. Besøkt 15. januar 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 15. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *East Lynne* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *East Lynne* på Silent Era Rediger på Wikidata
De fem siviliserte stammer. Portrettene er tegnet eller malt mellom 1775 og 1850.
**De fem sivilisere stammer** er en betegnelse som de hvite amerikanere brukte om fem av urfolksgruppene i det sydøstlige USA. Betegnelsen innebar at disse stammene hadde, eller fikk en levemåte som minnet mye om den, de hvite selv hadde, og dermed var «siviliserte». Blant annet hadde de slaver, og de ble typisk styrt av en velståene overklasse.

De fem stammer var cherokeserne, chickasawerne, choctawerne, creekerne og seminolerne. Andre stammer som ikke falt inn under denne betegnelsen betraktet disse som rasistiske, da de antydet at de andre stammene var ville og usiviliserete. De brukte i stedet betegnelsen «De fem stammer». 

I 1830-årene ble de fem siviliserete stammer sammen med en rekke andre stammer fra det østlige USA flyttet fra sine opprinnelige hjemland til Indianerterritoriet i det nåværende Oklahoma. Denne flyttingen hadde basis i den såkalte *Indian Removal Act*, som president Andrew Jackson hadde fått gennemført i 1830. Den mest kjende av disse stammeflytninger var den såkalte "Tårenes vei" – flyttingen av cherokeserstammen i 1838 og 1839. Flyttingen ble beordret av president Martin van Buren mot en avgjørelse i USA høyesterett.

Under Den amerikanske borgerkrigen var de fem stammer splittet over spørsmålet om hvilken side de skulle støtte. Choctawerne og chickasawerne kjempet på sydstatenes side, mens de tre andre stammer var internt splittet i spørsmålet. Spesielt ille var det hos cherokeserne, som dels hadde soldater på begge sider i krigen, men som også kom til å utkjempe en intern borgerkrig om spørsmålet – for øvrig en borgerkrig som kom i forlengelse av en annen borgerkrig som var oppstått i forbindelse med flytningen til indianerterritoriet, og som hadde vart fra 1839 til 1846.

Efter at stammerne var blitt flyttet til indianerterritoriet, lovet USAs regjering dem at de tildelte landområder skulle holdes fri for hvite nybyggere; dette løftet ble ikke overholdt, og i 1893 ble cherokesernes landområde åpnet for hvite i det såkalte Cherokee Strip Land Run. I 1907 ble indianerterritoriet nedlagt, og på tross av løfter ble området gjort til en integrert del av den nyopprettede staten Oklahoma.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
De fem dårlige jomfruer
Informasjonsskilt ved «de fem dårlige jomfruer»
**De fem dårlige jomfruer** er det folkelige navnet på fem bautasteiner som står på fastlandssiden av Salhusstraumen, dvs. den trangeste delen av Karmsundet mellom fastlandet og Karmøy, så å si innunder Karmsund bru. 

I dag er bare steinene synlig, men i 1825 var det tydelig at de sto på et gravminne. Det var en treudd; en trekantet gravhaug med innsvungne sider. Det sto en stein i hvert hjørne av haugen, og to sto i midten. Selve haugen er nå fjernet ved dyrkning, men steinene har fått stå i fred. I 1901 ble det funnet en steinsamling rett vest for og innunder de to sentrumssteinene. Den viste seg å inneholde en grav; i et åpent rom mellom steinene lå et bronsekar, viklet omhyggelig inn i never. I karet lå brente bein av en middelaldrende mann, pakket inn i et klede. Sammen med beina lå også fem bjørneklør. 

Bronsekaret er et såkalt hemmoorkar, en type som er produsert på romersk område, men som er velkjent som gravurne på germansk område i Nord- og Mellom-Europa. Dette karet har vært gammelt og velbrukt da det ble satt i graven, likevel tyder det på at den døde kommer fra øverste skikt i samfunnet. Det at han ble lagt på likbålet svøpt i en bjørnefell tyder også på dette. Datering på anlegget kan settes til første halvdel av 300-tallet e.Kr..

Navnet på gravminnet er utvilsomt av nyere dato. Det henspiller på beretningen i Matteus’ evangelium, om lignelsen om de fem gode og fem dårlige jomfruer. Dette er blitt satt sammen med tradisjonene om Olav den hellige til et opphavssagn:

*En gang var Olav den hellige på vei nordfra til kongsgården ved Avaldsnes. Da han passerte Salhusstraumen fikk han se fem unge jenter som sto på stranden. De ropte til ham, og ville at han skulle komme i land til dem. Men kongen ropte tilbake at de kunne bare stå der i all sin skamløshet og vente til han kom. Da ble jentene til stein, og all tid siden har de stått og sett over mot Avaldsnes og ventet på kongen.*

Referanser
----------

1. ↑  «De fem dårlige jomfruer». Skilta fornminner i Rogaland. Arkivert fra originalen 27. september 2007. Besøkt 15.12.2006.

Eksterne lenker
---------------

«De fem dårlige jomfruer». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Baraundha**, også kalt **Pathar Kachhar**, var en fyrstestat i det som nå er distriktet Satna i delstaten Madhya Pradesh i det sentrale India. Den lille byen Baraundha var hovedstad. Staten var styrt av en fyrste, som ble vasall under britene. I forbindelse med Indias uavhengighet ble Baraundha i 1948 med i unionen Vindhya Pradesh, som igjen var en delstat i India.

Samfunn
-------

Ved utgivelsen av bind 6 av *Imperial Gazetteer of India* i 1908 hadde fyrstestaten et areal på snaut 565 km².  Den hadde tidligere vært langt større.

Staten ble grunnlagt og styrt av et rajput-dynasti. Da britene tok makten i India, ble rajaens myndighet bekreftet i 1807. Herskeren fikk personlig tittel som raja bahadur i 1877 og rett til salutt på ni skudd. Salutten ble gjort arvelig året etter. Britene sorterte Baraundha under sin politiske agent i Bagelkhand.

I 1901 hadde Baraundha en befolkning på 15 724 fordelt på 70 landsbyer. Folketallet falt rundt 15 % fra 18 596 i 1891 på grunn av hungersnød. De fleste i Baraundha livnærte seg av jordbruk.

Befolkningen i staten talte bagheli. 90 % av folket var hinduer, de øvrige for det meste animister.

Da India ble selvstendig, gikk Baraundha sammen med andre fyrstestater og dannet delstaten Vindhya Pradesh.

Herskere
--------

De som hersket over Baraundha var:

* Mohan Singh 1792–1827
* Sarabjit Singh 1827– 1867
* Chhatarpal Singh 1867–1874
* Raghubar Dayal Singh 1874–1885
* Prasad Singh 1886–1909
* Gaya Prasad Singh 1909–1933
* Pratap Singh 1933–1948

Referanser
----------

1. ↑  «Baraunda», Imperial Gazetteer of India, bind 6, 1908, s. 430.
2. 1 2 3 4  David Henige: *Princely States of India: A Guide to Chronology and Rulers*, Bangkok: Orchid Press, 2004, s. 22.
3. 1 2 3  «Baraunda», Imperial Gazetteer of India, bind 6, 1908, s. 431.
***Barb Wire*** er en tegneserie satt til en post-apokalyptisk verden. Serien ble publisert av Comics Greatest World, et under-forlag av Dark Horse Comics.

I 1996 ble en filmversjon av tegneserien lansert, med Pamela Anderson i hovedrollen.

Handlingsreferat
----------------

Historien om Barb Wire foregår i en alternativ versjon av dagens samfunn, med mer avansert teknologi. I denne versjonen av historien ankommer en fremmed enhet kalt Vortex til jordkloden i 1931, og begynte å gjennomføre hemmelige eksperimenter. I 1947 detonerte en atombombe-test i en ørken i nærheten av romvesenets eksperimenter. Resultatet var at det oppstod et transdimensjonalt ormehull referert til som *Vortex* eller *Malstrømmen* som frigjorde energi som ga forskjellige mennesker over hele jorden supermakter i mange år fremover.

Ett par tiår senere vokser Barbara Kopetski opp i Steel Harbor, når denne byen fremdeles var en blomstrende by - hovedsakelig på grunn av den store stål-industrien i området. Barbara og hennes bror Charlie bor sammen med deres foreldre og bestemor. Moren deres arbeider innenfor politiet, og faren deres var en tidligere sjømann som senere fikk seg jobb i byens økende stål-industri. Etter foreldrenes død forlater Barbara byen etter at byens økonomi begynner å gå nedover, og kriminaliteten begynner å øke. Snart blir store deler av byen kontrollert av kriminelle gjenger som slåss mot hverandre. Flere år senere returnerer Barbara til Steel Harbor, nå som en erfaren dusørjeger som opererer under navnet Barb Wire. Hun gjenforenes med broren Charlie, og bestemmer seg for å bli værende i hjembyen og bli eier av baren Hammerhead. Men hun fortsetter fremdeles som dusørjeger, og samarbeider ofte med politiet eller kausjonist Thomas Crashell.

Etter hvert som tiden går, blir Steel Harbor farligere og farligere, ofte beskrevet som en by beleiret av narkotika, kriminalitet, forurensning og gjeng-krig. I 1993 utløses en ny amerikansk borgerkrig, når Golden City kunngjør sin løsrivelse fra resten av unionen. Kunngjøringen fører til protester og opptøyer i en rekke byer. Enorme opprør over hele Steel Harbour gjør at enkelte nabolag blir liggende igjen bokstavelig talt i ruin, med hundrevis av bygninger ødelagt eller forlatt i området som får kallenavnet Metal City. Mange innbyggere blir tvunget til å forlate byen, eller bli hjemløse. 

Gjengene (som alle har overmenneskelige medlemmer) forsøker å ta over mer kontroll. Barb Wire forsøker til tider å gripe inn når politiet ikke kan eller vil. Hun slåss ofte sammen med Wolf Gang, ofte mot de kriminelle Mace Blitzkriegs forsøk på å bringe alle gjengene under hans ledelse og kontrollere hele byen. Barb Wire er flink til nærkamp, og dyktig med mange forskjellige skytevåpen. Hennes bar Hammerhead har blitt ansett som nøytral møteplass for de aller fleste Steel Harbor-gjengene. Barb får også hjelp fra Avram Roman Jr. En cyborg som noen ganger bare kalles for Maskinen. Selv om hun har flere lojale allierte, inkludert broren Charlie, er Barb Wire en veldig privat person som ser på verden med stor mistenksomhet og kynisme, og betrakter seg selv som ensom.
**Elena Pulcini** (født 10. mars 1950 i L'Aquila i Abruzzene i Italia, død 9. april 2021 i Firenze) var en italiensk filosof.

Biografi
--------

Elena Pulcini tok sin høyere utdannelse ved Université de la Sorbonne Nouvelle i Paris, også kalt *Paris 3*.

Hun ble professor i sosialfilosofi ved Universitetet i Firenze. Pulcini integerte egen kjønnsforskning i en teori om modernitet og moderne individualisme, med særlig blikk på feminin subjektivitet. Hennes forskning fokuserte på transformasjon av identitet og sosiale bånd i globaliseringens tidsalder.

Pulcini oversatte verker av Rousseau og Bataille til italiensk. Hun var medutgiver av tidsskriftet *Iride* (Il Mulino) og *La società degli individui* (Angeli), medlem av organisasjonskomiteen for Det italienske selskap for politisk filosofi (SIFP) og likeså medlem av det europeiske *Athena*-prosjektet (*European Thematic Network Project for Women’s Studies*).

Pulcini døde i Firenze 9. april 2021, i en alder av 71 av, av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑   La Nazione, www.lanazione.it[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Catalogue of the Library of the Pontifical University of the Holy Cross, besøkt 10. april 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.theses.fr[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   data.gouv.fr dataset ID 61d42893146c465c7bbac85f, line(s) 201792[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2  Covid, è morta a Firenze la filosofa Elena Pulcini

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ICCU **·** CiNii
 |