recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Addisons sykdom** er binyrebarksvikt. Den første som beskrev denne sykdommen var Thomas Addison i 1855. Den gangen var årsaken til sykdommen ofte tuberkulose, der infeksjonen ødela binyrebarken. Skader og infeksjoner som ødelegger binyrene kan også forårsake sykdommen. ACTH (adrenocorticotrofiskhormon) dannes i hypofysen og stimulerer kortisonproduksjonen i binyrene. Ved hypofysesvikt blir det dannet for lite kortison og sykdommen oppstår.

Symptomer
---------

Pasientene blir svært slappe, får rikelig vannlatning, kan bli dehydrerte og får lavt blodtrykk.
Det kan sees brunfargede områder på hud og slimhinner. Blodprøver vil vise lavt nivå av natrium og høyt nivå av kalium.

Det var ingen behandling for Addisons sykdom frem til 1930-årene, og pasientene døde etter kort tid. En begynte behandlingen med ekstrakt fra binyrer, og senere med syntetiske binyrehormoner. Tilførsel av kortison eller kortisonlignende preparater gir rask bedring.

Ved mange andre sykdommer kan behandling med kortisonlignende preparater være effektiv. Ved slik ytre tilførsel dempes produksjonen av kortison i binyrene, og det tar tid å få opp produksjonen igjen om tilførselen av preparatet slutter. Pasienter som plutselig avslutter slik behandling kan derfor få en Addison-krise.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  .
2. ↑  Binyrebarksvikt - Addisons sykdom Helsebiblioteket

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |


| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |
*Reformator af Urmagerkunsten, Medlem af det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab, R. af D. og Dem.* Urban Jürgensens gravsten med tekst på fransk og dansk, Reformert Kirkes franske kirkegårdsseksjon i København  Foto: Orf3us 
**Urban Bruun Jürgensen** (også **Urbain** og **Jørgensen**, født 5. august 1776 i København, død 14. mai 1830 samme sted) var en dansk kronometer- og urmaker. 

Han gikk i lære hos sin far, hoffurmaker Jürgen Jürgensen (1745–1811) og ble videreutdannet i Sveits, Paris og London. Ved farens død, opprettet Jürgensen sin egen virksomhet med fremstilling av kronometre, astronomiske pendelur og metaltermometre. Hans bok *Regler for Tidens nøiagtige Afmaaling ved Uhre* (1804) utkom på flere språk.

Urban Jürgensen var storebror til eventyreren Jørgen Jørgensen.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 13. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Dansk biografisk leksikon, Dansk Biografisk Leksikon-ID Urban\_Jürgensen[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 104006622[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  *Urban Jürgensen*, Den store danske. Besøkt 9. febr. 2014
5. ↑  *Urbain (Urban) Bruun Jürgensen*, gravsted.dk. Besøkt 9. febr. 2014

  

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Freden i Lodi** var en fredsavtale mellom republikken Venezia og hertugdømmet Milano som endte *den milanesiske arverekkefølgekrigen* i Francesco Sforzas fordel den 9. april 1454. Freden markerte starten på en 40 år lang fredsperiode der makten mellom de fem italienske statene Venezia, Milano, kongeriket Napoli, Den florentinske republikk og Kirkestaten, var avbalansert, samt skapte permanent avgrensede grenser mellom Venezias fastland og et ekspansivt Milano langs Adda-elven.

Traktaten fastslo Francesco Sforza som den eneste rettmessige hertug av Milano, og et maktbalanseprinsipp i nord-Italia ble innført på de mindre statenes bekostning, nemlig republikken Genova, huset Savoy, huset Gonzaga og huset Este. Francesco Sforza ville legge dette maktbalanseprinsippet til grunne for sin utenrikspolitikk.
En beslektet avtale ble signert den 30. august i Venezia mellom Milano, Venezia og Firenze (som hadde byttet side), hvor alle parter bandt seg selv til en avtale om ikke-aggresjon. Kongeriket Napoli og til og med Kirkestaten sluttet seg til den italiske liga ikke lenger etter.

Bortsett fra en konflikt mellom Venezia (alliert med Kirkestaten) og Milano i 1483, ville freden vare helt til Frankrike under Karl VIII startet de italienske kriger.

Se også
-------

* Italias historie

Referanser
----------

1. 1 2

Eksterne lenker
---------------

* *Encyclopædia Britannica:* Peace of Lodi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
Områder Finland måtte avstå som følge av fredsavtalen
**Freden i Moskva 1940** var avslutningen på vinterkrigen mellom Finland og Sovjetunionen og ble innledet den 7. mars 1940 ved at den finske statsminister Ryti og en forhandlingsdelegasjon ankom Moskva. Finnene ble tvunget til å godta de sovjetiske kravene på bl.a. Det karelske nes med Viborg, Kexholm, vestre del av Fiskerhalvøya, samt rett til å få forpakte Hangöodden. Fredsavtalen ble datert den 12. mars, men signert tidlig om morgenen den 13. mars hvorpå kampene opphørte samme dag kl. 11.00.

De store landavståelsene ble et hardt slag for det finske folket og tankene på revansje førte til fortsettelseskrigen 1941-1944.

Områdene Finland måtte avstå
----------------------------

* Det karelske nes (med byene Vyborg og Kexholm)
* Ladoga-Karelen (med byen Sordavala)
* Deler av Salla og Kuusamo-områdene
* Finlands del av Fiskerhalvøya i Petsamo
* De ytterste øyene i Finskebukta: Hogland, Tyterskär, Lavansaari og Seitskär

Fredsavtalen krevde videre at
* Finland skulle forpakte ut Hangö til Sovjetunionen som flåtebase i 30 år
* Finland skulle yte erstatning for maskiner m.v. som de evakuerte hadde tatt med fra Karelen
* Finland ikke skulle alliere seg mot Sovjetunionen

Eksterne lenker
---------------

* Text of the Moscow Peace Treaty
* Protocol appended to the treaty of peace concluded between Finland and The Union of Soviet Socialist Republics on 12 March 1940

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Uppslagsverket Finland **·** Encyclopædia Britannica
 |

Portal: Andre verdenskrig
*Adela cuprella* (hann)
***Adela cuprella*** er en sommerfugl som tilhører familien svepemøll (Adelidae). Den er utbredt på Østlandet og langs kysten til Rogaland i Norge.

Utseende
--------

En ganske litenj (vingespenn 14 – 17 mm) bronsefarget møll med lange antenner. Av andre norske arter ligner den mest på *Cauchas rufimitrella,* men antennene er lengre enn hos denne artan, dessuten er hannens hode svart. Hodet er kledt med oppstående, hårlignende skjell som er svarte hos hannen, gule hos hunnen. Antennen er lang og trådformet, hos hannen over dobbelt så lang som forvingen, hos hunnen litt lengre enn forvingen. Forkroppen er svart hos hannen, bronsefarget hos hunnen. Forvingen er metallisk uten noen flekker eller bånd, gullglinsende innerst og bronse- eller purpurglinsende i den ytre delen. Bakvingen er mørkbrun med purpuraktig glans.

Levevis
-------

Denne arten lever på fuktige steder der det vokser selje (*Salix caprea*) eller vier-busker (*Salix* spp.). De voksne sommerfuglene flyr om dagen i april og mai, og hannene svermer rundt buskene. Lengst i nord flyr den like til slutten av juni. Hunnene legger egg på blomstene (gåsunger) til vertsplantene. Når larven er klekket, firer den seg ned til bakken i en silketråd og lever deretter av nedfalne blader. Larven omgir seg med en hylse av planterester.

Utbredelse
----------

Den er utbredt over mesteparten av Europa, østover til Kaukasus. I Norge finnes den på Østlandet, og langs kysten av Sørlandet og Rogaland.

Kilder
------

* Bengtsson, B.Å. Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Adela cuprella* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Adela cuprella* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Adela cuprella* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Adela cuprella* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Adela cuprella* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Adela cuprella* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Adela cuprella* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Adela cuprella* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
Grensene mellom den finske delen av Sverige og Russland etter freden i Nystad i 1721, avstått areal merket med grønt og etter krigen i 1743, avstått land merket med gult
Grensene rundt Finskebukten etter freden i Nystad, tapt svensk areal markert med grønne striper på gul bakgrunn
**Freden i Nystad** er navnet på freden som ble sluttet mellom Sverige og Russland den 30. augustjul./ 10. september 1721greg. i byen Nystad i Finland, og dermed avsluttet den store nordiske krig. Sverige hadde da allerede sluttet fred med de andre motstanderne i Stockholm og Frederiksborg. 

Under krigen hadde Peter av Russland okkupert alle de svenske områdene på østsiden av Østersjøen. I de ny-okkuperte områdene lå blant annet den nye hovedstaden St. Petersburg (grunnlagt 1703).

I freden måtte Sverige (representert ved Fredrik I av Sverige) avstå til Russland deler av Viborgs og Kexholms län og hele Ingermanland, Estland (med øyene Ösel og Dagö) samt Livland. Resten av Finland fikk Sverige, samt to millioner sølv-dalar. Freden i Nystad markerte et avgjørende skifte i maktbalansen i Europa. Det svenske imperiet var over, mens Russland oppsto som et nytt imperium.

| * v
* d
* r
Traktater under den store nordiske krigen (1700–1721) |
| --- |
| Preobrazjenskoje – Dresden – Traventhal – Narva – Warszawa – Altranstädt (1706) – Altranstädt (1707) – Dresden – Thorn – København – Hannover – kapituleringa til Estland og Livland – Prut – Adrianopel – Schwedt – Stettin – Berlin – Greifswald – Frederiksborg – Stockholm – Nystad |
| **Felttog** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND
 |
Nettverksprotokoller| Applikasjonslaget |
| --- |
| * BGP
* DHCP
* DNS
* FTP
* HTTP
* HTTPS
* IMAP
* LDAP
* MGCP
* NNTP
* NTP
* POP
* RTP
* RTSP
* RIP
* SIP
* SMTP
* SNMP
* SSH
* Telnet
* TLS/SSL
* XMPP
 |
| Transportlaget |
| * TCP
* UDP
* DCCP
* SCTP
* RSVP
 |
| Nettverkslaget |
| * IP
	+ IPv4
	+ IPv6
* ICMP
* ICMPv6
* ECN
* IGMP
* IPsec
 |
| Datalink-laget |
| * ARP
* NDP
* OSPF
* Tunneler
	+ L2TP
* PPP
* MAC
	+ Ethernet
	+ DSL
	+ ISDN
	+ FDDI
 |
| * v
* d
* r
 |

**Address Resolution Protocol** (**ARP**) er en protokoll som opererer på datalink-laget i OSI-modellen og brukes til å finne adresser på data datalink-laget utfra adresser på nettverkslaget. ARP er spesifisert i IETF RFC 826. ARP var i utgangspunktet utformet uavhengig av IP-protokollen, men brukes i praksis nesten utelukkende i forbindelse med IP. 

Typisk blir ARP brukt på denne måten:
En nettverksvert benytter IP-protokollen på nettverkslaget, men for å kommunisere med en annen vert på det lokale nettverket må verten vite MAC-adressen til mottakeren. ARP fungerer på den måten at verten som skal sende en pakke kringkaster en ARP-pakke som inneholder IP-adressen til mottakeren. Sender venter så på et svar fra verten som benytter den IP-adressen. En vert kan også svare på vegne av andre verter. Dette kalles proxy arp. 

Hver vert på nettverket vedlikeholder en hurtigbuffer med IP-adresser og tilhørende MAC-adresser for å slippe å gjenta prosessen for hver enkel pakke som overføres. Oppføringer i hurtigbufferen slettes etter en viss tid, og verten må sende en ny ARP-forespørsel.

Eksterne lenker
---------------

* RFC 826
**Freden i Breslau** eller **Forfreden i Breslau** ble inngått 11. juni 1742 i Breslau mellom Preussen og Østerrike, og var en foreløpig fred som avsluttet Den første schlesiske krig. Freden i Breslau ble bekreftet av freden i Berlin.

Etter å ha tapt slaget ved Chotusitz besluttet den østerrikske keiserinnen Maria Theresia å ikke splitte sine krefter, og snarest slutte fred med den prøyssiske kong Fredrik den store. Forhandlingene kom istand gjennom engelsk formidling, og ble ledet av ministeren Heinrich von Podewils for Preussen og Lord Hyndford for Østerrike.

Det ble enighet om at Habsburgerne skulle avstå Nedre Schlesien og Øvre Schlesien frem til Oppa og det til da bøhmiske grevskapet Glatz til Preussen. Fyrstedømmet Teschen på begge sider av Oppa og størstedelen av fyrstedømmene Troppau og Jägerndorf forble østerrikske. Preussen forpliktet seg til gjengjeld til å forlate forbundet mot Østerrike, og overtok den østerrikske gjelden i Schlesien på 1,7 millioner gylden til England.

28. juli 1742 ble den endelige fredstraktaten undertegnet i Berlin.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**International Union of Press Associations** (fransk: *L'Union Internationale des Associations de Presse*) var en internasjonal paraplyorganisasjon for presseorganisasjoner. Organisasjonen ble dannet under en internasjonal konferanse for journalister i Antwerpen i Belgia i 1894. Blant stifterne var representanter fra Den Konservative Presses Forening og Venstres Presseforening, og senere ble også Kristiania Journalistklub, Provinspresseforeningen, Frisindede Venstres Presseforening og Den sosialdemokratiske presseforening medlemmer. Sjefredaktør Ola Christofersen i *Aftenposten* var medlem av representantskapet i en årrekke fra 1896. Aktiviteten i organisasjonen forsvant etter 1935.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Holand, Johan E.; Larssen, Svein Døvle; Julsrud, Ottar (1992). *Presse med mening. Den Konservative Presses Forening 1892–1992*. Oslo. s. 64–65. ISBN 82-992630-1-8. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  Karthik, Praveen. «Essay on the Historical Background of Freedom of the Press». Arkivert fra originalen 19. april 2012. Besøkt 8. desember 2012.
**Aelia Paetina** eller **Paetina** var den andre konen til den romerske keiseren Claudius. Hennes far var konsul i år 4, Sextus Aelius Catus, mens moren hennes er ukjent. Hun ble født i familien Aelii, og nedstammet fra konsulen fra 11 f.Kr. Hennes far døde da hun var svært ung, og hun ble oppdratt av hennes slektning Lucius Seius Strabo som var prefekt for Pretorianergarden og den biologiske faren til hennes adoptivbror Lucius Aelius Seianus.

I år 28 giftet Aelia Paetina seg med den fremtidige romerske keiseren Claudius, som hans andre kone. Deres eneste barn var datteren Claudia Antonia, født i år 30. Claudius skilte seg fra Paetina etter 31. oktober, da hennes adoptivbror mistet makten og ble myrdet. Ifølge historikeren Sveton skilte han seg fra henne på grunn av noen mindre lovbrudd.

Etter henrettelsen av den romerske keiserinnen og Cladius' tredje kone Valeria Messalina i år 48, vurderte Claudius å gifte seg for fjerde gang. Den frigjorte slaven Tiberius Claudius Narcissus foreslo at han skulle gifte seg med henne på nytt, og minnet ham om at de tross alt hadde et barn sammen. Narcissus hevdet også at Paetina ville elske Antonia sammen med Claudia Octavia og Tiberius Claudius Germanicus – hans to barn med Messalina.

Men en annen frigjort slave, Gaius Julius Callistus, var mot dette, minnet han på om at de hadde skilt seg før og at et nytt bryllup ville gjøre Paetina mer arrogant. Callistus foreslo Lollia Paulina, den tredje konen til Caligula.

En tredje frigjort slave, Marcus Antonius Pallas, anbefalte Cladius' niese og Caligulas søster Agrippina den yngre, som også hadde et barn fra et tidligere ekteskap, i dette tilfelle den fremtidige keiseren Nero. Agrippina ble valgt. Paetina's datter Antonia ble henrettet i år 65 eller 66, like etter bortgangen til Neros andre hustru Poppaea Sabina.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
**Lisbet (Elisabet) Bryske** (født 1585 på Dallund, død 1674 i Vejle) er kjent som forfatter av håndskrevne bøker om middelalderens våpenskjold fra Norge og Danmark, særlig slektsvåpen.

I 1625 skrev hun en slik bok ("våpenrulle") mens hun bodde på Kongsgård i Stavanger. Den er nå i Det Kongelige Bibliotek i København. Hun skrev senere andre slekts- og våpenbøker. Håndskriftene er i dag i hovedsak i Karen Brahes bibliotek under Landsarkivet for Fyn og i Landsarkivet i Lund. De er viktige kilder til vår kunnskap om middelalderens våpenmerker fra Norge.

Hun har også samlet på norske bøker, og vi vet at hun i 1622 hadde "Den norske so". Hun må også ha reist rundt i Stavanger len, kanskje på oppdagerferd, og vi vet at hun var i Røldal i 1625. Hun opprettet også et legat for Røldal kirke.

Hun oversatte også tysk religiøs litteratur.

Hun var gift med Henrik Bille, som var lensherre i Stavanger len i perioden 1621-1634. Hun hadde 13 barn. Hun er født og døde i Danmark.

Referanser
----------

1. ↑   Dansk Kvindebiografisk Leksikon[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Bryske Lisbet : "Danske Slægte Book", Kongelig Bibliotek, København, fol. 1085, fra 1625.
* Christensen William: "Lisbet-Bryske-Tekster". Personalhistorisk Tidsskrift 9.r.IV, 1931.
* Erichsen Andreas Emil: Privatarkiv 110, Stavanger Byarkiv.
* Nicolaysen N: Norske Magasin, skrifter og optegnelser angaaende Norge og forfattede efter reformationen, annet bind, Christiania, 1868. Se forordet om Den norske So.
* Norsk Stiftelser, bind III, side 564.

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Dansk kvindebiografisk leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
*Bohem* (eller *Lise bohemen*), maleri av Pierre-Auguste Renoir, 1868, Berlin, Tyskland: Alte Nationalgalerie
**Bohem** er en betegnelse fra 1800-tallet som blir brukt som fellesbetegnelse for grupperinger eller underkulturen av kunstnere, forfattere, radikale og andre som hadde en livsstil som var ubundet av konvensjonelle moralnormer. Bohemene kunne selv være stolte av sin ukonvensjonelle livsstil, eller gjorde opprør mot tradisjonelle, gjerne besteborgerlige, moralbegreper. Betegnelsen er hentet fra romanen *Scènes de la vie de Bohème* av H. Murger (utgitt 1845). Over tid ble det også en betegnelse brukt om enkeltpersoner som gikk sine egne veier, og ikke alltid forholdt seg til storsamfunnets og borgerskapets lover, regler og normer. 

Begrepet stammer fra det franske navnet på Böhmen, *Bohême* og stammer fra fransk *bohème*, egentlig «person fra Böhmen», seinere brukt om si­gøynere, som en trodde kom fra eller gjen­nom Böhmen, og til slutt om kunstnere Böhmen ble ansett å være sigøynernes hjemland, og kunstnerne fra Böhmen var fattigslig kledd og levde sitt liv uavhengig av normene blant kunstnerne i Paris for øvrig.

Frigjøringen fra eller opprøret mot, særlig det småborgerlige samfunnets normer, tiltalte også deler av kunstnermiljøet i Kristiania mot slutten av 1800-tallet. Hans Jæger gav ut romanen *Fra Kristiania-Bohêmen* i 1885 og er tillagt forfatterskapet til ni bohembud (1889). Som samnavn kjennes begrepet på norsk i «Kristianiabohemen», på svensk i «Klarabohemen». Miljøet som i dag er kjent som Kristianiabohemen var ikke stort i antall, det bestod av 20-30 personer.

Murgers bok ligger til grunn for librettoen i operaen *La bohème* som ble komponert av Giacomo Puccini mellom 1892 og 1895 og uroppført i Torino i februar 1896. Handlingen i operaen utspiller seg i Paris i årene 1830-1831.

Drikken absint blir knyttet til bohemen.

Annen bruk av ordet
-------------------

Bohemen sportspub i Oslo
*Bohemene* ble i 1960-årene et kallenavn på Vålerenga Fotball, på bakgrunn av den uhøytidelige stilen og de kjappe replikkene som kjennetegnet (og til en viss grad fortsatt kjennetegner) dette miljøet.

*Bohemen* er siden juli 1998 en sportspub i Oslo med utgangspunkt i supportermiljøet rundt Vålerenga.

Se også
-------

* Kristiania-bohemen

Fotnoter
--------

1. 1 2  oppslagsord *bohem* i Caprona, Yann de (2013): *Norsk etymologisk ordbok: tematisk ordnet* ISBN 978-82-489-1054-1
2. ↑  Fransk skiller mellom *Bohême* (Böhmen) og *bohème* (bohem).
3. ↑  Søk etter *Bohem* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Betzy Edvinda Berntsen** (født 5. november 1873 i Tvedestrand) var en av Norges første kvinnelige leger.

Familie
-------

Betzy Berntzen var datter av skipsfører Lars Edvard Berntsen (1841-1897) og Betzy Wroldsen (1841-1907). Hun var søster av Bernt Emanuel Berntsen (f. 1875), som ble tok medisinsk embetseksamen to år etter søsteren Betzy.

Utdannelse
----------

Hun tok examen artium i 1894, og den såkalte «anden examen» i 1895. I juni 1903 gikk hun ut fra Universitetet i Oslo med medisinsk embetseksamen.

Yrkesliv
--------

Etter utdannelsen utførte hun fra 1. juni 1905 «kandidattjeneste» ved Rikshospitalets barneavdeling. Deretter arbeidet hun ved «Trondhjems sygehus», og var så assistentlege i et år ved «Rotvold sindssygeasyl».

Referanser
----------

1. ↑  Kobro, I. (1908). *Norges læger: 1800-1908*. Kristiania: Centraltrykkeriet. s. 100–101.
2. ↑  Kobro, I. (1908). *Norges læger: 1800-1908*. Kristiania: Centraltrykkeriet. s. 101.
3. ↑  Kobro, I. (1908). *Norges læger: 1800-1908*. Kristiania: Centraltrykkeriet. s. 101.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Øyvind Øyen** (født 7. mars 1905 i Trondheim, død 23. desember 1993 i Oslo) var en norsk skuespiller.

Øyen var sønn av trelasthandler Mikal Øien (1871–1922) og Amalie Rebekka Slåttelid (1878–1952). Da sønnen var ni år gammel flyttet familien til Kristiania. Etter realskoleeksamen i 1921 reiste Øyen til USA der han arbeidet som bokholder i Chicago. I 1923 tok han en Bachelor of Arts-eksamen ved California State University, arbeidet deretter i tre år ved Den Norske Klubb i Chicago og spilte samtidig amatørteater.

Sin profesjonelle teaterkarriere innledet Øyen i 1931 i rollen som Napoleon i Johan Bojers *Maria Walewska* på Den Nationale Scene. Han ble ved teateret fram til 1933, hvoretter han ble frilansende skuespiller med engasjement blant annet ved Søilen Teater. Øyen var i årene 1936–1938 ved Nationaltheatret og gjorde seg der bemerket i to skuespill av Nordahl Grieg. Mellom 1938 og 1975 var han ved Det Norske Teatret der han kom til å bli en sentral kraft. Øyen var også engasjert ved Radioteatret.

Ved siden av teater virket han som filmskuespiller. Han debuterte i 1940 i *Godvakker-Maren* og spilte sammenlagt 19 roller 1940–1980.

Han var fra 1939 gift med Maj Greta Nielsen-Sæther (1913–1977). Roald Øyen er hans sønn.

Filmografi (i utvalg)
---------------------

* 1940 – *Godvakker-Maren*
* 1943 – *Vigdis*
* 1946 – *Vi vil leve*
* 1948 – *Kampen om tungtvannet (film)*
* 1957 – *Smuglere i smoking*
* 1958 – *Salve Sauegjeter*
* 1958 – *De dødes tjern*
* 1959 – *Herren og hans tjenere*

Referanser
----------

1. ↑   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Øyvind\_Øyen, besøkt 19. februar 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   ČSFD person-ID 410634, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2 3 4  Brodal, Svein Erik. «Øyvind Øyen». *Norsk biografisk leksikon*. Besøkt 10. juni 2016.
6. ↑  «Øyvind Øyen». IMDb.com. Besøkt 10. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Øyvind Øyen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Øyvind Øyen hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (sv) Øyvind Øyen i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) Øyvind Øyen hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Geni
 |
**Vekuii Reinhard Rukoro**, noen ganger skrevet *Reinhart* (født 11. november 1954 i Otjiwarongo i Sørvest-Afrika, død 18. juni 2021 i Windhoek i Namibia), var en namibisk forretningsmann og politiker som fra 22. september 2014 *var* tradisjonell leder for hereroene.

Han ble den 2. mai 2015 kronet til *Paramount Chief*, det vil si til alle hereroers overhode. Dette ble imidlertid avvist av de fleste hereroledere.

Som medlem av Namibia National Front var han i 1989 medlem av Namibias lovgivende forsamling.

Liv og virke
------------

Rukuro gikk på skoler i Swakopmund, Karibib og Döbra. Deretter studerte han rettsvitenskap ved fjernundervisning ved universitetet UNISA i Sør-Afrika og fullførte videre studier ved University of Warwick i Storbritannia (1983, LLB) og ved Washington College of Law ved American University i USA (1987, LLM).

Senere arbeidet Rukuro som advokat. Han var også landets vise-justisminister og deretter *Attorney General*.

Rukuro satt som folkevalgt for SWANU of Namibia i Namibias første parlament. Fra 2006 til 2014 var han forretningsfører for FNB Namibia og deretter forretningsfører for kjøttselskapet Meatco.

Han døde av covid-19 i en alder av 66 år i Windhoek.

Referanser
----------

1. ↑  *Rukoro elected OvaHerero chief*, The Namibian, 2014-09-23  2021-06-19
2. ↑  *30. august 2018 – Nachrichten am Morgen.* i: *Hitradio Namibia*, 30. august 2018.
3. 1 2  *Rukoro besteigt Herero-Thron*, Allgemeine Zeitung, 2014-09-24 , 2014-09-24
4. ↑  Lorato Khobetsi: *Adv. Rukoro to head Meatco*, The Namibian Economist, 2013-02-08 [ 2021-06-19  
Klaus Dierks: [http://www.klausdierks.com/Biographies/Biographies\_R.htm *Biographies of Namibian Personalities*, =klausdierks.com, 2021-06-19
5. ↑  Charmaine Ngatjiheue: *Ovaherero Traditional Authority chief dies*, The Namibian, 2021-06-18
6. ↑  Namibia: Herero Chief Vekuii Rukoro dies after COVID diagnosis - website of international public broadcaster Deutsche Welle
**Betty McGlown-Travis** (født **Betty McGlown** 30. juni 1941 i Detroit, død 12. januar 2008 i Royal Oak (Michigan)) var en soul-sanger fra USA. Hun var medlem av *The Primettes*, som seinere blei kjent som The Supremes.

I 1959 var McGlown kjæreste med Paul Williams, som sang i gruppa *The Primes* (som seinere skulle bli til The Temptations). The Primettes blei danna som et kvinnelig motstykke til The Primes. McGlown blei med; det samme gjaldt Florence Ballard, som hadde sunget med Primes ved en del anledninger. Ballard spurte skolevenninna Mary Wilson, som igjen rekrutterte Diana Ross.

Sammen med gitaristen Marv Tarplin prøvesang jentene for Motown-direktør Berry Gordy, som var imponert, men likevel mente at de var for unge. Han bad dem komme tilbake etter at de var ferdig med high school. De fortsatte å spille på klubber, og de fire skifta på å synge hovedstemmen. De fikk også spilt inn en singel på Lupine Records. Her korer McGlown for Mary Wilson på «Pretty Baby» og for Diana Ross på «Tears of Sorrow». Dette er de eneste kjente innspillingene med McGlown, som valgte å forlate The Primettes da hun gifta seg i 1960. Hun blei dermed ikke med på Supremes-eventyret.

Referanser
----------

1. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Artikkelen om The Supremes i Betts (2014).
3. ↑  Artikkelen om Florence Ballard i Betts (2014).
4. ↑  Artikkelen om Mary Wilson i Betts (2014).
5. ↑  Artikkelen om Diana Ross i Betts (2014).

Kilder
------

* Graham Betts: *Motown Encyclopedia*, AC Publishing 2014, ISBN 9781311441546

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** MusicBrainz
 |
**Utvidet Fujitaskala** (EF skalaen) er en videreutvikling av den originale Fujitaskalaen (introdusert i 1971 av Ted Fujita), som er en måte å måle tornadoers styrke på. Den utvida Fujitaskalaen ble tatt i bruk fra 1. februar 2007. Som originalen består også EF skalaen seks kategorier, men den rangerer snarere tornadoene etter hvor stor skade de forårsaker, ikke den antatte vindstyrken. Estimatene av vindhastighetene er dessuten sterkt nedjusterte i den nye skalaen.

Parametere
----------

Parameterne i den nye skalaen er listet nedenfor, i henhold til intensitet. Selv om vindhastighetene og eksempler på det fotografiske skadeomfanget har blitt oppdatert, er skadeomfangsbeskrivelsene lik den i den opprinnelige Fujitaskalaen. Imidlertid benytter den nye målemetoden seg av såkalte skadeindikatorer (*damage indicators*), som i større grad tar hensyn til kvaliteten på skadde strukturer og konstruksjoner når tornadoer skal klassifiseres.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Skala** | **Vindhastighet****(estimat)** | **Skade eksempler** |
| **mph** | **km/h** |
| **EF0**  | 65–85 | 105–137 | EF0 damage example |
| **EF1**  | 86–110 | 138–178 | EF1 damage example |
| **EF2**  | 111–135 | 179–218 | EF2 damage example |
| **EF3**  | 136–165 | 219–266 | EF3 damage example |
| **EF4**  | 166–200 | 267–322 | EF4 damage example |
| **EF5**  | >200 | >322 | EF5 damage example |

### Klassifisering

|
|  |
**Klassifisering av tornadoer**| **EF0** | **EF1** | **EF2** | **EF3** | **EF4** | **EF5** |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Svak | Sterk | Voldsom |
|  | Betydelig |
|  | Intens |
|

Referanser
----------

1. ↑  «The Enhanced Fujita Scale (EF Scale)». Storm Prediction Center. 2. februar 2007. Besøkt 2. juni 2011.
2. ↑  «Enhanced F Scale for Tornado Damage». Storm Prediction Center. Besøkt 2. juni 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Apostolisk fattigdom** er en doktrine fremsatt i det 13. århundre av nyetablerte tiggerordener, som et svar på behovet for reformer i den katolske kirke. Disse ordenene prøvde å leve uten å eie land eller samle på penger.

Doktrinen ble sett på som en utfordring mot kirkens store verdier og deres korrumperende virkning. En viktig tallsgruppe for denne oppfatningen var Humiliati, som var grunnlagt av en ullhandler. De opprettet samfunn rundt om i Italia og Frankrike, basert på prinsippet om et enkelt liv for legfolk som delte godene, men levde i familier. Det var primært en legbevegelse, og avviste autoriteten til hierarkier og presteskap. Blant annet på grunn av dette ble de senere erklært som kjettere av den katolske kirke.

Ifølge en vanlig oppfatning ble Frans av Assisi inspirert av denne bevegelsen til å danne Fransiskanerordenen, i et forsøk på å etterleve fattigdommen til Jesus Kristus og samtidig strengt holde seg til den katolske kirkes tro. 

Petrus Valdés, som grunnla Valdenserne, delte denne troen. De mente også at Bibelen skulle leses på folks eget sprog og ikke bare på latin, og ble forfulgt av kirken.

Særlig blant fransiskanerne førte disse tankene til mye strid, og kirkemøter ble kalt sammen for å støtte snart den ene siden, snart den andre. En stor gruppe blant fransiskanere med en streng tolkning av prinsippet, ble kalt «spirituales». Under ledelse av Bonaventura erklærte kirken at de var kjettere, og de ble fanget og brent. Andre som hevdet doktrinen, f.eks. fransiskaneren William av Ockham, ble mistenkt for å være kjettere og risikerte ekskommunikasjon.

Striden om apostolisk fattigdom er et viktig tema i Umberto Ecos roman Rosens navn.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN
 |
**Ú** og **ú** (*U* med akutt aksent) er den 24. bokstaven i det færøyske alfabetet, og det islandske alfabetet, mellom u og v. På færøysk representerer den lyden /ʏ/ eller lyden /ʉuː/, mens den på islandsk representerer lyden [u:]. 

Bokstaven brukes også på andre språk, men anses ikke for å være en egen bokstav, men en annen utgave av bokstaven u. En del språk der bokstaven ú inngår og følger reglene for akutt aksent er: På katalansk, spansk, portugisisk, oksitansk og walisisk markerer akutt aksent trykksterk stavelse. På tsjekkisk, irsk, ungarsk og slovakisk markerer akutt aksent lang uttale av vokalen den står over. Merk at på tsjekkisk kan ú kun opptre i midten av et ord; dersom et ord slutter med lang u-lyd, brukes bokstaven ů isteden. PåLenke vietnamesisk og pinyin-systemet for å transkribere kinesisk, markerer akutt aksent stigende tone. 

I Unicode kodes ú som U+00DA (Ú) og U+00FA (ú). 

| * v
* d
* r
Det latinske alfabetet |
| --- |
| Grunnbokstaver | 
* Aa
* Bb
* Cc
* Dd
* Ee
* Ff
* Gg
* Hh
* Ii
* Jj
* Kk
* Ll
* Mm
* Nn
* Oo
* Pp
* Qq
* Rr
* Ss
* Tt
* Uu
* Vv
* Ww
* Xx
* Yy
* Zz

 |
| Modifiserte bokstaver | 
* Áá
* Ââ
* Àà
* Ăă
* Ää
* Ǟǟ
* Ãã
* Ąą
* Ą̊ą̊
* Ⱥⱥ
* Ɓɓ
* Ḇḇ
* Ƀƀ
* Ƈƈ
* Ćć
* Ĉĉ
* Čč
* Çç
* Ċċ
* Ȼȼ
* Ɗɗ
* Ḓḓ
* Ďď
* Ḑḑ
* Đđ
* Ðð
* Ɖɖ
* Ḏḏ
* Éé
* Èè
* Êê
* Ěě
* Ëë
* ‌Ẽẽ
* Ęę
* Ėė
* Ẹẹ
* Ɇɇ
* Ƒƒ
* Ɠɠ
* Ḡḡ
* Ǵǵ
* Ĝĝ
* Ǧǧ
* Ğğ
* Ģģ
* Ǥǥ
* Ġġ
* Ĥĥ
* Ȟȟ
* Ḧḧ
* Ħħ
* ‌Ḥḥ
* İi/Iı
* Íí
* Ìì
* Îî
* Ïï
* Ĩĩ
* Įį
* Ịị
* Ɨɨ
* Ĵĵ
* J̌ǰ
* Ɉɉ
* Ƙƙ
* Ḱḱ
* Ǩǩ
* Ķķ
* Ĺĺ
* Ḽḽ
* Ľľ
* Ļļ
* Ḷḷ
* Łł
* Ƚƚ
* Ɫɫ
* Ⱡⱡ
* Ṃṃ
* Ŋŋ
* Ńń
* Ṋṋ
* Ňň
* Ṅṅ
* N̈n̈
* Ññ
* Ɲɲ
* Ņņ
* Ōō
* Ơơ
* Őő
* Óó
* Òò
* Ôô
* Ŏŏ
* Ȯȯ
* Ȱȱ
* Öö
* Õõ
* Ȭȭ
* Øø
* Ǫǫ
* Ọọ
* Ƥƥ
* Ᵽᵽ
* Ɽɽ
* Ŕŕ
* Řř
* Ŗŗ
* Ɍɍ
* Śś
* Ŝŝ
* Šš
* Şş
* Șș
* Ṣṣ
* Ťť
* Ṱṱ
* T̈ẗ
* Ţţ
* Țț
* Ŧŧ
* Ⱦⱦ
* Ūū
* Úú
* Ùù
* Ûû
* Ŭŭ
* Ưư
* Űű
* Üü
* Ųų
* Ůů
* Ũũ
* Ụụ
* Ʉʉ
* Ʋʋ
* Ṽṽ
* Ŵŵ
* Ƴƴ
* Ýý
* Ŷŷ
* Ÿÿ
* Ỹỹ
* Y̨y̨
* Ɏɏ
* Źź
* Ẑẑ
* Žž
* Żż
* Ƶƶ

 |
| Ligaturer | 
* Åå
* Ææ
* @
* ȸ
* &
* Ƕƕ
* Œœ
* Ȣȣ
* ȹ
* ß
* ᵺ

 |
| Uvanlige bokstaver | 
* Ɐɐ
* Ƃƃ
* Ƅƅ
* Ↄↄ
* Ƌƌ
* Ǝǝ
* Əə
* Ⅎⅎ
* Ƣƣ
* Ɣɣ
* Ⱶⱶ
* Ɩɩ
* ĸ
* Ɯɯ
* Ƞƞ
* ŉ
* Ɔɔ
* Ɵɵ
* Ƿƿ
* Ɋɋ
* ſ
* Ʃʃ
* Ʊʊ
* Ƨƨ
* Ƽƽ
* Ʌʌ
* Ȝȝ
* Ʒʒ
* Ǯǯ
* Þþ
* ʘ
* ǀ
* ǁ
* ǂ
* ǃ

 |
| Digrafer | 
* CHch
* C'Hc'h
* DZdz
* DŽdž
* GBgb
* GĦgħ
* Ĳĳ
* LJlj
* LLll
* ḶḶḷḷ
* L·ll·l
* LYly
* NJnj

 |
| Spesielle tegn | 
* ¶
* °
* !
* ?
* ;
* %
* \*
* "
* '
* ©
* ®
* ɔ:
* ฿
* ¢
* €
* ₭
* £
* ₦
* $
* ₩
* ¥

 |
| Diakritiske tegn | 
* ´
* ˝
* `
* ^
* ˇ
* ˘
* ¨
* ¨
* ¸
* ~
* ˛

 |
**Arild Vatn** (født 17. mai 1952) er en norsk professor som er tilknyttet Noragric ved Universitetet for miljø- og biovitenskap (UMB) på Ås. Han tok sin doktorgrad i landbruksøkonomi ved daværende Norges landbrukshøgskole i 1983. 21. mai 2008 ble Vatn tilsatt som professor ved The Heyerdahl Institute. Han er internasjonalt kjent via forskjellige publikasjoner.

I 1979 ble han cand. agric. i landbruksøkonomi og han tok doktorgraden i 1983 (dr. scient.) i samme fag.

Boken «Institutions and the Environment»
----------------------------------------

Association for Evolutionary Economics (AFEE) og European Association for Evolutionary Political Economy (EAEPE) gikk i 2008 sammen om å hedre økonomer som har utmerket seg innen institusjonell økonomi. Med boken «Institutions and the Environment» ble Vatn én av fire prisvinnere (én av to i kategorien «over 35 år»). Boken har mottatt strålende anmeldelser fra fremstående kapasiteter innen økonomi og statsvitenskap. Boken søker å forklare betydningen av institusjoner for økonomiske prosesser, hvordan de påvirker menneskers handlinger og hvordan mennesker i sin tur påvirer institusjonene. I 2008 ble Vatn tildelt Thorstein Veblen-prisen for boken «Institutions and the Environmnent».

Verv
----

Vatn er den nåværende presidenten for European Socety of Ecological Economics. Han er også leder for Forskningsrådets prosjekt, «Miljø 2015». Vatn er leder for sommerskoleserien «Theories and Methods for Sustainability Research (Series)» (2005–2009), fire sommerskoler arrangert ved ulike europeiske universiteter og finansiert av EU/Marie Curie. I 2008 var Vatn koordinator for Noragrics masterutdannelse «International Environmental Studies».
Thor Heyerdahl-professoratet er et fireårig åremålsprofessorat finansiert likt mellom Noragric og The Heyerdahl Institute. Det er plassert på Noragric, Ås, som koordinerer UBMs program «Helse og utvikling».

Priser og hedersbevisninger
---------------------------

2002: NLHs forskningspris

Referanser
----------

1. ↑  Østlands-Posten 18. september 2008. Fakta. Arild Vatn. Side 11

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Arild Vatn i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* 

* (no) Publikasjoner av Arild Vatn i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** CRIStin
 |
**PhyloCode**, *International Code of Phylogenetic Nomenclature*, er ett forslag til regleverk for fylogenetisk nomenklatur.

Historikk
---------

*PhyloCode* ble første gang lagt fram som et forslag av Jacques Gauthier, kollegaen Kevin de Quieroz og botanikeren Philip Cantino 2000, etter at deres forslag om å gå bort fra tradisjonell hierarkisk systematikk ble avvist av to representanter fra International Code of Zoological Nomenclature De tre startet foreningen International Society for Phylogenetic Nomenclature (ISPN) med sikte på å lage et alternativt nomenklaturreglement.

Konsept
-------

Ideen bak PhyloCode er at den fylogenetiske nomenklaturen ska reguleres gjennom regler som bestemmer hvilke navn og definisjoner som ska anses som etablerte, og hvilke av dem som skal være homonymer eller synonymer, og hvilken bruk av synonymer eller homonymer som ska anses å være aksepterbare.

Mottakelse
----------

PhyloCode var på begynnelsen av 2000-tallet et mye omtalt og omdiskutert fenomen. Mange taksonomer stilte seg svært kritiske, mens en del fylogenetikere var ivrige tilhengere. Selv om PhyloCode ble påbegynt og ISPN ble grunnlagt på 199-tallet, er antall tilhengere av å inføre PhyloCode fortsatt begrenset. Den offentlige publikasjonen av Phylocode, sammen med *Phylonyms* var i 2020. Interessen for å publisere under PhyloCode dabbet imidlertid av på 2010-tallet, og det er usikkert om publiseringen av PhyloNymes vil få noen videre betydning.

Referanser
----------

1. ↑  Michel Laurin (2008). «The splendid isolation of biological nomenclature». *Zoologica Scripta*. 37 (2): 223–233. doi:10.1111/j.1463-6409.2007.00318.x.
2. ↑  «International Code of Phylogenetic Nomenclature, Version 4b - Chapter II. Publication». Ohiou.edu. Arkivert fra originalen 28. desember 2008. Besøkt 10. desember 2011.
3. ↑  «International Code of Phylogenetic Nomenclature, Version 4b - Article 13: Homonymy». Ohiou.edu. Arkivert fra originalen 28. desember 2008. Besøkt 10. desember 2011.
4. ↑  «International Code of Phylogenetic Nomenclature Version 4b, Article 14: Synonymy». Ohiou.edu. Arkivert fra originalen 27. desember 2008. Besøkt 10. desember 2011.
5. ↑  Nixon, K.C. Carpenter, J.M. & Stevenson, D.W. (2003): The PhyloCode Is Fatally Flawed, and the "Linnaean" System Can Easily Be Fixed. *The Botanical Review* no 69(1): pp111-120 article
6. ↑  Queiroz, Kevin De; Cantino, Philip D.; Gauthier, Jacques A. (27. mai 2020). *Phylonyms : a companion to the PhyloCode*. ISBN 9781138332935.
7. ↑  Brower, Andrew V. Z. (2020). «Dead on arrival: a postmortem assessment of "phylogenetic nomenclature", 20+ years on». *Cladistics*. 36 (6): 627–637. doi:https://doi.org/10.1111/cla.12432 Sjekk `|doi=`-verdien (hjelp).
**Richard Arin Ilejay** (født 17. februar 1988 i Ventura County i California) er en amerikansk musiker. Han er tidligere trommeslageren i heavy metal-bandet Avenged Sevenfold, etter at han ble en offisiell medlem i 2013. Han tok over for Mike Portnoy, som spilte trommer på 2010-albumet Nightmare og turnerte med dem etter døden til den originale trommeslageren James Owen Sullivan i 2009. Han er også den tidligere trommeslageren til det amerikanske metalcore bandet Confide.

Bakgrunn
--------

Richard Arin Ilejay ble født i Ventura, California av Ric Ilejay og Charlotte Tuttle. Begge hans foreldre har musikalsk bakgrunn. Faren hans er en profesjonell gitarist, og moren er en gospelsangerinne. Ilejay begynte å spille trommer da han var ni, og lærte seg funk, jazz, rock og latinsk jazz av faren sin når han var veldig ung.

Avenged Sevenfold
-----------------

Avenged Sevenfold slapp i januar 2011 ut denne meldingen, som omtaler Ilejay sitt forhold til bandet:

«We recently asked several friends who knew Jimmy and his style, and also knew our music and each of our personalities to suggest drummers to tour with us starting this year. Our longtime studio drum tech Mike Fasano recommended Arin Ilejay. We've rehearsed with Arin and have been impressed with his technical skills, attitude and work ethic. We're very excited to tour with Arin and hope all of you will give him the warm welcome to the family we have.»
Ilejay tok over etter Dream Theater-trommeslager Mike Portnoy, som midlertidig tok over plassen til James Owen Sullivan etter hans død den 28. desember 2009. Han har siden den tid vært medvirket på to singler: «Not Ready to Die», som var med i zombie-kartet «Call of The Dead» i spillet *Call of Duty: Black Ops*, og «Carry On», som var med i oppfølgeren *Call of Duty: Black Ops II*. Ilejay spilte på bandet sitt kommende sjette studioalbum, *Hail To The King*, som ble gitt ut 27. august 2013.

Diskografi
----------

### Med Confide

* *Shout the Truth* (2008)
* *Shout the Truth* (gjenutgivelse) (2009)

### Med Avenged Sevenfold

* «Not Ready to Die» (2011) Single (Call of Duty: Black Ops)
* «Carry On» (2012) Single (Call of Duty: Black Ops II)
* *Hail to the King* (2013)

Eksterne lenker
---------------

* Avenged Sevenfolds nettside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**PhyreEngine** er en freeware spillmotor lagd av Sony Computer Entertainment som kan brukes med PC, PlayStation Portable, PlayStation Vita, PlayStation 3 og PlayStation 4. PhyreEngine har blitt brukt av flere spillutviklere og i over 90 spill.

PhyreEngine er distribuert som en installerbar pakke som inneholder både kildekoden og verktøy for Microsoft Windows, og er gitt ut under en lisens fra Sony som tillater enhver PlayStation 3-spillutvikler, utgiver og andre relaterte å lage programvare basert enten delvis eller fullstendig på PhyreEngine, til enhver plattform. Spillmotoren bruker parallellprosessering som er optimert for Cell-prosessoren i PlayStation 3, men kan lett gjøres om til andre plattformer.

PhyreEngine støtter OpenGL, Direct3D og PS3 LibGCM.

Historie
--------

PhyreEngine ble lansert under Game Developers Conference i 2008, mens nye tillegg til spillmotoren ble vist frem i 2009.

Versjon 2,40, lansert i mars 2009 inkluderte et nytt system for å vise grafikk til løv, trær og andre planter, og skulle være lettere og integrere i spill en tidligere.

En PSP-versjon av spillmotoren ble annonsert under Game Developers Conference i 2010.

Versjon 3,0, som ble sluppet ut i 2011 har nye verktøy for å strømlinje versjonene man kan lage for flere plattformer. Nivåredigeringsverktøyet ble også omskrevet fra tidligere versjoner, som tillater å lage nivåer på en mer datadreven måte. APIen ble også lettere tilgjengelig og mer fokusert på videospill, med støtte for skripting, enheter og integrert fysikk. Versjon 3,0 la også til støtte for PlayStation Vita.

Referanser
----------

1. 1 2  «GDC08: PhyreEngine, Sony's new (free!) cross-platform engine». ps3fanboy. 21. februar 2008. Arkivert fra originalen 16. november 2018. Besøkt 21. februar 2008.
2. ↑  «Questions about the Phyre Engine». thatgamecompany.com. 27. mars 2009. Besøkt 8. august 2009.
3. ↑  «GDC09: PhyreEngine game template demo showing post processing techniques». gametrailers.com. 26. mars 2009. Besøkt 26. mars 2009.
4. 1 2  «Sony Computer Entertainment Announces PhyreEngine for PSP» (PDF). SCEE. 6. mars 2011. Arkivert fra originalen (PDF) Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 6. mars 2011.  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 21. mars 2012. Besøkt 8. desember 2015.
5. ↑  «SONY COMPUTER ENTERTAINMENT ANNOUNCES RELEASE of PHYREENGINE 3.0». SCEI. 3. mars 2011. Besøkt 3. mars 2011.
6. ↑  «Sony Computer Entertainment Announces release of PhyreEngine 3.0» (PDF). SCEE. 6. mars 2011. Arkivert fra originalen (PDF) Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 6. mars 2011.  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 4. september 2012. Besøkt 8. desember 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Alfred Berg Kapitalforvaltning AS** er en norsk kapitalforvalter som tilbyr fond og aktiv forvaltning for institusjonelle og private investorer. 

Selskapet tilbyr investeringer innen aksjefond, pengemarkedsfond, obligasjonsfond, kombinasjonsfond og alternative investeringer som hedgefond, eiendomsfond og infrastrukturfond.

Historikk
---------

Selskapet ble stiftet i 1863 av Carl Gustaf Hierzéel i den svenske hovedstaden Stockholm, samme år som Stockholmsbørsen åpnet. I 1901 kjøper bankmannen Alfred Berg opp selskapet og gir det navnet *Alfred Berg*.

Under store deler av 1900-årene var Alfred Berg eid av Kahm-familien.[] I 1984 kjøpte selskapet aksjemajoriteten i Gunnar Bøhn & Co og etablerte seg for første gang i Norge. Året etter ble Alfred Berg innlemmet i Volvo Group og ekspanderte deretter sin virksomhet i Norden med oppkjøp av Danmarks eldste meglerhus Brødr. Trier, samt åpning av kontorer i Helsingfors, London, Moskva og New York.

I 1990 startet Alfred Berg med kapitalforvaltning i Norge, og ble i 1995 kjøpt opp av den nederlandske banken ABN AMRO. Selskapet utviklet seg til en sterk nordisk aktør innen kapitalforvaltningen, med et omfattende globalt nettverk.

Alfred Berg kjøpte i 2000 opp det børsnoterte selskapet Industrifinans Forvaltning og ga forvaltningsvirksomheten navnet *Alfred Berg Industrifinans* i Norge, men i 2004 ble kapitalforvaltningen fullt integrert i ABN AMRO Asset Management og skiftet navn i hele Norden i 2006.

I 2007 ble ABN AMRO Bank kjøpt opp av et konsortium bestående av Banco Santander, Fortis Bank og Royal Bank of Scotland, ett oppkjøp som er verdens største innenfor den internasjonale finansbransjen. Som del av denne prosessen ble kapitalforvaltningsselskapet ABN AMRO Asset Management slått sammen med Fortis Investments i 2008. Under integrasjonen av disse to selskapene ble det bestemt å skille ut hele ABN AMROs nordiske kapitalforvaltningsvirksomhet i ett selskap og igjen ta i bruk det tidligere navnet *Alfred Berg*. Formålet var å styrke satsingen på lokale nordiske produkter til nordiske kunder.

Fortis Investments fusjonerte i april 2010 med det franske selskapet BNP Paribas Investment Partners, og Alfred Berg er i dag eid 75 % av BNP Paribas Asset Management og 25 % av Drypnir AS.

Referanser
----------

1. ↑   w2.brreg.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.proff.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  .
4. ↑  Kilde: "Så levde de. Del II." av Magnus Ullman. ISBN 91-630-8362-0.
5. ↑  «ABN Amro/Alfred Berg: Nordic power with a global reach». *Euromoney* **(engelsk)**. 30. september 1998. Besøkt 25. august 2022.
6. ↑
7. ↑  «Mer enn 150 års erfaring». Alfred Berg. Besøkt 16. mai 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisiell blogg Rediger på Wikidata
* (no) Alfred Berg Kapitalforvaltning på Facebook Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Arild Yttri** (født 23. mai 1958) er en norsk grafiker og kunstner.

Yttri er utdannet som grafiker ved Bergen kunsthåndverksskole 1979–83 og Statens kunstakademi 1983–86.

Han arbeidet ved Norges Banks seddeltrykkeri fra 1986 til det ble nedlagt i 2007, i Norges Bank fra 2007 til 2020, med utforming av frimerker, pass, pengesedler og andre verditrykksaker.

Yttri er innkjøpt av en rekke samlinger og museer, blant annet Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, Norsk kulturråd og Nordnorsk Kunstmuseum og Norges Bank.

Han har deltatt på utstillinger som Vestlandsutstillingen, Østlandsutstillingen og Høstutstillingen flere ganger og har hatt flere separatutstillinger, blant annet Norske Grafikere 2004 og Galleri Kunstverket 2020. Han mottok Kunstklubbens pris på Høstutstillingen 2000 og Pris for beste grafiske verk på Høstutstillingen 2020 for serien Åtte Utløer i Mørkrisdalen, en serie på 16 kobberstikk.

Referanser
----------

1. ↑   Aftenposten, utgitt 23. mai 2008[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Aftenposten, «Siste stikk for kobberstikket», utgitt 26. november 2004[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  «Siste stikk for kobberstikket». *Aftenposten*, 26. november 2004.
4. ↑  «50 år: Grafiker Arild Yttri». *Aftenposten*, 23. mai 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |