recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hugo Ferdinand Boss** (født 8. juli 1885 i Metzingen i Tyskland, død 9. august 1948 samme sted) var en tysk moteskaper og grunnlegger av motehuset Hugo Boss.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Hugo Boss var sønn av *Heinrich Boss* og *Luise, født. Münzenmayer*. Boss gikk etter realskolen i lære i Bad Urach. Han fikk sine første erfaringer fra klesindustrien ved veveriet J. J. Wendler i Metzingen i 1902. Etter å ha avtjent verneplikt mellom 1903 og 1905 jobbet han for et veveri i Konstanz.

### Karriere

I 1908 overtok Hugo Boss foreldrenes lille manufakturvarebutikk (med vekt på undertøy og sengetøy) i Metzingen, og giftet seg samme år med *Anna Katharina Freysinger*. Han fikk en datter, *Gertrud*, som i 1931 giftet seg med forretningsmannen *Eugen Holy*, som hadde gått inn i firmaet Hugo Boss under den økonomiske depresjonen noen år før.

I 1914 ble Boss innkalt til å tjenestegjøre i første verdenskrig som korporal. Han tjenestegjorde frem til 1918, men det er ikke kjent om han hadde noen aktiv tjeneste på slagmarken. Han fikk ingen utmerkelser eller forfremmelser for sin tjeneste. Etter første verdenskrig grunnla han *Schneiderei Hugo Boss* i Metzingen, et skredderi som produserte bl.a. skjorter og arbeidstøy. I 1924 etablerte han en klesfabrikk sammen med to kompanjonger.

### Det tredje rike

I 1931 ble Boss medlem av NSDAP, i 1936 Deutsche Arbeitsfront (DAF), i 1939 Reichsluftschutzbund og i 1941 Nationalsozialistische Volkswohlfahrt. Dessuten var han medlem av NS-Reichskriegerbund og Reichsbund für Leibesübungen (hvor han hadde vært medlem av forgjengerorganisasjonen allerede i keiserriket). Ifølge egne opplysninger var han også støttemedlem i SS, men uten selv å gå inn i organisasjonen. 

På 1930- og 1940-tallet laget firmaet særlig uniformer for det tyske forsvaret og diverse naziorganisasjoner, men også for postverket og jernbanen.

### Etterkrigstiden

Etter krigen ble han i en avnazifiseringsprosess betegnet som «belastet» og ilagt diverse sanksjoner, men senere som «medløper».

Etter 1945 jobbet Boss med produksjon av arbeidstøy i Metzingen, men av helsegrunner var han fra 1. oktober 1945 bare nestsjef i bedriften. I 1948 overtok sønnen Siegfried og svigersønnen Holy ledelsen av selskapet

Hugo Boss døde 9. august 1948, 63 år gammel.

Referanser
----------

1. 1 2   Det tyske nasjonalbibliotekets katalog, GND-ID 1012405699, besøkt 31. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Geni.com[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Bartrop, P. R. & Grimm, E. E. (2019). *Perpetrating the Holocaust: Leaders, Enablers, and Collaborators*. ABC-CLIO.
4. 1 2 3  MacNabb, M. (2017). *A Secret History of Brands: The Dark and Twisted Beginnings of the Brand Names We Know and Love.* Pen and Sword.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hugo Boss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Hugo Ferdinand Boss på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
**Vingtor Luftveier** var et norsk flyselskap, aktivt i årene 1946 - 1947.

Selskapet ble dannet våren 1946 av en gruppe menn som hadde tjenestegjort i det norske Luftforsvaret under krigen. Selskapet etablerte seg på flyplassen på Torp som var blitt bygget i okkupasjonstiden (senere Sandefjord lufthavn, Torp. En av stifterne hadde tjenestegjort i den norske 333 skvadron i Storbritannia under krigen, hvor skvadronens første Catalinafly fikk navnet «Vingtor», noe som kan forklare navnvalget på det nye selskapet.

Etter krigen var det et stort antall allierte fly fra andre verdenskrig lagt ut for salg til en forholdsvis rimelig pris. Dette fristet en del til å starte egen flyvirksomhet.

Selskapet fikk en kort levetid og søkte forgjeves om konsesjon på å fly regulære ruter i Norge, noe det ikke fikk.

I løpet av selskapets korte levetid opererte det disse flytyper:

* 2 Consolidated PBY Catalina Mk.IVb. Reg. LN-OAR og LN-OAP
* 5 Beechcraft UC-43 Traveller (?)

Selskapet hadde forhandlet om kjøp av 

* 2 Handley Page Halifax C Mk.8

Disse to var reservert plass for i Norges luftfartøyregister som LN-OAS og OAT, men flyene kom ikke til Norge før selskapet gikk konkurs. 

Selskapet gjennomførte noen passasjer-flyvninger til Nord-Norge med Catalinaflyene. Men etter et havari med den ene Catalina, LN-OAR i Svolvær 5. august 1947, fikk selskapet midlertidig inndratt sin driftstillatelse, og gikk senere konkurs. Ingen menneskeliv gikk tapt, flyet ble senere hevet fra ca. 190 metes dyp, men ble kondemnert.

Den gjenværende Catalina, LN-OAP, ble solgt til Luftforsvaret hvor den ble brukt frem til den havarerte den 28. mars 1954 i forbindelse med postflyvning til Bjørnøya.

Referanser
----------

1. ↑  Catalina ulykken. Vingtors driftstillatelse inndras inntil videre, og føreren mister sertifikatet i 4 måneder. Aftenposten morgen, 30. oktober 1947
2. ↑  Godt bergingsarbeid. Aftenposten, lørdag morgen, 6. desember 1947 side 17

Eksterne lenker
---------------

* Vingtor på Aviation Safety Networks
Wiktionary har ordbokoppføringer om ***harry***

«**Harry**» brukes på norsk som en nedsettende karakteristikk, avledet av det engelske fornavnet Harry. Ifølge *Norsk ordbok* betyr *harry* «smakløs» eller «vulgær». *Bokmålsordboka* definerer begrepet som «preget av dårlig smak» eller som «preget av mote som er passé». *Store norske leksikon* definerer *harry* som «preget av dårlig smak, udannet, provinsiell, usofistikert», men også som «ujålete, folkelig, jordnær».

Svært ofte vil *harry* bli brukt for å betegne folkelig populærkultur eller ikke-urban kultur. En person som er harry, oppfattes ofte av andre som usofistikert, vulgær eller med dårlig smak. Utslag av dårlig smak karakteriseres også med adjektivet, for eksempel «en harry klesstil», «et harry platecover». Begrepet ble tatt i bruk tidlig på 1900-tallet i urbane og borgerlige miljøer og brukt om arbeiderklassekultur, og har etterhvert blitt en del av allmennspråket og fått flere nye mer spesifikke betydninger, eksempelvis *harryhandel* og *harrytur*. Sammensetninger som *harryfaktor* og *harrystempel* brukes også.

Harry kan også oppfattes som noe i retning av macho. En feminin parallell til *harry* er *doris*.

Historikk
---------

Begrepet *harry* ble tatt i bruk på norsk av overklasseungdom i Oslo på begynnelsen av 1900-tallet, og ble brukt om personer som tilhørte arbeiderklassen. Årsaken var at det i lavere samfunnslag, særlig i arbeiderklassen, på denne tiden var populært å gi barn engelske fornavn som Harry, hvorfra begrepet skriver seg.

Siden hva som er god og dårlig smak både er motebestemt og subjektivt, finnes det ikke noen definisjon på hva som er harry som alle kan være enige i. På 1970-tallet var 1960-tallets brylkrem og spisse sko harry, på 1980-tallet 1970-tallets slengbukser og kinnskjegg, og på 1990-tallet det meste som kunne assosieres med 1980-tallet.

Våren 2002 betegnet den daværende landbruksminister Lars Sponheim innkjøpsturer til Sverige for å handle billig mat og alkohol som harry. Denne episoden påvirket norsk språkbruk. Siden den tid betegner begrepene harrytur og harryhandel nettopp dette: billig innkjøp, særlig av mat og alkohol, i utlandet.

Liknende slanguttrykk
---------------------

Også andre vanlige mannsnavn har blitt brukt i norsk ungdomsslang for å betegne noe bondsk, ukult eller uintelligent. Det gjelder særlig «Johan» og «Nils». Slanguttykkene har da gjerne vært at «han (eller det) er helt Johan (eller Nils)».

Litteratur
----------

* Kalvø, Are: *Harry*. Det Norske Samlaget. ISBN 82-521-5419-0

Referanser
----------

1. ↑  Harry i Norsk ordbok, Kunnskapsforlaget
2. ↑  Harry i *Bokmålsordboka*
3. ↑  Harry i Store norske leksikon
4. ↑  Harryfaktor på sydentur
5. ↑  Gir Bjørn Eidsvåg harry-stempel etter vinlansering Arkivert 5. mars 2014 hos Wayback Machine.
6. ↑  Vår egen Harry, besøkt 24. oktober 2014
7. ↑  Når bøndene trekkjer opp stigen etter seg
**Hugo Maximilian Kolberg** (født 29. august 1898, død 27. februar 1979 i Hampstead i New York State) var en polsk-tysk-amerikansk fiolinist, i sin tid 1. konsertmester for Oslo Filharmoniske Orkester 1920–1925.

Han var vokst opp i Warszawa, men ble tysk statsborger da han kom til Berlin for å bli med i Berliner Philharmoniker. Han måtte forlate Berlin i 1939 på grunn av at kona var jødisk, og reiste da til USA.

Etter flytting til USA var han konsertmester under Fritz Reiner i Pittsburgh Symphony Orchestra, der han underviste ved Carnegie Mellon University. Han endte sin karrière som 1. konsertmester i Berliner Philharmoniker fra 1958 til 1963 da han falt for aldersgrensen. Hans siste periode i Berlin var å anse som en oppreisning for forfølgelse og fremmedhat som ble han til del umiddelbart før andre verdenskrigs utbrudd.

Kolberg spilte inn en rekke plater i løpet av sine år i USA.

Referanser
----------

1. ↑   «House Reports, 87th Congress, 2d session»[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Discogs, Discogs artist-ID 1953797[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The New York Times, «Hugo Kolberg, at 80, Violinist; Concertmaster of 4 Orchestras», utgitt 2. mars 1979, «Hugo Kolberg [...] died in Hempstead (L.I.) General Hospital on Tuesday»[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Hugo Kolberg, at 80, Violinist; Concertmaster of 4 Orchestras». The New York Times. 2. mars 1979. Besøkt 25. desember 2020.
5. ↑  Plateoversiktpå Naxos, classicsonline.com Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Harry Lester Adams** (født 1. oktober 1880 i Massachusetts, død 16. februar 1960) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.

Adams ble olympisk mester i skyting under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det amerikanske laget som vant armégevær lagskyting med 1687 poeng foran Storbritannia med 1602. De andre på laget var Charles Burdette, Allan Briggs, John Jackson, Carl Townsend Osburn og Warren Sprout. Det var ti lag som deltok og det var seks mann på hvert lag, konkurransen ble avviklet 29. juli 1912. Hver deltaker skjøt 15 skudd på hver av distansene 200-, 400-, 500- og 600 meter. Adams skjøt totalt 283 poeng som var det nest beste resultatet på det amerikanske laget.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm – Gull **Gull** i skyting, armégevær lagskyting (USA)

Referanser
----------

1. ↑   Find a Grave[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Harry Adams – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Harry Adams – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Harry Adams – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Per Høybråten** (1932–1990) var en norsk politiker (Krf) og veterinær. Han var statssekretær i Sosialdepartementet og på Statsministerens kontor. Han var også innvalgt som vararepresentant til Stortinget.

Høybråten ble utdannet som veterinær i 1956 og var overveterinær i Oslo i perioden 1965–1974. Han var senere torgdirektør (1974–1975) og byveterinær i Oslo kommune (1984–1988). Han var kirkeverge i Oslo fra 1989 og frem til sin død i 1990.

Høybråten var lokalpolitisk aktiv i Oslo fra 1963, og medlem av Oslo bystyre fra 1967 til 1987. Han var varaordfører og kommunalråd fra 1975 til 1983, og medlem i Oslo formannskap 1983–1987. Han var også i en periode fylkesleder for sitt parti i Oslo. Høybråten var også politisk aktiv på nasjonalt nivå. Han var leder av KrFU fra 1963 til 1966 og nestformann i KrFs landsstyre fra 1967–1969. Han var første vararepresentant for Oslo i perioden 1973–1977 og statssekretær i Sosialdepartementet 1968–1971 og på Statsministerens kontor 1972–1973. 

I årene 1985–1990 var han medlem av Norges Banks hovedstyre. I sine yngre år var han redaktør for ungdomsorganet *Ny Veg* fra 1960 til 1966. 

Han var sønn av gårdbruker Bjarne Vilhelm Berntsen (1908–1967) og Johanne Pedersen (1905–1992). Han er far til politikeren Dagfinn Høybråten.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   www.stortinget.no, besøkt 1. september 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.stortinget.no, besøkt 1. september 2019[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  «Høybråten, Per (1932-1990)». *Stortinget*. 9. mars 2008. Besøkt 28. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Per Høybråten hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Per Høybråten hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Stortinget **·** Geni
 |
**Hugo Jalmari Lahtinen** (født 29. november 1891 i Tammerfors, død 29. desember 1977 i Tammerfors) var en finsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.

Lahtinen vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i femkamp bak sin landsmenn Eero Lehtonen og Everett Bradley fra USA. Femkampen besto av følgende grener; lengdehopp, spydkast, 200 meter, diskoskast og 1 500 meter. Han kom på nittendeplass i lengdehopp kun de seks beste gikk til finalen.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1920 Belgias flagg Antwerpen - Bronse i friidrett, femkamp Finlands flagg Finland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hugo Lahtinen – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Hugo Lahtinen – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Hugo Lahtinen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Hugo Lahtinen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Hugo Lahtinen – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
LIBOR har navnet fra City of London, en av verdens ledende finanssentra
**London Interbank Offered Rate** (**LIBOR**) er en daglig referanserente basert på de rentesatser for usikrede lån som banker tilbyr til andre banker innen Londons pengemarked (eller interbank-marked). Renten fastsettes av British Bankers' Association på bakgrunn av kvoteringer fra de mest aktive bankene i pengemarkedet. Etter at de laveste og høyeste kvoteringene strykes, beregnes renten som et gjennomsnitt av de gjenstående kvoteringene. LIBOR oppgis som en serie renter på utlån med varierende løpetid fra en dag til ett år.

LIBOR har en betydelig anvendelse også utenfor interbankmarkedet. Renten på obligasjoner med flytende rente avledes eksempelvis ofte gjennom et påslag på LIBOR-renten (margin). LIBOR-rentene er også sentrale innen verdsettelse av ulike derivater, swapper og andre finansielle instrumenter.

Alle større finansielle markeder har en tilsvarende rentesats, den rente som gjør seg sterkest gjeldende i euroområdet forøvrig kalles Euribor-renten. I Norge kvoteres NIBOR på samme måte av de største aktørene i kronemarkedet.

Eksterne lenker
---------------

* BBALIBOR.COM, including historical worldwide rates, on the British Bankers' Association website
* 1 year LIBOR rate at MoneyCafe.com with historical data and graph
* The Wheatley Review of LIBOR: Final Report

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Løvenskioldfonna** er ei isbre i den sentrale delen av Oscar II Land på Spitsbergen, Svalbard. Den er ei platåbre som ligger på rundt 550 meter over havet og har en utstrekning på rundt ti kilometer øst-vest og seks kilometer nord-sør. Flere store dalbreer i området starter fra Løvenskioldfonna, blant annet Aavatsmarkbreen, Dahlbreen, Konowbreen, Osbornebreen og Kongsvegen.

Breen har navn etter godseieren og politikeren Carl Otto Løvenskiold (1839–1916) som støttet flere norske Svalbardekspedisjoner, blant annet Gunnar Isachsens ekspedisjon i 1909–1910, som kartla og ga navn til breen. Rundt breen finnes også en rekke steder som har navn etter fornavnene til hans familiemedlemmer: Carlsfjella, Elisebreen, Eleonoretoppen, Haraldfjellet, Ottotoppen og Vekkerøfjellet.

Referanser
----------

1. ↑  «Løvenskioldfonna». *Stadnamn på Svalbard og Jan Mayen*. Norsk Polarinstitutt. 16. september 2011. Besøkt 4. mars 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk polarinstitutt
 |
**Ole Andreas Kopreitan** (født 19. september 1937 i Stavanger, død 23. januar 2011) var en norsk freds- og miljøaktivist og daglig leder for Nei til atomvåpen.

Biografi
--------

Ole Kopreitan vokste opp på Hitra og var utdannet lærer fra Sagene lærerskole. 

I 1950-årene var Kopreitan en partiløs politiker på venstresida. Som formann i Komiteen mot vesttysk militarisme sperret han veien for bilkortesjen med den vesttyske forsvarsministeren Franz Josef Strauß under dennes norgesbesøk i 1961.[] Samme år ble Kopreitan medlem av det nystartede Sosialistisk folkeparti. Han ledet Sosialistisk ungdomsfylking (SUF) mellom 1963 og 1965. Fra 1967 var han partisekretær i Sosialistisk folkeparti frem til partiet falt fra hverandre etter stortingsvalget i 1969. SF regnes som forgjengeren til SV. Kopreitan hadde også en sentral rolle i Folkebevegelsen mot norsk medlemskap i Fellesmarkedet frem mot EF-avstemningen i september 1972. 

Fra juni 1981 var Kopreitan daglig leder for organisasjonen Nei til atomvåpen (NTA). Fra en tralle (til november 2006 en ombygd barnevogn) på Karl Johans gate i Oslo drev Kopreitan informasjonsarbeid for NTA og solgte plakater og jakkemerker til støtte for en rekke politiske saker og humanitære formål. 

Han kaltes **«Ole Kopp»** blant venner. Han mottok Zola-prisen i 2002.

Referanser
----------

1. ↑   www.aftenposten.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Ole Kopreitan er død VG Nett 23. januar 2011

Litteratur
----------

* Stein Ørnhøi. «Ole Kopreitan» I: *Norsk biografisk leksikon*. Bind 5. 2002
* *De Ulydige : kampskrift til Ole Kopreitan* (Pax forlag, 1987)
* nuclear-free.com biografi i forbindelse med Zola-prisen
* Detektivbyrå nr. 2: Operasjon vindkast (Jørn Lier Horst, Hans Jørgen Sandnes, Gyldendal Norsk Forlag AS, 2014). Karakteren Walter Vogn inspirert av Ole Andreas Kopreitan


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**(første leder)** | **Leder i SUF**(1963–1965) | Etterfølger:**Theo Koritzinsky** |

Portal: Hitra

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF
 |
**LINK** – Scene Finnmarks allmennpraktiserende jazzensemble, som ble initiert i 1994 av Scene Finnmarks daværende leder Harald Devold.

Hammerfest
----------

Ensemblet har til en hver tid hatt base i Hammerfest og har bestått av allsidige musikere innen rytmisk musikk, som etter tjeneste i ensemblet har gått videre til karrierer som frilansmusikere. Herunder trommeslager, Roger Johansen, pianist Erik Halvorsen (Sondre Lerche) og trommeslager Ivar Thormodsæter. Pianist Ole Fredrik Norbye har også vært tilknyttet ensemblet.

Backingensemble
---------------

LINK opererer innenfor mange sjangere, herunder jazz, pop og rock, alt fra rendyrket jazztrio til backingband for artister som legger ut på turné i Finnmark og landsdelen forøvrig, som f.eks. Mari Boine, Anne Grete Preus, Sondre Lerche, Marte Heggelund, Angélique Kidjo, Morten Abel, Petter Carlsen, Frode Alnæs, Hallgeir Pedersen, Kai Somby og Marit Hætta Øverli.

Dyrker egenart
--------------

LINK er Norges eneste ensemble innen rytmisk musikk med faste heltidsstillinger. I tillegg til et utstrakt samarbeid med forskjellige utøvere, fokuserer LINK på utvikling av sitt eget kunstneriske uttrykk, med låtmateriale som i stadig større grad er egenkomponert.

Eksterne lenker
---------------

Scene Finnmark 

Portal: Jazz
*Carlbergska huset* på 1920-tallet
**LO-borgen** (opprinnelig *Carlbergska huset*), er en bygning oppført i 1899 etter tegninger av Ferdinand Boberg. Bygningen ligger på Barnhusgatan 18 ved Norra Bantorget i Stockholm. Bobergs oppdragsgiver var trevarehandleren Gustaf Carlberg.

Opprinnelig inneholder bygningen paradeleiligheter og lokaler for Kungliga Vetenskapsakademiens nobelkomitéer. Da nobelkomittéene flyttet ut i 1909 flyttet Svenska akademiens Nobelbibliotek inn og var der frem til 1921.

Huset ble overtatt av LO i 1926 og bygget om til kontorer ved arkitekt Sven Wallander. Det nye inngangspartiet ble samtidig smykket ut med veggfresker med arbeidermotiver av Olle Hjortzberg. LO har siden dette hatt sitt sete på adressen og har gitt bygningen sitt nåværende navn.

Referanser
----------

1. ↑  Samfundet S:t Erik – Skyltade fastigheter: Norrmalm Arkivert 18. august 2010 hos Wayback Machine.
2. ↑  Persson, Mats m fl: City: byggnadsinventering 1974-75 - Historik och byggnadshistoriskt register - Stockholms stadsmuseum Arkivert 7. mars 2016 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) LO-borgen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Sverige
**LIM (Likestilling, integrering, mangfold)** er en norsk organisasjon som arbeider med integreringsspørsmål basert på liberale verdier. Den har fått bevilgning over statsbudsjettet på 700 000 kr.

LIM ble startet som et uformelt nettverk av liberale muslimer og andre i 2009, og formelt organisert i 2010. Blant grunnleggerne av LIM er Sylo Taraku, Lily Bandehy, Tina Shagufta Kornmo og Shakeel Rehman. Leder i 2010–2015 var norsk-pakistanske Tina Shagufta Kornmo, deretter overtok Walid al-Kubaisi i en overgangsperiode. Sylo Taraku var leder 2016–2017. Fra februar til november 2017 har Mahmoud Farahmand vært leder av styret. Nestleder Ragnhild Bjørnebekk ble konstituert som leder og har siden fungert som styreleder. 

Styret og rådet har hele tiden hatt enkelte medlemmer uten muslimsk eller innvandrerbakgrunn, som Ingalill Sandal, Ronnie Johanson, Per Elvestuen, Ragnhild Bjørnebekk, Jan Bøhler og Espen Goffeng.

2012–2013 var Shabana Rehman Gaarder ansatt som informasjonsansvarlig. I 2013-16 var Sylo Taraku ansatt som generalsekretær. I 2017 ble Dana Manoucherhi ansatt i denne stillingen.

Organisasjonen har utarbeidet rapportene «Hvordan fremme felles verdier» (2011) og «Unge norske muslimer» (2016). Den har også i 2018 gitt ut en rapport om integreringstiltak. LIMs generalsekretærer og styremedlemmer har deltatt i en rekke debatter og innlegg i medier og i offentlig oppnevnte arbeidsgrupper og utvalg.

Referanser
----------

1. ↑  Organiserer nytt, liberalt innvandrernettverk Fri Tanke, 18. januar 2010
2. ↑   Aftenposten 5.januar 2010
3. ↑  Claudio Castello: Shabana ny informasjonsansvarlig i LIM Utrop, 1. mars 2012
4. ↑  Eivind Sæther (23. oktober 2020). «Ber politikere ta terror på alvor». Dagens Næringsliv. Besøkt 24. oktober 2020. «Ble i 2017 generalsekretær i organisasjonen LIM (Likestilling, Integrering, Mangfold), som jobber for liberale og sekulære verdier i samfunnet.»

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) LIM (Likestilling, integrering, mangfold) på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) LIM (Likestilling, integrering, mangfold) på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) LIM (Likestilling, integrering, mangfold) på LinkedIn Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Ole Kristian Kristiansen Laake** (født 13. november 1862 i Ullensaker, død 22. mai 1927 samme sted) var en norsk gårdbruker, offiser, lærer og Venstre-politiker.

Laake gikk på artilleriets underoffiserskole. Han blei offiser i 1889, og han gikk så gradene fram til han i 1915 blei major og sjef for 1. posisjonsartilleribataljon av feltartilleriregiment nr. 4. Parallelt med dette var han lærer ved Vinterlandbruksskolen i Oslo fra 1889 til 1897. Han fikk stipend for å foreta studiereiser innen landmåling i Europa, og fra 1897 var han lærer (fra 1899 overlærer) i tegning og landmåling ved Norges landbrukshøgskole.

Han var en sentral Venstre-politiker i fylket og blant annet formann i Akershus amts venstreforening en periode. I Ullensaker var han ordfører fra 1908 til 1916 og viseordfører fra 1923 til 1927. Han var vararepresentant til Stortinget fra Akershus amt 1916–1918 og fra Akershus fylke 1925–1927. Han møtte på tinget en kort periode i 1918.

Laake var født på gården Låke i Ullensaker. I 1901 blei han eier av gården Haug i Hovin i Ullensaker, og her bodde han til sin død. Han var bror til general Kristian Laake.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 468[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  Vilhelm Haffner: *Stortinget og statsrådet 1915–1945*, bind 1, Oslo 1949, side 468.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Ole Laake hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Per Andreas Høglend** (født 12. januar 1946 i Oslo) er en norsk psykiater og jazzmusiker (trompet).

Han tok examen artium i 1965, ble cand.med. (1972), dr.med. (1995) og utnevnt til professor ved Universitetet i Oslo (1995). Hans virke innbefatter Telemark sentralsykehus og Ullevål sykehus, samt psykiatrisk klinikk ved Universitetet i Oslo (Vinderen). Videre har han publisert omfattende internasjonalt, og redigert journalene *Psychotherapy research* (1996–) og *Journal of psychotherapy practice and research* (2002–).

Hans musikalske virke ble inspirert av *Jazz on the Summers Day*, en dokumentar fra jazzfestivalen i Newport.

Tidligere var han i Guttorm Guttormsen orkester (1973). Selv ledet han Per Høglend Quintet med blant andre Guttormsen (saksofon) og Rune Klakegg (piano) (1976–77). Noe senere ledet han en sekstett med Rune Nicolaysen og Vidar Johansen (saksofon), og Svein-Erik Gaardvik (trommer) (1980–82).

I dag[*når?*] leder han Per Høglend Septet med kollega-psykiatere Knut Onstad (gitar), Øivind Bergersen på trombone og Patric Westin på saksofon og klarinett. I tillegg spiller Morten Oulie (piano og bandleder), Stig Hvalryg (bass og opptaksleder), samt Ola Grønseth på trommer. Septetten spilte på Kongsberg Jazzfestival flere ganger (1992, 93, 2001) og har gitt ut plate.

I tillegg leder han kvintett med Håvard Fossum (saksofon), Anders Aarum (piano), med tillegg av seg selv, Hvalryg og Grønseth fra septetten.

Utgivelser
----------

* Septetten (benevnt Norwegian Psychiatric Orchestra), *Psychiatry meets jazz*
* Kvintetten, *Per Høglend Quintet* (2000)

Referanser
----------

1. ↑  CV[*død lenke*]
2. ↑  hjemmeside
3. ↑  Jazz til lunsj fra Universitas
4. ↑  podiet.no/perhoglend Arkivert 2. august 2005 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Per Høglend i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Per Høglend i BIBSYS

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** CRIStin
 |
**John W. Grow** er pseudonymet til en person hvis identitet ikke er avslørt. Boken *The Ultimate Contract* (1997) ble utgitt under dette pseudonymet.

Med tanke på forfatterens innsyn i Palme-mordet, er det rimelig å anta at det dreier seg om en svenske, eller i hvert fall en person som har vært bosatt i Sverige i lengre tid. Boken er offisielt skrevet av en engelskmann bak et pseudonym, men boken er ikke gitt ut i England. Da avisen Jury skulle skrive om boken i forkant av utgivelsen, var det ikke angitt hverken engelsk originaltittel eller navn på noen oversetter. Først etter trykkingen røpet forlaget tittelen *The Ultimate Contract* og et oversetternavn som forlaget senere endret. I Kungliga bibliotekets søkedatabase Libris oppgis oversetteren som Paul Englar. Det har vært visse spekulasjoner om at Jan Guillou og muligens Leif G.W. Persson skal stå bak.

Boken The Ultimate Contract kom ut i svensk versjon med tittelen *Kontraktet: mordet på en statsminister* (ISBN 91-7055-181-2) i 1997, og ble filmatisert i 1998 under navnet *Sista kontraktet*. Den norske tittelen er *Den siste kontrakten*.
**«King of the Whole Wide World»** er en amerikansk rock and rollsang med melodi og tekst av Ruth Bachelor og Bob Roberts.. Den er best kjent i Elvis Presleys versjon.

Presley spilte inn sangen i Radio Recorders, Hollywood, 27. oktober 1961. Den ble utgitt på EP-platen *Kid Galahad* (RCA Victor EPA 4371) i september 1962. United Artists-produsent var Jeffrey Alexander.

Elvis Presley fremførte sangen i spillefilmen *Kid Galahad*.

Listeplasseringer
-----------------

Presleys versjon lå på VG-lista i ti uker i 1962, hvorav i to uker på en førsteplass.

Referanser
----------

1. 1 2  «Sessions 1960's». Arkivert fra originalen 12. oktober 2008. Besøkt 6. februar 2019.
2. ↑  Elvis Discography 1962
3. ↑  «Kid Galahad» **(engelsk)**. Internet Movie Database.
4. ↑  norwgiancharts.com - Elvis Presley - King Of The Whole Wide World

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:«The Loco-Motion» med Little Eva | **Nr. 1 på VG-lista**(Uke 48–49 1962) | Neste mottaker:«Return to Sender» med Elvis Presley |
**Kingdom Hearts III** (**キングダム ハーツ III Kingudamu Hātsu Surī**) er et action-rollespill utviklet og utgitt av Square Enix. Spillet ble utgitt den 29. januar 2019 i Norge og kan bare spilles på Playstation 4 og Xbox One. Spillet er det tolvte utgitte spillet i Kingdom Hearts-serien og er den siste delen av «Dark Seeker Sagaen». Historien skjer rett etter spillet Kingdom Hearts 3D: Dream Drop Distance. Hovedpersonen Sora og vennene hans Donald Duck, Langbein, Kong Mikke Mus og Riku er på leting etter «Seven Guardians of Light» og «the Key to Return Hearts» for å hindre at gjenopprettelsen av planene til Xehanort om en ny Keyblade-krig skjer. I eventyret deres møter de karakterer og reiser til verdener basert på Disney og Disney Pixar.

Ideen om spillet begynte i 2006 rett etter at Kingdom Hearts II ble gitt ut i Japan, men ble ikke annonsert før E3 2013. Mye av spillfunksjonene fra serien er det samme, men nå er partyet utvidet fra tre til fem, det er kommet en ny funksjon som heter «Attraction Flow» som er angrep som er inspirert av Disney Park-attraksjoner og minispill som er inspirert av gamle klassiske Disney Mikke Mus-tegnefilmer i en stil av 1980-årenes LCD-spill. Spillet ble laget ved bruk av Unreal Engine 4.

Spillet ble utgitt verden rundt i januar 2019. Ved utgivelsen ble spillet møtt med positive anmeldelser av spilljournalister. Etter en uke etter spillutgivelsen hadde spillet solgt over fem millioner eksemplarer verden rundt.

Referanser
----------

1. ↑    (se traileren her)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kingdom Hearts III* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Kingdom Hearts III* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Kingdom Hearts III* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Kingdom Hearts III* på OpenCritic Rediger på Wikidata

* (en) *Kingdom Hearts III* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Kingdom Hearts III* på Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

* (en) *Kingdom Hearts III* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Kingdom Hearts III* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *Kingdom Hearts III* hos GameSpot Rediger på Wikidata

* (en) *Kingdom Hearts III* hos IGN Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Griffin Park** var hjemmebanen til det engelske fotballaget Brentford. Klubben har brukt banen som hjemmearena siden åpningen i 1904. Stadionet ligger i et boligområde og berømt for å være den eneste i hele England som har en pub på alle fire hjørnene. Navnet kommer fra fabeldyret griff (griffin på engelsk) som er i logoen til bryggeriet Fuller's Brewery. Bryggeriet eide området hvor banen ble bygget og dyrket frukttrær der.

Stadionet hadde i 2020 en kapasitet på 12.763, mens tilskuerrekorden er på 38.678 da Brentford møtte Leicester 26. februar 1949.

Den siste kampen ble spilt 29. juli da Brentford slo Swansea 3-1 i EFL Championship play-off semifinalen. Laget skal spille på det nye stadionet Brentford Community Stadium fra sesongen 2020-21.

Stadionet skal rives fra sommeren 2020 og det skal bygges 75 nye boliger i området.

Referanser
----------

1. ↑  Griffin Park: Can Brentford give ground perfect send-off by winning promotion through the play-offs? bbc.com Lest 4. august 2020
2. ↑  Brentford reach play-off final: Thomas Frank enjoys 'magical' Griffin Park farewell bbc.com Lest 4. august 2020
3. ↑  New homes approved for Brentford FC's Griffin Park site despite opposition mylondon.news Lest 4. august 2020

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Kingisepp** (russisk: Ки́нгисепп), tidligere *Jamburg* (russisk: Я́мбург) og *Jama* (russisk: Я́ма), er en by i Leningrad oblast i Russland. Den ligger langs elva Luga, 137 km vest for St. Petersburg og 20 km øst for Narva. Innbyggertall: 50 295 (folketelling 2002).[]

Byen i 1860 - *Jamburg* da
Byen er først dokumentert i 1384, da republikken Novgorod bygget en festning mot svenskene der. De kalte den *Jama* eller *Jamskij Gorodok*, etter en finsk stamme som bodde i området. Festningen stod imot beleiringer av Den tyske orden i 1395 og fra 1444 til 1448. På slutten av den livlandske krig, ble den avstått til Sverige, bare for å bli returnert tolv år senere, i 1595. Etter freden i Stolbovo havnet den igjen hos svenskene, som beholdt Jama som navn på byen.

I 1703 ble byen endelig tatt av russerne under den store nordiske krig, etter først å ha blitt holdt av russerne i en måned sent i 1700. Russerne omdøpte byen til *Jamburg*. Fem år senere tildelte Peter den store byen til Aleksandr Mensjikov som hertug av Izjora. 

Bynavnet ble beholdt uendret til 1922, da bolsjevikene kalte opp byen etter den estiske kommunistlederen Viktor Kingissepp. Byen må ikke forveksles med den estiske byen Kuressaare, som tidligere het *Kingissepa*.

Kingisepp betjenes av den baltiske jernbane.

Vennskapsbyer
-------------

* Norges flagg Narvik, Norge
* Tysklands flagg Sassnitz, Tyskland

Referanser
----------

1. ↑  ; arkiveringsdato: 31. juli 2017; besøksdato: 31. juli 2017; arkiv-URL: .

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kingisepp – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Byer i Leningrad oblast |
| --- |
| Administrativt senter: St. Petersburg (administrativt separat fra Leningrad oblast) |
| Flagget til Leningrad oblast | Boksitogorsk **·** Gattsjina **·** Ivangorod **·** Kamennogorsk **·** Kingisepp **·** Kirisji **·** Kirovsk **·** Kommunar **·** Ljuban **·** Lodejnoje Pole **·** Luga **·** Nikolskoje **·** Novaja Ladoga **·** Otradnoje **·** Pikaljovo **·** Podporozje **·** Primorsk **·** Priozersk **·** Sertolovo **·** Siasstroj **·** Sjlisselburg **·** Slantsy **·** Sosnovyj Bor **·** Svetogorsk **·** Tikhvin **·** Tosno **·** Volosovo **·** Volkhov **·** Vsevolozjsk **·** Vyborg **·** Vysotsk | Russlands flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Løvenstad Fotballklubb** (stiftet i 1972) er en fotballklubb som holder til i Rælingen kommune. Hjemmebanen heter Sandbekkbanen. 

En fotballinteressert guttegjeng fra Løvenstad barneskole startet klubben i 1972. Kriteriet for å få være med var at man var Leeds fan. Det var nok ikke alle som var like ærlige her, men fotballag ble det.

For å få lov til å spille i seriesystemet måtte klubben være medlem av NFF. Dette krevde imidlertid en del papirarbeid som måtte utføres av voksne. Guttene lagde derfor ett skriv som de tok med hjem til sine respektive foreldre. Tre av foreldrene, Thor Ellefsen, Ludvik Johannesen og Marton Lunde synes initiativet var så bra at de stilte opp og ordnet alt papirarbeid. NFF krevde imidlertid at man hadde vært registrert i Norges idrettsforbund i minst ett år før man kunne bli tatt opp i forbundet.

Rælingen Fotballklubb tilbød spillerne å spille som Rælingen 3 det første året, så først i 1973 spilte guttene under egen fane.
Den første "ordentlige" Løvenstad-kampen ble spilt i Romerikscupen i 1972 mot Enebakk FK. Det ble tap 1-0. 

Løvenstad FK er kjent for å fostre opp dyktige og talentfulle spillere til tross for få ressurser. 

På sitt beste har klubben hatt A-laget i 3. divisjon, og har fostret flere kjente LSK-spillere; Bjarne Sognnæs, Geir Frigård og Anders Eriksen. Lasse Faanes har også spilt for klubben. 

Tom Nordlie har[*når?*] vært trener for klubben.

Tabell
------

5. divisjon Akershus 2022| # | Lag | K | S | U | T | Mål | ± | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Løvenstad | 22 | 17 | 2 | 3 | 68–25 | 43 | **53** |
| 2 | Fjellhamar | 22 | 16 | 1 | 5 | 99–26 | 73 | **49** |
| 3 | Blaker | 22 | 15 | 2 | 5 | 62–42 | 20 | **47** |
| 4 | Søndre Høland | 22 | 14 | 2 | 6 | 61–39 | 22 | **44** |
| 5 | Skjetten 2 | 22 | 11 | 5 | 6 | 85–46 | 39 | **38** |
| 6 | Fet | 22 | 9 | 4 | 9 | 77–55 | 22 | **31** |
| 7 | Bjerke | 22 | 8 | 4 | 10 | 52–58 | −6 | **28** |
| 8 | Skedsmo 2 | 22 | 8 | 2 | 12 | 41–63 | −22 | **26** |
| 9 | Aurskog/Finstadbru | 22 | 7 | 3 | 12 | 49–59 | −10 | **24** |
| 10 | Raumnes & Årnes 2 | 22 | 6 | 4 | 12 | 46–75 | −29 | **22** |
| 11 | Aurskog-Høland 2 | 22 | 4 | 1 | 17 | 31–100 | −69 | **13** |
| 12 | Skårer | 22 | 1 | 2 | 19 | 16–99 | −83 | **5** |
| Kilde  **·**  Rediger |

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
5. divisjon fotball for menn, Akershus Fotballkrets, 2022 |
| --- |
|  | 
* Aurskog/Finstadbru
* Aurskog-Høland 2
* Bjerke
* Blaker
* Fet
* Fjellhamar
* Løvenstad
* Raumnes & Årnes 2
* Skedsmo 2
* Skjetten 2
* Skårer
* Søndre Høland

 | Norges flagg |

| * v
* d
* r
8. divisjon fotball for menn, Akershus Fotballkrets, 2020 |
| --- |
|  | 
* Dalen
* Eidsvold Turn 3
* Fet 3
* Frogner
* Gjelleråsen 3
* Løvenstad 2
* Raumnes & Årnes 3
* Rælingen 2
* Sand 2
* Skogbygda

 | Norges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Cryptorhinula*** er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende
--------

Bittesmå (gjerne 1-2 millimeter), blanke, mørkbrunlige kortvinger. Kroppen er pæreformet. Hodet er trapesformet, med små, runde fasettøyne og groper i pannen. Antennene er middels kraftige. Maksillepalpene er lange, det ytterste leddet ganske stort. De ytterste leddene danner en kølle. Pronotum er forholdsvis lite, med rundede sider, bredest omtrent i midten, med runde, dype groper. Dekkvingene dekker omtrent halve bakkroppen, er blanke og rundede. Bakkroppsleddene er ganske korte, det aller meste av den synlige delen av bakkroppen er dekket av ett ryggledd. Beina er nokså lange, leggene litt krumme.

Levevis
-------

Disse billene lever på fuktige steder, som sumper og elvebredder, og også i maurtuer.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Brasil og Venezuela.

Systematisk oversikt
--------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
					- Gruppen Brachyglutini Raffray, 1904
						* Slekten ***Cryptorhinula*** Schaufuss, 1887
							+ *Cryptorhinula longiceps* Raffray, 1891
							+ *Cryptorhinula longiclava* Raffray, 1890
							+ *Cryptorhinula nodifera* (Schaufuss, 1887)
							+ *Cryptorhinula schaufussi* Raffray, 1897
							+ *Cryptorhinula xybaridoides* Raffray, 1904

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cryptorhinula* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Cryptorhinula* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Jeanette Marita Engzelius** (født 9. februar 1988) er en norsk profesjonell golfspiller. Hun er tre ganger norgesmester, i 2007, 2010 og 2012. 

Etter collegegolf i USA for University of Tulsa fra 2009-2012, kvalifiserte hun seg som tredje norske kvinne gjennom tidene til LPGA-touren og erklærte seg da som profesjonell.

Karrieren som profesjonell
--------------------------

### 2013: Debut på LPGA-touren

I 2013 spilte Engzelius både på LPGA-touren og på Symetra-touren i USA, samt på LET Access Series i Europa. På LPGA ble det fire turneringer, på Symetra-touren ble det seks turneringer og på LET Access Series ble det fire turneringer. Årets beste prestasjon var sjetteplassen i Symetra Classic i Charlotte i Nord-Carolina.

### 2014: Gjennombrudd på Symetra-touren

Engzelius spilte alle 20 turneringene på Symetra-touren dette året. Årets beste prestasjon var seieren i sesongfinalen Symetra Tour Championship i Daytona Beach i Florida. Seieren ble avgjort etter omspill, der Engzelius til slutt avgjorde med eagle etter at hennes to konkurrenter først hadde satt hver sin birdie. Hun spilte inn 36 050 dollar dette året og endte på 15.-plass på pengelisten, kun 5 300 dollar unna å direktekvalifisere seg til LPGA-touren 2015.

### 2018: LET

I desember 2017 kvalifiserte hun seg for spill på Ladies European Tour i 2018.

Turneringsseire som profesjonell
--------------------------------

### Seire på Symetra Tour

* 2014 Symetra Tour Championship

### Seire på LET Access Series

* 2018 Ladies Terre Blanche Ladies Open

Turneringsseire som amatør
--------------------------

### Seire på College

* 2010 ORU Shootout

### Norgesmesterskap, damer

* 2012 Oslo Golfklubb
* 2010 Byneset Golfklubb
* 2007 Onsøy Golfklubb

Referanser
----------

1. ↑  «Norsk Golf, 20. desember 2017. Besøkt 3. mars 2018». Arkivert fra originalen 4. mars 2018. Besøkt 3. mars 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Marita Engzelius – LPGA-touren Rediger på Wikidata

* (en) Marita Engzelius – Europatouren Rediger på Wikidata
* Profil på symetratour.com
* Symetra Tour Championship
* Symetra Tour Championship Golf Channel
* ORU Shootout
* NM Oslo 2012
* NM Byneset 2010
* NM Onsøy 2007

Portal: Golf

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Karabinierne***  (fransk: *Les Carabiniers*) er en fransk langfilm fra 1963 regissert av Jean-Luc Godard. Filmen var Godards femte spillefilm som regissør.

Handling
--------

To fattige menn blir innkalt til militærtjeneste, ​​lokket av løfter om hvor mye penger de kan tjene. Ulysses og Michelangelo mottar brev fra kongen i deres fiktive land som lar dem få fullstendig frihet fra konsekvenser for å slåss i en konflikt, mot at de skal få alt ønsker - inkludert svømmebasseng, Maserati og vakre kvinner - til gjengjeld. Konene deres, Venus og Cleopatra, oppfordrer dem til å slåss når de hører om all den potensielle rikdommen de kan få. De krysser snart en slagmark og rykker gjennom forskjellige landsbyer, underveis ødelegger og plyndrer de alt de ønsker.

Deres handlinger blir fortalt gjennom en rekke postkort sendt til konene deres, og forteller historier om krigens grusomheter. Den tidligere idealistiske ideen som mennene har om krig går i oppløsning, ettersom de fremdeles er fattige og nå skadd i krigen. De kommer endelighjem, men får beskjed fra militæret om at de må vente til krigen er overstått for å motta lønn. Men senere får Ulysses og Michelangelo beskjed fra sine overordnede om at kongen deres har tapt krigen, og at alle krigsforbrytere må straffes strengt. De to mennene risikerer derfor å bli henrettet på grunn av deres forbrytelser.

Medvirkende
-----------

* Marino Masè - Ulysse
* Albert Juross - Michel Ange
* Geneviève Galéa - Vénus
* Catherine Ribeiro - Cléopâtre
* Jean Brassat - Karabinier
* Gérard Poirot - Karabinier
* Odile Geoffroy - Revolusjonær
* Barbet Schroeder - Bilselger

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 6. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Karabinierne* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Karabinierne* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Karabinierne* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Karabinierne* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Karabinierne* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Karabinierne* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Karabinierne* på MovieMeter Rediger på Wikidata
Hummer H1
**Hummer** var et amerikansk bilmerke, opprinnelig eid av AM General.

Den første Hummer-modellen var en sivil utgave av militære HMMWV. Den første gulfkrigen medførte mye oppmerksomhet rundt HMMWV i media, og AM General gikk med på å selge en bil til skuespilleren Arnold Schwarzenegger. Etter dette, i 1991, laget de en sivil modell basert på M998 som de solgte i relativt stort antall på tross av den høye prislappen.

Hummer H2
Et samarbeid med General Motors medførte at de overtok en del rettigheter, og resultatet ble Hummer H2. Denne modellen ble presentert på Detroit-utstillingen i 2000. H2 er ikke basert på H1, annet enn gjennom det visuelle designet. Samtidig ble den første modellen omdøpt til H1. Hummer H2 ble bygget på den samme rammen som Chevrolet Tahoe og GMC Yukon.

I 2005 ble også Hummer H3 lansert. Den var litt mindre og rimeligere enn sine forgjengere, men likevel større enn en vanlig SUV.

General Motors stopped produksjonen i 2009, og la ned selskapet i 2010.

I 2020 returnerte Hummer-navnet, ikke som eget bilmerke, men som et modellnavn ‐ GMC Hummer EV ‐ en elektrisk pickup og SUV.

Hummer H3

I Norge
-------

Noen Hummer H1 ble solgt i Sverige, blant annet gjennom Ferrari-importøren. Hummer H2 og H3 ble solgt i Norge av Hummer-leverandører.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hummer vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
 (engelsk)
* Bilnorge.no sin historie om merket

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Baphuon i 2013
**Baphuon** er et tempel i ruinbyen Angkor i Kambodsja. Det ligger i Angkor Thom, nordvest for Bayon. Tempelet ble bygget på midten av 1200-tallet som statstempelet til Udayadityavarman II, dedikert til den hinduistiske guden Shiva. Tempelet, som ligger ved det kongelige palasset, måler 120 meter øst-vest og 100 meter nord-sør. Høyden uten tårnet er på 34 meter, med dette tårnet ville det nådd omtrent 50 meter til vers. 

Sent i det 15. århundre ble tempelet gjort om til et buddhistisk tempel. En 9 meter høy og 70 meter lang statue av Buddha ble reist på vestsiden, noe som sannsynligvis medførte riving av et 8 meter høyt tårn ovenfor, noe som forklarer fraværet av dette. Tempelet ble bygget på sandgrunn, og på grunn av den enorme størrelsen har det vært ustabilt. Store deler av det hadde sannsynligvis allerede kollapset da buddhaen ble reist. 

Penn- og vannfargerekonstruksjon av tempelet slik det kan ha sett ut i det 11. århundre. Laget av Lucien Fournereau i 1889
I det 20. århundre hadde det meste av tempelet kollapset, og restaurasjonsarbeidet har i ettertid vist seg å være svært vanskelig. Et første forsøk ble gjort i 1960, men dette ble avbrutt av Røde Khmers regime og arkivene med steinenes posisjoner gikk tapt. Et nytt forsøk ble påbegynt i 1995 med et franskledet arkeologisk team, dette arbeidet var fortsatt i gang pr 2008. Dette arbeidet legger begrensninger på turistbesøkene, men i 2006 ble det gitt adgang til litt større områder. Arbeidet er forventet å vare ennå et par år.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Baphuon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* BBC World News — Angkor Temple Reopens to Public
* Angkor-Guide.com — Baphuon from 'the Monuments of the Angkor Group'
* Cambodiaonline.net — 'Picking up the Pieces' from The Cambodia Daily
* Baphuon Photo Gallery

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |


| * v
* d
* r
Steder relatert til Angkor |
| --- |
| Kambodsja | *Angkor:* Angkor Thom  **·** Angkor Vat **·** Bakong **·** Baksei Chamkrong **·** Banteay Kdei **·** Banteay Samré **·** Banteay Srei **·** Baphuon **·** Bayon **·** Chau Say Tevoda **·** Elefantterrassen **·** Hariharalaya **·** Kbal Spean **·** Khleang **·** Krol Ko **·** Lolei **·** Neak Pean **·** Phimeanakas **·** Phnom Bakheng **·** Phnom Bok **·** Phnom Krom **·** Prasat Ak Yum **·** Prasat Kravan **·** Preah Khan **·** Preah Ko **·** Preah Palilay **·** Preah Pithu **·** Pre Rup **·** Spean Thma **·** Den spedalske konges terrasse **·** Srah Srang **·** Ta Keo **·** Ta Nei **·** Ta Prohm **·** Ta Som **·** Thommanon **·** Vestre Baray **·** Vestre Mebon **·** Yasodharapura **·** Østre Baray **·** Østre Mebon 
*Andre steder:* Banteay Chhmar **·** Beng Mealea **·** Koh Ker **·** Preah Vihear |
| Thailand | Mueang Sing **·** Mueang Tam **·** Muang Tum **·** Phnom Rung **·** Phimai **·** Prang Goo **·** Prang Khaek **·** Prang Sam Yod **·** Sdok Kok Thom **·** Sri Tep **·** Wat Sa Kampaeng Yai |
| Laos | Wat Phou **·** Oum Moung |
| Omstridt | Ta Moan-komplekset (Ta Moan **·** Ta Moan Thom **·** Ta Moan Touch) |