recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tysk kjempeschecke** er en tamkaninrase som opprinnelig fantes i både Tyskland, Nederland, Belgia og i Frankrike. Hvilket land som er det egentlige opphavet er ennå ikke kjent. Den ble godkjent som rase i Norge i 1936.

Avl
---

Tyskland jobbet med rasen og opprettet en standard for denne. Rasen ble beskrevet først i 1908. Ørene skal være kraftige og jevnt behåret, de skal bæres stivt opprettstående og skal ha en avrundet overkant. Ørelengden skal harmonere i lengden med kroppstørrelsen, men i alle tilfelle minst 14cm ørelengde. Hodets størrelse skal hos både hanner og hunner harmonere med kroppstørrelsen. Hannens hode er større og med bre panne og nese. Kjeven skal være fyldig og lett bøyd. Hunnens hode er smalere en hannens.

Utseende
--------

Halsen er kort og hodet sitter tett på kroppen. Hakepose skal hannen ikke ha. Da kan det forekomme såkalt hakeskjegg. Det er en tynn hudfold. Hunner kan ha en liten hakepose. På eldre dyr tillates det en større hakepose. Ved bedømmelse av hakepose skal dyret sitte i opprettet stilling. Brystet er bedt, fast og kraftig. Ryggen er bred og med god muskulatur. Rygglinjen går fra nakken til krysse i en meget sval bue. Derifra i en jevn bue. Frambeina er lange og derfor gir dyret en høy reisning. Kraftige og rette samt bredt adskilte frambein som bærer kroppen opp fra underlaget. Skulderbladene sitter tett inntil kroppen. Kaninen skal stå på labbene. Bakbeina er kraftige og skal bæres parallelt med koppen. Lårene skal være muskuløse. Beina skal ikke være framtredende og med innsidene tett inntil kroppen.

Navn i andre land
-----------------

* USA: Checkered Giant
* Storbritannia: Giant Papillon
* Tyskland: Deutsche Riesenschecken
* Svensk: Tysk jättescheck
* Dansk: Tysk kæmpeschecke
* Fransk: Géant papillon

Eksterne lenker
---------------

* Tysk kjempeschecke[*død lenke*] hos mittDyr.no
Torget midt i Finnsnes sentrum, også kalt Sevaldsens plass
Arvid Hanssens plass, med rådhuset og kulturhuset
**Sentrum** av Finnsnes, Troms strekker seg fra havneområdet "Lundkaia" til Finnsnesvannet, og består av en rekke større forretningsbygg av nyere dato. Sentrum er omkranset av knauser og åser, hvor de eldste boligområdene i byen ligger. Blant disse kan man nevne Finnsneshaugen, Lia, Bjørklia, Heimly og Hamna. Sentrum og boligfeltene rundt har et samlet folketall på cirka 1400.

Det er i de senere år satt i gang en del tiltak for å forskjønne bykjernen. I juli 2002 ble det avduket en byste av forfatteren Arvid Hanssen foran kulturhuset, på plassen som fikk navnet Arvid Hanssens plass. Den nye trafikkterminalen på Lundkaia som åpnet i 2006 har blitt betegnet som et "smykke". Like ved trafikkterminalen ble det samme år avduket en statue som forestiller sjøfareren Ottar fra Hålogaland, som kan ha bodd i Lenvik.

Også Finnsnesvannet har vært igjennom en forskjønningsprosess. I løpet av 2006 ble det bygget utescene ved vannkanten og installert fontene midt ute i vannet. I tillegg har vannet blitt grundig renset. I mørketiden tennes dessuten hvert år "Adventsparken", en lysdekorasjon som strekker mellom trærne i parken rundt vannet.

Det ligger flere skoler i Finnsnes sentrum. I Sjøgata ligger Nordborg videregående skole og på Heimly er det studiesenter med høyskoletilbud. Gamle Finnsnes ungdomsskole, som ligger like ved sentrum er en treparallells 8.-10.-skole som innbefatter skolekretsene Finnsnes, Fagernes og Trollvik. Den ble nedlagt etter skoleåret 2014/2015 for at elevene flytter over til den nye skolen. I kanten på marka, like ved boligfeltet Øvre Hamna ligger Finnsnes barneskole og Finnsnes ungdomsskole. Barneskolen har ca. 320 elever fra 1.-7. klasse. Den nye ungdomsskolen ble bygget like ved barneskolen i 2015 og ble offisielt åpnet 7. september 2015.
**Hagan terrasse** (1–15B, 2–14) er en vei på Smestad i bydel Ullern i Oslo. Den går nordvestover fra Sørbyhaugen mot Sørkedalsveien ved Makrellbekken. Det er imidlertid ikke gjennomkjøring, så veien er i praksis en blindvei for bilister.

Navnet ble vedtatt i 1935 og viser til Smestad gård.

Hagan terrasse består i hovedsak av boliger i funksjonalistisk stil tegnet av arkitektene Einar Piene og Hugo Friis Zahl på 1930- tallet. Elleve av husene ble oppført etter en helhetlig plan under betegnelsen «Allergodt Villa Kvarter». De har fasader med liggende smalt panel, flate eller svakt skrånende tak og sparsom detaljering i tråd med funksjonalismens formspråk. Det er senere oppført mindre tilbygg og endringer som underordner seg den opprinnelige utformingen og formspråk. Disse bygningene står på Byantikvarens «gule liste» og vurderes i 2021 regulert til bevaring.

Referanser
----------

1. ↑  Byantikvaren i Oslo: «Hagan terrasse 1, 3–11, 13–15 m .fl. og Sørbyhaugen 33. Bevaring av boligeiendommer»; vedlegg til reguleringssak 201909123 i Oslo.

Kilder
------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hagan terrasse». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 226. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Juugo** var et selskap opprettet i 2009 og registrert i Belize som drev med nettverksmarkedsføring. 

Stifterne var nordmennene Ronny Nesset, Are Vinje, Jan Olav Øfsti og Frode Jørgensen. Sistnevnte var også mannen bak pyramidespillet PlexPay. Selskapet oppga selv å ha tusenvis av distributører i rundt 100 land, og solgte et fordelsmedlemskap som blant annet inkluderte telefonabonnement og betalingskort fra Towah.

Selskapets virksomhet opphørte i 2014.

Kritikk av selskapet
--------------------

Lotteritilsynet har generelt uttalt at Juugo opererte i en gråsone for hva som er tillatt etter lotteriloven. Juugo på sin side viste til en forhåndsgodkjennelse fra Lotteritilsynet, uten at denne kunne anses som noen bekreftelse av at selskapets faktiske virksomhet var innenfor lovlige rammer.

Referanser
----------

1. ↑  Rekkevidden av forbudet mot pyramidespill Arkivert 21. desember 2009 hos Wayback Machine. Norges Høyesterett
2. ↑  Knusende dom mot pyramidetopp Aftenposten
3. ↑  Reklamebrosjyre for Juugo[*død lenke*]
4. ↑  Advarer nordmenn mot selskaper i gråsonen Aftenposten
**Tilsynskomitéen for Trondhjems Domkirkes Restaureringsarbeider** (fra 1929 Tilsynskomitéen for Nidaros domkirkes restaureringsarbeider) ble opprettet av Kirkedepartementet i 1905 som rådgivende komité for departementet, som en følge av diskusjonen rundt domkirkearkitekt Christian Christies utkast for nyreising av vestfronten på Nidarosdomen. Komitéen besto først bare av tre arkitekter – en fra Kristiania, en fra Bergen og en fra Trondhjem – men snart kom andre rådgivende krefter med: således kunsthistorikeren Jens Thiis 1908–1911. I tillegg knyttet komitéen til seg en kunstnerisk konsulent fra billedkunstnernes rekker; oftest en billedhugger. Fra 1971 var også en representant for Riksantikvaren med, og fra 1981 også kirkens domprost (erstattet av biskopen fra 1991). Fra 1984 var kunsthistorikerne fast representert med en person; i tillegg kom en representant oppnevnt på fritt grunnlag (spøkefullt kalt «representant for den sunne fornuft»). Fra 1990 hadde komitéen også tilsyn med Erkebispegården i Trondheim. 

Tilsynskomitéen var ikke noe styre eller noe forvaltningsorgan, men var et hensiktsmessig redskap for å ivareta både de nødvendige arkitektoniske, antikvariske og kunstneriske hensyn i forbindelse med restaurering og nyskaping i Nidarosdomen; en verdifull arbeidspartner for domkirkearkitekten. Dessuten var kirkelige hensyn ivaretatt. Komitéen ble avviklet i 1996 da Nidaros domkirkes restaureringsarbeider ble omorganisert med eget styre og direktør som leder.
Hol kirke i Hagafoss.  Foto: J. P. Fagerback 
**Hagafoss** er en tettbebyggelse og veiknutepunkt i Hol kommune i Buskerud.

Hagafoss er beliggende i enden av Holsfjorden. Stedet ligger mellom Ål og Geilo langs riksvei 7, og fylkesvei 50 mot Aurland (tidligere riksvei 50) tar av fra riksvei 7 på Hagafoss.

På Hagafoss ligger Hol kirke. Hol Bygdemuseum, som inngår i Hallingdal Museum, ligger også ved Hagafoss. Hagafoss Handel ble startet i 1927 og hadde etter hvert både landhandel og bensinstasjon, og det har med kortere unntak vært butikkdrift på Hagafoss siden dette. Det er også idag dagligvareforretning på Hagafoss. Fra 1933 til 1965 var det poståpneri her. På slutten av 1940-tallet og begynnelsen av 50-tallet var det planer om bygge kommunens rådhus på Hagafoss, men kommunehuset ble etter hvert plassert i Hol sentrum.

Referanser
----------

1. ↑  «Hagafoss». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 25. oktober 2016.
2. ↑  Hol Bygdemuseum Arkivert 21. september 2020 hos Wayback Machine.. *hallingdal-museum.no* (nettside besøkt 13. november 2015)
3. 1 2  Medhus, side 82
4. ↑  Medhus, side 74-75

Litteratur
----------

* Medhus, Knut (1945-) (1999). *Lokalhistorisk vegvisar for Holsbygda, Mogrenda, Vestlien og Holsåsen*. [Hol]: Hol historielag. ISBN 8299519705.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hagafoss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Sentrum Bokseklubb** er en bokseklubb i Oslo. Klubben ble stiftet den 24. februar 1965 av Leif Hvalby, hans kone Karin og Einar Eriksen. Tre år senere, i 1968, ble den Norges beste klubb med 3 mestere i forskjellige vektklasser. Den har også flere norgesmesterskap i seniorklassen.

Historie
--------

Klubben skulle først hete Stjernen, men det navnet var allerede brukt av en annen idrettsklubb, og da ble det bestemt at navnet skal være Sentrum ! Og klubb fargene ble grønn og svart. SBK holder nå til på Vahl skole i Herslebsgate 26. i Oslo sentrum.

Hovedtreneren er Leif Hvalby, som hadde sin debut i bokseringen i 1946. Han er to ganger Norgesmester, ble kåret til etterkrigstidens beste bokser i Norge, og hadde 195 seire i sine 203 kamper. I 2009 fikk han Kongens fortjenstmedalje i sølv for sitt bidrag gjennom mange år til boksesporten.

Hans trener og mentor var Haakon Hansen, som deltok i OL i 1924. Hansen ble senere proff i Chicago i USA og på sitt beste rangert som nr. seks i verden. Da han la opp,s to han med 22 seire, 17 tap og syv uavgjort.

Etter at Leif Hvalby la opp sin aktive karriere, trente han både det norske bokselandslaget og flere norske proffboksere. Samtidig fikk han fram flere norgesmestere, og SBK har flere ganger blitt kåret til Norges beste klubb.

Referanser
----------

1. 1 2  
Oddvar Ervik (2. september 2011). «Onsdag kveld døde Leif Hvalby 77 år gammel». boksing.no. Arkivert fra originalen 23. september 2015. Besøkt 21. desember 2014.
2. ↑  «Leif Hvalby» **(engelsk)**. Boxrec. 2. september 2011. Besøkt 21. desember 2014.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Storbritannias flagg Storbritannia |
| Friidrett: |
| Friidrett U20-EM i friidrett |
| Bronse | Grosseto 2017 |  Tresteg |

**Naomi Metzger** (født **Ogbeta**; 18. april 1998) er en britisk friidrettsutøver. Hun konkurrerer hovedsakelig i tresteg. Metzger ble britisk mester i tresteg i 2017 og 2018.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2015

Metzger ble engelsk U20-mester i 2015, med et hopp på 12,98 meter. Hun deltok i Ungdoms-VM i friidrett 2015 i Cali i Colombia, og fikk 13. beste resultat i kvalifiseringsrunden, og nådde dermed ikke finalen.

### Sesongen 2016

Hun vant tresteg under det nordengelske U20-mesterskapet innendørs i 2016, og vant også det engelske U20-mesterskapet innendørs. Hun kom på andre plass i Welsh Athletics International. Utendørs vant hun tresteg under det nordengelske U20-mesterskapet i friidrett og det engelske U20-mesterskapet.

### Sesongen 2017

Hun ble igjen nordengelsk U20-mester innendørs i 2017, og vant det britiske universitetsmesterskapet innendørs (BUCS Championships). Hun vant det nordengelske U20-mesterskapet utendørs i juni, og vant det engelske U20-mesterskapet. Hun satte ny personlig rekord da hun vant Britisk mesterskap i friidrett 2017, med 13,64 meter, og hun slo Sineade Gutzmore med 20 cm. Under U20-EM i friidrett 2017 fikk hun bronse i tresteg, bak Violetta Skvartsova og Ilionis Guillaume.

### Sesongen 2018

Det engelske mesterskapet i friidrett innendørs 2018 ble arrangert i Sheffield, og Metzger vant der seniorklassen. I Britisk mesterskap i friidrett innendørs 2018 vant hun gull (Kimberly Williams vant stevnet men stilte utenfor konkurranse), med ny personlig rekord innendørs på 13,65 meter. Hun vant tresteg under det britiske universitetsmesterskapet utendørs, og vant det engelske U23-mesterskapet og Britisk mesterskap i friidrett 2018.

I juli representerte hun Storbritannia under Verdenscupen i friidrett 2018, og kom på sjetteplass i tresteg. Under EM i friidrett 2018 forbedret hun sin personlige rekord i kvalifiseringsrunden til 14,15 meter, og kom på 12.-plass i finalen med 13,94 meter.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 296070, oppført som Naomi Ogbeta[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5  The Power of 10 - *Naomi Ogbeta*, besøkt 8. januar 2018.
3. ↑  IAAF - 9th IAAF World Youth Championships 2015 - Triple Jump Girls, besøkt 8. januar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Naomi Metzger – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Naomi Metzger – European Athletic Association Rediger på Wikidata

* (en) Naomi Metzger – Power of 10 Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos British Athletics
| Ṯawrah 14 Tammūzثورة 14 تموز |
| --- |
| ʿAbd al-Karīm Qāsim |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 14. juli 1958 |
| Sted | Irak |
| Resultat | Kongeriket Irak blir styrtet, Republikken Irak opprettes. |

 |
| Stridende parter |
|  Kongeriket Irak |  De frie offiserer |
| Kommandanter og ledere |
|  Fayṣal II av Irak †  ʿAbd al-Ilāh †  Nūrī as-Saʿīd † |  ʿAbd al-Karīm Qāsim  ʿAbd as-Salām ʿĀrif  Muḥammad Naǧīb ar-Rubayʿī |

**14. juli-revolusjonen** (arabisk: ثورة 14 تموز 1958; *Ṯawrah 14 Tammūz 1958* eller حركة تموز 1958; *Ḥakarat Tammūz 1958*, julibevegelsen i 1958) var et statskupp som fant sted 14. juli 1958 i Irak, og som kom til å bli slutten på det hasjimittiske Kongeriket Irak, som den britisk-støttede Fayṣal I hadde opprettet i 1932. 1958-revolusjonen styrtet kong Fayṣal II av Irak, kronprins ʿAbd al-Ilāh og statsminister Nūrī as-Saʿīd, som alle ble regnet for å samarbeide med britene. 

Kuppet hadde sitt opphav i misnøyen ved diverse sider av den hasjimittiske politikken, og førte til at Republikken Irak ble oppretta, og at ʿAbd al-Karīm Qāsim ble innsatt som landets statsminister. De frie offiserers bevegelse, som gjennomførte kuppet, rettet seg ikke minst mot den vestlige innflytelsen i Irak.

Referanser
----------

1. ↑  Pike, John. «Iraqi Revolution and Coups». *www.globalsecurity.org*. Besøkt 16. februar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel fra Store Norsk Leksikon om Iraks nyere historie

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Finn Bjelke ledet programmet i mange år på NRK
***Popquiz*** er en norsk musikalsk spørrekonkurranse om pop og rock som har gått på NRK Radio siden 1986. Programmet var først en del av Ungdommens Radioavis, sendt i oktober dette året.

*PopQuiz* sendes på NRK P1 og NRK P13 på lørdager mellom kl. 11 og 12. I 2004 gikk det i tillegg en tv-variant på NRK2 kalt *Blender: Popquiz*.

Utvikling
---------

Programmet ble ledet i tre perioder av Ellen Foss-Sørensen og Jan Kranmo. Deltakerne de første årene var Jon Vidar Bergan og Tor Milde. Gjennom 1990-tallet var programmet ofte en del av NRKs radioquiz-tilbud. Programledere har også vært Stein Dag Jensen og Steinar Fjeld.

Ledelsen i NRK P1 endret først i tidlig fase programmets navn til *To pluss to.* Jon Branæs, Rita Westvik, Ingrid Bjørnov, Ellen Wesche Guttormsen og Finn Bjelke var noen av programlederne den gang.

Konkurransen i **PopQuiz** går ut på at to innringere møtes først til duell med spørsmål om pop og rock fra 70-tallet eller tidligere. Vinneren fortsetter og møter så ny motstander, men denne gangen er spørsmålene fra 80-tallet. Slik fortsetter man til og med 2010-tallet.

Programmet ble ledet av Pål Thoresen og Finn Bjelke frem til 2006 da Bjelke fortsatte alene frem til 2018, Pål Thoresen tok deretter over programlederjobben. Popquiz på NRK P1 er et av Norges mest populære program med et gjennomsnitt på 450 000 lyttere hver uke.[]

Bjelke videreførte imidlertid programmet som *Finn Bjelkes Popquiz* på Radio Vinyl.

TV-variant
----------

I 1997 ble de nordiske landene i Den europeiske kringkastingsunion, Finland, Danmark, Sverige og Norge enige om å lage en serie med popquiz for TV, kalt *Pick-Up*, ledet av Anders Lundin og Marit Åslein, med Jørgen de Mylius som hoveddommer. *PopQuiz* på NRK radio ble da en del av uttaksrundene i 1996.

I 2004 ble det i en kort periode laget en TV-utgave av programmet som gikk på NRK2 som en del av programmet *Blender*. I tillegg til Bjelke var Pål Thoresen programleder for TV-versjonen.

Protest fra NRK
---------------

Ledelsen i NRK protesterte da de fikk greie på at Finn Bjelke hadde til hensikt å fortsette programmet på Radio Vinyl. Fungerende radiosjef i NRK Jon Branæs kalte det tyveri, og siktet spesielt til Bauer Media, som er eier av kanalen Radio Vinyl. NRK mente programmet var NRKs varemerke og tok derfor saken til Patentstyret, men fikk ikke medhold.

Referanser
----------

1. ↑  «For billig». *www.aftenposten.no*. Besøkt 12. desember 2021.
2. ↑  Anders Grønneberg (19. oktober 2018). «Finn Bjelke har mistet 90 prosent av sine radiolyttere». *Dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 9. mars 2019.
3. ↑  «– Det er ikke hans program!». *www.dagsavisen.no* **(norsk)**. 29. september 2018. Besøkt 15. januar 2019.
4. ↑  «NRK får ikke enerett på «Popquiz»». *www.dagsavisen.no* **(norsk)**. Besøkt 9. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside (Arkivert versjon fra 2005.)
* Popquiz sendinger på NRK Radio[*død lenke*]
**Sapiyat Magomedova** (født 11. februar 1979 i Khasavyurt i Dagestan) er en dagestansk jurist og menneskerettsaktivist.

Magomedova forsvarer ofre for menneskerettsbrudd i Nord-Kaukasus, ofte saker som andre jurister avviser av sikkerhetsgrunner og vunnet flere av dem. Det å vinne en slik sak anses, ifølge nettstedet civilrightsdefenders.org, som nesten umulig. Eksempler på saker er at ofre ble tvunget til å forsvinne, tortur og drap. Menneskerettsbruddene, som samtidig er brudd på Den russiske føderasjons konstitusjon og internasjonal lov, gjøres ofte av politiet og sikkerhetstjenestene. 

*Huffington Post* skrev i 2013 at FNs komite mot tortur i en rapport hadde kritisert Russland for dårlig etterforskning av torturbeskyldninger, intimidering og represalier mot menneskerettsforkjempere og journalister. I denne sammenhengen ble også etterforskningen av drapene på journalisten Anna Politkovskaja i 2006 og menneskerettsaktivisten Natalia Estemirova i 2009, og politiets påståtte mishandling av Magomedova i Kaukasusprovinsen i Dagestan i 2010.

Civil Rights Defenders nominerte henne i 2012 til Per Anger-prisen, og juryen tildelte henne den med denne begrunnelsen: «För sitt modiga och riskfyllda arbete som advokat och som orädd försvarare av mänskliga rättigheter i en våldsam och hotfull miljö».

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.kavkaz-uzel.eu[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   hro.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   hro.org[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Hjemmesiden til Forum för levande historia, lest 2015-01-18
* Magmedova på civilrightsdefenders.orgs nettsider, lest 2015-01-18
* Huffington post: UN criticizes Russia over torture allegations, lest 2015-01-18

| * v
* d
* r
Per Anger-prisen |
| --- |
| Per Anger-prisen | Per Anger - Per Anger-prisen - Forum för levande historia - Schutzpass |
| Prisvinnere | Gennaro Verolino - Arsen Sakalov - Aljes Bjaljatski - Organización Femenina Popular - Sebastian Bakare - Brahim Dahane - Jelena Urlajeva - Narges Mohammadi - Sapiyat Magomedova - Justine Ijeomah - Rita Mahato – Islena Rey Rodriguez – Abdullah al-Khateeb – Gégé Katana Bukuru – Teodora del Carmen Vásquez – Najwa Alimi – Intisar Al-Amyal – S'bu Zikode – Anabela Lemos |
**Georges Anglade** (født 18. juli 1944 i Port-au-Prince i Haiti, død 12. januar 2010 samme sted) var en haitsk-kanadisk forfatter, geograf og politiker.

Liv og virke
------------

Etter almenskoleavslutning i 1962 studerte Anglade juss i Port-au-Prince, og tok slutteksamen i juss (bakkalaureat) og sosialvitenskaper (diplom) i 1965. Han fortsatte med studier i Strasbourg i Frankrike og tok lisensiatgrad i 1967 i belletristikk og mastergrad i 1969 i anvendt geografi. Etter undervisning ved instituttet for geografi i Strasbourg i ett år fortsatte han å undervise i 1969 i Montréal. Der ble han medgrunnlegger av Université du Québec à Montréal (UQAM) og underviste der som professor i geografi frem til 2002. Han beskjefriget seg særlig med utviklings- og demokratiseringsproblemene i hjemlandet, og dessuten med samme problemkrets vedrørende Cuba, Den dominikanske republikk, Venezuela, Martinique og Bahamas.

Som forfatter arbeidet Georges Anglade mye innen den litterære genre som kjennes som lodyans, og som er særegen for Haiti og bygger på verkene til forfatteren Justin Lhérisson.

Anglade var motstander av Duvalier-diktaturet og ble fengslet i 1974 og senere samme år sendt i eksil. Han ble også¨sendt i eksil i 1991. I Montréal grunnla han MAS (*Mouvement haïtien de solidarité*, «Den haitiske solidaritetsbevegelse») og offentliggjorde i 1990 manifestet *La chance qui passe*. 

I 1994 ble han rådgiver for regjeringen Aristide og ble i 1995 minister for offentlige oppgaver og i 1996 spesialrådgiver for regjeringen Péval (første regjeringsperiode; 1996-2001.

Anglade omkom sammen med sin hustru under jordskjelvet i Haiti i januar 2010 da hjemmet deres raste sammen.

Verker
------

### Lodyans

* Les Blancs de Mémoire. Montréal: Boréal, 1999.
* Leurs jupons dépassent. Montréal: CIDIHCA (Bibliothèque haïtienne), 2000.
* Ce pays qui m'habite. Outremont: Lanctôt, 2002.
* Et si Haiti declarait la guerre aux USA ? Montréal: Éditions Écosociété, 2004.
* Rire haïtien / Haitian Laughter, recueil bilingue de 90 lodyans de Georges Anglade. Engelsk oversettelse ved Anne Pease McConnell. Coconut Creek (Florida): Educa Vision, 2006.

### Essays

* L'espace haïtien. Montréal: Presses de l'Université du Québec, 1974.
* Mon pays d'Haïti. Montréal: Presses de l'Université du Québec, 1977.
* Espace et liberté en Haïti. Montréal: Centre de recherches Caraïbes, Université de Montréal, 1982, 144p.
* Atlas critique d'Haïti. Montréal: Centre de recherches Caraïbes, Université de Montréal, 1982, 80 pages, 18 cartes.
* Cartes sur table, en trois volumes. Port-au-Prince: Deschamps, 1990.
* Chronique d'une espérance; L'Hebdo de Georges Anglade (2007–2008). Port-au-Prince: L'Imprimeur II, 2008.

Referanser
----------

1. ↑   arkiv-URL archive.wikiwix.com, besøkt 16. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   edmonton.ctv.ca[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 12792233h, besøkt 16. juli 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Jógvan Brimheim Gunnarsson** (født 20. juni 1992) er en norsk stand-up komiker og imitator fra Bømlo. Gunnarsson vant i 2007 VG Netts standupkonkurranse.

Gunnarson flyttet til Norge fra Færøyene sammen med familien sin i 1994. Han startet komikerkarrièren i 2005 da han bidro med en sketsj på ungdomsskolens julefest. Han har også vært skuespiller i TV-serien «Den Døde Enken» som gikk på TV Haugaland i 2007. I 2009 opptrådte han i programmet «Veien til København» på TV 2.

Gunnarsson har studert markedsføring ved BI i Bergen, og jobber til daglig i Optimal Norge.

Referanser
----------

1. ↑  vg.no, 26. august 2007: 15-åring stjal showet på Stand Up-festivalen
2. ↑  Bergens Tidende, 25. januar 1998, side 19. (Atekst: Nybyggjarane på Bømlo)
3. ↑  Bergens Tidende, 27. august 2007: Ung Lattersuksess fra Bømlo
4. ↑  Den døde enken
5. ↑  Bergensavisen, 12. desember 2009, side 32. (Atekst: I koret til Helvete)
6. ↑  Inbound-foredrag på BI endte opp som pensum, *Kampanje.com* (besøkt 20.desember 2020)
7. ↑  – Inbound er mer enn marketing, *Kampanje.com* (besøkt 30.april 2019)
***Neolucanus giganteus*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor (44-69 millimeter) og bred, blank, svart hjortebille. Hannens kjever er forholdsvis lange, tydelig lengre enn hodet, nokså rette med en oppstående tann på oversiden og en kam av fine tenner i spissen. Hodet har et vinklet framspring under og foran hvert fasettøye. Pronotum er avrundet, stort og bredt, kraftig innsnevret bakerst. Dekkvingene er nokså jevnbrede, litt innsunkne på sidene foran, beina er svarte. Hunnen ligner hannen bortsett fra at kjevene ikke er like forstørrede, kroppsformen er litt bredere.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Thailand, Laos, Vietnam og det sørlige Kina.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Odontolabini*
						* Slekten *Neolucanus* Thomson, 1862 – 57 arter
							+ ***Neolucanus giganteus*** Pouillaude, 1914

Kilder
------

* Nettside om arten, med utbredelsesdata

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri
* (en) *Neolucanus giganteus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* (en) Neolucanus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Jógvan Poulsen** (født 19. februar 1854 på Svínáir, død 21. januar 1941 på Strendur) var en færøysk folkeskolelærer, forfatter og konservativ politiker (Sb.). Han var innvalgt på det færøyske Lagtinget 1883–1928.

Han var sønn av Birgithe (født Thomasdatter) og Poul Joensen på Svínáir på Eysturoy, som ennå var en ung *niðursetubygd*. Foreldrene kom fra Funningur og Eiði. Han vokste opp i et fattigslig hjem og tjente etter hvert til livets opphold som tjenestegutt på gården Látrinan på Eiði. I 1874 dro han til Tórshavn for å gå lærerseminaret.

Han fullførte lærerseminaret i 1876 og underviste i folkeskolen på Strendur, Selatrað, Morskranes og i Skáli. Han frasa seg stillingen i 1917 på grunn av sykdom. I 1891 utgav han sammen med C.L. Johannesen den første ABC-boken på færøysk, men V.U. Hammershaimbs rettskrivning gjorde den raskt avleggs. Bibelen var ikke oversatt til færøysk ennå, så Poulsens *Bibliusøga* (Bibelhistorie) fra 1900 ble et standardverk. Han var styremedlem i Føroya Lærarafelag 1898–1903 og 1906–1912, senere medlem av skolestyret på Færøyene 1924–1928.

Poulsen var medlem av kommunestyret i Eysturoyar prestagjalds kommuna, og senere i Sjóvar kommuna, og var borgermester en periode. Han var innvalgt på Lagtinget fra Eysturoy 1883–1928, fra 1906 tilsluttet Sambandsflokkurin. Han var det danske Højres kandidat til Folketinget fra Færøyene i 1901, men tapte alle valgkretser unntatt Eysturoy til Jóannes Patursson. Stemmetallet i alt var 356 til Patursson og 199 til Poulsen. Poulsen var motstander av parlamentarismen og støttet kongens rett til å utpeke ministre, og ønsket ikke den færøyske språkstriden som en sak i valgkampen. Han forsøkte å fremstille seg selv som den jevne manns kandidat og Patursson som storbøndenes kandidat. Poulsen lyktes bare delvis med dette, fordi Højre fremstod som embedsmannsstandens parti for mange velgere.

Han ble avbildet på et færøysk frimerke i 2008.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Debes, Hans Jacob (1982). *Nú er tann stundin … Tjóðskaparrørsla og sjálvstýrispolitikkur til 1906*. Tórshavn: Føroya Skúlabókagrunnur. s. 229–230.
2. ↑  Piotrowski, Bernard (1997). «Probleme der Entwicklung der Sprache eines kleinen Volkes am Beispiel des Färöischen». *Studia germanica posnaniensia* **(tysk)**. 23: 137.
3. ↑  «Jógvan Poulsen (1854-1941)». snar.fo. Besøkt 28. desember 2013.
4. ↑  Dahl, Árni (2002). «Jógvan Poulsen». *Løgtingið 150. Hátíðarrit* (PDF). 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 340.
5. ↑  Debes, Hans Jacob (1993). *Politiska søga Føroya 1814–1906*. Tórshavn: Føroya Skúlabókagrunnur. s. 125.
6. ↑  Simonsen, Kim (2013). «Frimærker og national identitet. Færøske frimærker som erindringssted». *Posta Stamps* (17): 2–8.

Portaler: Litteratur | Færøyene
**Jóan Pauli Joensen** (født Joen Pauli Joensen, 30. april 1945 i Sørvágur) er en færøysk folkelivsgransker.

Han tok preliminæreksamen i 1962 og studentereksamen i 1966, og fra 1975 er han fil.dr. i etnologi (med etnografi og historie i fagkretsen) fra Lunds universitet. Han er også dr.phil. fra Aarhus Universitet fra 1987.

Joensen var lærervikar i Gásadalur 1963–1964, statsstipendiat i Sverige 1971–1972, ansatt ved museet Føroya Fornminnissavn 1974–1975, forskningsstipendiat ved Statens Humanistiske Forskningsråd 1975–1976, inspektør ved Føroya Fornminnissavn 1977–1989, dosent ved Lunds universitet fra 1980 og professor i etnologi ved Universitetet i Bergen 1998–1999. Siden 1989 har vært professor i etnologi og kulturhistorie ved Fróðskaparsetur Føroya, hvor han også var rektor 1991–1998 og 2004–2011. Han var forøvrig formann i Føroya Fróðskaparfelag 1988–1990.

Han er medlem av Kungliga Gustav Adolfs Akademien för svensk folkkultur fra 1994.

Han er far til Birita Jóansdóttir og Durita Jóansdóttir

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Jóan Pauli Joensen» **(færøysk)**. bokasolan.fo. Arkivert fra originalen 16. november 2004.

Portal: Færøyene
**Odden stavkirke** var en stavkirke i Smøla kommune i Møre og Romsdal. Kirken stod på Odden (gnr. 38) på øya Odden, litt vest for Fastsmøla.

«Odden [kircke]» er omtalt i Trondhjems Reformats 1589. I 1661 ble kirken omtalt som en stavkirke uten tårn eller spir, med utvendig bordkledning og med et lite våpenhus i vest. Den ble sagt å være høvelig godt vedlikeholdt.

Det var gravplass for Odden og Veien ved Brattvær kirke, men eldre mennesker skal ha hevdet at Korsholmen en periode ble brukt som gravplass.

Kirken blåste ned tidlig på 1700-tallet og ble ikke gjenoppført. Menigheten ble slått sammen med Brattvær, og kirkestedet der ble flyttet til Fastsmøla i 1883.

Referanser
----------

1. ↑  Trondhjems reformats 1589. Oslo domkapittels jordebok 1595 (Norsk historisk kjeldeskrift-institutt, 1983), s. 70.
2. 1 2  Brendalsmo, s. 151.

Kilder
------

* Brendalsmo, Jan: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Møre og Romsdal (Riksantikvaren, 2016), s. 151
* Dietrichson, Lorentz (1892). *De norske stavkirker*. Kristiania og Kjøbenhavn. s. 460.

Eksterne lenker
---------------

* «Odden stavkirke». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
En stokkholder på et toalett i Japan.
En **krykkeholder** eller **stokkholder** er en anordning for å feste gåstokker og krykker slik at de kan settes fra seg, oppbevares og gripes i en praktisk høyde.

Krykkeholdere er ofte veggmonterte, og kan for eksempel monteres i hjemmet, på postkontor eller andre steder hvor det er naturlig å sette fra seg stokker og krykker. Krykkeholdere benyttes ofte på improvisert vis til andre bruksområder, som for eksempel å holde moppeskaft, skaft til hageredskaper, fiskestenger eller som generell verktøyholder (i stedet for verktøykasse), og kan derfor anses som en type *redskapsholder*. Selve holderen er ofte beregnet for rør innenfor gitte diametre, for eksempel rørdiametre på Ø15-20 mm, Ø20-30 mm eller Ø30-40 mm.

Enkelte stokkholdere er istedet utformet som en krok som er permanent eller semi-permanent festet til stokken. Med en slik variant kan stokken hektes fra en bordkant eller lignende.

Se også
-------

* Hjelpemiddel
* Alumiuniumsprofiler med T-spor
**Julian Brian Pearce** (født 15. april 1937 i Jabalpur i India), australsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma, 1964 i Tokyo og 1968 i Mexico by.

Pearce vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det australsk laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Pakistan. Australia tapte semifinalen med 1-3 mot India og i bronsefinalen møtte de Spania som de slo med 3-2. Pearce spilte åtte kamper i turneringen. Han er bror til Eric Pearce som også spilte på laget.

OL-medaljer
-----------

* 1968 Mexicos flagg Mexico by - Sølv Sølv i landhockey Australias flagg Australia
* 1964 Japans flagg Tokyo - Bronse Bronse i landhockey Australias flagg Australia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Julian Pearce – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Julian Pearce – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Julian Pearce – Australian Olympic Committee Rediger på Wikidata

* (en) Julian Pearce – Sport Australia Hall of Fame Rediger på Wikidata





1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,
**Thaao Penghlis** (født 15. desember 1945 i Sydney, New South Wales i Australia) er en australsk skuespiller av gresk herkomst.

Penghlis startet sin karriere som skuespiller på teater før han begynte med film. Penghlis er kjent fra amerikanske såpeoperaer som f.eks. Days of Our Lives, Santa Barbara og General Hospital som i USA vanligvis går på dagtid. Penghlis har også hatt flere forskjellige gjesteroller i TV-serier som Par i hjerter, Nero Wolfe og Magnum, P.I.

Referanser
----------

1. ↑   ČSFD, ČSFD person-ID 83072[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thaao Penghlis på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Thaao Penghlis i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Thaao Penghlis på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Thaao Penghlis på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Thaao Penghlis hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Lammelse** er et begrep som betegner helt eller delvis tap av muskelfunksjoner hos en levende organisme. En delvis lammelse kalles **parese**, mens en fullstendig lammelse kalles **paralyse**.

Spastisk lammelse beskriver den motoriske funksjonshemmingen som forårsakes av skade eller sykdom på sentrale motoriske baner i hjernen og/eller ryggmargen. Ved for eksempel cerebral parese (CP) er musklene er i en forhøyet spenningstilstand (spastisk) og lammet i den forstand at de ikke kan bevege seg normalt. CP skyldes at en skade på hjernen påvirker evnen til å kontrollere og koordinere muskler og bevegelser.

Parese brukes mest til å beskrive delvis tap av viljestyrte bevegelser av skjelettmuskulaturen, men kan også brukes til å beskrive glatt muskulatur som ikke fungerer som den skal, for eksempel muskulatur knyttet til indre organer, som tarm eller urinblære. Også **nummenhet**, som er et uttrykk for nedsatt sensibilitet, kommer inn under begrepet parese.

Fysisk
------

Det er mest vanlig å bruke begrepet *lammelse* når brudd på nervetråder innebærer at enkelte kroppsdeler ikke reagerer som de skal på signaler fra hjernen, eller at signaler fra enkelte kroppsdeler ikke når fram til hjernen.

Fysiske lammelser kan være medfødt (cerebral parese, ryggmargsbrokk), utviklet av sykdom (migrene, hjerneslag), eller oppstå ved store fysiske påkjenninger (for eksempel en trafikkulykke/ fallulykke).

Overført betydning
------------------

Betegnelsen handlingslammelse blir brukt der en person, eller organisasjon ikke er i stand til å fatte en logisk avgjørelse.

Referanser
----------

1. ↑  Jansen, Jan: *parese* i Store medisinske leksikon på snl.no. Hentet 22. mai 2020 fra
2. 1 2  Jansen, Jan; Dietrichs, Espen: *paralyse* i Store medisinske leksikon på snl.no. Hentet 22. mai 2020 fra

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
**Sola kulturhus** er et kulturhus i Sola kommune i Rogaland. Bygget sto ferdig i 1987 og har et totalt bruttoareal på cirka 6 800 kvadratmeter. 

inneholder blant annet lokalene til Sola folkebibliotek, Sola kulturskole, Sola fritidsklubb, administrasjonslokaler og en kafeteria.

Konstruksjon
------------

Kulturhuset ble bygget i totalentreprise etter at AROS og AS Betong i fellesskap hadde vunnet en arkitekt-/prosjektkonkurranse om prosjektet utlyst av Sola kommune. Yttervegger er oppbygd av stedbygd betong som er isolert og utvendig forblendet med tegl. Taket er av betong med isolasjon. Kulturhusets beliggenhet nær Stavanger lufthavn Sola satte store krav til tekniske løsninger for å holde flystøy ute fra konsertsalene og opptaksstudio.

Saler
-----

Kulturhuset inneholder en hovedsal med orkestergrav, som kan ta opptil 450 personer, samt to mindre saler. Hovedsalen brukes til teater, konserter og til kino. Kulturhuset inneholder et religions- og livssynsnøytralt seremonirom.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 10. februar 2011. Besøkt 5. mai 2011.
2. 1 2
3. ↑  «SEREMONIROM - Sola kulturhus». *www.solakulturhus.no*. Besøkt 28. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
**Thabo Patrick Sefolosha** (født 2. mai 1984) er den første sveitsiske basketballspilleren som har spilt i den amerikanske NBA-ligaen. Sefolosha startet å spille i NBA i 2006, og spiller nå for klubben Atlanta Hawks og for sveits' herrelandslag i basketball. Sefolosha spiller shooting guard på banen.

Europeisk karriere
------------------

Thabo Sefolosha spilte basketball profesjonelt i fem år før han ble trukket opp til NBA av Philadelphia 76ers. Han startet sin proffkarriere i 2001 – 2002-sesongen for klubben Tege Riviera Basket i Sveits da han var 17 år gammel. Etter det kom Sefolosha til den franske klubben Chalon-Sur-Saone, der han spilte i de neste tre sesongene. I 2005 – 2006-sesongen avsluttet Sefolosha sin europeiske karreiere da han spilte for den italienske klubben Angelico Biella der han i gjennomsnitt scoret 12 poeng per kamp, tok 6,4 returer per kamp og stjal ballen fra motspilleren gjennomsnittlig 1,95 ganger per kamp.

NBA-karriere
------------

### Philadelphia 76ers

I 2006 fikk Thabo Sefolosha en kontrakt med NBA-klubben Philadelphia 76ers. Det tok ikke lang tid før Sefolosha den 28. juni 2006 ble byttet til Chicago Bulls mot Rodney Carney og penger.

### Chicago Bulls

Samme året som Sefolosha hadde ankommet NBA-klubben Philadelphia 76ers, ble han byttet til Chicago Bulls, der han har spilt siden.

I 2006 – 2007-sesongen spilte Sefolosha 71 kamper der han startet 4 av dem og scoret i gjennomsnitt 3,6 poeng per kamp og tok i gjennomsnitt 2,2 returer per kamp. I 2009 ble Sefolosha byttet til Oklahoma City Thunder.

Kilder
------

* Sefolosha biografi hos NBA

Referanser
----------

1. ↑  «Salaries». *Liste over lønninger i NBA* **(engelsk)**. HoopsHype. Besøkt 4. juli 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Thabo Sefolosha – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Thabo Sefolosha – FIBA Rediger på Wikidata

* (en) Thabo Sefolosha – euroleague.net Rediger på Wikidata

* (en) Thabo Sefolosha – eurobasket.com Rediger på Wikidata

* (en) Thabo Sefolosha – Basketball-Reference.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (sport)
 |
**Johan Christian Severin Danielsen** (født 30. mars 1840 i København, død 15. juli 1914 i Århus, men begravd i Kbh.) var en dansk gravør, kjent både for sine vakre medaljer, mynter og bokbind. Han pleide å signere enten med «C.D.» eller med «Chr. Danielsen».

Christian Danielsens foreldre var bøkkermester Johan Danielsen og hustru Dorothea Emilie Jensen. Fra midt i 1950-årene gikk han i lære hos gravør og medaljør Philip Christian Batz (1820–1890), og fulgte på samme tid tegneundervisningen ved Den tekniske Skole og på Kunstakademiet i København. Han mottok også noe privatundervisning hos professor Gustav Friederich Hetsch (1788–1864). Danielsen debuterte på utstillingen i Charlottenberg våren 1859, og startet i 1860 som selvstendig gravør i København i 1860. I 1866 ble Danielsen gift med bakerdatteren Laura Sophie Petersen (1839–1901) fra København.

Praktbind
---------

Chr. Danielsens bind til annet opplag av Asbjørnsen og Moes *Norske folke og huldre-eventyr* 1896, tegnet av Albert Hartvig. Klisjeen er her gjenbrukt etter opprinnelig å ha blitt laget for *Eventyrbog for Børn* I-III, 1883-1887.
Christian Danielsen var knyttet til Gyldendalske Boghandels Forlag (F. Hegel & Søn) fra 1860 til 1910. Han ble spesielt kjent for å ha utført de dekorative originalbindene som utkom i løpet av 1880- og 1890-årene. Disse bindene ble for det meste komponert av Henrik Olrik, N. Fristrup og Albert Hartvig. Størst utbredelse fikk de praktbindene som ble gravert for Ibsens samtidsdramaer, og til nissebindet som fikk pryde P. Chr. Asbjørnsens *Eventyrbog for Børn* I-III (1883-1887), og i tillegg ble brukt ved gjenutgivelsen av *Norske Folke- og Huldre-Eventyr i Udvalg* (1896).

I seddelpressen
---------------

I 1875 fikk han også i oppdrag å gravere den danske Nationalbankens nye hundrekroner seddel, og pengesedler for Finlands Bank, ettersom disse ble trykket hos H.H. Thiele i København, 1875-1887. I 1898 fikk han også utføre Hans Tegners fem-kroneseddel.
Fra 1890 og livet ut var Christian Danielsen lærer ved Tegne- og Kunstindustriskolen for Kvinder.

Referanser
----------

1. 1 2   Kunstindeks Danmark, oppført som JChr Danielsen, Kunstindeks Danmark kunstner ID 6336, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Kunstindeks Danmark, Kunstindeks Danmark kunstner ID 6336, besøkt 3. oktober 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Weilbachs Kunstnerleksikon, www.kulturarv.dk, besøkt 3. oktober 2022[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Vilhelm Bergsøe: *Danske Medailler og Jetons fra 1789-1831*. København 1893.
* Nygård-Nilssen, Arne 1937: «Forlagsbind» (s. 139-240). Utg. W. P. Sommerfeldt: *Boken om bøker. Årsskrift for bokvenner IV*. Oslo: Steenske Forlag.
* Posselt, Gert 1987: *Pengesedler i Danmark 1787-1945*. København.

Eksterne lenker
---------------

* Anne Eidsfeldt: Overlessede og morsomme bind på 1880-tallet. NBO.
* Harald Ilsøe: Danske Komponerede Bind ca. 1860-1877. Bidrag til en Præsentation.[*død lenke*]
* Harald Ilsøe: Danske Komponerede Bind ca. 1877-1888. Bidrag til en Præsentation.[*død lenke*]

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Kunstindeks Danmark **·** KulturNav
 |
**Sola Kristne Fellesskap** – (**SKF**) – er en baptistmenighet som startet i 1996. SKF er medlem av 
Det Norske Baptistsamfunn og startet sin virksomhet i Røde Kors sine lokaler på Sola ved Stavanger.

Historie
--------

SKFs første pastor var Leif Helge Hetland, så fulgte Bjørn Pedersen, Tommy Fjeldberg, Kjell Wessel Stadheim (2008-2015) og fra 11. januar 2015 til 2016 Sudip Khadka. Der etter Kjell Wessel Stadheim fra 2016 til d.d. Fra 1998 har menigheten holdt til i Soltunveien 1 på Sola. Fra SKF har det i løpet av disse årene gått ut mennesker som har vært med på dannelsen av Kristkirken i Tananger og Fellesskapet Nytt Liv i Stavanger.

Trosgrunnlag
------------

Ifølge menigheten selv, er det Jesus Kristus som er hode for menigheten og medlemmene er lemmer, derav uttrykket «medlem». Bibelen er regnet som den eneste rettesnor for tro, liv og lære.

Lederskap
---------

SKF ledes av et lederskap med Kjell Stadheim som leder og pastor for menigheten.

Virksomhet
----------

SKF holder sine møter søndager klokken 11. SKF ble tidlig kjent som «kafékirke» ved at en sitter ved bord, med kaffe tilgjengelig under gudstjenestene. I noen år har SKF vært engasjert i mennesker med rusproblemer, gjennom stiftelse Dorkas Have. Dorkas Have har sitt navn fra den kvinnelige disippelen, Dorkas i Bibelen. Tabita, på gresk. Ap gj. 9:36-42.

Eksterne lenker
---------------

* Sola Kristne Fellesskap
* Ungdom i Oppdrag, Rogaland
* Det Norske Baptistsamfunn
**Anekstad (Annexstad)** er en gard i Nordlia i Østre Toten (gnr. 125). Sia 1840 har også nabogarden Åsmundrud vært brukt under Anekstad. Med Åsmundrud er eiendommen på ca. 715 mål, hvorav rundt 250 er dyrka. 

Nettopp størrelsen på garden ble grunnlaget for en langvarig strid som til slutt havna i Høyesterett. Offiseren og politikeren Alf Mjøen fra Gjøvik hadde i 1901 kjøpt Anekstad, men alt år etter solgte han den til hanskefabrikant Wilhelm Hallén fra Kristiania. Mens det under salget ble hevda at Anekstad var på ca. 1200-1300 mål, kom det under oppmåling fram at eiendommen bare var vel halvparten så stor. Etter å ha tapt i både under- og overretten vant Mjøen saken, blant annet fordi Hallén ikke skulle leve av garden, men bruke den til feriested. 

Hallén beholdt Anekstad sjøl om han tapte i Høyesterett, og han ble en velkjent skikkelse i Nordlia. I mellomkrigsåra arrangerte han juletrefester for barna i nabolaget, og mange kvinner ble sysselsatt med å sy hansker. I dag er det et av Halléns oldebarn som bruker Anekstad. I tillegg til korn- og tømmerproduksjon driver han med gardsturisme og utleie av selskapslokaler. På Anekstad kan de besøkende blant annet studere Wilhelm Halléns vesle folkemuseum, ei samling bondehus som ble flytta dit på 1900-tallet. 

Ifølge Rygh kan gardsnavnet opprinnelig ha lydt *Arngeirsstaðir*, av mannsnavnet
*Arngeirr*, som var vanlig på Island alt i landnåmstida, men som det er usikre belegg for i Norge.

Eksterne lenker
---------------

Norske Gaardnavne
**Kvåsefjorden** er en 8 km lang fjord som danner den ytre fylkesgrensen mellom Aust-Agder og Vest-Agder. Den danner også deler av grensen mellom kommunene Lillesand og Kristiansand. Fjorden har innløp fra Skagerrak ved Meholmen og går hovedsakelig nordover og inn i landet.

Ytterst på østsiden ligger Ytre og Indre Ulvøya og Ulvøysund, som blir regnet som det vestlige startpunktet for Blindleia, som er den indre skipsleia langs kysten av Lillesand. Mellom Indre Ulvøya og fastlandet ligger Indresund. Litt lenger nord ligger den kilometer lange bukten Hæstaddybningen. 

Ytterst på vestsiden av Kvåsefjorden ligger Torsøya, og der går Stanggapet videre vestover til Randøysund. Litt lenger nord ligger Kvarnesfjorden, den eneste sidefjorden til Kvåsefjorden med en lengde på 2,5 km. Den er veldig smal på det smaleste, bare cirka 5 meter og blir krysset av fylkesvei 3. 

Vest for Hæstaddybningen smalner fjorden inn til cirka 200–250 meter, og her ligger Malløya midt i leia. Etter cirka en kilometer blir fjorden bredere igjen, og her i den indre delen av fjorden ligger det tre større holmer: Lamholmen, Saltholmen (den største med en lengde på 300 meter) og Eidjordsholmen. 

Det har vært snakk om å bygge en kanal fra bunnen av Kvåsefjorden og gjennom et 300 meter langt eid til bunnen av Årneskilen i Isefjærfjorden. Dette vil forlenge Blindleia og skjerme båtfolket fra overfarten over den til tider værharde Kvåsefjorden.

Referanser
----------

1. ↑  Kvåsefjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «Kanal-kysten». Fedrelandsvennen. 12. desember 2004. Besøkt 24. februar 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |