recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Frihet, likhet og Det muslimske brorskap*** er en norsk dokumentarfilm fra 2010 regissert av Per Christian Magnus og med manus av Walid al-Kubaisi.

Filmen hadde premiere på Vika kino 25. november 2010 og visningen ble etterfulgt av en paneldebatt.

Den ble vist på TV 2 i slutten av november 2010.

Innhold
-------

Filmens tema er et kritisk blikk på islamisme og spesielt hvordan denne kommer til uttrykk hos Det muslimske brorskapet. Filmen følger Walid al-Kubaisi på en reise blant muslimske intellektuelle og kritikere av brorskapet, samtidig som også enkelte representanter fra Brorskapet kommer til orde. Opptak er gjort blant annet i Egypt, Jemen, Paris og Oslo. Blant de intervjuede i Egypt er Gamal al-Banna som er bror til grunnleggeren av Brorskapet, tidligere leder i Brorskapet Mohammed Mahdi Akef, politikeren Refaat al-Saeed og journalist og mennesekrettighetsaktivist Karima Kamal..

I filmen blir blant annet hijab debattert. Gamal al-Banna gir blant annet uttrykk for at hijab ikke er en muslimsk plikt og at fokus på slike ting hindrer fremgang i den muslimske verden og integrering i Europa. Andre intervjuede fremstiller hijab som kvinneundertrykkende.

Et gjennomgangstema var en fremstilling av islamisters økende innflytelse i den arabiske verden og ønsket om makt og innflytelse også i Europa.

Reaksjoner og debatt
--------------------

*Aftenposten*s anmelder ga filmen karakteren 3 og mente den var ujevn, «med sterk vilje og varierende gjennomføringskraft». *Dagbladets* anmelder skrev etter visningen på TV 2 at dokumentaren var unyansert..

Politiker for Frp Mazyar Keshvari skrev i et innlegg i *Aftenposten* 30. november 2010 at Walid al-Kubaisi skildrer den største fare Europa har stått overfor siden nazismen.

Flere av de intervjuede hevdet seg i etterkant misbrukt av Walid al-Kubaisi da de hevdet han hadde gitt et forvrengt bilde av deres uttalelser og særlig at uttalelser som gikk spesifik på egyptiske forhold var framstilt som de hadde like stor vekt på europeiske forhold..

Referanser
----------

1. ↑  Frihet, likhet og Det muslimske brorskap Arkivert 23. november 2010 hos Wayback Machine. Fritt Ord, hentet 13. august 2012
2. 1 2 3  Muslimleder: – Vi vil danne en samlet islamsk stat TV2, 28. november 2010, oppdatert 30. november 2010
3. 1 2  Føler seg misbrukt i TV 2-film Arkivert 7. desember 2010 hos Wayback Machine. Klassekampen, 4. desember 2010
4. ↑  Å tenne fakler med et brennende hjerte Aftenposten, 25. november 2010
5. ↑  Karianne Bjellås Gilje:Frihet, likhet og muslimsk brorskap Dagbladet, 3. desember 2010
6. ↑  Mazyar Keshvari: Islamistenes farlige grep Aftenposten, 30. november 2010

Eksterne lenker
---------------

* *Frihet, likhet og Det muslimske brorskap*, YouTube, hentet 13. august 2012
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
|  i langrenn: |
| Langrenn Norgesmesterskapet på ski |
| Gull | 1997 Mo i Rana |  3 x 5 km stafett |
| Gull | 1998 Alta |  3 x 5 km stafett |
| Gull | 1999 Skrautvål |  3 x 5 km stafett |

**Astrid Kristin Ruud** (født 1969) er en tidligere langrennsløper som representerte Kjelsås Idrettslag.

Hennes to deltakelser i verdenscupen i langrenn var på 30 km i Holmenkollen i 1996 og 1998, og hun endte på 43.-plass i begge konkurransene.

I Norgesmesterskapet på ski 1997, 1998 og 1999 ble Ruud norgesmester på stafett. I disse mesterskapene gikk hun første etappe på laget til Kjelsås IL som for øvrig bestod av Marit Mikkelsplass og Trude Dybendahl.

I 1993 vant hun kvinneklassen i Birkebeinerrennet.

Referanser
----------

1. ↑  «Langrenn». *Hamar Dagblad*. 16. mars 1998.
2. ↑  «Aasguten på 12. plass». *Levanger-Avisa*. 31. mars 1998.
3. ↑  «Kjelsås vant kvinnestafetten». *VG*. 24. januar 1999.
4. ↑  «Glimt fra Birkebeinerrennet». *Kondis*. 18. mars 2012.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
***Bjurra*** er en norsk familiefilm fra 1970 regissert av Kåre Bergstrøm. Hovedrollene spilles av Henki Kolstad og Inger Marie Andersen. Filmen tar utgangspunkt i Odd Hjorth-Sørensens barnebok fra 1967 med samme navn. Forfatteren har skrevet manus sammen med regissøren Kåre Bergstrøm.

Filmen var en samproduksjon mellom Norsk Film AS og NRK. Den ble sendt i seks deler på NRK høsten 1969 under tittelen «Hurra for Bjurra». TV-versjonen var noe lenger en filmversjonen.

Handling
--------

Bjurra er et nedlagt fiskevær i Lofoten. En sommerdag blir stedet besøkt av tretten barn fra en internatskole, sammen med vaktmester Pedersen og hans kone. Da fru Pedersen en dag brekker benet og må på sykehus, tar barna selv over styre og stell på øya. De lager avis, setter opp teaterforestillinger og etablerer idrettslag. Barna forfatter sågar en grunnlov og velger kommunestyre og president. På kort tid utvikler Bjurra-samfunnet seg til en levedyktig kommune med vaktmester Pedersen (Henki Kolstad) som æresborger.

I rollene
---------

(utvalg)

* Henki Kolstad ... Pedersen
* Inger Marie Andersen ... Fru Pedersen
* Johannes Eckhoff ... TV-reporter
* Elisabeth Bang

Referanser
----------

1. ↑  VG - TV-program (25.10.1969, s.39)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bjurra* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Bjurra* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Bjurra* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (no) *Bjurra* på NRK TV Rediger på Wikidata
**Litteraturkritikernes Lav** (*Litteraturkritikernes Laug*) er en dansk forening av litteraturkritikere, som har en fast tilknytning til dansk trykt eller elektronisk presse. Lauget ble stiftet 3. mars 1966.

Det er foreningens formål *«... å representere danske litteraturkritikere og ivareta deres interesser»*.

Laugets fremste oppgave er den årlige utdelingen av de to litteraturprisene Kritikerprisen og Georg Brandes-Prisen.

Kritikerprisen ble opprinnelig innstiftet av Forlæggerforeningen i 1957, men utpekingen av prismottakere ble fra 1971 overdradd til Litteraturkritikernes Lav. Den årlige prismottakeren finnes etter en uravstemning blant foreningens medlemmer. Prisen deles ut ifølge de nåværende regler *«... for et verk, som er utkommet siden siste prisutdeling og hvis litterære kvalitet, gjør det fortjent til større offentlig oppmerksomhet»* og *«... for et verk, som i seg selv eller som ledd i et forfatterskap gjør seg fortjent til Kritikerprisen»*.

Georg Brandes-Prisen er grunnlagt av lauget selv i 1969. Prisen deles ut av et nedsatt utvalg og gitt *«... til fremhevelse av et verk innen for dansk litteraturkritikk og -forskning»*.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Danmark
**Nicolaas de Wolf** (født 27. oktober 1887 i Apeldoorn, død 18. juli 1967 i Doesburg) var en nederlandsk fotballspiller som deltok i de olympiske lekene i 1912 i Stockholm.

De Wolf vant en olympisk bronsemedalje i fotball under OL 1912 i Stockholm. Han spilte på det nederlandske fotball-landslaget som kom på tredjeplass i OL-turneringen bak Storbritannia og Danmark. Nederland spilte fire kamper i turneringen, i første runden vant de over Sverige med 4-3 og i kvartfinalen beseiret de Østerrike med 3-1. De tapte semifinalen mot Danmark med 1-4. I bronsefinalen som ble spilt den 4. juni møtte de Finland som de vant over med 9-0.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse Bronse i fotball (Nederland)

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 154373, oppført som Nico de Wolf †[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nico de Wolf – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Nico de Wolf – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Nico de Wolf – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Nico de Wolf – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Nico de Wolf – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Nico de Wolf – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Nico de Wolf – EU-Football.info Rediger på Wikidata
**Caesar Herman ten Cate** (født 20. august 1890 i Ngawi på Java, død 9. juni 1972 i Amsterdam) var en nederlandsk fotballspiller som deltok i de olympiske lekene i 1912 i Stockholm.

Ten Cate vant en olympisk bronsemedalje i fotball under OL 1912 i Stockholm. Han spilte på det nederlandske fotball-landslaget som kom på tredjeplass i OL-turneringen bak Storbritannia og Danmark. Nederland spilte fire kamper i turneringen, i første runden vant de over Sverige med 4-3 og i kvartfinalen beseiret de Østerrike med 3-1. De tapte semifinalen mot Danmark med 1-4. I bronsefinalen som ble spilt den 4. juni møtte de Finland som de vant over med 9-0. 
Ten Cate scoret et mål i OL-turneringen i kampen mot Østerrike.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse Bronse i fotball (Nederland)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cees ten Cate – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Cees ten Cate – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Cees ten Cate – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Cees ten Cate – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Cees ten Cate – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Cees ten Cate – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Cees ten Cate – EU-Football.info Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
**Victoire Sidémého Dzidudu Tomegah Dogbé** (født 23. desember 1959 i Lomé i Fransk Togo) er en togolesisk politiker som har vært statsminister i Togo siden 28. september 2020. Hun er landets første kvinnelige statsminister.

Før hun ble regjeringssjef var Tomegah Dogbé minister for grasrotutvikling, håndtverk, ungdom og ungdomssysselsetting i regjeringen til Komi Sélom Klassou og under president Faure Gnassingbé.

Karriere
--------

I 2008 arbeidet hun ved FNs utviklingsprograms kontor i Benin, men ble da hentet inn til Togo av daværende statsminister Gilbert Houngbo for å arbeide ved statsministerens kontor. I 2010, etter at president Faure Gnassingbé var blitt gjenvalgt, ble Dogbé utnevnt til minister for grasrotutvikling, håndtverk, ungdom og ungdomssysselsetting i Gilbert Houngbos andre regjering. Hun fortsatte i samme ministerpost i den første regjeringen til Kwesi Ahoomey-Zunu fra 2012 til 2013 og også hans andre regjering fra 2013 til 2015. Etter presidentvalget i april 2015 ble Komi Sélom Klassou ny statsminister fra 5. juni 2015, og Dogbé fortsatte i regjeringen med omtrent samme portefølje.

Tobegah Dogbé ble utnevnt til statsminister 28. september 2020 av president Faure Gnassingbe etter at Komi Selom Klassou gikk av.

Referanser
----------

1. 1 2   amisdefaure.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Heath-Brown, Nick (2017). *The Statesman's Yearbook 2016: The Politics, Cultures and Economies of the World*. Springer. ISBN 9781349578238.
3. ↑  Martino, John (2013). *Worldwide Government Directory with Intergovernmental Organizations 2013*. CQ Press. s. 1505. ISBN 9781452299372.
4. ↑  «Journée internationale de la jeunesse: Mme Victoire Tomégah-Dogbé invite la jeunesse à prendre». iciLome.com. Arkivert fra originalen 7. november 2017. Besøkt 15. mars 2024.
5. ↑  Hana (26. september 2020). «Togo's prime minister and government resign, presidency says» **(fransk)**. Tunisia News.
Et sett radioknapp-elementer med fire alternativer. Når et nytt alternativ velges, fjernes det tidligere valgte alternativet.
En **radioknapp** er et styreelement i et grafisk brukergrensesnitt som lar brukeren velge kun ett av et forhåndsdefinert sett av alternativer.

Radioknapper ble oppkalt etter de fysiske knappene brukt på eldre radioer for å velge forhåndsinnstilte stasjoner – når en av knappene ble trykket inn, spretter de andre knappene ut, og lar knappen som ble trykket inn være den eneste knappen i «inntrykket» posisjon.

HTML
----

I HTML brukes elementet `<input type="radio">` for å vise en radioknapp.

Eksempel:

```
<form>
    <input type="radio" name="sesong" value="vinter" id="vinter" checked>
    <label for="vinter">Vinter</label>
    <input type="radio" name="sesong" value="vaar" id="vaar">
    <label for="vaar">Vår</label>
    <input type="radio" name="sesong" value="sommer" id="sommer">
    <label for="sommer">Sommer</label>
    <input type="radio" name="sesong" value="hoest" id="hoest">
    <label for="hoest">Høst</label>
</form>

```

En gruppe attributter er definert ved navn (*name*). I én gruppe kan kun én radioknapp velges.

Unicode
-------

* U+1F518 🔘 RADIO BUTTON
* U+2299 ⊙ CIRCLED DOT OPERATOR
* U+25C9 ◉ FISHEYE
* U+25CE ◎ BULLSEYE

Referanser
----------

1. ↑  «Radio Buttons - Win32 apps». *Windows app development documentation* **(engelsk)**. Microsoft. 9. februar 2021. Besøkt 5. april 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (en) RFC1866 – HTML 2.0-spesifikasjonen som definerte radioknapper – Internet Engineering Task Force
* (en) HTML 4.01-spesifikasjonen – World Wide Web Consortium
* (en) How to Use Buttons, Check Boxes, and Radio Buttons – Bruk av radioknapper i Java – Oracle
* (en) Checkboxes vs. Radio Buttons – Artikkel om bruk av radioknapper – Jakob Nielsen/nngroup.com
* (en) The Unicode Standard, Version 15.1: Miscellaneous Symbols and Pictographs – Unicode
Eidfjord gamle kirke
**Eidfjord prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Hallingdal og Valdres prosti til 1608 og Hardanger prosti til 1688. Det omfattet sogn i Eidfjord kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Eidfjord gamle kirke.

Eidfjords kirkesogn er nå en del av Eidfjord kirkelige fellesråd, og underlagt Hardanger og Voss prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Eiða(fjarðar) sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Eidfjord prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Eidfjord.

Opprinnelig tilhørte Eidfjord til Bjørgvin bispedømme, men ved dettes deling i 1125, ble Eidfjord lagt til Stavanger bispedømme for at *Stavangerbispen paa sine visitasreiser til Hallingdal og Valdres prosti ikke skulde behøve at fare over fremmed omraade*. Eidfjord ble tilbakeført til Bjørgvin i 1608, og i det videre ble sognekallet avviklet og lagt som anneks til Granvin prestegjeld i 1688.

Prestegjeldet er i 1620 omtalt i Graagaas som *Eidsfiord Præstegjeld* under Hallingdals Prouistij, tilhørende Stavanger stift.

Ved kgl.res. av 2. november 1967 ble Eidfjord sogn overført fra Ulvik prestegjeld til Ullensvang prestegjeld, med virkning fra 1. januar 1968.

Referanser
----------

1. 1 2  Rygh, O. (Oluf) (1910). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 469.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 78.
3. ↑  *Deling av Agder bispedømme?*. Kirkerådet. 1997. s. 5.
4. ↑  Brøgger, A.W. (1915). *Stavangers historie i middelaldren*. no: Dreyer. s. 156.
5. ↑  Brøgger, A.W. (1915). *Stavangers historie i middelaldren*. no: Dreyer. s. 4.
6. ↑  *Jondal kyrkje 100 år*. Jondal sokneråd. 1988.
7. ↑  Prestegjeld og sogn i Hordaland, arkivverket.no
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Gothic Lolita stereotype. En hvit bluse, svart jumperskirt, mini flosshatt, over-knee sokker og rocking horse shoes
**Gothic Lolita** (også kalt **GothLoli**, **LoliGoth** eller **Gosuloli**) er en del av "Lolita-moten" og er kanskje den mest kjente Lolita-stilen.

Gothic Lolita har fått innflytelse av goth-moten fra vestlig populærkultur, men det er bare noen få elementer (som kors, svarte klær og mørk sminke) som Gothic Lolita bruker. Stilen er også ganske påvirket av det barn hadde på seg i begravelser i den viktorianske perioden.

Gothic Lolita blir ofte – som oftest blant vestlige tilhengere – blandet med *Elegant Gothic Lolita* eller *EGL* som det blir forkortet til. Men det er bare et uttrykk Mana har funnet på for å beskrive en del av merket hans, "Moi-même-Moitié", som består av Gothic Lolita klær.

Gothic Lolita går som oftest i en kombinasjon av svart og hvit, men andre kombinasjoner som svart og blå og svart og rød kombinasjoner er også akseptert.

Det finnes også noen små **Gothic Lolita subkategorier**:

**Kurololi** – (Svart Lolita) Kan være enten Gothic lolita eller Amaloli, men klærne skal være helt svart.
**Gurololi** – (Grusom eller Fæl Lolita) Denne stilen er egentlig mer et kostyme og går ofte med mye "gørr" (som bandasje, falsk blod osv.)
Gothic Lolita blir ofte forbindet med Visual kei (på grunn av Visual kei crossdressere som Mana, AYA, Rame, Dada etc. som kler seg i Lolita.) og blir derfor ofte brukt for å beskrive alle Lolita stilene.
Dette er feil, Gothic Lolita har ganske så lite å gjøre med Visual kei, – bortsett fra at en del visual kei artister kler seg i det – og burde ikke bli blandet med noen Visual kei stiler. Gothic Lolita er også bare en av mange stiler fra Lolita verden.

Se også
-------

* Goth
* Emo
* Lolita fashion
* Gothic Lolita
**Apollon Records** er et plateselskap fra Bergen med utspring i Apollon platebar, startet i 2013

1980-årene
----------

Selskapet utgav LPer med artister som Elektrisk Regn og Alle Tiders Duster tidlig på 1980-tallet, men var uten aktivitet til det gjenoppstod i 2013.

2010-årene
----------

Apollon Records gjennoppstod i 2013 og har etter det gitt ut for strømming, på vinyl og CD musikk av en rekke band og artister.

Plateselskapet har vunnet to Spellemannspriser for sine utgivelser. MK's Marvellous Medicine i 2016 og Jørgen Sandvik i 2018. 

Apollon Records har reutgitt mange av bergen/oslorockens mest kjente artister som De Press

I 2020 og utover har Apollon Records gitt ut album med en rekke artister som Silja Sol, Kryptograf (band), Slomosa og Pogo Pops. 

Labelen har ekspandert porteføljen til å inkludere mer rock og metal som med Zeromancer, samtidig som den fortsetter å gi ut eldre innspillnger på ny fra band som Flying Norwegians og De Press

I 2021 meldte Apollon Records på syv av utgivelsene sine til Spellemannprisen, i tillegg til at to av selskapets artister også meldte seg på selv.

Apollon Records Prog
--------------------

Plateselskapet er også kjent for sine utgivelser innen progressiv rock under labelen Apollo Records Prog. Artister som Arabs in Aspic, Ring Van Möbius, Major Parkinson, Windmill, Alwanzatar, Tronosonic Experience og Professor Tip Top er noen av artistene som gir ut plater på selskapet.

Referanser
----------

1. ↑  «Apollon». *Apollon*. Besøkt 14. juni 2019.
2. 1 2  «Apollon Records». *www.facebook.com*. Besøkt 14. juni 2019.
3. ↑  Rønning, Øyvind (26. februar 2016). «Anmeldelse: Blues-Norges nye medisin». *Dagbladet.no*. Besøkt 14. juni 2019.
4. ↑  «Her er årets Spellemann-vinnere». *nrk.no*. 30. mars 2019. Besøkt 30. mars 2019.
5. ↑  Sætre, Otto Egil (14. april 2021). «De Press re-issues! And new Alwanzatar!». *apollonrecords* **(engelsk)**. Besøkt 13. mai 2021.
6. ↑  «Apollon Records». *Discogs* **(engelsk)**. Besøkt 16. juni 2022.
7. ↑  Skancke-Knutsen, Arvid (15. februar 2021). «Spellemann 2020: – Vi faller mellom stolene • ballade.no». *ballade.no*. Besøkt 19. februar 2024.
8. ↑  «apollonrecords». *apollonrecords*. Besøkt 7. november 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Apollon Record på Discogs

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Den norske bokbyen** er et konsept for salg og gjenbruk av bøker lokalisert i Mundal i Fjærland. Konseptet ble grunnlagt i 1995, men offisielt åpnet i 1996 av kulturminister Åse Kleveland. 

Navnet bokby viser til mengden og variasjonen av bøker som er knyttet til konseptet. Per 2024 er det rundt 4 hyllekilometer med bøker fordelt på et titalls utsalg av variert størrelse og utforming. Bokutsalgene er fordelt på ulike ubrukte lokaliteter og bygg, som venterom for ferge, fjøs, bank, fryseri og det gamle postkontoret. En vandring mellom de ulike utsalgsstedene er dermed en sentral del av konseptet og attraksjonen i lokalmiljøet. 

I bokbyen er det to større butikker som er de sentrale aktørene, Den norske bokbyen AS med en rekke utsalgssteder og Straumsvågs Antikvariat. I tillegg er den en rekke mindre aktører som spesialiserer seg på ulike litteraturområder.

Det selges bøker hele året fra de større butikkene, men alle utsalgsstedene tilknyttet Den norske bokbyen åpner i sommerhalvåret fra mai til september.

Oppmerksomhet
-------------

I 2011 fikk ekteparet Kari Kvamme og Claus Kvamme fylkeskulturprisen i Sogn og Fjordane for arbeidet med Den norske bokbyen i Fjærland. Paret hadde da stått sentralt i etablering og utviklingen av bokbyen.<ref>[firda.no  «Undergrunn på vei opp»] Sjekk `|url=`-verdien (hjelp). *firda*. 29. november 2011. Besøkt 5. april 2024. </ref

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

| * v
* d
* r
Vinnere av Fylkeskulturprisen i Sogn og Fjordane |
| --- |
| 1980 Ragnar Vigdal **·** 1981 Per Knut Aaland/Sogndal IL **·** 1982 Siv Jørstad/Inge Rotevatn **·** 1983 Rolf Myklebust **·** 1984 Søndagsskolearbeidet **·** 1985 Olav J. Befring/Svein Brandsøy **·** 1986 Olav Stedje **·** 1987 Rolf Losnegård/Jon Tolaas **·** 1988 Audhild Viken **·** 1989 Honndalstausene **·** 1990 Gloppen Jentekor **·** 1991 Oddleif Fagerheim **·** 1992 Helge Bydal/Martinus Grov **·** 1993 Kinnaspelet **·** 1994 Ludvig Eikaas **·** 1995 Dale Ungdomslag **·** 1996 Leikanger Mannskor **·** 1997 Vevringutstillinga **·** 1998 Knut Rumohr **·** 1999 Musikkprosjektene i Årdal **·** 2000 Terje Ness **·** 2001 Sigmund Eikås **·** 2002 Fabel **·** 2003 Norvald Tveit **·** 2004 Jorunn Reina/Signe Lise Bergheim/Leyeune Avdal **·** 2005 Kari Standal Pavelich/Michael Pavelich **·** 2006 Norsk Forbund for Utviklingshemmede **·** 2007 Oddvar Torsheim **·** 2008 Odd-Bjørn Hjelmeset **·** 2009 Nedre Jølster Bilelag **·** 2010 Sigrid Terese Moldestad **·** 2011 Kari Kvamme/Claus Kvamme/Den norske bokbyen **·** 2012 Bremanger Musikklag **·** 2013 Malakoff Rockfestival **·** 2014 Kari Støfringsdal **·** 2015 Hilde Bjørkum **·** 2016 Ove Henning Solheim/Dans Uten Grenser **·** 2017 Kristin Sønnerheim **·** 2018 Teaterfestivalen i Fjaler **·** 2019 Ann Lundekvam og Bjørg Hovland |  |
**Jonas Pedersen** (1871–1953) var en norsk jurist som var amtmann/fylkesmann i Nordland fra 1913, og fylkesmann i Aust-Agder fra 1921 til 1942.

Biografi
--------

Han var elev ved Kongsgaard skole i Stavanger.Jonas Pedersen ble student i 1889 og offiser i 1890. I 1893 ble han cand.jur. og fikk året etter tjeneste som sakfører og fullmektig i Lofoten og Vesterålen, hvor han så var fogd fra 1898 til 1910. Det meste av denne tiden var han også bestyrer og regnskapsfører for fylkeskommunens fiskevær Henningsvær, fra 1900 til 1913. 

I 1910 ble han politimester i Lofoten og Vesterålen og året etter oppsynsjef ved Lofotfisket. Ved siden av sin jobb hadde han verv i Vågan Sparebank fra 1900 til 1913, han var medlem av kommunestyret fra 1902 til 1907 og ordfører i Vågan fra 1911 til 1913. Fra 1910 til 1915 var han varamann til Stortinget for Venstre i Nordland, i perioden 19113 til 1915 møtte han også. I 1909 var han formann i den departementalt oppnevnte Lofotkomite. 

Da han i 1913 ble konstituert amtmann i Nordland, forlot han Lofoten og flyttet til Bodø. I 1916 ble han fast ansatt som amtmann. Også i Bodø fant Pedersen en rekke verv å la seg engasjere av i tillegg til sitt embete. Han ble medlem av kontrollkommisjonen for Rønvik sinnssykeasyl fra 1917 til 1922, medlem av styret for Norges Bank fra 1918 til 1922 og styremedlem for Glomfjord kraftanlegg fra 1920. 

Fra 1921 var han fylkesmann i Aust-Agder. I 1925 ble han formann i Aust-Agder kraftverks styre og i 1928 formann i forstanderskapet for Nedenes Sparebank. Fra 1934 var han formann i tilsynskommisjonen for Sørlandsbanen. Han gikk av i 1942 etter 21 år som fylkesmann i Aust-Agder og døde i 1953. Han var broren til 35. ordfører i Stavanger, Birger Pedersen.

Utmerkelser
-----------

I 1936 ble han tildelt St. Olavs Orden. I 1937 ble han tildelt Aust-Agder Landbruksselskaps medalje for sitt arbeid for bondenæringen i fylket.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 573[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 684[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Bergens Tidende, utgitt 22. september 1953[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Hvem er Hvem 1938 side 407
5. ↑  Stavanger Aftenblad: "Aust-Agders nye fylkesmand", 19. november 1921 s.6.
6. ↑  Stavanger Aftenblad: "Familienytt", 22. september 1953 s.2.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Viera Scheibner** (født 1935) er en slovakisk tidligere geolog, kjent for sin aktivisme mot vaksiner.

Scheibner startet på medisinsk utdannelse i 1953 ved Universitetet i Masaryk i Brno, men avbrøt studiene etter ett år og tok fatt på geologi i stedet. Fra 1958 til 1968 var hun førsteamanuensis ved Comenius Universitet i Bratislava. I 1968 emigrerte hun sammen med sin ektemann til Australia hvor hun arbeidet som geolog.

I 1993 utga Scheibner boken *Vaccination: 100 Years of Orthodox Research Shows That Vaccines Represent an Assault on the Immune System*. I denne hevdet hun at det er en sammenheng mellom barnevaksinasjon og krybbedød. Mot slutten av 1990-årene var Scheibner flere ganger på besøk i Norge hvor hun holdt foredrag i samarbeid med norske alternativmedisinske organisasjoner. Hun har også hevdet at tilstanden som omtales som shaken baby syndrome ikke skyldes filleristing, men skader etter vaksiner. Til tross for at hun mangler faglig bakgrunn innenfor feltet ble Scheibner i 2005 hentet inn som vitne for et norsk foreldrepar som var mistenkt for vold mot sin datter. Hun konkluderte i sin rapport med at barnets skader i stedet skyldtes vaksiner, medikamenter og injeksjon av vitamin K.

Scheibners påstander om at vaksiner er skadelige har ikke vitenskapelig belegg, og har fått sterk kritikk både fra fagmiljøene og myndighetene. I 1997 ble hun tildelt anti-prisen *Bent Spoon Award* som deles ut til personer i Australia som har utmerket seg særlig i å spre pseudovitenskap.

Referanser
----------

1. ↑  «Forsker er imot all vaksinering». *Helgeland Arbeiderblad*. 23. oktober 1998.
2. ↑  Julie Leask, Peter McIntyre (2003). «Public opponents of vaccination: a case study». *Vaccine*. PMID 14585678. doi:10.1016/s0264-410x(03)00520-6.
3. ↑  «Vaksinemøte». *Sør-Trøndelag*. 21. oktober 1998.
4. ↑  «Er vaksiner ineffektive?». *Østlandets Blad*. 30. april 1998.
5. ↑  «Vaksinasjonsseminar». *Stavanger Aftenblad*. 17. oktober 1998.
6. ↑  O'Hagan, Julie-Anne (17. oktober 2003). «Dr Viera Scheibner is a powerful voice in the anti-vaccination crusade...». *Australian Doctor*.
7. ↑  «- Brukte ikke vold mot baby». *Dagbladet*. 8. juni 2005.
8. ↑  Frøland, Stig (2. mars 2015). «Vaksinemotstand og falske profeter». *Aftenposten*.
9. ↑  Pezzutti, Brian (11. april 2001). «Infectious Diseases Vaccination» (PDF). *Hansard of the NSW Legislative Council*: 13600. Arkivert fra originalen (PDF) 3. mars 2016. Besøkt 20. mars 2024.
10. ↑  «Vaksinasjoner og smittsomme sykdommer». *Hallingdølen*. 4. desember 1999.
11. ↑  «Bent Spoon Winner 1997: Viera Scheibner». *Australian Skeptics*. 16. juni 2005. Arkivert fra originalen 21. juli 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** NKC
 |
**Luis Ángel de las Heras Berzal** C.M.F. (født 14. juni 1963 i Segovia i Castilla y León i Spania) er en spansk ordensgeistlig og katolsk biskop av León.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Luis Ángel de las Heras Berzal sluttet seg til claretinerne i 1981 og avla sine evige løfter den 26. april 1986 etter å ha studert filosofi og katolsk teologi. Deretter studerte han utdanningsvitenskap ved Det pavelige universitetet Comillas. I løpet av denne tiden var han ansvarlig for claretinernes ungdomstjeneste i Castilla. 

### Prest

Luis Ángel de las Heras Berzal mottok prestevielsen den 29. oktober 1988.

Etter ordinasjonen viet Luis Ángel de las Heras Berzal seg i utgangspunktet til pastoralt arbeid med barn og unge i vanskelige situasjoner samt med emigranter og rusmisbrukere. Han var også formator for postulanter, novisemester, provinsvikar og prefekt. I 2004 ble han delegat for formasjonen av klaretnerne i Castilla og León og i Aragon. Fra 2007 til 2012 var Luis Ángel de las Heras Berzal studieprefekt og underviste ved *Regina Apostolorum* i Madrid. I 2012 ble han provinsial i claretinernes Santiago de Compostela-provins og president for **Association of Spanish Religious** (CONFER).

### Biskop av Mondoñedo-Ferrol

Den 16. mars 2016 utnevnte pave Frans ham til biskop av Mondoñedo-Ferrol.[1] Erkebiskopen av Santiago de Compostola, Julián Barrio Barrio, ordinerte ham til biskop den 7. mai samme år. Medkonsekratorer var den apostoliske nuntius til Spania, erkebiskop Renzo Fratini, og emeritert erkebiskop av Pamplona y Tudela, kardinal Fernando Sebastián Aguilar CMF.

Den 21. oktober 2020 utnevnte pave Frans ham til biskop av León.[2] Innsettelsen i embedet fant sted 19. desember samme år.
**Nana Alexandria** (født 13. oktober 1949) er en georgisk sjakkspiller. Hun var tre ganger sovjetisk mester for kvinner, og har to ganger deltatt i finalen for verdensmesterskapet i sjakk for kvinner.

Karriere
--------

 Akhmilovskaya, Gaprindashvili og Alexandria på sjakk-OL 1986
Alexandria var Sovjetunionens mester for kvinner i 1966, 1968 og 1969 som gjorde henne til tre ganger mester i Sovjetunionen i en alder av 20. Hun deltok i finalen i verdensmesterskapet for kvinner i 1975 og 1981. I 1975 tapte hun mot Nona Gaprindashvili. I 1981 spilte hun til remis mot Maia Chiburdanidze, som beholdt tittelen som verdensmester. Alexandria spilte for det sovjetiske landslaget i sjakk-olympiadene for kvinner i 1969, 1974, 1978, 1980, 1982 og 1986. Hun var en av spillerne på laget til Sovjetunionen som dominerte i kvinneolympiadene på 1980-tallet.

FIDE tildelte henne tittlene Kvinnelig internasjonal mester i 1966 og Kvinnelig stormester i 1976. Alexandria mottok også tittelen som Internasjonal sjakkdommer i 1995. Hun var leder av FIDEs kvinnekommisjon fra 1986 til 2001.

Privatliv
---------

Alexandria er moren til den georgiske politikeren Giga Bokeria.

I 2021 dukket Alexandria opp i dokumentaren *Glory to the Queen* sammen med Nona Gaprindashvili, Maia Chiburdanidze og Nana Ioseliani.

Kilder
------

* *New In Chess*, nr. 7, 1986, side 66–68.
* Nana Alexandria – a Pillar of Women's Chess, ChessBase, 13. oktober 2009.

Fotnoter
--------

**Type nummerering**
1. ↑  Georgisk: ნანა გიორგის ასული ალექსანდრია, *Nana Giorgis asuli Aleksandria*

Referanser
----------

1. ↑  «OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Nana Alexandria». *www.olimpbase.org*. Besøkt 17. mars 2024.
2. ↑  «Recommendations and assessments from European Perliament». Besøkt 17. februar 2021.
3. ↑  Skhirtladze, Tatia; Khazaradze, Anna, *Glory to the Queen* (documentary), Nona Gaprindashvili, Maia Chiburdanidze, Nana Alexandria, Nana Ioseliani, Berg Hammer Film, Amour Fou Vienna, Playground Produkcija, besøkt 2021-02-03

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nana Alexandria – FIDE Rediger på Wikidata

* (en) Nana Alexandria – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Nana Alexandria – 365Chess.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
**Arjumand Banu Begum,** kalt **Mumtaz Mahal** (Persisk*:ممتاز محل Mumtāz Maḥall* eller *Mumtaz-Uz-Zamani*) (1593–1631) var gift med stormogul Shah Jahan av India. Han fikk reist Taj Mahal som et minnesmerke over henne da hun døde bare 38 år gammel. 

Fødenavnet hennes var Arjumand Banu. Mumtaz Mahal var et navn stormogulen ga henne. Mumtaz-i-Mahal kan oversettes med «Palassets utvalgte».

Hun var født inn i en familie som styrte det indre hoffet i moguldynastiet på 1600-tallet. Familiens høye status ble sikret da hennes tante giftet seg med Shah Jahans far, Jahāngīr, i 1611. Arjumands bestefar var medlem av hoffet under Akbar, som regjerte i perioden 1556–1605. Bestefaren ble utnevnt til storvesir i keiserdømmet. Arjumands far fikk også en høy stilling i hoffet – og ble senere storvesir under Shah Jahan.

Hun ble gift med Shah Jahan i 1611. Han hadde to barn fra politisk bestemte ekteskap før han møtte Arjumand. Hun fødte 14 av hans 16 barn. Sju av dem nådde voksen alder. Hun døde i forbindelse med fødselen av det 14. barnet. Shah Jahan fikk da reist det hvite marmoranlegget Taj Mahal som et minnesmerke over henne. De er begge gravlagt inne i bygningen.

Lite er kjent om Mumtaz Mahal og hennes liv. Bortsett fra hagiografiske nedtegnelser om hennes veldedige handlinger og en europeers nedtegnelser om frykten for hennes vrede da en portugiser hadde hatt sex med to av tjenestepikene, finnes det så å si ikke noe dokumentert om hennes liv. Det er kjent at hun fulgte sin mann på alle hans tokt og reiser, at hun mottok den høyeste lønn noen keiserinne før henne hadde fått, 10 millioner rupier – og at han lot henne bruke sitt segl.

Referanser
----------

1. ↑   Find a Grave, Find a Grave-ID 9052, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  N.N. (redaksjonen) (2008). *The Oxford encyclopedia of women in world history*. s. 145.
3. ↑  «Mumtaz Mahal | Facts, History, Tomb, & Biography | Britannica». *www.britannica.com* **(engelsk)**. 11. mars 2024. Besøkt 30. mars 2024.
**Den liguriske republikk** var en kortvarig fransk søsterrepublikk. Republikken ble opprettet av Napoleon den 14. juni 1797, og bestod av den gamle adelsrepublikken Genova, som dekket mesteparten av området Liguria i Nordvest-Italia, samt de små keiserlige lenene eid av Huset Savoy inne i området. Grunnloven ble nedskrevet den 22. desember i 1797, og innførte en *direktorial* republikk.
Republikken var i en kort periode okkupert av østerrikske styrker i 1800, men Napoleon gjenopprettet fort kontroll da han returnerte til området med sin hær. En ny grunnlov ble nedtegnet i 1801 og etablerte institusjoner mer lignende den foregående republikken Genova, med en hertug som president for senatet.

I juni 1805 ble området annektert av Frankrike som departementene Apennins, Gênes, og Montenotte. Etter Napoleons fall i 1814 ble republikken i en kort periode mellom 28. april og 28. juli gjenopprettet. Etter Wien-kongressen ble området gitt til Kongeriket Sardinia, og ble annektert den 3. januar 1815. Den liguriske republikken brukte det tradisjonelle Genovesiske flagget, et rødt kors med hvit bakgrunn.

Se også
-------

* Liste over Den liguriske republikks statsoverhoder
* Napoleonskrigene
* Genova

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND
 |
***Anobocaelus*** er en slekt av biller som lever på sopp, særlig under barken på døde trær.

Utseende
--------

Små (ca. 3 millimeter), avlange, brunlige kjølbiller. Kroppen er fint og tett hårkledt, i tillegg er det på ryggsiden av pronotum og de3kkvinger en del større, grove, oppstående børstehår som står på rader. **Hodet** er stort og bredt med små, utstående fasettøyne. På undersiden av hodet, rett under og bak fasettøynene, sitter det et par groper som åpner utover, i bunnen av disse sitter en hårtufs. Antennene er litt lengre enn hodets bredde, 11-leddete, med en stor, tre-leddet kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er rundet, minst så bredt som dekkvingene, uten påfallende, opphøyde ribber. **Dekkvingene** er parallellsidige, med tydelige punktrekker. **Beina** er korte og slanke, føttene fire-leddete.

Levevis
-------

Kjølbillene treffes hyppigst under barken på døde trær, og er mest sannsynlig soppetere, selv om noen har ment at i alle fall noen av artene er rovdyr.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i den Nye verden.

Systematisk oversikt
--------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien "glans- og flatbiller", Cucujoidea
				+ Familien **kjølbiller**, Biphyllidae
					- Slekten ***Anobocaelus*** Sharp, 1902
						* *Anobocaelus arcanus* Grouvelle, 1914
						* *Anobocaelus championi* Sharp, 1902
						* *Anobocaelus lineatus* Grouvelle
						* *Anobocaelus optatus* Sharp, 1902
						* *Anobocaelus plicicollis* Grouvelle
						* *Anobocaelus simplex* Grouvelle

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 29. august 2020. Besøkt 29. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*

'
***Dog*** er en amerikansk drama Road Movie fra 2022, regissert av Channing Tatum og Reid Carolin. Channing Tatum spiller også hovedrollen som en Army Ranger.ilmen hadde premiere i februar 2022, og ble distribuert av United Artists Releasing.

Handling
--------

Jackson Briggs, en tidligere amerikansk soldat som sliter med PTSD, prøver å søke om en stilling i Pakistan, men blir ansett som uegnet til denne tjenesten på grunn av en hjerne-skade. Han får beskjed om at hans venn og tidligere partner, Riley Rodriguez, har blitt drept i en bil-ulykke. Morgenen etter å ha deltatt på en minnegudstjeneste ved en lokal pub, blir Briggs sendt til Fort Lewis på et spesielt oppdrag: Å eskortere Rileys militærhund, Lulu, en belgisk fårehund som har en historie med aggressiv oppførsel, for å delta i begravelsen etter Rodriguez i Nogales, Arizona. Deretter skal Jackson ta med seg hunden til White Sands, hvor hunden skal avlives.

Når bilen bryter sammen under et tordenvær blir Briggs og Lulu tvunget til å søke ly i en forlatt låve. Neste morgen haiker Briggs og Lulu til Nogales i tide for å delta på begravelsen, hvor Briggs blir hos hunden for å holde den rolig. Etterpå, samtidig som Briggs får reparert lastebilen sin, ringer han sjefen sin kaptein Jones og påstår at Lulus tilstand har blitt bedre og kanskje den ikke må avlives likevel - men Jones står fremdeles på sitt. Briggs kjører inn i en ørken, og oppfordrer Lulu til å stikke av. Men hunden nekter, og de overnatter ved et motell. Der opplever Briggs et panikk-anfall, frem til han blir beroliget av Lulu. Neste morgen, i stedet for å kjøre Lulu til White Sands, ombestemmer Briggs seg. Han bestemmer seg i stedet for å adoptere hunden selv.

Rolleliste
----------

* Channing Tatum som Jackson Briggs
* Jane Adams som Tamara
* Kevin Nash som Gus
* Q'orianka Kilcher som Niki
* Ethan Suplee som Noah
* Emmy Raver-Lampman som Bella
* Nicole LaLiberte som Zoe
* Luke Forbes som kaptein Jones
* Ronnie Gene Blevins som Keith
* Aqueela Zoll som Callan
* Junes Zahdi som Dr. Al-Farid
* Amanda Booth som Tiffany
* Cayden Boyd som korporal Levitz

Eksterne lenker
---------------

* Internet Movie DataBase
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Monsrud leir** er en den av Ski magasinleir, som er en nedlagt militærleir i Nordre Follo kommune i Akershus. Leiren ble etablert 1897 for brukt av Artilleriregiment nr. 1. Leierens plassering ble valgt da det var en fordelaktig plassering med tanke på jernbanen. Leiren var en periode den største arbeidsplassen i Ski ved siden av landbruket og Jernbanen. Leiren ble nedlagt i 1996 og alt personell og soldater ble flyttet ut. Kun en vakttropp og et kommandantskap ble igjen. Leiren ble disponert av Heimevernet frem til salget i 2006. Monsrud leir er i dag intakt som den var under Forsvarets eie, men flere bygninger har brent ned de siste årene. Leiren var deler av en større leir, men på grunn av innsparinger og nødvendige kapasiteter ble gjerdet flyttet og de løslatte bygningene ble solgt og revet til fordel for boligområder.


1. 1 2  «Ski magasinleir». Forsvarsbygg. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 2. april 2024.
2. ↑  «Ski magasinleir solgt for over 10 millioner kr.». Østlandsets Blad. 6. november 2006. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 2. april 2024.
**Kristiansand Internasjonale Barnefilmfestival** er et kulturarrangement for barn og unge som arrangeres om våren i KinoSørs tre kinoer: Kristiansand kino, Arendal kino og Farsund kino. Festivalen ble avholdt første gang i 1998.

Kronprinsesse Mette-Marit er festivalens høyeste beskytter.

Festivalen er rettet mot barn og unge, familier, skoler og barnehager. Med et besøk på ca 15 000 publikummere, rundt 250 forestillinger, opp mot 100 filmtitler og filmverksteder med over 500 skoleelever er festivalen det største enkeltstående kulturarr for barn i Norge.[] Barnefilmfestivalen er også den eneste norske filmfestival for barn og unge i dette formatet.

Festivalsjef Danckert Monrad-Krohn har ledet festivalen fra starten i 1998. 

Festivalens mål er å vise kvalitetsfilm fra hele verden som normalt ikke er tilgjengelig på kino i Norge. Samtidig får publikum møte skaperne (regissører, skuespillere, manusforfattere, komponister etc.) av filmene.

I tillegg til filmvisninger arrangeres det også manuskonkurranser, filmpresentasjoner, seminarer og workshops for filmbransjen. Barnefilmfestivalen er et treffstedet for alle som arbeider med utvikling, produksjon og formidling av film for barn/unge i Norge. 

Festivalen har også opparbeidet seg en betydelig internasjonal anseelse.[]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Naama Lazimi** (født 1986) er en israelsk politiker som representerer det sosialdemokratiske og sionistiske Arbeiderpartiet.

Lazimis foreldre er marokkanske jøder, og hun er født og oppvokst i byen Migdal HaEmek nord i Israel. Hun har tjenestegjort i Det israelske forsvaret og studert jødisk historie ved Universitetet i Haifa.

Lazimi startet sin politiske karriere som rådgiver for Knesset-politikeren Shelly Yachimovich. Ved primærvalget i 2021 var hun nominert på niendeplass, men partiet oppnådde bare syv mandater. Da Omer Bar-Levs plass ble ledig i 2022 i henhold til Den norske loven, overtok Lazimi denne.

Referanser
----------

1. ↑  «MK Naama Lazimi delivers maiden speech in the Knesset Plenum: "You sent me here, I work for you"». *Knesset*. 28. juli 2021.
2. ↑  «Labor MKs Lazimi, Kariv endorse Yair Golan for party leadership ahead of primaries». *The Times of Israel*. 17. mars 2024.
3. ↑  «Labor’s primary winner: Naama who? - analysis». *Jerusalem Post*. 10. august 2022.
4. ↑  «Haifa Councilwoman Naama Lazimi becomes MK». *Jerusalem Post*. 22. juni 2021.
**Ströms Vattudal** (eller *Vattudalen*, tidligere også *Vassdalen*) er en dal og en innsjø i Strömsund kommune i Jämtland. Innsjøen ligger 286 meter over havet, har et areal på 146 kvadratkilometer og er dermed Sveriges 12. største.

Vattudalen strekker seg fra Kvarnbergsvattnet i nærheten av Gäddede ved den norske grensen, til Russfjärden i Strömsund i sør der det renner inn i Faxälven, i nærheten av Ulriksfors.

Geografi
--------

Fra dammen ved Bågede ned til Russfjärden dannes en naturlig kanal, 90 km lang, der den faktiske Vattudalen er 65 km.

Den egentlige Vattudalen (286 moh.) har en middelbredde på 3 km. Den største bredden er 7 km ved Öhn i sør. Flere steder, for eksempel på Bonäset, er det 10-13 m høye terrasser med sand og silt. Dette viser at sjøen har vært demmet opp av isen på slutten av istiden.

Innsjøen har to basseng, atskilt med en terskel på ca 20 m dybde. Det nordlige bassenget har en største dybde på 73 m, målt i sjøens "kne", like nord for Vedjeön. Den sørlige bassenget har sin største dybde, 65 m, utenfor Bonäset. Den nedre enden av innsjøen, Russfjärden, er bare noen få meter dypt.

Innsjøen inndeles ytterligere i flere områder, mer eller mindre adskilt med sund av ulik bredde. Det smaleste sundet er Ögelströmmen, bare 90 meter bredt. Fra øverst i nordvest nedover mot sørøst regnes Övre og Nedre Strockvattnet, Torsfjärden, Svaningssjön, Linjevikfjärden, Dragan og Russfjärden. I tillegg brukes navnet Ströms Vattudal også om følgende sjøer helt oppe fra riksgrensa mot Norge: Kvarnbergsvattnet, Hetögeln, Fågelsjön, Sjulsvattnet. Men disse sjøene ligger høyere, og er skilt fra den nedenforliggende innsjøen ved Bågedeforsen.

Det samlede nedbørsfeltet dekker 6 416,54 kvadratkilometer, hvorav 55 % er skog.

Historie
--------

Etter at Sverige overtok Trondheim fylke etter freden i Roskilde i 1658, planla Karl X Gustav å gjøre vassdraget farbart med båt helt fra Bottenhavet til Trondheimsfjorden, og dermed oppnå en enklere forbindelse med Trondheim. Det ble imidlertid aldri noe av sluser forbi Bågede og Gäddede opp til Kvarnbergsvattnet.

Dampbåtstrafikken begynte i Vattudalen året 1870 med det første dampskipet "Ströms Vattudal". Persontrafikken fortsatte til 1936 med dampskipet "Virgo", men ble så utkonkurrert av den raskt voksende biltrafikken.

De mange fløtningsbåtene var i trafikk fram til sommeren 1982, da all tømmerfløting i Vattudalen opphørte.

Innlandet jernbane krysser innsjøen i nærheten av den sørlige enden, med stasjon ved Ulriksfors. Europavei 45 krysser sjøen via Strömsundsbrua.

Referanser
----------

1. 1 2  «Sjöareal och sjöhöjd» (PDF). Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 12. september 2016.
2. ↑  «Sjödjup och sjövolym». Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 23. november 2018.
3. ↑  Arnholm, Bosse. «Ströms Vattudal». *Nordens alla kanaler*. Arkivert fra originalen (html) 22. november 2021. Besøkt 20. desember 2018.
4. ↑  "Ångbåtar på Ströms Vattudal"
5. ↑  "Timmerflottningen på Ströms Vattudal"

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** VISS
 |
**Bayer 04 Leverkusen**, også kjent som **Bayer Leverkusen** er et tysk kvinnefotballag fra byen Leverkusen. De spiller i Bundesligaen, det øverste nivået i tysk fotball for kvinner.

Historie
--------

Kvinnelaget til Bayer Leverkusen har sitt utspring fra klubben SSG 09 Bergisch Gladbach, som var en dominerende klubb på kvinnesiden i tysk fotball på 70- og 80-tallet. I 1996 ble laget en del av klubben TuS Köln rrh.

Tus Köln rrh. mislyktes i jakten på opprykk til Bundesligaen, og hadde problemer med å skaffe sponsorer i 2008. Samtidig hadde Bayer Leverkusen uttrykt sin interesse for å starte et kvinnelag. I juni 2008 ble det klart at kvinnelaget til Tus Köln rrh. ble en del av Bayer Leverkusen. I 2009/10-sesongen rykket Bayer Leverkusen opp til Bundesligaen.

Referanser
----------

1. 1 2  «50 JAHRE FRAUENFUSSBALL – EICHIN: WIR HABEN NOCH VIEL ZU TUN». Bayer 04.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bayer Leverkusen (women) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Renate Saastad** (født 26. juni 1987) er en norsk håndballspiller som spiller for Stabæk Håndball. 

Hun startet sin seniorkarriere i Skrim IL, hvor hun spilte fra 2002 til 2006. I 2006 ble hun hentet til Gjerpen av daværende trener Leif Gautestad og ble da beskrevet som «et framtidsprosjekt som kan være med på å prege norsk håndball i framtida». Hun spilte for Fredrikshavn Fox i Danmark fra 2008 til 2010, der hun ble lagets toppscorer. Dårlig økonomi gjorde at laget trakk seg mars 2010.

Hun kom tilbake til Norge og spilte for Flint Tønsberg i perioden 2010–2013. Sesongen 2011–12 ble hun klubbens toppscorer med 96 mål på 17 kamper. Hun ble skadet i bortekampen mot Larvik 5. januar 2013, og spilte bare 10 kamper og gjorde 59 mål. Etter skadeavbrekket ble hun hentet til Glassverket av klubbens daværende trener Kenneth Gabrielsen. Hennes første sesong for klubben var hun med på å ta seriebronse og gjorde 62 mål på 22 kamper. Sesongen etter ble det seriesølv og 51 mål på 21 kamper. 

Saastad gikk til Stabæk Håndball i 2015, etter at klubben nettopp hadde rykket ned fra Grundigligaen. Trener Tarjei Sundal ønsket seg en playmaker som kunne gi de yngre spillerne mer stabilitet. Stabæk rykket direkte opp etter kun en sesong i 1. divisjon i 2015 og Saastad ble divisjonens toppscorer med 145 mål på 22 kamper. Det ble kort etter kjent at Saastad var gravid, men hun meddelte at hun ønsket å være klar igjen til sesongen 2017.

Meritter
--------

### Klubb

**Glassverket**

* Grundigligaen: Sølv – 2014/15, Bronse – 2015/16

### Landslag

**Norges kvinnelandslag i beachhåndball**

* VM i beachhåndball: Bronse - 2012
* EM i beachhåndball: Sølv - 2015

Eksterne lenker
---------------

* Renate Saastad Sømmes spillerstatistikk på altomfotball.no
* Den norske troppen til VM i beachhåndball 2012 Arkivert 23. april 2017 hos Wayback Machine. på handballmagasinet.no