recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jan-Børre Dybwad** (født 28. januar 1971) er en norsk tidligere fotballspiller.

Jan-Børre Dybwad startet fotballkarrieren i Mjølner. Som 17-åring reiste han til Brasil for å trene med Ituano Futebol Clube med mål om å bli profesjonell fotballspiller. I årene fra høsten 1988 til årsskiftet 1992/93 hadde Dybwad tre opphold i klubben, men endte ikke opp med kontrakt.

Dybwad debuterte for Lyn 2. mai 1993 da han spilte første omgang i et ettmålstap mot den regjerende seriemesteren Rosenborg i sesongens første serierunde. Påfølgende serierunde ble han i sin andre, og siste, kamp for Lyn utvist for å ha handset i straffefeltet i et tomålstap mot Lillestrøm. Få dager senere sendte Lyn-trener Bjarne Rønning ham sammen med lagkameratene Anders Michelsen og Thomas Østvold ut av A-stallen og ned på rekruttlaget på grunn av dårlig innstilling. I juni 1993 gikk Jan-Børre Dybwad på lån til Bærum i første divisjon. I sine to kamper for Lyn spilte Dybwad på høyre-back.

Etter endt fotballkarriere har Jan-Børre Dybwad slått seg opp i utelivsbransjen på hjemstedet Narvik og hatt en lederrolle i gamleklubben Mjølner.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 407462, oppført som Jan Börre Dybwad[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Biografi hos Lyn
3. ↑  Jan Erik Teigen (25. mai 2014). «Rødt fotballhjerte og grønne fingre». Fremover. Besøkt 19. januar 2019.
4. ↑  Håkon Dehlin (10. mai 1993). «Bare et spørsmål om tid». *Aftenposten*. s. 33.
5. ↑  «Kort før kampen». *Aftenposten*. 16. mai 1993. s. 23.
6. ↑  «Aftenpostens Tippeservice». *Aftenposten*. 22. juni 1993. s. 41.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jan-Børre Dybwad – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Jan-Børre Dybwad – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
**Jan-Hendrik Salver** (født 1. mars 1969) er en tysk fotballdommer fra Stuttgart.

Salver er én av ti tyske assistentdommere som dømmer kamper både i 1. Bundesliga og kamper organisert av FIFA.

Hans hittil viktigste innsats var ved EM 2004 i Portugal, da han sammen med sin kollega Christian Schräer assisterte dommeren Markus Merk i finalen mellom Portugal og Hellas. Under VM 2006 assisterte han igjen Markus Merk i tre kamper. Under VM 2010 i Sør-Afrika er han sammen med Mike Pickel assistentdommer for Wolfgang Stark.

Salver har pr. juni 2010 vært assistentdommer i 156 Bundesligakamper, 54 europacupkamper og 35 landskamper.

Referanser
----------

1. ↑  *Schiedsrichter-Assistenten der FIFA und Bundesliga (10)*, www.dfb.de (8. februar 2007)
2. ↑  sid: *Markus Merk pfeift das Finale*, 28. juni 2004, Frankfurter Allgemeine Zeitung für Deutschland (8. februar 2007)
3. ↑  *Schiedsrichter*, www.fussball-wm-total.de (8. februar 2007)
4. ↑  *Jan-Hendrik Salver. Einsätze*, www.weltfussball.de (9. juni 2010)
Barrow-in-Furness
**Barrow-in-Furness** er en middelstor industriby i Cumbria, nordvest i England, kjent for sine skipsbyggingstradisjoner. Byen som oftest bare forkortes til **Barrow** ligger ytterst på Furnesshalvøya sørvest i grevskapet Cumbria. 

Barrow er den største byen i distriktet Barrow-in-Furness og det største befolkningssenteret på Furness.

Den var bare en liten landsby helt til midt på 1800-tallet, da den industrielle revolusjon ga startskuddet til eksplosiv vekst. Byen ble hjemsted for flere stål- og jernverk, og det beskyttede sundet mellom halvøya og Walney Island ga den perfekte beliggenhet for etableringen av skipsverft.

Den opprinnelige drivkraften kom med utbyggingen av jernbanen til området, men på slutten av 1800-tallet var Barrow hjemsted for det største stålverket i verden, foruten at byen allerede var det betydelige senteret for skipsbygging den fortsatt er.

Skipsverftet ble en storskala produsent av marinefartøyer og spesialiserte seg i økende grad på undervannsbåter. De siste 60 årene utgjorde atomubåter størstedelen av produksjonen. Alle Storbritannias Vanguard-klasse ubåter, utstyrt med Trident-raketter, som utgjør hoveddelen av Storbritannias kjernefysiske slagkraft, ble bygget ved skipsverftet i Barrow. Slutten av den kalde krigen, og de påfølgende kuttene i militære budsjetter, medførte stor arbeidsløshet i området.

Barrow-in-Furness er hjembyen til fotballaget Barrow AFC og til rugbylaget Barrow Raiders.

Referanser
----------

1. ↑  Cumbria's Population in Urban Areas 2003[*død lenke*], 5.mai 2007.
2. ↑  Barrow Museum Mission Statement Arkivert 5. april 2007 hos Wayback Machine. Dock Museum website, pr.5.mai 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Barrow Borough Council
* NW Evening Mail
* Webbaviation Barrow Gallery
* Gamle og nye bilder fra Barrow

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Thomas Edmund M. «Tom» Chessell** (født 1. april 1914 i Ashfield, død 9. mai 1992 på Chevron Island) var en australsk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Chessel vant en olympisk bronsemedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den australske båten som kom på tredjeplass i rokonkurransen for åttere bak USA og Sovjetunionen. Mannskapet på den australske åtteren var Robert Tinning, Ernest Chapman, Nimrood Greenwood, Menryn Finlay, Edward Pain, Phillip Cayzer, Thomas Chessel, David Anderson og Geoffrey Williamson som var styrmann.

OL-medaljer
-----------

Bronse 1952 Finlands flagg Helsingfors - Bronse i roing, åtter menn Australias flagg Australia

Referanser
----------

1. 1 2   sports-reference.com, «Tom Chessell», Sports-Reference.com olympisk utøver-ID ch/tom-chessell-1, besøkt 31. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   World Rowing athlete database, «Thomas Chessel», FISA roer-ID 26193, besøkt 7. januar 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thomas Chessel – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Chessel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Chessel – FISA Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Magnor stasjon** er en tidligere jernbanestasjon på Kongsvingerbanen ved tettstedet Magnor i Eidskog kommune i Innlandet. Magnor ble åpnet som en stasjon betjent for ekspedering av tog, reisende og gods under navnet *Rastad* som en del av Grensebanen den 4. november 1865. Stasjonen skiftet til nåværende navn i 1867 etter også å ha gått under navnet *Magnord* en periode. 

Magnor stasjon fikk installert sikringsanlegg i oktober 1953, og ble omklassifisert som en fjernstyrt stasjon betjent for ekspedering av reisende og gods i april 1967. Stasjonen ble i praksis nedlagt da den fra januar 1985 fikk ny status som en fjernstyrt stasjon uten fast bemanning. Fra 1996 har Magnar stasjon status som fjernstyrt kryssingsspor.

Ekspedisjonsbygningen ble oppført i sveitserstil i 1865 etter tegninger av arkitekt Georg Andreas Bull. Bygningen er i hovedtrekk basert på den første ekspedisjonsbygningen til Hokksund stasjon på Randsfjordbanen, også tegnet av Bull, men som brant ned til grunne i 1895. Dagens ekspedisjonsbygning på Hokksund har ingen likheter med Magnor og er av teglstein oppført etter tegninger av Paul Due i 1897. Magnor stasjon var tradisjonelt sett den siste stasjonen før svenskegrensen på norsk side, men er i dag redusert til et krysningspunkt.

Litteratur
----------

* Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). *Banedata 2004*. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 66. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
* Dahl, Aasmund, red. (1992). *NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Kongsvingerbanen*. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 64–77.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Magnor stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
* (no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Kongsvingerbanen


| **Forrige stasjon** |   |  |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Skotterud |  | Kongsvingerbanen |  | Charlottenberg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister **·** Network Statement
 |
**Barrow** (irsk: *An Bhearú*) er en elv i Irland. Den er en av «De tre søstre»; de andre to er Suir og Nore. Barrow er den lengste av disse elvene og den nest lengste i Irland, etter Shannon. Den møter Suir i Waterford, og de to elvene renner sammen ut i havet i fjorden hvor byens havn ligger. Nedslagsfeltet til elven Barrow er 3 067 km2 før elven Nore slutter seg til den litt over 20 km før munningen. Elvens langsiktige gjennomsnittlige strømningshastighet, igjen før den får selskap av elven Nore, er 37,4 kubikkmeter per sekund. Ved sammenslåingen med elven Suir er nedslagsfeltet ca. 5 500 km2 og utslippet over 80 m3/s.

Etymologi
---------

Det irske hydronymet *Bhearú* er avledet fra det urkeltiske *\*boru-* («koke, brygge»), som ville gjøre det beslektet med Borvo, den keltiske guden for mineraler og kildevann. Varianter av skrivemåter er blant annet *Berbae* (gen. ca. 800/830), Barowe (1522) og *Barragh* (1641). Klaudios Ptolemaios’ *Geografike* (2. århundre e.Kr.) beskrev en elv kalt Βιργος (*Birgu*), som kunne knyttes til det urindoeuropeiske *\*bʰergʰ-*, «å gjemme seg», «å beskytte», med henvisning til den naturlige havnen Waterford Harbour som et tilfluktssted.

Referanser
----------

1. 1 2  «An Bhearú/River Barrow», *Logainm.ie. Irish Placenames Database*. Arkivert fra original en den 24. september 2021.
2. 1 2  «South Eastern River Basin District Management System» (PDF), s. 38. Arkivert (PDF) fra originalen den 3. mars 2016
3. ↑   Monnier, Nolwena (2019): Nommer la nature : toponymie de la nature dans la Topographia Hibernica de Gerald of Wales", *Études irlandaises* (44–1): 31–46. doi:10.4000/etudesirlandaises.6884. ISSN 0183-973X.
4. ↑   «Ireland» (PDF). *Romaneranames.uk*. Arkivert (PDF) fra originalen den 2. april 2019.
5. ↑  Freeman, Philip (28. juni 2010): *War, Women, and Druids: Eyewitness Reports and Early Accounts of the Ancient Celts*. University of Texas Press. ISBN 9780292789135. Arkivert fra originalen den 24. september 2021.

Eksterne lenker
---------------

(en) River Barrow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* Barrow Valley Guide Arkivert 14. september 2015 hos Wayback Machine.
* River Barrow
* IWAI - The Barrow Navigation Arkivert 2. april 2004 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Magnus Bernhardsen** (født 1976) er norsk litteraturviter og aktivist. Han var leder for Norsk Målungdom fra 1998 til 2000 og har etter det hatt lederfunksjoner innen Noregs Mållag. Han var leder for foreningen Skepsis fra 2014 til 2016.

Bernhardsen er utdannet innen litteratur. I 2019 fullførte han en mastergrad i nordisk litteratur ved Universitetet i Oslo. Masteroppgaven handlet om skogfinner i norsk litteratur.

I 1995 skrev han heftet *Biji Kurdistan* (utgitt av Raud Ungdom) sammen med Lars Julin etter en reportasjereise i Kurdistan.

Bernhardsen har også vært medlem av hovedstyret i Klanen.

Referanser
----------

1. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
2. ↑  «Gamle medlemmer kan ha medført statsstøtte». *VG*. 11. oktober 2002.
3. ↑   (PDF) .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
4. ↑  «Biji Kurdistan! (bokomtale)». *www.akp.no*. Besøkt 25. juni 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Magnus Bernhardsen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Invader Zim** er en amerikansk, animert TV-serie laget av og vist på Nickelodeon. Den er basert på humor. Serien består av 36 episoder oppdelt i to sesonger, men det er planlagt 40 episoder tilsammen. De første episodene ble sendt i 2001. Mannen bak serien er Jhonen Vasques.

Handling og personer
--------------------

Episodene handler om alienen ZIM, eller Zim, som forbereder en invasjon fra moderplaneten. Mens han gjør dette prøver mennesket Dib å ødelegge for han og redde verden. Gir er en defunksjonell robot som jobber for Zim. Gaz er Dibs yngre søster.

Serien er ikke en dynamisk tegneserie hvilket betyr at nesten ingenting av det som skjer i en episode får videre konsekvenser utover i den neste.

Mottak
------

Serien ble godt likt av kritikere og ble rost med flere priser. Nickelodeon derimot likte ikke serien fordi den beholdt ikke en stødig strøm av tilskuere. 9/10+ var typiske resultater fra kritikere.[]

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Invader Zim* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Invader Zim* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
| Invasjonen av Bonaparte-øya |
| --- |
| Konflikt: Napoleonskrigene |
|  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 7. - 9. juli 1810 |
| Sted | Bonaparte-øya |
| Resultat | Fransk overgivelse |

 |
| Stridende parter |
| Storbritannias flagg Storbritannia | Frankrikes flagg Frankrike |
| Kommandanter og ledere |
| Flaggkommandør Josias RowleyOberstløytnant Henry Sheehy Keating | Oberst Jean-Chrysostome Brunetteau de Sainte-Suzanne |

**Invasjonen av Bonaparte-øya** var en amfibisk operasjon i 1810 som utgjorde et viktig bidrag til den britiske kampanjen for å blokkere og erobre de franske territoriene i Det indiske hav bestående av Bonaparte-øya (idag Réunion) og Île de France (idag Mauritius) under Napoleonskrigene. Disse øyene dannet et solid utgangspunkt for den franske fregattskvadronen under Flaggkommandør Jacques Hamelin til å kunne avskjære britiske konvoier av ostindere som reiste mellom Storbritannia og Britisk India. Hamelins skip hadde ødelagt to konvoier året før til tross for at de ble fulgt av et skip fra den britiske marine under Flaggkommandør Josias Rowley. Rowley hadde svart med raidet på Saint-Paul på Bonaparte-øya og hvor han erobret en av Hamelins fregatter og løslot to ostindere fra fransk fangenskap..

Raidet fikk en uventet konsekvens, da øverstkommanderende for Bonaparte-øya General Nicolas Des Bruslys begikk selvmord i stedet for å lede garnisonen mot britene som hadde gått i land. Dette oppmuntret Rowley til å planlegge en større operasjon for å erobre hele øya. Ved å bruke den lille britisk-kontrollerte øya Rodrigues som base, planla Rowley og hans samarbeidspartner i den britiske hæren Oberstløytnant Henry Sheehy Keating å ilandsette de to styrkene på hver sin side av øyas hovedstad Saint-Denis og på denne måten tvinge guvernøren til å kapitulere før øyas milits kunne mobiliseres mot dem.

Planen ble iverksatt 7. juli 1810 hvor de to styrkene bestående av britiske sjømenn, soldater, sepoyer og Royal Marines gikk i land på her sine strender. Selv om en rekke menn druknet i de høye bølgene, nådde flertallet av invasjonsstyrken trygt opp på strendene og marsjerte inn i landet, og angrep franske forposter etterhvert som de nærmet seg hovedstaden. Den franske kommandanten Oberst Jean-Chrysostome Brunetteau de Sainte-Suzanne innså raskt at hans garnison ikke ville være i stand til å forsvare Saint-Denis (Réunion)Saint-Denis og at han ikke ville rekke å mobilisere den lokale militsen. Han overga derfor både øya, garnisonen og dens forsyninger.

Kilder
------

* Brenton, Edward Pelham (1825): The Naval History of Great Britain, Vol. IV.
* Clowes, William (2003): The Royal Navy, A History from the Earliest Times to 1900, v.5. Chatham Publishing. ISBN 1861760140.
* Gardiner, Robert (2001): The Victory of Seapower. Caxton Editions. ISBN 1840673591.
* James, William (2002): The Naval History of Great Britain, Volume 5, 1808–1811. Conway Maritime Press. ISBN 0851779093.
* Woodman, Richard (2001): The Sea Warriors. Constable Publishers. ISBN 1841191833.
«Norske byggeklosser» har flere betydninger.

***Norske byggeklosser*** er en norsk filmkomedie fra 2018 med Atle Antonsen, Anders Baasmo Christiansen, Ine Jansen og Anne Marit Jacobsen i hovedrollene. Filmen er sterkt inspirert av Pål Bang-Hansens film fra 1972 med samme tittel.

Regi er ved Arild Frølich og produsenter er Kjetil Omberg og Jørgen Storm Rosenberg.
Filmen hadde premiere 21. februar 2018.

Handling
--------

Norske byggeklosser er en komedie om oppussing og alle situasjonene som oppstår når evnene ikke nødvendigvis passer til ambisjonene.
Merete (Ine Jansen) og Jens (Anders Baasmo Christiansen) arver uventet et hus. Det gir dem mulighet til å flytte ut fra sokkel-leiligheten i huset til Jens’ mor (Anne Marit Jacobsen). Drømmen om å pusse opp et lite, idyllisk gammelt hus til et moderne hjem for seg og barna de forhåpentlig snart skal få ser endelig ut til å bli en realitet. Oppussingen medfører imidlertid en rekke utfordringer, og problemene hoper seg opp i møte med systemet og alle menneskene de må forholde seg til.

Opptaks-steder
--------------

Innspillingen ble gjort i løpet av 26 dager i juni og juli 2017. Handlingen foregår i Jessheim, men opptakene ble gjort i Heisshageveien i Leirsund i Skedsmo kommune.

Rolleliste
----------

* Jens Berge, oppdragsgiver Anders Baasmo Christiansen,
* Merete Berge, hans ektefelle Ine Jansen
* Oddveig, Jens' mor Anne Marit Jacobsen
* Otiz Norborg, avfallsorteringsekspert Atle Antonsen
* Jo Aa, bankfunksjonær Atle Antonsen
* Birk Tybring, arkitekt Atle Antonsen
* Mischa, håndverker fra Polen Atle Antonsen
* Ståle Rivdal, nabo Atle Antonsen
* Pål Granlund, botaniker Atle Antonsen
* Josefson, sprengningsbas Atle Antonsen
* Stefan Larsen, lageransvarlig Atle Antonsen
* Jarle Indrebø, sorenskriver Atle Antonsen
* Kyrre Tømmerberg, plan- og bygningsinspektør Atle Antonsen
* Anne Weber, plan- og bygningsinspektør Hege Schøyen
* bonde Atle Antonsen

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Norske byggeklosser* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Norske byggeklosser* hos Filmfront Rediger på Wikidata
En **enkeltmannspakke** er en enkel bandasje som ofte inkluderer kompress. Den enkleste veier svært lite (ca. 20 g) og er enkel å produsere (ca. 5 kr). Den er lettere enn et godt utrustet sanitetssett og er da i mange tilfeller til god midlertidig hjelp når f.eks. en enkel blødning skal stoppes, men pakken fungerer på ingen måte som en erstatning for et ordentlig sanitetssett. Bandasjen er forseglet og er i mange tilfeller strålesterilisert. Pakken blir utdelt til militært personell, men selges også i det sivile. Den er en del av utrustningen til alle førstehjelpsputer og -kofferter i biler.

Pakken ble utviklet for å gi den enkelte soldat en «idiotsikker» måte å hjelpe seg selv eller en kamerat ved skuddskader. Den var utformet slik at når den ble åpnet, fant man en stor og en liten rull med gasbind lagt rundt en kompress. Plassering: Venstre brystlomme. Instruks: «Bruk den skadedes pakke først. Ta en rull i hver hånd og legg innsiden av kompressen på såret, surr og knytt. Blir det for smått, bruk også din egen.»

Pakken omfatter også innpakningen, som i gamle militærutgaver var gummibelagt på innsiden. Denne var ment til å dekke lungeskader fra utsiden. Enkeltmannspakkene kom i mange størrelser fra (de amerikanske) på størrelse med en pakke sigaretter og til pocketbokformat. Noen fabrikater var forsøkt fargekodet slik at der var forskjell på hva en kunne holde i, og hva som bare skulle på såret. 

Kompressen er festet et stykke innpå selve bandasjen, slik at en har en ende å knytte sammen bandasjen med. Hvis et sår blør sterkt, kan en forsterke trykket mot blødningen ved å legge noe tykt *utenpå* kompressen som legges på såret før en legger bandasjen over og knytter.

Se også
-------

* Sårbandasje
* Tourniquet
* Førstehjelp


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
Illustrasjon av en spansk gallion av Albrecht Dürer
En **gallion** er et tre- eller firemastet seilskip med råseil, som ble brukt av den spanske armada. På 1500-tallet begynte gallionen å erstatte karakken som den viktigste sjøgående fartøystypen, og som utmerket seg med sine lave, slanke linjer og sin bakk, der karakken hadde et utbygd forkastell.

Gallionen var en videreutvikling av karakken, men uten dennes høye overbygg forut og med lavere overbygg akterut. Navnet er trolig avledet av galei, og gallionen hadde et langt, lavt nebbhode som minner om galeiens stevn, men uten batteriet av fremoverskytende kanoner som kjennetegner samtidige krigsgaleier. På sett og vis angir dette at gallionen var bygd for å være mye raskere enn karakken, og den var lettere og slankere og en mye bedre sjøbåt.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** KulturNav
 |
**Sari Syväluoma** (født 27. juli 1966 i Finland, død 19. august 2016) var en designer og kunsthåndverker, bosatt i Norge fra 1994. Hun arbeidet først som fast ansatt designer hos Sellgrens Veveri As fra 1995 til 1999, og som freelancedesigner fra 1999 i eget studio i Oslo. Hun hadde mastergrad i tekstilkunst fra Aalto-universitetet, høgskolen i kunst, design og arkitektur. Hun studerte også kortere perioder i NCAD i Dublin og Kunsthøgskolen i Bergen.

Hennes tekstiler er innkjøpt av Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design i Oslo. Internasjonal omtale i media og bøker, blant annet Textile Designers at the Cutting Edge og Scandinavian style av Bradley Quinn, Textiles now, New patterns.

Hun utarbeidet tekstilkolleksjoner innen interiør, utviklet produkter og konsepter til hjemme- og kontrakt marked, og hadde konsultasjoner for arkitekt - og designkontorer. Hennes designløsninger tok hensyn til estetiske og tekniske behov, akustikk, slitasje og andre krav for tekstiler i rom.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesiden til designeren
* Biografi hos Norskekunsthandverkere.no
I forretningsinnsikt er en **enkeltversjon av sannheten** et teknisk konsept som beskriver et datavarehus som enten har en sentralisert database, eller i det minste en distribuert synkronisert database, hvor alle dataene til en organisasjon er konsistente og ikke-redundante.

Alternativer
------------

«Enkeltversjon av sannheten» står i motsetning til det relaterte konseptet med en enkelt sannhetskilde, som er et datalagringsprinsipp for alltid å hente en bestemt informasjon fra ett sted, og som er en mønsterpraksis for normalisering av data i informasjonssystemer.

Bruk til meldingssekvensering
-----------------------------

I meldingsbehandlings-systemer (ofte sanntidssystemer) kan «enkeltversjon av sannheten» også referere til målet om å etablere en enkelt avtalt sekvens av meldinger i en database dannet av en bestemt, men vilkårlig sekvensering av poster. Bruk av enkeltversjon av sannheten for meldingssekvensering har blitt kritisert fordi det kan være vanskelig å skalere opp grunnet behovet for forhandlinger i sekvenser.

Se også
-------

* Antagelse om en lukket verden, formallogisk antakelse om at enhver påstand som ikke er kjent for å være sann anses som usann
* Antagelse om en åpen verden, formallogisk antakelse om at sannhetsverdien til et utsagn er uavhengig av om utsagnet er kjent som sant den enkelte observatør eller agent
* Kimball-livssykelen, en høynivå sekvens av oppgaver for å designe, utvikle og rulle ut et datavarehus eller forretningsinnsikt-system
* Dimensjonsmodellering, en «nedenfra-og-opp-metodikk» er også kjent som «Kimball-metoden», og er konkurrerende metode til Bill Inmons metode som ofte karakteriseres som en «ovenfra-og-ned tilnærming»
Sargassohavet blir avgrenset av Golfstrømmen (i nord), Den nordatlantiske strømmen (i øst), Kanaristrømmen og Nordekvatorialstrømmen (i sør).
**Sargassohavet** er en del av Atlanterhavet og ligger i vestre del av Nord-Atlanteren, nordøst for Cuba og Bahamas. Havet er omgitt av havstrømmer: Golfstrømmen på vestsiden, av den nordatlantiske strøm på nordsiden, Kanaristrømmen på østsiden og den atlantiske ekvatorialstrømmen på sørsiden. Havet har en lengde på 1100 km og en bredde på 3200 km.

Et spesielt hav
---------------

Sargassohavet er saltere enn vanlig hav og man trodde det ikke var noe liv her. Men sjøgresset Sargassum flyter i store mengder, og både den europeiske ål og den amerikanske ål klekkes her. 

Sargassotang som driver i Sargassohavet
På grunn av havets spesielle beskaffenhet har det vært et yndet sted for forskere. Sargasso Sea Ocean Observatory (S2O2) har fra 2001 i oppgave å koordinere limnologers og andre forskeres arbeid her. En av de nordmenn som har gjort feltarbeid i Sargassohavet, er professor Dag Klaveness ved Universitetet i Oslo.

Eksterne lenker
---------------

* S2O2

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** NDL
 |
Sisimiut kommune.
**Sarfannguit** er en liten bygd i Sisimiut kommune på vestkysten av Grønland. Navnet betyr «*plassen der de små strømmer møtes*», navnet viser til de kraftige strømmene som samles ved enden av øya Sarfannguit Nunataat mellom fjordene Amerloq og Ikertooq.

Fra *udsted* til bygd
---------------------

Sarfannguit ligger 36 km (22 nautiske mil) øst for Sisimiut, på en øy like ved fastlandet. Bygda ble i 1843 opprettet som anlegg for torskefiske, og i 1850 ble den et såkalt udsted med våningshus, mannskapshus og spekkhus. 

Begrepet *udsted* er en benevnelse tidligere ble brukt på mindre handelsplasser, som var underlagt en koloni. Begrepet er i dag erstattet av bygd. Navnet antyder bygdenes tidligere adskillelse fra omverdenen. Men, i dag er Sarfannguit, i likhet med de fleste andre bygder på Grønland, et lite, men levedyktig lokalsamfunn. De har jevnlige forbindelser til omverdenen, hovedsakelig med båt. Bygda unngikk å bli nedlagt i forbindelse med konsentrasjonspolitikken, og i dag er det fortsatt et levende samfunn med en stabil folkemengde. Innbyggertallet pr. 1. august 2007 var 131.

Havet som inntektskilde
-----------------------

Bygda lever hovedsakelig av fiske, og fisken bearbeides på den lokale fiskerifabrikken. Her produseres torsk, havkatt, steinbitrogn og uer, som dereTfter eksporteres aV firmaet Arctic Green Food. Lokalbefolkningen er for det meste selvforsynt med fisk og sel fra havet, samt med rein og moskusfe fra området omkring bygda.

Handel og kommunikasjon
-----------------------

KNI – Pilersuisoq driver en butikk i bygda; her man kan proviantere og kjøpe dagligvarer. Her kan også de vandrerne som går langs *The Arctic Circle Trail* fra Kangerlussuaq til Sisimiut kjøpe varer til resten av ferden. I bygda er det opstilt telekommunikasjonsmaster for mobiltelefoni, og innbyggerne har dessuten tilgang til internett gjennom Tele Greenland.

Eksterne lenker
---------------

* Bildearkiv.
* Panoramabilder[*død lenke*].

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |

1. ↑  ; *Statistikbanken*; arkiv-URL: ; arkiveringsdato: 14. mai 2020; besøksdato: 12. februar 2020.
En av initiativtakerne var professor Christopher Hansteen.
***Nytt magasin for naturvidenskapene*** (etablert som *Nyt Magazin for Naturvidenskaberne* i 1823, opphørte i 1925 og ble gjenopprettet i 1936, for så å opphøre endelig i 1951) var et av de eldste norske vitenskapelige tidsskrifter. Det ble etablert i 1823 av tre professorer ved Det Kongelige Frederiks Universitet, nemlig økonomiprofessor Gregers Fougner Lundh, astronomiprofessor Christopher Hansteen og professor Hans Henrich Maschmann. Da Hansteen og hans forskergruppe i 1828 etablerte Den Physiographiske Forening i Christiania, ble tidsskriftet formelt utgitt av foreningen.
I 1936 etablerte man oppfølgeren *Nytt magasin for naturvidenskapene*, og i 1951 ble det delt i to nye tidsskrift om botanikk og zoologi.

* Det første het *Nytt magasin for botanikk* 1952-71 og *Norwegian Journal of Botany* fra 1971-81 inntil det i 1981 ble en del av *Nordic Journal of Botany*
* Det andre het *Nytt magasin for zoologi* 1953-71 og *Norwegian Journal of Zoology* 1971-77, inntil det i 1977 ble en del av *Zoologica Scripta*

Referanser
----------

1. ↑  Tore Espedal (september 2011). «Magnetisk vitenskapshistorie». Bladet Forskning. Arkivert fra originalen 9. januar 2014. Besøkt 17. januar 2012.
2. ↑  «Online utgave av tidsskriftet». The Internet Archive (archive.org).
3. ↑  (no) Nytt magasin for naturvidenskapene i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC **·** ISSN
 |
Kulturområdet markert i rødt
**Hemudukulturen** (kinesisk: 河姆渡文化, 5000 til 4500 f.Kr.) var en steinalderkultur som blomstret et lite stykke sør for Hangzhoubukten i Jiangnan i det moderne Yuyao i provinsen Zhejiang i Kina. 

Svart keramikk fra Hemudukulturen.
Funnstedet, Hemudu, ble oppdaget i 1973. En annen navneform er **Ho-mu-tu-kulturen**.

Andre funnsteder av hemudutype er funnet på øyer i byprefekturet Zhoushan.

Materialkultur
--------------

Hemudukulturen eksisterte på samme tid som Majiabangkulturen. De var to separate og distinkte kulturer, skjønt de hadde kontakt og påvirket hverandre. To større oversvømmelser førte til at elven Yaojiang endret sitt løp og oversvømte jordsmonnet med salt, noe som tvang folket fra hemudukulturen til å oppgi sine bosetninger.

Hemudufolket bodde i lange styltehus.

Hemudukulturen av en av de aller første kulturer som dyrket ris. De fleste gjenstander funnet av arkeologene er av dyrebein. For eksempel brukte man ploger ut av skulderblader.

Kulturen produserte også lakkarbeider. Arkeologene har også funnet planterester, som vannkastanjer, *Nelumbo nucifera*, eikenøtter, bønner, *Gorgon euryale* og kalebass, i Hemudu. Det antas at hemudufolket holdt seg med gris, vannbøffel og hund. Dessuten var de fiskere og jegere, noe som fremgår av rester av beinharpuner, buer og pilespisser. Det ble også funnet musikkinstrumenter som beinfløyter og tretrommer i Hemudu.

Kulturen produserte en tykk og porøs keramikk. Deres stentøy var for det meste svartfarget med hjelp av pulverisert kull. Den ble dekorert med plantemotiver og geometriske mønstre. Kulturen laget også ornamenter av jade, elfenbein og små leirfigurer.

Omgivelser
----------

Fossiler etter amoeboider og pollen gjør det nærliggende at Hemudukulturen oppstod og utviklet seg i midten av Atlantikum. En studie av strandlinjen på Ningshaosletten fra 7000 til 5000 f.Kr. viser at det kan ha vært stabilisert et lavere havnivå da, fulgt av en periode fra 5000 til 3900 med hyppige oversvømmelser.

Referanser
----------

1. ↑  *The Formation of Chinese Civilization: An Archaeological Perspective*, s. 36

Litteratur
----------

* Allan, Sarah (red.): *The Formation of Chinese Civilization: An Archaeological Perspective*, ISBN 0-300-09382-9
* Chang Kwang-chih: *The Archaeology of Ancient China*, ISBN 0-300-03784-8
* Zhu C, Zheng CG, Ma CM, Yang XX, Gao XZ, Wang HM, Shao JH.: «On the Holocene sea-level highstand along the Yangtze Delta and Ningshao Plain, East China», i *Chinese Science Bulletin* 48 (24): 2672-2683 DEC 2003
Spaatz Island på kartet over AntarktishalvøyaSpaatz IslandSpaatz Island på kartet over Antarktishalvøya
**Spaatz Island** er en stor, isdekket øy i Antarktis. Den ligger sørvest for Aleksanderøya på den sørlige delen av Antarktishalvøyas vestkyst. Den er 80 kilometer lang og 40 kilometer bred, og dekker et areal på om lag 4100 km².

Nordsiden av øya danner en del av sørenden av Ronne Entrance; resten av øya er omringet av isbremmer i Stange Sound og George VI Sound. Under US Antarctic Service (USAS) (1939–41) kjørte Finn Ronne og Carl Eklund med sleder langs nordsiden av øya i desember 1940. Den ble fotografert fra fly og først identifisert som en øy av Ronne Antarctic Research Expedition (RARE) (1947–48) under ledelse av Finn Ronne. Ronne navnga den til ære for general Carl Spaatz, stabssjef i USAAF, som stilte med fly til ekspedisjonen.

Se også
-------

* Liste over øyer i Antarktis

Kilder
------

* Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 14309

Portal: Antarktis


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Nyttårsløpet** er en betegnelse som brukes om løp som foregår på nyttårsaften. I Norge er det mange byer og tettsteder som har tradisjoner for å arrangere nyttårsløp, deriblant Fredrikstad, Moss, Trondheim, Egersund, Grenland og Ringerike. Flere av løpene arrangeres med såkalt handikapstart, det vil si at gode løpere får en tidsulempe fra start for å gi alle en tilnærmet lik sjanse for å passere startstreken først.

Trondheim
---------

Nyttårsløpet i Trondheim blir arrangert av Den Norske Maratonklubb, og ble i 2012 arrangert for 44. gang. Løypen er cirka 9 km og går fra Øya over Elgeseter bru, til Kalvskinnet og Ila kirke, videre langs Oslovegen helt til Sluppen, over Sluppenbrua og tilbake over Tempe til målgang rett før St. Olavs hospital. De senere årene har deltakertallet ligget på cirka 50-80 deltakere. Løpet arrangeres med handikapstart. Blant de mer kjente vinnerne de senere årene er Sondre Norstad Moen som i dag er helt i Norgestoppen på langdistanseløp.

Grenland
--------

Nyttårstrimmen (klikk navnet for å komme til egen underartikkel) er et løp som arrangeres av Herkules IF og Gjerpen IF hvert år, og ble i 2012 arrangert for 38. gang. Nyttårsløpet mellom de to byene i Grenland var en gang et av de største trimløpene i landet med flere tusen deltakere og i 1994 ble det satt rekord med 2500 påmeldte. Da joggebølgen sluknet, tørket antallet inn til noen få hundre.

Løpet er 9,3 kilometer langt og går fra Porsgrunn sentrum (rådhusplassen) til Skien sentrum (handelstorget). Traseen starter ved Rådhusplassen i Porsgrunn. Deretter går løypa forbi Bratsberg brygge, over Porsgrunnsbrua, til høyre ved PP-senteret, gamleveien forbi Pors stadion, ut i rundkjøringen ved Kiwi og deretter strake veien til Skien. Ved Union blir løperne ledet under brua og til målgang ved Handelstorget.

Eksterne lenker
---------------

* Kondis.no
**Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten** (**MUST**) er en avdeling ved Försvarsmaktens hovedkvarter som delvis utgjør Sveriges militære etterretningstjeneste og dermed har hovedansvar for å ta frem militært relevant informasjon om fremmede makter, og delvis har sikkerhetsansvar for totalforsvarsmyndighetene.

MUST består av to avdelinger; UND, som har ansvar for etterretningsvirksomheten, og SÄK, som har ansvar for sikkerhetsbeskyttelsen.

UND tar frem informasjon som grunnlag for beslutninger i hovedkvarteret og Försvarsdepartementet, samt understøtter svenske avdelinger utenlands og innenlands i riket med informasjon. SÄK sysler blant annet med signalbeskyttelse, personutredninger og informasjonsbeskyttelse. 

MUST samvirker i høy grad med øvrige forsvarsetterretningsetater, først og fremst Försvarets radioanstalt (FRA), men også FOI og FMV. Den hemmeligste delen av MUST heter KSI, Kontoret för Särskild Inhämtning.

Eksterne lenker
---------------

* Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF
 |
**Military Aviation Authority** (**MAA**) er en avdeling i Defence Safety Authority som ivaretar rollen som militær luftfartsmyndighet for britisk militær luftfart. MAA fører tilsyn med britisk militær luftfart og utfører for eksempel inspeksjoner og revisjoner av materiell og organisasjoner i Royal Air Force og Royal Navy. Avdelingen ledes av en generaldirektør med generalløytnants eller viseadmirals grad.

MAA er organisert i en tilsyns- og sertifiseringsgruppe, en strategi- og policygruppe, en analyse- og plangruppe, en stabsgruppe og en militær havarikommisjon (Military Air Accident Investigation Branch) som undersøker luftfartsulykker innen det britiske militæret.

Inntil 1. april 2015 var MAA en selvstendig organisasjon.

Se også
-------

* Civil Aviation Authority

Referanser
----------

1. ↑  Om MAA
2. ↑  Om opprettelsen av DSA

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Military Aviation Authority – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Sør-Evvia-bukten** (gresk: Νότιος Ευβοϊκός Κόλπος, *Nótios Evvoikós Kólpos*) er en bukt i Egeerhavet i det sentrale Hellas. Den ligger mellom øya Evvia og det greske fastlandet. Bukten har en lengde på om lag 50 km, er 10−20 km bred og går nesten diagonalt fra nordvest til sørøst. Den strekker seg fra Euripusstredet, som forbinder den til Nord-Evvia-bukten, til Petaliosbukten nær Agia Marina i sør. I sørøst ligger ei øy kalt Kavalliani, som danner grensen til Petaliosbukten. 

Fjell dominerer i sørvest og nordøst bortsett fra dalen ved elven Asopos i sørvest. Det går fergesamband mellom Skala Oropou og Eretria, og deler av linjen mellom Agia Marina og Nea Styra går gjennom Sør-Evvia-bukten. Det ligger flere strender og havner rundt bukten.

Mindre tilstøtende bukter
-------------------------

* Agion Apolstolon-bukten, sør
* Oroposbukten, sørvest
* Aliveribukten, nord
* Boufalobukten, nordøst
* Almiropotamosbukten, nordøst

Steder ved bukten
-----------------

Følgende byer og landsbyer finnes ved bukten i rekkefølge fra sør og med klokken:

* Sessistranden, sør
* Varnavasstranden, sør
* Kalamosstranden, sørvest
* Nea Palatia, sørvest
* Skala Oropou, sørvest
* Khalkoutsi, sørvest
* Pigadaki, sørvest
* Dilessi, vest
* Paralia Akhlidas, vest
* Faros, vest
* Khalkida, nordvest
* Eretria, nordvest
* Amarynthos, nord
* Aliveri, nord
* Panagia, nordøst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Edward «Ted» Magner** (født 1. januar 1891 i Newcastle upon Tyne, Tyne and Wear, England, død juli 1948 i Derby, Derbyshire, England) var en engelsk fotballspiller og -manager. Han spilte for to engelske og en skotsk fotballklubb, og han var manager for to engelske fotballklubber.

Biografi
--------

Ted Magner signerte for 2.-divisjonsklubben Gainsborough Trinity da han var 17 år gammel. Senere spilte han for Everton og skotske St Mirren der han i ligakamp mot Queens Park scoret fem mål. Etter første verdenskrig jobbet han først som trener i Amsterdam, deretter en rekke steder i Europa før han returnerte til England. I 1938 ble han ansatt som assistentmanager i Hudderfield Town, og da lagets manager Clem Stephenson forlot klubben i 1942 overtok Magner som sjef. 

Han forlot Hudderfield i 1943 og året etter ble han ny manager i Derby County som var managerløs etter at George Jobey var blitt tvunget til å gi seg. Ted Magner hadde suksess som Derbymanager med seier i Midland Cup i 1944/45 og vinner av Football League North som var en uformell liga som ble arrangert i krigsårene. Da FA-cupen startet opp igjen i 1946 ledet Magner Derby County fram til 4. runde før han forlot England i februar 1946 for å jobbe utenlands.

I 1948 ble han syk og i juli samme år døde Ted Magner i sitt hjem i *Sunny Hill Avenue*, Derby.

Karriere som spiller
--------------------

### Klubblag

|
|  |
| Klubb | Klubbforbindelse | Klubbkamper | Ligakamper | Klubbmål | Ligamål | Periode |
| Englands flagg Gainsborough Trinity | Kontrakt | ? | ? | ? | ? | ? - ? |
| Englands flagg Everton | Kontrakt | ? | ? | ? | ? | ? - ? |
| Skottlands flagg St Mirren | Kontrakt | ? | ? | ? | ? | ? - ? |

Karriere som fotballmanager
---------------------------

### Klubblag

| Klubb | Periode | Kamper | Seire | Uavgjort | Tap |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Englands flagg Huddersfield Town | 1942 - 1943 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Englands flagg Derby County | 08/1944 - 02/1946 | 6 | 6 | 0 | 0 |

Referanser
----------

Kilder
------

* Mortimer, Gerald (2006): *DERBY COUNTY The Complete Record*. Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-517-1

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ted Magner – Soccerbase.com (manager) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Uniformerte militsmenn i staten New York under den amerikanske borgerkrigen.
En **milits** er en organisasjon av stridende som består av folk som ellers er sivile, i motsetning til stående hærer av heltidssoldater, enten de er vernepliktige eller yrkessoldater. Å avskaffe stående hærer har vært en ide på venstresiden helt siden slutten av 1700-tallet og var svært viktig for USAs landsfedre, fordi de stående hærene ofte har vært lydige redskaper for udemokratiske makthavere. 

Tanken var at en milits av vanlige folk med et sivilt liv ikke på samme måte kunne brukes mot egen befolkning eller til angrepskrig. Blant annet tyske Rosa Luxemburg og franske Jean Jaures har gått inn for omdanning av det tradisjonelle militærvesenet til en milits, som ledd i en gjennomgripende demokratisering av samfunnet. I Norge finnes Heimevernet, men det er en feiloppfatning at Heimevernet er en milits da det nå i all hovedsak består av vernepliktige- og yrkessoldater.[]

Se også
-------

* Minutemen (milits)
* Janjaweed
* Hjemmevern

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
Enlil (med oksehover) og Ninlil.
**Enlil** (EN = *Herre* + LIL = *Loft*, «Herre av vinden») var en sumerisk hovedgud som hadde tempel i byen Nippur. Hans navn ble listet og skrevet om i oldtidens sumeriske, akkadiske, hettittiske, kanaanittisk, og andre mesopotamiske leir- og steintavler. Navnet ble kanskje uttalt og tidvis gjengitt i oversettelser som *Ellil* i senere akkadisk, hettittisk og kanaanittiske skrifter. Navnet er en sammensetning av herre/hersker i første stavelse, og luft eller loft (som vinden går gjennom) i andre, og ble betraktet som gud av pusten, vinden, og loftet.

Opprinnelse
-----------

En fortellinger navngir hans opprinnelse som den utslitte pusten til himmelens gud An og jordens gudinne Ki etter en seksuell forening.

Mens Enlil var en ung gud ble han forvist fra Dilmun, gudenes hjem, og sendt til Kur, underverden, etter å ha voldtatt en gudinne ved navn Ninlil. Sistnevnte fulgte ham til underverden hvor hun fødte hans første barn, Nergal, og eller kanskje isteden måneguden Sin (tilsvarer den sumeriske Nanna-Suen). Etter å ha blitt far til ytterligere underverden-guddommer (erstatninger for Sin) fikk Enlil tillatelse til å komme tilbake til Dilmun.

Enlil ble kjent som oppfinner av hakken, et nøkkelredskap for jordbruket hos sumerne, og fikk planter til å vokse.

Kosmologisk rolle
-----------------

Enlil var sammen med Anu/An, Enki og Ninhursag i sumerisk mytologi.

Med sin hustru Ninlil eller Sud ble Enlil far til måneguden Nanna/Suen (på akkadisk Sin) og av Ninurta (også kalt Ningirsu). Enlil ble også far til Nisaba, kornets gudinne, av Pabilsag som tidvis er lik Ninurta, og andre ganger av Enbilulu. Med Ereshkigal ble Enlil far til Namtar.

Referanser
----------

1. ↑  Halloran, John A. (2006): «Sumerian Lexicon: Version 3.0»
2. ↑  *Neo-Sumerian inscriptions clay, Babylonia, 1900–1700 BC*, bilde med oversettelse ved Clay Tablets from Sumer, Babylon and Assyria
3. ↑  Enlil and Ninlil: translation
4. ↑  *Sumerian Mythology: A Review Article Thorkild Jacobsen Journal of Near Eastern Studies*, Vol. 5, No. 2. (April 1946), ss. 128-152.
5. ↑  Hooke. S.H. (2004): *Middle Eastern Mythology*, Dover Publications
6. ↑  Kramer, Samuel Noah (1983): «The Sumerian Deluge Myth: Reviewed and Revised», *Anatolian Studies*, Vol. 33, Special Number in Honour of the Seventy-Fifth Birthday of Dr. Richard Barnett. ss. 115-121.

Tekster på norsk
----------------

* To tekster om ham finnes i antologien *Sumeriske skrifter*, 2006.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
*Se pekerside for flere forekomster av Hovinveien.*
**Hovinveien** (1–45, 2–54b) er en vei i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Økernveien over Lille Tøyen sør for hagebyen, passerer Grenseveien og går inn over den stort sett ubebygde Teglverkstomta. Fra her og østover lå Hovin-gårdene, som veien er oppkalt etter. Tidligere fortsatte den da også mot det som i dag er Brobekkveien.

Nr 1 er Oslo Lysverkers gamle transformatorstasjon, som kneiser over Tøyenområdet (bygd 1917, arkitekt Thorvald Astrup). Den brukes i dag til diverse kulturformål, blant annet Oslo teatersenter. Bak ligger nr 1b, en nyere erstatning innen strømforsyning. Nr 2 er ei boligblokk fra 1937, opprinnelig for ansatte på trafostasjonen.

Hovinveien krysser så under Gjøvikbanen. Deretter er det på sørsida tre doble skråstilte lamellblokker. På nordsida er Dronning Ingrids plass med Lille Tøyen sykehjem (Hovinveien 6; oppført 1921, arkitekt Andreas Messel).

Videre på nordsida ligger nå et langt stykke Lille Tøyen hageby, der et par oppganger har adresse til Hovinveien. På sørsida er det først en del villaer og flermannsboliger. Disse brukes nå til dels til næringsformål, og skjermer boligene i Njåls vei. På det som tidligere var et friområde, er det i de seinere år (2006–-07) bygd et lavblokkfelt med 193 leiligheter (Tidemannsjordet, adresser til Bertrand Narvesens vei, Scala arkitekter). Så følger Narvesens tidligere kontorblokk og lager, som er blitt ombygd til boliger sammen med et større boligprosjekt på sørsida av veien.

Fram mot Grenseveien ligger på nordsida Hasle skole (Haralds vei 1; bygd 1957–62, arkitekt Fredrik Winsnes) og tre lamellblokker. På sørsida er det en del næringsbygg og en bensinstasjon.

Veien krysser så Grenseveien (rundkjøring) og går på sørsida av det nye bolig- og kjøpesenteret ved Hasle t-banestasjon. Bak her ligger den såkalte Teglverkstomta, der Hovin teglverk tidligere lå. Den er nå ubebygd, men brukes til dels til rigg- og lagerområde. Det foreligger planer om å bygge et idrettsanlegg kombinert med skole her. Byggingen av Teglverkstomta skole startet i 2013.

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hovinveien». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 266. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**SpaceShot** er en tårn-attraksjon i fornøyelsesparken Tusenfryd. Attraksjonen blir ofte omtalt som Japp Space Shot, eller bare Japp’en, ettersom den fra åpningen i 1998 og frem til 2010 var sponset av Japp. Det var romfartseksperten Erik Tandberg og Torkjell Berulfsen som offisielt åpnet attraksjonen. SpaceShot var den høyeste attraksjonen av sitt slag i Europa da den åpnet i 1998, med sine 65m (gondolen går til 55m). Den slo den daværende rekorden Liseberg hadde med "Uppskjutet" (54,9m). Den europeiske rekorden ble slått i 2001, men attraksjonen er fortsatt Skandinavias høyeste attraksjon av sitt slag[]. 

Space Shot, produsert av den amerikanske produsenten S&S Power Inc USA, skyter passasjerene opp i lufta, ved hjelp av trykkluft, før de sekunder senere suser ned mot bakken igjen. På turen opp opplever passasjerene 4G og en hastighet opp mot 75 km/t, før de opplever -1G på turen ned. Gondolen er festet til fire stålvaiere, som videre er festet til fire stempler. Stemplene er plassert i fire forskjellige sylindere (de er lakkert i rødt og godt synlige inne i tårnet) som er like høye som attraksjonen. Når gondolen beveger seg opp går stemplene ned ved hjelp av trykkluft som pumpes inn i sylinderen. En computer veier den totale vekten av passasjerene og gondolen før utskytning, dette for å beregne riktig lufttrykk slik at gondolen alltid går like høyt opp. Dette er grunnen til at det tar noen sekunder før passasjerene skytes opp i været. Minimumshøyde for å kjøre er 140cm.

Den 14. mai 2019 ble tre statister skutt opp 24 ganger i løpet av 90 minutter i forbindelse med en reklameinnspilling for DNB Regnskap.

Spesifikasjoner
---------------

* **Produsentens navn:** Space Shot
* **Produsent:** S & S Sports Power Inc USA
* **Åpnet:** 1. mai 1998
* **Pris:** 19 millioner NOK (i 1998)
* **Type av attraksjon:** Tårn
* **Høyde:** 65m (tårnet) og 55m (gondolen)
* **Hastighet:** 75 km/t (3 sek)
* **G-krefter:** 4G (positiv) & 1G (negativ)

Referanser
----------

1. 1 2 3  Tusenfryd.no - 'Se og Gjøre / SpaceShot' Arkivert 6. mai 2012 hos Wayback Machine.

Kilder
------

* TusenFryds Facebook-side