recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Leif Preus** (født 18. februar 1928 i Horten, død 5. mai 2013) var en norsk fotograf og grunnleggeren av Preus Foto og Preus museum i Horten i Vestfold. Preus ble æresmedlem i Norges Fotografforbund i 1992 og utnevnt til Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 2003.

Preus Foto
----------

Leif Preus startet en fotobutikk i Horten sammen med Odd Ruud i 1956. Butikken solgte kamerautstyr, hadde portrettstudio og sort/hvitt fotolaboratorium. Med støtte fra Horten kommune startet Preus opp fotolaboratorium, som etterhvert utviklet seg til å bli ett av landets største. Preus Foto ekspanderte kraftig i 1980-årene og 1990-årene, og hadde i sine glansdager over 200 ansatte og mer enn 40 fotobutikker. Leif Preus startet også opp den internasjonale portrettfotografkjeden *Color Art Photo*. Preus Foto ble i 2007 kjøpt opp av Telebutikken.

Preus Fotomuseum
----------------

Utdypende artikkel: Preus museum

Preus museum er et nasjonalt fotomuseum i Horten i Vestfold. Museet ligger på Karljohansvern med Marinemuseet i etasjen under. Foto: Bernt Rostad 
I 1976 åpnet Preus fotomuseum i Langgaten i Horten. Helt fra starten utgjorde museets samling en av de mest omfattende fototekniske samlinger med oversikt over fotohistorien i Europa. Allerede etter ett års drift, i 1977, ble museet nominert til *European Museum of The Year Award*, som det første norske museet. Museet var privatdrevet frem til 1995, da Staten kjøpte museet med tanke på å grunnlegge et nasjonalt museum for fotografi. Preus var selv direktør for museet fra 1994 til 1998. I 2001 flyttet museet til Karljohansvern utenfor Horten. Museet heter i dag Preus museum.

Preus startet også Kihlegalleriet i Horten, et galleri grunnlagt på kunstneren Harald Kihles arbeider.

Referanser
----------

1. 1 2   Archive of Fine Arts, cs.isabart.org, abART person-ID 94725, besøkt 1. april 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 7474484c-85af-4a14-96d7-d40c427976d6[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Leif Preus død», *fotografi*, 5. mai 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Preus Museum, Norsk Museum for Fotografi
* Preus Foto

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** BIBSYS **·** NMFF **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** KulturNav
 |
**Evert Viktor Lundquist** (født 27. februar 1900 i Göteborg, død 19. februar 1979 i Göteborg) var en svensk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Lundquist vant en olympisk bronsemedalje i fotball under Sommer-OL 1924 i Paris. Han var med på det svenske laget som kom på tredjeplass, bak Uruguay og Sveits, i fotballturneringen.

Sverige vant åttendelfinalen med 8-1 over Belgia og i kvartfinalen beseiret de Egypt med 5-0. De tapte siden semifinalen til Sveits med 1-2. I bronsefinalen mot Nederland spilte de uavgjort 1-1 og omkampen, som ble spilt 9. juni 1924 på Stade de Colombes med 40 522 tilskuere, vant de med 3-1.

Lundquist spilte ni landskamper for Sverige i perioden 1924 til 1927.

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Paris - Bronse Bronse i fotball Sveriges flagg Sverige.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Evert Lundquist – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Evert Lundquist – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Evert Lundquist – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Evert Lundquist – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Evert Lundquist – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Evert Lundquist – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Evert Lundquist – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Evert Lundquist – PlaymakerStats.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Leif Sverre Rosén** (født 28. mai 1951[]) er en norsk lege og generalmajor i Hæren, hvor han var sjef for Forsvarets sanitet (sanitetssjef) fra februar 1999 til juni 2009 etter tolv år som Forsvarets overlege i kirurgi. Rosén er dr. med. fra Aker sykehus og Karolinska Instituttet i Stockholm og spesialist i generell kirurgi og karkirurgi med sideutdannelse i ortopedi.

Med støtte fra amerikanske og to norske skadekirurger og konsulenter for Forsvaret, Erik Fosse og Johan Pillgram-Larsen, skrev Rosén *Håndbok i krigskirurgi.*  Rosén var arkitekten bak den første offisielle metodeboka i karkirurgi i Norge. (2) Han har publisert en rekke vitenskapelige publikasjoner i nasjonale og internasjonale tidsskrifter. Generalmajor Rosén ble i oktober 2008 utnevnt til «Visiting Professor» ved «Military Medical Academy, Ministry of Defence, Republic of Serbia». I forbindelse med 100-årsjubileet til Norsk kirurgisk forening i 2011 ble han i boka *Surgery in Norway* omtalt som den som la grunnlaget for moderne krigskirurgi i Norge. Rosén stod for omorganiseringen av Forsvarets sanitet til en fellessanitet i Hær-,Sjø- og Luftforsvaret under kommando av sjefen for Forsvarets sanitet.

Generalmajor Rosén kom i medias fokus etter han i februar 2006 uttalte at det var «manglende medisinsk evakuering og kirurgisk behandling» for norske styrker i Nord-Afghanistan. Rosén kom i konflikt med forsvarssjef Sverre Diesen og forsvarsminister Grethe Strøm-Erichsen. Dette førte til en høring i Stortingets kontroll- og konstitusjonskomité. Saken ble avsluttet med full oppreisning i Stortinget 8. april 2008.

Referanser
----------

1. ↑  Rosén, Leif. (1997). *Håndbok i krigskirurgi*. FSAN. ISBN 8299240948. OCLC 925779661.
2. ↑  «7.Traumatology». *Surgery in Norway / Norsk kirurgisk forening 1911 / The Norwegian Surgical Society 1911-2011*. 2011. s. 90-91. ISBN 978-82-8070-093-3.
3. ↑  (Innst. S.nr.159 (2007-2008) «Innstilling fra kontroll- og kontrollkomiteen vedrørende Forsvarsdepartementet håndtering av legemangelen ved de norske styrker i Afghanistan og fratredelsesavtalen mellom Forsvaret og generalmajor Leif Sverre Rosén». Stortinget, Oslo: 2008)
4. ↑  Egeberg, Kristoffer, 1974- author. «18». *Fredsnasjonen Norge*. s. 423–444. ISBN 9788248918585. OCLC 1046086849. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

Kilder
------

* NKKF. *Jubileumsbok 25 år* (1990-2015). ISBN 978-82-303-2952-8.
**Kevin Davies** (født 26. mars 1977 i Sheffield, England) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller, mest kjent for sin lange periode hos Bolton Wanderers FC i perioden 2003 til 2013.

Spillerkarriere
---------------

### Chesterfield

Davies var en viktig brikke av Chesterfield som nådde semifinalen i FA-cupen i 1996-97 sesongen, etter å ha scoret hat-trick mot sin nåværende klubb på Burnden Park, før de tapte i en kontroversiell kamp mot Middlesbrough. 

### Southampton

Han skiftet til Southampton i mai 1997, og i sin første sesong scoret han ni ligamål og imponerte mange. Han scoret et flott solo-mål mot Everton på Goodison Park og scoret også i 1-0 seieren mot Manchester United. 

### Blackburn

Blackburn signerte ham for £ 7,5 millioner i juli 1998, ti ganger så mye som Southampton hadde betalt for ham et år tidligere. Chesterfield fikk ikke mer penger fra hans overganger, siden de ikke hadde klart å forhandle frem en bedre avtale. Som en del av avtalen gikk James Beattie motsatt vei. Han scoret bare ett ligamål, og Blackburn rykket ned denne sesongen. 

### Retur til Southampton

Southampton re-signerte sin tidligere spiss i bytte mot Egil Østenstad i august 1999. Men han fikk bare to ligakamper, og ble utvist i ett tap mot Liverpool, etter at han kom inn som innbytter for Mark Hughes. Han kjempet for å komme seg på førstelaget gjennom de neste fire årene, men var ofte kun innbytter. 

### Bolton

Sommeren 2003 signerte han for Bolton, hvor han innfridde med en gang. Denne sesongenvar han i god form, scoret ti ganger og startet hver eneste seriekamp. Han avsluttet sesongen ved å vinne klubbens *Player of the Year Award* og scoret trøstemålet for laget i Liga Cup-finalen.

Den 31. januar 2009, ble Davies klubbens kaptein etter salg av Kevin Nolan til Newcastle United. I hans første kamp som kaptein scoret han to mål i Bolton's 3-2 seier over Tottenham. 
I den påfølgende kampen, hjemme mot West Ham scoret han sitt 50 mål for Bolton, og hans 10. for sesongen. 
Den 9. august 2009 sa Davies han ønsket å avslutte karrieren sin i Bolton. 

### Preston

Davies skrev under i juli en kontrakt med League One laget Preston, etter ti år i Bolton.

Landslagskarriere
-----------------

Davies var en av seks engelske spillere som har kostet over £7 millioner, og som samtidig aldri har representert England på seniornivå, helt frem til 2010. Da var Davies 33 år. De andre spillerne er Nigel Reo-Coker, Anton Ferdinand, Curtis Davies, Carl Cort og Dean Richards.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kevin Davies – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Kevin Davies – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Kevin Davies – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Kevin Davies – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Kevin Davies – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Kevin Davies – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Kevin Davies – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (tr) Kevin Davies – Mackolik.com Rediger på Wikidata

* (en) Kevin Davies – FBref Rediger på Wikidata
**Michel Stahl** (født 1. juni 1914 i Grenoble, død 30. september 1989 i Aimargues) var en fransk offiser og prest. Han utmerket seg i slaget om Narvik i 1940 og ble for dette tildelt Krigskorset, Norges fremste utmerkelse.

Andre verdenskrig
-----------------

Stahl studerte teologi for å bli prest. Han gjorde militærtjeneste i 1937 og ble i 1939 som reserveoffiser mobilisert til tjeneste i 6e Bataillon de Chasseurs Alpins.

Han ble i mai 1940 sendt til Norge med det fransk-polske ekspedisjonskorps. Stahls avdeling ble satt inn i slaget om Narvik. For innsatsen han gjorde i kampene i Labergdalen og Roasnes ble han i statsråd 20. mars 1942 tildelt det norske Krigskorset.

Etter den allierte tilbaketrekningen fra Norge 8. juni 1940 kom Stahl til Storbritannia, der han gikk inn i De frie franske styrker. I 1942 ble han sendt til Syria. Stahl kjempet deretter i Nord-Afrika og deltok i oktober-november 1942 i Det andre slaget om El Alamein. I 1943 var han igjen i Egypt, der han ble skadet. Han kom tilbake og tjenestegjorde i Tunisia og deltok deretter i 1944 i kampene i Italia og i landgangen i Provence i august 1944. I frigjøringen av Frankrike kjempet Stahl ved Toulon, Lyon, Belfort, Alsace og til slutt i Alpene. Stahl var ved slutten av verdenskrigen kaptein.

Etter krigen
------------

Stahl tjenestegjorde i de franske styrkene til 1948 og var etter dette pastor i Den franske reformerte kirke. Han bosatte seg først i Bordeaux, men flyttet i 1962 til Mulhouse. Han ble pensjonist i 1981.

Utmerkelser
-----------

I tillegg til det norske Krigskorset, ble Stahl utnevnt til medlem av den franske  Frigjøringsordenen, var ridder av Æreslegionen, ble tildelt Croix de Guerre og den franske Motstandsmedaljen.

Referanser
----------

1. ↑   deces.matchid.io[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5 6   www.ordredelaliberation.fr[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   gw.geneanet.org[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3 4 5 6  Biografi Arkivert 18. august 2010 hos Wayback Machine. fra den franske Frigjøringsordenens nettsted.
5. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl Dreyer, 1995, s. 41. Etternavnet er her oppgitt som *Staal*.
**Bærumskalderaen** er en kaldera i Bærum som tilhører Oslofeltet.
Den er 10 til 12 km i tverrmål og er nær sammenfallende med Bærumsmarka. Grensen i nord er funnet lengst nord i Sørkedalen. Videre går grensen sørover langs Sørkedalen om Voksenkollen, Holmenkollen og vestover om Kolsås og så nordover igjen.

I permtiden størknet flere magmastrømmer under og mellom lavalagene og er siden blitt avdekket der innlandsisen har skurt vekk lavaen. Kalderaen er dannet ved at et magmakammer kollapset mot slutten av permtiden. Lavadekket sank inn ca. 800 meter i den sørlige delen og 400 meter mot nord.

Den innsunkne formasjonen ble i istidene mindre nedskurt enn områdene rundt, slik at høydeforskjellen mellom kalderafeltet og området nordenfor i dag bare er ca. 200 meter.

Referanser
----------

1. ↑  Bjørn T. Larsen, Snorre Olaussen, Bjørn Sundvoll og Michel Heerman: *Vulkaner, forkastninger og ørkenklima. Osloriften og Nordsjøen i karbon og perm, 359-251 millioner år*. I Ivar Ramberg et al. (red.): *Landet blir til. Norges geologi*. Norsk Geologisk Forening 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Bærum skolehjem** er et av flere navn på institusjonen. Alternative navn er Det søndenfjeldske mildere skolehjem for forsømte piger, Bærum offentlige skole og Bjerketun.

Historikk
---------

Det søndenfjeldske mildere skolehjem for forsømte piger ble opprettet i 1900. Skolehjemmet var frem til april 1902 lokalisert til gården Vegger i Tomter (Østfold), hvoretter det ble flyttet midlertidig til Valstadbråten i Skedsmo. Våren 1904 overtok skolehjemmet bygningene etter tidligere Asker seminar i Sandvika, Bærum. En særavdeling for vanskeligstilte barn åpnet i 1919, og en egen barneavdeling i 1929. Elevene var således fordelt på tre hjem/avdelinger. I 1953 var dette barneavdelingene Bjerkely, hovedavdelingen Bjerketun og særavdelingen Granum.

Skolehjemmets offisielle navn ble etter flyttingen til Bærum endret til Bærum skolehjem. Fra årene like etter okkupasjonen og frem til 1. januar 1954 bar skolen navnet Bærum offentlige skole. I forbindelse med at skolen 1. juli 1953 var underlagt Sosialdepartementet som verneskole for barn og unge med tilpasningsvansker, skiftet den navn til Bjerketun offentlige skole.

Tidligere sorterte skolen under Kirke- og undervisningsdepartementet (direktoratet for skolehjem/ spesialskoler). Fra 1953 hadde Bjerketun felles styre med en annen verneskole: Foldin offentlige verneskole. 

Bjerketun offentlige skole ble nedlagt i 1962, men gjenåpnet i 1964 (på grunnlag av lov om psykisk helsevern av 28. april 1961), under navnet Bjerketun skole, et åpent og frivillig behandlingshjem. Skolen ble fylkeskommunal i 1978.

Statsarkivet i Oslo oppbevarer arkivmateriale etter skolen fra perioden 1900-1962. Siden Barnevernet i Bergen sendte barn til denne institusjonen kan det opplysninger om plassering av barn også finnes i arkivene etter barnevernsnemnder og sosialkontorer i Bergen Byarkiv.

Litteratur
----------

* Barneverninstitusjoner benyttet av Oslo kommune 1954 - 1993. Rapport fra Granskingsutvalget, avgitt 01.12.2005
* Omsorg og overgrep. Gransking av barnehjem, skolehjem, og fosterhjem benyttet av Trondheim kommune fra 1930- til 1980-årene. Rapport fra Granskningsutvalget, avgitt 08.05.2007

Eksterne lenker
---------------

* Bærum skolehjem - oppslagsverket oVe, artikkel av Grete Fjeldtvedt, Bergen Byarkiv.
**Ole Samuelsen** (født 7. april 1932 i Odense, død 31. mars 1996 i Horsens) var en dansk adjunkt og politiker for Radikale Venstre. Han var valgt til Folketinget fra Skanderborg amtskrets 1968–1971 og Vejle amtskrets 1971–1973.

Han var sønn av skoleinspektør K.P. Samuelsen og Ane Kirstine Andersen. Han gikk Sankt Knuds gymnasium i Odense og ble cand.mag. i historie og engelsk fra Københavns Universitet i 1957. Han hadde hele sitt yrkesliv som lærer ved statsgymnaset i Horsens. Han avgikk med pensjon i 1991.

Samuelsen ble i 1962 innvalgt i sognerådet for Vær og Nebel, som ved kommunalreformen i 1970 ble slått sammen med Horsens kommune. Han satt i bystyret i Horsens 1970–1978. Han ble innvalgt i Folketinget i 1968, men tapte sitt mandat ved det såkalte jordskredvalget i 1973 og gjenvant det aldri. Han var sekretær i den radikale folketingsgruppen 1968–1973, gruppens nestformann 1970–1971 og formann i flere av Folketingets utvalg.

Han giftet seg i 1956 med husholdningslærer Anna Holm, som han fikk fem barn med, deriblant Anders og Mette. Ekteskapet ble oppløst i 1974, og Mette og to sønner ble boende hos ham i Horsens.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Krak, Ove (1983). *Kraks Blå Bog* **(dansk)**. Kraks Legat. s. 997. ISBN 87-7225-232-4.
2. 1 2  «Dødsfald» (PDF). *Horsens Folkeblad* **(dansk)**. 2. april 1996.
3. ↑  Brüchmann, Peter (4. november 2012). «Dødsfald, druk og psykisk terror …». *B.T.*: 50–51.

Portal: Danmark
Tidaholm brannbil fra 1929
Tidaholm buss fra 1925
**Tidaholms bruk**  er et tidligere svensk jernverk, valseverk, vognmakeri og lastebilsprodusent som holdt til i Tidaholm. 

Tidaholms bruk fikk tillatelse til å drive jernverk i 1799. Bruket hadde et eget vanndrevet valseverk. 

På 1800-tallet produserte de bl.a. vogner, ofte av eksklusiv kvalitet. 

I 1903 produserte de den første bilen, «Tor I». Det var en 2-sylindret lastebil med 10 hk, og toppfart på 15 km/t. 

Fra 1906 startet de med mindre produksjon av lastebiler. Fram mot 1920 økte produksjonen til ca. 150 lastebiler i året. 

De produserte kun 4 personbiler, i perioden 1911-16. 

I 1932 havnet firmaet i økonomiske problemer, og ble begjært konkurs i 1934. Statsminister Per Albin Hansson ga Bofors beskjed om å gå inn som eiere i det nystartede selskapet *AB Tidaholmsverken*. Dette selskapet fortsatte driften i Tidaholms lokaler. 

Tidaholm produserte først og fremst spesialkjøretøy som brannbiler, lastebiler, brannbiler o.l. De leverte også panserbiler til det svenske forsvaret; «Modell 26» og «Modell 31».

De produserte også jernbanemateriell.

Kilder
------

* Tidaholm – privat side Arkivert 7. januar 2011 hos Wayback Machine.
Gravsteinen med teksten Rev. O. P. Petersen. Han ligger gravlagt i Forest Home Cemetery i Milwaukee, Wisconsin.
**Ole Petter Petersen** (født 28. april 1822 i Fredrikstad, død 20. desember 1901) var en norsk-amerikansk prest. Han blir regnet som grunnleggeren av metodismen i Norge og medgrunnlegger av den norske og danske metodismen i USA.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Ole Petter Petersen ble født i Fredrikstad som sønn av skipssnekkeren Peter Hansen og hans kone Catherine. Peter Hansen forlot familien i 1825, og ett år senere døde Catherine.

Ole Petter Petersen ville bli prest, men hans lave sosiale status og mangel på mulighet for høyere utdanning gjorde at han slo fra seg tanken og dro i 1836 til sjøs i stedet. I 1845 var han i land i Charleston i South Carolina og hørte en rekke prekener som fikk ham i kontakt med metodismen.

### Metodist

Han ble senere ordinert til misjonsprest i metodistkirken.

*Washington Prairie Norwegian Methodist Church* som ligger utenfor Decorah i Iowa blir regnet for moderkirken for den norsk-amerikanske metodismen. Petersen grunnla kirken før han returnerte til Norge og grunnla den første metodistmenigheten der. Det var i Sarpsborg i 1856.

Sommeren 1859 dro Petersen tilbake til USA med sin kone og fire barn, og arbeidet igjen på *Bethel Ship Mission* ut fra New York. I 1869 kom han tilbake til Norge og var superintendent for den metodistiske misjon i Norge.

I 1871 dro han etter tilbake til Amerika og virket der resten av sitt liv. Han døde i 1901 etter å ha grunnlagt en kirke i Brooklyn i New York.

I *Norsk Salmebok* og *Norsk salmebok 2013* finner man salmen «O Jesus Krist, jeg flyr til deg», skrevet av Charles Wesley, i en oversettelse av Petersen.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Norsk biografisk leksikon ID Ole\_Peter\_Petersen, besøkt 4. august 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Find a Grave 84555057, besøkt 4. august 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *Methodism from America to Norway*(by Arne Hassing. Norwegian-American Historic Association. Volume 28: Page 192)«Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 10. juni 2010. Besøkt 18. august 2009.
4. ↑  Some Winneshiek County Historic and Interesting Sites
5. ↑  «Washington Prairie Methodist Church». National Register of Historic Places. Besøkt 1. november 2017.
6. ↑  Jane Skjoldli. «Metodistkirken i Norge». Store norske leksikon. Besøkt 1. november 2017.

Litteratur
----------

* Meistad, Tore *Methodism as a Carrier of the Holiness Tradition in Norway* (Alta: ALH-forskning, 1994)
* Hassing, Arne *Methodism and Society in Norway, 1853-1918* (Northwestern University, 1974)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon
 |
I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er **Lindon** landet som ligger bortenfor Ered Luin i nordvestre delen av Midgard. Det er det vestligste landet på det kontinentet. Lune gulfen deler den inn i **Forlindon** (Nord Lindon) og **Harlindon** (Sør Lindon).

Lindon er et navn som har overlevd fra det første tidevervet, da det ble gitt til Ossiriand etter at dette landet ble bebodd av Laiquendi eller Grønn alver. Lindon betydde *Sangernes land*, etter det gamle navnet *Lindar* (sangerne) for Telerialvene.
Lindon er det siste av landene som var igjen etter Beleriands undergang etter Vredens krig på slutten av det første tidevervet, mens resten av landene ble ødelagt og sank i havet. Det er ikke helt sikkert, men det blir antatt at Lindon var større før Númenors fall enn det det var i det tredje tidevervet.

Mange av alvene fra Beleriand dro til Lindon på begynnelsen av det andre tideverv, hvor de ble styrt av Gil-galad. Noldoene holdt for det meste til i Forlindon, mens Sindaene (og de overlevende Laiquendi) bodde i Harlindon. Sammen bygget de Mithlond (Gråhavnene) i lunegulfen, og mange alver reiste derfra til Valinor. Lindon var et av de to kongerikene som Noldoene hadde i det andre tidevervet (det andre var Eregion), helt til Gil-galad ble drept av Sauron i krigen med den Siste alliansen mellom alver og menn. Etter det dro de fleste av Noldoene endelig tilbake til Valinor, og Lindon ble bebodd av langt færre enn før, og nå ble det styrt av Gil-Galads løytnant, Sinda-alven Círdan Skipsbyggeren, som fortsatte å bygge skip for de alvene som reiste fra Midgard for godt.

I litteraturen dukker Lindon for det meste opp som et sted hvor de *Uvillige* alvene holdt til før de dro for alltid fra Midgard.

Portal: Litteratur
Storaks
**Storaks** (latin: *balsamum styracis liquidum*, også kalt *styrax*) er en harpiks som fremstilles fra orientalsk ambratre (*Liquidambar orientalis*) i sørlige Anatolia og ambratre (*Liquidambar styraciflua*) i Nord- og Mellom-Amerika. Den inneholder blant annet kanelsyre og brukes til fremstilling av parfyme og som smakstilsetting. Den er også blitt brukt til medisinske formål.

Det hevdes ofte at storaks kommer fra styrakstre (*Styrax officinalis*), et løvfellende tre i middelhavsområdet. Barken hos dette treslaget inneholder ikke harpikskanaler, og forsøk på å tappe harpiks fra arten i nyere tid har vært mislykket. Påstanden skyldes sannsynligvis en misforståelse.

Referanser
----------

1. ↑  «Storaks». Store norske leksikon. Besøkt 24. juni 2017.
2. ↑  N. Zeybek (1970). «Liefert *Styrax officinalis* L. ein Harz?». *Berichte der Schweizerischen Botanischen Gesellschaft*. 80: 189–193. ISSN 0366-3094. doi:10.5169/seals-56302.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Ejército de Liberación Nacional** (**ELN**) er en revolusjonær og marxistisk geriljagruppe som har vært i drift i flere regioner i Colombia og ble etablert i 1964.

Gruppen ble opprinnelig grunnlagt av kubansk-trente Fabio Vásquez Castaño som sammen med sin bror og andre slektninger som i begynnelsen hadde viktige posisjoner i organisasjonen.

ELN-geriljaen er mindre kjent enn den største colombianske opprørsgruppen FARC, og deres medlemstall er anslått til å ligge mellom 3500 til 6000 medlemmer. I motsetning til FARC som har en sterk ortodoks marxistisk bakgrunn, ble ELN, iallfall i begynnelsen, sterkt påvirket av frigjøringsteologien.

USAs utenriksdepartement har ført opp ELN som en utenlandsk terroristorganisasjon, angivelig på grunn av sitt beryktede omdømme for å få løsepenger fra kidnappinger og væpnede angrep på Colombias infrastruktur. I april 2004 ble ELN lagt til på EU sin liste over terrororganisasjoner på grunn av deres handlinger og gjentatte brudd på de humanitære lovene. 20. desember 2007 ble oppføringen bekreftet.

Den 26. mai 2008 skrev ELN et brev til sekretariatet i FARC, og søkte om samarbeid med Colombias største opprørsgruppe slik at de kunne overvinne "de vanskelighetene vi opplever i dagens samfunn i Colombia". Brevet ble offentliggjort på ELN sitt nettsted. I desember 2009 kunngjorde ELN at de hadde blitt enig med FARC om å avslutte fiendskapet mellom de to organisasjonene, og å forberede en sammenslutning av disse.

Referanser
----------

1. ↑  «Official Journal of the European Union, Council Common Position 2007/448/CFSP» **(engelsk)**. Den europeiske union. 22. desember 2007. Besøkt 15. oktober 2016.
2. ↑  «Farc y ELN camino a la unidad» **(spansk)**. Instituto de estudios para el desarrollo y la paz. November 2009. Arkivert fra originalen 19. oktober 2016. Besøkt 15. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Storavatnet** er en innsjø i Stord kommune i Vestland. Den strekker seg fra Vassenden i øst til Sagvåg i vest, Valvatnaflæet i sør og Litlabø i nord. 

Vatnet har utløp i vest til Sagelva, som renner ned til Sagvågsfjorden ved Sagvåg. Storavatnets tilløp kommer fra flere mindre elver, som Daleelvo og bekkene fra Hustredalsvatnet og Storedalen i nord, bekken fra Røyrtjødn til Valvatnaflæet i sør, og i øst Stølaelvo, som renner ut i Vassenden og kommer fra Nonstjørna og Mortjørna.

Ved utløpet av Hustredalstjødno ligger Idrettssenteret, som ble bygget opp av Hordaland Idrettskrets, men som ikke lenger funger som idrettssenter. Like ovenfor ligger de nå nedlagte Stordø Kisgruber, som ble utsatt for et alliert raid i 1942 for å stanse forsendelsen av kismalm til Nazi-Tyskland.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 3. juni 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Loglan** er et kunstig språk som blei offentliggjort i Scientific American, juni 1960 av den amerikanske sosiologen og science fiction-forfatteren Dr. James Cooke Brown (født 1921, død 2000). Brown begynte arbeidet med Loglan i 1955, men anså det ikke for å være i ferdig form før i 1989. Hans erklærte mål med Loglan var å drive språkforskning, særlig i forhold til å teste Sapir-Whorf-hypotesen, en hypotese som sier at språket definerer både hva vi kan tenke og hvordan vi tenker det. Målet med Loglan var å skape et språk som tillot en å tenke helt logisk.

Loglans grammatikk skulle i så stor grad som mulig erstattes av formallogikk (språkets navn betyr logisk språk). Brown lurte på om det kunne føre til mer logisk tenkning, og om det ville gjøre Loglan lettere å behandle for datamaskiner. Ordene skulle konstrueres av datamaskiner som ga vekttall til gloser i de største språkene ut fra hvor mange som brukte dem. Slik mente Brown at Loglans ord ville bli lettest mulig å lære for flest mulig, noe som kan tyde på at Brown ikke var fremmed for tanken om å senere gjøre Loglan til internasjonalt hjelpespråk.

Brown betraktet Loglan som sin personlige intellektuelle eiendom, og han ville bestemme over språkutviklinga. Dette førte til at ei gruppe Loglan-tilhengere brøyt ut og danna *the logical language group* som skapte det Loglan-liknende språket Lojban. Nøyaktig samme konflikt sprengte Volapük-bevegelsen på slutten av 1880-tallet, da språkskaperen Martin Schleyer krevde å diktere utviklinga, mens mange av hans tilhengere krevde medbestemmelsesrett.

Språk som Loglan og Lojban står for noe nytt og samtidig gammalt i utviklinga av kunstige språk i andre halvdel av 1900-tallet. Mens internasjonale hjelpespråk fra midten av 1800-tallet har hatt som mål å være lette å lære og bruke, vender Loglan og Lojban tilbake til målsettingene fra renessansens kunstspråkbevegelse, som mente at ved å skape bedre språk kunne de forbedre den menneskelige tenkninga. Dette har de felles med klassiske såkalte filosofiske språk. Samtidig forsøker de å anvende kunnskaper fra moderne språkvitenskap, psykologi, informatikk osv i utviklinga av disse nye filosofiske språkene.

Robert A. Heinlein, som også ellers viste interesse for kunstige språk, lot Månekolonien bruke Loglan i romanen *The Moon is a harsh mistress* (1966)

Se også
-------

* Lojban

Eksterne lenker
---------------

* The Loglan Institutes hjemmeside
* The Logical Language Groups hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
«Lohengrin» har flere betydninger.
Lohengrin-postkort fra rundt 1900, ukjent kunstner.
**Lohengrin** er i noen tyske versjoner av Kong Arthur-legenden sønn av Parzival (Percival). Han ankommer i en båt trukket av svaner for å redde en jomfru i nød, men må forlate henne når hun spør ham hvem han er. Hans historie er en versjon av legenden om Svaneridderen. 

Lohengrin opptrer først som «Loherangrin», sønn av Parzival og Condwiramurs i Wolfram von Eschenbach's *Parzival*. Loherangrin og tvillingbroren Kardeiz slutter seg til sine foreldre i Munsalväsche når Parzival blir Gralens konge. Kardeiz arver senere farens landområder mens Loherangrin forblir i Munsalväsche som gralsridder. 

Disse ridderne sendes i hemmelighet ut for å skaffe ledere til kongedømmer som har mistet sine beskyttere, og Loherangrin kommer etterhvert til Brabant, der hertugen døde uten å etterlate seg en mannlig arving. Hans datter frykter at kongedømmet vil gå tapt, men Loherangrin ankommer i en båt trukket av en svane og tilbyr seg å forsvare henne. Men han advarer henne at hun aldri må spørre ham om hans navn. Han gifter seg med hertuginnen og er hertug av Brabant helt til den dag hans elskede spør hvem han er. Han forklarer det til henne, men stiger så opp i båten igjen og drar, for aldri å vende tilbake. 

Det er uvisst hvorfor Wolfram tilføyde svaneridderelementet til sitt *Parzifal*, et element som den gang kun var kjent fra legendene om Godfred av Bouillons forfedre. 

Historien ble tatt opp og videreutviklet sent på 1200-tallet av en viss «Nouhusius» eller «Nouhuwius». Han endret skikkelsens navn til *Lohengrin* og knyttet romansens grals- og svaneknektelementer til Det hellige romerske rikes historie. Han følger ellers Wolframs historie tett, men tilføyer noen nye elementer og utvikler det til en romanse. (Prinsesse Elsam begynner ikke å utspørre sin mann før en motstander hadde spredt rykter om at Lohengrin ikke var av blått blod). 

På 1400-tallet kommer en ny versjon, og nå kalles helten *Lorengel*. Her får historien en lykkelig utgang, Lorengel og hans prinsesse får leve lykkelig sammen alle sine dager. 

I 1848 tok Richard Wagner fatt i historien i sin populære opera *Lohengrin*, og det er denne versjonen av lohengrinlegenden som idag er best kjent. Ifølge Wagner må Svaneridderen forlate Elsa fordi han har fått mystiske krefter fra gralen som kun kan bevares dersom hemmeligheten holdes. Den kanskje mest kjente sangen fra Wagners opera er Brudekoret *Treulich geführt.*

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
En cnc-styrt Amada nibbler.
Verktøy (som slås igjennom platene) til maskinen ovenfor. De monteres i en revolver, og byttes av maskinen selv, avhengig av programmeringen.
Produkt stanset i en nibblemaskin som vist over, som videre er knekt i en kantpresse.
**Stanse** er en maskin som utformer materiale ved hjelp av presskraft/slagkraft. Teknikken er at man har ønsket formet resultat på et verktøy, for så å slå det igjennom et arbeidsstykke, med stor presskraft. 

Formålet kan være forskjellig, alt fra gravering, forming, bøying, hull og utsparinger til gjenging og nagling.

Fordelen ved stansing er at man slipper å bruke varme og teknikken kan benyttes på de aller fleste materialtyper, for eksempel plast, rustfritt stål og vanlig stål.

Nibler
------

En nibler er en større maskin med en revolver/turret som holder mange verktøy (mange funksjoner/typer slag). De nyere er CNC-styrt, og bearbeider hele plater. Disse maskinene programmeres på forhånd og kan utføre flere tusen slag i minuttet. De vanligste typer niblere har presskraft fra 20-60 tonn og bearbeider plater på opptil 2000x4000 mm med en tykkelse på sjelden mer enn 10 mm. Kombimaskiner har blitt mer aktuelt med årene, hvor maskinen også utfører laserskjæring kombinert med stansing/nibling. Platene holdes fast i klemmer på arbeidsbordet og hele bordet flyttes til aktuell posisjon hvor hammeren slår verktøyet igjennom platen. Maskinen jobber ut ifra et program, som blant annet må inneholde x-, y-, c- og t-akse.  

x = Lengdegrad  

y = Breddegrad  

c = Vinkelen / vridningen på verktøyet  

t = Verktøy ID / verktøystasjon

Programmer/produkter tegnes ofte først ved hjelp av datamaskiner i et CAD-program og konverteres til en NC-fil (numerical control) som maskinen leser.

Maskinene passer godt til serieproduksjon og er forholdsvis billig i drift. En moderne nibler kan utføre jobber med en presisjon på flere hundredels millimeter.

Eksenterpresser
---------------

En eksenterpresse er en singel stansemaskin som oftest bare har et formål, eller en type verktøy. Disse har som regel meget høy presskraft (opptil 1 000 tonn) og kan utforme hele produkter på et slag ut fra et arbeidsstykke, eksempelvis et badekar eller en vask i metall.

Se også
-------

* Verkstedpresse

Eksterne lenker
---------------

* Video av en Amada-nibler i produksjon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Trond Jahr** (født 1941) er en norsk filosof og musiker.

Jahr tok en magistergrad i filosofi i 1981. Magistergraden var om Spinoza, med støttefagene kunsthistorie (Egypt, Det gamle rike), samfunnsvitenskap (kunnskapssosiologi) og religionshistorie grunnfag (jødedom, spesielt relevant for studiet av Spinoza).

Han har hatt en stilling som universitetslektor ved Institutt for filosofi, idé- og kunsthistorie og klassiske språk ved Universitetet i Oslo.

Jahr regnes for øvrig som en spesialist på Mozart. Han har deltatt i musikkprogrammet *Kontrapunkt* i 1967, 1968, 1971 og 1988 (vinnerlaget), samt gått til topps i *Kvitt eller dobbelt* i emnet Mozart i 1986.

Utover dette har Jahr medvirket i Oslo Kammerorkester siden 1965, hvor han har spilt 1. fiolin, 2. fiolin og bratsj.

Referanser
----------

1. ↑   Dagsavisen, side(r) 35, urn.nb.no, utgitt 25. februar 2016, besøkt 15. august 2021[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  «Trond Jahr». *Opera til folket*. Besøkt 15. august 2021.
3. ↑  «Ukultur søkes». *universitas.no*. 2002. Besøkt 16. august 2021.
4. ↑  NRK (23. januar 2008). «Program for Masse Mozart 1. april». *NRK*. Besøkt 15. august 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Trond Nylende Jære** (født 25. juli 1961) er en norsk gårdbruker og politiker (Sp).

I årene 1999–2006 var han ordfører i Rennebu kommune, hvor Senterpartiet ved kommunestyrevalget i 2003 fikk 46,8 prosent av stemmene. Bjørn Rogstad var fungerende ordfører 2005–2006. Foran stortingsvalget i 2005 ble Jære foreslått som Senterpartiets 1. kandidat til Stortinget fra Sør-Trøndelag av nominasjonskomiteen, men måtte på nominasjonsmøtet se seg slått av Ola Borten Moe. Jære var 1. vararepresentant til Stortinget 2005–2009 og styreleder i det regionale utviklingsprogrammet «Blilyst» 2002–2005.

Referanser
----------

1. ↑  Kosbergløkk, Fredrik (23. november 2004). «Jære ned på andreplass». *Oppdalingen*. Arkivert fra originalen 22. november 2005. Besøkt 17. september 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Trond Jære hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Trond Jære hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**Sanderud kapell** ble oppført i 1937–38 ved Sanderud sykehus i Stange kommune.

Det er et rektangulær trebygning (langkirke) med asymmetrisk plassert tårn på nordsiden og inngang i tårnfoten. Over inngangen er et bilde av Guds lam. Det er også et utbygg på sørsiden av østenden. Vindfløyen i tårnet bærer årstallet 1938, da kapellet ble innviet. Kapellet ligger mellom noen trær litt sør for de andre sykehusbyggene.

I en rapport fra 2013 sies kapellbygget å være i relativt dårlig stand, men det skal pusses opp innvendig, og el-installasjoner skal fornyes. Kapellet betjenes av prester fra Stange. Det brukes også til konserter og andre kulturarrangementer.

Referanser
----------

1. ↑  Stange bygdebok.
2. ↑  Sykehuset Innlandet HF: Kartelegging av eiendomsporteføljen i forbindelse med strategisk og taktisk planlegging[*død lenke*], s. 89.
3. ↑  Se f.eks. Stange og Tangen menighetsblad nr. 2/2008, s. 11.

Eksterne lenker
---------------

* «Sanderud kapell». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Riksantikvaren kulturminne **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Shakespeares Romeo og Julie, det paret som er mest kjent for sin skjebnebestemte kjærlighet
**Star-crossed lovers** er et engelsk uttrykk for et kjærlighetspar hvis forhold er ansett for å være dømt fra starten, på norsk kan en tilsvarende si at «det lå i stjernene». Uttrykket kommer opprinnelig fra astrologien og er knyttet til troen på at stjernenes stilling ved en persons fødsel bestemmer over vedkommendes skjebne. 

At et forhold er «star-crossed» betyr følgelig at det forstyrres av en negativ stjerne eller at stjernene arbeider mot forholdet. Uttrykket er mest kjent fra skuespillet Romeo og Julie av den kjente engelske dikteren William Shakespeare hvor det er i prologen.

«From forth the fatal loins of these two foes, / a pair of star-cross'd lovers, take their life.»

Uttrykket viser også til skjebnen og det uunngåelige i at de to karakterenes veier krysses. Det betyr vanligvis uheldig, fordi Romeo og Julies forhold endte i tragedie. Videre viser det til at de to ble forenet uten nødvendig omtanke eller forberedelse, at de kanskje ikke hadde nok kunnskap om hverandre eller at de ikke tenkte rasjonelt.
**Gressholmen-Rambergøya naturreservat** ble opprettet i 1992. I 2008 ble også den tilgrensende Heggholmen vernet. Naturreservatet gjelder både på land og vann og er et våtmarksreservat som skal bevare et gruntvannsområde med rikt plante- og dyreliv, i tillegg til verdifull flora og geologiske forekomster. Motorisert ferdsel er forbudt hele året. I tiden 1. april - 15. juli er det også forbudt med seilbrett, robåt og andre båter.

Som for de andre øyene i Indre Oslofjord, er det mange sjeldne planter på Gressholmen og Rambergøya. «Antallet rødlistearter er stort og området innehar store
arealer med truede vegetasjonstyper som er sjeldne også i internasjonal sammenheng.» I tillegg er det observert over 160 fuglearter på disse øyene.

Bilder
------

* Salturt på GressholmenSalturt på Gressholmen
* Mjødurt på GressholmenMjødurt på Gressholmen
* Strandkryp på GressholmenStrandkryp på Gressholmen

Referanser
----------

1. ↑  (no) Gressholmen-Rambergøya naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
2. ↑  «Opplysningsark, Fylkesmannen i Oslo» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 7. oktober 2013. Besøkt 5. oktober 2013.
3. ↑  Kim Abel: Forvaltningsplan for naturreservatene Gressholmen-Rambergøya og Heggholmen. BioFokus rapport nr 2007-9. Oslo 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Naturbase
 |
***Jacana*** er en biologisk slekt av de to artene bladhøns som lever i Amerika, rødflikbladhøne (*Jacana jacana*) og gulpannebladhøne (*Jacana spinosa*). Skrivemåten 'Jacana' er Linnés nedskriving av navnet som kommer fra tupi gjennom brasiliansk portugisisk.

Habitat og utbredelse
---------------------

Dette er vadefugler med biotop i våtmark i de amerikanske tropene og i subtropisk klima. Gulpannebladhøna er etablert hekkefugl fra kystområdene i Mexico sør til vestre Panama, dessuten på Cuba, Jamaica og Hispaniola. Hekkingen forekommer òg i Texas. Rødflikbladhøna hekker i det meste av Sør-Amerika øst for Andesfjellene i tillegg til i Trinidad og vestre Panama. Artene har overlappende leveområder i vestre Panama.

Beskrivelse
-----------

Disse to fugleartene er veldig like, begge er ca. 22 cm lange, med lange halser og ganske lange gule nebb. Voksne individer er svarte og kastanjebrune, med lyse gulgrønne flyfjær som gir iøynefallande kontrast når fuglene flyr. Beina er lange og grå, og som hos alle andre bladhøns, er tærne ekstremt lange for å vandre på akvatisk vegetasjon som t.d. nøkkeroser, Nymphaeaceae. De har begge pannebles som sothøner har, og hudlapper. Fargen på disse er den mest merkbare forskjellen mellom artene. Unge fugler har brun overside og nær hvit underside, med en gulbrun til hvit stripe over øyet og en mørk stripe bak.

Gulpannebladhøne,   
*Jacana spinosa*  Foto: Dominic Sherony 
De største ulikhetene er at rødflikbladhøna har rødt pannebles og en rødlig hudlapp der gulpannebladhøna har gul farge. Gulpannebladhøna har litt brunlig farge på buken der rødflikbladhøna er helt svart. Unge individer kan være vanskelig å identifisere, ettersom den eneste klare forskjellen er formen på det lite utviklede pannebleset. De mørke fargene er noe mørkere på unge rødflikbladhøns enn på den nordlige arten.

Som hos de fleste andre bladhøns er det hannfuglene som bygger reiret, ruger og fôrer ungene. Begge artene er polyandriske, i det minste til en viss grad. Hunnfuglene får kull av fire egg for opptil fire partnere, som hver tar vare på kullet alene.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Jacana* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Jacana* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Jacana* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Jacana* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Jacana* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Jacana* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Jacana* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Jacana* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Jacana* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis
 |
**Gresskar** er en frukt fra planteslekten *Cucurbita* som tilhører gresskarfamilien. Det finnes ca. 20 arter, men den mest kjente er kjempegresskar (*Cucurbita maxima*) med sin store størrelse og klare oransje farge.

Matlaging
---------

Gresskar kan fint brukes i matlagingen. På grunn av konsistensen er det ikke så vanlig å spise gresskar i rå form. Det er vanligere at gresskar stekes, kokes eller dampes. Om man heller melk og sirup ned i et gresskar og rører rundt så vil det etter hvert danne seg en velsmakende pudding. Gresskar brukes også i blant annet suppe, salat, marmelade, pai, puré, scones og kake.

En samling kjempegresskar på rundt 60-70 kg

Halloween
---------

Bruken av gresskar går igjen i mange tradisjoner rundt om i verden. De brukes som oftest ved feiring av halloween i USA, der man tar ut fyllet, skjærer ut grimaser i skallet og legger stearinlys eller elektriske glødelamper i gresskaret. Dette er en gammel tradisjon som stammer fra det keltiske samfunnet og som ble bragt med til USA av emigrerende irer.

Størrelse
---------

Et utvalg gourds, dekorative minigresskar
Gresskar finnes nær sagt i alle størrelser. Mini-gresskar, i USA ofte kalt *gourds*, er på størrelse med pærer, mens kjempegresskar er en populær grønnsak å dyrke blant dem som har hang til å sette rekorder. Verdensrekorden innehar tyskeren Mathia Willemijn. 9. oktober 2016 under en europeisk innveiing, presenterte han ett gresskar på hele 1190,5 kg.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gresskar* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Gresskar* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Gresskar* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Gresskar* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Gresskar* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Gresskar* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Gresskar* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Gresskar* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cucurbita* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Cucurbita* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cucurbita* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Canadisk gresskarrekord fra 2011

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
Fra VM i 2009 Foto: Christian Jansky 
**Gresski** er en skiidrett som foregår på gress og ikke på snø. Som i alpin skiidrett har utøverne slalåmstøvler som er fastspent på skiene, og det brukes skjærende svinger (carving). 

Ski med binding og støvel  Foto: Christian Jansky

Beskrivelse
-----------

Skiene som brukes i konkurranser i gresski er korte med bånd som ruller. Sving foregår ved å vinkle skiene slik som i alpint. Ploging og skrensing er ikke mulig.

Josef Kaiser fra Baden-Württemberg  fikk patent på gresski i 1963 og begynte salg av gresski med varemerket Rollka, av tysk «roll» (rulle) og «ka», fra hans etternavn Kaiser.

Enkelte kilder tilskriver tyskeren Richard Martin oppfinnelsen av sporten gresski i 1966, først som en måte å trene ski når det ikke var snø.

I 1971 ble det startet europacup, og fra 1979 arrangerer Det internasjonale skiforbundet (FIS) verdensmesterskap annethvert år. I 2000 ble europacupen erstattet med verdenscup i gresski. Det arrangeres renn i disiplinene slalåm, storslalåm, super-G, superkombinasjon og parallellslalåm.

Referanser
----------

1. 1 2  «Grassholes». *The Ski Journal* **(engelsk)**. Besøkt 16. januar 2019.
2. ↑  Kuska, Sylvia. «Auf Skiern die Bergwiese hinab | svz.de». *svz*. Besøkt 16. januar 2019.
3. ↑  Allen, 2011, side 82
4. ↑  *res.cloudinary.com* (PDF). Besøkt 16. januar 2019.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Litteratur
----------

* John B. Allen (2011). *Historical Dictionary of Skiing*. ISBN 978-0810868021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Grass skiing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |