1596-utgaven av *Book of Common Prayer*
***Book of Common Prayer*** (*Den allmenne bønneboken*) er et grunnleggende skrift i den anglikanske kirke. Dens første utgave avløste de katolske liturgiske forordninger. Den ble utarbeidet og stadfestet i 1549, hovedansvarlig for dens utforming var Thomas Cranmer, erkebiskop av Canterbury. Den ble godkjent av den første Loven om enhet (*Act of Uniformity*) vedtatt 15. januar 1549 og publisert senere samme år. Siden har den gjennomgått visse revisjoner.

Den inneholder tre hovedliturgier, nemlig *Morning Prayer* («Morgenbønn»), *Holy Communion* («Den hellige nattverd») og *Evening Prayer* («Kveldsbønn»). Den legger vekt på bibellesing, siden man syntes det var for lite av det i katolsk tid før den engelske reformasjonen, og således forbeholdt presteskapet ettersom Bibelen var på latin og ikke morsmålet. 

*Book of Common Prayer* er betegnelsen på en rekke beslektede bønnebøker brukt i den anglikanske kirke og av andre kristne kirker som er historisk relatert til anglikanske. Den første bønneboken, utgitt i 1549 under kong Edvard VI av England, var et produkt av den engelske reformasjonen etter bruddet med paven i Roma. Den første bønneboken i 1549 som inneholdt de fullstendige kristne oppleggene for daglig og søndagsgudstjeneste på engelsk. Den inneholdt de nevnte bønnene, og litaniet og nattverd, men også sporadiske gudstjenester i sin helhet: dåp, konfirmasjon, ekteskap, «bønner som skal bes med de syke», og en gudstjeneste for begravelse. Den redegjorde også i sin helhet for *proprium*, det vil si de delene av gudstjenesten som varierte uke for uke eller til tider daglig gjennom kirkeåret: *introitus*, kollektbønn og lesningene epistel og evangeliene til søndagens gudstjeneste. Hellige nattverd. Lesninger i det gamle testamente og det nye testamente for daglig bønn ble spesifisert i tabellformat, i likhet med salmene og kantilene.

*Book of Common Prayer* har hatt stor innflytelse for en rekke andre kirkesamfunn. Selv om det er teologisk annerledes, står språket og flyten i tjenesten til mange andre kirker i stor gjeld til bønneboken. Spesielt har mange kristne bønnebøker lent seg på kollektbønnen på sødagstjenestene – for det meste fritt oversatt eller til og med «tenkt på nytt»<ref<Neill, Stephen (1960): *Anglicanism*, London: Pelican/Penguin; s. 69.</ref> av Cranmer fra et bredt spekter av kristne tradisjoner, men består også av en rekke originale komposisjoner – som er allment anerkjent som mesterverk av komprimert liturgisk konstruksjon.

Referanser
----------

1. ↑  «Act of Uniformity 1559», *UK Parliament*
2. ↑  «Book of Common Prayer», *British Library*
3. ↑  «proprium», *NAOB*
4. ↑  Careless, Sue (2003): *Discovering the Book of Common Prayer: A hands-on approach* (Volume 1: Daily Prayer), Toronto: Anglican Book Centre Publishing, ISBN 1-55126-398-X; s. 26.
5. ↑  «Book Of Common Prayer», *The Spiritual Life*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Book of Common Prayer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Fulltekst nettutgave av *The Book of Common Prayer*, *The Church of England*
* *The Book of Common Prayer according to the use of The Episcopal Church*, fulltekst, utgave fra 1979

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** BBC Things
 |