recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Låven naturminne** ble opprettet i 1970, og er en verdenskjent mineralforekomst.
Låven er et nesten bart skjær sør for Stokkøya i Langesundsfjorden, og flere småskjær som ligger omkring, rommer minst 35 forskjellige mineraler. Flere er svært sjeldne.

Den nordlige del av holmen består av basalt. En yngre pegmatittgang har skåret gjennom basalten og inntar den øvre og sørlige del av holmen. Pegmatittgangen inneholder minst 35 forskjellige mineraler. Flere av disse er for første gang funnet og beskrevet fra denne lokaliteten. Låvens overflateform er karakterisert av isskuring-striper som viser isens bevegelse mot syd.

Mineralet låvenitt ble beskrevet for første gang i 1878 fra Låven av geologen, senere rektor ved Universitetet i Oslo, Waldemar Chr. Brøgger. Fem andre mineraler er første gang funnet og beskrevet fra Låven naturminne.

Etter at mineralforekomsten ble fredet, er det ikke tillatt å fjerne småstein fra naturminnet. Formålet med fredningen er å bevare en klassisk mineralforekomst av internasjonal verdi.

Referanser
----------

1. ↑  «Låven naturminne». Fylkesmannen i Vestfold og Telemark. Besøkt 7. februar 2019.
2. ↑  «Forskrift om fredning av Holmen «Låven», Brunlanes kommune, Vestfold.». Lovdata. Besøkt 22. mars 2019.
3. ↑  «Låven geologisk naturminne». *Fylkesmannen i Vestfold og Telemark*. Besøkt 2. mai 2018.
4. ↑  (no) Låven naturminne i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Eksterne lenker
---------------

* Låven naturminne Arkivert 9. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
* Faktaark Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**En høy/lav-prisstrategi**[] enelsk: *high–low pricing*) er en type prisstrategi som brukes av enkelte selskaper og går ut på at man i utgangspunktet tar høy pris for et produkt, før man senere (når produktet har blitt mindre ettertraktet) selger det med rabattert pris eller gjennom lagersalg.

Potensielle kunder kan være uvitende om hva som er typisk markedspris for et produkt, eller kan ha sterk tro på at "rabatt" er synonymt med "lav pris", eller har sterk lojalitet til produktet, merkevaren eller forhandleren. Høy-lav prisstrategi er effektiv på grunn av forbrukere sine preferanser og handlefrekvens. Forbrukere med høy inntekt har generelt vist seg å sterkt foretrekke høy/lav-prising, og handler ofte i merkevarebutikker de liker.

Bruk
----

Det er mange store firmaer som bruker denne prisstrategien, og noen kjente eksempler fra Nord-Amerika er Reebok, Nike og Target. Konkurranse i sko- og moteindustrien skjer delvis gjennom høy-lav-prising (for eksempel Macy' s eller Nordstrom), men noen selskap vil ikke gi rabatter og arbeider med faste priser (lavpris hver dag, eller "høy pris" hver dag etter hvordan man ser på det, men uansett jevnere og mer forutsigbar pris) som strategi for å konkurrere i markedet.

En alternativ måte å bruke høy–lav-prising er å øke prisen for en kort tid, noen ganger så mye som 500 prosent, og etterpå tilby varen til "rabattert pris" sammenlignet med den "normale" salgsprisen. Etter at prisen er redusert til "salgsprisen" kan den ofte holde seg på den prisen i lang tid, noen ganger lengre enn to uker, hvoretter kundene kan begynne å stille spørsmål ved om reduksjonen er ekte. Kunstige rabatter av denne typen er ulovlige i Storbritannia.

Referanser
----------

1. ↑  Kaufmann, Patrick (1994). «Deception in Retailer High–Low Pricing: A 'Rule of Reason' Approach». *Journal of Retailing*. 70 (2): 115–138. doi:10.1016/0022-4359(94)90011-6.
2. ↑  «High-Low Pricing - AccountingTools». Arkivert fra originalen 7. august 2016. Besøkt 1. oktober 2016.
3. ↑  «EDLP Versus Hi–Lo Pricing Strategies in retailing – a State of the Art Article».
4. ↑  «Ratgeber & Kaufempfehlungen». www.bestsellerkaufen.de. Besøkt 1. oktober 2016.
5. ↑  «The Psychology of Retail: How Pricing Affects Buying BehaviorRunning». CC. Arkivert fra originalen 19. juli 2013. Besøkt 18. juli 2013.
6. ↑  Mackie, Phil. «Tesco Fined over 'Half-Price' Strawberries Claim». Besøkt 28. mai 2016.
**Ula naturminne** ble opprettet i 1980 og utvidet i 1984. I Ula er det en spesiell mineralforekomst, som kalles «månestein». Navnet fikk den av professor og universitetsrektor W. C. Brøgger (1851-1940) på
grunn av den blåhvite fargen. Månesteinen i Ula heter kryptoperthitt på fagspråket.

I Ula er larvikitt den vanlige bergarten. Larvikitt er en dypbergart sør i Oslofeltet, det geologiske området som strekker seg fra Mjøsa til Langesund. 
Larvikitten ble dannet da magma størknet i dypet, under høy temperatur og stort trykk. 
Avkjølingen skjedde langsomt over lang tid, og krystallene vokste seg store. 

I naturminnet blir larvikitten gjennomskåret av en syenittpegmatittgang med blant annet månestein. Larvikitt er den viktigste natursteinen som utvinnes i stor skala Norge.

Formålet med fredningen er å bevare syenitt-pegmatittganger med forekomster av det blåfargede feltspatmineralet kryptopertitt (månestein).

Referanser
----------

1. ↑  «Ula geologisk naturminne». *Fylkesmannen i Vestfold og Telemark*. Besøkt 9. mai 2018.
2. ↑  (no) Ula naturminne i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Eksterne lenker
---------------

* Ula naturminne Arkivert 9. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
* Faktaark Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
Portal: Alternativ behandling

**HealthTech Sciences** er et norsk selskap stiftet i 2003 som driver innenfor alternativ medisin. Selskapet drives av Kennet Nilsen og Thomas Aksnes og har kontorer i Bergen og på Askøy. Selskapet het først Scio Norge, og skiftet senere navn til Helse1 før det tok navnet HealthTech Sciences.

HealthTech Sciences praktiserer i hovedsak kvantemedisin som et tilbud til pasienter med mange forskjellige lidelser, og selger også kvantemedisinske behandlingsapparater. I en periode markedsførte selskapet seg med påstander om at de kunne helbrede kreft, men dette ble trukket tilbake i 2006 etter etter at selskapet opplevde massiv kritikk fra forskningsmiljøer.

Alternativbehandleren Amir Mofateh har også vært tilknyttet HealthTech Sciences.

Aksnes driver også konseptet Helsebil som tilbyr alternative diagnosemetoder gjennom selskapet Helsepakken AS.

Referanser
----------

1. ↑  Mirakelmaskinen mot all sykdom? NRK
2. ↑  *Alternativt på alvor*, Bergens Tidende, 24. april 2009 «Blant apparatene som finnes er behandlingsmaskinen SCIO, som kan løse stort sett alt som ikke er som det skal i kroppen, ifølge leverandøren, bergensfirmaet Helse1.»
3. ↑  Tviler på «HIV-mirakel» Nettavisen
4. ↑  – Villedende fra kvantemedisinere Arkivert 2012-02-22, hos Wayback Machine. forskning.no
5. ↑  Helsebil.no
6. ↑  Dette er ikke en ambulanse Bergens Tidende

Eksterne lenker
---------------

* Reportasje på Schrödigers Katt, NRK P1 Arkivert 23. juli 2012 hos Wayback Machine.
**Vanvik Idrettslag** (stiftet 1924) er et idrettslag fra Vanvikan i Trøndelag. Vanvik tilbyr både senior- og aldersbestemt fotball, foruten friidrett, håndball og ski. A-laget for herrer spiller i 2019 i 4. divisjon.

Tidligere Sandefjord-spiller Jørn Ove Rønning spiller for Vanvik, som også er hans moderklubb. Han er sportslig leder i klubben. I sesongen 2018 er han også hovedtrener for klubbens G-16 lag.

Vanvik IL rykket opp til 4.divisjon i sesongen 2012, etter å ha vunnet 5.divisjon avd.2. Etter nedrykk fra 4. divisjon i 2016, spilte Vanvik IL i 5. divisjon avd.3 i sesongen 2017. I en jevnspilt avdeling endte laget på 7.-plass. Årets spiller i 2017 (Ifølge Fosna-Folket) var Martin Fjeldvær med 22 poeng. Toppscorer denne sesongen ble delt mellom Martin Fjeldvær og Robert Solstad, begge med 8 scoringer.

A-laget spilte i sesongen 2018 i 5. div. menn avd. 02, hvor de møtte Strindheim TF 2, Hegra, Malvik, Bjørgan, Åfjord, NTNUI 2, Byneset, Selbu og Leksvik. Klubben stilte to seniorlag (5.- og 6. divisjon). Vanvik ILs førstelag rykket opp til 4. divisjon under spesielle omstendigheter, da avdelingsvinner NTNU 2 ikke kunne rykke opp i samme divisjon som NTNUs førstelag. Så selv om NTNU 2 vant avdelingen, var det Vanvik IL på 2.-plass som rykket opp. 

Lagets toppscorer i 2018 var Robert Solstad med 28 scoringer på 18 kamper. 

Etter opprykk i sesongen 2018 vil Vanvik IL neste sesong spille i 4. div avd. 1. I denne puljen spiller følgende lag: Levanger 2, Namsos, Rørvik, Stjørdals-Blink Arkivert 19. november 2018 hos Wayback Machine. 2, Vuku, Ørland, NTNUI, Kvik, Nardo 2, Charlottenlund, Fram og Vanvik IL.

Tabellen 2019
-------------

| # | Lag | K | S | U | T | Mål | ± | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | NTNUI | 22 | 20 | 1 | 1 | 86–20 | 66 | **60**  |
| 2 | Rørvik | 22 | 14 | 4 | 4 | 85–39 | 46 | **46** |
| 3 | Levanger 2 | 22 | 13 | 2 | 7 | 71–45 | 26 | **41** |
| 4 | Namsos | 22 | 12 | 2 | 8 | 72–59 | 13 | **38** |
| 5 | Vuku | 22 | 10 | 3 | 9 | 44–48 | −4 | **33** |
| 6 | Kvik | 22 | 9 | 2 | 11 | 57–57 | 0 | **29** |
| 7 | Fram | 22 | 8 | 4 | 10 | 45–59 | −14 | **28** |
| 8 | Nardo 2 | 22 | 8 | 2 | 12 | 58–59 | −1 | **26** |
| 9 | Charlottenlund | 22 | 6 | 6 | 10 | 46–67 | −21 | **24** |
| 10 | Stjørdals-Blink 2 | 22 | 7 | 2 | 3 | 42–53 | −11 | **23** |
| 11 | Vanvik | 22 | 7 | 2 | 3 | 38–73 | −35 | **23**  |
| 12 | Ørland | 22 | 3 | 1 | 18 | 28–88 | −60 | **10**  |
| Sist oppdatert: 20. oktober 2019  **·**  Kilde  **·**  Rediger |

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
5. divisjon fotball for menn, Trøndelag Fotballkrets, avdeling 2, 2023 |
| --- |
|  | 
* Dolmøy
* KIL/Hemne 2
* Malvik/Hommelvik
* NTNUI 2
* Orkanger
* Rindal
* Selbu
* Svorkmo
* Tiller 2
* Trygg/Lade 2

 | Norges flagg |

| * v
* d
* r
6. divisjon fotball for menn, Trøndelag Fotballkrets, avdeling 3, 2020 |
| --- |
|  | 
* Bjørgan/Osen/Steinsdalen
* Fosen
* Leksvik
* Rissa
* Stjørna
* Vanvik 2
* Åfjord 2

 | Norges flagg |
Gazastripen
**Jabalia** (جباليا , eller *Jabalya*) er en by nord på Gazastripen. I 1945 hadde byen 3500 innbyggere. Dette antallet vokste til 82.877 innbyggere i 2006 – da er ikke den inntilliggende flyktningleiren medregnet. Byen ble i 2009 hardt rammet av Israels bombing og invasjon av Gazastripen.

Byen er omgitt av fruktbar jordbruksmark og rike appelsintrelunder. Byens historie går meget langt tilbake, noe utgravningsfunn fra romersk og bysantinsk tid vitner om. Vakre gulvmosaikker er funnet der en bysantinsk kirke hadde ligget. Noen mindre rester av en moske fra 1300-tallet står fremdeles.

Etter Palestinakrigen i 1948 opprettet UNRWA en 1,4 km² stor flyktningleir nord i byen for om lag 35 000 mennesker; Jabalialeiren. Det fra denne flyktningleiren at den første intifadaen utgikk i desember 1987. I 2005 var det registrert 106.691 mennesker i flyktningleiren.

Krigen i 2009
-------------

Jabalia var byen som ble hardest rammet av Israels bombing og invasjon av Gazastripen i 2009. Nesten alle hus, fabrikker og oliventrær ble jevnet med jorden under krigshandlingene. I bydelene Qirem og Abed Rabbo var det like etter våpenhvilen flere hundre meter mellom hvert hus som fremdeles sto. Fabrikkene i det østlige Jabalya som produserte elektriske artikler, olivenolje og sement, ble alle lagt i grus. Jordene ble også ødelagt, dels av bomber, men mest av de israelske stridsvognenes larveføtter. Jabalya var blant byene som først ble invadert av israelske styrker i løpet av den 22 dager lange offensiven på Gazastripen.

Referanser
----------

1. ↑  «Ti ganger verre enn et jordskjelv». *Aftenposten*. 20. januar 2009. Besøkt 20. januar 2009. «*I Jabalya nord på Gazastripen er nesten alle hus, fabrikker og oliventrær jevnet med jorden*»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
*For andre med samme etternavn, se Thon*

**Jan Ingar Thon** (født 29. oktober 1968 i Askim) er en norsk arkeolog, forfatter, journalist og foredragsholder. Thon er utdannet arkeolog fra Universitetet i Oslo og Det norske institutt i Roma med masteroppgaven «Romas hedenske templer i kristen Middelalder.»

Thon har arbeidet som journalist for tidsskrifter som Alle menn, Kriminaljournalen, Levende historie, All verdens historie og Dagbladet. I perioden 2016 til 2019 var Thon hovedansvarlig for det populærhistoriske stoffet i Dagbladet Pluss. 2019 til 2020 arbeidet Thon som reportasjeleder med ansvar for kriminal- og rettsstoff i Vesterålen Online i Sortland. I dag er Thon frilanser for blant andre Aftenposten historie og Vi menn. 

Jan Ingar Thon har publisert en rekke artikler og bøker om religions- og kulturhistorie, bl.a. om Antikrist-legenden, den engelske ritualmagikeren Aleister Crowley, varulver og en rekke andre temaer. 

Høsten 2023 kommer Thon med *true crime*-boken «En farlig mann» på Spartacus forlag. Boken er et dypdykk i det tunge kriminelle rusmiljøet som preget Indre Østfold på 1990- og tidlig 2000-tall, og som også hadde forgreninger til gjengmiljøet i Oslo. Forlaget omtaler boken som en *Indre Østfold noir*.

Dagens næringsliv beskriver boken som «…en nådeløst ærlig nekrolog over en mann – og tiden, stedet og miljøet som formet ham. [En farlig mann] er en god skildring av en tragisk menneskeskjebne og et hardt miljø som underbygger Indre Østfolds kallenavn som ‘det ville Østen’. Den er først og fremst er et portrett av et kriminelt drapsoffer, men Thon klarer også å fortelle en historie om Indre Østfold før og etter tusenårsskiftet.»

Bibliografi
-----------

* *Varulver: blodtørstige menneskedyr og hårete filmhelter* (2006)
* *En farlig mann. Om bygdesladder, vennskap og drap i Indre Østfold*. Spartacus forlag, 2023.

Referanser
----------

1. ↑  Thon, Jan Ingar (2017). «Romas hedenske templer i kristen middelalder. Det kristne Romas tolkning og gjenbruk av hedensk fortid i perioden 400 til 800 e.Kr.». Besøkt 25. november 2020.
2. ↑  Lindebø, Kristine (5. februar 2019). «VOL utvider og satser på krim. Jan Ingar Thon blir krimreporter på fulltid». *journalisten.no* **(norsk)**. Besøkt 25. november 2020.
3. ↑  «En farlig mann - ISBN 9788243014848 - Spartacus Forlag». *spartacus.no*. Besøkt 14. august 2023.
4. ↑  Holen, Øyvind (27. oktober 2023). «True crime fra Indre Østfold (+)». *www.dn.no* **(norsk)**. Besøkt 2. november 2023.

Eksterne lenker
---------------

* 

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
Elementer til forskaling ved bygging av Røssesundbrua før de ble satt opp. Foto: Håkon Prestkværn / Hedmarksmuseet
**Røssesund bru** eller **Røssesundbrua** er en buebro over Røssesundet mellom øyene Tjøme og Brøtsø i Færder kommune i Vestfold. Veien over brua (fylkesvei 3076) fører fra Tjøme og sørøstover mot Hvasser.

Røssesundbrua er oppført i armert betong med mellomliggende brubane. Brudekket er i armert betong, og rekkverket er av stål. Brua består av ni pilarer og to bueformede fundamenter i betong. Hovedspennet er på 76 meter. Brua er belyst med lysstolper.

Planlegging av bru over Røssesundet startet 1937, men Røssesundbrua stod, på grunn av 2. verdenskrig, ferdig først i 1952. Brua ble blant annet finansiert av bompenger fra trafikken over Vrengenbrua nord på Tjøme. Brua er 14 meter høy og hovedspennet er 76 meter. Byggeprosjektet er knyttet til Tjøme-ordføreren Chr. R. Granøe. En byste av ham er plassert rett før brua på Ormelet.

Røssesundbrua avløste en eldre kabelferge.

Brua er foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner, og har status hos Riksantikvaren som "statlig listeført". Brua ble totalrenovert i 1999.

* Røssesund bro sett fra Ormelet på Tjøme mot Brøtsø.Røssesund bro sett fra Ormelet på Tjøme mot Brøtsø.
* Ved den vesle Røssesundbrua er det en byste av broforkjemperen Chr. R. Granøe.Ved den vesle Røssesundbrua er det en byste av broforkjemperen Chr. R. Granøe.

Se også
-------

* Ørabrua
* Kanalbrua (Tønsberg)
* Vrengen bru
* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser
----------

1. ↑  Sentralt stadnamnregister
2. 1 2  «Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner, objekt 213». Arkivert fra originalen 12. juli 2015. Besøkt 3. februar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Røssesundbrua i Kulturminnesøk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister **·** Nasjonal vegdatabank
 |
**Fjågesund bru** (skiltet **Fjågesundbrui**) er ei stålplatebærerbru på fylkesvei 3320, beliggende i Fjågesund i Kviteseid kommune i Telemark. Brua er 250 meter lang og krysser sundet mellom Fjågesund og Østenå, halvannen kilometer nedenfor Fjågesundstraumen som forbinder Kviteseidvatnet i nordvest med Flåvatn i sørøst.

Historie
--------

Bru over sundet mellom Fjågesund og Østenå ble første gang tatt opp som sak på amtstinget i 1890. Ønsket om en bru ble på nytt aktuelt fra midten av 1900-tallet, da man startet å jobbe for å bygge en vei langsetter Bandak–Norsjøkanalen, kalt «Bandakvegen» (senere «Kanalvegen»), men det var først i 1984, da gjennomgående vei fra Lunde til Østenå ble åpnet, at en bru ble nødvendig, siden det var det siste hinderet for en sammenhengende vei også videre til Kviteseid. Veien var ved åpningen kommunal og privat, men den var bygget med et mål om å gjøres om til fylkesvei når det var ferdig utbedret. En bru var imidlertid en stor investering på en mindre fylkesvei, så bevildningene måtte man vente på noen år.

Høsten 1985 innvilget Kviteseid kommune 105 000 kr til å etablere et kabelfergesamband over sundet, omtrent 400 meter nedenfor der brua ligger i dag. 26. januar 1987 kom den kommunale fergedrifta igang med ferga «Østenå», den tidligere Fjoneferga, som hadde blitt brukt av en entreprenør til å frakte maskiner i forbindelse med bygginga av veien til Østenå på slutten av 1970-tallet. Ferga var liten og hadde dårlig kapasitet, og gikk kun til enkelte tider på døgnet, så ønsket om bru var fortsatt stort.

De første forventningene til når brua skulle stå ferdig var rundt 1990, men ingen bevilgninger kom innen den tid. Etter hvert ble 23 millioner statlige kroner øremerket til brua av de totale byggekostnadene på 39 millioner. Resten av kostnadene var et spleiselag mellom fylket og kommunene, og endelig byggestart kom etter at fylkestinget 7. desember 1995 vedtok å bevilge sin del. Bruarbeidene startet høsten 1996, og 18. desember 1997 ble brua offisielt åpnet.

Se også
-------

* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  NVDB via Vegvesenets vegkart
3. 1 2  «Fjågesund-bru til 17 mill. kr. gjer Kanalvegen til røyndom». *Vest-Telemark blad*. 25. november 1986. s. 1.
4. ↑  «– Gratulerer med vegen – til lukke med Fjågesundbrua!». *Vest-Telemark blad*. 19. mai 1984. s. 2 og 12.
5. ↑  «100.000 til ferje i Fjågesund». *Vest-Telemark blad*. 29. oktober 1985. s. 8.
6. ↑  «Stor dag for Fjågesund: Ferja «Østenå» i drift i går». *Vest-Telemark blad*. 27. januar 1987. s. 1.
7. ↑  «Fjågesundbrua avgjort i desember – Må 23 millionar attende til staten?». *Vest-Telemark blad*. 9. oktober 1993. s. 5.
8. ↑  «Folkefest i Fjågesund på bruopninga». *Vest-Telemark blad*. 20. desember 1997. s. 5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister **·** Nasjonal vegdatabank
 |
Gamle Grunge bru i 1931. Foto: privat
**Grungebru** er stedet rundt to bruer over elva som renner ut av Grungevatn i Grungedal i Vinje kommune.

Dagens gamle Grunge bru hviler på to gamle steinsatte brukar fra ei bru som ble satt opp omkring 1840. Brukara hviler fortsatt på det gamle fundamentet, furustokker, som ligger såpass dypt at de aldri kommer over vann. Brua fra 1840 erstatta ei bru som trolig krysset elva ca 50 meter lenger nede. Aasmund Olavsson Vinje forteller i diktsyklusen *Storegut* at foreldra til Storegut giftet seg det året brua ble bygd. Etter det skulle året være 1763, men Vinje var som kjent dikter...

På begynnelsen av 1960-åra ble veien lagt om, og det kom en ny Grunge bru noen hundre meter nedenfor den gamle, der dagens Europavei 134 krysser elva.

Etter hvert har stedet rundt, og det nedlagte pensjonatet på vestida av elva, tatt navnet, men i en sammentrukket form: Grungebru. Grungebru turistheim ble først etablert som Grongebro hotel på begynnelsen av 1900-tallet, ett av de mange hotellene som lå langs vegen mellom øst og vest. I 1939 ble det overtatt av nye eiere og endret til turistheim. I 1971 ble det ungdomsherberge/vandrerhjem. Overnattingsdriften ble avviklet i 1997. Nå er huset privatbolig for tredje generasjons drivere.

Det er bosatt 7-8 husstander rundt Grunge bru.

Referanser
----------

1. ↑  Vegvesenets vegkart

Eksterne lenker
---------------

* www.grungebru.no/brua

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Bjørnar Berg** (født 1971 i Tønsberg) er en norsk forfatter og filosof.

Berg er utdannet som journalist ved Høgskolen i Oslo, og han har studert filosofi og etikk ved Universitetet i Oslo.[]

Filosofi
--------

Bergs tenkning faller innenfor en eksistensialistisk tradisjon.[] I essaysamlingen *Frihet er å se regnet falle uten å ha tanker*, tar han utgangspunkt i sin egen tilværelse, for så å undersøke ulike aspekt ved livet. Essayene handler om blant annet frykt, tankevirksomhet og kjærlighet. Med en gjennomgående kritisk holdning til sitt eget sinn, synes Berg å være inspirert også av østlig filosofi. Som en slags balansevekt til intellektuelt tankearbeid, setter han natur, åpenhet, kjærlighet og væren i øyeblikket.

Forfatterskap
-------------

I 2004 debuterte Berg som forfatter på Schibsted forlag. Handlingen i debutromanen *Terroristen* er lagt til en ikke navngitt storby. Hovedpersonen Alexander og kameraten hans henretter grådige ledere i multinasjonale selskaper. De prøver å hevne egen fortid og stemmeløse fattige.

*Circulus*, utgitt på forlaget Transit i 2007, er en absurd, farseaktig roman om kunsten og menneskets rasjonalitet. Boken handler om maleren Bernard som i flere år har forsøkt å tegne den perfekte sirkel på frihånd. En dag dukker agenten hans opp og forteller om det elendige salget av sirkeltegningene. Motstrebende går Bernard med på å lage en kopi av det beste bildet han har malt, noe som blir starten på et marerittaktig døgn for hovedpersonen.

Essayboken *Frihet er å se regnet falle uten å ha tanker* ble utgitt i 2010 på Efrem forlag. Den består av 112 filosofiske mikroessays om temaene tankens natur, frykt, frihet, kjærlighet og død. Berg bruker gjennomgående en spørrende form i essayene.

I 2015 ga Berg ut essaysamlingen *Homo deceptus* på Fritt liv forlag. I denne boken undersøker han hvorfor menneskeheten er så dårlig til å håndtere klima- og ressursutfordringene vi står overfor.

Boken *En nordmanns klimabekjennelser - klimasmart samfunn og formidling i Norge* ble gitt ut på Fritt liv forlag i 2018. Med denne boken vil Berg vise hvordan vi kan spille på lag med den menneskelige psyken i en av vår tids største utfordringer.

Essaysamlingen *Hva lærer døden oss?*, utgitt på Flux Forlag i 2022, handler om hvordan den vestlige kulturen på flere områder fortrenger døden. Berg mener at bevisstheten om døden kan styrke den personlige livsbevisstheten og også bidra positivt, blant annet når det gjelder de viktigste valgene vi gjør i livet.

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Berg, Bjørnar 1971-, besøkt 11. januar 2023[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Kronikk – *Norske leger som støtter dødshjelp, må komme på banen*
* Kronikk – *Dødshjelp – hvor skal grensa gå?*
* Kronikk – *Derfor bruker vi opp jordas ressurser*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Luleå Hockeyförening** (**LHF**) Etablert i 1977, først som GroKo hockey og er et ishockey lag i Luleå, Sverige. Klubben er den nordligste ishockey som er i den øverste divisjonen. I 1979 skiftet klubben navn til Luleå hockey klubben. Club merke, fra sesongen 1994/1995, består av en bjørn med rød, gul, hvit og svart. Klubben har så langt tatt et SM-gull 1996- Luleå HF har spilt i den øverste divisjonen siden 1984 (27 år fra 2011).
Luleå HF spiller sine hjemme kamper i Coop Arena. De kom i finale i 2021-2022 sesongen

Meritter
--------

* Svenske mestere i 1996

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Luleå HF – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |

| * v
* d
* r
Svenska Hockeyligan 2023/24 |
| --- |
|  | 
* Frölunda
* Färjestad
* HV 71
* Oskarshamn
* Leksand
* Linköping
* Luleå
* Malmö
* MoDo
* Rögle
* Skellefteå
* Timrå
* Växjö
* Örebro

 | Sveriges flagg |
Søndre innslag, august 2011.
**Jarlsbergtunnelen** er en 1750 meter lang dobbeltsporet jernbanetunnel som går gjennom Frodeåsen i Tønsberg. Den tilhører Vestfoldbanen, og ble bygget som en del av strekningen mellom Barkåker og Tønsberg. Tunnelen ligger like nord for Tønsberg stasjon, og går mellom Frodegata og Tomsbakken. Mesteparten av tunnelen er sprengt i fjell, mens 223 meter er en betongkulvert. Et tverrslag omtrent midtveis i tunnelen har utgang i Kjellengveien og fungerer som rømningsvei.

Planleggingen av tunnelen startet på slutten av 1990-tallet. Flere interessegrupper frarådet byggingen av denne isolerte strekningen uten en plan for oppgradering av hele Vestfoldbanen. Byggearbeidene startet april 2009 og tunnelen åpnet for trafikk den 7. november 2011. Dette var den fjerde delstrekningen av Vestfoldbanen som ble oppgradert. Tunnelen ble bygget av Leonhard Nilsen & Sønner, og prosjektet kostet 1,5 milliarder kroner.

Kart over Jarlsbergtunnelen og Vestfoldbanen mellom Barkåker og Tønsberg

Referanser
----------

1. ↑  TB.no: Bygger i Bjerge (27. mars 2010)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jarlsbergtunnelen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Stranden ved Gaza by (2006)
**Gaza** (arabisk: غزة – *Ġazzah*; hebraisk: עזה – *Azzah*) er den største byen på Gazastripen og den største byen i De palestinske selvstyreområdene. Den har ca. 600 000 innbyggere.

Gaza er en havneby ved Middelhavet, strategisk plassert ved den historiske handelsruten mellom Egypt og Syria. 

Byen har vært bebodd siden 3000 før Kristus. Den var fra 1200-tallet før Kristus en av filisternes viktigste byer og er nevnt i Bibelen. Byens senere historie er stort sett sammenfallende med det øvrige Palestinas fram til 1948, da den ble okkupert av Egypt under den arabisk-israelske krig i 1948 og ble en del av Gazastripen.

Demografi
---------

Majoriteten av befolkningen i Gaza i dag er muslimer. Et lite mindretall av befolkningen, ca. 3500 mennesker, er kristne, hvorav de fleste tilhører den gresk-ortodokse kirken. Ifølge en folketelling i 1997 av det palestinske statistiske sentralbyrået (PCBS), hadde Gaza by og tilstøtende al-Shati-leiren en befolkning på 353 115 innbyggere, hvorav 50,9 % var menn og 49,1 % kvinner. Gaza har en svært ung befolkning, med over halvparten av dem under 14 år (50,3 %) og 25,7 % var mellom 15 og 29 år. Ca 13,6 % var i alderen 30 til 44, 7,7 % fra alderen 45 til 65 og 3,9 % var over fylte 64. 

En massiv tilførsel av palestinske flyktninger økte Gazas befolkning etter den arabisk-israelske krigen i 1948. Innen 1967 hadde befolkningen hadde økt til om lag seks ganger sitt antall i 1948. I 1997 var 51,8 % av Gazas innbyggere flyktninger eller deres etterkommere. I 2016 hadde byens innbyggertall økt til 583 000, og er den største byen i de palestinske territoriene. I tillegg bor det over 200 000 i byens flyktningeleirer.

Fødselsraten er høy og flertallet der lever i fattigdom, og må stole på mat fra FN for å overleve.

Vennskapsbyer
-------------

* Frankrikes flagg Dunkerque, Frankrike
* Italias flagg Torino, Italia
* Spanias flagg Barcelona, Spania
* Portugals flagg Cascais, Portugal
* Norges flagg Tromsø, Norge

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 19. januar 2021.
2. 1 2  Røsnes, August E. (23. august 2023). «Gaza by». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 8. oktober 2023.
3. ↑  «Population growth in occupied Palestinian territory to drive demand for housing, services – UN | UN News». *news.un.org* **(engelsk)**. 21. desember 2016. Besøkt 8. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Gaza City – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** BNE **·** GeoNames
 |
**Isabel Lucas** (født 29. januar 1985 i Melbourne, Victoria, Australia) er en australsk skuespiller. 

Hun er spesielt kjent for rollen sin som «Tasha Andrews» i TV-serien *Home and Away* på TV 2. Lucas og familien hennes flyttet til Sveits for et år siden moren hennes ble født der.

Karriere
--------

Isabel Lucas prøvde seg først i rollen som Kit Hunter i serien Home and Away, men de syntes ikke hun passet som Kit. Hun hadde talent, og de ville ha henne i serien og lagde rollen Tasha Andrews til henne! Lucas har startet innspillingen av sin første film kalt Daybreakers hvor hun vil spille en vampyr, sammen med Willem Defoe og Ethan Hawke. Filmen har planlagt premiere i september 2009 i USA. Lucas har også spilt i et par reklamefilmer. Nylig fikk hun en birolle i filmen 'Transformers: De beseirede slår tilbake' fra 2009.

I 2012 opptrådte hun actionfilmen Red Dawn med blant andre Chris Hemsworth og Josh Hutcherson. Isabel Lucas var med i den kritikerroste serien fra 2. verdenskrig, "The Pacific", som gikk på NRK1. Der spiller hun soldatkjæresten "Gwen" som blir igjen i Australia når kjæresten drar ut på tokt. Hun har også opptrådt i filmer som Knight of Cups fra 2015, MacGyver og Careful What You Wish For.

Veldedighet
-----------

Lucas er interessert i naturvern og veldedighet, og hun støtter og er ambassadør for mange veldedighetsgrupper, bl.a:

* World Vision
* Oxfam Community Aid Abroad
* Women Against Violence
* Seeing Eye Dogs Australia
* The Humour Foundation
* Global Green Plan
* Sea Shepherd

Referanser
----------

1. ↑  Isabel Lucas, Starship and Sea Shepherd join forces for the Whales Arkivert 29. januar 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Isabel Lucas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Isabel Lucas på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Isabel Lucas i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Isabel Lucas på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Isabel Lucas på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Isabel Lucas på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Isabel Lucas på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Isabel Lucas hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Isabel Lucas hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNE
 |
Bjølstad gård i Heidal i Gudbrandsdalen 1910. Foto: Kristoffer Horne / Hedmarksmuseet 
Fremstilt i *Nordiska taflor* i 1865.
**Bjølstad** er en gård i Heidal i Sel kommune i Innlandet, nevnt i skriftlige kilder tilbake til 1270. Eirik Bjørnsson, som kjøpte gården stykkevis på 1430-tallet, ble stamfar til Bratt-ætta, som lenge bodde på gården. I 1680 rådde gården over 26 husmannsplasser og til sammen 700 hus. En av husmannsplassene er Søre Lykkja, også kalt Bjølstadløkken. Veslesetra tilhører gården. I 1904 hadde gården 1000 dekar innmark og 30000 dekar skog. Gården er i privat eie.

Bjølstad kapell med plass til 75 er en laftet bygning fra rundt 1531, med beitskier som kan være gjenbrukte portalplanker fra en tidlig stavkirke. De har utskjæringer i urnesstil. Kapellet ble en tid brukt som stabbur og låve. 

Ni hus på gården ble fredet etter Fredningsloven av 1920.

Gården var innspillingssted for den tyske filmateriseringen (1959) av Trygve Gulbranssens bok «Og bakom synger skogene» (1933). Ved 850-årsjubileet for Bratt-ætten i 1970 møttes et par tusen medlemmer til slektstreff og reiste i den anledning en bautastein. 

Bjølstad er viet et eget illustrert kapittel i reiseskildringen *Tre i Norge ved to av dem* (utgitt 1882):

> Søndag 19. september. - Bjølstad er en eldgammel norsk gård, som består av en hel del adskilte bygninger rundt en firkantet gårdsplass. Det huset vi bodde i er fra 1818 og er det nyeste og største av dem alle. Det har en hel rekke stasværelser til bruk for kongen når denne en sjelden gang besøker denne delen av sine riker. Når vi står i døren til det huset hvor vi er innlosjert, har vi på venstre hånd en gammel, eiendommelig og malerisk bygning med en vakkert utbygget inngang. Den bærer årstallet 1743, og i denne bygningen bor eieren når han oppholder seg her på gården. Rett foran oss er et annet hus av likeså eiendommelig bygningsmåte og betydelig eldre. Den fjerde siden opptas av en nyere bygning, som sannsynligvis brukes til forrådshus. Men dessuten er det mange adskilte uthus hvor det oppbevares sleder, ploger, forskjellige gårds- og kjøkkenredskap, tepper og forskjellige andre nyttige gjenstander, foruten en hel del tilbehør, hvoriblant til og med en værhane fra en gammel kirke som en gang sto ved gården, men som nå er nedrevet og til dels er brukt som brensel.
> 
> 
> Clutterbuck og Lees (1884): *Tre i Norge ved to av dem* 
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  Lees, James A. og Walter J. Clutterbuck (1884/2005): *Tre i Norge / ved to af dem*. Oversat fra engelsk ved H.J. Müller, med 59 træsnit. Ny utgave 2005, Cappelen, s.251.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bjølstad gård – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) «Bjølstad gård». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Hjem i Givat Harel ved utsyn over vinmarker.
Israelittisk behornet alter i Givat Harel
**Givat Harel** (hebraisk: גבעת הראל) er en israelsk bosetning etablert i 1998. Den ligger på Vestbredden, nord for Nahal Shilo. Givat Harel i guvvernementet Ramallah og al-Bireh, ligger nær Highway 60 på en høyde mellom Eli og Shilo.

Historie
--------

I følge ARIJ ble land her «tatt med makt av israelske settlere» fra den palestinske landsbyen Sinjil for å bygge Givat Harel. Mer enn 90 settlerfamilier bodde her i 2013, da denne såkalte *utposten*, inntil da ikkeautorisert, var en av to slike ble legalisert i februar 2023 av Netanyahus regjering. Deler av jordbruksmarkene som Givat Harel benytter, er tatt enten Siljil eller Qaryut (i det tilgrensende guvernementet Nablus), en annen palestinsk landsby.

Sideveien til Givat Harel ble utbedret med fast dekke av den israelske regjering da Ariel Sharon var minister for nasjonal infrastruktur.

Det internasjonale samfunn anser alle israelske bosetninger på Vestbredden illegale etter internasjonal rett, men den israelske regjering bestrider dette.

Referanser
----------

1. ↑  Settlers take Sharon's advice, occupy hilltops
2. ↑  Sinjil Town Profile ARIJ, s. 18
3. ↑  Israel Debre: Israel's outpost approval boost settlers, deepens conflict, AP, 29. februar 2021
4. ↑  Between Samaria & Gaza, Jerusalem Post
5. ↑  «The Geneva Convention». BBC News. 10. desember 2009. Besøkt 27. november 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Givat Harel website
* Givat Harel altar (Hebrew) Arkivert 28. september 2013 hos Wayback Machine. Arkivert 2013-09-28 hos Wayback Machine
**Iver Munthe Daae** (født 23. september 1845 i Bergen, død 10. februar 1924 i Kristiania) var en norsk tolldirektør, forretningsmann og kunstsamler. Foreldrene var presten Hans Daae (1808–1865) og Anne Johanne Christie (1812–1893). Hans søster Anne Johanne var gift med politikeren Jacob Aall Bonnevie.

Daae arbeidet over 20 år i Kinas tollvesen, blant annet som generalinspektør 1885–1888 – på denne tiden ble også hans yngre slektning Johan Wilhelm Normann Munthe ansatt i det kinesiske tollvesenet trolig med Daaes hjelp. Etter hjemkomsten til Norge i 1888 utga han *The landtax in China*. I Norge drev han så Kalvild Træsliperi ved Lillesand. Fra Kina hadde Daae med seg en samling kunst, kunsthåndverk og antikviteter, halvparten ble solgt til Kunstindustrimuseet i Kristiania. Han tok med seg en vase (Dragevasen) fra Ming-dynastiet til Norge og den ble i 2022 anslått ha en markedsverdi på mellom 50 og 100 millioner kroner. Daae var trolig ikke klar over hvor verdifull vasen var. Kunstindustrimuseet kjøpte vasen og lånte den ut som dekorasjon til statens representasjonsbolig i Parkveien 45 der den sto i en trapp. Bo Gyllensvärd, direktør ved Ostindiska museet i Stockholm, oppdaget vasen i Kunstindustrimuseets kartotek.

Daae ble i 1892 tildelt kong Oscar 2s fortjenstemedalje i gull og han ble innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi.

Se også
-------

* Johan Wilhelm Normann Munthe

Referanser
----------

1. 1 2   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Iver Munthe Daae – Store norske leksikon». *Store norske leksikon*. Besøkt 2. februar 2016.
3. ↑  «Johan Munthe – Norsk biografisk leksikon». *Store norske leksikon*. Besøkt 2. februar 2016.
4. ↑  Daae, I.M. (1892): *The landtax in China: a description of its origin and development together with the nature and incidences of the present levy.* Leide: Brill.
5. ↑  Huitfeldt, Johanne (1989): *Daae-samling.* (utstillingen 1. desember 1989-4. februar 1990). Oslo: Kunstindustrimuseet.
6. ↑  Hagen, Maren Kvamme (19. juni 2022). «Sjokkert svenske oppdaga Ming-vase i norsk trapp». *NRK* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 20. juni 2022.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF
 |
**Fania Oz-Salzberger** (hebraisk: פניה עוז-זלצברגר, født 28. oktober 1960 i Hulda i Israel) er en israelsk historiker. I 2009 ble hun professor i historie ved Universitetet i Haifa.

Liv og virke
------------

Hun er datter av den israelske forfatter Amos Oz og hans hustru Nily, og begynte livet i kibbutzen Hulda, mellom Tel Aviv og Jerusalem. 

Etter studier i historie og filosofi ved universitetene Tel Aviv og Oxford (Ph.D. under veiledning av Isaiah Berlin) arbeidet hun fra 1990 i tre år ved Wolfson College i Oxford. Deretter underviste hun ved Universitetet i Haifa, der hun ble professor i1990.

Hennes bok *Israelis in Berlin* (2001) og hennes tale ved Universitetet i Heidelberg i 2003 med tittelen *Heidelberg's Hope* gjorde henne kjent for det tyskspråklige publikum.

Referanser
----------

1. ↑   en.wikipedia.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Prof. Fania Oz-Salzberger». Besøkt 16. mai 2019.
3. ↑  «Universität Heidelberg». Besøkt 16. mai 2019.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 3. mars 2016. Besøkt 10. februar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Fania Oz-Salzberger på Academia.edu

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ORCID **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** CiNii
 |
**Slang** (uttale: «slang» eller «slæng») er en ikke-standardisert form for bruk av ord innenfor en gruppe mennesker med samme interesser og innenfor rammene av et ordinært språk (som norsk eller engelsk) og som typisk sett har et kortvarig liv. Slang er måter å snakke på hvor bestemte ord blir byttet ut med andre for å gi rasistiske, humoristiske, irrelevante eller annen effekter til ordet. 

Slang skjer når nye ord skapes som erstatning for gamle, som «ka han melle?» for hva gjør du, «kjei» for pike, og «sneip», «kårer» eller «sigg» for sigarett, og «wallah» for jeg lover eller «tør», som er slang for kul og disse slanguttrykkene går av og til inn i det ordinære språket når de blir vanlige utenfor den opprinnelige interne gruppen, som «kul» og «kjip»

Slang er ofte tilknyttet en bestemt gruppe, og kan benyttes for å signalisere tilhørighet, for eksempelvis brukte jazzmusikere på 1950-tallet en intern *sjargong* eller slang. På 1960-tallet brukte de som definerte seg som hippier en bestemt form for slang. 

Innenfor lingvistikken er en sosiolekt (fra «sosial dialekt») det språk som blir snakket av en sosial gruppe, en sosial klasse eller en subkultur.

Opprinnelse nigga
-----------------

Ordet «slang» dukket opp i England rundt 1750 som en betegnelse på de yrkeskriminelles særspråk. Opprinnelsen av ordet stammer mest sannsynlig fra en forkortelse av «slanguage», som igjen skal stamme fra *beggar's language* (tiggerspråket). I norsk språk dukket ordet slang opp i andre halvdel av 1800-tallet.

Se også
-------

* Kebabnorsk
* Kronolekt
* Multietnolekt
* Sosiolekt
* Sjargong

Eksterne lenker
---------------

* Søk etter *Slang* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
* Store norske leksikon: *Slang*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Ingá Márjá Sarre** (født 1979)[] er en norsk skuespiller, joiker, skuespillercoach og instruktør av samisk bakgrunn. Hun har Bachelorgrad i teaterproduksjon og skuespillerfag ved Høgskolen i Nord-Trøndelag (nå Nord Universitet), (2009) og joikefaglig utdannelse med Frode Fjellheim ved HINT og fra Samisk Høgskole i Kautokeino.

Sarre er leder av Sámi Lávdi, fagorganisasjon for samiske scenekunstnere, og medlem av det samiske kunstnerkollektivet Dáiddadállu.

Sarre har blant annet spilt i ﬁlmene *Gåten Knut Hamsun* (1996), *Jernanger* (2009) og *Eallogierdu – The Tundra Within Me (2023).* Hun har den norske stemmen til Helinor i TV-serien *Elias* (2014) og har også vært  programleder og skuespiller i Mánáid TV, NRK Super.

Som skuespiller har Sarre hatt fremtredende roller i 14 produksjoner ved Beaivváš Sámi Našunálateáhter Hun har også gjort flere kortﬁlmer, blant annet *Nieidaš ja guollečikŋa* (The Girl with a fish necklace) og *Giksašuvvon Ealli* (The afflicted animal) regissert av Egil Pedersen. Hun har også spilt i forestillinger ved Åarjelhsaemien Teatere/ Sydsamisk teater.

Medvirkende produksjoner
------------------------

Sarre har per 2023 medvirket som skuespiller i følgende teaterforestillinger: 

2021: *Čázevulošnieida – Undervannsjenta**,** Av Katarina Skår LIsa, For Festspillene i Nord-Norge*

2020: *Pippi Nallesuohkku,* Beaivváš Sámi Našunálateáhter

2019: Fuglane, Nordland Teater

2018: *Giđđadulvi VII / Vårflom VII,* Beaivváš Sámi Našunálateáhter

2018: *Snøfrid*, Beaivváš Sámi Našunálateáhter

2017: *Johan Turi,* Beaivváš Sámi Našunálateáhter

2016: *Mávssaheapmi / Hevn*, Beaivváš Sámi Našunálateáhter

2016: *Vaajesh Puka-Puka*, Åarjelhsaemien Teatere

2014: *Gurut guvlui Heahtás / Vasemmalle Hetasta / Til venstre i Hetta*, Beaivváš Sámi Našunálateáhter

2013: *Skábmačuovggas / I mørketidslys*, Beaivváš Sámi Našunálateáhter

2012: *Silbajavri / Sølvvannet* , Beaivváš Sámi Našunálateáhter

2010: *Sáhpánat ja olbmot/Om mus og menn,* Beaivváš Sámi Našunálateáhter

2010: *Allaq,* Beaivváš Sámi Našunálateáhter

2009: *Bures dadjon! / Godt sagt!* ,Beaivváš Sámi Našunálateáhter

2009: *Baru Juogadeápmi / Å dele en bølge,* Beaivváš Sámi Našunálateáhter

2009: *Full pakke* **,**Beaivváš Sámi Našunálateáhter

2009: *Blodbryllaup,* HiNTInnspæll

2000: *Vølundda muitalus / Vølunds kvad,* Beaivváš Sámi Našunálateáhter

1994: *Skoavdnji**,*** Beaivváš Sámi Našunálateáhter

Referanser
----------

1. ↑  «Daiddadallu medlemmer Inga Marja Sarra». Besøkt 17. oktober 2023.
2. ↑  «Sami Lavdi -styret». Besøkt 17. oktober 2023.
3. ↑  «To samiske filmer debuterer på Toronto internasjonale filmfestival». Besøkt 17. oktober 2023.
4. ↑  «Sceneweb artist Inga Marja Sarre». Besøkt 17. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------
**Zimmiellini** er en gruppe av snutebiller. Både larver og voksne lever av pollen, de aller fleste artene på hannkongler av bartrær. Gruppen omfatter bare én beskrevet art.

Utseende
--------

Små (2 – 5 mm), avlange biller, mørke på farge. Oversiden er kledt med fine, utstående hår. **Hodet** er trukket frem til en mer eller mindre lang snute som ofte er noe utvidet mot spissen. Antennene er 11-leddete, perlekjedeformede, litt tykkere mot spissen, ikke knebøyde. De sitter festet på snuten, i den ytterste halvdelen. Fasettøynene er temmelig store, runde og utstående. **Brystskjoldet** (pronotum) er omtrent så langt som bredt, markert smalere enn dekkvingene, sett ovenfra avrundet firkantet. **Dekkvingene** er parallellsidige, med markerte «skuldre», kraftig punkterte, men uten tydelige punktrekker. **Beina** er middels lange, slanke, føttene er fire-leddete med det tredje leddet dypt delt i to fliker.

Levevis
-------

Av de 22 slektene de nålevende nemonychidene deles inn i, lever alle bortsett fra to på hannkongler (hannblomster) av ulike slags nakenfrøete planter (hovedsakelig bartrær), der de spiser pollen. De to unntakene er en slekt i den palearktiske sone som lever på pollen av urter i soleiefamilien, og en søramerikansk slekt som lever på sørbøk *(Nothofagus).* De øvrige artene på den nordlige halvkulen lever på furu-slekten (*Pinus*). På den sørlige halvkulen lever de fleste artene på slekten kransgraner *(Araucaria*), men det lever også noen arter på familien Podocarpaceae og på slekten *Agathis*. Alle de nakenfrøete plantene er såkalt primitive plantegrupper som har eksistert lenge og det er sannsynlig at de mange fossile artene hadde et lignende levevis. De utvokste larvene kryper ut av hannkonglen, faller til bakken, graver seg ned og forvandler seg til en puppe. Puppestadiet kan vare opptil 2 år.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien **barblomstsnutebiller, Nemonychidae** Bedel, 1883
					- Underfamilien **Rhinorhynchinae** Voss, 1922 – Nord-Amerika, Sør-Amerika og Australia
						* Stammen **Zimmiellini** Legalov, 2017
							+ Slekten *Zimmiellus* Kuschel, 2011 - én art, Australia
								- *Zimmiellus fronto* Kuschel, 2011

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.
2. ↑  Kuschel, G. & Leschen, R.A.B. 2011. Phylogeny and taxonomy of the Rhinorhynchinae (Coleoptera: Nemonychidae). *Invertebrate systematics* 24(6): 573–615.

Kilder
------

* Kuschel, G. 1983. *Past and present of the relict family Nemonychidae* (Coleoptera, Curculionoidea). *Geo Journal* 7: 499-504.
* Legalov, A.A. (2017) Contribution to the knowledge of the family Nemonychidae (Coleoptera) with descriptions of new taxa. *Ukrainian Journal of Ecology* 7(2): 64–87.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Bombingen av King David Hotel** var et terrorangrep i Jerusalem i Palestina utført av den sionistiske militante gruppen Irgun den 22. juli 1946. Målet var hovedkvarteret til de britiske styrkene i Palestinamandatet, som holdt til i King David Hotel i Jerusalem. 91 mennesker ble drept og 46 såret, de fleste sivile.

Medlemmene av Irgun plantet en bombe i kjelleren på hotellet, som sprengte det sørvestlige hjørnet av sørfløyen.

Angrepet ble ledet av Yisrael Levi. Menachem Begin, som var statsminister i Israel fra 1977 til 1983, var leder av Irgun da angrepet ble utført.

Irgun sendte ut advarsler per telefon, inkludert en advarsel til hotellets eget sentralbord.[] Betjeningen valgte å ignorere dem.[]

Referanser
----------

1. ↑  *The attack on the King David Hotel*, Besiege Yehuda Lapidot. (besøkt 6/1-2009)
2. ↑  Lapidot, Y. *The Irgun chief commanders* Arkivert 14. september 2012 hos Wayback Machine. The Irhun Site. (besøkt 7/1-2009)

Eksterne lenker
---------------

* (en) King David Hotel bombing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata