**Milutin Milanković** (serbisk (kyrillisk): Милутин Миланковић, født 28. mai 1879 i Dalj i det daværende Østerrike-Ungarn, død 12. desember 1958 i Beograd i Jugoslavia) var en serbisk byggingeniør og geofysiker, best kjent for sin teori om istider. Denne teorien går ut på at istider kommer av variasjoner i Jordens omløpsbane og langtids klimaforandringer, og er i dag kjent som Milanković-syklusene. Han arbeidet med termodynamiske og klimatologiske emner.

Biografi
--------

### Begynnelsen

Milutin Milanković ble født i Dalj, Vest-Srem-regionen, nær Osijek i Østerrike-Ungarn (dagens Kroatia), og studerte byggeteknikk ved Technische Hochschule (dagens Technische Universität Wien) i Wien. I 1902 gikk han ut fra høyskolen som byggingeniør, og i 1904 oppnådde han en doktorgrad i teknisk vitenskap. Senere arbeidet han i firmaet Adolf Baron Pittel Betonbau-Unternehmung i Wien, som på den tiden var et meget kjent byggefirma. Han bygget demninger, broer, viadukter, akvedukter og andre strukturer i armert betong i store deler av datidens Østerrike-Ungarn. Milanković fortsatte å praktisere byggeteknikk i Wien frem til høsten 1909, da han ble tilbudt plass for anvendt matematikk (klassisk mekanikk, himmelmekanikk og teoretisk fysikk) i Beograd. Året 1909 markerte et vendepunkt i hans liv. Selv om han fortsatte med å drive sin forskning rundt ulike problemer knyttet til bruksområder for armert betong, bestemte han seg for å satse på grunnleggende forskning som professor. Han var også direktør for stedets observatorium. 

### Liv

En av hans kjente oppfinnelser.
Opprørske hendelser fant sted så snart han hadde bosatt seg i Beograd, da Balkankrigene ble fulgt av første verdenskrig. Da krigen brøt ut i 1914 (og han var nygift) ble han internert av den østerriksk-ungarske hæren i Neusiedl am See og senere i Budapest, hvor han fikk lov til å jobbe i biblioteket til det ungarske akademiet for vitenskap. Så tidlig som i 1912 fikk han interesse for klima, Solens påvirkning på klimaet og temperaturen på de ulike planetene. Under hans internering i Budapest viet han mye tid til dette fagfeltet, og ved krigens slutt hadde han ferdiggjort et monografi som ble publisert i 1920. Publikasjonen ble sendt til Serbias vitenskaps- og kunstakademi og til Gauthiers-Villards i Paris under tittelen *Théorie mathématique des phénomènes thermiques produits par la radiation solaire* (Matematisk teori for varmefenomen forårsaket av solinnstråling).

Den resultatmessige fremgangen i dette arbeidet gjorde at han fikk et betydelig godt rykte i den vitenskapelige verden, først og fremst for sin "kurve om solinnstråling på Jordens overflate". Denne kurven oppstilte han med tanke på istidsinndeling for endringer i solstrålingsintensitet over de siste 600 000 år (senere utvidet til 1 mill. år). Den såkalte *milankovićske strålingskurven* ble faktisk ikke allment akseptert før 1924, da den store meteorologen og klimatologen Wladimir Köppen med hans svigersønn Alfred Wegener, presenterte kurven i deres arbeid med navnet 'Climates of the geological past *(Klimaer for geologisk fortid). Etter disse første hyllestene ble Milanković i 1927 tilbudt samarbeid i to viktige publikasjoner: den første var en håndbok om klimatologi (Gutenbergs* Handbuch der Klimatologie*) og den andre en håndbok om geofysikk (Gutenbergs* Handbuch der Geophysik*). Førstnevnte, som han skrev introduksjonen* Mathematische Klimalehre und astronomische Theorie der Klimaschwankungen *(Matematisk vitenskap for klima og astronomisk teori om klimavariasjoner) for, ble publisert på tysk i 1930 og i 1939 oversatt til russisk. Videre utviklet den teorien om planetarisk klima med Jordens klima i spissen.* 

Han satte opp regelen for skuddår i den reviderte julianske kalenderen, som ble akseptert av mange ortodokse kirker offisielt, men som aldri ble praktisert. Hans kalender er faktisk verdens mest nøyaktige kalender i dag.

For den andre tekstboken skrev Milanković seksjoner, hvor han utviklet og formulerte sin teori om den langvarige og uregelmessige bevegelsen til Jordens poler. I tillegg utviklet og formulerte han sin teori om glaciære perioder (Milanković-syklusene), som bygget på tidligere arbeid av James Croll. Milanković var i stand til å forbedre Crolls arbeid delvis ved hjelp av forbedrede beregninger av Jordens bane som på den tid nylig ble publisert av Ludwig Pilgrim i 1904. Han bestemte seg for å samle og publisere teoriene i en bok, selv om han var helt klar over at hans teori om solinnstråling hadde blitt vellykket utført og at papirene som tok for seg hans teori var spredt i forskjellige publikasjoner. Dermed ble hans trykkingen av hans store verk *Kanon der Erdbestrahlung und seine Anwendung auf das Eiszeitenproblem* (Kanonen for Jordens solinnstråling og dens tilknytning til problemet med istidene) fullført i 1941, ved krigens utbrudd i landet hans. Verket bestod av 626 sider i quarto på tysk, utgitt på publikasjonene til Serbias vitenskaps- og kunstakademi. Dette verket ble oversatt til engelsk av det israelske programmet for vitenskapelige oversettelser i 1969 under tittelen *Canon of Insolation of the Ice-Age Problem*, og publisert av USAs handelsdepartement og National Science Foundation i Washington D.C.. 

I 1950-årene ble motforestillinger reist mot Milankovićs teori om istider; disse motforestillingene kom hovedsakelig fra meteorologer som mente at endringer i solinnstrålingen som følge av endringene i Jordens baneparametre var for små til å kunne forstyrre klimaets system. Imidlertid førte utforskning av dyphavssedimenter i slutten av 1960-årene og i 1970-årene til utbredt aksept av Milankovićs idéer, ettersom oppdagelsen av den glaciære perioden (100 000 årssyklusen) stemte overrens med den lengste baneperioden. 

Milutin Milanković døde i Beograd i 1958, 79 år gammel.

Andre verk
----------

I tillegg til hans vitenskapelige arbeid, viste Milanković alltid stor interesse for vitenskapens historiske utvikling. Han skrev en tekstbok om astronomiens historie, og to bøker godt kjente bøker: *Through Space and Centuries* (Gjennom rom og århundrer), som fiksjonerte astronomiens utvikling, og *Through the Realm of Science* (Gjennom vitenskapens rike), som tok for seg utviklingen av bestemte vitenskaper.

Milanković publiserte også en tre-binds selvbiografi på serbisk, *Recollection, Experiences and Vision* (Erindring, erfaringer og visjon), som aldri ble oversatt. Av den grunn har hans sønn, Vasko Milanković, fullført en biografi: *My father, Milutin Milanković* (Min far, Milutin Milanković).

Milanković ble valgt som et korresponderende medlem av Serbias vitenskaps- og kunstakademi i 1920, et fullt medlem i 1924, et korresponderende medlem av Jugoslavias vitenskaps- og kunstakademi i 1925 og et medlem av Tysklands akademi for naturalistene ""Leopoldina" i Halle; han var også et medlem av mange vitenskapelige nettverk og tilknyttede organisasjoner, både i Jugoslavia og utlandet.

Navngiving
----------

* Milankovic — et krater på den borteste siden av Månen.
* Milankovic — et 118 km krater på Mars ved 54.4°N, 213.3°Ø
* 1605 Milankovitch — en asteroide.

Litteratur
----------

* Milankovitch, M. (1920). *Théorie Mathématique des Phénomènes Thermiques produits par la Radiation Solaire*. Gauthier-Villars Paris.
* Milankovitch, M. (1930). *Mathematische Klimalehre und Astronomische Theorie der Klimaschwankungen, Handbuch der Klimalogie Band 1*. Teil A Borntrager Berlin.
* Milankovitch, M. (1941). *Kanon der Erdbestrahlungen und seine Anwendung auf das Eiszeitenproblem*. Belgrade.
* Pantic, Nikola (1998). *Kanon der Erdbestrahlungen und seine Anwendung auf das Eiszeitenproblem, New English Translation, Canon of Insolation and the Ice Age Problem*. Alven Global. ISBN 86-17-06619-9.

Referanser
----------

1. ↑   Mathematics Genealogy Project[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 31. januar 2010. Besøkt 11. november 2009.  Verdens mest nøyaktige kalender

Eksterne lenker
---------------

* Milutin Milankovićs liv og vitenskapelige arbeid (engelsk)
* Solinnstråling og Milanković (engelsk)
* Milanković-sykluser og klimaforandringer Arkivert 15. april 2006 hos Wayback Machine. (engelsk)
* Presesjon og Milankovićs teori (engelsk)
* Dokument som inneholder faksimile av første side av Milankovićs verk, s. 3, *Serbias vitenskaps- og kunstakdemi*.] (engelsk)
* NASA Earth Observatory artikkel i "on the shoulders of giants"-serien. Arkivert 26. oktober 2008 hos Wayback Machine. (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** MGP **·** NKC
 |