recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rødt Oslo** er partiet Rødts fylkesorganisasjon i Oslo. Det ble stiftet 25. mars 2007. Fylkespartiet er det største i Rødt og har 2400 medlemmer. Leder i Rødt Oslo er Jenny Eiksund.

Rødt Oslo består av 13 bydelspartier og 7 ulike bransje- og temalag.

Nominasjon av kandidater til bystyret og Stortinget skjer i regi av fylkespartiet i Rødt Oslo.

Bystyreperioden 2019–2023
-------------------------

### Bystyret

I perioden 2019–2023 har Rødt Oslo tre representanter i Oslo bystyre: 

* Siavash Mobasheri (medlem av Samferdsels- og miljøutvalget)
* Sofia Rana (medlem av Byutviklingsutvalget)
* Maren Rismyhr (medlem av Helse- og sosialkomiteen)

### Bydelsutvalg

Rødt Oslo er også representert i disse bydelsutvalgene: Bjerke, Gamle Oslo, Grorud, Grünerløkka, Sagene, St. Hanshaugen, Søndre Nordstrand, Bydel Østensjø, Bydel Frogner, Bydel Nordre Aker, Bydel Nordstrand, Bydel Alna og Bydel Stovner. 

### Byrådet

Etter valget i 2015 inngikk Rødt Oslo en samarbeidsavtale med byrådet bestående av Arbeiderpartiet, SV og Miljøpartiet De Grønne. Avtalen ga Rødt posisjonen som nestleder i kultur- og utdanningskomiteen.

Stortingsperioden 2021–2025
---------------------------

Rødt Oslo har to representanter på Stortinget i perioden 2021–2025; Bjørnar Moxnes og Seher Aydar.

Referanser
----------

1. ↑  «Rødt Oslo er stiftet». *gamle.oslo.rv.no*. Arkivert fra originalen 25. mars 2018. Besøkt 24. mars 2018.
2. ↑  «Rødt - Fordi fellesskap fungerer». Rødt. Besøkt 24. mars 2018.
3. ↑  «Facebook». 19. mars 2023. Besøkt 21. mars 2023.
4. ↑  «Våre folk». *roedt.no* **(norsk)**. Rødt Oslo. Besøkt 18. mars 2023.
5. 1 2 3  «Representanter i Oslo bystyre» **(norsk)**. Oslo kommune. 6. februar 2019. Besøkt 18. mars 2023.
6. ↑  «Avtale mellom Arbeiderpartiet, Miljøpartiet De Grønne, Sosialistisk Venstreparti og Rødt i Oslo.» (PDF). 20. oktober 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** VIAF
 |
«Coldstream» har flere betydninger.

**Coldstream** (skotsk-gælisk: *An Sruthan Fuar*; skotsk: *Caustrim*; «kald elv») er en liten by og verdslig sogn i Scottish Borders, Skottland. Den ligger på nordsiden av elven Tweed i Berwickshire, med Northumberland i England på den andre siden. Cornhill-on-Tweed er den nærmeste engelske landsbyen. Byen er kjent som hjembyen til Coldstream Guards, det eldste aktive regimentet i den britiske hæren. Coldstream var området hvor Edvard I av England invaderte Skottland i 1296 og etterlot landsbyen i ruiner, inkludert et nonnekloster som ble opprettet av jarlen av Gospatrick i 1165. I februar 1316, under den skotske uavhengighetskrig, beseiret James Douglas en tallrik overlegen hær av soldater fra Gascogne, ledet av Edmond de Caillou, ved Skaithmuir, nord for byen.

I henhold til folketellingen i 2011 har byen hatt en liten tilbakegang i folketallet med 1 946 innbyggere, beregnet til 1 870 i 2014.

Severdigheter
-------------

På 1700- og 1800-tallet var Coldstream et populært sted å gifte seg for de som ikke hadde alle tillatelser fra foresatte i orden, på samme måte som Gretna Green, ettersom byen lå ved en hovedvei (i dag A697. Tollhuset, hvor ekteskapene ble inngått, er sammen med Hishel House, blant byens severdigheter. Herskapsgodset Hishel House var tidligere hjem for Alec Douglas-Home, britisk statsminister fra 1963 til 1964. Douglas-Home er gravlagt i Coldstream.

Referanser
----------

1. ↑  The Online Scots Dictionary[*død lenke*]
2. ↑  «Coldstream», Undiscovered Scotland
3. ↑  Hickman, Michael: «Coldstream Priory» Arkivert 10. august 2016 hos Wayback Machine. Coldstream.co
4. ↑  David Hume, David Reid (1996): *The history of the house of Douglas*, s. 488
5. ↑  «Coldstream (Scottish Borders)»
6. ↑  «Alec Douglas-Home (1903 - 1995)», *Find A Grave Memorial*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Coldstream – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* «Coldstream: Towns & Villages», *Scotland - Alba*
* «Coldstream Town Guide», *Best of the Borders*
* «Coldstram» Arkivert 17. mai 2014 hos Wayback Machine. samfunnsnettsted, *Coldstream.co*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Friðrik Ólafsson** (født 26. januar 1935 i Reykjavík) er en islandsk stormester i sjakk og tidligere president i Verdenssjakkforbundet FIDE.

Han vant Islandsmesterskapet i sjakk allerede som 17-åring i 1952, og Nordisk mesterskap i sjakk året etterpå, og stod deretter fram som den klart sterkeste islandske sjakkspilleren på den tiden. Ólafssons første sterke internasjonale resultat var en delt førsteplass med Viktor Kortsjnoj i Hastings 1955-56. Fridrik Olafsson ble Stormester i 1958.

Ólafssons beste resultat i kvalifiseringen til Verdensmesterskapet i sjakk var i intersoneturneringen i Portorož i 1958, der han klarte en delt 5.-6.-plass og kvalifiserte seg til Kandidatturneringen – siste steg før en eventuell VM-kamp. I kandidatturneringen i 1959 ble han nummer 7 av 8 deltakere, med 10 poeng av 28 mulige. 

Han spilte også i den påfølgende Intersoneturneringen i Stockholm i 1962, men uten å kvalifisere seg for kandidatturneringen.

Blant de beste turneringsresultatene hans må regnes delt tredjeplass i den sterke Piatigorsky Cup, Los Angeles 1963 med 7,5/14 og delt førsteplass med Ljubomir Ljubojević i Wijk aan Zee 1976, foran Mikhail Tal.

I 1978 etterfulgte han Max Euwe som president i Verdenssjakkforbundet FIDE. I 1982 ble Florencio Campomanes ny president i FIDE. Friðrik Olafsson ble deretter sekretær for det islandske Alltinget. 

Olafsson har fortsatt med å spille sjakk fra tid til annen. I 2003 vant han en tvekamp i hurtigsjakk mot den danske veteranen Bent Larsen med 5-3.

Kilder
------

* *Chess* magazine, januar 1979 – Intervju med David Levy

Eksterne lenker
---------------

* (en) Friðrik Ólafsson – FIDE Rediger på Wikidata

* (en) Friðrik Ólafsson – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Friðrik Ólafsson – OlimpBase Rediger på Wikidata

* (en) Friðrik Ólafsson – 365Chess.com Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Max Euwe** | **President for FIDE**(1978–1982) | Etterfølger:**Florencio Campomanes** |

Portaler: Island | Sport

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Frivoll videregående** skole var en yrkesfaglig skole med helse- og sosialfag som var lokalisert i Grimstad. Skolen startet opp 6. mai 1963 under navnet Aust-Agder hjelpepleieskole. Dette navnet beholdt skolen frem til 1990. Skolen holdt i begynnelsen til i Egra, men flyttet senere til Soltun hvor den holdt til i 5 år. 1. september 1976 flyttet skolen inn i egen, nybygd skole med internat som lå i Dybedalsveien 11-13.

I 2002 besluttet fylkestinget i Aust-Agder å slå sammen skolen med Sørlandets Tekniske Fagskole og Dahlske videregående skole. I årene 2003-2006 gikk Frivoll videregående skole under navnet *Dahlske videregående skole, avdeling Frivoll*. Skolene ble samlokalisert i en nybygd skole som åpnet i august 2006.

Grimstad kommune kjøpte i 2011 Frivoll videregående skole fra Aust-Agder fylkeskommune. Skolen brukes nå av Kvalifiseringstjenesten i kommunen.

Arkiv
-----

Arkivet etter Frivoll videregående skole er avlevert til Kuben i Arendal. Arkivet spenner seg fra etableringen i 1963 til 2006 og utgjør 12,8 hyllemeter. Arkivet inneholder bl.a. møtebøker, kopibøker, journaler, saksarkiv og elevdokumentasjon. Arkivet inneholder også arkivmateriale fra Aust-Agder hjelpepleieskole.

Referanser
----------

1. ↑  Operasjon dagsverk 1995 på Frivoll videregående skole, *Avtrykk.no*, 22.04.2016
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter Frivoll videregående skole på Arkivportalen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister
 |
Kulenes form er gjenspeilet på tysk—*Kugel*hantel. At den har en form som også kan ligne på ei (kaffe-)kjele, gjenspeiles på engelsk—*kettlebell* («kjele-lodd»)
En **frivektkule** (engelsk: *kettlebell*) er en kuleformet frivekt som enkeltvis er festet til et håndtak (en bøyle). Disse håndvektene benyttes i de internasjonale disiplinene *girevoj sport* og *kettlebell*.

Historie
--------

Arthur Saxon håndterer ei **kule** på bakken, og ei *skivstång* i lufta, seint på 1800-tallet
Disse kulene til styrketrening har vært skrevet om i Russland siden 1700-tallet. Det finnes teorier om at «gårdsarbeidere oppdaget at de vektene som ble brukt under kverningen av kornet også egnet seg godt til styrkeøvelser for å hjelpe på slitne kropper og vonde rygger».

Håndvekten som benyttes
-----------------------

En håndvekt håndteres av en utøver av *girevoj sport*, slik illustrert på et russisk frimerke
Disse kulene brukes blant annet på norske treningsstudio, der den også kalles **kettlebell**(s).

Utøvere
-------

Kjente utøvere som konkurrerer er blant andre Nils Lundgren.

Se også
-------

* Håndvekter/manualer/hantler
* Kulestøt

Referanser
----------

1. ↑  Denne treningen ga 70 % økt styrke
2. ↑
3. ↑
4. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN
 |
**Fast eiendom** er i juridisk sammenheng grunn, samt eventuell bebyggelse som finnes på denne. Også utvinnbare naturressurser, som for eksempel mineraler, regnes som del av den faste eiendommen inntil de blir utvunnet og dermed går over til å bli løsøre. Alle faste eiendommer skal matrikuleres, det vil si tildeles et gårdnummer og bruksnummer, slik at de kan identifiseres.

Rettigheter til fast eiendom, som for eksempel eiendomsrett, panterett eller en servitutt kan registreres (tinglyses) på eiendommens blad i grunnboka. Ulike måter en fast eiendom kan registreres som er blant annet grunneiendom, festetomt eller som en seksjon. Fast eiendom vil være registrert med en eller flere hjemmelshavere.

Se også
-------

* Grunneiendom

Eksterne lenker
---------------

* Statens kartverk, tinglysingen
* «Kjøp av fast eiendom – dine rettigheter», fra forbrukerportalen.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
«Balboa» har flere betydninger.
**Balboa** (også omtalt med kortformen **bal**), er en swingdans som danses til samme musikkstil som Lindy Hop. Dansen oppsto på 1920-tallet i USA sin vestkyst og fikk navnet sitt da danses popularitet sprang ut på en halvøya i California med samme navn. Hva som er dansens røtter er noe omdiskutert, men både rhumba, charleston og foxtrot har såpass mange likhetstrekk at det er naturlig å tro at alle tre har gitt sin inspirasjon til balboa.

Den originale formen for balboa, ofte kalt «pure bal» danses utelukkende i lukket posisjon, rytmen i dansen er: *quick-quick-slow, -quick-quick-slow*. Etterhvert utviklet balboa seg til å inkludere en rekke «swing-turer» og ble da kalt «bal-swing», eller bare swing. Man bruker da begrepet «break-away» for å påpeke skille mellom pure bal i lukket posisjon og bal-swing som danses etter man har åpnet opp.

Bevegelsene i balboa er ofte veldig små og det danses veldig tett. Dansen egner seg derfor godt til å danse til meget rask musikk og man kan meste langt høyere tempo uten å bli like sliten som når man for eksempel danser Lindy Hop. Mange danser helst med glatte sko med skinnsåler og jentene har ofte høye heler. Det hjelper til med å skape kontakt mellom jenta og gutten i dansen.

Historie
--------

Balboa oppsto i California på 1930-tallet og utviklet seg samtidig som Lindy Hop. Navnet kommer fra Balboahalvøyen i Newport Beach, California, hvor dansen ble oppfunnet.

Former
------

Det er to hovedformer av balboa:

* Ren balboa: I denne formen danser paret i lukket posisjon gjennom hele dansen.
* Bal swing: Danserne veksler mellom ren balboa og swing-turer.

Kjente dansere
--------------

* Maxie Dorf
* Dean Collins
* Willie Desatoff

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Gyldenløve** er et slektsnavn som i nyere tid er blitt tillagt en fremstående norsk slekt i middelalderen, fordi medlemmer av slekten hadde en løve i gull i sitt våpenskjold. Våpenet har delt skjold med øverst enten ett felt i gull med gående, rød løve; eller rødt med en løve i gull, og nederste felt rutet eller sjakktavlet av gull og rødt. Slektsmedlemmer på 1400-tallet brukte også andre våpen. Slekten har ingen forbindelse til de danske Gyldenløver, som er navnet gitt til fire dansk-norske kongers utenomekteskapelige barn. 

Den norske slektens mest prominente medlem var rikshoffmester Nils Henriksson, gift med Inger Ottesdotter Rømer. Gyldenløveslekten døde ut i 1597 med deres datter Ingeborg, som var gift med Peder Hanssøn Litle til Sem.

Referanser
----------

1. ↑  Hiort-Lorenzen, Hans Rudolf; Thiset, Anders (1895). *Danmarks Adels Aarbog* **(dansk)**. Danmarks Adels Aarbog.
2. ↑  Sæter, Ivar (1928). *Adelen i Norge*. no#: Grøndahl. s. 30.
3. ↑  Bratberg, Terje (22. januar 2023). «Gyldenløve – norsk adelsslekt». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 12. februar 2023.

| * v
* d
* r
Danske og norske slektsnavn som begynner med Gylden- |
| --- |
| Güldencrone **·** Gyldenfeldt **·** Gyldenhorn **·** Gyldenkrantz **·** Gyldenløve **·** Gyldenløve (norsk adelsslekt) **·** Gyldenpalm **·** Gyldenstierne |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Gyldenløves gate** (1-99, 2-76) er en gate i Kvadraturen i Kristiansand som ligger i bydelen Kvadraturen/Eg. Gaten har sitt løp fra Smits kai i Vestre havn til Otra. 108 eiendommer er matrikulert til gaten.

Gaten har sitt navn etter Ulrik Fredrik Gyldenløve.

Latinskolebygningen i Gyldenlvøes gate (malt rosa)
I gatens vestre ende ligger havnelageret, i den østre, på elvebredden, den lange trebygningen som opprinnelig huset det såkalte Thranitterverftet.

I kvartalet mellom Markens gate og Kirkegata ligger Kristiansand folkebibliotek, Jens Bjørneboes plass, Latinskolebygningen og Kristiansand domkirke. I neste kvartal ligger Wergelandsparken. I Festningsgata sperres gaten for kjøring med en tverrgående midtrabatt. I gateløpet er det anlagt nedkjøringsrampe til et underjordisk parkeringsanlegg. Gateløpet øst for Festningsgata (Posebyen) er i hovedsak kranset av bolighus.

Parallellgaten mot nord er Skippergata, mot sør Rådhusgata.

Se også
-------

* Gyldenløve

Referanser
----------

1. ↑  Postens adressesøk

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Finansklagenemnda** (**FinKN**) er en bransjeorganisasjon som behandler tvister som oppstår mellom finansforetak og deres kunder. Nemnda har som mål å løse konflikter utenfor domstolene (såkalt «utenrettslig tvisteløsningsorgan»). Finansklagenemnda ble etablert 1. juni 2010 ved sammenslåingen mellom Bankklagenemnda og Forsikringsskadenemnda, og har kontor i Oslo. I 2016 ble også Inkassoklagenemnda en del av Finansklagenemnda.

Finansklagenemnda mottok 4.661 klager i 2015, hvorav 3.455 var klager på forsikringsselskap og 1.206 klager gjaldt banker og finansselskap.

Virksomheten er basert på en avtale mellom Forbrukerrådet, Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO), Finans Norge, Finansieringsselskapenes forening, Verdipapirfondenes forening, og Virke.

Finansklagenemnda består av ett felles sekretariat og fem nemnder: 

* Finansklagenemnda Bank
* Finansklagenemnda Person
* Finansklagenemnda Skade
* Finansklagenemnda Eierskifte
* Finansklagenemnda Inkasso

Referanser
----------

1. ↑  Finansklagenemndas årsberetning 2015

Eksterne lenker
---------------

* Finansklagenemndas nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
**IBU-cupen for junior** er en årlig sammenlagtturnering i skiskyting som arrangeres av International Biathlon Union (IBU). Cupen ble arrangert første gang sesongen 2015/16. 

IBU-cupen for junior er også åpen for utøvere i ungdomsklassen, dersom de stiller som junior og møter kravene til juniorløpere. Det siste IBU-rennet arrangeres som Junior-EM i skiskyting.

### Antall deltakere

Hver nasjon har minst fem plasser for menn og fem for kvinner. I tillegg kan vertlandet for et IBU-cuprenn, samt de nasjonene som kom blant de ti beste i Verdenscupen i skiskyting eller IBU-cupen i skiskyting sesongen før, delta med to ekstra utøvere i hver klasse.

Øvelser
-------

Det konkurreres i følgende fire øvelser i cupen:

* Total score (individuelle renn, sprint og jaktstart)
* Individuelt
* Sprint
* Jaktstart

Sammenlagtvinnere
-----------------

| År | Kvinner | Menn |
| --- | --- | --- |
| 2015/16 | Belarus’ flagg Darya Lashko (BLR) | Tysklands flagg Dominic Reiter (GER) |
| 2016/17 | Frankrikes flagg Myrtille Begue (FRA) | Russlands flagg Kirill Streltsov (RUS) |

Kilder
------

* IBU - Event and competition rules 2016 Arkivert 1. desember 2017 hos Wayback Machine.
**Indre Viksfjord naturreservat** er et naturreservat i Larvik, opprettet i 1981. Det har et svært rikt og mangeartet fugleliv, spesielt i trekktidene om våren og høsten.
Naturreservatet har stor verdi som beite- og hvileområde, særlig for ender og vadefugler under vår- og høsttrekkene.
Overvintrende vannfugler holder til i fjorden inntil isen legger seg.

Området tiltrekker seg både store antall og et stort mangfold av fugler. Uvanlige arter som alaskasnipe, avosett,
silkehegre, egretthegre og hvitvingesvartterne har gjestet området. 
En langnebbekkasinsnipe, som var på besøk i 2000, hekker normalt på tundraen øst i Sibir og i Nord-Amerika, og er bare sett noen få ganger i Norge.

De siste årene har grønnalger lagt seg som store tepper over de grunne sjøområdene i Indre Viksfjord. 
Grønnalgene er en trussel mot det verdifulle ålegresset som vokser i fjorden. Indre Viksfjord Vel har fått penger til å fjerne grønnalgene.
Prosjektet er det første i sitt slag i landet, og skjer i samarbeid med Havforskningsinstituttet.

Formålet med fredningen er å bevare et viktig våtmarksområde, samt verne om fugleliv, vegetasjon og annet dyreliv som naturlig er knyttet til området.

Referanser
----------

1. ↑  «Indre Viksfjord naturreservat». Fylkesmannen i Vestfold og Telemark. Besøkt 18. april 2018.
2. ↑  (no) Indre Viksfjord naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Eksterne lenker
---------------

* Indre Viksfjord naturreservat Arkivert 9. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
Forminx
**Forminx** (gammelgresk φόρμιγξ) er et av de eldste strengeinstrumentene fra den greske antikken. 

Instrumentet hadde fra to til sju strenger som ble knipset med fingrene eller med et plekter. Instrumentet kan dokumenteres fra det 9. til 6. århundre før vår tidsregning. Senere ble forminx erstattet av de beslektede instrumentene kithara og lyre.

Forminx var akkompagnementsinstrument for epos-sangerne. Arkeologiske funn, musikkteoretiske skrifter fra antikken og andre kilder, som Hesiod og Aristofanes, tyder på at forminx til forskjell fra lyra opprinnelig bare hadde fire strenger og dermed ikke kunne frambringe mer enn fire toner. Martin Litchfield West mente stemmingen av firestrengers forminx kunne være avledet fra den gamle joniske tonerekka *e f a c' d'* , slik at den relative stemmingen var *e f a d'*. Senere versjoner av instrumentet hadde opp til sju strenger.

Ifølge Homer, Hesiod og Aristofanes var instrumentene belagt med gull og elfenbein, og ble brukt til å akkompagnere rapsodene.

Forminxen kom antakelig fra Mesopotamia.

Referanser
----------

1. ↑  Forminx på univie.ac.at

Eksterne lenker
---------------

* (en) Phorminx – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Nancy Sultan: «Phorminx φόρμιγξ», *Perseus Digital Encyclopedia*
* Forminx på univie.ac.at
* Bilder som viser forskjellen på forminx, kithara og lyra
**Formue** er en betegnelse for den økonomiske verdien av de eiendeler og rettigheter en fysisk eller juridisk person disponerer med fradrag av de tilhørende økonomiske forpliktelsene (gjeld).

Skattbar formue
---------------

Skattbar formue er differansen mellom brutto formue og gjeld og samsvarer nærmest med netto formue. Beregning av skattbar formue baseres på ligningsreglene og er ikke nødvendigvis samsvarende med virkelig formue.

Virkelig formue
---------------

Virkelig formue kan baseres på forskjellige typer verdifastsettelse. Kostverdi er den verdien som gir en formue basert på hva anskaffelsen kostet eller den ville kostet på et bestemt tidspunkt. Salgsverdi er den verdien som det er mulig å realisere ved salg av verdien.

Verdigjenstander
----------------

Alle formuestyper som er antydet er i prinsippet verdigjenstander, men verdien kan være knyttet forskjellige typer gjenstand. Forbruksgjenstand, bruksgjenstand og samleobjekt er ord som antyder forskjeller i verdier over tid. Bedrifter skriver ned verdien av gjenstander som anskaffes overensstemmende med ligningsreglene på grunn av at de har begrenset funksjonstid, mens verdigjenstander som ikke kan verdifastsettes presist kan ha en sannsynlig salgsverdi.

Formuesinntekt
--------------

Formuesinntekt er den inntekten en formue gir. Inntekten kan fremkomme ved forrentning, plassering av en verdi i virksomhet som gir avkastning eller ved salg. Forrentnings- og avkastningsinntekt gir verdiøkning eller utbytte mens salg gir utbetaling for hele verdien, både inntekt og anslått verdi. Anslått verdi kan være anskaffelsesverdi eller en annen verdifastsettelse. Ligningsreglene har bestemmelser om hvordan forskjellige typer formuesinntekt skal beskattes.

Se også
-------

* Egenkapital
* Investering
* Kapital (økonomi)
* Skatt
* Skatt i Norge
* Økonomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Formula Dé** var et brettspill som simulerte formel 1-kjøring. 

Første utgave ble skapt av Eric Randall og Laurent Lavaur, og ble utgitt av Ludodélire. Rettighetene ble senere kjøpt opp av EuroGames. EuroGames ble igjen kjøpt opp av Asmodée Éditions. Da Asmodée Éditions slapp en ny utgave av spillet, var navnet endret til Formula D og reglene oppdatert til også å inkludere gaterace.

Gameplay
--------

Spillet handler om bil-racing, tidligere med hovedvekt på Formel 1. Målet med spillet er å krysse målstreken først for å vinne hele løpet. Løpene kan være alt fra én til tre runder lange. Formel D kommer med et spillebrett som måler 100 × 70 centimeter, syv terninger, tjue forskjellige racerbiler i plast, og 10 indikatorer som kan spore bilens utstyr og tilstand. Spillet har syv terninger. Det er seks fargede terninger (d4, d6, d8, d12, d20 og d30) som brukes til å simulere spesifikke gir, samt en svart d20-terning som brukes til kollisjoner og andre begivenheter. Hver av terningene representerer et gir-skift. Hver terning har også en rekke tall som representerer antall mellomrom F1-bilene beveger seg. 

Hver spiller har et «dashbord» for bilen sin, som skal spore skader på forskjellige deler eller bilens systemer. Hvis et system blir alt for skadet, blir kjøretøyet deres eliminert fra konkurransen - og spilleren er ute av konkurransen. På en gitt spillers tur må de velge hvilket gir de vil at bilen deres skal kjøre med. Det valgte giret kan bare være ett høyere gir enn fra forrige tur. Eller giret kan være ett lavere gir uten straff. Spilleren kan også velge et gir som er to, tre eller fire lavere, men dette kan forårsake skader på bilen avhengig av hvor mange gir som ble hoppet over. Etter å ha valgt et gir, må spilleren kaste den passende terningen for dette utstyret. De fargede terningene varierer ikke bare i antall sider, men også i rekkevidden av tall som er representert (dette er ikke tradisjonelt nummererte terninger) og spilleren må deretter flytte bilen sin et visst antall plasser som tilsvarer terningene.

Rutene som utgjør hvert hjørne på racerbanen er imidlertid farget annerledes enn andre ruter, merket med et flagg som indikerer et nummer. Hvis tallet er 1, må spilleren sørge for å avslutte sin tur innenfor det fargede området. Hvis tallet er 2, må spilleren avslutte 2 omganger innenfor det fargede området. Hvis tallet er 3, må spilleren avslutte 3 omganger innenfor det fargede området - og så videre. Hvis en spiller ikke klarer å avslutte det nødvendige antallet svinger innenfor det fargede området, får de en straff - som kan variere fra skade på bilens dekk og / eller bremser, til umiddelbar eliminering av bilen fra løpet.

Siden spilleren er forpliktet til å flytte hele distansen kastet på terningen, er de nødt til å være nøyaktig med gir-skiftene for å sikre at svingene ender på de nødvendige punktene - men uten at spilleren må sette utstyret for lavt, eller kast bort tid på å øke farten igjen etter hjørnet. Andre aspekter som kan blir lagt er skadet fortau, som spilleren må se opp for.
**Cold** er en norsk slekt som stammer fra Anders Madsen Cold (1605–1683) som var prest i Øyer. Han var gift med Sara Frantzdatter. Hennes far var Frantz Andersen Riber (død 1646), som var sokneprest i Øyer før Anders Madsen Cold.

Det er uvisst om Anders Madsen Cold var i slekt med kjøpmannen og borgermesteren Anders Nielsen i Christiania ca. 1610. Det er heller ikke kjent noen slektsforbindelse til lagmannen i Stavanger Tore Torkelsen Kold (født omkring 1420 eller kanskje noe tidligere, og død tidligst i 1489).

Noen kjente medlemmer i slekten
-------------------------------

* Isaac Andersen Cold (1649–1730), magister, sogneprest og prost
* Johan Cold (1683–1762), sogneprest, prost og forfatter
* Isaac Andreas Cold (1716–1761), professor, justitiarius i overhoffretten i Christiania
* Anna Elisabeth Cold (1749–1803), som var ca. 12 år gammel da begge foreldrene døde. Hun ble pleiedatter hos Morten Leuch (1732–1768) som eide bl.a. Vækerø og Bogstad. Hun ble 1772 gift med Peder Anker, som senere ble statsminister

Slektsvåpen
-----------

Skjoldmerket til en Cold-slekt er et stilisert trollansikt, som også er i hjelmtegnet.[] Våpenskjoldet er med på våpenanetavlen for Maren Jørgensdatter (Staur) fra 1685, samt i Nicolas Bergs våpenbok fra 1712 (gjengitt på Arnstein Rønnings nettsted med navnet Koll/Cold).[] Om Anders Madsen Cold eller hans etterkommere brukte et slektsvåpen er ukjent.

Slektsforskeren S. H. Finne-Grønn antok at denne våpenfiguren er en feiltolkning av et segl som viser en oval med to krysslagte staver og omgitt av stråler.[] Dette seglet tilhørte Anders Nielsen ca. 1610.[] Men det er ikke påvist om Anders Nielsen er i slekt med Anders Madsen Cold (død 1683).[]

Våpenet ble antakelig tatt i bruk sent på 1600-tallet.[] Nicolas Bergh påstår i sin våpenbok at det ble brukt av Karen Cold som skal ha vært mor til Christoffer Trondsen.[] Våpenet og slekten er med i det første danske adelsleksikon, men er ikke med i Thiset og Wittrups *Nyt Dansk Adelslexikon* utgitt i København 1904.

Referanser
----------

1. ↑  Arne Kvitrud: Kollslekten i Ryfylke og Stavanger, Ætt og heim, Lokalhistorisk årbok for Rogaland, 2011 -

Litteratur
----------

* Haagen Krog Steffens, *Slægten Aall*, Christiania 1908, side 97 (Nicolas Berghs våpenbok).
* S.H. Finne-Grønn: «Lidt om slegten Kold (Cold)» og «Slegten Koll (Cold), et tillæg. Slegten Hummer» i serien «Oplysninger om familier i Oslo og det gamle Christiania», Norsk Personalhistorisk Tidsskrift, Bind III, Oslo 1926, side 250-256 og 412-420.
* Carsten Hopstock: Bogstad – et storgods gjennom 300 år, bind I, Oslo 1997, side 92-93.
* Harald Nissen og Terje Bratberg: *Schønings våpenbok – Gamle Norske Adel Efter et gammelt Manuskript Assessor Ifver Hirtzholm tilhørende*, Pirforlaget, Trondheim 2013.
* Johan Marius Setsaas: «Schønings våpenbok: Til glede og bekymring», *Genealogen* nr. 2/2014, Oslo 2014, side 45-51.
**Boris Dmitrijevitsj Grisjin** (født 4. januar 1938 i Moskva) var en sovjetisk vannpolospiller som deltok i De olympiske leker i 1964 i Tokyo og 1968 i Mexico by.

Grisjin vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under Sommer-OL i 1964 i Tokyo. Han var med på det sovjetiske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Italia.

Fire år senere, under Sommer-OL i 1968 i Mexico by, vant han sin andre olympiske medalje i vannpolo. Sovjetunionen vant semifinalen mot Italia 8–5, men tapte i finalen til Jugoslavia 11–13.

OL-medaljer
-----------

* 1968 Mexicos flagg Mexico by - Sølv Sølv i vannpolo, Sovjetunionens flagg Sovjetunionen
* 1964 Japans flagg Tokyo - Bronse Bronse i vannpolo, Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Boris Grisjin – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Boris Grisjin – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Boris Grisjin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Boris Grisjin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
*Se pekerside for flere forekomster av Grønnegata.*

Biblioteket i Tromsø. Foto: Pisomby 
**Grønnegata** i Tromsø er parallellgata vest for Storgata. Navnet fikk den på tidlig 1800-tallet fordi den grenset til skog og beiteland (grønt). Grønnegata ble anlagt på 1830-tallet og var i mange tiår bebodd hovedsakelig av middelklasse og arbeidere.

Kjente bygninger
----------------

Grønnegata 21-23 som vant arkitekturprisen Houens fonds diplom i 2003  Foto: Harald Groven 
Grønnegata 21-23 fra 1984 er en noen av Tromsøs første bygninger bygd i postmoderne stil. Bygningen ble i 2003 tildelt arkitekturprisen Houens fonds diplom.Tromsøysund meieri lå i Grønnegata 37/39 fra 1907 til 1960. Bygningen ble på 90-tallet omgjort til utested med navnet *Meieriet* (nå nedlagt). 

I 1969 ble Fokus kino bygd, selve kinoens innmat ble i 2005 revet, men taket med den unike hyperbol paraboloide formen ble beholdt og huser Tromsø bibliotek og byarkiv med glassfasade i 2005. Fokus Kino ligger i underetasjene i samme bygg som Tromsø rådhus. 

Rådhuset i Tromsø hvor kinoen holder hus  
 Foto: Harald Groven 
Nordlys-bygninga i Tromsø  
 Foto: Harald Groven 
På østsiden vis-à-vis Fokus ligger KulturHuset i Tromsø som er en konsertscene som også brukes til kinoforestillinger under Tromsø Internasjonale Filmfestival, på samme plan som Grønnegata ligger *Kafe Sånn*. 
Øst for Torgallmenningen langs Grønnegata ligger parken med Musikkpaviljongen fra 1892 og statue av Kong Haakon 7. 
Nord for parken ligger katolske domkirken på østsiden og Nordlysbygget på vestsiden. Kjøpesenteret Veitasenteret har inngang fra oversiden rett nord for den katolske kirka.

Flere hoteller Thon Hotel Tromsø, City Living Hotel Tromsø, Viking Hotell Tromsø, Thon Hotel Polar. Sentrale samfunnsinstitusjoner som Vinmonopolet og Tromstrygd holder også til i Grønnegata. 

I Grønnegata 122 ligger en seksetarsjes blokk, oppført 1958 og 1961 og tegnet av Jan Inge Hovig. Bygget huset tidligere Troms fylkesadministrasjon og var fra 1996 til 2015 Tromsø politihus, før bygget overtas av NAV.

I Grønnegata er det også inn- og utkjøring for det utsprengte parkeringsanlegget Fjellet Parkeringshus.

Kryssende gater
---------------

Grønnegata starter fra Muségata

* Peder Hansens gate
* Fiskergata
* Strandskillet
* Fredrik Langes gate
* Kemnerbakken (kun vestgående)
* Amtmannsgata (kun østgående)
* Rådhusgata
* Skanckesmuget
* Bispegata
* Nordre Tollbodgate
* St. Hanshaugen (kun vestgående)

Grønnegata fortsetter under navnet Rektor Steens gate.

Referanser
----------

1. ↑  Sveinulf Hegstad *Byvandringer i Tromsø* s. 12 ISBN 82-7819-037-2
2. ↑  Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard Grønnegata 21-23
3. ↑  Sveinulf Hegstad *Byvandringer i Tromsø* s. 32 ISBN 82-7819-037-2
4. ↑  Arkitekturguide for Nord-Norge Musikkpaviljongen i Tromsø
5. ↑  Arkitekturguide for Nord-Norge Vår Frue kirke og den katolske bispegården i Tromsø, Storgata 94
6. ↑  Arkitekturguide for Nord-Norge Politihuset, Grønnegata 122

Portal: Tromsø

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Okells Brewery** er et lokalt ølbryggeri i Douglas på Man som ble grunnlagt av William Okell i 1850, og eier i dag bortimot halvparten pubene på Man.

Historie
--------

Dr. William Okell, en kirurg fra Cheshire i England startet et bryggeri i Castle Hill ved Douglas i 1850. I 1874 eide Okell mange av pubene på Man og fikk overtalt Tynwald til å vedta en lov som sikret at det øl som ble produsert på øya holdt den nødvendige renhet; *Manx Beer Purity Law*. Dette reinheitsgebot (en tysk betegnelse for en tysk regulering som også er blitt gjentatt i andre land) på Man tillot kun øl som besto av malt, humle, sukker og vann kunne bli brygget. De ingrediensene som ikke ble tillatt var råkorn, kornsirup og opium. Han fraktet deretter over sitt dampdrevne bryggeri og bygde *Falcon Steam Brewery* rett utenfor Douglas.

I 1972 ble Okells kjøpt av Heron & Brearley, et lokalt leskedrikkselskap, og i 1986 ble det slått sammen med Castletown Brewery og omdøpt til The Isle of Man Breweries. I 1994 flyttet selskapet til et nytt bryggeri utenfor Douglas og gikk da tilbake til navnet Heron & Brearley.

I en tid brygget Okells også pils under lisens for det kanadiske bryggeriet Labatts, en bevisst kommersiell beslutning ettersom Formel 1-kjøreren Nigel Mansell bodde på Man og Labatts var en av hans sponsorer. Da Mansell forlot Man forsvant også dette pilsmerket.

Tilgjengelighet
---------------

Okells’ øl er også tilgjengelig utenfor Man. I Storbritannia er det fire puber som selger det:

* *Thomas Rigby's*, Liverpool
* *The Fly In The Loaf*, Liverpool
* *Bear and Billet*, Chester
* *The Academy*, Aberystwyth, Wales

Ølet er også tilgjengelig gjennom større britiske distributører i Storbritannia. Flaskeøl er også tilgjengelig på Man, og blir enkelte tilfeller også spesialimportert til en del land utenfor Man, blant annet Finland.

Ølsorter
--------

Selskapet brygger fem vanlig real ales:

* *Okells Bitter*
* *Okells mild*
* *Dr. Okells India Pale Ale*
* *Okells Maclir*
* *Okells Red*

Fire sesongbetonte ølsorter:

* *Spring Ram*
* *Summer Storm*
* *Autumn Dawn*
* *St. Nick*

og fem ølsorter som produseres tidvis:

* *Dr. Okells Elixir*
* *Dr. Okells Eastern Spice*
* *Casteltown Bitter*
* *Olde Skipper*
* *Aile – a smoked Porter*

Referanser
----------

1. ↑  Breweries — it’s beer and it’s brewed here Arkivert 5. oktober 2009 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Selskapets offisielle nettsted
* BeerMad's brewery information
* RateBeer's brewery information
* Quaffale's brewery information
De vestguineanske lavlandsskogene tegnet inn på et kart. Området går fra Atlanterhavskysten, dekker omtrent hele Sierra Leone, samt strekker seg inn i nabolandene Guinea, Liberia og Elfenbenskysten.
Sebraduikere er endemiske for De vestguineanske lavlandsskogene
**De vestguineanske lavlandsskogene** er en økoregion bestående av tropisk fuktig skog. Den strekker seg over fire vest-afrikanske land: Guinea, Liberia, Sierra Leone og Elfenbenskysten. Området dekker omtrent 205 100 km2, og har en høydevariasjon på mellom 50 og 500 meter over havet, utenom noen enkeltstående fjell. Elvene Sewq, Mano, St. Paul og Cavally strømmer helt eller delvis igjennom området. Området er preget av mye regn, med et gjennomsnitt på rundt 3 000 mm i året. Området er adskilt fra de østguineanske skogene av elven Sassandra.

WWF har gitt området status *Globally Outstanding* i vurdering av hvor unikt området er med tanke på biodiversitet, og konserveringsstatus *Vulnerable*. Det er rapportert om mer enn 3 000 plantearter i området, hvorav minst 200 er endemiske. Det er også identifisert en rekke endemiske dyrearter, fugler og amfibier; mange av de regnet som «sterkt truet» eller «sårbare». De vestguineanske lavlandsskogene, de guineanske fjellskogene, og de østguineanske skogene utgjør tilsammen den større økoregionen *de guineanske fuktskogene*, som er en del av WWFs utvalgte regioner i prosjektet Global 200.

Biodiversiteten i området er til dels truet av større arealendringer samt jakt på større pattedyr. De best bevarte delene sammenfaller ofte med nasjonalparker opprettet av de ulike landene. Blant disse kan man finne Taï nasjonalpark, Mont Péko nasjonalpark og Réserve de Faune Nzo på Elfenbenskysten; Sapo nasjonalpark, Kpelle nasjonalpark samt nasjonalskogene Lorma, Krahn-Bassa og Grebo i Liberia; Tiwai Island Wildlife Sanctuary samt mange større skogsområder i Sierra Leone.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Burgess, Neil & Hales, Jennifer & Underwood, E. & Dinerstein, Eric & Olson, David & Itoua, I. & Schipper, Jan & Rickketts, T. & Newman, K. (2004). «Terrestrial eco-regions of Africa and Madagascar: A conservation assessment». World Wildlife Fund (United States). CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  David M. Olson, Eric Dinerstein, Robin Abell, Tom Allnutt, Christopher Carpenter, Loren McClenachan, Jennifer D’Amico, Patrick Hurley, Ken Kassem, Holly Strand, Meseret Taye, and Michele Thieme (2002). «The Global 200: A Representation Approach to Conserving the Earth’s Distinctive Ecoregions». WWF. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

Eksterne lenker
---------------

* WWF: Western Africa: Coastal areas of Guinea, Côte d'Ivoire, Liberia, and Sierra Leone – beskrivelse på WWFs nettsider
> I dreamt I dwelt in marble halls  
> With vassals and serfs at my side.  
> And of all who assembled within those walls  
> That I was the hope and the pride.  
> 
> 
> 
>   
> 
> I had riches too great to count, could boast  
> Of a high ancestral name.  
> But I also dreamt, which pleased me most  
> That you lov'd me still the same,  
> That you lov'd me, you lov'd me still the same,  
> That you lov'd me, You loved me still the same.  
> 
>   
> 
> I dreamt that suitors sought my hand.  
> That knights upon bended knee,  
> And with vows no maiden's heart could withstand,  
> They pledg'd their faith to me.  
> 
>   
> 
> And I dreamt that one of that noble host  
> Came forth my hand to claim.  
> But I also dreamt, which charmed me most  
> That you lov'd me still the same,  
> That you lov'd me, you lov'd me still the same,  
> That you lov'd me, you loved me still the same.
> 
> 
> 

«**I Dreamt I Dwelt in Marble Halls**», noen ganger bare kalt «**Marble Halls**» eller «**The Gipsy Girl's Dream**», er en populær arie fra*The Bohemian Girl*, en opera fra 1843 av Michael William Balfe, med tekst av Alfred Bunn. Den synges i operaen av rollefiguren Arline, som er forelsket i Thaddeus, en polsk adelsmann og politisk eksillist. Det har blitt fremført og innspilt av mange artister som blant annet Enya, samt Sissel Kyrkjebø på albumet hennes Into Paradise. Det sies å bringe uflaks dersom den blir plystret eller sunget i et teater.

Referanser
----------

1. ↑  James Michael Welsh, Peter Lev (2007), *The literature/film reader: issues of adaptation*, s. 13
2. ↑  Iona Archibald Opie, Moira Tatem (1989), *A Dictionary of superstitions*, s. 397

Eksterne lenker
---------------

* Tekst og noter
**Vauxhall Viva** (1963–79) er en mindre familiebil laget av engelske Vauxhall Motors.

**HA** (1963–66) var en 2-dørs sedan med 1.1-liters motor og bakhjulsdrift. Den lignet Opel Kadett, mens VGs anmelder fra lanseringen på Dronningen (selskapslokale), syntes interiøret var som i en Triumph Herald. Viva HA var forøvrig basis for den godtselgende varebilen Bedford HA (1963–83) og stasjonsvogna Bedford Beagle (1964–73).

**HB** (1966–70) fikk helt nytt karosseri og litt større motor, på 1,2 liter. Viva **SL 90** fra 1966 var en luksusutgave med 60 hk, mens Viva 2000 **GT som kom i** 1967 hadde 2-liters motor på 115 hk (lånt fra Vauxhall Victor). En 1.6-liters motor kom i 1968. Fra 1967 kunne Viva fås som 3-dørs stasjonsvogn (*estate*) og med automatgir fra Borg Warner, mens 4-dørsutgaven kom i 1968. HB varebil ble også levert. Produksjonen av dem skjedde i København. I Norge finnes det 2 stk varebiler som er sporet opp begge er lagd i 1970. Varebilutgaven hadde chassis nr som startet med 93370. Der 70 står for HA70. Etter dette nr står det en KL eller K som betyr: KL 1969 modell og K 1970 modellen. I Norge ble det i 1970 registrert 10 stk nye viva HB varebiler ut ifra vegvesen.no av dem så er det en med skilt og en uten skilter. Det er mulighet for at det finnes en til, men eier finnes ikke i noen register så mulig at opplysningene ikke er mulig å spore opp igjen.
GT ble produsert fra 68- 70. Dem fikk en 2L motor med Strømberg forgassere og med LSD diff og et annet ratt,andre dashbord detaljer, to farget: eksempel : hvit med svart panser og svart felt mellom baklamper og striper på siden av bilen.

**HC** (1970–79) hadde samme understell, men nytt karosseri og bedre plass. Motorene var på 1.2 og 1.6 liter. 2-literen ble flyttet til Vauxhall **Firenza** fra 1971 som var en Viva Coupe med doble lykter og fartsstriper. Omkring 1972 ble motorene forstørret til 1.3, 1.8 og 2.3 liter.

Viva ble solgt verden over med diverse navn. HA og HB ble solgt i Canada som Envoy Epic og i Australia som Holden Torana. HA i Frankrike ble solgt som Vauxhall Epic. HC ble også produsert i New Zealand, Sør-Afrika (som Chevrolet Firenza med Chevrolet-motor) og i Uruguay (som Grumett Indiana).

Produksjonen av Viva fortsatte helt til 1979, selv om Vauxhall Chevette ble introdusert I mars 1975, dermed ble det Vauxhall Astra (Kadett D) som på mange måter overtok for Viva. Chevette I sin tur var så populær at den ble produsert helt til 1984 og ble faset ut på likt med Astra MK 1 og Astra MK 2 (Kadett E) overtook I 1985

Viva HC anses å være siste Vauxhall av helt egen design, før samrøret med Opel etterhvert gjorde seg mer og mer gjeldende.

* HA HA
* HB HB
* HB estate HB estate
* HC HC
* HC HC
* HC Firenza HC Firenza

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Vauxhall Viva*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  Finn Søhol, *Vauxhall Viva–Småbil til 400 millioner* i VG den 27. september 1963.
2. ↑  *Nye biler i Norge* den 25. mars 1966.
**Hoppbakkene i Ufa** i Russland ligger i vestskråningen til elva Ufa og har størrelse K90, K60, K40 og K22. K90-bakken ble bygd i 1964, og huser en idrettsskole i bygningen under tårnet. Den er i årenes løp blitt ombygd flere ganger, men oppfyller ikke lenger moderne krav. Like sør for K90-bakken ble i 2003 tårnet til en ny K120-bakke bygd, men ustabil grunn under bakken gjorde at byggingen måtte avbrytes, og storbakken er blitt stående uferdig fram til i dag (2012). I 2009 ble det lagt planer om å i stedet utvide den eksisterende K90-bakken til K120, men planene er lagt på is på grunn av dårlig økonomi.

Bakkerekorden i K90-bakken er 103 meter, satt av Ilmir Hazetdinov 28. januar 2012.

Kilder
------

* Skisprungschanzen-Archiv: Ufa (engelsk, besøkt 19. mai 2012)
* МедиаКорСеть: Новый трамплин появится в Уфе до олимпийских игр 2014 года (russisk, 11. august 2009, besøkt 19. mai 2012)
* Уфимские Ведомости: Недоступная высота (russisk, 22. november 2011, besøkt 19. mai 2012)
*Andre betydninger - markagården Vaulen i Surnadal kommune*

**Vaulen** er et delområde i Hillevåg og Hinna bydeler i Stavanger kommune i Rogaland.

Delområdets areal er 3,4 km² og innbyggertallet i 2005 var 6039 personer. Vaulen er inndelt i elleve grunnkretser.

Bedrifter
---------

I Auglendsdalen har bedrifter som Novaprint, Allservice, Gunnarshaug og Norflis kontorer.

Skoler
------

Vaulen skole er delområdets grunnskole og ligger ikke langt ifra bydelen Hinna. Kristianslyst ungdomsskole mottar elever både fra Vaulen og Kvalaberg barneskole. Kristianslyst ligger nordøst for Mariero, rett ved det som er skolens gymsal og svømmearena Hetlandshallen.

Steinerskolen har barnehage, grunn-, ungdoms- og videregående skole.

Friområder og aktiviteter
-------------------------

Vaulen badeplass er stort friområde med mange strender i Gandsfjorden
Vaulen ligger nært friområdet Sørmarka (Stavanger) og det tidligere drikkevannet Vannassen. Begge områdene er fredelige og blir brukt som turområder.

Fotball
-------

På Vaulen arrangeres Vaulen vårcup tidlig hvert år. Dette er en av de største fotballturneringene i Norge, hvor spillere fra miniputt til junior deltar.

Grunnkretser
------------

**11031800 Vaulen** består av 

* 11031802 Øvre Vaulen
* 11031803 Nordre Vaulen
* 11031806 Ullandhaug 3
* 11031807 Snarehaugen 1
* 11031809 Kristianslyst 1
* 11031810 Kristianslyst 2
* 11031811 Hindal 1
* 11031813 Auglend 1
* 11031814 Auglend 2
* 11031815 Mariero
* 11031816 Vaulen

Ullandhaug 3, Snarehaugen 1, Kristianslyst 1, Kristianslyst 2, Auglend 1 og Mariero er også grunnkretser i Hillevåg bydel.

Øvre Vaulen, Nordre Vaulen, Hindal 1, Auglend 2 og Vaulen er grunnkretser i Hinna bydel.

Referanser
----------

1. ↑  Rogalands avis[*død lenke*]

| * v
* d
* r
Stavangers bydeler |
| --- |
|  | Eiganes og Våland **·** Hillevåg **·** Hinna **·** Hundvåg **·** Madla **·** Storhaug **·** Tasta | Norges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |

  

Vaulen er mest kjent for sin flotte badeplass – et av byens eldste friområder.
**Foliokonto** er en brukskonto i banken som kan disponeres uten varsel, ment for daglige inn- og utbetalinger. Lav eller ingen rente. Kalles også bankinnskudd «på folio» (egentlig foliovilkår). Begrepet brukes ofte til å omtale bankers konto i Norges Bank.

Norges Bank
-----------

Alle norske banker må ha en konto i Norges Bank hvor de plasserer det meste av sin ansvarlige kapital («reserver»). Kontoen brukes til transaksjoner mellom Norges Bank og bankene (øke/minke basispengemengden), uttak av kontanter fra Norges Bank og transaksjoner mellom bankene.

Denne kontoen er en foliokonto og renten de mottar heter foliorenten, bedre kjent som styringsrenten. Innskudd over en gitt innskuddskvote mottar reserverenten som er foliorenten minus en prosent.

Eksterne lenker
---------------

* Foliokonto Arkivert 21. mars 2016 hos Wayback Machine. (Lederkilden.no/ordliste)
* Folio – Bankinnskudd (Store norske leksikon)
* Hvordan styrer Norges Bank renten din? (Aftenbladet)
* Foliokonto[*død lenke*] (Sparebanken Hemne)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Vau-i-Dejës-demningen.  Foto: TorbjørnS (2015) 
Vau-i-Dejës-demningen og elva Drin.  Foto: TorbjørnS (2015) 
**Vau i Dejës-demningen**, også kjent under navnet ***Qyrsaq-demningen***, er en demning med et vannkraftverk i elva Drin. Demningen ligger i landsbyen Vau-i-Dejës i Shkodër kommune i den nordøstlige delen av Albania. Verket har fire turbiner med installert effekt på 62 MW hver, i alt 110 MW. Anlegget ble ferdigstilt i 1973. Det er siden oppgradert til 260 MW, men er det minste vannkratverket i elva Drin.

Tre vannkraftverk på elva Drin står for 95 % av Albanias kraftproduksjon. Disse er: Fierza (1980, 500 MW), Komani (1986, 600 MW) og Vau i Dejes (1973, 110 MW). Bare det serbiske anlegget ved Jernporten er større enn de to førstnevnte blant vannkraftverkene på Balkan, målt etter produksjonskapasitet. I Drin er også Ashta-demningen (50 MW) under bygging, mens Skavica-demningen (350 MW) i øvre Drin er under planlegging.

Demningen er 46 meter høy. Den er en såkalt jordfyllingsdam.

Referanser
----------

1. ↑   www.kesh.al[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Sveitsiske finansdepartement – DRIN RIVER CASCADE REHABILITATION PROJECT (DRCRP).
* McGraw Hill – analyse av energiproduksjonen i Albania.
* Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |