recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ruth Lagesen**
(født 10. august 1914 i Bagn i Valdres,
død 7. april 2005 i Larvik)
var en norsk pianist og dirigent.

Hun studerte fra 1933 hos Mary Barratt Due,
Nils Larsen (pianist) og Erling Westher i Oslo, og kunne
debutere i Universitetets Aula i 1935 med 
Filharmonisk Selskaps Orkester. Etter videre studier
i Brussel og London 1938 bosatte hun seg i Larvik hos
Treschow på Fritzøehus. Etter krigen etablerte hun byens
Cæciliaforening 1945 og ble leder for NRKs juniororkester
1947-51. Lagesen var ofte i NRK som solist med
Kringkastingsorkestret og ble også vist ved TV-kanaler
i utlandet. Hun markerte seg i 1949 som landets første kvinnelige orkesterdirigent. Hun var kjent for en rekke store oppføringer av bl.a. Händels Messias og Bachs pasjoner. I 1977 dirigerte hun Bachs Juleoratorium fra Kongsberg kirke i tre programmer i NRK Fjernsynet.

Etter studier i Paris
hos Nadia Boulanger og Eugène Bigot 1955-57, forøvrig
sammen med Mikis Theodorakis fikk hun dirigenteksamen og ble musikklærer ved
Eik lærerskole. Hun etablerte 
Musikkens Venner i Tønsberg og Larvik såvel som Larvik Guttekor og
Musikkselskap. Hun forestod det kongebeskyttede Robert Riefling-seminaret 1968 og 1969. Som dirigent har hun
ledet Oslo Filharmoniske Orkester, Bergen Filharmoniske Orkester, Kringkastingsorkestret og Trondheim kammerorkester.
Lagesen var i styret for Operahøgskolen.
Så sent som i 1993 foreleste hun ved Norges musikkhøgskole om
Grieg og hans verk for klaverstudenter.

Utmerkelser
-----------

* Vestfold fylkeskommunes Kunstnerpris 1981

Referanser
----------

1. ↑  Rolf Gupta, *Ruth Lagesen*, nekrolog i Aftenposten (27.4.2005).
2. ↑  Maud Hurum, *Ruth Lagesen*, nekrolog i Aftenposten (26.4.2005)
3. ↑  *Beste kvinnelige dirigent jeg har hatt* i VG (15.4.1957)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Elfi Sverdrup** (født 14. november 1958) er en norsk billedkunstner, kunsthåndverker og sanger. Som kunstner har hun særlig arbeidet med smykkedesign.

Bakgrunn og arbeid
------------------

Elfi Sverdrup vokste opp i Stokke i Vestfold som datter av lyrikeren Harald Sverdrup. Hun fikk kunstutdannelse ved metallinja ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole (1981–1985) og i malerklassen ved Statens kunstakademi (1985–1989). Hun har deltatt med arbeider på en rekke separat- og gruppeutstillinger. Som smykkekunstner arbeider hun ofte tett opp mot naturfolkenes objekter i materiale, formgivning og idé.

Elfi Sverdrup synger i musikkgruppa AKKU sammen med tubaisten Lars Andreas Haug, vokalisten Ruth Wilhelmine Meyer, saxofonisten Grzech Piotrowski og trommeslageren Knut Aalefjær. Sverdrup har arbeidet med forskjellige folkelige sangteknikker, blant annet kveding, joik, inuittisk catajasang og overtonesang. 

Etter studieår i Oslo bor og arbeider Elfi Sverdrup fortsatt i Stokke. Hun var i flere år samboer med Drammens-dikteren Triztan Vindtorn.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
* barneboka *Ekornfolket frå Hundreårsskogen* illustrert av Elfi Sverdrup 1993

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Discogs
 |
**Wivan Mathilda Pettersson** (født 24. januar 1904 i Eskilstuna, død 7. november 1976 i Eskilstuna) var en svensk svømmer og som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Pettersson vant en olympisk bronsemedalje i svømming i Sommer-OL 1924 i Paris. Hun var med på det svenske laget som kom på tredjeplass på 4 x 100 meter fri for damer bak USA og Storbritannia. De andre på laget var Gurli Ewerlund, Aina Berg og Hjördis Töpel. Hun kom på fjerdeplass på 200 meter bryst for damer.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1924 Frankrikes flagg Paris - Bronse i svømming, 4 x 100 meter fri kvinner Sveriges flagg Sverige

Referanser
----------

1. ↑   sok.se[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wivan Pettersson – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Wivan Pettersson – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Wivan Pettersson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (sv) Wivan Pettersson – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Gunnar Scott-Ruud** (født 5. mars 1897, død 25. januar 1953) var en norsk kartograf og maler.

Han var sønn av Ludvig Thuesen (1869–1905) og Else Mathilde Henriksen (1875–), og hadde først navnet Skott Thuesen. Efter farens død i 1905 har han og søsteren Hilde (1900–53), som ble journalist i Arbeiderbladet, antatt efternavnet Ruud fra stefaren. På 1920- og 1930-tallet nevnes han av og til som maleren **Scott Ruud** i avisanmeldelser. Når han skiftet fornavn til Gunnar er ukjent.

Etter studier ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole jobbet han ved Norges geografiske oppmåling. 
For Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser jobbet han fra 1936 og fikk *Scott-Ruudfjellet* (650 m) i det nordøstlige Sørkapp Land på Spitsbergen oppkalt etter seg.

Han var gift med Marie Andersen (1900–71) som ga navn til *Mariepasset* og forøvrig var sangpedagog og sekretær i Bildende Kunstneres Styre under Håkon Stenstadvold.

De oppholdt seg mye i Sons kunstnermiljø. Det ble også videre maleristudier i byen med Pola Gauguin og ved École des Beaux-Arts i Paris i 1920. Hans kunst henger blant annet i Nasjonalgalleriet.

Hans datter Gro (1928–2017) ga navn til Grobreen på Svalbard, og ble i 1956 gift med Alfred Maurstad. Gunnar Scott-Ruud er dermed morfar til skuespilleren Mari Maurstad.

* Scott-Ruudfjellet Scott-Ruudfjellet
* Et kart han tegnet i 1954 Et kart han tegnet i 1954

Utgivelser
----------

* *Atlas for folkeskolen* (1942). Med Axel Sømme.

Referanser
----------

1. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 80e853ff-2f8c-4a21-851e-cd21eb77e47a, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Gunnar Scott-Ruud i Norsk kunstnerleksikon.
3. 1 2  Konas leveår er nevnt i Gunnar Scott-Ruud hos slektsdatabasen geni.com, avlest den 8. januar 2018.
4. ↑  I folketellingen fra 1900 i Kristiania, var Gunnar listet som **Skott Thuesen**.
5. ↑  Ifølge Studentene fra 1919 tok Hilde efternavnet Ruud efter hennes stefar Oscar Emil Ruud (1871–1924).
6. ↑  Dette fremkommer av et fritekst søk efter frasen "Scott-Ruud" i Nasjonalbibliotekets digitale arkiver.
7. ↑  Dette slektskapet er nevnt i artikkelen Alfred Maurstad fra Norsk biografisk leksikon.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** KulturNav **·** KulturNav
 |
**Statue of the Republic**er en 7,3 meter høy forgylt bronseskulptur i Jackson Park, Chicago, Illinois. Det finnes en mindre kopi, reist i 1918 for å feire 25-årsjubileet for World's Columbian Exposition i Chicago, hvor den opprinnelige statuen stod som minne om Illinoi statsdannelse 100 år tidligere. Statuen ble finansiert av Benjamin Ferguson Fund, etter Daniel Chester French, billedhuggeren av den opprinnelige 20 m høye statuen som sto på området til Verdensutstillingen i 1893. Henry Bacon, arkitekten av Lincoln Memorial tegnet fundamentet til replica-statuen.

Daniel Chester Frenchs opprinnelige statue *Republic* på World's Columbian Exposition i 1893 i Chicago, mot hovedbygningen over det store bassenget. Denne versjonen hadde en Frygisk lue drapert på hodet
I sin høyre hånd holder statuen en ørn med vingene spredt, og et spyd i den andre hånden og en plakett på toppen med ordet "LIBERTY", delvis skjult av en rund laurbærkrans. Den opprinnelige statuen fra utstillingen hadde i stedet en Frygisk lue. 
Originalen ble bare delvis forgylt (ikke gull på den eksponerte huden på hodet, halsen og armene), men den nye versjonen er helt forgylt.
Den opprinnelige statuen fra Verdensutstillingen ble reist i 1893 og stod i front av Court of Honor, inne i Great Basin (pool). Imidlertid ble statuen skadet under en brann i 1896.
Dagens statue står i et området hvor det tidligere var to pavljonger som begge ble revet etter utstillingen.

Statuen kalles av Chicago-historikere for *Golden Lady*. Den ble utpekt som et Chicago Landemerke 4. juni 2003.

Referanser
----------

1. ↑  «Statue of The Republic». *City of Chicago Department of Planning and Development, Landmarks Division*. 15. mars 2006. Arkivert fra originalen 26. desember 2008. Besøkt 14. september 2007.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 26. desember 2008. Besøkt 15. mars 2017.
2. ↑  Hermann, Andrew (9. august 1991). «Public statues are lumberman's legacy to city». *Chicago Sun-Times*. Arkivert fra originalen 25. juli 2011. Besøkt 18. mars 2009.
3. ↑  Ira J. Bach and Mary Lackritz Gray, *A Guide to Chicago's Public Sculpture*, Chicago: Univ. of Chicago Press, 1983
4. ↑  «Jackson Park's *The Republic*». Hyde Park-Kenwood Community Conference. Arkivert fra originalen 3. september 2003. Besøkt 15. mars 2017.
5. ↑  «Daniel Chester French: *The Republic*». Besøkt 20. april 2011.
6. ↑  «Overlay of modern roads». Hyde Park-Kenwood Community Conference. Arkivert fra originalen 16. mars 2017. Besøkt 15. mars 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Statue of the Republic by Daniel Chester French (Chicago) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Sumpsypressen *Taxodium dubium* fra miocen i Tyskland
**Sumpsypressfamilien** (Taxodiaceae) er en tidligere familie av bartrær.

Det er nå vist at familien er polyfyletisk, og alle artene, unntatt én, er flyttet til sypressfamilien (Cupressaceae). Unntaket er den japanske arten skjermtre (*Sciadopitys verticillata*), som ikke har noen nære nålevende slektninger, og derfor regnes til en egen familie.

Hos Taxodiaceae sitter nålene som regel spredt, mens de hos sypressfamilien i snever betydning sitter motsatt i fire rekker eller kransstilt. Fylogenetiske studier som kombinerer morfologi og molekylærgenetikk viser at artene i Taxodiaceae tilhører fem ulike utviklingslinjer.

Medlemmene i familien har i nåtiden en begrenset og usammenhengende utbredelse, og et flertall av slektene er monotypiske. Fossiler i tidsrommet fra jura til pliocen er derimot funnet over store deler av verden, og artene i familien blir derfor betraktet som relikter.

Følgende slekter ble regnet til familien:

* *Athrotaxis*
* *Cryptomeria*
* *Cunninghamia*
* *Glyptostrobus*
* *Metasequoia*
* *Sciadopitys*
* *Sequoia*
* *Sequoiadendron*
* *Taiwania*
* *Taxodium*

Litteratur
----------

* S.J. Brunsfeld m.fl. (1994). «Phylogenetic relationships among the genera of Taxodiaceae and Cupressaceae: evidence from *rbc*L sequences». *Systematic Botany*. 19 (2): 253–262. ISSN 1548-2324. JSTOR 2419600. doi:10.2307/2419600.
* P.A. Gadek m.fl. (2000). «Relationships within Cupressaceae sensu lato: a combined morphological and molecular approach». *American Journal of Botany*. 87 (7): 1044–1057. ISSN 1537-2197. PMID 10898782. doi:10.2307/2657004.
* P. Thomas og B. LePage (2011). «The end of an era? – The conservation status of redwoods and other members of the former Taxodiaceae in the 21st century». *Japanese Journal of Historical Botany*. 19 (1–2): 89–100. ISSN 0915-003X.
* «Cupressaceae». The Gymnosperm Database. Besøkt 22. mai 2018.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** NKC
 |
«Chelsea» har flere betydninger.

**Chelsea** er et velhavende område i sørvestlige London, løst definert som området rundt Kings Road. Som grenser settes gjerne Sloane Square i den ene enden av Kings Road og puben *World's End* i den andre, elven Themsen i sør, og et sted mellom Kings Road og Fulham Road mot sør, elven Westbourne mot øst og Counter's Creek mot vest. Området tilhører bydelen Kensington and Chelsea. I henhold til folketellingen av 2011 har området en befolkning på 41 440 innbyggere.

Fotballklubben Chelsea FC har hjemmebane på stadion Stamford Bridge i nabolaget Fulham som ble åpnet i 1877.og som fotballklubben har benyttet siden 1905.

Årsaken til at Chelsea er velhavende og rikt er grunnet de høye eiendomsprisene som historisk har resultert at begrepet «Sloane Ranger» har blitt benyttet for å beskrive dets innbyggere. Siden 2011 har Channel 4 sendt en realityshow kalt *Made in Chelsea*, og som har dokumentert livene til velstående unge mennesker som bor der. Chelsea er også stedet hvor et av de største samfunnene med amerikanere som bor utenfor USA, med 6,5 prosent av innbyggerne i Chelsea født i USA.

Historie
--------

Kings Road har navn etter kong Karl II av England, og ble etablert som hans private vei mellom St. James's Palace og Fulham. Denne veien ble holdt ved like inntil Georg IVs regjeringstid. 

Forfatteren Thomas More bodde i Chelsea, og deler av hans hus er bevart. Flere minner etter ham finnes i presteseminaret Allen Hall, som ligger rett bak Mores hus og brukes blant annet av prestestudentene til Oslo katolske bispedømme. More ble halshogd, og deler av ham er gravlagt ved den lokale kirken.

Den mest kjente bygningen er Chelsea Royal Hospital, et sykehus for invalidiserte soldater som ble åpnet av Karl II, angivelig etter at Nell Gwynne oppfordret ham til det. Bygningen er tegnet av Christopher Wren. Militærforlegningen Chelsea Barracks har i nyere tid blitt omgjort til et kjøpesenter. Nok et militært anlegg i Chelsea er National Army Museum, som tar for seg den britiske hærs historie.

Referanser
----------

1. ↑  Mayor of London (2008): «Map 5G.1 - Central Activities Zone», *London Plan*. Greater London Authority. Arkivert fra originalen den 28. mai 2014.
2. ↑  Cremorne, Stanley, Royal Hospital, Redcliffe and Hans town wards 2011
3. ↑  Chelsea Stadium: Stamford Bridge Stadium History
4. ↑  «Born Abroad Data», *BBC News*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chelsea, London – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Vision of Britain **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Kvænangsvalmue** (*Papaver lapponicum ssp. kvaenangense*), er en flerårig plante i valmuefamilien. Kvænangsvalmue er bare observert i Burfjorddalen i Kvænangen og Vassbotndalen i Alta, og er en underart av kolavalmue (*Papaver lapponicum*) som ellers finnes på Kolahalvøya og Grønland. Kvænangsvalmue er fredet og er listet på Norsk rødliste for arter og ansett som en svært truet art.

Kvænangsvalmuen er en flerårig blomst som blir 15-30 cm høy og vokser på elveører eller åpen grus i fjellet. Langskaftede blader og smale med smalt lansettformete, godt skilte fliker som ofte er tannet eller fliket på nytt. Blomsterskaftet er tynt, stivt opprettet med tiltrykte hår og en mindre tydelig hårring under blomsten. Gule kronblader som oftest faller av tidlig etter blomstring. 

Den største kjente populasjonen er på ca 1000 individer og befinner seg rundt fjellet Riddevarre i Kvænangen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kvænangsvalmue* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kvænangsvalmue* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata
* Beskrivelse fra Artsdatabanken
**Bernard O'Reilly** (født 10. januar i 1824 i Ballybay i County Monaghan i Irland i Storbritannia og Irland, død 9. april 1894) var en irskfødt prelat som tjente som katolsk biskop av Liverpool fra 1873 til sin død i 1894.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Bernard O'Reilly ble utdannet en kort periode ved (St Finian's College) presteseminaret i Navan i County Meath i Irland. Han begynte så på *St Cuthbert's College* i Ushaw i County Durham i England den 10. juni 1836 for å fortsette prestestudiene. Mens han var i Ushaw, mottok han tonsur og de fire mindre ordinasjoner fra biskop William Riddell den 15. februar 1845. 

### Prest

Densamme biskop ble O'Reilly ordinert til underdiakon den 20. september 1845, og til diakon 19. desember 1846 ogy til prest den 20. september 1845. 9. mai 1847.[2] Han forlot Ushaw 17. mai 1847 og neste dag begynte hsans tjeneste ved *St Patrick's* i Liverpool. Han ble overførte til misjonen ved *St Vincent de Paul's* i Liverpool den 8. desember 1852, og utnevnt til kannik for kapittelet i Liverpool den 24. desember 1860.[3]

### Biskop av Liverpool

Han ble utnevnt til biskop av det katolske bispedømmet Liverpool av Den hellige stol den 28. februar 1873. Hans bispevielse fant sted den 19. mars 1873, hovedkonsekrator var erkebiskop Henry Edward Manning av Westminster, og medkonsekratorer var biskop Robert Cornthwaite av Beverley og biskop James Chadwick av Hexham og Newcastle.[2]

Han døde i embetet den 9. april 1894 ved *St Edward's College*, 70 år gammel.[1]
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Taksonomisk opprydning:** Denne artikkelen trenger en opprydning. Du kan hjelpe Wikipedia ved å forbedre og standardisere den, f.eks. ved å sette inn eller komplettere en taksoboks.

***Afrocimex constrictus*** er en tege som er nært beslektet til veggedyret *Cimex lectularius*, det er en parasitt som livnærer seg av å suge blod fra fruktflaggermus i grotter i Øst-Afrika. Bestandsstørrelse kan omfatte millioner av individer, og det kan være opp til 15 dyr på en vert. Det ble anslått at voksne flaggermusveggedyr suger blod ca en gang per uke og dermed kan trekke 1-28 mikroliter blod per dag per vert.

Som mange andre i samme artsfamilie reproduserer *Afrocimex constrictus* seg gjennom traumatisk inseminasjon. Under parring, penetrerer hannen kvinnens underliv med sine kjønnsorganer, og får utløsning inn i kroppens hulrom, i et spesielt organ kalt spermalege. Mens kvinner har ytre genitalia, blir de kun brukt til egglegging, ikke til parring. Afrocimex constrictus hannene kan også penetrere og inseminere andre hanner. Mann-mann parring var opprinnelig trolig skadelig for hanner, det ble derfor spekulert i at mannlig parring var grunnen til at Afrocimex constrictus hanner har - som hunnene - utviklet en spermalege. Hannens spermalege ser lik ut, men er ikke identisk med den kvinnelige spermalegen, og hannene får færre penetreringer enn hunnene. I en hule er det registrert at rundt 80% av hunnene prøver å etterligne den mannlige versjonen av spermaleget, og at slike hunner får færre penetreringer fra menn enn hunner som har den opprinnelige spermalege typen.
**AirExplore** er et charterflyselskap fra Slovakia. Hovedkontoret ligger i Bratislava og hovedbasen er M. R. Štefánik lufthavn. AirExplore driver charterflyginger og utleie av fly med mannskap til andre selskap.

Historie
--------

AirExplore blei oppretta i 2010, på grunnlag av SlovExplore fra 2008.

Virksomhet
----------

AirExplore driver charterflyginger. Det driver også utleie av fly med mannskap til andre selskap. Selskapet har ei rekke internasjonale selskap som kunder. AirExplore har flydd for Norwegian.

Flyflåte
--------

Flyflåten til AirExplore består av Boeing 737-800.

AirExplore B737-800

**AirExplore flåte**| fly | i flåten | passasjerer |
| --- | --- | --- |
| Boeing 737-800 | 8 | 189 |
| Boeing 737-800BCF | 2 | Cargo |
| Total | 10 |  |

Referanser
----------

1. ↑  New Slovak airline, AirExplore, AirExplore11. mai 2010. Henta 18. juli 2017.
2. ↑  Our Clients, AirExplore. Henta 18. juli 2017.
3. ↑  Norwegian med 20 år gamle vikarfly i Sør-Norge, Aftenposten, 27. juni.2016. Henta 18. juli 2017.
4. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) AirExplore – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Ekspanderende mørtel** er en spesiell type sement som utvider seg etter utblanding og mens den størkner, og brukes til diverse rivningsarbeider eller for sprekke steiner ved å helle blandingen i et borehull (ofte laget med trykkluftbor, eventuelt borhammer eller slagboremaskin). Ekspanderende mørtel er også kjent under diverse merkenavn som *Trollkraft*, Pital Splitt, *Sino-Crack*, *Splitstar*, *Berg-Splitt*, *Fjellsprekk*, med flere.

Sammenlignet med vanlige sprengstoff er ekspanderende mørtel relativt saktevirkende (fra et par timer opptil et par døgn), men kan være et alternativ i situasjoner hvor sprengstoff er upraktisk, eksempelvis tett inntil bebyggelse.

Historie
--------

Stensprekking gjennom hydrering av brent kalk har blitt brukt minst siden starten av 1900-tallet, da det ble brukt i antrasittgruver i Pennsylvania (trolig uten noen avansert produktkontroll av kalken).

Komposisjon
-----------

Disse produktene inneholder stoff som eser med stor kraft i kontakt med vann. Typisk inneholder de kalsiumoksid («brent kalk»), ofte i kombinasjon med mindre mengder (opptil 5 eller kanskje 10%) portlandsement. For å få et bra produkt er det sannsynligvis viktig med fordelingen av kornstørrelser og samt bruk av andre modifiserende stoffer med hensyn på at prosessen forsinker (eller mindre sannsynlig akselerer) hydreringen av kalken.

Det er viktig at blandingen lagres tørt inntil den skal brukes. Produktene har ofte en utløpsdato. Noen produsenter har forskjellige blandinger etter hvilken temperatur de skal brukes i.

Sikkerhet
---------

Ekspanderende mørtel anses som mye tryggere enn eksplosiver, og reklameres med å være trygt når det brukes rett. Det er imidlertid viktig å følge bruksanvisningen for å unngå dampeksplosjon i løpet av de par første timene. Produktene er ofte svakt etsende.

Se også
-------

* Fjellkile, er en annen metode for å dele stein uten eksplosiver. Man borrer hull i stein/fjell og plasserer fjellkiler i hullene. En fjellkile består av 2 blekk og 1 kile, når man slår på kilen oppstår det et stort press i mellom kilen og blekken som får steinen eller fjellet til å sprekke. Dette er en eldgammel teknikk for å dele stein.

Referanser
----------

1. ↑  Slik sprenger du fjell med Trollkraft • Spirea.no
2. ↑  Fjerne fjell og steiner helt lydløst | KRS247.no

Eksterne lenker
---------------

* Norsk videodemonstrasjon av ekspanderende mørtel (Trollkraft)
* Bruksanvisning Pital Splitt - Med borehullsmønster
* Bilder bruk av ekspanderende mørtel
*Bulk er også en forkortelse for Bulklast.*

**Bulk** er et stoner metal-band fra Oslo/Arendal som startet i 2004. Musikken er inspirert av band som Kyuss og Pantera, og bandet er kjent for sine tunge rytmer og nedstemte gitarer.

Konserter
---------

I 2006 var de oppvarmingsband for Clawfinger på deres Norges-turne, og spilte blant annet på John Dee. I 2008 spilte bandet på Anal Festival på Tromøy, og i 2010 spilte de på Hovefestivalen. 6. mars spilte de en konsert på den legendariske Whisky a Go Go på Sunset Boulevard i Hollywood. De var også hovedband på Møllafestivalen 2010.

Innspillinger
-------------

Bandets første innspilling var en demo fra februar 2006 med Bård Torstensen som produsent.

Vinteren 2010 var bandet i Weed i California og spilte inn debutalbumet *Guardian* med den anerkjente Sylvia Massy, som blant annet har produsert for Seigmen og Tool. Albumet hadde første utgivelsesdato 31. januar 2011, og skulle utgis av plateselskapet Fairplay/Playground. Etter forsinkelser ble albumet først sluppet på høsten samme år på selskapet Nordic Records Norge, med releaseparty på John Dee 28. september.

Medlemmer
---------

* Eirik Bengtson – vokal
* Andre Myhren – gitar
* Lars Erik Schjerpen – gitar
* Vidar Braun – bass
* Jonas Bengtson – slagverk

Diskografi
----------

* 2006: *Bulk* (demo)
* 2011: *Guardian*

Referanser
----------

1. ↑  Utelivsguiden - Clawfinger på John Dee Arkivert 25. april 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  NRK - Energisk publikumstekke
3. ↑  Hovefestivalen - Spilletider Arkivert 11. januar 2018 hos Wayback Machine.
4. ↑  Agderposten 13. mars 2010 s.60
5. ↑  HeavyMetal.no - Clawfinger + Bulk (Arendal 22.05.06) Arkivert 4. juni 2012 hos Wayback Machine.
6. ↑  Østkantavisa – Dette vil bli en utrolig bra plate Arkivert 1. april 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Bulk på Urørt
* (en) Bulk på MySpace
* Bulk pressevideo på YouTube
* Bulk i Radiostar Studios på YouTube
Welcome Airs logo
Dornier 328 i Welcome Airs farger
**Welcome Air** Luftfahrt er et flyselskap basert i Innsbruck, Østerrike, som ble grunnlagt i 2000.

Kodedata
--------

* IATA-kode: **2W**
* ICAO-kode: **WLC**
* Callsign: Welcome Air

Destinasjoner
-------------

Welcome Air flyr til følgende destinasjoner: Graz og Innsbruck (Østerrike), Hannover (Tyskland), Göteborg (Sverige), Stavanger og Kristiansand (Norge).

På sommerstid flyr selskapet også til Nice (Frankrike) og Alghero og Olbia (Italia). På vinterstid flyr selskapet til Rotterdam (Nederland) og Antwerpen (Belgia).

I tillegg assisterer Welcome Air Tyrol Air Ambulance i transport av mindre heldige skigåere tilbake til sine hjemland.

Flåte
-----

Flåten består av følgende fly :

* 2 Dornier 328-100
* 1 Dornier 328Jet

Referanser
----------

1. ↑  Airline Codes (November 2006)
2. ↑  Flight International, 3-9 October 2006

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Welcome Air – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Welcome Air Fleet
**Sarpsborg Roklubb** (stiftet 6. juli 1932) er en roklubb i Sarpsborg, tilknyttet Østfold Rokrets i Norges Roforbund.

Historie
--------

**Mangler referanser:** Dette avsnittet trenger **flere eller bedre** referanser for verifikasjon. Hjelp gjerne til med å forbedre dette avsnittet, ved å legge til pålitelige kilder (en). Materiale uten kilder kan bli fjernet.
22. august 1932 var den nystartede klubben arrangør av sin første roregatta. Klubbens første klubbhus ble innviet under denne roregattaen. Klubbhuset var en låve i Høysand og de første regattaene ble også holdt i Skjeberg. Det ble lagseier for klubben med Herman Schultz, Robert Struck, Arvid Lerkerød, Knut Winter og cox Oddvar Trondsen.

Inspirasjonen til å starte roklubb kom da Sarpsborg holdt den store Østfoldutstillingen i 1930. Da ble det nemlig arrangert kapproing på Tunevannet. Et par år senere ble altså Sarpsborg Roklubb stiftet. Den første tiden fikk klubben hjelp av Fredriksstad Roklubb for å komme i gang.

Sarpsborgs Roklubbs første klubbhus sto ferdig i 1937. Tunevannet var bedre egnet til roregatta enn Skjebergkilen og i 1937 holdt de sin første konkurranse her. Like etter ble roklubbens første skikkelige klubbhus innviet.

Det var stor aktivitet i klubben i årene frem til krigsutbruddet i 1940, men i likhet med all annen idrett i Norge var det ingen aktivitet i klubben i krigsårene. Tyskerne tok sågar beslag i klubbhuset og båtene. Klubbhuset var i så dårlig forfatning etter fem år med tysk ramponering at klubben ikke kom i gang med roing før i 1946.

Klubben var aktiv etter krigen og vant sitt første norgesmesterskap i 1952 i Bergen. Laget som vant firer med styrmann var Otto Olsen, Knut Sandersen, Henry Asplund, Kjartan Engstu og cox Jan Johansen.

På slutten av 1950-tallet var det veldig liten aktivitet i klubben, men dette tok seg kraftig opp på 1960-tallet. I 1969 markerte Svein Thøgersen som reserve i EM og høydepunktet kom med hans sølvmedalje fra Sommer-OL 1972 i München. Thøgersen rodde dobbeltsculler sammen med Frank Hansen fra Oslo.

Roerne fra Sarpsborg Roklubb fortsatte å hevde seg utover på 1970-tallet og i 1975 vant de hele 37 medaljer i junior-NM.

Klubben innviet sitt nye klubbhus i 1980. Klubbhuset var vesentlig større enn sin forgjenger og hadde også selskapslokale. I begynnelsen av 2000-tallet bygde klubben nok et lokale ved siden av hovedhuset. Dette lokalet rommer båthall i underetasjen og selskapslokale i etasjen over. 

I 2019 var klubben arrangør for Nordisk mesterskap i roing. Dette var klubbens første internasjonale regatta som arrangør og ble en stor suksess. I tillegg til å være arrangør var 4 lokale gutter plukket ut i Norges tropp. Sarpsborg-roerne Marius Thime, Oliver Melnes, Håkon Møller og Jacob Gundersen, som gjennom uttaksregattaer hadde kvalifisert seg til flere båtklasser i nordisk mesterskap, valgte å stille i åtter. De dannet sammen med fire roere fra kraftsenter Vest, Norges åtter i mesterskapet og rodde inn til sølvmedalje.

Kjente utøvere
--------------

* Svein Thøgersen

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Arendal kommune drifter stedet innenfor lavterskel nivå, og det er Aktivitet og mestring som disponerer stedet og som er en avdeling innenfor Psykisk helse og rus.De fleste kaller i dag huset Lassens hus.

**Lassens hus** er en fredet boligeiendom i Rådhusgaten på Tyholmen i Arendal. Huset er nærmeste nabo til Kallevigs palé, eller Arendal gamle rådhus. Lassens hus er oppført 1809 som Arendals første hus i empire. Huset ble fredet av Miljøverndepartementet i 1999.

Huset kalles også Fürsts hus, og det ble oppført av Chr. Fürst for sønnen skipsreder Johan E. Fürst.

Huset har en velbevart fasade i empirens formspråk. Hjørnene består av imiterte steinkvadre. Under gesimsen er det synlige bjelkehoder. Huset har valmet tak. Søylene på begge sider av hovedinngangen forestiller egyptiske papyrusruller, et av hovedmotivene i arkitektur fra empirestilen.

Eiendommen består av et bolighus mot gaten, og bak dette ligger hage med bryggerhus og vedskjul.

Huset er kjent for en langvarig strid mellom huseier og vernemyndighetene.

Litteratur
----------

* *Byvandring i Arendal*. Utgitt av Fortidsminneforeningen. Arendal 1993.

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Lassens hus». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Store Andst** er en liten by i Sydjylland med 719 innbyggere (2011). Den ligger i Andst Sogn i Vejen kommune.

Store Andst vokste opp rundt Andst kirke, som ligger høyt midt i byen. Mot vest avgrenses byen av skrentene mot Gamst. En utløper av engarealet går gjennom byen og skiller den klart i en nordlig og sørlig halvdel. Byen hører til Region Syddanmark og ligger mellom Vejen og Lunderskov.

Store Andst har sin egen lokalavis, kalt *Andst Avisen*. Den har eksistert siden 2003.

Historie
--------

Store Andst var i flere århundre et fast stopp for reisende mellom Kolding og Ribe.

I Store Andst lå en rytterskole opprettet av Frederik IV. Rytterskoletavlen henger i dag ved hovedinngangen til Andst skole.

Landskapet rundt Store Andst ble skapt under siste istid. Gjennom årtusener har isen beveger seg frem og tilbake, som følge av varme og kalde perioder. Under isen skjedde det avleiringer av stein og jordmorene. Slik ble Lyngbakken skapt. Flod av smeltevann har skapt en tunneldal hvor bekken Andst går.

I perioden 1841–1896 hørte Andst ikke til Vejen kommune, men var en egen kommune med Gesten. Kommunen ble kalt Andst-Gesten kommune.

I 1896 ble den hetende Andst kommune og i 1970 ble den en del av Vejen kommune.

### Historiske gatenavn

* Markdannersvej – oppkalt etter Caspar Markdanner
* Frederiksbergvej – Da Frederik IV var på vei til Ribe
* Ryttervej – oppkalt etter en gammel rytterplass

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Store Andst – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* St. Andst by og sogn
* Andst.info
* Vejen Kommune Arkivert 28. februar 2007 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |

Portal: Danmark
Boeing 737
**Air Algérie SpA** (arabisk: الخطوط الجوية الجزائرية‎) er Algeries nasjonale flyselskap med base i Algerie. Air Algérie flyr til 68 destinasjoner i 47 land i Europa, Nord-Amerika, Afrika, og i Asia, og flyr også innlandsflyvninger med 32 destinasjoner. Flyselskapet er medlem av: International Air Transport Association (IATA), Arab Air Carriers Organization (AACO) også medlem av African Airlines Association (AFRAA) siden 1968.

Historie
--------

Air Algérie ble grunnlagt 15. mars 1947 som Société Algérienne de Construction Aéronautique (SACA)-Air Algérie. I 1953 slo flyselskapet seg i sammen med Compagnie Air Transport som dannet Compagnie Générale de Transports Aériens Air Algérie, med en kombinert flyflåte som inkluderte: en Breguet 761, Seks Bretagnes, fem DC-3'ere og tre DC-4'ere. Société de Travail Aérien, var et flyselskap som ble grunnlagt i 1998, og ble tatt over av Air Algérie i mai 1972. Air Algérie ble et aksjeselskap i 1997 og 2006, kapitalen utgjorde 57 millioner dinarer (ca 42,5 millioner norske kroner). I september 2021, etter arrestasjonen av en av dets forvaltere som transporterte narkotika mellom Frankrike og Algerie, strammet det nasjonale selskapet opp reglene.

Flyflåte
--------

Den gjennomsnittlige alderen på flyene er 9.7 år.

* Passasjerfly
	+ 5 Airbus A330-200 (3 ordre)
	+ 12 ATR 72-500
	+ 5 Boeing 737-600
	+ 18 Boeing 737-800 (5 ordre)
	+ 3 Boeing 767-300
	+ Boeing 787-8 Dreamliner (8 ordre)
* Transportfly
	+ 1 Lockheed L-100-30T

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Air Algérie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN
 |
Residensen til den britiske rajen i Asramam. Inntil 1829 var Quilon hovedstaden i staten Travancore og hovedkvarteret til den britiske raj.Kollam DTPC båtklubb i nærheten Asramam Maidan.
Link Road i Asramam.
Inngangen til Asramam opplevelsespark.
Kontoret til politiet i Kollam.
**Asramam Maidan** (malayalam: ആശ്രാമം മൈതാനം), eller **Ashramam Maithanam**, er et urbant åpent parkfelt (*maidhanam*) i Kollam i Kerala i India. Parken har et areal på 29 hektar, og er den største åpne sletten innen byens kommunegrenser. Asramam er en av byens «grønne lunger», og et sted hvor det er regelmessig arrangeres kultur- og sportsbegivenheter. I området er det en opplevelsespark, barnas park, et piknikområde, et område med britiske kolonihus og mangroveskog. Dette gjør den til en viktig turistdestinasjon.

Asramam Maidan ble brukt som flyplass under den britiske rajen. Chartrede fly kunne lande og ta av fra Quilon-aerodromen, som hovedsakelig ble benyttet av VIP-er fra Madras på vei til Thiruvananthapuram. Flyplassen ble også brukt til opplæring av flyvere. Den indiske hæren benytter sletten til rekrutteringsstevner, og Kerala Cricket Association arrangerer kamper der nesten hele året rundt.
Der arrangeres store bryllup, og ulike arrangementer av en politisk eller ikke-politisk karakter.

Kollam Fest er et internasjonalt arrangement med fokus på [kunst], kultur, handel og turisme. Arrangementet, som er i regi av Kollam Corporation, er rettet mot å presentere Kollams historie og kultur. 
Kollam Pooram er en av de mest fargerike festivaler i Kerala og tiltrekker seg et stort antall mennesker fra alle deler av staten. Kollam Pooram, som arrangeres hvert år i juli, har fått status som en nasjonal festival og er den største etter Thrissur Pooram.

Referanser
----------

1. ↑  The Hans India, Controversially yours. Besøkt 14. februar 2024. (en)
2. ↑  «Army Recruitment Rally Begins in Kollam». Arkivert fra originalen 3. november 2014. Besøkt 29. november 2016.
3. ↑  «Thousands witness Kollam Pooram». Arkivert fra originalen 18. juli 2014. Besøkt 29. november 2016.
4. ↑  Matches Played on Asramam Maidan, Kollam
5. ↑  Matches played on Asramam Maidan
6. ↑  Massive wedding program at Asramam Maidan
7. ↑  Sonia to address INTUC rally
8. ↑  History, culture of Kollam to the fore
9. ↑  «Asramam Maidan to be made heritage complex». Arkivert fra originalen 20. april 2005. Besøkt 29. november 2016.
***Ileomus*** er en slekt av middelsstore, avlange snutebiller som utvikler seg inne i røtter, stengler eller blomsterhoder av ulike planter, der de danner avlange galler.

Utseende
--------

Middelsstore (ofte 7 – 10 mm), avlange, mer eller mindre jevnbrede snutebiller. Kroppen er vanligvis helt skjellkledt og brunlig eller grå på farge. **Hodet** er nokså stort, fasettøynene små og snuten middels lang, krum og ganske kraftig. Antennene er festet i den ytre halvdelen av snuten. De er middels lange og knebøyde og ender i en kølle som (i alle fall tilsynelatende) består av fire ledd, slik at hele antennen er 12-leddet. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, med rundede sider, tilsmalnet framover, ved roten gjerne litt smalere enn dekkvingene. **Dekkvingene** er parallellsidige med markerte skuldre og punktrader. **Beina** er middels lange, leggene (*tibiae*) har en liten krok (*uncus*) ytterst. De to klørne er sammenvokste ved roten.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i avlange galler inne i røtter, stengler eller knopper av ulike slags storvokste urter. Gallen er synlig som en fortykkelse på stengelen, rota eller knoppen. Den avlange kroppsformen er trolig en tilpasning til trange rom. Stengelsnutebillene kan angripe mange forskjellige vertsplanter, selv om hver art begrenser seg til en begrenset gruppe. Særlig hyppige er de på tistler og skjermplanter. Disse billene er sjelden særlig tallrike og er ikke regnet som betydelige skadedyr.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **stengelsnutebiller, Lixinae** Schönherr, 1823 (= Cleoninae)
						* Stammen **Lixini** Schönherr, 1823
							+ Slekten ***Ileomus*** Schönherr, 1823
								- *Ileomus adspersus* Schönherr, 1836
								- *Ileomus bohemani* Faust, 1890
								- *Ileomus distinguendus* Boheman, 1843
								- *Ileomus extensus* Champion, 1910
								- *Ileomus humerosus* Voss, 1939
								- *Ileomus laticollis* Kirsch, 1874
								- *Ileomus longulus* Boheman, 1843
								- *Ileomus mucoreus* (Linnaeus, 1758)
								- *Ileomus pacatus* Gyllenhal, 1835
								- *Ileomus pactitus*
								- *Ileomus peruanus* Erichson, 1847
								- *Ileomus pulverulentus* Schönherr, 1823
								- *Ileomus roreus* Schönherr, 1835

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Lommedalen kirke
**Lommedalen menighet** var et prestegjeld tilhørende Bærum prosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Lommedalen sogn av Bærum kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Lommedalen kirke.

Lommedalen menighet inngikk fra 1. januar 2020 i Lommedalen sokn, underlagt Bærum prosti.

Historikk
---------

Ved kgl.res. av 18. januar 1991 ble Bryn prestegjeld delt, ved at området Lommedalen/Bærums Verk skiltes ut som eget Lommedalen menighet, gjeldende fra 1 mars 1991.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Lommedalen

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Kilder
------



1. ↑  Prostier, proster og saksbehandlere, Oslo bispedømme, kirken.no
2. ↑  Deling av Bryn prestegjeld, lovdata.no
3. ↑  «Asker og Bærums budstikke 1991.02.28». Norge;Viken;;Bærum;;;;. 28. februar 1991. s. 7.
4. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
5. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
**Ole Næstegaard** (født 1861 i Hol i Hallingdal, død 1937) var en norsk luthersk kinamisjonær. Også hans yngre bror, *Ole S. Næstegaard*, ble kinamisjonær, og de to skilles av og til ad som ***den eldre***/*den yngre*.

Liv og virke
------------

Ole d.e. var først lærer, og gikk på svensk og engelsk misjonsskole før han i 1888 reiste til Kina i kontakt med China Inland Mission (CIM). Brødrene Næstegaard var fra Hol i Hallingdal. 

Ole vekket misjonsiver for Kina, men fikk intet samarbeid i stand med den nye Kinamisjonen (NLM) i 1890-91. 

Han viste seg senere både ustadig og sykelig. Han etablerte seg som misjonær i Beijing, og gjorde der etterhvert et besynderlig inntrykk, og ble gitt økenavn som «Nasty Guy» og «Nearest God». At han ved en anledning blottet seg for den russiske legats hustru var med på å plassere ham som en ustabil eksentriker i det utenlandske miljø.

Under beleiringen av legatskvarteret i Beijing under bokseropprøret fra juni 1900 ble han enda mer forvirret, og gav informasjoner til bokserne og de kinesiske styrker som kunne ha bragt katastrofe over de beleirede utenlandske diplomater og misjonærer. Han hadde vandret ut av beleiringen og villig svart på alle spørsmål fra de kinesiske beleirere, og påpekt at skuddsalvene mot legasjonene gjennomgående var uten virkning fordi soldatene siktet for høyt. Kineserne slapp ham fri, og han gikk tilbake til de beleirede. Få dager gjentok han besøket hos fienden, og returnerte på nytt. Fra nå ble han passet bedre på, og han forble i legasjonsområdet til åttenasjonsalliansens unnsettelsesstyrker kom frem i august.

Men etter opprøret ble han ikke straffet idet vestmaktenes myndigheter innså hva slags mental tilstand han var i. Han ble senere sendt tilbake til Norge tilskyndet av den norske konsul i Shanghai.

Referanser
----------

1. 1 2  Diana Preston: *The Boxer Rebellion: The Dramatic Story of China's War on Foreigners That Shook the World in the Summer of 1900*, New York: Walker and Co. 2000
2. ↑  Stirling Seagrave: *Dragon Lady: The Life and Legend of the Last Empress of China*, New York, 2002, s. 8.
3. 1 2  Th. Himle: *Guds Veje med et gjenstridig Folk*, Red Wing, Minnesota: Kinamissionsbestyrelsen, 1902, s. 321
Madlamark kirke
**Madla prestegjeld**, også benevnt **Madlamark prestegjeld**, var et prestegjeld tilhørende Stavanger domprosti. Det omfattet sogn i Stavanger kommune i Rogaland fylke, og hovedkirken var Madlamark kirke.

Madlas kirkesogn er nå en del av Stavanger kirkelige fellesråd, og underlagt Ytre Stavanger prosti i Stavanger bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Malla sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Madla antas å være lagt under Stavanger i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. Ved kgl.res. av 27. november 1739 ble Madla sogn overført fra Latinskolen i Stavanger til Haaland prestegjeld, gjeldende fra 1741.

Ved kgl. res. av 2. desember 1966 ble Madla sogn i Håland prestegjeld skilt ut som eget sognekall, gjeldende fra 1. mai 1967. Ved kgl. res. av 22. april 1966 ble Madla prestegjeld delt i tre kirkesogn, Madlamark, Hafrsfjord og Sunde, gjeldende fra 1. april 1979.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Madlamark
* Hafrsfjord
* Sunde

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1915). *Norske Gaardnavne*. Fabritius. s. 192.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 66.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Prestegjeld og sogn i Rogaland, arkivverket.no
5. 1 2  *Menigheter og endringer i menighetsgrenser i perioden 1800-1989*. xx#: Stavanger kommune. 1989. s. 17, 20.
6. ↑  «Rogalands Avis 1978.09.27». Norge;Rogaland;;Stavanger;;;;. 27. september 1978. s. 2.
7. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
8. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Batteri**, tidligere **The Battery**, er et norsk pop/rockband som kom på andreplass etter The BlackSheeps i MGPjr 2008. Bandet består av fem gutter fra Surnadal på Nordmøre.

Bakgrunn
--------

Bandet ble etablert i desember 2006. Året etter meldte de seg på UKM og gikk videre til fylkesfinalen i Molde. De var nær å gå videre til landsfinalen, men ble vurdert som for unge. I 2008 gikk de derimot videre til både fylkesfinale og landsfinale.

Bandet gav ut en EP i 2007 med tre egenkomponerte sanger på engelsk.

Høsten 2008 deltok de i MGPjr med sangen «Tenke nå!» og kom på en andreplass. Dermed var de kvalifisert til deltakelse i MGP Nordic i Danmark 29. november samme år.

Høsten 2008 ble bandet utvidet med bassisten Sondre Skogseth, født i 1993. Høsten 2009 var bandet i studio og spilte inn en CD med eget materiale.

Albumet *Batteri* ble utgitt 1. mars 2010. Albumet inneholder elleve egenkomponerte låter på norsk, hvor musikerne har laget alt av tekst, musikk og arrangementer. De spiller alle instrumentene selv. Opptakene er gjort i Øra studio i Trondheim, med Jostein Ansnes som produsent og Magnus Børmark som tekniker. På spor nummer fire, «Sorte får», er tidligere MGPjr-vinner, Celine Helgemo, med som vokalist.

I forbindelse med utgivelsen av cd-en skiftet The Battery navn til Batteri. I uke 11 2010 lå albumet som nummer to på Trøndertoppen, og som nummer 33 på VG-lista Topp 40. Noen uker senere rykket de opp til nummer 25 på VG-lista Topp 40.

Nåværende medlemmer
-------------------

* Hans Olav Settem – hovedvokal/gitar
* Brage Kristian Einum – piano/synth/vokal
* Stein Boge – gitar/vokal
* Oddbjørn Sponås – trommer/vokal
* Sondre Skogseth – bass/vokal

Diskografi
----------

* *Come to Me* (EP) (2006)
* *Batteri* (2010)
* *Elementa* (2012)

Eksterne lenker
---------------

* Bandets nettside[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Rockipedia
 |
**Lars Reinton** (født 29. mars 1896 i Hol i Hallingdal, død 14. oktober 1987) var en norsk landbrukshistoriker, lokalhistoriker og skolemann.

Han ble cand. philol. i 1928 og var siden lektor i den høyere skolen med lange avbrudd fra 1928 til 1955. Han ble avsatt av nazistene i 1941. Han var tilknyttet Instituttet for sammenlignende kulturforskning fra 1942 til 1955, og ble statsstipendiat i 1957. Lars Reinton var aktiv i studentpolitikken i 1920-årene da han var tilknyttet den radikale bevegelsen Mot Dag og var formann i Studentmållaget i Oslo. 

Lars Reinton skrev sammen med broren Sigurd S. Reinton bygdebokverket *Folk og fortid i Hol* som ble utgitt i åtte bind mellom 1937 og 1982 og ble et pionerverk i norsk bygdeboklitteratur og bygdehistorie. Doktoravhandlinga om *Villandane* kom i 1939. Han gav ut en oversikt over norrøn litteraturhistorie i 1946: *Den norrøne litteraturen*. *Seterbruket i Noreg* ble utgitt fra 1955 til 1961, biografien *Olav Sletto* kom i 1966 og *Viehwirtschaft und Hirtenkultur* i 1969, som er et konsentrat av boka om seterbruket. Lars Reinton foreleste i landbrukshistorie ved Landbrukshøgskolen i en del år på 1960-tallet. 

Reinton var medlem i Vitenskapsakademiet fra 1956, formann i Landslaget for bygde- og byhistorie fra 1945 til 1970 og redaktør i *Heimen*, et tidsskrift for bygde- og byhistorie.

Han var gift med cand. philol. Ingrid Evang Reinton, lektor og blant annet rektor ved Lambertseter videregående skole i Oslo fra 1961 til 1974. De fikk tre barn. Datteren Ragnhild Reinton er professor i allmenn litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo.

Lars Reinton ble Ridder av St. Olavs orden i 1970.

Bibliografi
-----------

* *Folk og fortid i Hol*, 8 bind, 1938-1982 (sm.m. Sigurd S. Reinton)
* *Villandane. Ein etterrøknad i norsk ættesoge*, 1939
* *Den norrøne litteraturen*, 1946
* *Sæterbruket i Noreg*, 3 bind, 1955-1961
* *Til seters. Norsk seterbruk og seterstell*, 1969; ISBN 82-521-1273-0

Referanser
----------

1. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Lars\_Reinton[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Bergens Tidende, urn.nb.no, utgitt 16. oktober 1987[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Bjørkvik, Halvard. (2009, 13. februar). Lars Reinton. I Norsk biografisk leksikon. Hentet 25. april 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** KulturNav
 |