recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Palam** er en stor forstad og boligområde i Sør-Vest Delhi, Indira Gandhi internasjonale lufthavn, tidligere kjent som *Palam Airport*, den viktigste flyplassen i den nasjonale hovedstaden ligger her.

Historie
--------

Palam er nevnt i det persiske sarkastiske vers, *Sultanat-e-Shah-e-Alam, Az Dilli ta Palam*, som betyr «Keiser Shah Alams herredømme begynner i Delhi og ender på Palam». Dette indikerer at Palam eksisterte under Mogulriket i India.

Geografi
--------

Palam ligger 20 km Sørvest for New Delhi City Center. Det er omgitt av Dwarka, Janakpuri og Delhi Cantt. Palam ligger i Dwarka Sub-divisjon i South West Delhi (distrikt)

Økonomi
-------

Ram Chowk Markedet
Ram Chowk er et av de viktigste markedene i Palam med over 1 000 butikker. Mange butikker ligger langs hovedveien, inkludert Dada Chattri Wala Marg, Shere Punjab Dhaba, Ghar Jaisa, Footland og Swastik Kreasjoner.

Palam er delt inn i Rajnagar og Sadhnagar områder. Pandit Chowk, Jhanda wala Chowk og DDA park er viktige landemerkene i Rajnagar-II. Birbal Chaat er en restaurant i Ramphal Chowk. Den er kjent for sine tradisjonelle retter, Aloo Tikki, Bhalle Papri og Gol Gapee.

Kultur
------

Palams kultur er mangfoldig og omfatter mange templer. Det største og eldste er Dada Dev Mandir. Det er over tusen år gammelt, og er omgitt av en mer enn tretten dekar stor park,. Det er det største tempelet i Delhi.

Transport
---------

Palam T-Banestasjon anleggsarbeid
Palam Station skilt som viser høyde over havet
Palam har en godt etablert transport infrastruktur. Det er gode forbindelser til andre deler av Delhi. Palam er forbundet med andre stater med fly, jernbane og veier.

### Veier

Busser drives først og fremst av DTC og DIMTS, selv om private aktører opererer i regionen. Et privat drevet nettverk av chartrede busser forbinder Palamområdet til kontorer i nærheten og brukes av de som bor og arbeider i Delhi.

### Delhi Metro

Palam T-Banestasjon ligger på Magenta linjen av Delhi Metro som har forbindelse til Janakpuri og den botanisk hagen. Palam's T-banestasjonen ligger i nærheten av Palams politistasjon. Den er forventet å være ferdig i 2016.

### Jernbanenettet

Palam jernbanestasjon og har forbindelser til Rewari, Delhi Cantonnement og New Delhi.
Porbandar, Motihari & Delhi Sarai Rohilla tog passerer gjennom Palam jernbanestasjon.

### Flyplass

Indira Gandhi internasjonale lufthavn, tidligere Palam Airport ligger i Palam.

Referanser
----------

1. ↑  Henry Sharp: *Delhi: its story and buildings*, utgitt av H. Milford
2. ↑  H. Fanshawe:*Delhi, Past and Present*, utgitt av Asian Educational Services ,ISBN 9788120613188
3. ↑  *The tale of Dhaula Kuan* Deccan Herald
4. ↑  Delhi metro rail Phase-III|
5. ↑  *Delhi Metro Commences Tunneling at Palam on the Janakpuri west- Botanical garden corridor of Phase 3*
6. ↑  «PM/Palam (3 PFs) Railway Station - Train Departure Timings - India Rail Info». Besøkt 1. juli 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Jomar Hagen Brun** (født 18. juni 1904 i Trondheim, død 26. august 1993) var en norsk kjemiker, kjent blant annet for sin innsats i tungtvann-saken samt sitt virke som professor.

Liv og virke
------------

Han var sønn av tollsjef Lorentz Brun, og studerte til kjemiingeniør ved NTH (1922–26) der han var forskningsassistent (1926–29). Brun ble ansatt i Norsk Hydro (1929) og bygget med Leif Tronstad og andre, den norske tungtvannsfabrikk på Vemork (1934). Han ledet så fabrikkens elektrolyseavdeling inntil den, mot hans anmodning (av hensynet til sivilbefolkningen) ble bombet (1943).

Etter å først ha flyktet til Sverige (1942) oppholdt Brun seg i London som ansatt i *Department of scientific and industrial research* (1942–45). Han agerte tidvis under pseudonymet «Dr. Sverre Hagen», blant annet da han introduserte seg for Gunnar Randers. De to ble etter den andre verdenskrig sentrale innen norsk atomforskning.

Han var overingeniør ved anleggene på Vemork (1945–) og professor i teknisk elektrokjemi ved Norges tekniske høgskole (1951–74). For indiske myndigheter bidro han med de norske erfaringer, til etableringen av tungtvannsproduksjon i Nangal (1954).

Han ble portrettert av skuespilleren Thorleif Reiss i filmen *Kampen om tungtvannet* (1948).

Utgivelser
----------

* *Brennpunkt Vemork 1940-1945* (Universitetsforlaget, 1985)

Utmerkelser
-----------

* Order of the British Empire
* Offiser av Æreslegionen, Frankrike
* Fransk krigskors med palmer

Referanser
----------

1. 1 2   www.strindahistorielag.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Tungtvann- og plutoniumhjelp til India fra NRK (30.5.02)

Eksterne lenker
---------------

* Jomar Bruns private arkiv som professor i teknisk elektrokjemi ved NTH finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
* Jomar Hagen Brun, professor i teknisk elektrokjemi, «Just for the fun of it»!- Artikkel om Jomar hagen Brun av Ingunn Østgaard, NTNU Universitetsbiblioteket

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Nansenfondet ble etablert i 1897
**Nansenfondet** er en norsk stiftelse. Det ble etablert i 1897, under ledelse av Waldemar Christopher Brøgger og forskervenner som ønsket å forsterke nasjonens evne til å bidra til vitenskapen. Fondet var initielt fylt med diverse frivillige gaver og premieobligasjonslån fra Stortinget på en halv million kroner (1898).

Inntil etableringen av Norges forskningsråd etter andre verdenskrig, var Nansenfondet den viktigste pengepremiering innenfor norsk vitenskap.[] Hovedprisen er *Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning*, med to underklasser: Historisk-filosofisk (siden 1903) og matematisk-naturvitenskapelig (siden 1907). I 1961 ble Fridtjof Nansens belønning for yngre forskere etablert etter initiativ fra Norsk Varekrigsforsikringsfond, og i 1974 overtatt av Nansenfondet.

Nansenfondet er tilknyttet Det Norske Videnskaps-Akademi som også gir en årlig Nansen minneforelesning.

Referanser
----------

1. ↑   Enhetsregisteret[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Nansenfondet
* Det Norske Videnskaps-Akademi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Palaisk** er et utdødd indoeuropeisk språk i Anatolia som er dokumentert i kileskrifttavler fra bronsealderens by Hattusa, hovedstaden til hettittene. Språkets navn på hettittisk er *palaumnili*, eller «av folket fra Pala»; Pala lå antagelig nordvest for det hettittiske kjerneområdet, hvilket er nordvest av dagens Tyrkia. Regionen ble oversvømmet av kaskere på 1400-tallet f.Kr. et ikke-indoeuropeisk stammefolk fra fjellene i pontoske Anatolia mot Svartehavet. Det er antatt at palaisk døde ut i denne perioden.

Alt hva som kjennes om språket er kun fra CTH 750-754 fra Emmanuel Laroches katalog av hettittiske tekster, foruten hettittiske tekster andre steder som siterer avsnitt på palaisk i referanse til guden Zaparwa (hettittisk Ziparwa); totalt sett 21 avsnitt. Av rene palaiske tekster utgjør CTH 750 en redegjørelse av en festival for Zaparwa, og CTH 752 viser til et annet religiøst ritual. I tillegg til Zaparwa dyrket de som snakket palaisk også en himmelgud ved navn Tiyaz (luvisk: Tiwaz).

Palaisk er en rimelig typisk eksempel på et indoeuropeisk språk. Gammelhettittisk (av rundt 1600 f.Kr.) har genitivendelse i entall *-as*, sammenlign med urindoeuropeisk *\*-os*. Luvisk benyttet isteden *-ssa* som adjektivisk endelse. Palaisk ved den nordlige grensen av dem begge, som senere hieroglyfisk luvisk, har både en *-as*-genitiv og en *-asa*-adjektivisk endelse. Palaisk viser også samme kjønnsskille som i hettittisk, og har tilsvarende former for pronomen. Det er derfor antatt at palaisk tilhører de anatoliske språkene, men om det er et søsterspråk til gammelhettittisk eller hieroglyfisk luvisk er ukjent.

Eksterne lenker
---------------

* Katalog over hettittiske tekster: *Tekster i andre språk*
* Genitive Case and Possessive Adjective in Anatolian (PDF) ved Craig Melchert

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Identitetssetifikat og reisepass for to statsløse flyktninger i Norge 1926-1929 og 1932. Frimerkene med portrett av Fridtjof Nansen er fornyelsesmerker påstemplet gyldighetsår. Oblatene ble tatt i bruk på reisedokumenter fra 1926.  Foto: Fra utstilling i Nasjonalbiblioteket i Oslo 
**Nansenpass** (fransk: *Passeport Nansen*, tysk: *Nansen-Pass, Nansenausweis*, engelsk: *Nansen passport, stateless persons passport*) var et internasjonalt anerkjent identitetsbevis utstedt av Folkeforbundet til statsløse flyktninger. Nansenpasset ble innført i 1922 etter initiativ av Fridtjof Nansen og var i 1942 godkjent av 52 land. Nansenpasset var det første godkjente reisedokumentet for statsløse flyktninger. Fra 1931 ble nansenpassene utstedt av Det internasjonale Nansenkontoret i Genève i Sveits. Totalt 450 000 pass ble utstedt. På bakgrunn av innsatsen for statsløse flyktninger ble Nansenkontoret tildelt Nobels fredspris i 1938.

Minnetavle om nansenpassene på utevegg på Rådhuset i Oslo i 2007.
Nansenpasset ble innført for å hjelpe flyktninger etter første verdenskrig og flyktninger fra Russland som rømte fra den russiske revolusjonen. Nansenpass blir ikke lenger utstedt, men FN utsteder i dag reisedokumenter for statsløse flyktninger.

* Prøveeksemplar av nansenpass utgitt i Frankrike: Passeport Nansen Certificat d'identité et de voyagePrøveeksemplar av nansenpass utgitt i Frankrike: *Passeport Nansen Certificat d'identité et de voyage*
* Nansenpass utstedt av Storbritannia til en russisk jødisk flyktning for å reise til Palestina, 1927 Nansenpass utstedt av Storbritannia til en russisk jødisk flyktning for å reise til Palestina, 1927
* Omslag til nansenpass, Praha 1930Omslag til nansenpass, Praha 1930
* Tysk-utstedt nansenpass (Nansenausweis) 1932. Påstemplet «ikke lenger gyldig».Tysk-utstedt nansenpass (*Nansenausweis*) 1932. Påstemplet «ikke lenger gyldig».
* Tysk-utstedt nansenpass for reise til Storbritannia, 1938Tysk-utstedt nansenpass for reise til Storbritannia, 1938
* Fornyelsesmerket for nansenpasset som ble innført fra 1926.Fornyelsesmerket for nansenpasset som ble innført fra 1926.

Litteratur
----------

* Rolf Edberg (1961). *Fridtjof Nansen : europeeren : en studie i vilje og godvilje*. Oslo: Aschehoug.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |

Portal: Første verdenskrig
Øystein Moen   
 Foto Hreinn Gudlaugsson
**Øystein Moen** (født 16. august 1980 på Mære i Steinkjer kommune) er en norsk jazzmusiker (piano) og komponist, kjent fra band som Jaga Jazzist og Puma.

Karriere
--------

Moen ble utdannet på jazzlinja ved Trondheim musikkonservatorium, der han og noen medstudenter startet bandet Puma, en slektning til Supersilent. Puma er Øystein Moen (synthesizere og elektronikk), Stian Westerhus (gitar og elektronikk) og Gard Nilssen (trommer). Albumet *Half Nelson Courtship* kom i 2010.

Mens han studerte i Trondheim ble Moen kjent med trommeslageren Isak Strand alias *Me At Sea*, og de innledet et samarbeid som førte frem til opptreden på *Eccofest* 2005, en electronicafestival i Bergen. Den ble dokumentert på albumet *Moen Meets Me At Sea* (2005).

I 2008 ble Moen med i bandet Jaga Jazzist, noe som førte til en rekke opptredener ved festivaler i Norge og internasjonalt. Han samarbeidet også med Susanne Sundfør sammen med to andre keyboardister, Morten Qvenild og Christian Wallumrød, på *Oslo Jazzfestival* 2011. Bestillingsverket til *Ekkofest* 2012 er komponert av Stian Westerhus og Moen, begge med i bandene Jaga Jazzist og Puma. De er begge eksperimentelle musikere og samarbeidet med vokalisten Susanne Sundfør.

Utmerkelser
-----------

* *Årets unge jazz musikere* 2006 med Puma på Moldejazz, tildelt av *Rikskonsertene* og *Norsk Jazzforum*.
* Finalist i *Young Nordic Jazz Comets* 2006 i Reykjavík, Island

Diskografi
----------

Med Me At Sea
* *Moen Meets Me At Sea* – (2005, *Knott Records*)

Med Puma
* *Isolationism* – (2007, *Bolage Records*)
* *Discotheque Bitpunching* – (2008, *Bolage Records*)
* *Fist Full of Knuckles* – (2009, *Knuckleman Records*) , med Lasse Marhaug
* *Half Nelson Courtship* – (2010, *Rune Grammofon*)

Med Jaga Jazzist
* *One-Armed Bandit* – (2010, *Sonet / Universal Music*)

Referanser
----------

Portal: Jazz

1. ↑  «Jaga Jazzist Norsk musikkinformasjon MIC.no».  (in Norwegian)
2. ↑  «Puma - RuneGrammofon.com».
3. ↑  «Jaga Jazzist Norsk musikkinformasjon».
4. ↑  «Ekkofestivalen - White m/ Susanne Sundfør».
5. ↑  «Young Nordic Jazz Comets - Jazz.is». Arkivert fra originalen 22. mai 2006.
6. ↑  «Moen Meets Me At Sea - EkkoFest.no». Arkivert fra originalen 9. desember 2010.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 9. desember 2010. Besøkt 3. september 2012.
7. ↑  «Jaga Jazzist One-Armed Bandit Review -».  BBC.co.uk

Eksterne lenker
---------------

* Øystein Moen på MySpace

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Palagonitt** er en form for vulkansk glass, lignende obsidian, men med en kjemisk oppbygning som ligger nærere basalt. Palagonitt dannes når smeltet basalt kommer i kontakt med vann. Vannet går hurtig over i damp-form ved kontakt med den varme lavaen, og de små lava-bruddstykkene reagerer med dampen og danner de lyse kjeglene av palagonitt-tuff som er vanlig i områder der basaltiske utbrudd kommer i kontakt med vann. Et eksempel finner man i de pyroklastiske kjeglene på Galápagosøyene. Charles Darwin kjente igjen disse steinenes opprinnelse da han besøkte øyene. På Island finnes også palagonitt, spesielt der basaltisk lava har strømmet ut under isbreer og vann.

Palagonitt har også blitt påvist i regolitt på Mars. Den spektroskopiske signaturen til palagonitt-endringer på Mars er brukt som bevis på tilstedeværelsen av vann på planeten.

Referanser
----------

* Volcan Darwin (en)
* J. R. Michalski\*, M. D. Kraft, T. G. Sharp, and P. R. Christensen, *Palagonite-like Alteration Products on the Earth and Mars I: Spectrocopy (0.4-25 microns) of Weathered Basalta and Silicate Alteration Products* Lunar and Planetary Science XXXVI (2005) PDF (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Øystein Røe Larsen** (født 21. april 1983) er en norsk programleder på radio. 

Han er oppvokst i Oppegård og har studert journalistikk ved Mediehøgskolen Gimlekollen. Som ung arbeidet han som journalist i flere lokale mediehus, bl.a. TV Follo. Fra 2005 jobbet han som journalist ved NRKs distriktskontorer i Oslo, Stavanger, Fredrikstad, Lillehammer og Porsgrunn. Fra 2007 til 2009 arbeidet han som nyhetsanker i TVDrammen og radioprogramleder i Kanal1 Drammen. Fra 2010 til 2012 arbeidet han i NRK P3.

Fra juli 2012 har Røe Larsen jobbet i P4, og fra høsten 2022 leder han programmet Larsen Live Mellom 2015 og 2022 var han en del av P4s Radiofrokost. 

Øystein Røe Larsen vant Prix Radio for årets programleder i 2016 og 2017 sammen med Bjørn Faarlund og Silje Stang. Han har også tidligere vært nominert til bl.a. årets DJ og årets aktuelle sendeflate med programmene Endelig Helg og LarsenLIVE.

Referanser
----------

1. ↑  Hauger, Knut Kristian. «Her er den nye frokostgjengen til P4 – henter Samantha Skogrand fra NRK». *kampanje.com*. Besøkt 15. september 2022.
2. ↑  «Silje og Bjørn får ny makker: Øystein Røe Larsen begynner i P4s Radiofrokost». *Medier24.no* **(norsk)**. Besøkt 20. april 2018.
3. ↑  «RADIONYTT.NO - Prix Radio 2016 - vinnerne». *www.radionytt.no*. Besøkt 20. april 2018.
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 20. april 2018. Besøkt 19. april 2018.
5. ↑  Lokalradioforbund, Norsk. «lokalradio.no». *2015.lokalradio.no*. Arkivert fra originalen 20. april 2018. Besøkt 20. april 2018.
6. ↑  «radiodager.no». *www.radiodager.no*. Arkivert fra originalen 15. september 2016. Besøkt 20. april 2018.
**Maria Gemma Umberta Pia Galgani** (født 12. mars 1878 i Camigliano i provinsen Caserta i Toscana, død 11. april 1903 i Lucca) er en italiensk helgen anerkjent av Den katolske kirke.

Hun ble saligkåret 14. mai 1933 av pave Pius XI og helligkåret 2. mai 1940 av pave Pius XII.

Hun var en kristen mystiker og stigmatiker. Hun døde bare 25 år gammel av tuberkulose og ble helligkåret primært på grunn av sin livsførsel og religiøse hengivenhet.

Moren døde da Galgani var åtte år. Hennes far sendte henne til Sankt Zita-søstrenes kostskole, som hun beskrev som et «paradis», men måtte slutte før eksamen pga dårlig helse. Hun var 19 år da hennes far døde. Hun måtte da ta seg av sine syv yngre søsken. Da de var gamle nok til å klare seg selv, bodde Gagliani en stund hos en gift tante. To menn fridde til henne, men hun avslo ut fra sitt ønske om tilbaketrekning og ro.

Hun fikk hjernehinnebetennelse da hun var 20, men denne forsvant. Ved Jesu hjertefest 8. juni 1899, falt hun plutselig i ekstase. Med hennes egne ord: «I samme øyeblikk kom Jesus til syne med sine sår åpne; men i stedet for blod, skjøt det ut flammer av ild fra sårene.»

Resten av uken var de lukket og synlige som hvite arr på huden. Etter februar 1901 opplevde hun Jesu tornekroning (19. juli 1900), pisking (1. mars 1901) og blodsvette i Getsemane. Hun prøvde i ydmykhet å holde sine stigmata hemmelig gjennom å ha på seg svarte hansker og en nonnelignende kjole.

I denne perioden hevdet hun å se sin skytsengel daglig, og hun sendte ham angivelig ofte ut i ærend, vanligvis med beskjeder til hennes skriftefar i Roma. Angivelig mottok hun også besøk av Jesus og jomfru Maria, og djevelen viste seg og prøvde å lokke henne til å spytte på korset og bryte en rosenkrans.

Merkene på Galgani ble sagt alltid å stemme overens med det krusifikset hun mediterte over.

Som ofte med disse fenomenene, var kirkens representanter skeptiske, og i 1901 forbød hennes skriftefar henne å akseptere sårmerkene: Etter intense bønner opphørte fenomenet. Men de hvite arrene var synlige helt til hennes død.

Langfredag 1903 lå hun med utstrakte armer i en forlenget ekstase, «naglet med Jesus til korset», sa hun. Neste dagen fikk hun den siste olje og døde.

Referanser
----------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 3. desember 2021. Besøkt 3. desember 2021.
4. ↑
5. ↑
6. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** ICCU **·** BNE
 |
**Øystein Neerland** (født 4. februar 1964) er en norsk tidligere fotballspiller og skihopper. Som fotballspiller spilte han 120 kamper for Molde og scoret 35 mål og var tapende cupfinalist etter omkamp for Molde i 1989. Han scoret et mål i den første finalen. I 1991 ble han Moldes toppscorer i Tippeligaen med 11 mål.

Som skihopper representerte Øystein Neerland Kleive Idrettslag. Han ble norgesmester for junior i Molde i 1982. Samme år ble han nummer 5 i junior-VM i Murau. Han konkurrerte internasjonalt i årene 1982-1986, med beste resultater henholdsvis 4. plass i europacupen (St. Moritz 26. desember 1982) og 33. plass i verdenscupen (Holmenkollen 13. mars 1983).

Neerland har siden 2015 vært administrerende direktør i Molde Fotballklubb.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, oppført som Öystein Neerland, Transfermarkt spiller-ID 407456, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Arbeiderbladet: Junior-NM (s. 30, 15. februar 1982, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
3. ↑  Adam Kwieciński: Øystein Nerland (hoppresultater, besøkt 15. februar 2019)
4. ↑  Administrasjon Arkivert 27. januar 2019 hos Wayback Machine. Molde FK

Eksterne lenker
---------------

* (en) Øystein Neerland – Transfermarkt Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Jolly Jumper** er en fiktiv hest fra tegneserien *Lucky Luke*, skapt av den belgiske tegneserietegneren Morris. Jolly Jumper blir beskrevet som «den smarteste hesten i verden», og er i stand til å spille sjakk og balansere på slakk line. Han reiser sammen med sin eier igjennom ville vesten.

Publikasjonshistorikk
---------------------

Jolly Jumper opptrådte for første gang sammen med Lucky Luke i historien *Arizona 1880*, publisert i et nummer av tegneserieheftet *Spirou* den 7. desember 1946

Figuren
-------

Jolly Jumper er en hvit hest med en brun flekk på venstre side. Han misliker hunder, og spesielt hunden Rattata, en uintelligent fengselshund som av og til opptrer i Lucky Luke-historiene.

Referanser
----------

1. ↑  «Spirou année 1946» **(fransk)**. BDoubliées. Besøkt 9. mars 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Lucky Luke official site (fr)
* (fr) *Lucky Luke*-publikasjoner i *Sprint* Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine. og *Pilote* Arkivert 17. september 2011 hos Wayback Machine. BDoubliées

Portaler: Litteratur | Kunst
En samling edelstener som er grovslipt i en trommel med litt sand. Den største steinen er 40 mm lang.
**Gemmologi** er læren om edelstener. Uttrykket stammer fra det latinske ordet «*gemma*», som betyr juvel, og det greske ordet «*logos*», som betyr lære. Gemmologer er således personer som har gjennomgått og bestått studiet i gemmologi (diplomeksamen). Disse personene får et internasjonalt sertifikat som dokumenterer at de er i stand til å vurdere edelstener.

Gemmologer spesialiserer seg i ulike retninger for ulike vurderinger av edelstener; verdi, kvalitet, opprinnelse, diamant, smaragd, ekte/syntetisk.

De senere år har det kommet stadig større mengder med syntetiske edelstener på markedet som f. eks. cubic zirconia.

Eksterne lenker
---------------

* The Gemological Institute of America – London
* The Canadian Institute of Gemmology – Gemology World
* The Gemmological Association and Gem Testing Laboratory of Great Britain
* The Gemological Institute of America
* The Canadian Gemmological Association Arkivert 19. august 2008 hos Wayback Machine.
* The Gemmological Association of Australia

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
Rangin Dadfar Spanta
**Rangin Dadfar Spanta** (født 1954) har siden mars 2006 vært utenriksminister i Afghanistan.

Han tilhørte en rik jordeierfamilie fra Herat. Som 15-åring sluttet han seg til et maoistisk parti. Da Sovjetunionen invaderte Afghanistan i 1979 flyktet han fra landet, og i 1982 fikk han politisk asyl i Tyskland. Der studerte han statsvitenskap, fikk stipend fra Heinrich-Böll-Stiftung og tok doktorgraden i 1992. Han bodde i Aachen, hvor han var dosent i statsvitenskap ved RWTH-universitetet. Der grunnla han også Det demokratiske råd for Afghanistan og var medlem av De grønne.

Rangin Dadfar Spanta er gift og har to voksne barn.

Eksterne lenker
---------------

* Pressemitteilung der Heinrich-Böll-Stiftung zu seiner Ernennung zum Außenminister, enthält Lebenslauf
* (de) Verk av og om Rangin Dadfar Spanta i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
**Det tibetanske opprøret i 1959** var et opprør mot det kinesiske styre i Tibet som begynte i Lhasa den 10. mars 1959. Opprøret førte til at den fjortende Dalai Lama flyktet til India og at den gamle tibetanske regjeringen ble oppløst.

I 1951 ble Tibet erklært som del av Folkerepublikken Kina ifølge «17-punktsoverenskomsten» mellom de kinesiske og tibetanske regjeringer. Ifølge denne avtalen skulle de kinesiske myndigheter ikke utføre noen gjennomgripende reformer av det tibetanske samfunn uten den tibetanske regjerings samtykke. De tibetanske områdene i Sichuan, Qinghai og Gansu ble imidlertid ikke berørt av avtalen og i 1956 begynte Li Jingquan, partisekretæren i Sichuan, å gjennomføre en jordreform i Kham-regionen. Dette førte til at et geriljaopprør tok til, og spredte seg til Amdo. En av de viktigste geriljagruppene var Chushi Gangdruk, som hadde en viss støtte fra CIA og fra Chiang Kai-sheks regjering på Taiwan. I takt med at Folkets frigjøringshær slo ned opprøret, flyktet mange etniske tibetanere fra Sichuan til Lhasa, der de bidro til å øke spenningen i det sentrale Tibet.

I mars 1959 ble det kjent et rykte i Lhasa om at Folkets frigjøringshær aktet å kidnappe Dalai Lama i samband med den tibetanske bønnefestivalen Mönlam (Wylie: *smon-lam*). Den 10. mars omringet 300 000 tibetanere Dalai Lamas sommerpalass Norbulingka for å forsøke å hindre en slik kidnapping. Protester ledet til voldsomme sammenstøt mellom tibetanere og den kinesiske hær som begynte å bombardere Norbunlinka og andre viktige tibetanske helligdommer. Den 17. mars var Dalai Lama nær ved å ble rammet, noe som gjorde at han la på flukt. Den 27. mars ankom Dalai Lama til India, der han tok avstand fra overenskomsten med Kina og grunnla en eksilregjering, som senere flyttet til Dharamsala. Panchen Lama valgte å forbli i Kina, men ble utsatt for forfølgelser i 1962.

Ifølge den tibetanske eksilregjeringen og lekkede kinesiske dokumenter skal 86 000 tibetanere ha omkommet i samband med opprøret. Den 28. mars 1959 erklærte den kinesiske statsminister Zhou Enlai at den gamle tibetanske regjering var oppløst og i 1965 ble Tibet gjort til en autonom region i Folkerepublikken Kina.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
***The Life and Times of Grizzly Adams*** er en amerikansk eventyr-western og familiefilm fra 1974 med Dan Haggerty i rollen som Grizzly Adams. Filmen er basert på ei bok med samme tittel publisert av Charles Sellier i 1972, mens selve karakteren er løst basert på villmarksmannen James "Grizzly" Adams som levde i California på 1800-tallet.

Filmen ble produsert på et meget lavt budsjett og ble til manges overraskelse en stor suksess i USA. Den regnes som en av de mest suksessfulle independent-filmer gjennom tidene. Populariteten førte til at det tre år senere kom en TV-serie med samme tittel, også denne med Haggerty i hovedrollen.

Filmen ble ikke satt opp på norske kinoer, men ble lansert på video av Select i 1983 med tittelen *Mannen i fjellet*.

Handling
--------

Grizzly Adams blir anklaget for et mord han ikke har begått og ser ingen annen utvei enn å rømme ut i villmarka. Han viser en forbløffende evne til å tilpasse seg livet der og finner en forlatt bjørneunge som vokser opp og blir hans følgesvenn.

Rollebesetning
--------------

* Dan Haggerty som James Capen 'Grizzly' Adams
* Don Shanks som Nakoma
* Marjorie Harper som Peg (som voksen)
* Lisa Jones som Peg (som ung)
* William Woodson har Fortellerstemmen

Referanser
----------

1. ↑  «mannen i fjellet (grizzly adams)\_800x582». *Norsk VHS* **(engelsk)**. 26. mai 2013. Besøkt 28. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Life and Times of Grizzly Adams* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Life and Times of Grizzly Adams* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *The Life and Times of Grizzly Adams* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata

Portal: Film
***The Light at Dusk*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Edgar Lewis.

Handling
--------

Vladimir Krestovsky, en russisk bonde med uvanlig fysisk og mental dyktighet, ønsker å reise til USA. Han etterlater sin kone, Nataska, og deres ett år gamle baby, Olga, og sikrer seg arbeid ved stål-fabrikkene i Pittsburgh. Han klatrer etter hvert oppover på karriere-stigen, men hans kone hjemme i Russland har ikke hørt fra ham på mange år. Hun vet ingenting om suksessen hans, og han forkorter navnet sitt fra Krestovsky til Krest. Han begår også bigami, ved å gifte seg med en amerikansk kvinne.

I mellomtiden, i Russland, har datteren hans Olga, vokst opp. Hun gifter seg med Nicholas, en vennlig ung russisk bonde. Krests amerikanske kone dør. Både Nicholas og Olga reiser til USA, hvor de skaffer seg arbeid ved en av Krests fabrikker i Pittsburgh. Men kort tid etter at Olga føder et barn, blir hun alvorlig skadet og dør. Nicholas er også redd for at det nyfødte barnet deres også skal dø, og besøker Krest i håp om å skaffe hjelp. Men Krest vet ikke en gang at hans egen datter har kommet til USA, og har blitt syk.

Skuespillere
------------

* Orrin Johnson som Vladimir Krestovsky / Mr. Krest.
* Mary Carr som Natasha.
* Sally Crute som Mrs. Krest.
* Hedda Kuszewski som Olga.
* Robert Frazer som Nicholas.
* Evelyn Terrill som Frances Farrell.

Referanser
----------

1. ↑  Light at Dusk
2. ↑  LIGHT AT DUSK

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Light at Dusk* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Light at Dusk* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Light at Dusk* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Light at Dusk* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Det tekniske universitet i Gdańsk** (polsk **Politechnika Gdańska**) er den største polytekniske høyskole i nordlige Polen. Den består av ni fakulteter og har over 20 000 studenter og 2 500 ansatte. Den ble grunnlagt i 1904 som *Königliche Technische Hochschule zu Danzig* og åpnet i sin nåværende form i 1945.

Historie
--------

Hovedbygningen
Den polytekniske høyskolen ble grunnlagt som *Köngliche Technische Hochschule zu Danzig* i 1904, med det formål å fremme utdanningen innen de tekniske fag i Danzig (Gdańsk) og byens omkringliggende områder. Den hadde til å begynne med seks fakulteter og 246 studenter.

Etter første verdenskrig ble den utnevnt til teknisk høyskole i fristaden Danzig (*Technische Hochschule der Freien Stadt Danzig*) i 1921, denne gangen med kun 3 fakulteter. Noen år senere hadde høyskolen 1650 studentplasser, og om lag 30 % av studentene var polakker.

Mot slutten av 1920-tallet og under andre verdenskrig ble den gjort om til «en bastion for tyskheten» av tyske nasjonalister, som fremmet antipolske stemninger ved høyskolen. De polske studentene og foreleserne ble tvunget til å forlate universitetet i 1939, og under andre verdenskrig ble det gjort om til en (i sin helhet) tysk, statlig institusjon.

Mot slutten av krigen evakuerte den tyske gruppen ansatte seg, og før sovjetiske styrker nådde Danzig, var universitetsbygningene for det meste i god stand. Da Den røde armé inntok byen satte den sannsynligvis fyr på den representative Hovedbygningen, som ble sterkt skadet og 60 % ødelagt. Alt i alt ble 16 % av universitetsbygningenes kubatur ødelagt.

I 1945 ble høyskolen gjort om til et statlig teknisk universitet av den polske regjeringen og gjenoppbygningen startet. Det nye universitetet ble betraktelig utvidet med henhold til antall studenter og ansatte, så vel som faglig tilbud.

Referanser
----------

1. ↑   eua.eu, besøkt 16. juli 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.rd-alliance.org, besøkt 17. januar 2023[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Gdańsk University of Technology – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** NKC
 |
**Zona Norte** (portugisisk for Nordsonen) er et geografisk område i Rio de Janeiro i Brasil.

Bydeler
-------

Det inneholder bydelene Abolição, Acari, Água Santa, Aldeia Campista, Alto da Boa Vista, Anchieta, Andaraí, Bancários, Barros Filho, Benfica, Bento Ribeiro, Bonsucesso, Brás de Pina, Cachambi, Cacuia, Caju, Cavalcante, Cidade Universitária, Cocotá, Coelho Neto, Colégio, Complexo do Alemão, Complexo da Maré, Cordovil, Costa Barros, Del Castilho, Encantado, Engenheiro Leal, Engenho de Dentro, Engenho da Rainha, Engenho Novo, Freguesia da Ilha, Galeão, Grajaú, Guadalupe, Higienópolis, Honório Gurgel, Inhaúma, Irajá, Jacarezinho, Jacaré, Jardim América, Jardim Carioca, Jardim Guanabara, Lins de Vasconcelos, Madureira, Manguinhos, Maracanã, Marechal Hermes, Maria da Graça, Moneró, Méier, Olaria, Oswaldo Cruz, Parada de Lucas, Parque Anchieta, Parque Colúmbia, Pavuna, Penha, Penha Circular, Piedade, Pilares, Pitangueiras, Portuguesa, Praia da Bandeira, Praça da Bandeira, Quintino Bocaiúva, Ramos, Riachuelo, Ribeira, Ricardo de Albuquerque, Rio Comprido, Rocha, Rocha Miranda, Sampaio, São Cristóvão, São Franscisco Xavier, Tauá, Tijuca, Todos os Santos, Tomás Coelho, Triagem, Turiaçu, Vasco da Gama, Vaz Lobo, Vicente de Carvalho, Vila da Penha, Vila Isabel, Vila Kosmos, Vista Alegre og Zumbi.
**Danguolė Rasalaitė** (født 19. mai 1983 i Kaunas i Litauen, død 10. januar 2000 i Malmö i Sverige) var en 16 år gammel jente fra Litauen som den 17. september 1999 ble lurt till Sverige i troen om at hun skulle få jobb som bærplukker. I stedet ble hun solgt som sexslave i Arlöv.

Solgt til prostitusjon
----------------------

Danguolės mamma forlot henne hjemme i Litauen og flyttet til USA sammen med sin nye mann. Faren satt i fengsel på livstid, og moren hadde i et brev til kommunen avskrevet seg alt ansvar for sin 16 år gamle datter.

Sammen med kjæresten sin ankom Danguolė Kristianstad flyplass med falsk pass og falske forhåpninger om arbeid som bærplukker i Sverige. I stedet ble hun fratatt passet og kjørt til Arlöv der hun ble låst inne i en leilighet, og informert om at hun skyldte ham over 20.000 svenske kroner for pass og reise. Hun ble deretter tvunget til å betale tilbake det hun skyldte gjennom å selge sex selv som prostituert.

Etter en drøy måned som prostituert klarte hun å rømme ut av leiligheten fra et vindu. I stedet for å kontakte politiet dro hun i stedet til Malmö hvor hun traff en mann fra Makedonia som tilbød henne husly. Det har senere fremkommet at hun samme kvelden ble voldtatt av den makedonske mannen og vennene hans.

Dagen etter hoppet Danguolė Rasalaitė fra en bro ved en motorvei i Malmö, med den hensikt å begå selvmord. Hun ble fraktet til sykehus, men døde 10. januar 2000 på grunn av skadene hun pådro seg i fallet fra broen.
Danguolė kom aldri til bevissthet etter fallet.

Etterspill
----------

Danguolė Rasalaitė hadde hverken pass eller noe annet identifikasjon på seg da hun ble funnet, men politiet fant et telefonnummer skrevet på et papir. Med dette klarte politiet å lokalisere leiligheten i Arlöv der hun hadde blitt holdt innesperret. I leiligheten fant politiet eiendelene hennes, og tre avskjedsbrev til venner hjemme i Litauen. I leiligheten fant politiet også to andre jenter som hadde blitt holdt holdt innesperret som sexslaver. Disse var to unge søstre fra Tsjekkia, den yngste var bare 13 år gammel.

Danguolės russiske hallik har aldri blitt identifisert, og derfor har ingen blitt straffeforfulgt for det som skjedde med henne. Den 23. januar 2006 holdt Dronning Silvia en tale mot kvinnevold, og fortalte om Danguolės liv og død.

Film
----

Lukas Moodysson regisserte filmen *Lilja 4-ever* (2002), som bygger på Danguolė Rasalaitės liv. Oksana Akinsjina spilte rollen som 16-åriga Lilja.

Referanser
----------

1. ↑  Björneblad, Peter (23. mars 2000). «Hon tvingades bli prostituerad – tog livet av sig». *Aftonbladet*. Besøkt 1. september 2010.

Eksterne lenker
---------------

* «Här dog Lilja - i verkligheten» *Aftonbladet* 2002-08-26

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Eudemus’ versjon (83. 34-84. 7)

Argumentet som introduserer det tredje menneske er det følgende (toioutos):

De sier at de tingene som er predikert i fellesskap av (F) substanser er helhetlige (kurios) (F) og er ideer. Videre, ting som ligner hverandre, ligner hverandre ved å dele noe(n) av de samme ting, som er helhetlig dette (helhetlig F); og dette er ideen. Men hvis dette er slik, og hvis det som er predikert i fellesskap av ting (tinon), hvis det ikke er det samme som noen av de tingene det er predikert av, finnes det noe annet ved siden av det (for dette er hvorfor mennesket-for-seg-selv er et genus, fordi det er predikert av partikulariene, men som ikke er det samme som dem), så vil det eksistere et tredje menneske i tillegg til partikulariet (slik som Sokrates og (kai) Platon) i tillegg til ideen, som også er en i antall.

Aristoteles’ versjon (84. 21-85. 3)

Det tredje menneske er også bevist på følgende måte:

Hvis hva som er predikert i sannhet fra en pluralitet av ting (pleionon) er også (noen) andre ting (allo) foruten (para) de tingene av hva det er predikert av, blitt atskilt (kechorismenon) fra dem (for dette er hva de som fremsetter denne ide tror de beviser; for dette er hvorfor, ifølge dem, at det finnes noe slikt som menneske-for-seg-selv (væren), fordi mennesket er predikert i sannhet fra partikulære (kath’ hekasta) mennesker, disse er en pluralitet, og er noe annet (allo) enn de partikulære mennesker)-men hvis dette forholder seg slik, vil det være et tredje menneske. For hvis det predikerte menneske er noe annet enn de tingene av hva det er predikert og eksisterer for seg selv (kat’ idian huphestos), og hvis mennesket er predikert både av partikulariene og av ideen, så vil det finnes et tredje menneske ved siden det partikulære og ideen. På samme måte, vil det også være et fjerde menneske predikert av det tredje menneske, av ideen og partikulariene, og på lignende vis en femte og en sjette og en syvende og så videre i all evighet.

Referanser
----------

1. ↑  Eudemus. *Peri lexeos*. Finnes ikke.
2. 1 2  Alexander (1891). «Commentaria in Aristotelem Grace, angående Aristoteles' Metafysikken». Berolini. Besøkt 25.04.2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***The Legion of Death*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Tod Browning.

Handling
--------

Prinsesse Marya og hennes bror, storhertug Paul av Russland, studerer i USA når beskjeden når dem om at Grigorij Rasputin skal drepes. Paul blir grepet av russiske hemmelige tjenestemenn kort tid senere, men gjennom Maryas appell til kaptein Rodney Willard blir broren hennes snart løslatt. I Russland deltar Marya aktivt i den russiske revolusjonen.

Men kaptein Willard, som hun har forelsket seg i, slutter seg til Den allierte intervensjonen i den russiske borgerkrig. Dypt plaget av innflytelsen som tyske agenter har i Russland, organiserer Marya en kamp-gruppe kalt Dødslegionen, en enhet som består av bondekvinner. Hun forsøker å lede dem til kamp mot tyskerne, men legionen lider nederlag og Marya blir snart tatt til fange av fienden.

Skuespillere
------------

* Edith Storey som Prinsesse Marya
* Philo McCullough som kaptein Rodney Willard
* Fred Malatesta som stor-hertug Paul
* Charles K. Gerrard som stor-hertug Orlof
* Pomeroy Cannon som Dmitri
* Norma Nichols som Draya
* R.O. Pennell som en tsar
* Grace Aide som en tsarinne
* H.L. Swisher som Kerenskij
* Francis Marion som en Tsarevitsj
* Harry Moody som Makar

Referanser
----------

1. ↑  THE LEGION OF DEATH

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Legion of Death* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Legion of Death* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Rudi Myntevik** (født 12. januar 1980) er en norsk popartist fra Bergen, bosatt på Jeløy i Moss. I starten av karrieren sang han for det meste lovsanger, men har etablert seg som en allsidig popkomponist som synger både på engelsk og norsk. Høsten 2006 flyttet han til England, skrev låter og spilte inn platen *Beauty in Defeat* i 2009. I 2012 var han med i Melodi Grand Prix med låten «You Break It You Own It», komponert av Rune Berg og Asbjørn Ribe.

Våren 2014 spilte han inn nye sanger med Rune Berg som produsent i Lydbroderiet på Kolbotn. I tillegg til å spille egne konserter turnerte han i 2013–2015 for Den kulturelle skolesekken, og er vokalist under konserten The Margarets – Med blanke ark.

Diskografi
----------

### CD

* 2003 – *Gud din skjønnhet*
* 2005 – *Sentrum*
* 2007 – *Hvem har du alltid vært*
* 2008 – *Verdens Håp - Live fra Logen i Bergen*
* 2010 – *Beauty in Defeat*
* 2015 – *My Dearest Kathleen*

### Singel

* 2012 – *You Break it You Own It*
* 2014 – *Time*
* 2015 – *Sweet November Sun*
* 2016 – *Kathleen*

Referanser
----------

1. ↑  The Margarets - Med Blanke Ark Arkivert 19. august 2014 hos Wayback Machine..

Eksterne lenker
---------------

* Facebook

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Ubåt nummer 361** også benevnt *Den kinesiske mur-361* (Changcheng 长城61号) var en kinesisk Folkets frigjøringshærs marine Type-035AIP (ES5E variant) (NATO rapporteringsnavn Ming III) - konvensjonell diesel/elektrisk Undervannsbåt

I april 2003 oppstod et mekanisk problem om bord som førte til at båten forliste, og 70 mann ble drept. Ubåten var da på øvelse i Gulehavet mellom Nordkorea and Kinas Shandong-provins. Dette var en av Kinas verste militære katastrofer i fredstid. PLA-marinens sjef Shi Yunsheng og politisk kommissær Yang Huaiqing ble begge sparket som en følge av ulykken.

Referanser
----------

1. ↑  Becker, Jeffrey. *Behind the Periscope: Leadership in China's Navy*. Defense Technical Information Center. Arkivert fra originalen 20. november 2015. Besøkt 26. april 2021.
2. ↑  You Ji. «Meeting the Challenge of the Upcoming PLAAF Leadership Reshuffle». *The Chinese Air Force: Evolving Concepts, Roles, and Capabilities* (PDF). National Defense University Press. s. 231. ISBN 978-0-16-091386-0.
«**Gardermo-marsjen**» er et skillingstrykk som Alf Prøysen presenterte i sin visespalte i «Magasinet for Alle» i 1955. Visen skal være skrevet av grusokningen Hans Hestbråten i 1882.

Teksten
-------

**1.**Hør mine kamerater i fjerde kompani  

når sjefen det tillater en sang vi stemmer i,  

et stykke vei fra leiren vi legger snart tilbars  

når Damsdajl kommanderer: Avdeling fremad marsj, fremad marsj.  

  

**2.**Den trettende i fjerde vi dro fra Solør ut,  

og med et kjærlig håndtrykk vi forlot vår unge brud,  

det sto en vemodståre i pikens øyne blå  

da venne skulle reise, det kan I nok forstå, nok forstå.  

  

**3.**Men det fikk ikke hjelpe om pikens tårer rann  

for vi må trolig tjene vår Konge og vårt land.  

Vi vare glade gutter og dro av sted med fryd  

om kvelden klokken åtte vi var ved Vingers by, Vingers by.  

  

**4.**Den neste dags morgen da toget skulle gå,  

hvor med vi skulle transport til Lillestrømmen få.  

Da lød et kraftig hurra da toget dro avsted  

for vi var glade gutter som verne skal om fred, skal om fred.  

  

**5.**Helt i fra Lillestrømmen til Trøgstad dro vi hen  

men siden fikk vi transport på våre egne ben.  

Vi kom til Gardermoen og det var noe sent  

men jammen var det tidsnok, det har jeg siden kjent, siden kjent.  

  

**6.**Vårt første losjimente var ei på nordmanns vis,  

at ligge under fellen og sove som en gris,  

nei i et skjul forresten foruten halm og strå  

nu der i vind og kulde den lange natt vi lå, natt vi lå.  

  

**7.**Så våknet vi vel rolig den neste morgenstund  

rett som en moder vekker et barn i stille blund.  

Nei tvert i mot med hammer og en rabalder stor  

da kunne jeg forstå jeg var kommet fra a mor, her nord.  

  

**8.**Så fikk vi utlevert vår kledning og hva mer  

fra Fillemagasinet ved Hedemarkens leir,  

en våpenfrakk så snever som knapt om livet rakk  

og buksene var side og ned til bakken hakk, som en stakk.

Kilder
------

* De gamle visene 2 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, 1973
**«Emiliekilde»** er et klassisistisk monument som står ved Strandvejen og Emiliekildevej i Klampenborg utenfor København. Det er tegnet i 1780 av Nicolai Abildgaard og ble reist i 1782 av grev Ernst Heinrich von Schimmelmann som minnesmerke over hans første ektefelle Emilie Caroline, født Rantzau (1752–1780). Familien Schimmelmann bodde på det nærliggende landstedet Sølyst i sommerhalvåret.

Monumentet er ca. 5,70 meter høyt og er oppført i rød granitt. Søylen er kledd med marmor. Diktet på stenen er forfattet av Christen Henriksen Pramog er nå utydelig:

"*Emilie. Her vankede du eengang*  

*agh for længst ey meer*  

*helligt er det sted dy yndede*  

*uskyldighed himlens uskyldighed*  

*opfyldte hiertet ved dit navn*  

*og hvo som elsket*  

*nævne det med taarer*  

*Anno 1780*"

Minnesmerket inngikk i romantikkens kultur og er avbildet på flere gullaldermalerier.

Monumentet ble fredet i 1918.

Referanser
----------

1. ↑  Gentofte Historie: Emiliekildevej
2. ↑  Christen Pram – utdypende artikkel hos SNL
3. ↑  Saksbeskrivelse på Kulturarvsstyrelsens hjemmeside

Eksterne lenker
---------------

* (en) Emiliekilde – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Danmark
**Anthony Knowles** (kjent som **Tony Knowles** (født 13. juni 1955 i Bolton, Stor-Manchester) er en profesjonell, engelsk snookerspiller

Knowles startet å spille snooker i en alder av ni år i en klubb som faren drev. Han ble juniormester i Storbritannia i 1973 og ble profesjonell i 1980. Knowles ble for alvor kjent da han i 1982 slo regjerende verdensmester, Steve Davis, 10–1 i første runde av verdensmesterskapet i snooker.

Hans første seier i en rankingturnering kom i Jameson International i 1982, ett år etter vant han Professional Players Tournament og kom til kvartfinalen i verdensmesterskapet. Som et resultat av dette klatret han til fjerdeplass på verdensrankingen for 1983/1984. Han holdt seg i topp seksten inntil 1989/1990, med en andreplass som beste ranking, kun slått av Steve Davis.

På 1990-tallet oppnådde ikke Knowles like gode resultater, men han spiller fremdeles profesjonelt.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tony Knowles – CueTracker Rediger på Wikidata
**Fang Zhimin** (kinesisk: 方志敏, Wade-Giles: *Fang Chih Min*; født 21. august 1899 i Yixian i provinsen Jiangxi i Kina, henrettet 6. august 1935) var en kinesisk kommunistisk militær og politisk leder.

Han kom fra fattig bondebakgrunn, og ble medlem av Det kinesiske kommunistparti i 1924. Han hjalp med å organisere partiets organisasjon på provinsnivået. Etter at Shanghaiopprøret slo feil i 1927 vendte Fang hjem til Jiangxi, der han organiserte bøndene og oppfordret dem til væpnet opprør. Fra 1928 til 1933 ledet Fang geriljastrid og tvang gjennom jordreformer. Han etablerte et baseområde i grensetraktene mellom provinsene Jiangxi og Fujian, og organiserte en seksjon av den kinesiske røde armé. Han ble senere valgt til medlem av sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti. 

Fang ble tatt til fange av Kuomintang i januar 1935 og ble henrettet i august samme år.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** CiNii
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Storbritannias flagg Storbritannia |
| Friidrett menn |
| VM i friidrett |
| Sølv | 1993 i Stuttgart | 110 m hekk |
| Sølv | 1993 i Stuttgart | 4x100 m stafett |
| Sølv | 1995 i Göteborg | 110 m hekk |
| Bronse | 1991 i Tokyo | 110 m hekk |
| Bronse | 1991 i Tokyo | 4x100 m stafett |

**Anthony «Tony» Alexander Jarrett** (født 13. august 1968 i Enfield i London) var en engelsk friidrettsutøver innen greinene sprintløp og hekkeløp. Ved OL-deltakelsen i Barcelona 1992 kom han på fjerdeplass på 110-meter hekk. Fire år tidligere endte han på sjetteplass ved samme anledning.

Parallelt med Jarretts karriere så man også utviklingen til en annen britisk friidrettsutøver, Colin Jackson, som tok førsteplassen fra ham ved flere anledninger, i verdensmesterskap, samveldeleker, europamesterskap og Goodwill-leker. Jackson slo også Tony hele åtte ganger i nasjonale mesterskap. I verdensmesterskap har Jarrett vunnet to sølvmedaljer og en bronsemedalje på 110 meter hekk og en sølvmedalje og en bronsemedalje i stafett.

Jarrett ble diskvalifisert i første runde for tjuvstart i sommerolympiaden i Sidney 2000 og i semifinalen i VM 2001 i Edmonton. Etter dette trakk han seg tilbake fra friidrett.

Jarret holder den britiske rekorden for 110 meter hekkeløp på 13,00 sekunder.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 1282[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Eksterne lenker
---------------

* (de) Tony Jarrett – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Tony Jarrett – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Tony Jarrett – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Tony Jarrett – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Tony Jarrett – Commonwealth Games Federation Rediger på Wikidata

* (en) Tony Jarrett – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Tony Jarrett – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Munzinger (sport)
 |