recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Telenor Objects AS** er et norsk selskap innen maskin-til-maskin-kommunikasjon (M2M), og utgjør et av Telenors to strategiske initiativer for å fange markedet for M2M, eller *tilkoblede objekter*. Det er et heleid datterselskap av Telenor ASA. Telenors M2M-initiativ er organisert gjennom Telenor Next – med Telenor Objects og Telenor Connexion som hver betjener kunder i sin del av verdikjeden, henholdsvis lavt og høyt. Telenor Objects har hovedkontor i Oslo.

Telenor Objects tilbyr en administrert tjeneste for tilkoblede objekter. Målet er å styrke omfanget av- og tilkobling av infrastruktur som kobler objekter og gir sanntidsinformasjon fra distribuerte enheter, sensorer eller andre enheter. Selskapet støtter og utvikler tjenester til *tingenes internett*, som innebærer nettverksammenkobling av hverdagsobjekter. Programvaren er spesielt brukt til logistikk, transport (flåtestyring), fiskeri, landbruk, og i økende grad i helsevesenet.

Telenor Objects ble dannet i juli 2009, av forskere og utviklere i Telenor Norge og Telenor R&I. De to foretakene hadde jobbet hver for seg innen M2M-tjenester siden 2007, med et fokus på RFID i Telenor Norge, og et fokus på *trace and track* i Telenor R&I.

Se også
-------

* Telenor Connexion

Referanser
----------

1. ↑  Offering Up a Platform for M2M Connectivity Arkivert 20. november 2010 hos Wayback Machine. - Connected World, 7. April, 2010.
2. ↑  Connected World Magazine Announces 2010 CW 100 Arkivert 8. august 2011 hos Wayback Machine. - Connected World, 7. October, 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Telenor Objects Arkivert 23. september 2017 hos Wayback Machine. - offisiell hjemmeside (engelsk).
* Økt oppsummering - Telco 2.0 Open Mobile Summit, London 26-27. Mai, 2010.
***Aphthona venustula*** (Goeze 1777) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den finnes ikke i Norge.

*Aphthona venustula* er en liten bille, mellom 1,8-2,4 mm lang. Den er mørk, blåsvart med en metallisk glans på hodet, halsskjoldet (pronotum) og dekkvingene. Fasettøynene er noe utstående. Dekkvingene har fin uregelmessig punktur. Kroppen er litt langsmal og pæreformet. Beina er lyse, gulbrune, mens baklåret er mørkt. Baklåret er langt tykkere enn de andre lårene. Den er svært lik flere andre jordlopper i samme slekt.

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.

*Aphthona venustula* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Aphthona venustula* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Aphthona venustula* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Aphthona venustula* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Aphthona venustula* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Aphthona venustula* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Aphthona venustula* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Aphthona venustula* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* *Aphthona venustula* - Fauna Europaea
* Norsk entomologisk forening
Telemarksfe ved Ilseng i Hedmark. Foto: Torstein Frogner 
**Telemarksfe** eller **telemarksku** er en gammel norsk kurase.

Kjennetegn
----------

Telemarkskua er rødfarget, med sammenhengede hvitfarge fra rygg til kryss. I tillegg skal kua være hvit på undersida. Ansiktet skal være droplete (blanda). De fleste Telemarskyr har horn. Telemarskua er primært en melkerase, og er liten av vekst. Levende dyr bør ikke veie mer enn 500 kg.

Historie
--------

Telemarksfeet ble definert som egen rase i 1856 og fikk høy anseelse som melkekyr på slutten av 1800-tallet og langt utover på 1900-tallet. Dyrskun på Seljord var et viktig omsetningssted for telemarksfe som ble den vanligste type kuer over store deler av landet. 
Drivkraften bak avlsarbeidet på telemarksfe var den norske statsagronomen Johan Lindeqvist, opprinnelig fra Sverige. 

Etter andre verdenskrig ble Norsk rødt fe introdusert i Norge. Tradisjonelle norske kuraser gikk derfor sterkt tilbake på 1950- og 60-tallet. På 1980-tallet ble det imidlertid satt i gang et arbeid for å bevare rasen. I 2006 var det registrert 400 dyr av rasen i Norge.

Se også
-------

* Dølafe
* Målselvfe
* Sidet trønder- og nordlandsfe
* Østlandsk rødkolle
* Vestlandsk fjordfe
* Vestlandsk raudkolle
* Norsk rødt fe

Referanser
----------

1. ↑  «Landslaget for Telemarksfe». Arkivert fra originalen 30. november 2007.
2. ↑   NRF og norsk feavl
3. ↑  «Telemarksfe - Skog og landskap». Arkivert fra originalen 22. juni 2008.

Litteratur
----------

* Jan Erik Kjær: *Bondens lykke, kongens gull*.
* Eivind Blikstad:*Telemarkfeet gjennom 150 år – 1856-2006* 2006 ISBN 82-303-0689-3

Eksterne lenker
---------------

* Om rasen på NordGen
* (it) télémark med bilde
* (en) N-EURO-CAD oversikt over nordiske raser

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Telenor Connexion AB** er et norsk-eid selskap registrert i Sverige som leverer internasjonal transmisjon (teletrafikk) for maskin-til-maskin (M2M) mobil datatrafikk. Selskapet ble grunnlagt i 2008 og er heleid av Telenor, og leverer kommunikasjonsløsninger innen det nye forretningsområdet for maskinkommunikasjon *(The Internet of things)*. Connexion er Telenorkonsernets globale spydspiss i satsingen på mobil datakommunikasjon mellom maskiner. Hovedkvarteret er i Karlskrona, med salgskontorer der og i Bromma utenfor Stockholm. Selskapets administrerende direktør er Per Simonsen.

Selskapet leverer lønsninger for sporing, system- og flåtestyring primært innen logistikk og transport. Typiske kunder er Volvo, Daimler AG, Scania, General Electric, Securitas og andre større selskaper med omfattende logistikk. Connexion posisjonerer seg også i markedet for automatisk nødkommunikasjon for biler (eCall) som skal gjøres obligatorisk for alle nye biler i EU. Selskapet satser også på systemer for miljø- og klimaovervåking av kjøretøyer.

Connexion har om lag 10 års utviklingserfaring innen maskin-til-maskin-kommunikasjon, og er per 2009 markedsledende i Europa. Globalt og regionalt utfordres derimot markedsposisjonen av stadig nye teleselskaper som går inn i M2M-markedet, ikke minst mobilgigantene AT&T, KPN, Vodafone, T-Mobile, Orange og Telefonica.

Se også
-------

* Telenor Cinclus
* Telenor Objects

Referanser
----------

1. ↑  Connexion – explore M2M Arkivert 12. februar 2010 hos Wayback Machine. besøkt 28. januar 2010.
2. ↑  Connexion – customers Arkivert 1. april 2010 hos Wayback Machine. besøkt 28. januar 2010.
3. ↑  GSM Association – GSMA Initiative Helps Save Lives and Create Safer Roads for European Citizens Arkivert 31. januar 2010 hos Wayback Machine. 9. september 2009, besøkt 28. januar 2010.
4. ↑  Connexion – Telenor Connexion part of first Eco Navigator, 23. november 2009, besøkt 28. januar 2010.
5. ↑  Connexion – about us Arkivert 22. oktober 2009 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Connexions hjemmeside
**Bjørn Skogmo** (født 12. desember 1940 i Namsos) er en norsk diplomat og tidligerer ambassadør.

Skogmo er cand.polit. fra Universitetet i Oslo med statsvitenskap hovedfag. Han ble aspirant i UD i 1969 og var fra 1974 til 1979 sekretær for utenriksminister Knut Frydenlund. Han tjenestegjorde deretter ved den faste norske FN-delegasjonen i New York og var spesialrådgiver ved Statsministerens kontor fra 1989 til 1992. Han var norsk ambassadør ved Norges faste delegasjon i Geneve 1994-2000 og var deretter ekspedisjonssjef og assisterende utenriksråd for utviklingsspørsmål i UD. I perioden 2005-2008 var han Norges ambassadør i Paris.

Bjørn Skogmo er kommandør av St. Olavs Orden.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   Dagsavisen, utgitt 12. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  80 års omtale i Aftenposten 12. desember 2020

Eksterne lenker
---------------

* Bjørn Skogmo - Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
Tsemesbukta sett fra Markotkhfjellene.
**Tsemesbukta** (russisk: Цемесская бухта – *Tsemesskaja bukhta*, også kalt *Novorossijskbukta*) er ei isfri bukt på nordøstkysten av Svartehavet, i Krasnodar kraj i Russland. Den har navn etter elva Tsemes som munner ut i bukta. Dybden varierer mellom 21 og 27 meter. Bukta er 15 kilometer lang og opptil 9 kilometer bred.

Selv om skipsfarten om høsten og vinteren blir påvirket av sterke boravinder så ble bukta i antikken trafikkert av greske sjøfarere, som opprettet kolonien Bata her. Mikhail Rostovtsev forklarte dette med det faktum at det ikke finnes andre gode havner langs denne kysten helt ned til Batumi. I middelalderen var kysten kontrollert av handelsfamilien Ghisolfi fra Genova. 

Havnebyen Novorossijsk, som ligger innerst i bukta, ble grunnlagt av russerne som en marinehavn. Flere skip fra Svartehavsflåten ble senket i bukta for å unngå at de ble tatt av tyskerne i 1918. Flere større havarier har også funnet sted her, blant annet SS «Admiral Nakhimov» som sank her i 1986 med 423 omkomne. Etter byggingen av oljerørledningen fra Tengizfeltet i Kasakhstan har Novorossijsk også blitt den viktigste oljeterminalen ved Svartehavet. Sørøst i bukta ligger den mindre feriebyen Kabardinka.

Referanser
----------

1. ↑  Rostovtzeff, Michael Ivanovich. *Iranians and Greeks in South Russia*. The Clarendon Press, 1922. Side 63.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Bjørn Tangen** (født 15. februar 1952) er en norsk politiker (AP) og tidligere norsk handikappidrettsutøver. Som idrettsutøver som har bl.a. deltatt i paralympiske sommerleker to ganger, der han har vunnet fem medaljer i friidrett, hvorav fire gull. Han har cerebral parese, og konkurrerte i klasse 7 da han var aktiv innen idretten. 

Tangen har sittet i kommunestyret i Aremark kommune i flere kommunestyreperioder. Han ble valgt inn første gang i 1984, og satt da sammenhengende fram til 2001 da han måtte trekke seg på grunn av en ryggoperasjon. Han hadde da to år igjen av perioden sin. I denne perioden var han også varaordfører fra 1995 til 2001, og han satt i formannskapet fra 1992 til 2001. 

Ved kommunestyrevalget 2007 ble han igjen innvalgt i kommunestyret, som en av Arbeiderpartiets seks representanter der. Han satt 2009 som nestleder i kontrollutvalget. Ved siden av politikken var han styremedlem i Halden Arbeiderblad, der han ble valgt inn i mai 2009.

Han er bosatt i Aremark. På fritiden drev han bl.a. med revy.

Meritter innen idrett
---------------------

* Paralympiske sommerleker 1980
	+ Gull i friidrett, diskos
	+ Gull i friidrett, spydkast
	+ Sølv i friidrett, kulestøt
* Paralympiske sommerleker 1984
	+ Gull i friidrett, spydkast
	+ Gull i friidrett, diskos
* VM 1982 i København – 5. internasjonale cerebral parese games (i København)
	+ Gull i kulestøt
	+ Gull i diskos
	+ Gull i spyd
	+ 4.-plass i bordtennis
* Uoffisielt VM for utøvere med cerebral parese 1979
	+ Gull i kulestøt
	+ Gull i diskos
	+ Gull i spyd

Utmerkelser
-----------

* Østfolds fylkeskommunes kulturpris for 1980
* Mehens idrettstipend for 1981
* Aremarks kulturpris for 1984
* Halden Arbeiderblads ærespris for 1984

Referanser
----------

1. ↑  Aremark kommune - *Kontrollutvalget*[*død lenke*]
2. ↑  Halden Arbeiderblad - *Krevde full redaksjonell frihet*[*død lenke*]
3. ↑  Halden Arbeiderblad - *Idrettshall i sikte*[*død lenke*]
4. ↑  KlubbenOnline - *Aremark Idrettsråd*[*død lenke*]
5. ↑  Halden Arbeiderblad - *Himmelæva i Aremark*[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* NIF – Norske medaljefordelinger i Paralympics (PDF)
**Bjørn Sigurd Sommerfeldt** (født 29. mai 1983) er en norsk i friidrettsutøver (tikamp). Han fikk sitt internasjonale gjennombrudd under junior VM i Kingston, Jamaica 2002. Han kvalifiserte seg ikke til OL i Beijing 2008 og ga da opp idrettskarrieren.[]

Han tok utdannelsen sin på University of Missouri, USA. I studietiden produserte han en låt ved navnet «Meet of my life». Låten fører lytteren gjennom en tikamp-konkurranse. Etter dette har han utgitt flere låter sammen med *DJD Lydstudio* på samlealbum utgitt av Universal Music Norge som solgte både til gull og platina. 

I 2007-2008 var Sommerfeldt med i flere episoder av den norske såpeserien *Hotel Cæsar*. Han har siden januar 2009 vært fast ansatt i Olympiatoppen.

Han er også grunnlegger og administrerende direktør av Viking Dipp; et foretak som produserer dippmikser med urnorske urter og smaker fra vikingtiden.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Bj&#248;rn Sigurd Sommerfeldt, www.iaaf.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Viking Dipp». *Viking Dipp* **(engelsk)**. Besøkt 17. juni 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Viking Dipp
* Sir Sommerfeldt
* The meet of his life[*død lenke*]
* Bjorn in the USA[*død lenke*]
* Buskeruds OL håp 2008


1. ↑  «Viking Dipp». *Viking Dipp* **(engelsk)**. Besøkt 17. juni 2020.
**Bjørn Marienborg Strøm** (født 11. desember 1982 i Svolvær, Norge) er en norsk tidligere fotballspiller. Han har tidligere spilt for Knausen, FK Lofoten, Tromsø IL, FK Haugesund og Tromsdalen Fotball.

Bjørn Størm slo gjennom i 2000 på FK Lofoten som en målfarlig spiss og kantspiller. Han spilte kvalifisering for allnorsk 1. divisjon i sin første sesong som A-lagsspiller, men FK Lofoten tapte over to kamper mot Mandalskameratene. Strøm begynte jusstudier ved Universitetet i Tromsø høsten 2002. Han signerte for Tromsø IL midt i sesongen etter å ha prøvespilt både for dem og Tromsdalen UIL. Han scoret en del mål på Tromsøs andrelag, men fikk aldri muligheten på A-laget.

Foran 2003-sesongen gikk han til Tromsdalen UIL, hvor han ble en umiddelbar hit. De neste sesongene var han en av dem som spilte flest kamper på laget, men da Tromsdalen rykket ned til 2. divisjon i 2004 gikk han igjen til Tromsø IL. 24. juli 2005 fikk han sin tippeligadebut hjemme mot Odd Grenland. Hans hittil eneste tippeligakamp endte med tap 0-1. Kort tid etter dette gikk han tilbake til Tromsdalen og var med å sikre opprykk til 1. divisjon. Han var med å sikre plassen for Tromsdalen i 2006-sesongen, men gikk til FK Haugesund etter sesongslutt.

2007-sesongen ble bra for Bjørn Strøm. Han spilte fast på A-laget store deler av sesongen og avsluttet med å spille hele cupfinalen mot Lillestørm 11. november 2007.

Den 11. desember 2013 valgte Strøm og legg opp.

Meritter
--------

* Seriemester 2. divisjon avd. 8 med FK Lofoten i 2000 og 2001
* Seriemester 2. divisjon avd. 4 med Tromsdalen UIL i 2005, 2011 og 2013
* Cupfinalist med FK Haugesund i 2007
* 1 eliteseriekamp med Tromsø IL i 2005

Referanser
----------

1. ↑  Lofotposten: Cupfinalen en stor opplevelse
2. ↑  ITromsø: TUIL-spiller legger opp
**Bjørn Stallare** (*Bjørn Digre*) (død 29. juli 1030) var en norsk embetsmann under Olav den hellige.

Ordet *stallare* betyr egentlig stallmester, og i middelalderen var funksjonen opprinnelig å ha overoppsyn med kongens stall og organisere skysstjenesten for kongen. Etter hvert ble stallaren en av de høyeste embetsmennene, idet han ble leder for kongens hird og gjerne førte ordet for kongen på tinget. Embetet ble rundt 1300 erstatta av kansleren.

Bjørn Stallare var lenge Olavs nærmeste rådgiver. Han hadde blant annet en viktig rolle i forhandlingene med den svenske kong Olof Skötkonung om fred mellom landene. Forhandlingene endte i forlik og giftermålet mellom Olav den hellige og den svenske kongsdatteren Astrid Olofsdatter. Da kong Olav måtte rømme landet i 1028, ble han imidlertid igjen. Han inngikk forbund med danskekongen Knut den mektige, men dro seinere til Olav i Gardarike. Her ble han tilgitt, reiste sammen med Olav tilbake til Norge og døde samtidig med ham i slaget på Stiklestad i 1030.

I Oslo er Bjørn Stallares vei på Sinsen oppkalt etter ham. I Trondheim er Bjørn Stallares gate på Lademoen oppkalt etter ham.

Forfatteren og journalisten Arne Skouen brukte under andre verdenskrig Bjørn Stallare som psevdonym.

Referanser
----------

1. ↑  Snorre Sturlasson, Olav den helliges saga, kap 57

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon
 |
**Adam Severin Hiorth** (født 16. desember 1816 i Drøbak og oppvokst i Drammen, død 10. desember 1871 i Kristiania) var en norsk forretningsmann, vesentlig innen tekstilbransjen. Hiorth ble 1849 gift med Anne Sofie Sommerfelt (1824–1898), datter av Jørgine Marie Krohn og Søren Christian Sommerfelt. Anne Sofie var niese av Ole Gjerdrum.

Hiorth hadde lært spinneriteknikk i England, og i 1845 grunnla han Nydalens Spinderi sammen med foged Ole Gjerdrum, grosserer Hans Gulbranson og ingeniør Oluf N. Roll. Interessentskapet Nydalens Spinderi ble i 1867 aksjeselskap med en kapital på 1,2 millioner kroner og fikk navnet Nydalens Compagnie. 

Hiorth var fabrikkbestyrer i perioden 1845–60 og direksjonsmedlem fra 1845 til sin død. Fra 1860 drev han et maskinrekvisitafirma i eget navn. Han var videre medeier i Jølsen (senere Bryn) Tændstikfabrik og i Bentse Brug.

Han eide gården Frydenberg på Hasle i Oslo fra ca. 1860. Ei gate her er oppkalt etter ham, Adam Hiorths vei. Sønnen Christian Hiorth lot i 1879 bygge den staselige villaen Fagertun i Nordliveien 4 like ved. 

Hiorth var medlem av Aker formannskap.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk biografisk leksikon, oppført som Adam Severin Hiorth, Norsk biografisk leksikon ID Adam\_Hiorth, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Adam Hiorth fra Norsk biografisk leksikon
3. ↑  Holst, R. Sommerfelt (1931): *Slekten Krohn fra Kronborg og Ringerike.* Oslo: Morten Johansens Boktrykkeri.
4. ↑  Nydalens Compagnie fra Industrimuseum.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** KulturNav
 |
**Enhetsskole** er et skolesystem der det gis lik utdanning på ungdomstrinnet til alle elever, uavhengig av akademiske ferdigheter og bosted. Norge var et av de første land som innførte et slikt system, da det ble formelt etablert ved skoleloven av 1936. Det er et organisk sammenhengende skolesystem hvor all videregående undervisning grener seg ut fra en felles grunnskole. Som pedagogisk tanke forutsetter den at alle elever, uansett forutsetninger, integreres i samme skolesystem.

Ideen ble først tatt opp av den tsjekkiske pedagogen Comenius midt på 1600-tallet. Hans begrunnelse var at «alle mennesker er skapt i Guds bilde», og at alle burde føres frem til det livet mennesker er skapt til å leve: «reproduksjonene» burde svare til «originalen».

Etter andre verdenskrig har systemet blitt videreført i Norge, og det har uavhengig av utviklingen i Norge blitt innført av flere andre land, som Storbritannia, Sverige, Finland og Irland. Enhetsskoler ble innført i Storbritannia i  1960- og 1970-årene. De kom først i England og Wales, men har siden spredt seg også til Skottland. Ved begynnelsen av det 21. århundre ble omkring 90% av elevene utdannet ved enhetsskoler.

Den enhetsskoletanken som har vært drivkraft bak skoleutviklingen på 1900-tallet både i Europa og i USA har et annet preg. En hovedsak har vært ønsket om at alle skal ha samme sjanse til å gjøre seg gjeldende i samfunnet. En av de norske enhetsskolepionerene, Hartvig Nissen, la i tiden rundt 1850 frem sine ideer om hvordan skolen burde organiseres. «Nissen så det som 'en Sikkerhetsventil for Samfundet' at begavet ungdom fra lavere samfunnslag fikk stige opp gjennom skolesystemet og få den utdannelse de hadde evne til.»

Referanser
----------

1. ↑  *Comenius, Jan Amos. Comenius's Pampaedia or universal education*. Oversatt av A. M. O. Dobbie. Dover: Buckland Publications, 1986, kap. II 7.
2. ↑  Dokka, Hans-Jørgen: «Enhetsskoleproblemet i den norske skoles historie» i: *Skolen og samfunnet: En pedagogisk essaysamling*, redigert av Torstein Harbo, Ole Korsen og Sverre Sletvold, 79-94. Oslo: Fabritius, 1975, s. 81.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Comprehensive schools – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Per Sanderud** (født 1. november 1953) er Norges vassdrags- og energidirektør fra 30. april 2011, da Agnar Aas sitt åremål på to seksårsperioder fra 1999 løp ut. Sanderud ble utnevnt av Kongen i statsråd 4. februar 2011 for en åremålsperiode på seks år. Åremålet ble i statsråd 2. juni 2017 forlenget for en ny periode på seks år.

Før han ble vassdrags- og energidirektør, var Sanderud president i EFTAs overvåkningsorgan ESA.

Sanderud er utdannet sosialøkonom fra Universitetet i Oslo 1979 og har jobbet Miljøverndepartementet og Finansdepartementet. Deretter ble han ekspedisjonssjef i Landbruksdepartementet og Samferdselsdepartementet, og siden departementsråd for Samferdselsdepartementet og Næringsdepartementet.

Litteratur
----------

* 

* (no) Publikasjoner av Per Sanderud i BIBSYS

Referanser
----------

1. ↑  Mona Sprenger: *Superbyråkrat ny NVE-sjef*. Artikkel i Industrien 4. februar 2011 Arkivert 4. mars 2011 hos Wayback Machine..
2. ↑  Offisielt fra statsråd 4. februar 2011
3. ↑  Regjeringen.no Per Sanderud utnevnt til ny NVE direktør 04.02.2011
4. ↑  Statsministerens kontor (2. juni 2017). «Offisielt fra statsråd 2. juni 2017». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 2. juni 2017.
5. ↑  UD Per Sanderud fortsetter som ESA-leder[*død lenke*]
6. ↑  *Per Sanderud utnevnt til departementsråd* Pressemelding 5. september 1997
7. ↑  Hvem er hvem 2008 s. 502

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
**John Charles August Foss** (født på St. Croix i 1836, død 1. juni 1884 i Iowa) var en norsk-amerikansk fotograf og retusjør. Han kom til Norge og bosatte seg i Trondheim omkring 1860.

Foss var sønn av en skandinavisk, og trolig en norsk, plantasjeeier. I tillegg til å være fotograf og retusjør var han også kjent som språkmektig. Han talte flytende tysk, fransk, engelsk og spansk og ga privatundervisning. Han hadde også omfattende kunnskaper som kjemiker, noe som ikke var noen ulempe for en som syslet med å fremkalle bilder og retusjere. Dessuten var han en dyktig tegnelærer, og litt av en taskenspiller.[] I Folketellingen for 1865 har han oppgitt «Regnskabsfører» som yrkestittel.

Skuespillerinnen Fredrikke Nielsen fotografert av Charles Foss i Trondheim, ca. 1865.  Foto: Nora Schwabe-Hansen (eier). 
Som fotograf brukte han først signaturen «J.C.A. Foss», senere «Charles Foss», men ikke sjelden kom begge signaturene til å stå plassert på samme bildet. 1. juni 1869 overdro han atelieret sitt med en masse negative glassplater til sin fotograflærling, Erik Olsen, og forlot Norge. Glassplatene er senere tatt vare på av Trondhjems Historiske Forening.

I 1870 etablerte han seg i Chicago, USA, men flyttet senere til Iowa, USA, hvor han også livnærte seg som fotograf. Han døde 1.6.1884 i Angus, Greene County, Iowa.

Referanser
----------

1. ↑   www.strindahistorielag.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Bonge, Susanne (1912-2009) (1980). *Eldre norske fotografer: fotografer og amatørfotografer i Norge frem til 1920*. Bergen: Universitetsbiblioteket i Bergen. s. 128. ISBN 8271300148. .
3. ↑  Folketellingsmateriale 

	* (no) John Charles Augustus Foss i Folketellingen 1865 fra Digitalarkivet. (Trondheim kjøpstad).

Kilder
------

* Bonge, Susanne: *Eldre norske fotografer: fotografer og amatørfotografer i Norge frem til 1920*. Bergen: Universitetsbiblioteket i Bergen. ISBN 8271300148.
* Røkke, Inger-Johanne Glasø: *Trondhjems første fotografer*, Trondhjemske samlinger, 1990.
* Upublisert materiale i Preus museum (2012).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** NMFF **·** KulturNav
 |
**Jåttåvågen** er en våg i Hinna bydel i Stavanger kommune. **Hinnavågen** og **Jåttåvågen** blir av og til brukt for å betegne henholdsvis nordre og søndre del av vågen, men de to navnene blir ofte brukt synonymt.

Fra 1970 til 1990-årene var Jåttåvågen et stort industriområde, hovedsakelig for offshore-industrien, 
I løpet av en tyveårsperode ble det bygget 17 betongplattformer i vågen. Arbeidet startet i 1971 med byggingen av lagertanken til Ekofiskfeltet, et arbeid som varte i to år. Norwegian Contractors utviklet i Jåttåvågen Condeep-plattformen, og den første av en lang rekke plattformer ble ferdigstilt i 1973. På det meste var nesten 3000 arbeidere sysselsatt med glidestøping i Jåttåvågen. «Det skjeve tårnet» er fremdeles et godt synlig merke etter den aktive anleggsperioden, som ble avsluttet i 1995.

Fra 2000 har industrivirksomheten vært trappet ned, og området har blitt populært for boligutbygging.

Jåttåvågen er nå et stort utbyggingsområde i Hinna bydel sør i Stavanger kommune. Her skal det oppføres flere tusen nye boliger. Viking stadion, hjemmearenaen til fotballaget Viking, ligger i Jåttåvågen.

Viking i Jåttåvågen
-------------------

*se også* Viking stadion

Viking stadion Foto: J. Ådnanes 
Viking stadion er hjemmearenaen til fotballaget Viking. Rundt 2000 hadde Viking i mange år ønsket seg et nytt fotballstadion, og etter mange og lange diskusjoner falt det geografiske valget på Jåttåvågen i Hinna bydel. Viking FK fikk gratis tomt av Stavanger kommune, sammen med 50 millioner kroner i startkapital. Tidligere spilte Viking på Stavanger stadion. Det kostet 160 millioner kroner og ble åpnet 1. mai 2004 da Viking spilte 1–1 i seriekamp mot Molde. Denne investeringen i Jåttåvågen førte til en oppblomstring for området, med utbyggingen av Hinna Næringspark, flere boligblokker langs Gandsfjorden, samt Jåttå videregående skole.

Dobbeltspor Sandnes - Stavanger
-------------------------------

T. Stangeland Maskin AS fikk 2. november 2006 tildelt grunnentreprisen på Jåttåvågen for i underkant av 90 millioner kroner. Dette var første grunnentreprise som ble lagt ut på det nye dobbeltsporet av Jærbanen mellom Sandnes og Stavanger.

Entreprisen innebar bygging av Jåttåvågen holdeplass, 700 meter jernbanespor og flere større brukonstruksjoner. Jåttåvågen holdeplass ligger mellom Jåttå videregående skole og Viking stadion. Like nord for holdeplassen ble hovedatkomsten til Jåttåvågen utvidet til firefeltsveg med gang- og sykkelveg.

Litteratur
----------

* Per Christian Omvik og Tor Jørgen Stray Zahl Pettersen: *Jåttåvågen; steds- og landskapsanalyse*, Stavanger 1999. ISBN 82-91544-18-2
**Butulf Brønstad** (også *Buttul Olsen* og *Botolf Olsen Brønstad*, født 1833 i Snåsa, død 1922 i Snåsa) var gårdbruker, poståpner og ordfører i Snåsa i én valgperiode 1874–1875. Han satt i kommunestyret fra 1862 til 1898, og var også varaordfører i én periode. I tillegg satt han 18 år i styret for Snåsa sparebank, og hadde andre verv i lokalsamfunnet.

Lokalhistorikeren Jørn Sandnes skriver at han «var en solid og grundig mann», og at han særlig var opptatt av skolesaker. Brønstad var poståpner i bygda 1877–1909. I denne tiden var poståpneriet på Vinje skole.

Han kjøpte gården Brønstad austre i 1861 og fikk skikk på gården som den gang var nedslitt. Han overlot gården til sønnen Ole i 1902.

Referanser
----------

1. ↑   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.disnorge.no[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3  Sandnes, Jørn (1960). *Snåsaboka. 2. Bygdehistorien etter år 1800*. Kommunen. s. 118f, 220f.
4. ↑  Botolf Olsen Brønstad; Gravminner i Norge
5. 1 2  Skar, Hans (1907). *Det gamle Snaasen ; Snaasens kulturhistorie til aaret 1907*. Mallingske bogtrykkeri. s. 77f.
6. ↑  Skavlan, Gunnar (1962). *Snåsaboka. 4. Brukarhistoria*. Kommunen. s. 92.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Town of Hempstead** er en kommune i Nassau County i den amerikanske delstaten New York. Ved folketellingen i 2000 hadde kommunen 755 924 innbyggere.

Hempstead er en av tre kommuner i Nassau County. 22 tettsteder ligger helt eller delvis innenfor kommunens grenser. Den er delstatens mest folkerike kommune, og landets mest folkerike primærkommune uten bystatus.

De første bosetterne, fra den engelske kolonien Connecticut, slo seg ned i kommunen rundt 1644. Sannsynligvis har kommunen sitt navn fra Hemel Hempstead i England eller Heemstede i Nederland. I 1784, under den amerikanske revolusjon, forårsaket lojalistene i syd og de amerikanske sympatisørene i nord en splittelse av kommunen i Nord-Hempstead og Syd-Hempstead.

Styresmakt
----------

Kommunen ledes av en formann, som presiderer over møter i kommunestyret og legger frem, og gjennomfører, kommunens budsjett. Kommunestyret består av seks medlemmer og har ansvar for å vedta det årlige budsjettet, vedta og endre kommunale forskrifter og gjennomføre høringer om plan- og bygningsvedtak. I tillegg har kommunen to andre folkevalgte embetsmenn: kommunesekretæren (*town clerk*), som utsteder fødsels-, døds- og ekteskapsattester, og skatteoppkreveren (*receiver of taxes*), som innkrever skatt.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Town of Hempstead, New York – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** ISNI **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS
 |
Lada-klassen
***Amur*-klasse ubåt** (oppkalt etter Amur-elven), er en av de nyeste russiske undervannsbåter. Den er annonsert som en eksport-versjon av Lada klassen eller en modernisert versjon av Kilo-klassen med forbedret akustisk stillegående, nye stridssystemer, og et alternativ for luft-uavhengig fremdrift (AIP).

Den nye fartøyet er fjerde generasjon av Kilo-klassen, med to modeller utviklet.

*Amur*-1650 er større versjon som er beregnet for lengre oppdrag.

*Amur*-950 er bevæpnet med et VLS missilsystem som kan skyte salver på flere forhåndsinnstilte mål. Sonar-signaturer på disse ubåtene er flere ganger lavere enn på de eldre Kilo-klasse ubåter. Både versjoner er utstyrt med elektronisk krigføring av nyere generasjon opprettet på grunnlag av den nyeste innen vitenskap og teknologi. De kan være utstyrt med AIP brenselceller - er betydelig bedre når det gjelder utholdenhet og rekkevidde.

Konstruktøren har sagt at disse fartøyene kan operere i alle områder i verden, bortsett fra områder med fast isdekke, i alle værforhold, og på grunt og dypt vann.

Referanser
----------

1. 1 2  «Amur 950». Arkivert fra originalen 10. april 2021. Besøkt 6. november 2020.
2. ↑  «Amur 1650». Arkivert fra originalen 10. april 2021. Besøkt 6. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* Offisielt nettsted
***The Soul of Buddha*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av J. Gordon Edwards.

Handling
--------

Bavahari, enung indisk kvinne, gir avkall på sin ed som en hellig danserinnse som blir brukt til tilbedelsen av Buddha. Ypperstepresten, som i all hemmelighet er forelsket i den unge kvinnen, blir rasende og lover snart hevn. Bavahari gifter seg med en engelsk hær-offiser, og de flytter til Paris hvor hun snart blir en sensasjon som danserinne.

Men etter at hun har forlatt ektemannen sin, tar han livet av seg rett foran henne. Ypperstepresten, som oppdager at Bavahari befinner seg i Paris, kunngjør sin tilstedeværelse ved å merke "dødens tegn" på garderobe-døren hennes. Deretter forkler han seg som et Buddha-idol. Samtidig som Bavahari danser på en scene, dreper ypperstepresten henne foran publikum.

Skuespillere
------------

* Theda Bara som Bava
* Victor Kennard som Ysora
* Florence Martin som Romaines kone
* Tony Merlo som M. Romaine
* Jack Ridgeway som konas far
* Hugh Thompson som Sir John Dare

Referanser
----------

1. ↑  The Soul of Buddha
2. ↑  THE SOUL OF BUDDHA

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Soul of Buddha* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Soul of Buddha* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Soul of Buddha* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Soul of Buddha* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Tower 42**, tidligere kjent som **NatWest Tower**, er med 183 meter og 42 etasjer den høyeste skyskraperen i City of London og den femte høyeste i London. Den ble opprinnelig bygget for National Westminster Bank, og sett ovenfra minner det om bankens logo, tre vinkler arrangert som en sekskant. Det ble tegnet av Richard Seifert, og ble reist mellom 1971 og 1979 på adressen 25 Old Broad Street. Bygningen åpnet i 1980, og hadde da kostet 72 millioner pund. Den var den høyeste bygningen i Storbritannia inntil One Canada Square i Docklands stod ferdig i 1990. 

Det å bygge den første skyskraperen i City of London var et PR-kupp for NatWest, men det førte også til store diskusjoner fordi man gikk bort fra tidligere høyderestriksjoner. Den ble etterhvert også mindre anvendelig enn den var tenkt; bygningen er reist omkring en enorm betongkjerne, noe som gjør den svært sterk men samtidig begrenser kontorplassen. Det var ikke et problem på 1970-tallet, men etter den eksplosive veksten og endringene i bankdrift som fulgte ble det et problem at man manglet store flater. 

24. april 1993 detonerte Den provisoriske IRA en stor bombe i en lastebil ved Bishopsgate. NatWest Tower og andre bygninger i området fikk store skader, totalt vurdert til mer enn en milliard pund. Bygningen var såpass skadet at man vurderte riving, men dette ville vært for vanskelig og kostbart. Den ble derfor kledd på nytt, og interiøret ble fullstendig renovert. NatWest besluttet å kvitte seg med bygningen, gav den navnet International Financial Centre og solgte. Det lille eiendomsselskapet Greycoat kjøpte den, og gav det navnet Tower 42, en referanse til antall etasjer. De leier ut kontorplasse til en rekke selskaper.

På øverste etasje ligger restauranten Vertigo 42, med god utsikt mot det sentrale London og videre vestover.

Se også
-------

* Liste over Londons høyeste byggverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** SkyscraperCenter **·** SkyscraperCenter
 |
***The Social Buccaneer*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Jack Conway.

Handling
--------

Chattfield Bruce, som befinner seg i Kina, kjøper varer på vegne av et amerikansk firma. Han blir imponert over oppførselen til Wong Lee, en sjørøver, som bruker yrket sitt utelukkende for å gi mat og skattene han får tak i til de fattige. Den kinesiske sjørøveren har vært spesielt aktiv i sine aktiviteter mot den velstående kinesiske skipsrederen Fong Wo Chong. Kjøpmannen tilbyr derfor en belønning hvis noen klarer å pågripe denne sjørøveren. Caglioni, en av Wong Lees håndlangere, planlegger å forråde sin herre. Men Bruce oppdager dette tidsnok til å varsle Wong Lee.

I takknemlighet gir sjørøveren ham en ring, som han kan vise til en hvilket som helst kineser hvis han noensinne trenger hjelp. Når Bruce kommer tilbake til Amerika gjenopptar han sin tidligere stilling, og blir snart kjent for sin store raushet til de fattige. Men egentlig har Bruce tatt i bruk Wong Lee-metodene, for å utligne verdens rikdom. Wong Lees sønn kommer også til New York og åpner en butikk i Chinatown, som skal fungere som en base for virksomheten til Bruce.

Skuespillere
------------

* J. Warren Kerrigan som Chattfield Bruce.
* Louise Lovely som Marjorie Woods.
* Maude George som Miss Goldberg.
* Harry Carter som Caglioni.
* Marc B. Robbins som Nathan Goldberg.
* Hayward Mack som Sir Archibald Bamford.

Referanser
----------

1. ↑  The Social Buccaneer
2. ↑  THE SOCIAL BUCCANEER

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Social Buccaneer* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Gruppeanalysens viktigste bruksområde er psykoterapi i grupper for mennesker som på ulik måte og i ulik grad lider under konflikter og problemer i tilværelsen, i forhold til andre, i arbeidslivet eller privat.

Gruppeanalysen ser individet i en historisk sammenheng og som forankret i samfunnet, og kan beskrives som en kunnskapssøkende praksis med grupper som utgangspunkt. Det er i møtet med andre at vår virkelighetsoppfatning skapes, bekreftes og forandres. Gruppeanalysen bygger på forskjellige disipliner – psykoanalytisk teori og systemteori, sosiologi, informasjons- og kommunikasjons teori og kulturantropologi. Grunnleggeren av denne kunnskapstradisjonen S. H. Foulkes (1898-1976) mente at menneskers grunnleggende drivkraft er behovet for tilknytning til og medlemskap i en gruppe. Foulkes dannet i 1952 Groupanalytic Society i London sammen med representanter for forskjellige teoretiske perspektiver på menneske, gruppe og samfunn.

Gruppeanalysen som kunnskapsområde gir dypere forståelse for og innsikt i samspillet mellom individ, gruppe og samfunn. Gruppeanalysen er (som psykoanalyse) rettet mot økt bevissthet om og forståelse av ubevisste prosesser og det fokuseres på hvordan disse prosessene utspiller seg i relasjoner. Midlet til innsikt og forandring er den frie diskusjon i gruppen og samspillet mellom gruppens medlemmer. Gruppeanalytisk psykoterapi er en terapi – av – i – og ved – gruppen. Terapeuten søker å forholde seg ikke bare til de enkelte medlemmer, men også til det bevisste og ubevisste samspillet i gruppen.

Et annet gruppeanalytisk virksomhetsområde er organisasjoner som ser betydningen av å arbeide med samarbeidsrelasjoner innenfor og mellom forskjellige enheter og grupperinger, og i forhold til organisasjonen som helhet. Den gruppeanalytiske metode kan hjelpe til å forstå og forandre kommunikasjonsmønstre og oppfatninger, bevisste og ubevisste, som hindrer utviklingen av en god samarbeidskultur.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside for Institutt for gruppeanalyse

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** GND **·** LCCN
 |
**Grusomhetens Teater** produserte sin første forestilling i samarbeid med Trøndelag Teater i 1989, og ble etablert som selvstendig gruppe i 1992. Teaterets leder er skuespiller og regissør Lars Øyno. I 2002 fikk de støtte fra Norsk kulturråd til å starte en egen scene i Hausmanns gate 34 ved nedre del av Akerselva.

Reteatralisering
----------------

Grusomhetens Teater har hentet inspirasjon fra Antonin Artauds visjoner om fysisk teater, hvor kroppens musikalske bevegelser, pust og ansiktsuttrykk er handlingen, slik Artaud ønsket å vekke den naturlige livskraft som tekstteateret har glemt, såkalt reteatralisering.

Forestillinger
--------------

Siden starten og frem til 2014 har teateret produsert 22 forestillinger. En av teaterets største suksesser har vært Henrik Ibsens operalibretto *Fjeldfuglen*, som teateret har skrevet seg inn i teaterhistorien med gjennom sin urframføring av stykket i 2009, nøyaktig 150 år etter at det uferdige manuskriptet ble forfattet.

Senere tok teatret også opp "Svanhild", som er en tidlig prosaversjon av versedramaet *Kjærlighedens Komedie*, også dette en verdenspremiere på et Ibsen-drama. Stykket ble også fremført på Teater Ibsen i Skien under Ibsen Awards i april 2016, under Platonov International Arts festival i Voronesz i Russlad i mai, og i Tokyo i september samme år.

I januar 2016 spilte de "What a Glorious day", som er et stykke om maleren Bendik Riis under Ashirwad International Theatre festival i Bihar - India. Forestillingen "Lament" fra 2015 ble spilt i Gøteborg i januar 2016. På deres egen scene, Hausmania i Oslo, holdt teaterensemblet i slutten av 2016 premiere på musikkteaterforestillingen *Proud Cloud*, sammen med 11 europeiske jazzmusikere.

Litteratur
----------

* *Grusomhetens teater*. no: Grusomhetens teater. 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Grusomhetens Teater

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Donse Krudtværk** eller **Donse Krudtmølle** var et kruttverk (fabrikk for produksjon av krutt) ved Donse Å nær Hørsholm i Danmark, det var i drift fra 1704 til 1911.

Krudtværket ble anlagt i 1704 av Frederik IVs hustru dronning Louise, som eide Hirschholm slott på den tiden. Verket var kongelig eiendom inntil 1765, hvor det ble solgt og overgikk som privat virksomhet. Det ble drevet av vannkraft i form av en vannmølle plassert i Donse Å. Verket leverte krutt til hæren og flåten.

Verket opplevde flere sprengningsulykker, hvorav en var meget alvorlig. Den skjedde 16. mai 1882, hvor fire mennesker; en fabrikkarbeider og 3 piker ble drept og flere bygninger brant ned. Ulykken skjedde på et tidspunkt da de fleste arbeiderne ikke var til stede på verket og ville utvilsomt ha hatt flere omkomne om det hadde skjedd på en annen tid.

Både Henrik Cavling og Holger Drachmann leverte medrivende reportasjer fra ulykken som samtidig var uttrykk for noe av den første moderne journalistikk i Danmark.

Verket opplevde flere sprengninger både før og etter denne ulykken og verket ble stengt i 1911.

Referanser
----------

1. ↑  «Update – vidensbase om journalistik». Arkivert fra originalen 26. september 2011. Besøkt 11. februar 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Museumsforeningen for Hørsholm og omegn

Portal: Danmark
**Charles Whiting** (født 18. desember 1926 i York, England, død 24. juli 2007) var en britisk forfatter og militærhistoriker som skrev om lag 350 romaner og andre bøker. Whiting brukte både sitt eget navn og en lang rekke pseudonymer, inkludert **Duncan Harding**, **John Kerrigan**, **Klaus Konrad** og **Leo Kessler**.

Whiting var elev ved videregående skole i Nunthorpe fram til han forlot skolen i en alder av 16 år for å verve seg til den britiske hæren, ved å lyve om sin alder. I en alder av 18 år var Whiting blitt sersjant og utstasjonert i Frankrike, Nederland, Belgia og Tyskland i de siste stadier av den andre verdenskrig. Mens han fremdeles var i militæret, observerte Whiting flere konflikter mellom de høyest rangerte britiske og amerikanske generalene som Whiting skrev mye om i hans senere år. Etter krigen bosatte Whiting seg i Tyskland, der han fullførte brevkurs og undervise i engelsk før han ble innmakulert ved Leeds University der han studerte historie og tysk språk.

Whiting holdt en rekke jobber som blant annet som oversetter for en tysk kjemisk fabrikk, korrespondent for avisen *The Times* og som skribent for flere ulike magasiner som blant annet *International Review for Linguistics* og for magasinet *Playboy*. Hans første roman *The Frat Wagon* ble publisert i 1954. Whiting ble tildelt George Dowty Prize under en litteraturfestival i 1956. Premien finansierte Whitings studietur til Nord-Amerika der han inngikk en kontrakt med Maryland University. I tillegg til å skrive sine romaner, hans ukentlige pedagogiske spalter og arbeid med foredragsvirksomhet var han også en fruktbar og populær militær historiker som utviklet en nisje i markedet for å skrive om andre verdenskrig.

En av hans mest kjente sakprosabøker er *York Blitz* (også utgitt som *Fire Over York*) om den tyske bombingen av byen York i april 1942 mens hans mest kontroversielle er *Hemingway Goes To War*, om (mis)dådene til den amerikanske forfatteren Ernest Hemingway under den andre verdenskrig. Den ble utgitt i 2008. Hans siste tittel under Kessler-navnet var *Desperate Glory*, foruten også hans første roman: *The Frat Wagon*.

Referanser
----------

1. 1 2   CERL Thesaurus, CERL-ID cnp00375634, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Internet Speculative Fiction Database, ISFDB forfatter-ID 20086, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6722vmv, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.thisisthenortheast.co.uk[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Nekrolog i *The Times*
* Bøker skrevet av Charles Whiting, publisert av Pen and Sword Books Ltd
* *www.charleswhiting.net*
* (en) Verk av eller om Charles Whiting i bibliotekene i (WorldCatkatalog)

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** NKC **·** NKC **·** NKC **·** CiNii
 |
**Zhang Anda** (født 25. desember 1991) er en kinesisk profesjonell snookerspiller.

Anda debuterte på main touren i 2009/2010-sesongen etter å ha kvalifisert seg gjennom å ha vunnet det asiatiske U-21 mesterskapet. I snookersesongen bor han i Romford i England.

Han klarte ikke å kvalifisere seg til noen av de fem første rankingturneringene i sesongen, men spilte seg to ganger frem til nest siste kvalifiseringsrunde. Han kvalifiserte seg imidlertid til verdensmesterskapet i snooker etter å ha vunnet fire kamper, blant annet mot veteranen John Parrott. I løpet av kvalifiseringsturneringen gjorde han fem serier over hundre poeng, som var hans fem første. To av disse kom i de to siste partiene av siste den kvalifiseringskampen mot Ricky Walden.

Anda ble den fjerde kinesiske spilleren som har kvalifisert seg til verdensmesterskapet i Crucible Theatre og var også den yngste spilleren og den med lavest rangering (nummer 71) i VM 2010.

I trekningen til mesterskapet ble Anda trukket til å møte den syvdobbelte verdensmesteren Stephen Hendry i første runde. Anda tapte 9–10, til tross for at han hadde ledet 9–7.

Referanser
----------

1. ↑   baike.baidu.com, besøkt 8. juni 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Zhang Anda – CueTracker Rediger på Wikidata
***Die Hochzeit*** (*Bryllupet*), WWV 31, er en ufullendt opera av Richard Wagner ferdigstilt i 1932, samme år som han skrev librettoen. *Die Hochzeit* ble uroppført i 1938.

Han oppgav operaen, etter at hans søster hadde uttrykt sin avsky for historien. Wagner tilintetgjorde derfor librettoen. Om historien vet man likevel at piken Ada skal giftes med den unge mannen Arindal. De inngikk ikke ekteskapet av kjærlighet, men av politiske hensyn. Aftenen før bryllypet trer Cadold, som hadde hatt et godt øye til Ada, inn i hennes værelse. Men Ada avviser Cadolts tilnærmelser og ender med, i sitt forsvar for sin dyd, å skubbe Cadolt ut over balkongen. Han faller og dør, men Adas følelser for Cadolt blir klar ved begravelsen: hun faller om ved siden av ham og dør.

I dag finnes bare tre deler av operaen. Av musikken er bare en septett overlevert. 

Svært lite musikologiske studier har blitt utført knyttet ti*l Die Hochzeit*. Wagner brukte navnene Ada og Arindal igjen, til hovedpersonene i *Die Feen* (1833), hans første fullendte opera. Siden det ser ut til å være noen tekstlige paralleller med *Die Feen*, er det mulig at vesentlige deler av dette uferdige verket kan ha blitt gjenbrukt der.

Litteratur
----------

* Richard Wagner: *Mein Leben*. Vollständige, kommentierte Ausgabe. Herausgegeben von Martin Gregor-Dellin. List, München 1977, ISBN 3-471-79124-8, S. 74–76

Referanser
----------

1. ↑  «Die Hochzeit, WWV 31 (Wagner, Richard) - IMSLP». *imslp.org*. Besøkt 21. januar 2020.
2. ↑  "Wagner, Richard" i The Concise Oxford Dictionary of Opera. John Warrack and Ewan West. Oxford University Press, 1996. Oxford Reference Online. Oxford University Press.

Eksterne lenker
---------------

*Die Hochzeit* hos International Music Score Library Project

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |