**Olav Gurvin** (født 24. desember 1893 på Tysnes, død 31. oktober 1974 i Oslo) var en norsk musikkviter, som ble Norges første professor i musikkvitenskap.

Familie
-------

Han var sønn av Elling Olson Gurvin (1851–1938) og Kristina Olsdatter Flugem (–1898). Faren var lærer og klokker som drev bygdas telefonsentral, mens mora var sønn av lensmannen, og døde da Olav var kuns liten gutt. Olav giftet seg i 1947 med Dagny Siqveland (1902–86) som omkring 1950 drev en del som skuespiller, og ble således svoger til botanisten Egil Baardseth som var gift med Olaug Siqveland.

Utdanning og karriere
---------------------

Etter å ha studert gårdbruk og lærerfaget i Volda frem til 1916, tok han examen artium i 1919. Så var han lærer i Mesna og på Stord på 1920-tallet da han også gjennomførte musikkstudier i Heidelberg og i Berlin. Tilbake i Norge og Universitetet i Oslo, ble han i 1928 den første som avla filologisk embetseksamen i musikkfaget, med en avhandling om norsk programmatisk musikk, bedømt av Fartein Valen (1887–1952) og Ole Mørk Sandvik (1875–1976). Den ble fulgt opp i 1938 med en doktorgrad om «Frå tonalitet til atonalitet». Fra 1937 foreleste han samme sted, fra 1947 som dosent og fra 1957 som landets første professor i musikkvitenskap, fra 1958 styrer ved det nyetablerte Institutt for musikkvitenskap (IMV). Han pensjonerte seg i 1964.

Gurvin var også lærer i Oslo-skolene fra 1931 til 1945, samt dirigent for *Gurvins kor* i samme periode. Han opprettet Norsk folkemusikkinstitutt i 1951, som ble nedlagt og i 1971 delvis videreført i Norsk Folkeminnesamling.

Skriverier
----------

Han redigerte *Norsk musikkliv* fra 1930 til 1951, og var anmelder i VG fra 1945 til 1958.. Med Øyvind Anker ga han ut Rikard Nordraaks samlede i 1942 og det som ble vårt aller første musikkleksikon på norsk i 1949. I 1962 utkom en biografi om Fartein Valen som hadde vært død i ti år. Han stod i 1968 for første utgave av *Studia Musicologica Norvegica*, et musikkforskningstidsskrift som kommer en gang i året.

Premier
-------

Han fikk i 1959 en medalje av den britiske pianisten Harriet Cohen (1895–1967). Det var presseråd Rolf Jerving (1922–82) som mottok på Gurvins vegne. I 1968 fikk han en ridder av St. Olavs Orden. Han hadde da rukket å bli syttifem år.

Utgivelser
----------

* Gurvin, Olav (1938). *Frå tonalitet til atonalitet: tonalitetsoppløysing og atonalitetsfesting*. Oslo: Aschehoug.
* Gurvin, Olav (1942). *Rundsangboka : I: en samling rundsanger (canons) til underholdning og til bruk ved sangundervisningen*. Oslo: Musikkhuset.
* Gurvin, Olav og Øyvind Anker (1949). *Musikkleksikon*. Oslo: Dreyer.
* Gurvin, Olav (1962). *Fartein Valen: en banebryter i nyere norsk musikk*. Drammen: Lyche.

Referanser
----------

1. ↑  «Olav Gurvin – Norsk biografisk leksikon». Besøkt 20. august 2016.
2. ↑  Elling Gurvin i Folketellingen av 1910.
3. ↑  Dagny Siqveland Gurvin hos ibsenstage.hf.uio.no
4. 1 2 3  Dag Winding-Sørensen, *Olav Gurvin 75 år* i Aftenposten den 24. desember 1968.
5. ↑  Olav Gurvin fra Institutt for musikkvitenskap.
6. ↑  *Festskrift til Olav Gurvin*. Drammen: Lyche. 1968.
7. ↑  *Norgesrevyen*, nr 4, 1974, s. 428
8. ↑  Studia Musicologica Norvegica fra Store Norske Leksikon.
9. ↑  *Britisk utmerkelse til professor Gurvin* i VG den 12. februar 1959.
10. ↑  *Fin medalje til norsk musikkprofessor* i VG den 25. mai 1959.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |