recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Blått FlaggFoundation for Environmental Education
Badeplass i Kroatia med Blått Flagg.
**Blått Flagg** er en internasjonal miljøsertifisering som gis til badestrender og småbåthavner som oppfyller visse krav om vannkvalitet, sikkerhet, service og miljøinformasjon. Blått Flagg-sertifiseringen startet i 1987 i Frankrike for å verne om marint miljø. Under det europeiske miljøvernåret 1987 ble Blått Flagg innført flere steder i Europa. I dag blir arbeidet med slik miljøserifisering ledet av organisasjonen Foundation for Environmental Education. 

For å oppnå statusen Blått Flagg og heise det blå flagget, må det søkes hvert år. 

I 2018 hadde Spania 696 sertifiseringer, Frankrike 505, Hellas 492 og Tyrkia 481. Globalt sett var det over 4 500 sertifiseringer i 2018.

Danmark
-------

Blått Flag er tildelt 250 strender og 51 havner i Danmark (2014).

Norge
-----

Bystranda i Kristiansand
I 2009 hadde Bystranda og Hamresanden i Kristiansand og Storøyodden i Bærum, samt flere småbåthavner på Sør- og Østlandet Blått Flagg-sertifisering.[] Den norske Blått Flagg-sesongen varer fra 23. juni til 31. august.

I 2018 hadde Norge 26 sertifiseringer.

Referanser
----------

1. ↑  «Our History». *Blue Flag* **(engelsk)**. Besøkt 3. august 2018.
2. 1 2  «All awarded sites». *Blue Flag* **(engelsk)**. Besøkt 3. august 2018.
3. ↑  «PRESS RELEASE: Blue Flag worldwide reaches 4,500 sites». *Blue Flag* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 3. august 2018. Besøkt 3. august 2018.
4. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Blue Flag beaches – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Foundation for Environmental Education* om Blått Flagg

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
*Se også: Niels Stub (1637–1721)*
**Niels Stub** (død 1580) var en danskfødt statsmann som var lagmann i Oslo fra 1570. Før dette innehadde han embetet som Norges rikes skriver med sekretærfunksjon for Norges rikes kansler. Stub var borgermester i Oslo i begynnelsen av 1560-årene, og han utstedte landsvistbrev (dvs. at vedkommende løses fra fredløshet) mens kansleren Peder Huitfeldt oppholdt seg i Danmark. Som lagmann er Stub særlig husket for de protokollene han førte, som regnes som verdifulle historiske kilder i en tid der kildene generelt er sparsomme.

Stub stammet fra Danmark og var trolig en slektning av Peder Stub, borgermesteren i Viborg som fulgte Christian 2. i eksil på 1520-tallet. Niels Stub nevnes første gang i et brev i 1536 som tjener for lensherren på Akershus, Mogens Gyldenstierne, og omtales neste gang som rådmann i Oslo i 1544.

Referanser
----------

1. ↑  Kongsrud, Helge (2011). *Det norske kanslerembetet. Kompetanse, funksjoner, arkivdannelse og overleveringsveier*. Riksarkivaren skriftserie 34. s. 229–230.
2. ↑  Rian, Øystein: «Nils Stub» i *Norsk biografisk leksikon* på snl.no. Hentet 28. april 2022 fra

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Fantoft** er et strøk i bydelen Årstad i Bergen. Det omfatter grunnkretsene Slettebakken kirke, Fantoft, Slettebakken og Øvre Nattland med til sammen 4 097 innbyggere og 0,80 km² landareal og 0,10 km² ferskvann. Området ligger på sørsiden av Tveitevannet og grenser til strøket Paradis i bydelen Fana i sør og vest, til strøket Slettebakken i nord og strøket Nattlandsfjellet i øst (begge i Årstad bydel).

Slettebakken kirke, Fantoft Studentboliger, Nattland studentby, Fantoft stavkirke, Slettebakken hovedgård og Fantoft omsorgssenter ligger i området, som ellers har en del boligblokker og småhusbebyggelse. Fantoft hører til Fana prosti i Den norske kirke. Bybanen i Bergen har to holdeplasser som betjener området (Fantoft og Slettebakken).

Strøk og boligområder i Bergen kommune

Referanser
----------

1. ↑  «Bergen kommune: Levekårsoner i Bergen» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 1. mars 2018. Besøkt 28. mars 2015.
2. ↑  Statistisk sentralbyrå: Statistikkbanken. Tabell: 04317: Folkemengde, etter grunnkrets (G). 1. januar 2015
3. ↑  Statistisk sentralbyrå: Statistikkbanken. Tabell: 06198: Areal av land og ferskvatn (km²) (G). 1. januar 2014

  


| * v
* d
* r
Årstad bydel |
| --- |
| 
* Fantoft
* Fridalen
* Gyldenpris
* Kronstad
* Landås
* Minde
* Nattland
* Slettebakken
* Solheim
* Løvstakken
* Ulriken

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Bergen byleksikon **·** VIAF
 |
**Blått blod** er et begrep i bruk internasjonalt om folk som kommer fra en aristokratisk familie eller at de tilhører et aristokrati.

Etymologi
---------

Ifølge en hypotese skal uttrykket være basert på det faktum at dypere blodårer hos lyshudede mennesker har et blåaktig utseende. Den tilsynelatende 'blå fargen' av blod skyldes det faktum at den røde del av lyset trenger mye dypere inn i vevet og absorberes av blodet mens den blå fargedelen av lyset forsterkes av hudens refleksjon og kan knapt trenge inn i vevet.

Det antas ofte at uttrykket stammer fra Castilla fra Middelalderen. Under maurisk herredømme i Spania (711-1492) er betegnelsen "azurblod" (spansk: "Sangre azul") fra den germanske vestgotiske overklasse brukt. Senere ble begrepet brukt til å referere til den høyeste adelen og spesielt til den spanske kongefamilien. Denne hyptesen kom sannsynligvis i det 19. århundre. Imidlertid mangler moderne bevis helt. Hypotesen er også motsagt av det faktum at i den tidlige moderne perioden, var det vanlig å bruke et begrep for "rent" blod, *sangre goda* ("gotisk blod"), mens *sangre azul* oppdages senere.

Referanser
----------

1. ↑  Siehe „blaublütig" im *Bertelsmann Wörterbuch.* (Siehe Weblinks. Abgerufen am 27. Juni 2011.)
2. ↑  Vgl. auch: *Wörterbuch für Redensarten, Redewendungen, idiomatische Ausdrücke und feste Wortverbindungen:* Abfrage nach *Blaues Blut*.
3. ↑  *Blaues Blut in den Adern haben* bei geo.de, abgerufen am 13. August 2019.
**Rhys Jones-saken** var en drapssak som fant sted i England den 22. august 2007.

Bakgrunn
--------

11 år gamle Rhys Jones spilte fotball med noen av sine venner utenfor en pub i forstaden Croxteth i Liverpool i Storbritannia da han uten forvarsel ble skutt. Medier beskrev drapet som gjenglignende, men britisk politi fortalte at gutten ikke hadde noen gjengtilknytning og at drapsmotivet derfor var en gåte.
Rhys Jones ble raskt hentet av en ambulanse, med moren ved sin side, men døde på sykehuset.
Storbritannias statsminister Gordon Brown gikk raskt ut og fordømte drapet.



Rhys Jones ble bisatt 6. september 2007.

Drapet er nå oppklart og den 18 år gamle Sean Mercer ble i desember 2008 dømt for drapet og fikk en dom på 22 års fengsel.

Referanser
----------

1. ↑  «-Rhys (11) ble drept av ungdom på sykkel». Aftenposten.no. 23. august 2007. Besøkt 24. august 2007.
2. ↑  «-Han fortjente ikke dette». Verdens Gang. 24. august 2007. Besøkt 24. august 2007.
3. ↑  «Rhys (11) døde i mammas armer». Dagbladet. 23. august 2007. Besøkt 24. august 2007.
4. ↑  «Police Hunt Boy's Teenage Killer» **(engelsk)**. Sky News. 23. august 2007. Arkivert fra originalen 27. august 2007. Besøkt 24. august 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Wollert Konow** (født 16. juli 1809 i Bergen, død 9. september 1881) var en norsk gårdbruker og forfatter.

Han var sønn av kjøpmannen Wollert Konow (1779–1839) og bror av Carl og Hans Konow. I 1839 giftet han seg med Marie Louise Oehlenschläger (1818–1910), datter av den danske dikteren Adam Oehlenschläger. Han var far til agronomen Harald Konow og politikeren Wollert Konow (SB).

Etter å ha blitt student i 1827 tok han anneneksamen i 1828, før han dro til utlandet og studerte i Berlin og Göttingen. I 1835 fikk han doktorgraden i filosofi ved Universitetet i Göttingen. Senere oppholdt han seg en tid i København, før han i 1841 bosatte seg på gården Stend i Fana utenfor Bergen. Her levde han resten av livet.

Konow var representant for Søndre Bergenhus amt på Stortinget i 1854.

Som forfatter utga Konow reiseskildringer (*Skizzer fra Italien*, 1839), et skuespill (*Manfred*, 1840), og flere skrifter av politisk innhold.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 500[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Wollert Konow hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* Jens Braage Halvorsen: *Norsk Forfatter-Lexikon 1814–1880*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Blåtone** eller «blue note» er i blues og jazz en betegnelse på et irregulært intervall i dur- eller moll-skalaen som er typisk for lydbildet. Fenomenet finnes i all folkemusikk. I jazz blir blåtone ikke spesielt notert. En orienterer seg etter øret, det vil si etter naturtoneskalaen eller overtonerekka. Det finnes regler for notering av tonene i notasjon av folkemusikk, der det settes en nedad- eller oppadgående strek foran den gitte nota, for å markere at den utføres noe høyere eller lavere enn skrevet.

I en bluesskala tilsvarer blåtone omtrent en liten ters, forminsket kvint og en liten septim og er de notene som skiller bluesen fra annen musikk. Den forminskete kvinten er spesielt viktig i *bebop*.

Den egentlige *blue note*-tonen som gir den spesielle «bluesfeelingen» ligger midtveis mellom dur- og moll-tersen, og kan ofte kalles «halvhøy». Blåse- og strengeinstrumenter (særlig gitar) gjør det mulig gjennom blåseteknikk eller ved å «dra» strengene å finne den tonen som er ønsket. 

Den eksakte tonehøyden må lyttes fram. Dette er et spørsmål om feeling i alle de musikkstilarter som bruker blåtoner. Matematisk er tonehøyden lett å fiksere gjennom bruk av overtonerekka. Noen musikk-kulturer opererer med svært små nyanser innenfor en og samme hovedtone, deriblant den tyrkiske. 

Dernest blir tonehøyden funnet av musikerens subjektive musikkfølelse og gode øre, og danner den spesielle sounden som mange bluesmusikere har, som for eksempel B.B. King, Albert King, Robert Johnson, Eric Clapton, Stevie Ray Vaughan og mange andre. 

Blåtoner lar seg utføre på alle blåseinstrumenter, de fleste strengeinstrumenter og vokal. Pianoet er det egentlige unntaket, da vanlig tolvtonetemperering er fastsatt her. Pianisten pleier å løse problemet med forslag eller tette sekund-klanger, deriblant Thelonious Monk.

Blåtonene kategorisert i overtonerekka
--------------------------------------

Alle de halvhøye tonetrinnene kan finnes i overtonerekka på fast bestemte steder. Matematisk tilsvarer disse overtonene primtallene etter 6. En vil kunne finne dem gjennom halvering av gitarstrengen, på trompet eller trombone, eller på seljefløyte. 

Tonetrinnene er: 

* trinn 7 – en halvhøy septim eller ters (regnet fra kvinten].
* trinn 11 – halvhøy kvart regnet fra overtone 8 som er grunntonen.
* trinn 13 – halvhøy sekst regnet fra samme overtone.
* trinn 14 – dobling av trinn 7.

Disse trinnene, halvhøy ters, kvart, sekst og septim danner basis for alle blåtoner. Bruken av dem i jazzen peker mot musikkstilens folkemusikalske opphav.

Se også
-------

* Blues-skala

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Janne Henrik Väätäinen** (født 6. mars 1975 i Kuopio) er en finsk tidligere skihopper som representerte Puijon Hiihtoseura.

Karriere som skihopper
----------------------

Han var på det finske laget som ble verdensmestere i lagkonkurransen i junior-VM i Vuokatti i 1992, og var også på det finske laget som tok sølvmedaljer i lagkonkurransen i junior-VM i Reit im Winkl i 1991. Han debuterte i verdenscupen med 44.-plass (av 60 deltakere) i Lahtis 29. februar 1992. Hans beste sammenlagtplassering i verdenscupen var 18.-plass i 1993/94. Samme sesong ble han nummer 9 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka. Beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 3.-plass i Kuopio 28. februar 1996.

Väätäinen ble nummer 30 i normalbakken i OL på Lillehammer i 1994, og var på det finske laget som ble nummer 5 i lagkonkurransen. I VM i skiflyging i Planica samme år ble han nummer 14. Hans siste verdenscuprenn var i Kuopio i desember 2000.

### Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

| Sesong | Plassering | Poeng |
| --- | --- | --- |
| 1992/93 | 59. | 001 |
| 1993/94 | 18. | 237 |
| 1994/95 | 80. | 011 |
| 1995/96 | 40. | 113 |
| 1996/97 | 82. | 010 |
| 1998/99 | 78. | 010 |

Karriere som trener
-------------------

Han ble trener for det finske B-landslaget i 2002. I 2004 ble han trener for A-landslaget, og overtok som hovedtrener etter Tommi Nikunen i 2008. Han sluttet i 2010, og ble trener i Japan.

Referanser
----------

Kilder
------

* 

* (en) Janne Väätäinen – Profil og OL-resultater på *sports-reference.com*. (besøkt 13. juni 2011)
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* YLE: Janne Väätäinen: Japani kiinnostaa (finsk, 21. mars 2010, oppdatert 22. mars 2010, besøkt 13. juni 2011)
* Skijumping-news.com: Janne Väätäinen stays in Japan[*død lenke*] (16. april 2011, besøkt 13. juni 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Janne Väätäinen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Janne Väätäinen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Janne Väätäinen – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**«Een beetje»**, mest kjent som **«'n beetje»** (norsk: *litt*), er en nederlandsk slager med Teddy Scholten. Sangen er laget av Dick Schallies og Willy van Hemert. Den var Nederlands bidrag i Eurovision Song Contest 1959, der sangen vant. Dette var Nederlands andre seier på tre år.

Bakgrunn
--------

Sangen var raskere, lettere og lystigere enn de tre foregående vinnerne, som alle var ballader i chansonstil. «'n beetje» ble sunget ut fra perspektivet til en ung kvinne som blir spurt av sin kjæreste om hun er tro og trofast, hvortil hun svarer: «lite grann». Denne uvanlige tilståelsen blir deretter rettferdiggjort av kommentaren at «alle er forelsket minst én gang», og at ingen derfor kan sies å være fullt ut trofast mot noen.

Scholten spilte også inn sangen på tysk («Sei ehrlich»), fransk («Un p'tit peu»), italiensk («Un poco») og svensk («Om våren»). Hun fremførte også en engelsk versjon på britisk fjernsyn, kalt «The Moment».

Eurovision Song Contest
-----------------------

«'n beetje» var det siste bidraget ut på scenen av åtte i den nederlandske finalen 17. februar 1959. Der vant sangen med 235 poeng og ble dermed Nederlands bidrag til Eurovision Song Contest i franske Cannes.

I Eurovision Song Contest onsdag 11. mars 1959 ble «'n beetje» fremført som femte av totalt elleve bidrag. Sangen vant avstemningen med 21 stemmer, fem stemmer foran Storbritannia.

Heller ikke denne Eurovision-vinneren ble en særlig stor slager i Europa. I Nederland lå «'n beetje» på singellisten i tretten uker med en tredjeplass som høyeste notering. På den flamske singellisten lå den i tolv uker med en tolvteplass som høyeste notering.

Norsk versjon
-------------

Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst, «Det kommer en sommer». Den norske versjonen ble fremført av gruppen The Monn Keys og ble utgitt som singel på Triola.

Referanser
----------

1. ↑  «Teddy Scholten ‎– 'N Beetje – Record Details». 45cat.com. Besøkt 4. februar 2017.
2. ↑  «Teddy Scholten ‎– 'N Beetje». Discogs. Besøkt 4. februar 2017.
3. ↑  «Eurovision Song Contest 1959». eurovision.tv. Besøkt 4. februar 2017.
4. ↑  «Een beetje – lyrics». The Diggiloo Thrush. Besøkt 4. februar 2017.
5. ↑  «Teddy Scholten ‎– 'N Beetje». Discogs. Besøkt 4. februar 2017.
6. ↑  «Teddy Scholten ‎– Sei ehrlich». Discogs. Besøkt 4. februar 2017.
7. ↑  «Dutch national final 1959 (arkivert side)». Eurovision Song Contest national finals homepage. Arkivert fra originalen 26. oktober 2009. Besøkt 4. februar 2017.
8. ↑  «Eurovision Song Contest 1959 – Scoreboard». eurovision.tv. Besøkt 4. februar 2017.
9. ↑  «Teddy Scholten – 'n beetje». dutchcharts.nl. Besøkt 4. februar 2017.
10. ↑  «The Monn-Keys ‎– Det kommer en sommer / Syng, lille sangfugl». Discogs.com. Besøkt 4. februar 2017.

| Utmerkelser og prestasjoner |
| --- |
|
| Forgjenger :**«Dors, mon amour» med André Claveau**

 | **Vinner av Eurovision Song Contest**1959 | Etterfølger :**«Tom Pillibi» med Jacqueline Boyer** |
| Forgjenger:**«Heel de Wereld» med Corry Brokken** | **Nederlands bidrag i Eurovision Song Contest**(1959) | Etterfølger:**«Wat een geluk» med Rudi Carrell** |
**ITMRD** er et akronym for den internasjonalt anerkjente strukturen for organisering av tekst i vitenskapelige artikler der artikkelen rapporterer resultater fra empiriske undersøkelser. Strukteren avspeiler de viktigste elementene i de empiriske undersøkelsene og gjør det enklere og raskere for en leser å finne de ulike elementene i undersøkelsen.

ITMRD
-----

ITMRD er et akronym og står for fem sentrale elementer. De fem elementene og deres innhold er:

* **Introduksjon** – en begrunnelse for artikkelen og dens problemstilling.
* **Teori** – en diskusjon av statusen på feltet og forventningene til resultatene.
* **Metode og materiale** – en diskusjon av de metoder som er benyttet og en presentasjon av datamaterialet.
* **Resultater** – en presentasjon av de funn som er gjort.
* **Diskusjon** – en diskusjon av resultatene i lys av forventningene og en diskusjon av implikasjonene.

Akronymet avspeiler de viktigste delene som en teksten i en vitenskapelig artikkel er bygget opp av. Enkelte artikler kan være så omfattende at deler av de fem elementene er brutt ned på underkategorier. Det er vanlig at stikktitlene i en artikkel direkte avspeiler disse elementene.

Varianter
---------

Det finnes variasjoner av ITMRD-strukturen, men de grunnleggende elementene er uansett de samme.

### IMRD / IMRaD

Det er vanlig å inkludere T'en i atferdsvitenskapene for å understreke nødvendigheten av teorier for å begrunne hypoteser og tolke resultater. I eksperimentelle fag som naturvitenskapene og medisin er det ikke vanlig å inkludere T'en – **IMRD** – fordi det er eksperimentet som dokumenterer årsaker og sammenhenger og ikke primært tolkning gjennom teori.

Det er også vanlig å inkludere en liten 'a' for å indikere et 'and' og dermed gjøre uttalen lettere: **IMRaD**.

### AITMRD / AIMRaD

I enkelte disipliner er også artikkelens sammendrag viktig. Det uttrykkes igjen på engelsk ved 'Abstract'. Framstillingen blir da **AITMRD** eller **AIMRaD**. Når forskeren ønsker å få oversikt over et fagfelt, er sammendraget helt nødvendig for å kunne tilegne seg hovedtrekkene og hovedfunnene i en artikkel. Ofte er det slik at sammendraget følger ITMRD-strukturen setning for setning innenfor den knappe ord-rammen som sammendraget skal formidles gjennom.

### Kulturell variasjon

Enkelte forskere vil hevde at det er kulturelle forskjeller mellom de ulike vitenskapelige disiplinene. Disse kulturelle forskjellene har igjen konsekvenser for hvordan vitenskapelige tekster er organisert og hvordan innholdet er formulert. En av påstandene i denne forskningen er at "disiplin er viktigere enn språk for å forklare likheter og forskjeller mellom" vitenskapelige artikler.

Se også
-------

IMRAD

Litteratur
----------

* Lindstad, Siri: «Malstyring» i: *Forskerforum. Tidsskrift for forskerforbundet* Nr. 5 mai 2010, ss. 10-15

Referanser
----------

1. ↑  The IMRaD outline – Universitetet i Oslo .
2. ↑  Sjenerte økonomar – kranglevorne lingvistar - UiB Magasinet 2002:2.
3. ↑  En språklig analyse av norsk medisinsk prosa - Tidsskrift for Den norske legeforening, No. 1, 5. januar 2006; 126:65-8 .
Oldsmobile rekkeåtter

**Rekkeåtter** er betegnelsen på en stempelmotor med 8 sylindre som er ordnet i en rett rekke.

En rekkeåtter har en meget stille og jevn gange. Lyden kan beskrives som et sted imellom en rekkefirer og en V8'er, akkurat hvor dette stedet ligger avhenger mye av hvordan eksosanlegget er laget. Det finnes muligens også flere veivakselkonfigurasjoner og tenningsrekkefølger, men det vanlige er at de to fremste sammen med de to bakerste veivtappene kan ses som en firesylindret veiv, saget i to på midten med nok en firesylindret veiv plassert mellom halvdelene i 90 graders forskyvning. Den vanligste tenningsrekkefølgen er 1-6-2-5-8-3-7-4. Denne typen vil produsere en "klang" på turtall som er svært lik den en V8'er har. (Man hører altså tydelig at det er snakk om en 8-sylindret motor, i motsetning til lyden på såkalte "flat plane" V8'ere som finnes i Ferrari og noen få andre sports og racerbiler. Disse høres ut som rekkefirere.) Den vil likevel ha en litt annen lyd enn en V8'er, idet den ikke går så "hakkete" på lavere turtall. Man kan kanskje sammenligne det med forskjellen på boksermotoren i en boble og en "vanlig" rekkefirer. Rekkeåttere var vanlige i Amerikanske biler fra ca. 1930 til tidlig på 50-tallet, da den ble helt avløst av den mer kompakte og effektive V8-motoren. De fantes også i noen Europeiske modeller, for det meste luksus og racerbiler. En rekkeåtter er gjerne lang i og med at åtte sylindre skal plasseres etter hverandre. Biler som skal ha en rekkeåtter må derfor ha et langt motorrom og dette går ut over plassen i resten av bilen. Rekkeåtterne fikk også ofte problemer med slag i veivakselen ved høye turtall. Siden veivakselen er så lang vil det ofte oppstå problemer med at den vrir seg og kommer i ubalanse, dette kalles "crankshaft whip". Ved moderate turtall og effektuttak er ikke dette noe problem, men ettersom kravet til stadig sterkere motorer økte bidro også dette til rekkeåtterens fallitt. I moderne tid er rekkeåtteren helt "utryddet" og erstattet av den mer robuste og kortere V-åtteren, selv om den er uovertruffen når man snakker om stille, behagelig gange..
**Reklamasjonsrett** er den rett mottakeren av en ytelse har til å fremme krav overfor leverandøren på grunn av mangler ved ytelsen. Slike krav kan være retting/reparasjon/utbedring, omlevering, levering av uteblitt del, tilbakehold/motregning av betaling, prisavslag, erstatning og heving.

Den vanlige regel er at mottakeren (kjøper, bestiller, oppdragsgiver og lignende) må reklamere ved overleveringen av ytelsen på de mangler som er synbare på dette tidspunktet. De mangler som viser seg senere, er de såkalte «skjulte mangler». På slike mangler må det reklameres «innen rimelig tid» etter at mangelen er konstatert. Men kortere frist kan være avtalt, så som «uten ugrunnet opphold». Disse fristene kalles «relative reklamasjonsfrister». 

I lovgivning og kontraktsstandarder er det vanlig å spesifisere et antall år som et lengste tidsrom etter overleveringen, da reklamasjon kan gjøres. Ved større ytelser er det vanlig med fem år. Dette kalles den «absolutte reklamasjonsfristen». Bare i unntakstilfelle er det mulig å fremme krav etter denne lengstefristen.

Ved salg til forbrukere blandes ofte begrepene reklamasjonsrett og garanti. Lovgivningen gir forbrukere reklamasjonsrettigheter i ufravikelige bestemmelser som leverandørene ikke kan avtale seg bort fra. Derimot kan leverandørene gi forbrukerne en utvidet reklamasjonsrett og kalle dette garanti, for eksempel omlevering i stedet for retting av småfeil. Slike garantier kan gjøres mer tidsbegrenset.

Norge
-----

Forholdet mellom reklamasjonsfrister og foreldelsesfrister kan være noe komplisert. I kontrakter etter Norsk Standard (NS), er foreldelsesloven ikke særskilt nevnt, selv om foreldelseslovens frister og bestemmelser kan avskjære reklamasjonskrav. I en del av forbrukerlovgivningen er imidlertid foreldelsesloven nå nevnt særskilt.

Sverige
-------

i henhold til den svenske forbrukerkjøpsloven (*konsumentköplagen*) gjelder i spørsmål om varer at feil som viser seg innen seks måneder alltid anses være opprinnelige feil, om ikke annet kan bevises av selgeren. Efter seks måneder er det konsumentens ansvar å bevise at feilen er opprinnelig. Om kunden får rett må selgeren enten reparere varen, erstatte den med en ny eller gi pengene tilbake.

Tidligere hadde kunden to års reklamasjonsrett i Sverige, men siden 1. april 2005 er det tre år som gjelder.

Referanser
----------

1. 1 2  «Reklamera/Klaga». Konsumentverket. 28. februar 2011. Arkivert fra originalen 3. november 2013. Besøkt 28. februar 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**ITpro.no** er et norsk nettsted som i hovedsak henvender seg til hjemmebrukere av IT.

Redaktør og grunnlegger av ITpro.no var Frank Aune, frem til han trakk seg fra eiersiden i 2009. Per Ståle Kvam tok over redaktørrollen og ledet nettstedet frem til 2010. I dag eies og drives nettstedet av Martin Aleksander Holm. Redaksjonen består av frivillige personer, i tillegg til freelanceskribenter. Nettstedet har ca. 65 000 unike besøkende i uken.

ITpro ble relansert med nytt navn og løsning 25. mars 2001. Forløperen til dagens ITpro het *DigiDes.com*, og gikk online i 2000.

I tillegg til nettstedet ITpro.no, driver ITpro også Forumet.no, et av Norges største supportforum innen IT, og X6.no, som var ITpros spill-kanal inntil den i 2010 ble implementert inn i ITpros hovedside. Nettverket Technett.no ble også etablert i ITpro i 2004.

Technett.no
-----------

I 2002 lanserte ITpro et nettverk som ble dannet av samarbeid mellom IT-relaterte nettsteder. Samarbeidet ble lagt opp for å tilby besøkende et nettverk av integrerte nettsteder som utfylte hverandre og hadde innhold av høy kvalitet. Dette førte til at ITpro i 2004 lanserte nettverket på et eget nettsted med navnet Technett.no. Til tross for stor interesse og flere medlemmer av nettverket, ble prosjektet lagt død i 2010. Hovedsakelig fordi det var for tidskrevende og vanskelig å sørge for at medlemssidene oppfylte kvaliteten og vilkårene som var satt for nettverket. I dag er Technett.no implementert i ITpros samarbeid med Microsoft.

Kontroverser
------------

ITpro og spesielt Frank Aune ble i 2008 kritisert for å formidle UFO- og konspirasjonsteorier gjennom nettstedet. I dag har Frank Aune trukket seg fra sine roller i ITpro og formidler sine artikler gjennom nettstedet Nyhetsspeilet.

Referanser
----------

1. ↑  TNS Gallup Arkivert 25. oktober 2007 hos Wayback Machine.
2. ↑
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. oktober 2008. Besøkt 12. november 2008.
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 30. september 2008. Besøkt 12. november 2008.
5. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 13. oktober 2008. Besøkt 12. november 2008.
6. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 9. desember 2008. Besøkt 12. november 2008.
7. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 14. september 2008. Besøkt 12. november 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) ITpro på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) ITpro på Facebook Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Götavirke som den idag ser ut ved Hageby gård, Östergötland, og det best bevarte partiet. På bildet løper restene av vallen fra nedre høyre delen, opp mot trærne, parallelt med vegen. *Se flyfoto* 
**Götavirke** er restene av en drøyt 3,5 km lang forsvarsvoll som går mellom Västra Husby og Hylinge i Östergötland, Sverige. Vollen dekker altså hele området mellom Asplången og Lillsjön. Nord for Asplången finnes rester av flere bygdeborger som kanskje var en del av samme forsvarsverk som vollen. Sør for Lillsjön er terrenget såpass vanskelig å forsere at det knapt har behøvd å forsvares.

Verket er sannsynligvis laget for å beskytte det indre av Östergötland mot angrep fra Østersjøsiden. Ved arkeologiske undersøkelser er vollen datert ved hjelp av karbondatering til omkring år 800 e.Kr.

Vollen har fungert som støtte for trepalisader, og bak denne finnes tegn på at det kan ha gått en troppetransportvei.

Se også
-------

* Offas dike (England)
* Dannevirke (Tyskland, Danmark)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Götavirke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**San Vitale** eller **Basilica di San Vitale** er en kirke fra år 547 i Ravenna i Italia. Den er et av de viktigste eksemplene på tidlig kristen bysantisk kunst og arkitektur i Europa, og det viktigste bysantinske monumentet i Italia. Dette var i en epoke i Italia som kalles det bysantinske pavedømmes tid. 

Den er en åttekantet sentralkirke og skiller seg ut fra de treskipede basilikaene som var det vanlige. Den har status som basilika innenfor den romersk-katolske kirke selv om den ikke har grunnplan som basilika. Bygget er et av åtte i Ravenna som i 1996 ble oppført på UNESCOs verdensarvliste.

Arkitektur
----------

Grunnplan
Bygget er oktogonalt og kombinerer romanske element (kuppel, døråpninger og trinnvise tårn) med bysantinske elementer som polygonal apside, kapitéler og tynne mursteiner. Kirken er kjent for sin rike bysantinske mosaikk, den største og best bevarte utenfor Istanbul. Den er den eneste viktige kirke fra Justinian Is tid som har overlevd nesten intakt til i dag. Det antas at bygget dels er utformet på samme måte som Chrysotriklinos (Χρυσοτρίκλινος), seremonihallen i Det store palasset i Konstantinopel. Tårnet har fire klokker. Ifølge legenden ble kirken reist på martyren Sankt Vitalis' dødssted.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  «San Vitale – Store norske leksikon». *Store norske leksikon*. Besøkt 6. februar 2016.
2. ↑  «Det bysantinske blikket». *Dag og Tid*. 22. januar 2016. s. 24.
3. ↑  Centre, UNESCO World Heritage. «Early Christian Monuments of Ravenna - UNESCO World Heritage Centre». *whc.unesco.org* **(engelsk)**. Besøkt 6. februar 2016.
4. ↑  Kleiner, Fred, Fred S. (2008). *Gardner's Art Through the Ages* (12 utg.). Mason, OH: Wadsworth. s. 332. ISBN 0-495-46740-5.

Eksterne lenker
---------------

* Nettside for bispedømmet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Bokstaven *Ⱥ*, slik Christian Kølle så den for seg, i «dansk skrift» (fraktur).
**Ⱥ** og **ⱥ** (*A* med skråstrek gjennom) er en modifisert bokstav i det latinske alfabetet. Senćoŧen, som bare skrives med majuskler har Ⱥ som den tredje bokstaven i alfabetet, mellom Á og B, og bruker den til å representerere diftongen [ej].

Christian Kølle gav ut to bøker, der han brukte sin egen rettskrivning: *Kort Beskrivelse over Snarøen* (1792) og *Ær dæt fårnuftigt at have Religion?* (1794). Prinsippet bak Kølles rettskrivning var ortofoni, dvs. at hver lyd skulle representeres av en bokstav og at en bokstav alltid representerte samme lyd. Kølle brukte bokstaven *ⱥ* som en erstatning for bokstavkombinasjonen *aa* (altså som en moderne *å*). Bokstaven ble ikke bare brukt der man vanligvis skrev *aa*, men også der *o* ble uttalt som *å*, for eksempel i «som» – «sⱥm», «komme» – «kⱥmme». Grunnen til at Kølle valgte å sette skråstrek gjennom en *a*, var at dette var det samme som ble gjort med *o* når den representerte lyden *ø*.

I Unicode kodes ⱥ som U+023A (Ⱥ) og U+2C65 (ⱥ).

Referanser
----------

1. ↑  Kølle, Kristian: Kort Avhandling om den Danske Skriverigtighed til nøyere Overveyelse, Christiania: 1794, side 133.

| * v
* d
* r
Det latinske alfabetet |
| --- |
| Grunnbokstaver | 
* Aa
* Bb
* Cc
* Dd
* Ee
* Ff
* Gg
* Hh
* Ii
* Jj
* Kk
* Ll
* Mm
* Nn
* Oo
* Pp
* Qq
* Rr
* Ss
* Tt
* Uu
* Vv
* Ww
* Xx
* Yy
* Zz

 |
| Modifiserte bokstaver | 
* Áá
* Ââ
* Àà
* Ăă
* Ää
* Ǟǟ
* Ãã
* Ąą
* Ą̊ą̊
* Ⱥⱥ
* Ɓɓ
* Ḇḇ
* Ƀƀ
* Ƈƈ
* Ćć
* Ĉĉ
* Čč
* Çç
* Ċċ
* Ȼȼ
* Ɗɗ
* Ḓḓ
* Ďď
* Ḑḑ
* Đđ
* Ðð
* Ɖɖ
* Ḏḏ
* Éé
* Èè
* Êê
* Ěě
* Ëë
* ‌Ẽẽ
* Ęę
* Ėė
* Ẹẹ
* Ɇɇ
* Ƒƒ
* Ɠɠ
* Ḡḡ
* Ǵǵ
* Ĝĝ
* Ǧǧ
* Ğğ
* Ģģ
* Ǥǥ
* Ġġ
* Ĥĥ
* Ȟȟ
* Ḧḧ
* Ħħ
* ‌Ḥḥ
* İi/Iı
* Íí
* Ìì
* Îî
* Ïï
* Ĩĩ
* Įį
* Ịị
* Ɨɨ
* Ĵĵ
* J̌ǰ
* Ɉɉ
* Ƙƙ
* Ḱḱ
* Ǩǩ
* Ķķ
* Ĺĺ
* Ḽḽ
* Ľľ
* Ļļ
* Ḷḷ
* Łł
* Ƚƚ
* Ɫɫ
* Ⱡⱡ
* Ṃṃ
* Ŋŋ
* Ńń
* Ṋṋ
* Ňň
* Ṅṅ
* N̈n̈
* Ññ
* Ɲɲ
* Ņņ
* Ōō
* Ơơ
* Őő
* Óó
* Òò
* Ôô
* Ŏŏ
* Ȯȯ
* Ȱȱ
* Öö
* Õõ
* Ȭȭ
* Øø
* Ǫǫ
* Ọọ
* Ƥƥ
* Ᵽᵽ
* Ɽɽ
* Ŕŕ
* Řř
* Ŗŗ
* Ɍɍ
* Śś
* Ŝŝ
* Šš
* Şş
* Șș
* Ṣṣ
* Ťť
* Ṱṱ
* T̈ẗ
* Ţţ
* Țț
* Ŧŧ
* Ⱦⱦ
* Ūū
* Úú
* Ùù
* Ûû
* Ŭŭ
* Ưư
* Űű
* Üü
* Ųų
* Ůů
* Ũũ
* Ụụ
* Ʉʉ
* Ʋʋ
* Ṽṽ
* Ŵŵ
* Ƴƴ
* Ýý
* Ŷŷ
* Ÿÿ
* Ỹỹ
* Y̨y̨
* Ɏɏ
* Źź
* Ẑẑ
* Žž
* Żż
* Ƶƶ

 |
| Ligaturer | 
* Åå
* Ææ
* @
* ȸ
* &
* Ƕƕ
* Œœ
* Ȣȣ
* ȹ
* ß
* ᵺ

 |
| Uvanlige bokstaver | 
* Ɐɐ
* Ƃƃ
* Ƅƅ
* Ↄↄ
* Ƌƌ
* Ǝǝ
* Əə
* Ⅎⅎ
* Ƣƣ
* Ɣɣ
* Ⱶⱶ
* Ɩɩ
* ĸ
* Ɯɯ
* Ƞƞ
* ŉ
* Ɔɔ
* Ɵɵ
* Ƿƿ
* Ɋɋ
* ſ
* Ʃʃ
* Ʊʊ
* Ƨƨ
* Ƽƽ
* Ʌʌ
* Ȝȝ
* Ʒʒ
* Ǯǯ
* Þþ
* ʘ
* ǀ
* ǁ
* ǂ
* ǃ

 |
| Digrafer | 
* CHch
* C'Hc'h
* DZdz
* DŽdž
* GBgb
* GĦgħ
* Ĳĳ
* LJlj
* LLll
* ḶḶḷḷ
* L·ll·l
* LYly
* NJnj

 |
| Spesielle tegn | 
* ¶
* °
* !
* ?
* ;
* %
* \*
* "
* '
* ©
* ®
* ɔ:
* ฿
* ¢
* €
* ₭
* £
* ₦
* $
* ₩
* ¥

 |
| Diakritiske tegn | 
* ´
* ˝
* `
* ^
* ˇ
* ˘
* ¨
* ¨
* ¸
* ~
* ˛

 |
**Moville**, irsk: *Magh Bhille* eller *Bun an Phobail* er en by med rundt 1 500 innbyggere (2006) på halvøya Inishowen i County Donegal nær den nordlige tuppen av Irland på den vestlige kysten av Lough Foyle, omtrent 30 km fra Derry på den andre siden av grensen til Nord-Irland.

Moville er blant annet kjent for park- og friluftsområdet Moville's Green, noe som gjør at byen og området er et populært turistmål om sommeren.

I siste halvdel av 1800-tallet var Moville et viktig utfartssted for emigranter i Canada og USA, da dampskipene fra blant annet Glasgow-rederiet Anchor Line, men også andre rederier gikk regelmessig innom byen for å plukke opp passasjerer på vei over Atlanterhavet. I dag eksisterer kun en liten fiskehavn, mens den viktige kommersielle fiskehavnen i Greencastle ligger i nærheten.

En årlig regatta blir avholdt her hver august, og denne har blitt arrangert siden tidlig på 1800-tallet.

Byen er også kjent for å være hjemstedet til Bernard Montgomery, og familien holder fortsatt til i eiendommen New Park nær byens sentrum.

  

* Utsyn over Moville's Green og kysten langs Lough FoyleUtsyn over Moville's Green og kysten langs Lough Foyle
* Fra MovilleFra Moville
* Carrickarory Pier om nattenCarrickarory Pier om natten

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Movement for the Survival of the Ogoni People** (MOSOP) er en organisasjonen som representerer Ogonifolket i Niger Delta i Nigeria og deres etniske og miljømessige rettigheter til deres etniske nasjonalitet.

Organisasjonens mandat er en kampanje om å fremme demokratisk bevissthet, beskytte miljøet som Ogoni-folket lever i, øke den sosiale, økonomiske og fysiske utvikling for deres region, beskytte kulturelle rettigheter og praksisen til Ogoni-folket, og finne egnede rettigheter av selvtillit -bestemmelse for Ogoni folket. 

MOSOP startet deres arbeide i 1990 med Ogoni Bill of Rights, som var adressert til den føderale regjeringen i Nigeria. Dette vedtaket lister opp deres største bekymringer: de oljerelaterte lidelsene for deres folk, statlig forsømmelse av Ogoni-folket, mangel på sosiale tjenester, og politisk marginalisering av befolkningen. Disse bekymringene ble satt i sammenheng med at de ville ha større kontroll over en rettferdig andel av inntektene fra deres ressurser, og kulturelle rettigheter, slik som bruk av deres eget lokale språk. 

Den 10. november 1995 ble ni aktivister fra bevegelsen, blant dem dramatikeren Ken Saro-Wiwa arrestert og hengt av den nigerianske regjeringen etter anklager om "oppfordring til drap". De var ikke de eneste medlemmene av MOSOP som måtte bøte med livet på grunn av det myndighetene regnet som opprørsvirksomhet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
Rulleiskrem med topping.
**Rulleiskrem** er en dessert laget ved å helle melk, fløte og sukker på en kjøleplate, og som deretter blandes sammen med frukt eller andre ingredienser. Blandingen knas til et tynt, luftig, og godt blandet lag mot en kjøleplate som er ned mot -30°C ved hjelp av en spatel, og skufles deretter sammen til en eller flere isruller når det har fryst. Isrullene plasseres så ofte i vertikalt i et beger og toppes med eventuelle dekorasjoner før den spises med skje.

Historie
--------

Rulleiskrem er antatt å ha oppstått som en gatetrend i Thailand rundt 2009, og spredde seg til nabolandene rundt 2012 og videre til USA rundt 2015.[] Videoer hvor kunder filmet tilberedningen gikk viralt på internett på denne tiden.

Sammenlignet med vanlig iskrem
------------------------------

Til sammenligning inneholder tradisjonell iskrem mer luft og har en mer kremaktig konsistens, mens rulleiskrem får en del iskrystaller på grunn av at den fryses mot en kjøleplate, hvilket noen misliker. Den største fordelen med rulleiskrem er at det er svært enkelt å lage mange ulike smaksvarianter. Det kan også være en publikumsopplevelse ettersom den ofte tilberedes fremfor kunden med store muligheter for smakstilplasninger. Tilberedelsen tar som regel om lag 2 minutter når alt utstyret er satt opp.

Galleri
-------

* GelatoGelato
* Rulleiskrem med matcha, mango og cornflakes i Nelson, newzealandskeRulleiskrem med matcha, mango og cornflakes i Nelson, newzealandske
* Tilberedning av rulleis på en kjøleplate.Tilberedning av rulleis på en kjøleplate.

Se også
-------

* Stekt iskrem

Referanser
----------

1. ↑  «Røros-isruller». *Rørosmeieriet*. 8. juni 2020. Besøkt 2. desember 2021.
2. ↑  Dan Friedell. «Thai-Style 'Rolled Ice Cream' Getting Popular in U.S.» – via Voice of America News.
**San Sebastiano al Palatino**, også *San Sebastiano alla Polveria*, offisielt *San Sebastiano e Zotico*, er en liten kirke i Roma. Den er titteldiakoni og var åsted for en konklave.

Kirken ligger i den X. romerske rione, Campitelli, i umiddelbar nærhet av Forum Romanum, ca 250 meter sørvest for Colosseum.

Historie
--------

Opprinnelig het kirken *Santa Maria in Pallaria*. Dette viser til det palladion i Troja som ifølge legenden Aeneas røvet og som han så skulle ha bragt til Roma - fra Vestatempelet til Elagabals tempel. Det forestilte gudinnen Minerva. 

Dette tempelet ble bygget av keiser Elagabal på en stor terrasse på Clivus Palatinus som går tilbake til republikansk romertid. Den hellige Sebastian skal ifølge overleveringen ha lidd martyrdøden på *Gradus Helagabali* (Elagabals trapper). Derfor ble kirken bygget over deler av det gamle tempelet. Utgravninger i området rundt har avdekket deler av anlegget.

Den første kirken på stedet er fra 900-tallet, eller tidligere.

Den lille kirken var stedet der man den 24. januar 1118 hemmelig holdt konklave og valgte pave Gelasius II. Det kirkerettslig gyldige skjønt hemmelige konklavet var her ettersom man fryktet at keiser Henrik V ville blande seg inn. Umiddelbart etter valget brøt keiserens håndtlanger Cencius Frangipani ned portene, mishandlet den nyvalgte pave og la ham dagen etter i lenker.

Pave Urban VIII lot den da forfalne kirke restaurere eller snarere gjenoppbygge i 1624, barokk stil. En kunstner ble gitt fri hender i utformingen av altertavlen som skildrere den hellige Sebastians martyrium med åtte figurer. Arkitekt for den nesten helt ut barokke nye kirke var Luigi Arrigucci.

Kirken har sitt andre tilnavn fra et kruttlager som de franske styrker hadde nær ved i napoleonsk tid.

Referanser
----------

1. ↑  Coarelli, *Rom – Ein archäologischer Führer*, s. 178–180.
2. 1 2  Rosendorfer: *Kirchenführer Rom*, s. 239.
3. 1 2  Kühner: *Lexikon der Päpste*, a. 90.
4. ↑  Tomann (red.): *Die Kunst des Barock*, s. 374.

Litteratur
----------

* Filippo Coarelli: *Rom – Ein archäologischer Führer*. Neubearbeitung von Ada Gabucci. Zabern, Mainz 2000, ISBN 3-8053-2685-8, S. 178–180.
* Hans Kühner: *Lexikon der Päpste von Petrus bis Paul VI.* Claasen Verlag, Stuttgart und Zürich (o. Jahrg.).
* Herbert Rosendorfer: *Kirchenführer Rom.* 3. aktualisierte Auflage. Edition Leipzig, Leipzig 2005, ISBN 3-361-00485-3.
* Rolf Tomann (red.): *Die Kunst des Barock: Architektur, Skulptur, Malerei*. Könemann, Köln 1997, ISBN 3-89508-991-5.
* Johann M. Wiesel: *Rom. Ein Kunst- und Reiseführer*. 4. Aufl. Kohlhammer, Stuttgart 1966.

Eksterne lenker
---------------

* (en) San Sebastiano al Palatino (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
Cloisters.
**Bryn Mawr College** er et privat kvinneuniversitet i Bryn Mawr, 16 km nordvest for Philadelphia i delstaten Pennsylvania i USA. Det er kun opptak av kvinnelige studenter, som kommer fra hele USA og om lag 40 land utenfor USA. 

Det ble grunnlagt i 1885 som et kvinneuniversitetet. Bryn Mawr har skolepenger (2006) som utgjør US$ 33 010, på nivå med Harvard University. Det tildeles grader helt opp til doktorgrad (Ph.D).

Det undervises i klassiske naturvitenskapelige og humanistiske fag, i tillegg til psykologi og jus. Universitetet satser spesielt på forskning for høyere grads studenter. Biblioteket har en større billed- og kunstsamling.

Matematikeren Emmy Noether underviste på Bryn Mawr fra 1933 til 1935. Den senere fredsprisvinneren Emily Greene Balch var i 1889 blant de første uteksaminerte fra colleget.

Rangeringer
-----------

*U.S. News & World Report* rangerte Bryn Mawr College som nummer 27 blant liberal arts-collegene i USA i 2015, *Forbes* plasserte det på 64.-plass blant alle colleger i USA, mens *Washington Monthly* rangerte det som nr. 1 av amerikanske liberal arts-colleger i 2014.

Bryn Mawr College var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.

Referanser
----------

1. ↑   www.clir.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   web.archive.org, besøkt 22. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.womenscolleges.org[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «The Nobel Peace Prize 1946». *NobelPrize.org* **(engelsk)**. Besøkt 8. januar 2023.
5. ↑  National Liberal Arts Colleges Rankings Arkivert 12. oktober 2016 hos Wayback Machine. - U.S. News & World Report
6. ↑  America's Top Colleges - Forbes
7. ↑  2014 Liberal Arts College Rankings Arkivert 29. juni 2015 hos Wayback Machine. - Washington Monthly
8. ↑  World University Rankings 2014-15 - THE World University Rankings
9. ↑  QS World University Rankings® 2014/15 - QS Top Universities
10. ↑  Academic Ranking of World Universities 2014 Arkivert 19. januar 2015 hos Wayback Machine. - Academic Ranking of World Universities

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bryn Mawr College – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Bryn Mawr College – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** CiNii **·** GeoNames
 |
CZ vz 52 er eksempel på en pistol med rullelås.
**Rullelåst slutstykke** eller **rullelås** er en metode for å låse sluttstykke på skytevåpen ved hjelp av ruller. Noe eksempler på kjente skytevåpen med slik mekanisme er MG 42, MG 3 og CZ 52.

En rullelås har bevegelige låseelementer, og er således et eksempel på en semi-rigid låsemekanisme. Andre eksempler på rifler med semi-rigide låsemekanismer er Anschütz 1827 Fortner og Heym SR 30.

Galleri
-------

* CZ 52: Pipe og glidestykke i låst tilstand.CZ 52: Pipe og glidestykke i låst tilstand.
* Opplåsningstapp.Opplåsningstapp.
* Start av opplåsing.Start av opplåsing.
* Helt opplåst.Helt opplåst.

Forveksling med rulleforsinkelse
--------------------------------

Rullelåst sluttstykke må ikke forveksles med rulleforsinket sluttstykke, som for eksempel finnes i AG-3, G3 og MP5, men noen ganger refereres feilaktig til som rullelåste mekanismer. I disse konstruksjonene utfører imidlertid ikke rullene direkte låsing av sluttstykket, og det er heller ingen pipebevegelse.

Se også
-------

* Roterende sluttstykke

Eksterne lenker
---------------

* How Does It Work: Roller Locking Forgotten Weapons
***Håndballaget Raballder*** er en dokumentarserie som ble vist på TV 2 og SVT i 2006, og som handler om et håndballag i Oslo bestående av homofile menn. 

Serien følger homofile idrettsutøvere i Oslo-klubben Raballder. Håndballspillerne kom til denne 3.-divisjonsklubben etter at de sto fram som homofile, men noen var fortsatt i skapet. Målet for klubben var å rykke opp en divisjon hvert år. Laget ble fulgt gjennom én sesong. 

TV-serien ble produsert av filmproduksjonsselskapet Motlys for TV 2. Raballder finnes på DVD. Det ble også laget en internasjonal festivalversjon på 52 minutter (Hullabaloo) som er vist på en rekke filmfestivaler rundt om i verden. Dagbladet Magasinet hadde en lengre artikkel om Raballder og TV-serien, med bilder tatt av Agnete Brun. 

Spillere som var sentralt med i TV-serien: Emil Salmila, Tommy C. Karlsen, Bjørn Windingstad, Don Jørgensen, Hans Erik Bragstad Vist, Henning Nygård, Per Anders Rangul, Øyvind Brevik og Tom Rosenlund. Øivind Brevik var leder av Raballder Håndballklubb.

Idé, manus og regi var ved Kenneth Slotterøy Elvebakk.
Produsent var Rune Denstad Langlo. 
Musikk av Askil Holm.
Redigert av Torkel Gjørv og Mari Rekdal.
Fotografer var Torstein Nodland, Svend Even Hærra, Martin Otterbeck, Tore Vollan og Kenneth Elvebakk.
Lyddesign ved Lydhodene og Håkon Lammetun. TV-serien inneholder noe håndtegnet animasjon, som er laget av Bendik Kaltenborn og Kristoffer Kjølberg.

Prosjektet ble støttet av TV 2, Norsk filmfond, Fritt ord, Barne- og familiedepartementet, Nordisk Film & TV Fond, Sosial- og helsedirektoratet og SVT.

Serien fikk gode omtaler med terningkast 5 i Dagbladet, VG og Aftenposten. TV-serien vant Gullruten 2006 for beste dokusåpe (reality).

Filmfestivaler
--------------

* Den Norske Dokumentarfilmfestivalen i Volda
* Skeive filmer i Oslo
* Zagreb Pride International
* Mix Brasil, São Paulo, Rio de Janeiro and Brasília
* Ukrainian International documentary film festival, Kiev
* Inside Out, Toronto
* Crakow Film Festival
* Cinema Zita, Folkets Bio, Stockholm Pride
* Lisbon Gay and Lesbian Film Festival
* Festival Image + Nation, Montréal
* Melbourne Queer Film Festival
* CINHOMO, Muestra International de Cine, Valladolid
* OUTFESTPERU, Festival de Cine Gay Lésbico de Lima
* Pink Apple Filmfestival, Zürich
* Canadian Sport Film Festival, Toronto
* Homokua i Trondheim

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Raballder* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Raballder* hos Filmfront Rediger på Wikidata
* (no) Filmarkivet
***Rules of Engagement*** er en amerikansk situasjonskomedie som gikk på CBS fra 2007 til 2013. Serien handler om to par og en singel venn som møtte dagliglivets problemer med dating, forpliktelser og ekteskap. Serien blei produsert av Adam Sandlers Happy Madison Productions og distribueres av Sony Pictures Television.

I Norge på TV 2 Bliss og TV 2 Humor.

Handling
--------

Russell er ungkaren som aldri vokser opp, han later som om han er mye yngre enn han egentlig er, og hopper fra dame til dame, tydeligvis for å opprettholde selvtilliten. Adam er den usikre og pene som er forlovet med drømmedama. Sammen er de naive og går på forholdet med stor iver og tro. Jeff og Audrey har vært gift lenge, og kjenner godt til når et ekteskap går inn i rutiner. De er lykkelige og barnløse, og Jeff er klumsete, gjerrig og sarkastisk, og liker å tirre på Russell. De pleier ofte å treffes på «Island Diner» (egentlig «Ritz Diner»), en 24-timer cafe som ligger nært der de bor.

Sesonger
--------

Serien har gått i tre sesonger, totalt 35 episoder, på omtrent 21 minutter hver. Sesong 4 er planlagt med sendestart 2. mars 2010.

| Sesong | Periode | Start | Finale | Rangering i USA | Seere(millioner) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|
|
| 1 | 2006-2007 | 5. februar 2007 | 19. mars 2007 | #36 | 12,4 |
|
| 2 | 2007-2008 | 24. september 2007 | 19. mai 2008 | #33 | 10,9 |
|
| 3 | 2008-2009 | 2. mars 2009 | 18. mai 2009 | #23 | 11,4 |
|
| 4 | 2009-2010 | 1. mars 2010 | 24. mai 2010 | #47 | 8,5 |
|
| 5 | 2010-2011 | 20. september 2010 | 19. mai 2011 | #43 | 8,7 |
|
| 6 | 2011-2012 | 20. oktober 2011 | 2012 |  | 10,1 |
|
| 7 | 2013 | 4. februar 2013 | 2013 |  |  |

Hovedroller
-----------

* Patrick Warburton – Jeff Bingham
* Megyn Price – Audrey Bingham
* Oliver Hudson – Adam Rhodes
* Bianca Kajlich – Jennifer Morgan
* David Spade – Russell Dunbar
* Adhir Kalyan – Tamir «Timmy» Patel

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata