**Dendrokronologi** (fra engelsk *dendrochronology*),, (opprinnelig fra latin: dendro=tre, chrono=tid, logi=viten,kunnskap), **treringdatering** eller **årringdatering** er en metode for absolutt datering av fellingsåret for tømmer. Metoden ble utviklet av den amerikanske astronomen A.E. Douglass på begynnelsen av 1900-tallet, selv om prinsippet var kjent lenge før. Det var ikke før på 1930-tallet at metoden ble innført til Europa. Først på 1960-tallet ble det tatt i bruk datamaskiner og statistisk analyse for å bygge opp de kronologier som i dag brukes innenfor bygningshistorie, arkeologi og geovitenskapene.

Bruksområder
------------

Forskjellen i årringenes tykkelse er grunnlaget for dendrokronologi
Vindlausloftet i Telemark er Norges eldste profane eksisterende bygning! En dendrokronologisk undersøkelse konkluderte i 2015 med at tømmerstokkene i Vindlausloftet ble hugget vinteren 1167. Til sammenlikning ble Urnes stavkirke, landets eldste kirkebygg, oppført i 1130-årene. Dateringen er basert på dendrokronologi, men den ytterste årringen mangler, derfor kan man bare konkludere med at huset er noe yngre enn den ytterste årringen som er dokumentert. Bildet viser en av loftets sylstokker.
Dendrokronologi brukes til å datere eldre bygninger av tre og datering av arkeologiske funn og skipsvrak. Hvilken region byggematerialene stammer fra kan også bestemmes i mange tilfelle. Nesten alt av tre med synlig årringer kan dateres med dette verktøyet. Dendrokronologi brukes også til å undersøke klimaendringer over lang tid. Fordi dendrokronologi er svært nøyaktig kan metoden også brukes til kalibrering av karbondateringer for å gjøre dem mer nøyaktige.

Metoden
-------

Metoden baserer seg på variasjoner i trærnes årringer, år for år gjennom historien. Årringene varierer i forhold til vekstforholdene de enkelte år. Sommervarme og gode vekstforhold gir brede årringer, kald og kort sommer med dårlige vekstforhold gir smale årringer. 

I en prøve fra treet måles tykkelsen på hver enkelt årring og målingene er grunnlag for en grafisk fremstilling. Den siste årringen i en prøve fra et felt tre representerer huggeåret; i en prøve vil man alltid søke å få med treets ytterkant mot bast og bark. 

Variasjonene fra år til år er mer eller mindre tilfeldige i rekkefølge, men et visst antall årringer må en prøve ha for å kunne gi en signifikant kurve. En prøve må sammenliknes med en eller flere såkalte grunnkurver. 

Et snitt gjennom en stokk med sag er den enkleste måte å lage en dendrokronologisk prøve til analyse. Men dette er en ødeleggende metode som slett ikke kan brukes i alle tilfelle.

**Arkeologi**


|  |
| --- |
| ***Disipliner**** Egyptologi
* Historisk arkeologi
* Klassisk arkeologi
* Nordisk arkeologi
* Marinarkeologi
* Historisk osteologi
* Industriell arkeologi
* Arkeologisk teori
 |
| ***Metode**** Overflateundersøkelse
* Åkervandring
* Prøvestikk
* Utgravning
* Maskinell flateavdekking
* Stratigrafi
 |
| ***Terminologi**** Struktur
* Artefakter
 |
| ***Datering**** Dendrokronologi
* Karbondatering
* Termoluminescens
* Typologi
 |


Prøver tatt ut med et hult spesialbor er den vanligste metode for å skaffe prøver til analyse. Om en bygning skal dateres er det viktig med flere prøver fra ulike deler av huset, slik at mulighetene for gjenbruk av materialer og om- og påbygninger kan bli en del av resultatet. Boreprøver må alltid tas ut slik at de ikke skjemmer eller ødelegger. I fredede bygninger må man ha tillatelse fra antikvariske myndigheter for å ta boreprøver. Riksantikvaren har publisert en veileder for bruk av dendrodatering av stående byggverk. 

Der materialet ikke tillates ødelagt kan fotografiske opptak med geometriske beregninger av årringene brukes.

Grunnkurver
-----------

Ved å arbeide seg bakover til stadig eldre tømmer har man kunnet bygge opp tabeller, såkalte *grunnkurver*, for utvalgte treslag i en geografisk region. Dette er et møysommelig og tidkrevende arbeid. En arbeider seg bakover fra stående, levende gamle trær til eldre bygninger med tømmer, til tømmer og røtter i myr eller i vann. 
En grunnkurve er imidlertid kun gjeldende for et begrenset geografisk område der en kan regne med at vekstforholdene er noenlunde ensartet. I Norge har det lenge vært arbeidet med å bygge opp regionale grunnkurver for furu, vårt mest brukte materiale av tre. For Agder fylke finnes det for eksempel en furukurve som går tilbake til slutten av vikingtiden, mens kurven for Midt-Norge når helt ned til 700-tallet e.Kr. I andre deler av Nord-Europa har eik vært et viktigere materiale så vel til bygning- som til skipstømmer. Det er derfor gjennom årene bygd opp et godt nettverk for grunnkurver for eik i blant annet i Danmark. For Norges del finnes det eikekurver som omfatter Agder og Vestlandet. Det arbeides også med grunnkurver for gran, et treslag som også er mye brukt som bygningsmateriale. 

Ved hjelp av dendrokronologi kan en datere bygninger og gjenstander av tre. En sammenligner da en prøve fra f.eks. tømmeret i en kirke med grunnkurven fra området. Om prøven fra kirken har en barkkant er det mulig å finne det eksakte fellingsåret for treet den er hentet fra. Man vet imidlertid ikke når treet ble brukt som bygningsmateriale og får derfor kun en bakre datering for reisningen av bygningen.

Grunnkurve - regioner
---------------------

Preparert boreprøve fra svensk skog. Treet ble ødelagt av skogbrann i 2004. 
En grunnkurve er knyttet til en bestemt region, en klimaregion. ]]
Dendrokronologisk analyse kan derfor også gi svar på hvilket geografisk område treet kommer fra. Fordi mye tømmer ble eksportert fra Norge har de norske grunnkurvene interesse langt utover i Europa.

Et prøveresultat, f.eks. fra et skip (eller en annen flyttbar gjenstand) testes derfor mot ulike tilgjengelige grunnkurver for å finne den som gir best resultat. 

Osebergskipet er datert med dendrokronologi til år 820, og ingen hadde til da stilt spørsmål om skipet kunne være bygd et annet sted enn Vestfold.. Men analyse mot grunnkurven for eik i Vestfold ga ikke fullgod match, og grunnkurven for eik i Danmark viste seg å gi en bedre overensstemmelse. Enda bedre match fikk man da en grunnkurve for eik på Vestlandet kom på plass. I 2009 lykkes derfor å bestemme i hvilken geografisk region trematerialene i Osebergskipet er bygget av har vokst.

Metoden gir ikke svar på om materialer kan være gjenbrukt i en nyere bygning. Det er derfor nødvendig å ta flere prøver fra et byggverk for å kunne si noe om bygningshistorien, og dendrokronologi må alltid brukes sammen med en bygningsarkeologisk undersøkelse, slik at spor etter gjenbruk avdekkes. 

I Norge foregår dendrokronologisk analyse av furu ved NTNU i Trondheim samt Dendroøkologen i Tromsø. Eikeanalyser utføres blant annet ved Nationalmuseet i Danmark.

Referanser
----------

1. 1 2  dendrokronologi, *NAOB*
2. ↑  Endresen, Lars Tore (23. november 2015). «Stålekleivloftet er 848 år gammelt». *NRK*. Besøkt 18. april 2022.
3. ↑   RA dendrodatering av stående byggverk 2023
4. ↑  Stylegar, Frans-Arne H. (2 mars 2009): «Osebergskipet fra Sørvestlandet», *Arkeologi.blogspot*

Eksterne lenker
---------------

* Dendrokronologi
* Tømmertest avslører fødselsåret
* Årringer avslører historie *Gemini nr.2 1997*
* Dendrokronologisk grunnkurve for eik på Sørlandet

Portal: Arkeologi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |