Eustaces død i slaget ved Sandwich i en illustrasjon av Matthew Paris fra det 13. århundre
**Munken Eustace** (født ca. 1170, død 24. august 1217) var en leiesoldat og pirat i middelaldertradisjonen av lovløse. Eustace hadde også et rykte for å være en magiker. Han var en av de mest fryktede menn i sin tid.

Munken Eustace var en yngre sønn av adelsfamilie i Boulogne-sur-Mer i nordlige Frankrike. Hans betegnelse som munk kom fra hans ungdom da han var i et benediktinerkloster. Ifølge legenden skal han i sin ungdom ha besøkt Toledo i Spania og studerte sortekunster slik at ingen var hans like. I henhold til legenden tjenestegjorde han hos hertugen av Boulogne i en høyere stilling, men ble anklaget for å ha misbrukt sin posisjon. Eustace flyktet og ble erklært lovløs. Da hertugen konfiskerte hans eiendommer brente han to møller som hevn. Han ble deretter en fribytter som opererte i Den engelske kanal og langs kysten av Dover. Øyensynlig ble han en lederskikkelse blant lovløse, sannsynligvis på grunn av sin hensynsløshet.

Han solgte sin «tjenester» og sine skip til den høystbydende. Fra 1202 og til 1212 gjorde han tjenester for kong Johan I av England i dennes krig mot kong Filip II av Frankrike, gjorde tokter mot kysten av Normandie og grunnla sin base på Kanaløyene med den engelske kongens føyelighet. Han og mennene hans holdt festningen Castle Cornet på Guernsey i en betydelig periode. Da han begynte å herje engelske kystlandsbyer ble han gjort lovløs i England også for en kortere periode, men kong Johan ga ham amnesti ettersom han fortsatt trengte hans tjenester.

I 1212 skiftet Eustace side og herjet Folkstone da engelsk tropper erobret hans base på Guernsey. Da borgerkrigen brøt i England i 1215 hjalp han de opprørske baronene og den planlagte franske invasjonen.

I 1217 da Munken Eustace og hans flåte fraktet franske tropper til England ble de møtt av en engelsk flåte. I det påfølgende slaget ved Sandwich den 24. august 1217 fungerte Eustace som kong Filips admiral og gjorde store ødeleggelser blant sine tidligere venner inntil engelskmennene maktet å blinde franskmennene med å tømme tønner med kalk ned på skipet. Deretter bordet de skipet hans og beseiret mennene hans i nærkamp. Eustace ble halshugd på stedet.

En folkelig romanse fra 1200-tallet, *Li Romans de Witasse le Moine*, omhandler hans handlinger og har i nyere tid blitt oversatt til engelsk ved Glyn Burgess. Den samtidige historikeren eller kronikøren Matthew Paris har gitt flere detaljer fra Eustaces liv i sin *Chronica Maiora* (*Hovedkrøniken*).

Munken Eustace må ikke forveksles med Sankt Eustace, (død 625 e.Kr.), en yndlingsdisippel og munk av Kolumban av Bobbio som han etterfulgte som andre abbed av Luxeuil i 611.

Se også
-------

* Fulk FitzWarin

Litteratur
----------

* Glyn Burgess, *Two Medieval Outlaws: Eustace the Monk and Fouke Fitz Waryn*, 1997. Oversettelse av den nordfranske *Li Romans de Witasse le Moine* til moderne engelsk med historiske diskusjoner om Eustances liv, analyser fra tre forskjellige typer kilder: historisk verifiserbare fakta, ubekreftet informasjon som likevel virker sannsynlig, og en rekke materiale som er oppdiktet ved at det omhandler motiver som også er blitt funnet i andre romanser fra perioden.

Eksterne lenker
---------------

* En artikkel fra *English Historical Review*, vol 27 (1912) gir biografiske detaljer.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** SUDOC
 |