recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Neolucanus parryi*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor til stor (26-45 millimeter), blank, svart hjortebille med lyst brungule sider på dekkvingene. Forkroppen er fint punktert og halvmatt, dekkvingene svært blanke. Hannens kjever er gjerne litt lengre enn hodet, rette og knivformede med kraftige tenner på innersiden. Pannen er bredt, U-formet innbuktet foran. Pronotum er avrundet, stort og bredt, ganske fint punktert, litt innsnevret ved roten. Dekkvingene er noe hvelvede og rundede, hos hannen er ytterkanten og et bredt, kileformet midtfelt svarte, sidene brungule. Hunnen ligner hannen bortsett fra at kjevene ikke er forstørrede, og fargen er gjerne noe mørkere.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Myanmar, Thailand, Laos, Vietnam og det sørlige Kina.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Odontolabini*
						* Slekten *Neolucanus* Thomson, 1862 – 57 arter
							+ ***Neolucanus parryi*** Leuthner, 1885

Kilder
------

* Nettside om arten, med utbredelsesdata

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri
* (en) *Neolucanus parryi* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Neolucanus parryi* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Neolucanus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sparresholm i Toksværd Sogn, J.P.Trap: Kongeriget Danmark 4. udgave, 1921
**Sparresholm** (av slektsnavnet *Sparre* og *holm*) er et gods (setegård) ca. 12 km øst for Næstved på Sjælland.

Her lå tidligere det tidligere *Paddeborg* fra 1200-tallet, hvorfra det er funnet rester av ringmur og borganlegg samt et rektangulært munkestenstårn. I 1341 utstedte kong Valdemar Atterdag et brev her vedrørende Estland.

Hovedbygningen i renessansestil ble oppført i rød tegl av munnskjenk og hoffmarskal Jens Sparre i 1609, og er oppført på ruinene av middelalderborgen. To sidefløyer ble tilføyd i 1703, og hovedbygningen ble modernisert på 1780-tallet. To avlsbygninger er oppført etter en brann i 1927. Her lå fra 1971–2002 en offentlig tilgjengelig samling av vogner som i 2002 ble flyttet til Andelslandsbyen Nyvang i nærheten av Holbæk.

Sparresholm ble fredet i 1918.

Brann i hovedbygningen
----------------------

Natten til torsdag den 20. juni 2013 brant hovedgården ned, muligens som følge av et lynnedslag.

Referanser
----------

1. ↑  *Sparresholms historie*, sparresholm.dk. Besøkt 20. juni 2013 Arkivert 7. desember 2013 hos Wayback Machine.
2. ↑  *Sparresholm*, Den store danske. Besøkt 20. juni 2013
3. ↑  «*Andelslandsbyens vognsamling*, andelslandsbyen.dk. Besøkt 20. juni 2013». Arkivert fra originalen 16. mars 2013. Besøkt 20. juni 2013.
4. ↑  Fredningssag / Sparresholm, Sparresholmvej 4, Næstved fra Kulturarvsstyrelsen (besøkt 30. juni 2014)
5. ↑  *Sydsjællandsk renæssancegods står ikke til at redde*, politiken.dk. Besøkt 20. juni 2013
6. ↑  *Godsejer efter brand: Jeg har kun det tøj jeg går og står i*, bt.dk. Besøkt 20. juni 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
**Haga Idrettsforening** (stiftet 10. mai 1914 som *Haga Fotballklubb*) er en idrettsforening fra Haga i Nes i Akershus, som driver med fotball, håndball, ski og friidrett.

Historikk
---------

Klubben ble stiftet i 1914 som *Haga Fotballklubb* og skiftet navn til *Haga Idrettsforening* i 1921.

Anlegg
------

Haga Stadion består i dag av: En fotballbane med gress, en 1 friidrettsbane med rødstubbdekke, en treningsbane med grus og flomlys, 3–4 minibaner i fotball med gress samt treningsområder, en bane for sandvolleyball, en lysløype 2,5 km i skog og rundt treningsområdene, et klubbhus med kontor, kjøkken, møterom, kiosk, lagerboder, 4 garderober, 2 dommergarderober, div. vaskerom, et kombinert lagerhus og kontorbygg med plass for snøscootere, gressklippere og alt friidrettsutstyr, en akebakke med lys, et område for skileik, flere områder for lek og klatring og et flerbruksanlegg med håndballbane, tennisbane, volleyball og 

Etableringen av anlegget ble gjennomført ved hjelp av spillemidler, kommunale midler og dugnader på slutten av 1980-tallet. Haga IF har driftet anlegget ved bruk av egne midler og kommunale midler til vedlikehold av idrettsanlegg. I løpet av de siste årene er grusbanen rustet opp med bedre dekke, samt flomlys. Dette har idrettslaget kostet selv. Vedlikehold og drift av anlegget ivaretas av klubbens medlemmer på dugnad, samt noe innleid hjelp til plenlufting og større arbeider.

Fotball
-------

Haga har et seniorlag i 8. divisjon. I tillegg har klubben flere lag i aldersklassene 7-12 år. I aldersklassene 13-19 år samarbeides det med Raumnes & Årnes IL og Hvam IL i klubbsamarbeidet Team Nes, for å få et bredere sportslig tilbud.

Litteratur
----------

* *Haga idrettsforening 1914-1964*. Haga: 1964.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
9. divisjon fotball for menn, Akershus Fotballkrets, 2020 |
| --- |
|  | 
* Aurskog/Finstadbru 2
* Bøn 3
* Fenstad
* Gjerdrum 3
* Haga
* Hvam 2
* Lillestrøm 4
* Nittedal
* Flisbyen 3
* Rælingen 3
* Setskog
* Skedsmo 3

 | Norges flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Johanna Grønneberg Mesa** (født **Marki**; 16. oktober 1979 i Oslo) er en norsk journalist og programleder.

Grønneberg studerte journalistikk i Australia og TV-produksjon i USA. Etter endte studier jobbet hun som reporter for nyhetskanalen KXMB-News12 i Nord-Dakota.

Senere flyttet hun tilbake til Norge, der hun først jobbet som programleder på Mess-TV på TVNorge, senere som journalist for Nettavisen. Etter dette fikk hun jobb hos MTV i Stockholm i 2005, først som produsent for de norske nyhetene og i 2006 som MTV VJ i New York.

23. november 2006 hadde hun premiere som programleder for US Top 20 på MTV i Norge.

I juni 2007 ble Grønneberg hentet inn til TV3 for å lede de to nye programmene *Gossip* og *Replay*. Hun var fra høsten 2007 programleder for underholdningsprogrammet *Snutter* på TV3.

Grønneberg deltok i TV-serien *Ja vi elsker Hollywood* som fra 2010 har gått på TVNorge. Hun deltok også i *Camp Kulinaris* sesong 3 og *I lomma på Silje* sesong 1.

Grønneberg vokste opp på Nesodden utenfor Oslo, og var elev ved Alværn ungdomsskole.

Referanser
----------

1. ↑  Kent Amar Eriksen (21. november 2006). «MTV Norge i USA». Adresseavisen. Arkivert fra originalen 20. oktober 2007. Besøkt 3. mai 2007.
2. ↑  Stian Jacobsen (21. november 2006). «Norsk blondine til topps i USA». Hegnar Online. Besøkt 4. mai 2007.  *«MTV US Top 20 med Johanna Grønneberg har premiere på MTV førstkommende torsdag klokken 18.00.»*[*død lenke*]
3. ↑  www.side2.no – Hollywoodfruer
4. ↑  Disse er klare for Camp Kulinaris
5. ↑  Johanna Grønneberg Mesa kuttet i forbruket - sparte 150.000 kroner

Eksterne lenker
---------------

* (en) Johanna Grønneberg på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
*Se også filmen fra 1984, Gremlins*

***The Gremlins*** er en barnebok skrevet av den britiske forfatteren Roald Dahl i 1943. Boken er ikke oversatt til norsk. Boken ble skrevet til Walt Disney, som lagde en tegnefilm av boken, men filmen ble ikke utgitt. *The Gremlins* handler om jagerpiloter under den andre verdenskrig, og de ukjente farene som befinner seg i luften. Gremlins er noen små «djevler» som blant annet begynner å spise på flyene under kampens hete.

Ordet «Gremlin» ble brukt av RAF jagerpiloter fra 20-tallet, disse dyrene fikk som regel skylden for alle tekniske feil med flyene under flygning. Flere forfattere og filmskapere har brukt dette navnet i etterkant, i andre sammenhenger. 
Dahls bok *The Gremlins* har ingen direkte sammenheng med Hollywood-filmen *Gremlins* fra 1984.

Utdypende handling
------------------

Historien omhandler de rampete mytiske skapningene, som har fått kallenavnet Gremlins. De blir ofte brukt av piloter fra Royal Air Force, som en forklaring på forskjellige mekaniske problemer og andre uhell. Gremlins' motivasjon for å sabotere britiske fly, er fordi de ønsker hevn på grunn av ødeleggelsen av skogen hvor Gremlinene bor. Denne skogen ble ødelagt for å gjøre plass til en fabrikk.

Hovedpersonen i boken, Gus, får sin Hawker Hurricane-jagerfly ødelagt over Den engelske kanal på grunn av en Gremlin, og må hoppe ut i fallskjerm over vannet. Men Gus klarer å overbevise Grelims om at de burde slå seg sammen mot deres felles fiende, Adolf Hitler og nazistene, i steden for å bare slåss mot hverandre. Etter hvert blir Gremlinene trent opp av Royal Air Force til å reparere, snarere enn å sabotere, fly.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Nyutgivelse i 2006; Dark Horse Comics

| * v
* d
* r
Roald Dahl 1916–1990 **·** Roald Dahls bibliografi |
| --- |
| Barnebøker | 
* *The Gremlins* (1943)
* *Verdens største fersken* (1961)
* *Charlie og sjokoladefabrikken* (1964)
* *Den magiske fingeren* (1966)
* *Den fantastiske Mikkel Rev* (1970)
* *Charlie og den store glassheisen* (1972)
* *Danny og den store fasanjakten* (1975)
* *Den kjempestore krokodillen* (1978)
* *Dustene* (1980)
* *Georgs magiske medisin* (1981)
* *Ramperim og ville vers* (1982)
* *SVK* (1982)
* *Heksene* (1983)
* *Gutt* (1984)
* *På egne vinger* (1986)
* *Matilda* (1988)
* *Eddap Liks* (1990)
* *Bittesmåene* (1991)

 |
| Bøker for voksne | 
* *Et hode kortere og andre hårreisende historier* (1955)
* *Kiss kiss* (1970)
* *Bytt beite* (1975)
* *Over og ut : Ti historier om flyvere og flyvning* (1975)
* *Onkel Oswald* (1980)

 |
| Film og tv | 
* *Charlie og sjokoladefabrikken* (1971)
* *Tales of the Unexpected* (1979–88)
* *Danny og den store fasanjakten* (1989)
* *Heksene* (1990)
* *Matilda* (1996)
* *Verdens største fersken* (1996)
* *Charlie og sjokoladefabrikken* (2005)
* *Den fantastiske Mikkel Rev* (2009)
* *Eddap Liks* (2015)
* *SVK - Store Vennlige Kjempe* (2016)

 |
| 
* Willy Wonka
* Umpa-Lumpaer
* Heksene (opera)

 |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |
***The Grind*** er en amerikansk stumfilm fra 1915.

Handling
--------

Jean Chesney har, helt siden barndommen, fungert som en slags morsfigur for hennes yngre søstre og brødre - samtidig som moren deres var opptatt med arbeid. Rita sikrer seg etter hvert en stilling som stenograf - samtidig som Lilly, den yngste i søskenflokken, arbeider som ekspeditør i et varehus.

Rita betror Lilly at arbeidsgiveren hennes, Henry Leslie, har gjort romantiske fremskritt til henne. Begge kvinnene blir begeistret over denne romantiske vendingen. Jean tiltrekker seg oppmerksomheten til Henry Leslies sønn, Bob. Men det oppstår etter hvert en rekke komplikasjoner, som søstrene ikke hadde forutsett.

Skuespillere
------------

* Pauline Bush som Jean Chesney.
* Queenie Rosson som Rita Chesney
* Helene Rosson som Lily Chesney.
* Lon Chaney som Henry Leslie.
* Ray Gallagher som Bob Leslie.

Referanser
----------

1. ↑  The Grind

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Grind* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Grind* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Johann de Boer** (1897-1986) var en tysk generalløytnant som deltok i første- og andre verdenskrig. Han var blant annet sjef for 280. infanteridivisjon og var stasjonert i Bergen ved kapitulasjonen 8. mai 1945.

Han meldte seg som frivillig til de tyske styrkene ved utbruddet av første verdenskrig, og ble underoffiser i 1917. Han forlot hæren og arbeidet i det tyske politiet fra 1920 til 1935. Ved krigsutbruddet i 1939 var han oberstløytnant og sjef for 22. artilleriregiment i 22. infanteridivisjon, og han var med på angrepet mot Nederland og Belgia i april 1940. I juni 1941 var han med under angrepet på Sovjetunionen og tok del i felttoget på Krim 1941–1942. I juli 1942 ble de Boer og hans regiment forflyttet til Kreta. Han hadde rang av oberst fra 1. oktober 1942. Han ble flyttet til 26. infanteridivisjon på Østfronten i august 1943 og ble generalmajor og overtok kommandoen over divisjonen den 1. oktober 1943. Han ble generalløytnant 1. april 1944, 46 år gammel. 10. november 1944 ble han overført til Norge der han fikk kommandoen over 280. infanteridivisjon.

Boer ble tatt til fange 8. mai 1945 og satt internert i Storbritannia til 1947.

Referanser
----------

1. 1 2  «Boer, de, Johannes "Johann" - TracesOfWar.com». *www.tracesofwar.com*. Besøkt 29. desember 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Milten** er et rød-lilla organ som er plassert helt opp til venstre i bukhulen. Den er kledd av en glatt bindevevskapsel. Miltens hovedoppgave er å rense blodet for fremmede substanser, organismer, partikler og skadede/gamle erytrocytter (røde blodceller). Disse funksjonene blir utført av fagocytter (hvite blodceller) som er i stand til å ta opp og tilintetgjøre inntrengere som nevnt ovenfor.

En av metodene milten bruker for å fjerne gamle røde blodceller er å redusere det osmotiske trykket. En del blodceller vil da svulme opp og sprekke. Ved sfærocytose er erytrocyttene nesten runde, i stedet for skiveformede, og de sprekker lettere ved lavt osmotisk trykk. En behandling for sfærocytose er å fjerne milten, splenektomi.

I tiden før man blir født blir milten brukt til å produsere røde blodceller, men etter fødselen blir denne funksjonen overtatt av benmargen. I noen tilfeller vil milten gå tilbake til oppgaven den hadde før fødselen, altså å produsere erytrocytter (for eksempel når man brekker lengre ben eller ødelegger benmargen).

Hos dyr, som f.eks. hester, er milten også et blodlager. Milten vil legge mer blod i omløp når det er behov for mer blod, for eksempel når dyret skal løpe raskt og langt. Måten milten gjør dette på er at den trekker seg sammen slik at blodet presses ut akkurat som vann i en svamp. Denne egenskapen har ikke mennesker[].

Milten består av mye lymfevev som kan likne på vevet i lymfeknuter. Det er rimelig å anta at milten er viktig for immunsystemet ved produksjon av antistoffer og ved produksjon av enkelte hvite blodceller.

Ved skader, for eksempel ved trafikkulykker, kan milten sprekke og gi betydelige blødninger i bukhulen. Da er det ofte vanskelig å stoppe blødningen uten å fjerne hele milten.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Spleen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Spleen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Frankrikes flagg Frankrike |
| Friidrett: |
| Friidrett U23-middelhavsmesterskapet i friidrett |
| Gull | Radés 2016 | 1500 m |

**Johanna Geyer Carles** (født 10. oktober 1995 i Toulon) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp og terrengløp, og representerer klubben Athle Sud 77. Hun har gull på 1500 meter fra U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 som fremste internasjonale meritt.

Idrettskarriere
---------------

2012
Geyer Carlos vant 1500 meter ved det franske ungdomsmesterskapet i 2012. I terrengløp fikk hun bronse ved det franske ungdomsmesterskapet (*cadettes*).

2013
Hun deltok ved VM i terrengløp 2013, og kom på 60.-plass på 6 km i juniorklassen. Ved det franske mesterskapet i terrengløp vant hun juniorklassen. Hun deltok også ved EM i terrengløp 2013, der hun kom på 16.-plass i juniorklassen. Frankrike kom på 9.-plass i lagkonkurransen i denne klassen. 

Ved junior-EM i friidrett 2013 deltok hun på 1500 meter. Der endte hun på 6.-plass, med tiden 4:23,50.

2014
Ved junior-VM i friidrett 2014 deltok hun på 1500 meter. Der løp hun på 4:33,84 i sitt innledningsheat, som var 27. beste tid. Hun gikk dermed ikke til finalen. Hun vant igjen juniorklassen ved det franske mesterskapet i terrengløp, og ved det franske mesterskapet i stafetter (*Coupe de France*) vant hun gull på 4 x 400 meter. 

2015
Hun deltok ved EM i terrengløp 2015, og kom på 29.-plass i U23-klassen.

2016
Ved det franske mesterskapet innendørs 2016 fikk hun sølv på 1500 meter, bak Élodie Normand. I mars vant hun det franske mesterskapet i terrengløp, i seniorklassen.

Hun vant 1500 meter ved U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016.

Referanser
----------

1. ↑  Athle - *Johanna Geyer Carles*, besøkt 29. juni 2016.
2. ↑  Ulule - *Les demi-fondeuses d'Athlé Sud 77*, besøkt 29. juni 2016.
3. ↑  European Athletics - *European Athletics U20 Championships - Rieti 2013*, besøkt 29. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Johanna Geyer Carles – World Athletics Rediger på Wikidata

* (fr) Johanna Geyer Carles – Fédération française d athlétisme Rediger på Wikidata

* (en) Johanna Geyer Carles – Diamond League Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos European Athletics
* (fr) Profil hos All-Athletics.com Arkivert 17. august 2016 hos Wayback Machine.
* (fr) Athle - Johanna Geyer Carles
***The Haunted Bedroom*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Fred Niblo.

Handling
--------

Journalisten Betsy Thorne reiser fra New York til Virginia, for å dekke en historie om forsvinningen av Daniel Arnold på et angivelig hjemsøkt eiendom. For å komme seg inn i huset for å undersøke situasjonen nærmere, later hun som hun ønsker å arbeide der som hushjelp. I husholdningen møter hun snart Daniels søster Dolores, naboen Dr. James Dunwoody som er forelsket i Dolores, og sønnen i familien: Roland. Men en kveld får Betsy øye på et spøkelse som dukker opp fra kapellet.

Den påfølgende natten klatrer Betsy ut av vinduet fra soverommet hennes, og oppdager spøkelset igjen - denne gangen ved kirkegården. Hun legger også merke til at enkelte akkorder på orgelet i kapellet får en hemmelig dør til å åpne seg, som fører til en skjult passasje til en grav. Betsy oppdager snart spøkelset faktisk viser seg å være Daniel, og at han er etterlyst av myndighetene som en internasjonal falskner.

Skuespillere
------------

* Enid Bennett som Betsy Thorne
* Dorcas Matthews som Dolores Arnold
* Jack Nelson som Daniel Arnold
* Lloyd Hughes som oland Dunwoody
* William Conklin som Dr. James Dunwoody
* Harry Archer som John Wells
* Joe Anthony som Onkel Moseby Adams

Referanser
----------

1. ↑  THE HAUNTED BEDROOM

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Haunted Bedroom* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Haunted Bedroom* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Milred** (også kalt **Mildred** og **Hildred**, død 774) var Biskop av Worcester fra omkring 743 til sin død. 

Han deltok på synoden i Clovesho i 747, og signerte regelmessig som vitne på chartere fra kongene Aethelbald og Offa av Mercia. 

Milred reiste i begynnelsen av 750-årene til Tyskland, hvor han traff Bonifatius og Lullus. Kort tid etter at han kom hjem skrev han et brev til Lullus om Bonifatius' martyrdød, og hans stil viser at han var kjent mer Vergils og Horats' verker. 

Han forfattet en samling av epigrammer og epigrafer om angelsaksiske geistlige, hvorav en del er kjent bare fra dette verket. I manuskriptform er kun én side fra en kopi fra det 10. århundre bevart, i University of Illinois' bibliotek. Antikvaren John Leland kopierte noen andre deler av verket i det 16. århundre, men manuskriptet han arbeidet med er tapt. 

Hans død er notert i *Den angelsaksiske krønike*.

Referanser
----------

1. ↑   Den angelsaksiske krønike[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Wilfrith I** | **Worcester bispedømme**(ca. 743–774) | Etterfølger:**Waermund** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |
**Anders Wejryd** (født 8. august 1948 i Falköping i Sverige) er en svensk erkebiskop emeritus. Han var luthersk erkebiskop av Uppsala fra september 2006 til 2014.

Anders Wejryd er oppvokst i bl.a Uppsala og Västerås. Fra 1995 var han luthersk biskop av Växjö, og forble i det embedet til han tiltrådte som den 69. erkebiskop av Uppsala etter den (svenske kirkens tellemåte, idet de katolske, førreformatoriske erkebiskoper medtelles). 

Han ble presteviet i Västerås i 1972 og var fra 1976 til 1985 sogneprest i Munktorps pastorat i Västerås stift, og fra 1985 til 1987 sogneprest i Arboga pastorat. I 1987 ble han direktør for Ersta diakoniselskap i Stockholm. I 1995 ble han så biskop av Växjö stift.

Bispevalgsprosessen
-------------------

I den første valgomgangen i 2006 fikk Wejryd 44% av stemmene. Det ble dermed en andre valgomgang mellom ham og Ragnar Persenius som fikk 30%. Ved den endelige avstemingen den 30. mars 2006 vant Wejryd med 176 stemmer mot Persenius' 127. 

Anders Wejryd ble den første lutherske erkebiskop i Sverige som valgt av den svenske lutherske kirke selv i stedet for av Sveriges regjering.

Eksterne lenker
---------------

* Svenska kyrkan om valgresultatet
* *Wejryd ny ärkebiskop*, *Dagens Nyheter* 30. mars 2006
* Anders Wejryds CV på Svenska kyrkans hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
***The Heart of O'Yama*** er en amerikansk stum kort dramafilm fra 1908, regissert av D. W. Griffith. Filmen er basert på stykket *La Tosca* av Victorien Sardou.

Handling
--------

Den vakre frøken Chrysanthemum har ingenting hun skulle ha sagt når det kommer til valg av ektemann. Foreldrene hennes tar seg av dette på hennes vegne. Men hun insisterer likevel på å ta sitt eget valg. Grand Daimio har lenge vært forelsket i den vakre unge kvinnen, og presenterer seg for moren hennes for å be om hennes datters hånd i ekteskapet.

Men dette tilbudet blir foraktet av Chrysanthemum, fordi hun allerede elsker en annen mann - som er av lavere sosial klasse. Men Daimio legger ondskapsfulle planer for å bli kvitt denne konkurrenten om hennes hjerte.

Medvirkende
-----------

* Florence Lawrence som O'Yama
* George Gebhardt som O'Yama's Lover
* D. W. Griffith som Footman
* George Nichols som Grand Daimio (ubekreftet)
* Mack Sennett som Footman
* Harry Solter som Spy

Se også
-------

* D. W. Griffiths filmografi

Referanser
----------

1. ↑  «The Heart of O'Yama». *Silent Era* **(engelsk)**. Besøkt 25. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Heart of O'Yama* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Heart of O'Yama* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Heart of O'Yama* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Anders Wigens veg** (1–28H) er en vei ved områdene Dalgård/Ugla på Byåsen sørvest for Trondheim som strekker seg nordøst for Dalgårdveien mot Beret Anna Ophaugs veg. Veien fungerer som adkomstveg for både et butikksenter, Dalgård skole samt enkelte rekkehus og frittstående eneboliger. Veien regnes ikke som en gjennomfartsvei da den går gjennom et bolig- og skoleområde og ender blindt i en snuplass. 

Anders Wigens veg var tidligere en del av *Dalgårdstien*, som var en planlagt men aldri fullført vei mellom Olaf Bulls veg og Odd Husbys veg. Veien ble i 2002 oppkalt etter *Anders Wigen* (1881–1942), som var veivokter og siden kjøpmann på Kystadmyr sørvest for Kystad.

Bygninger langs Anders Wigens veg
---------------------------------

* **3:** Dalgård skole

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 47. ISBN 978-82-573-1762-1.

Portal: Trondheim

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Anders Andersson Todal** (født 18. mars 1883 i Todalen, død 6. mars 1956 i Trondheim) var en norsk skolemann, arkivar, lokalhistoriker, nynorskforkjemper og politiker (V).

Han var elev ved ulike lærerkurs i norsk, pedagogikk og gymnastikk, elev ved Nordmøre amtsskule 1900–1901 og elev ved Levanger lærerskole 1901–1904. Han var lærer i Åsen (Levanger) 1905–1933 og ved Skogn folkehøgskole 1915–1916. Han var klokker i Åsen kirke fra 1918 og kjøpte gården Vatn i Åsen fra svigerfaren i 1930. Han var styremedlem i Norges Lærerlag 1917–1933, styremedlem i Noregs Ungdomslag 1917–1921 og formann i Noregs Mållag 1932–1936. Todal ble utnevnt til statsarkivar i Trondheim i 1933. Han ble avsatt under okkupasjonen, men kom tilbake til stillingen etter frigjøringen og satt frem til han avgikk med pensjon i 1953.

Han var medlem av Åsen herredsstyre 1910–1945, herav varaordfører 1913–1919 samt ordfører i Åsen 1919–1922 og 1925–1931. Han var formann i Nord-Trøndelag Venstrelag 1931–1945. Todal var stortingsmann for Nord-Trøndelag 1931–1933, og satt i Stortingets kirke- og skolekomité.

Under andre verdenskrig ble Todal arrestert 9. oktober 1942 og satt fengslet på Misjonshotellet i Trondheim frem til 13. oktober, i Lofjorden i Åsen frem til 11. november, på Vollan 12.–19. november og på Falstad 20. november 1942–22. februar 1943.

Todal ble i 1954 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 715[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Tildeling av ordener og medaljer: Søk i arkivet». kongehuset.no.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anders Todal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Anders Todal hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* (no) Anders Todal hos Allkunne

  

Portal: Trøndelag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** Fangeregisteret

 |
**Gunnar Aasland** (født 9. april 1890 på Åsland i Time kommune, død 26. mars 1965 samme sted) var bonde og ordfører i Time kommune. Han hadde eksamen fra Stavanger amts landbruksskole i 1911 og overtok farsgarden sammen med broren Birger samme år. Men i 1914, samme år som han giftet seg med Berta, født Anda, utløste han broren fra gården, som han drev til 1955, da sønnen Christian Aasland overtok. 

I 1926 ble han medlem av Time herredstyre. Fra 1932 var han ordfører, et verv han hadde til han gikk ut av politikken i 1954, men unntak av krigsårene 1940–1945. Som ordfører var han medlem av Rogaland fylkesting, her ble han valgt til formann i landbruksnemnda. I mange år var han også formann i Jæren smalelag og medlem av Norges Bondelags landsstyre. Han hadde sju barn, deriblant stortingsrepresentant Karl Aasland.

Referanser
----------

1. ↑  *Aasland-ætten : med ættene Westlye, Birkeland, Fotland og Grude 1762-1979 : en gards- og slektshistorie fra Jæren bygd på Ola Aurenes' utgave fra 1947* side 84
2. ↑  «Karl Aasland». stortinget.no. Besøkt 27. juni 2013.
**Wangcheng** (kinesisk: 望城县; pinyin: *Wàngchéng Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Changsha i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina. 

I 1999 hadde det et folketall på 718 606.

Fylket ligger langs elven Xiang Jiangs nedre løp.

Kulturminner
------------

*Changsha Tongguan* – et sted for ovnsbrenning av kinesisk keramikk i oldtiden – ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. 

Den kinesiske kommunistiske arbeiderhelten Lei Feng (1940–1962) ble født i fylket, nær *Leifeng*, en landsby som ble gitt hans navn etter at propagandaen rundt hans innsats kom i gang.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommuner:**

* Gaotangling, Qiaokou, Xingcheng, Wushan, Tongguan, Dongcheng, Chating, Qiaoyi, Dingzi, Bairuopu, Leifeng;

**Kommuner:**

* Huangjin, Xinkang, Getang.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Wangcheng District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Infoside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Den blå time ved Middelhavet sett fra Juan-les-Pins  
 Foto: Túrelio 
**Juan-les-Pins** er en liten by i det sørøstre Frankrike, på Côte d'Azur. Byen er en del av kommunen Antibes. Mens Antibes by ligger på østsiden av halvøya Garoupe, ligger Juan-les-Pins på vestsiden, og bebyggelsen i de to byene er stedvis vokst sammen til ett.

Juan-les-Pins ligger mellom Cannes og Nice og er en attraktiv ferieby sommerstid. Det er et stort innslag av italienske turister, men også tyskere og skandinaver besøker byen.

Juan-les-Pins er bl.a kjent for sine elegante hotell med fine, private sandstrender midt inne i byen. Tidligere var den en liten landsby med en lang rekke strender som innbyggerne i Antibes brukte til utflukter og picnic. Landsbyen fikk sitt nåværende navn 12. mars 1882. 

Den årlige jazzfestivalen, «Jazz à Juan», som har vært arrangert siden 1960 i byparken La Pinede, tiltrekker seg et stort publikum samt verdensnavn innen denne musikksjangeren. Musikken har ført til at New Orleans og Juan-les-Pins er vennskapsbyer.

Om vinteren er mange hoteller og leilighetskomplekser stengt, og deler av byen kan virke tom og øde. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Joël Chenal** (født 10. oktober 1973 i Moûtiers) er en fransk alpinist med storslalåm som spesialdisiplin. Han deltar også i slalåm.

Han oppnådde sin største triumf under OL 2006, der han tok sølv i storslalåm, sju hundredels sekunder bak gullvinneren.

I verdenscupen har Chenal hittil vunnet en konkurranse, storslalåmrennet i Alta Badia 19. desember 1999. I tillegg har han en andreplass (Yongpyong 26. februar 2000) og to tredjeplasser (Kranjska Gora 8. mars 2000 og Sölden 26. oktober 2003).

Verdenscupseire
---------------

| Dato | Sted | Land | Disiplin |
| --- | --- | --- | --- |
| 19. desember 1999 | Alta Badia | Italia | Storslalåm |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joël Chenal – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Joël Chenal – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Joël Chenal – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Joël Chenal – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata

* (en) Joël Chenal – ski-db.com Rediger på Wikidata
**Gunnar Tore Larsson** (født 29. mars 1940 i Gøteborg i Sverige, død 4. mai 2020 i Göteborg) var en svensk politiker og idrettsleder. Han var ordførende for IFK Göteborg 1982–2001 og for Riksidrottsförbundet 2001–2005.

Gunnar Larsson vokste opp i Majorna og senere på Hisingen. Hans far Torild Larsson spilte i IFK Göteborg 1929–1933. Gunnar Larsson spilte selv som gutt i IFK Göteborg men gikk i junioralderen over til Lundby IF. Hans karriere som sportsfunksjonær begynte som kasserer i Lundby IF der han ble ordførende i 1968. Han begynte til samme tid å engasjere seg i kommunalpolitikken i Göteborg for Socialdemokraterna der han ble kommunalråd og ordførende i [Göteborgs kommunfullmäktige.

Gunnar Larsson har også vært representant i Svenska gymnastikförbundet (1981-1985) og Svenska Fotbollförbundet (1986-1995), og har vært viseordførende i Föreningen Svensk Elitfotboll. Han har også vært ordførende for Andra AP-fonden og Systembolaget of administrerende direktør for en av lønntakerfondene.

Gunnar Larsson var fra 2008 ordførende for Idrottsmuseets i Göteborg styre: Stiftelsen Idrottsmusei Vänner.

Larsson døde den 4. mai 2020 i av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑   Expressen, «Blåvitt-basen Gunnar Larsson död – avled i covid-19», besøkt 1. november 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Enligt Ratsit.
3. ↑  *Blåvitt: historien om ett mästarlag*, Kenth Andreasson och Uno Palmström, Prisma, Stockholm, 1988
4. ↑  «Blåvitt-basen Gunnar Larsson död – avled i covid-19». *www.expressen.se* **(svensk)**. 4. mai 2020.

Kilder
------

* www.idrottsmuseet.se
* Riksidrottsförbundet: Gunnar Larsson ny RF-ordförande
* Riksidrottsförbundet: RF väljer ny ordförande
* Sveriges Radio: Gunnar Larsson avgår
* Dagens Industri: Hon gick för långt (9 februari 2002)
**Gunnar Anfin Lange** (1855–1915) var en norsk landmåler som ble kartograf i Sør-Amerika og professor.

Han var fra Oslo, sønn av korpslege Tycho Didrik Castberg Lange (1823–81) og Johanne Young (1833–91). Faren var av slekten Lange mens moren var datter av kjøpmann Young i Christiania.

Etter Krigsskolen 1876 og Den Militære Høiskole 1879 var han aspirant i Generalstaben (Norge). I 1883 ble han premierløytnant og flyttet til Honduras der broren Alexander Lange IV (1857–1905) gravde gull. Gunnar fikk jobb som oberst i militæret. I 1886 flyttet han videre til Argentina for å utforske provinsene og tegne kart. Her ble han kjent som **Gunardo Lange**. Med en del nordmenn og geografen Francisco Pascacio Moreno (1852–1919) forsvarte Gunnar argentinske interesser i en grensekonflikt med Chile.

I Buenos Aires var han sjef for vassdragsvesenet 1902–09 og professor i topografi ved *Universidad Provincial de La Plata*. Han hadde flere nordmenn i sin stab, deriblant Eilert Sundt (1881–1973). Han utforsket elva Pilcomayo 1906–09 og ble ridder på første klasse av St. Olavs Orden i 1909, men flyttet så til Mendoza og fikk jobb hos Peter Christophersen (1845–1930) for å utvikle irrigasjon. Han ble ordfører i Colonía Alvear, der hovedgaten i dagens General Alvear heter Avenida Gunardo Lange.

I 1896 giftet han seg med den tjue år yngre Bertha Juana Dorotea Erfjord (1875–1960), som var datter av den norskfødte skipsmegler Christian Erfjord og den irske Catalina Furlong. Deres datter Norah Lange (1905–1972) ble en kjent argentinsk forfatter. Datteren Haydée Lange (1902–76) ble oversetter og var venn med forfatteren Jorge Luis Borges (1899–1996).

* Lange utforsket Pilcomayo 1906–1999.Lange utforsket Pilcomayo 1906–1999.
* Datteren Norah Lange (1905–1972) ble en kjent argentinsk forfatterDatteren Norah Lange (1905–1972) ble en kjent argentinsk forfatter

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som I Argentina: Gunardo) Anfin Lange, Norsk biografisk leksikon ID Gunnar\_Lange, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Gunnar Lange i Norsk biografisk leksikon.
3. ↑  Expectations Unfulfilled: Norwegian Migrants in Latin America, 1820-1940, 2015.
4. ↑  Eilert Sundt (1942). *Patagonia på kryss og tvers*. Cammermeyer. s. 150.
5. ↑  Ragnar Hovland (1999). *Eld og vatn*. Universitetsforlaget. s. 163–65.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** BNE
 |
**Det 31. norgesmesterskapet i bandy for damer** ble arrangert vinteren 2013/14 og vunnet av samarbeidslaget Nordre Sande/Drammen etter finaleseier 3-1 over Stabæk/Skeid/Mjøndalen.

Avvikling
---------

Norgesmesterskapet ble avviklet i perioden 6. november 2013 til 8. mars 2014. Det ble arrangert et seriespill med seks lag der alle lagene møtte hverandre tre ganger. Deretter ble det avholdt et sluttspill med de fire beste lagene. Norgesmesterskapet ble avgjort med finale i en enkelt kamp på Marienlyst i Drammen 8. mars 2014.

Tabell
------

| # | Lag | K | S | U | T | Mål | ± | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Stabæk/Skeid/MIF | 15 | 14 | 1 | 0 | 175–21 | 154 | **29** |
| 2 | Nordre Sande/Drammen | 15 | 12 | 1 | 2 | 194–29 | 165 | **25** |
| 3 | Høvik/Haslum | 15 | 8 | 1 | 6 | 94–92 | 2 | **17** |
| 4 | Ready | 15 | 6 | 1 | 8 | 74–125 | −51 | **13** |
| 5 | Bergen | 15 | 2 | 0 | 13 | 48–164 | −116 |  **4** |
| 6 | Solberg | 15 | 1 | 0 | 14 | 25–189 | −164 |  **2** |

Kilde: idrett.no

Semifinaler
-----------

25. februar 2014

* Stabæk/Skeid/MIF – Ready **10-0** (Stabekkbanen)
* Høvik/Haslum – Nordre Sande/Drammen **1-18** (Høvikbanen)

27. februar 2014

* Ready – Stabæk/Skeid/MIF **0-7** (Gressbanen)
* Nordre Sande/Drammen – Høvik/Haslum **7-4** (Marienlyst)

Finale
------

**Stabæk/Skeid/MIF** – **Nordre Sande/Drammen** **1-3**

Lørdag 8. mars, Marienlyst stadion, Drammen, 185 tilskuere.

Målscorere

* 0-1, Lene Aamodt (37 min.)
* 0-2, Helle Lillejord (77 min.)
* 0-3, Helle Lillejord (78 min.)
* 1-3, Christine Røde Brenne (80 min.)

Hoveddommer: Carl Jansson, Hauger. Meddommere: Fredrik Bjørseth, Hauger og Christian Førde, Haslum.

Norgesmestrene
1. Jorunn Kortvedt   
 
10. Hanne Teigstad   

2. Helene Dahlman   

3. Elisabeth Fretheim   

6. Marie Grepperud   

8. Helle Lillejord   

15. Elin Johannessen   

17. Camille Friis   

21. Ruth Eline Borge   

22. Silje Maurtveten   

30. Lene Aamodt

Eksterne lenker
---------------

* kampoppsett og tabell
* «Kampreglement» (PDF). Norges Bandyforbund. Arkivert fra originalen (pdf) 27. november 2016. Besøkt 27. november 2016.

| * v
* d
* r
Norgesmesterskapet i bandy for damer |
| --- |
| Bandy | 
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023

 | Norges flagg |
**Johanna Langefeld** (født 5. mars 1900 i Essen i Tyskland, død 26. januar 1974 i Augsburg) var en tysk kvinnelig vakt som arbeidet i tre nazistiske konsentrasjonsleirer: Lichtenburg, Ravensbrück og Auschwitz. Hun var kommandant i den kvinnelige delen av Auschwitz under andre verdenskrig.

Langefeld ble født i Kupferdreh, nåværende Essen i Tyskland, og vokste opp i en luthersk, nasjonalistisk familie. Faren arbeidet som smed. I 1924 flyttet hun til Mülheim og giftet seg med Wilhelm Langfeld. Ektemannen døde i 1926 av en lungesykdom. I 1928 ble hun gravid med en annen mann. Hun forlot byen kort tid etter dette, og flyttet til Düsseldorf, hvor hun fødte en sønn i august. 

Langefeld var arbeidsledig til hun fylte 34. Da begynte hun å undervise i mat og helse i byen Neuss. Fra 1935 jobbet hun som vakt i en såkalt *Arbeitsanstalt* i Brauweiler, som i praksis var et fengsel for prostituerte, arbeidsløse og hjemløse kvinner, og andre som ble definert som «antisosiale». Disse innsatte bli senere sendt i konsentrasjonsleirer. 

I september 1937 meldte Langefeld seg inn i Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei (NSDAP).

Konsentrasjonsleirer
--------------------

I mars 1938 søkte Langefeld jobb som vakt i den første SS-leiren for kvinner i Lichtenburg-leiren. Etter ett år der ble hun gjort til sjef over de kvinnelige vaktene i denne leiren. Hun ble værende her fram til fangene ble flyttet til Ravensbrück i mai 1939. Hun hadde ansvaret for gjennomføringen av drapene på de fangene i Ravensbrück som skulle lukes ut som en del av Aktion 14f13. I juli 1940 lot hun vinduene i de jødiske blokkene spikre igjen, og nektet i tre dager de angjeldende kvinnene vann og mat. I mars 1942 ble Langefeld tildelt ansvar i oppbyggingen av en ny kvinneleir i Auschwitz. Hun gjennomførte seleksjonene til gasskammeret både i Ravensbrück og Auschwitz, men i 1943 forsøkte hun å beskytte noen dødsdømte polske kvinner. For dette ble hun fjernet fra tjenesten, men arrestert etter krigen.

Etter krigen
------------

Hun ble arrestert av US Army i 1945 og overlevert til polske myndigheter. Hun unnslapp rettssaken mot seg i Krakow, da hun klarte å rømme fra fengselet 23. desember 1946 med hjelp fra noen av sine tidligere fanger. Deretter levde hun i dekning i et kloster noen år før hun i hemmelighet returnerte til Tyskland hvor hun levde sammen med sin søster. Hun døde i 1974 uten noen gang å ha stått til rette for sine forbrytelser.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |

Portal: Andre verdenskrig
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Finland Finlands flagg |
| Orientering |
|  Seire sammenlagt i Verdenscupen: 0
(én andreplass) |
| Verdenscupseire, enkeltløp: 1
(5 pallplasseringer) |
| Verdensmesterskap |
| Gull | 2001 Finlands flagg Tammerfors | Stafett |
| Sølv | 1993 USAs flagg West Point | Stafett |
| Sølv | 1999 Skottlands flagg Inverness | Stafett |
| Sølv | 2001 Finlands flagg Tammerfors | Sprint |
| Bronse | 1999 Skottlands flagg Inverness | Klassisk |
| Nordisk mesterskap |
| Gull | 2001 Finlands flagg S:t Michel | Lang |
| Junior-VM |
| Gull | 1991 Tysklands flagg Berlin | Stafett |
| Sølv | 1991 Tysklands flagg Berlin | Mellom |
| Sølv | 1992 Finlands flagg Jyväskylä | Lang |
| Sølv | 1992 Finlands flagg Jyväskylä | Stafett |

**Aino Johanna Asklöf** (født Aino Johanna Tiira 25. august 1972 i Imatra) er en finsk tidligere orienteringsløper. Asklöf er verdensmester i stafett.

Johanna Asklöf ble verdensmester i stafett for Finland under VM på hjemmebane i Tammerfors i 2001. Fra før hadde hun to sølv fra VM stafettene i West Point i New York i 1993 og skotske Inverness i 1999. Også Johanna Asklöfs søster, Kirsi Boström, var med å ta stafettsølv for Finland i 1999. Individulelt tok Asklöf bronse på den klassiske distansen i 1999 og sølv på sprinten i 2001. Hun kom på andreplass i den totale verdenscupen i orientering i 2000.

Som junior tok Asklöf totalt fire medaljer i Junior-VM i orientering, hvorav ett gull som hun vant på stafetten i Berlin i 1991.

Sammen med sin daværende klubb, Angelniemen Ankkuri, var Johanna Asklöf med på å Vinne verdens største orienteringsstafett, Venla, i 1998. Sammen med Kalevan Rasti var hun med på 2.-plasser både i 1999 og 2001.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Johanna Asklöf – World of O Rediger på Wikidata
*Se pekerside for flere forekomster av Christies gate.*
**Christies gate** (5–23E, 20A–42) ligger på Dælenenga i Bydel Grünerløkka og løper fra Dælenenga idrettsplass i Schleppegrells gate, over Sannergata til Dælenenggata, hvor krysset heter Einar Tambarskjelves plass. Christies gate går videre opp mot Christian Michelsens gate.

Gaten er cirka 350 meter lang og ble i 1864 oppkalt etter eidsvollsmannen og stiftamtmann Wilhelm Frimann Koren Christie (1778–1849).

Gatens opprinnelige strekning gikk fra Seilduksgata og krysset Christian Michelsens gate nordover opp til Brettevilles gate. Denne nordlige delen heter nå Anna Sethnes gate og Per Kvibergs gate, og ligger på Torshov.

Litteratur
----------

* Oslo byleksikon

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (C)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

  

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Johanna Bugge Berge** (født 1874 i Kristiania, død 1961 i Skien) var en norsk bokillustratør og kunstmaler.

Hun var datter av professor Sophus Bugge og hustru Karen Sophie Schreiner (25. april 1835 – 3. januar 1897). Hennes bror var professor Alexander Bugge. Hun vokste opp i Josefines gate i Homansbyen i Kristiania.

 Fra venstre: Ingeborg Motzfeldt (i 1909 gift med Torvald Løchen), Oluf Wold-Torne, Kristine Wold-Torne, Ragnhild (Lalla) Hvalstad, Gerhard Munthe og Johanna Bugge, fotografert på Norderhov gård på Ringerike ca. 1899. Fotograf: ukjent. Fotografiet inngår i Oslo Museums bildesamling.
I 1908, året etter farens død, giftet Johanna seg med folkloristen Rikard Berge. Hun laget blant annet bokillustrasjoner for sin manns bøker, bl.a.: *Norske eventyr og sagn* (1909), *Norskt bondeliv i segn og sogu* (1910), *Norske folkevisur* (1911) og *Norske eventyr og sagn*. *Anden samling* (1913), med motiver fra norsk folkekunst.

Johanna Berge samlet også selv ballader i Telemark. Flere av hennes originaloppskrifter finnes bevart ved Telemark Museum.

Referanser
----------

1. ↑   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Johanne Bugge Berge»[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

 Johanna Bugge Berge og Rikard Berge fotografert sammen med kvedaren Margit Tveiten (1835-1923) fra Vinje i Telemark, som var en av kildene som ekteparet samlet inn folkeminnemateriale fra. Fotograf: ukjent.
* *Sømkunst i norske bygder*. 16 plancher – 45 mønstre. Kristiania 1918.
* Eirik Kristoffersen, *Kampen om folkeminnesamlingen: Da folkeminnene ble et forskningsfelt og "folket" krevde dem tilbake*, Scandianvian Academic Press, Oslo 2017. ISBN 9788230402054
* Ida Tolgensbakk og Eirik Kristoffersen, "Johanna Bugge Berge presentert av Ida Tolgensbakk og Eirik Kristoffersen". *Folkeminner*, *tidsskrift for Norsk Folkeminnelag*. Vol. 67.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** GND **·** KulturNav
 |
**Anhui-klikken** (kinesisk: 皖系; pinyin: *Wǎn Xì*) var en av flere rivaliserende klikker eller fraksjoner som brøt ut av Beiyang-klikken i Krigsherrenes æra tidlig i Republikken Kinas historie. Den fikk navn etter provinsen Anhui ettersom mange av dens generaler, blant dem klikkens grunnlegger Duan Qirui, var født i Anhui. Man kunne betrakte den som en arv fra Anhui-fødte Li Hongzhang som skapte og bygre opp ett nettverk av offiserer under og etter Taipingopprøret. Ettersom Anhui-klikken organiserte seg på et svært tidlig tidspunkt, var den politisk mer avansert enn sine krigsherrerivaler.

Med japansk større og underkuelsen av Mandsjurestaurasjonen ble klikken den mektigste i Kina i årene fra 1916 til 1920. Den hadde en skjør koeksistens med Zhili-klikken og Fengtian-klikken i Beiyangregjeringen. Den gikk inn for en fast og hard linje under konstitusjonsbeskyttelseskrigen. 

Fjerde mai-bevegelsen svekket dens innflytelse, og førte etterhvert til Zhili-Anhui-krigen i 1920 som endte med et overraskende nederlag for Anhui-klikken. Duan fratrådte, og klikken var uten en nasjonal leder i fire år, mens alle de provinser som den hadde kontrollert gradvis frem til sommeren 1924 var blitt overtatt av Zhili-klikken. (Shandong skilte seg ut, ettersom Zhili-klikken utnevnte en Anhui-general i 1923 på den betingelsde at han holdt seg nøytral; dette hang sammen med Shandongproblemet. 

Zheng Shiqi ledet så Anhui-klikken til 1925, da ledelsen etter avtale med Duan ble overført til Fengtians Zhang Zongchang. Etter Beijingkuppet hentet Feng Yuxiang og Zhang Zuolin frem Duan som leder av en provisorisk regjering. Ettersom han ikke hadde noen vesentlig militærmakt i ryggen, spilte han og hans få gjenværende støttespillere Feng og Zhang ut mot hverandre. Men de fjernet ham så fra makten, og hans siste tilhengere sluttet seg til Fengtian-klikken.

Anhui-klikken hadde også en politisk avdeling som, var kjent som **Anfu-klubben** (navnet betyr *Fred og Lykke-klubben*, og var samtidig et ordspill på provinsnavnene Anhui og Fujian). Her deltok politikere som satset på at Duan ville ende opp som den dominerende. Klubben ble dannet 7. mars 1918 av Xu Shuzheng og Wang Yitang; den stilte til valg for Republikken Kinas nordlige forsamling og endte opp med tre firedeler av taburettene, for det meste fordi Anhui-krigsherrene kjøpte stemmene. Det ble et disiplinert politisk parti som fremmet Duans interesser gjennom lovgivning. For eksempel valgte de sitt partimedlem Xu Shichang til republikkens president. 

Klubben ble oppløst etter Zhili-Anhui-krigen, da forsamlingen ble nedlagt.

Klikkens økonomiske avdeling var **Ny kommunikasjon-klikken** (1916–1919) ledet av Cao Rulin. Den rivaliserte med Liang Shiyis gamle kommunikasjonsklikk. Caos opptreden under fredsforhandlingene i Paris førte til Fjerde mai-bevegelsen og til hans egen fratreden.