recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Onkel** er en betegnelse på en bror av ens mor eller far. Begrepet brukes også om foreldres søskens ektemann.

Selv om *morbror* og *farbror* også er korrekt norsk er det uvanlig sammenlignet med den svenske bruken, der det norske vanlige ordet *onkel* i sammenlikning er tvetydig.

Betegnelsen brukes også i blant annet i svensk og østeuropeiske språk gjerne om en mann som ikke nødvendigvis behøver å være slektning. Også på norsk finner vi dette i uttrykk som for eksempel «onkel politi». Et annet kjent norsk uttrykk er «en rik onkel i Amerika» som sikter til ønsket om å plutselig arve en stor pengesum. *Onkel* er også brukt som betegnelse for en pantelåner. Erik Bye har gitt en god beskrivelse av dette i visa «Gå til onkel».

I enkelte asiatiske samfunn kan onkel brukes om en leder av en familieklan.

Se også
-------

* Filleonkel
* Grandonkel
* Tante

Eksterne lenker
---------------

* Søk på oppslagsordet «onkel» i norske ordbøker: Søk etter *onkel* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
* Søk på oppslagsordet «onkel» i *Svenska Akademins ordbok* (på svensk)
* Søk på oppslagsordet «onkel» i *Ordbog over det danske sprog* (på dansk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** Discogs
 |
**Astigmatisme** eller **skjeve hornhinner** er en optisk feil i øyet som gir et uskarpt, slørete syn. Dette skyldes brytningsfeil i Cornea (hornhinnen) eller i øyets linse. Ved feil i hornhinnen er denne slik at den ikke lenger har en rund sfærisk form, men har en mer elliptisk form, som kan minne om et egg, noe som reduserer hornhinnens evne til korrekt å fokusere lys. Ved en lenticular (linse-) astigmatisme er kurvaturen i øyets linse ikke jevn i alle plan, noe som gir en oppsplitting mer enn en fokusering på retina (netthinnen). Når lys fra ett punkt treffer retina i flere dybder, gir dette opphav til et uskarpt bilde.

Brytningsfeilen i et astigmatisk øye skyldes at brytningen i forskjellige medianer blir forskjellig. Øyet har med andre ord forskjellig fokus i forskjellige plan. For eksempel kan et bilde være korrekt fokusert på retina i det horisontale plan, mens det er ute av fokus i det vertikale plan. Det vil si at om man ser på to linjer som går i forskjellig retning, sees den ene skarpt på en avstand, mens den andre linjen sees skarpt på en annen avstand.

Astigmatisme medfører at det kan være vanskelig å se fine detaljer. I noen tilfeller fremstår for eksempel ikke vertikale linjer, som flaggstenger, som loddrette, men heller over.

Ofte kan astigmatisme korrigeres med briller, kontaktlinser eller ved kirurgi. I en brille eller kontaktlinse kan astigmatisme korrigeres ved at det inngår et element av sylinderlinse i glasset. Et slikt glass beskrives av tre parametre:

* en rund, sfærisk brytning, målt i dioptrier
* en sylindrisk brytning, målt i dioptrier.
* sylinderens akse, med vinkel angitt i grader.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. desember 2007. Besøkt 30. desember 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Astigmatism (eye) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) MedlinePlus article
* (en) AllAboutVision.com article
* (en) VisionSimulations.com | Simuleringer av hvordan personer med synsfeil oppfatter verden
* (en) Medical Info on Astigmatism Arkivert 28. juni 2007 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store medisinske leksikon **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
Ongjinhalvøya i midten nederst på kartet, der blant annet byen Ongjin ligger.
**Ongjinhalvøya** ei halvøy som ligger i Nord-Korea. Halvøya lå delvis i Sør-Korea før Koreakrigen, og ble da skilt fra Nord-Korea av den 38. breddegrad. Halvøya var et av de første områdene som ble erobret av nordkoreanske styrker under Koreakrigen, den eneste landvertes forbindelse mellom Sør-Korea og halvøya gikk gjennom nordkoreansk område, noe som gjorde den vanskelig å forsyne.

Operasjon Pokpoong var de nordkoreanske styrkenes angrep på Sør-Korea klokka 04:00 den 25. juni 1950 langs den 38. breddegrad. Det begynte med et 30 minutters granatangrep, og etterfulgt av soldater og stridsvogner. Slaget om Ongjin var over før midtnatt 26. juni, da det meste av de sørkoreanske forsvarerne og deres utstyr klarte å evakuere til fastlandet fra havna i Bupho, sørøst på halvøya.

I dag ligger de to nordkoreanske fylkene Kangryong og Ongjin på halvøya, mens det sørkoreanske fylket Ongjin, består av øyene utenfor halvøya.

Portal: Korea
Eksempel på Pollinatorstripe i Reykjavik, Island
En **Pollinatorstripe** er beplantet og designet med spesifikke nektar- og pollen-produserende planter, på en måte som tiltrekker pollinerende insekter kjent som pollinatører. En slik pollinatorstripe bør gi ulike typer nektar å produsere blomster, gi husly eller ly for pollinatører, unngå bruk av sprøytemidler, og plassere lignende blomster nær hverandre.

Hensikten med tiltaket er få en kontinuitet i arealer med vegetasjon for å fremme forholdene for pollinerende insekter som tiltak i Regionalt Miljøprogram (RMP) i Norge fra 2019. 
I Vestfold-Telemark har tiltaket et krav om at slike pollinatorstriper skal ha en minstebredde på 2 meter.

Frøblandingene består mye av rødkløver, hvitkløver, noe honningurt og åkerbønner.

Referanser
----------

1. ↑  Shepherd, M. & Vaughn, M. (2011). Attracting Native Pollinators: Protecting North America’s Bees and Butterflies : the Xerces Society Guide. Storey Publishing.
2. ↑  Society, T. X. (2016). Gardening for Butterflies: How You Can Attract and Protect Beautiful, Beneficial Insects. Portland, Oregon: Timber Press.
3. ↑
4. ↑
**Jin Yan** (kinesisk: 金焰, opprinnelig *Kim Duk Rin* (김덕린), født 7. april 1910 i Seoul i Korea, død 7. desember 1983 i Guangzhou), også kalt *Raymond King*, var en koreanskfødt skuespiller som gjorde stor karriere i stumfilmens tid i Shanghai i Kina. Hans skuespillertalenter og utseende gav ham stor popularitet i Kina i 1930-årene. Han fikk tilnavn som «Keiseren av kinoen» og «Shanghais Rudolph Valentino».

Etter Japans kolonisering av Korea emigrerte hans familie i 1912 til Nordkina. De ble kinesiske statsborgere. 

Fra 1927 var Jin tilknyttet filmselskapet Mingxing i Shanghai. Et gjennombrudd i hans karriere var hovedrollen som sverdkjemper i *Fengliu jianke* (1929) av regissøren Sun Yu. Han hadde et bredt rollespekter, men var særlig innovativ som ung maskulin helt med sosial bakgrunn. I 1930-årene samspilte han ofte med skuespillerinnen Ruan Lingyu. Han spilte da i mange filmer redigert av Bu Wancang, som for eksempel som stor filmstjerne som frivillig melder seg til krigstjeneste i *Sange modeng nü xing* *(Tre moderne kvinner)* (1933). Særlig fremheves gjerne hans rolletolkning som matros i Wu Yonggangs *Lang tao sha* (1936). Denne rollefiguren i denne visuelt eksperimentelle film har drept sin hustrus elsker og må til slutt dele livet på en øde og isolert øy sammen med kriminalkommissaren som hadde vært på sporet av ham.

Jin arbeidet regelmessig som filmskuespiller frem til 1940, men hadde så et avbrudd fram til 1947 fa han opptrådte i *Ying chun qu*. Hans to siste roller hadde han i filmene *Muqin* (1956) og *Baofengzhong de xiongying* (1957).

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 29. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, oppført som Yan Jin, BNF-ID 16750695d[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jin Yan på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Jin Yan hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* The Emperor: Jin Yan

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNF (data) **·** NDL
 |
**Pollenbladbiller** (Orsodacnidae) er en artsfattig familie av biller som inntil nylig ble regnet til den store familien bladbiller (Chrysomelidae). De ligner på familien trebladbiller (Megalopodidae), men kan skilles fra disse på at oversiden er helt snau, og at bakbeina ikke er påfallende store. Èn art, *Orsodacne cerasi*, finnes i Norge.

Utseende
--------

Middelsstore (4 – 10 mm), avlange biller, ofte rød- eller gulaktige, somme tider metalliske. Oversiden er snau, glinsende og ganske kraftig punktert. **Hodet** er fremoverstrakt og tydelig innsnevret bak (med "hals"). Antennene er omtrent så lange som hodet og brystskjoldet til sammen, mer eller mindre perlekjedeformede, og består av 11 ledd. **Brystskjoldet** (pronotum) er omtrent så langt som bredt, med avrundede sider. **Dekkvingene** er mye bredere enn brystskjoldet, med tydelige "skuldre", parallellsidige, sterkt og jevnt punktert. **Beina** er middels lange og slanke, føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite (pseudotetramere føtter). Bakbeina er ikke påfallende store og grove. Den norske arten, *Orsodacne cerasi*, er ganske variabel i fargen. Fargen på dekkvingene kan variere mellom halmgul og svart, også brystskjold og bein varierer en god del i farge.

Levevis
-------

Slekten *Aulacoscelis* er knyttet til konglepalmer (Cycadales) der de spiser pollen. *Orsodacne cerasi*, som er den eneste arten i Norge, kan finnes på blomstene av en rekke forskjellige planter med åpne blomster, særlig i rosefamilien og skjermplantefamilien.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden)Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien trebukker og bladbiller, Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
				+ Familien **pollenbladbiller, Orsodacnidae** Thomson, 1859
					- Underfamilien Aulacoscelidinae – 19 arter, ikke i Europa
						* Slekten *Aulacoscelis* Duponchel & Chevrolat, 1842
						* Slekten *Janbechynea* Monrós, 1953
					- Underfamilien pollenbladbiller, Orsodacninae Thomson, 1859 – fire arter, den palearktiske sone
						* Slekten *Orsodacne* Latreille, 1802
							+ *Orsodacne cerasi* (Linnaeus, 1758)

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 10. oktober 2020. Besøkt 10. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *pollenbladbiller* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *pollenbladbiller* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *pollenbladbiller* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *pollenbladbiller* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *pollenbladbiller* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *pollenbladbiller* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *pollenbladbiller* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Orsodacnidae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Orsodacnidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

*Orsodacne cerasi*:
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Kinas flagg Kina |
| Svømming |
|  Paralympiske leker |
| Gull | Rio 2016 | 50 m bryst SB3 |
| Sølv | Rio 2016 | 100 m fri S4 |
| Sølv | Rio 2016 | 150 m medley SM4 |
| Bronse | Rio 2016 | 200 m fri S4 |
| Para-VM i svømming |
| Bronse | Glasgow 2015 | 150 m medley SM4 |
| Asian Para Games |
| Gull | Glasgow 2015 | 4x50 m medley |
| Sølv | Glasgow 2015 | 50 m bryst SB3 |
| Bronse | Glasgow 2015 | 200 m fri S4 |
| Bronse | Glasgow 2015 | 50 m rygg S4 |
| Bronse | Glasgow 2015 | 100 m fri S4 |
| Bronse | Glasgow 2015 | 50 m butterfly S4 |

**Jin Zhipeng** (født 21. mai 1992) er en kinesisk handikappet svømmer, som konkurrerer i klassene S3 og S4. Han har cerebral parese, som er medfødt. Hans fremste internasjonale meritt er gull på 50 meter bryst i klassen SB3 ved Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro.

Idrettskarriere
---------------

2014
Huang deltok ved Asian Para Games 2014, der han vant 6 medaljer. Kina vant 4 x 50 meter medley, med Jin på laget. Individuelt fikk han sølv på 50 meter bryst, og bronse på distansene 200 meter fri, 50 meter rygg, 100 meter fri og 50 meter butterfly.

2015
Ved Para-VM i svømming 2015 kom han på 3.-plass på 150 meter individuell medley, bak Roman Zhdanov og Cameron Leslie. Han kom på 4.-plass på 50 meter bryst og 5.-plass på 100 meter fri, og ble slått ut i innledningsheatet på 50 meter rygg.

2016
Han fikk 4 medaljer ved Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro. Han vant 50 meter bryst i klassen SB3, der han satte ny verdensrekord med 47,54 sekunder. Han fikk sølv på 150 meter individuell medley, bak Cameron Leslie, og på 100 meter fri, bak Jo Gi Seong. I tillegg fikk han bronse på 200 meter fri.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* IPC - Jin Zhipeng
* Rio 2016 - Zhipeng Jin[*død lenke*]
Origo Gentis Langobardum
Den langobardiske jernkrone
**Adaloald** (født 602, død 626) var konge i Det langobardiske kongerike i Italia fra 616 til 626. Han var sønn av kong Agilulf og hans dronning Theodelinda. Adaloald og hans far tilhørte den langobardiske Beleos-slekten, og gjennom sin mor som var datter av kong Garibald I av Bayern tilhørte han også det bayerske agilulfing-dynastiet.

Langobardene var et germansk folkeslag som var på vandring sørover og østover i Europa tidlig i folkevandringstiden. De nevnes allerede hos den romerske historikeren Tacitus i hans bok *Germania* fra 98 e. Kr. og de ble av ham betegnet som dyktige krigere. På Adaloalds tid var de etablert som herskere over store deler av Italia i det vakuum som hadde oppstått etter Vest-Romerrikets fall på 470-tallet og østgoternes knusende nederlag rundt 550.

Adaloalds mor, dronning Theodelinda – og etter hvert også kong Agilulf, var katolikker og Adaloald ble også døpt kort tid etter sin fødsel i 602. Pave Gregor I den store var til stede ved dåpen, og han støttet Theodelindas arbeid for å få langobardene til å konvertere til den katolske troen. Tradisjonelt var imdlertid flertallet av langobardene arianske kristne. 
På tross av de religiøse motsetningene ble likevel Adaloald medkonge, og han ble hyllet på tradisjonelt vis med å bli løftet på skjold av krigerne på sin fars anmodning i 604 da han bare var to år gammel. Da han ble enekonge som tenåring regjerte han med sin mor som regent.

Adaloald ble sinnssyk og mistet støtten fra adelen. Han ble avsatt i 626 av Arioald, en annen langobardisk adelsmann fra Torino som var gift med kongens søster Gundeberga og som var fiendtlig innstilt til den katolske kirke. Adaloald døde på mystisk vis i Ravenna kort tid etter.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage person ID p67159.htm#i671581[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Peerage person ID p67159.htm#i671581, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Beleos-slekten kom til makten da Cleph, en slektning av Agilulf (sannsynligvis hans onkel) ble valgt til konge i 572
5. ↑  *Germania*, kap 40
6. ↑  Christian Classics Ethereal Library, Theodelinda

Eksterne lenker
---------------

* *Origo Gentis Langobardum*, engelsk og latinsk tekst
* Paulus Diaconus, *Historia Langobardum*, engelsk tekst


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Agilulf** | **Konge av langobardene**(616–626) | Etterfølger:**Arioald** |
Egil A. Wyller ser dialogen Faidros som en gammelgresk parallell til det norske folkeeventyret *Kvitebjørn kong Valemon*, her illustrert av Kittelsen.
***Faidros*** (gresk: Φαῖδρος) er en dialog av Platon. Den dateres til rundt år 370 f.Kr. og er en av hans midtre dialoger. Den står sentralt i hans filosofiske forfatterskap og regnes også som et litterært høydepunkt.

Tid, sted og struktur
---------------------

Sokrates og Faidros treffes tilfeldig utenfor Aten. Faidros kommer fra et besøk hos Lysias, som har skrevet en tale om kjærlighet. Sokrates overtaler Faidros til å referere talen, og de to vandrer sammen i landskapet utenfor Atens bymurer.

Dialogen er ikke komponert som en gjenfortelling av dagens hendelser, men gis i presens gjennom samtalen mellom Sokrates og Faidros. Dette er noe uvanlig fra Platons hånd og står i skarp kontrast til en dialog som Symposion, der opptil flere lag med gjenfortellinger skiller dagens hendelser fra den refererte historien.

På norsk
--------

* *Faidon ; Symposion (Drikkegildet i Athen) ; Faidros*, oversatt av Egil Kraggerud, utgjør bind 4 av Platons *Samlede verker*. Vidarforlaget, 2001. ISBN 82-90016-86-7

Eksterne lenker
---------------

Wikisource har originaltekst relatert til denne artikkelen:
***Faidros***

* Plato (1981). *Faidros*. Oslo: Aschehoug. s. 15. ISBN 8203104835.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** SUDOC **·** BNE
 |
**Jindřich Balcar** (født 22. mars 1950 i Jablonec nad Nisou, død 21. november 2013 i Liberec) var en tsjekkisk skihopper som konkurrerte for Tsjekkoslovakia. Han deltok to ganger i den tysk-østerrikske hoppuka, med 17.-plass sammenlagt i 1974/75 og 13.-plass i 1975/76. I VM i Falun i 1974 ble han nummer 17 i normalbakken, i VM i skiflyging i Bad Mitterndorf (Kulm) i 1975 nummer 31 av 40 deltakere. Han ble nummer 27 i storbakken i OL i Innsbruck i 1976. Balcar vant det internasjonale sommerhopprennet i Frenštát i 1974 og 1976, i K90-bakken som på den tida var verdens største plastbakke. Han vant også rennet i Liberec i den tsjekkoslovakiske hoppuka (Bohemia Tournament) i 1976. Et fall i Liberec i 1977 satte strek for hopperkarrieren, han brakk lårbeinet og måtte gjennom fire operasjoner, og beinet ble sju cm kortere.

Jindřich Balcar var bror av Jaroslav Balcar og far til Jan Balcar, begge skihoppere.

Referanser
----------

1. ↑   www.olympijskytym.cz[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Kilder
------

* Czech Ski: Odešel skokan na lyžích Jindřich Balcar (29. november 2013, besøkt 1. desember 2013)

(Forveksler delvis Jindřich og Jaroslav Balcar. Jaroslav, ikke Jindřich ble nr. 4 i normalbakken i OL 1976, Jindřich deltok også i den tysk-østerrikske hoppuka 1974/75.)
* Sports Reference: Jindřich Balcar Arkivert 23. desember 2009 hos Wayback Machine. (besøkt 1. desember 2013)
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5 (flere sider)
* Skisprungschanzen-Archiv: All time results (25. mars 2013)
* iDNES.cz: Dorostl Raškův vnuk v šestnácti pro lety? (6. mars 2002, besøkt 1. desember 2013)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jindřich Balcar – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jindřich Balcar – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (cz) Jindřich Balcar – Tsjekkias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Jindřich Balcar – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Fagskolen i Ålesund** er en fagskole eid av Møre og Romsdal fylkeskommune. Skolen ble etablert i 2004 ved en sammenslåing av Ålesund maritime skole og Møre og Romsdal tekniske fagskole. Skolen het *Ålesund maritime og tekniske fagskole* fra 2004 til 2008. Skolen har tilbud innenfor anleggsfag, byggfag, elektrofag som elkraft og automasjon. For maritime utdanning innenfor dekksoffiserer og maskinoffiserer.

Ålesund maritime skole regner sin historie tilbake til *Navigasjonsskole for fiskere* som startet som en kommunal skole i 1907. Dette førte til etableringen av Ålesund Maskinistskole i 1916, og Ålesund sjømannsskole (senere Ålesund Navigasjonsskole) fra 1918. På 1970-tallet maskinistskolen og navigasjonsskolen samlet i et nytt bygget på Volsdalsberga under navnet Ålesund maritime skole.

Møre og Romsdal tekniske fagskole startet i 1968 som en teknisk fagskole med landbaserte fag: anleggslinje og maskinlinje. De første årene holdt skolen til på Ålesund yrkesskole på Nørve, men fra årsskiftet 1971/72 ble skolen en del av teknisk skole i Fogdegården under navnet Møre og Romsdal tekniske skoler.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister
 |
**Q-Matic AB** ble etablert i Göteborg i 1981 av Rune Sahlin og Per-Martin Pettersson. Ved å tilføre et display til et nummersystem som de hadde oppfunnet til kafeteriaen sin, kunne kundene bestille et måltid og deretter se når det var deres tur til å hente maten. Dette var det første Q-Maticsystemet. Selskapet startet å selge på det svenske markedet med levering til postkontorer, banker og billettkontorer på de større jernbanestasjonene. Det ble tidlig fokusert på eksportmarkedet, og den første installasjonen utenfor Sverige ble gjennomført i 1982. I 1987 startet Q-Matic virksomhet i USA. Q-Matic skapte Customer Flow Management (CFM), og selskapet er i dag markedsleder innen kundeflytsystemer.

Virksomhet i Norge
------------------

Spesialpapir startet midt på 1980-tallet import av Q-Matic kølappsystemer. Agenturet ble tidlig på 1990-tallet overtatt av Keller, som beholdt importørstatusen frem til Q-Matic Norge AS ble etablert i 2000. Posten og Vinmonopolet var blant de første som tok i bruk Q-Matic køsystem i Norge. Qmatic har i dag kontorer i Oslo og Bergen køsystemene og kundeflytsystemene hos blant annet NAV, Posten, DNB, Nordea og Alliance Boots.

Eksterne lenker
---------------

* Q-Matics norske hjemmeside
Wilhelmplatz tidlig på 1900-tallet, med Ordenspalais til høyre, Rikskanselliet i midten og Palais Pless til venstre
**Wilhelmplatz** er en tidligere plass i bydelen Mitte i Berlin, som lå på hjørnet av Wilhelmstraße og Voßstraße. En rekke framtrendende bygninger ble reist rundt plassen, blant annet det gamle rikskanselliet (tidlgere Palais Schulenburg), finansdepartemetet og Hotel Kaiserhof, bygget i 1875. Plassen ga navn til en av stasjonene på Berlins undergrunnsbane, som i dag heter Mohrenstraße undergrunnsstasjon.

Plassen ble anlagt i 1721 i forbindelse med utviklingen og utvidelsen av Friedrichstadt, og fikk navnet Wilhelmplatz i 1749 etter Fredrik Vilhelm I av Preussen som også ga navn til den tilliggende Wilhelmstrasse. Den fikk sin første bygning i 1737 med *Ordenspalais* på plassens nordlige side, som var sete for Johanniter-ordenen. På den veste siden, på andre siden av Wilhelmstrasse, ble Palais Schulenburg reist i 1739.

Under det nasjonalsosialistiske styret ble Ordenspalais sete for Propagandaministeriet og Albert Speer fikk i oppdrag å bygge det nye Rikskanselliet på den andre siden av plassen. Bygningene ble sterkt ødelagt av den allierte bombingen under andre verdenskrig og ble ødelagt.

I 1950 døpte de østtyske myndighetene plassen om til *Thälmannplatz*, etter Ernst Thälmann, men i 1980-årene ble plassen bebygget med boligblokker.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wilhelmplatz (Berlin-Mitte) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* 3D-rekonstruering av bygningene med bygningshistorien
En **prøvehopper** er en skihopper som hopper i forkant av eller i konkurranser for å teste farten eller forholdene, eller holde sporet i stand. I konkurranser i snøvær brukes prøvehoppere ved behov mellom konkurransedeltakerne, for å hjelpe til med å holde sporet fritt for snø når det oppstår pauser i konkurransen på grunn av værforholdene, fall eller justering av farten og omstart underveis i konkurransen.

Prøvehoppere deltar ikke i konkurransen og får ikke stilkarakterer, men kan imidlertid sette personlige lengderekorder når de hopper med samme fart som deltakerne i konkurransen. Ofte er prøvehoppere lokale hoppere som ikke er kvalifisert til konkurransen, men også andre hoppere kan være prøvehoppere, og kombinertløpere er ikke sjelden prøvehoppere i konkurranser i spesielt hopp.

Prøvehoppere tilsvarer delvis prøvekjørere i alpint, som ved behov tester slalåm- eller utforløypene før og i konkurranser.

I internasjonale konkurranser krever FIS at arrangøren skal ha tilgjengelig minst 12 kvalifiserte prøvehoppere hver konkurransedag. Disse prøvehopperne må være minst 18 år gamle, og i stand til å hoppe fra den avsatsen som juryen bestemmer.

Referanser
----------

1. ↑  FIS: International ski competition rules: Ski jumping Arkivert 15. desember 2011 hos Wayback Machine. s. 70
**Ratu Wiliame Maivalili Katonivere**, født 20. april 1964, er en høvding (ratu) og politiker fra Fiji som har vært landets president siden 12. november 2021. Han har også vært høvding I Macuata-provinsen siden 2013, da han etterfulgte sin eldre bror Aisea Katonivere.

Militær karriere
----------------

Fra 1984 tjenestegjorde han to perioder i UNIFIL-styrkene i Midtøsten. Han steg etter hvert i gradene til oberstløytnant og gjorde tjeneste som kommanderende offiser i bakkestyrkenes 7. infanteriregiment.

Politisk karriere
-----------------

På Fiji velges presidenten av nasjonalforsamlingen. Den 21. oktober 2021 ble Katonivere nominert av statsminister Frank Bainimarama, mens opposisjonen nominerte Teimumu Kepa, parlamentsmedlem fra det sosialdemokratiske partiet. I forkant av nominasjonen hadde Katonivere trukket seg fra alle sine styreposisjoner. Med 28 mot 23 stemmer ble Katonivere valgt til president 22. oktober 2021, og han ble tatt i ed 12. november idet han etterfulgte Jioji Konrote.

Referanser
----------

1. ↑  «Ratu Wiliame Katonivere set to be Fiji's next president». RNZ. 21. oktober 2021.
2. ↑  «Ratu Wiliame Katonivere sworn-in as Fiji's new Head of State». FijiTimes.
3. ↑  «Ratu Wiliame Katonivere is new Tui Macuata». www.fijivillage.com.
4. ↑  «From canecutter to Fiji's president». FijiTimes.
5. ↑  «Ratu Wiliame Admitted To Office As President, Takes Formal Oath».
6. ↑  «Tui Macuata For President».
7. ↑  «Ratu Wiliame is Fiji's new Head of State». Fiji Broadcasting Corporation.
8. ↑  «New President sworn in». Fiji Broadcasting Corporation.
**Wilhelmi Malmivaara**, het fram til 1900 *Malmberg* (født 13. februar 1854 i Lappo, død 12. januar 1922 i Helsingfors), var en finsk vekkelsesleder, prost og politiker. Han var sønn av Niilo Kustaa Malmberg og far till Väinö Malmivaara.

Malmivaara tok sammen med Juho Malkamäki og Magnus Rosendal ledelsen i en vekkelsesbevegelse i Finland. Han grunnla i 1888 tidsskriftet *Hengellinen Kuukauslehti*, samlet *Siionin virret* og Anders Achrenius' *Hengelliset laulut* og lagde av dem en ny verssamling. Sammen med Malkamäki og Rosendal grunnla han i 1892 forlaget Kustannus-oy Herättäjä.

Malmivaara beskrives om en utmerket predikant. Han skrev også salmer, og har oversatt en salme som finnes i *Salmer 1997* og er representert med en egenskrevet tekst i *Norsk salmebok 2013*.

Fra 1907 til 1920 satt han i Riksdagen for Finska partiet og Samlingspartiet.

Referanser
----------

1. ↑   Justitieministeriet, «Vuoden 1907 eduskuntavaaleissa valitut kansanedustajat», verkets språk finsk, besøkt 29. mai 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Riksdagsmannen
* (sv) Wilhelmi Malmivaara hos Finlands riksdag Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Uppslagsverket Finland **·** Prabook **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Comancheros** - opprinnelig bedre kjent som *viajeros* (reisende) - var en multietnisk handelskultur som virket i området mellom California i vest og Mexicogolfen/Texas under den spanske, meksikanske, texanske og begynnelsen av den amerikanske dominansen over hva som nå er sørvestre USA. Deres virke hadde sitt tyngdepunkt i det som nå er New Mexico og Texas.

Freden med comanchene gav comancheros mulighet til å virke åpent.
Comancheros hadde virket lenge, men fikk økt betydning og offisiell anerkjennelse etter freden i 1786 mellom den spanske koloniadministrasjonen og comanchene. Deretter kunne comancheros åpent fungere som mellommenn i handelen med våpen og ammunisjon mellom leverandører og comanchene og andre omreisende indianergrupper, samt fungere som mellomhandlere ved frikjøp av fanger fra dem.

Etnisiteten til disse mellomhandlerne var for det meste spansk; til tross for navnet var det ikke indianere, selv om det i en liten grad var mestiser blant dem.

Referanser
----------

1. ↑  William R. Swagerty, "History of the United States Plains Until 1850", *Handbook of North American Indians: Plains* (Washington: Smithsonian Institution, 2001), vol. 13:1, s. 263.

Litteratur
----------

* Charles L. Kenner: *The Comanchero Frontier: A History of New Mexican-Plains Indian Relations*. University of Oklahoma Press 1994, ISBN 978-0-806-12670-8
* Enrique R. Lamadrid: *Hermanitos comanchitos. Indo-Hispano rituals of captivity and redemption*. University of New Mexico Press, Albuquerque 2003, ISBN 0-8263-2877-6
* Herman H. Moncus: *The Comanchero’s neighbors*. Western Heritage Press, Fort Worth, Texas 1970

Eksterne lenker
---------------

* *Handbook of Texas Online: Comancherors--*
**Tigernach-annalene** er en krønike som sannsynligvis har sin opprinnelse i Clonmacnoise i Irland. Ettersom de skotske kongene av Dalriada blir oppgitt å ha hatt et irsk opprinnelse er krøniken også en kilde for Skottlands historie. I krøniken finnes det også det eneste historiske belegget for Fergus Mòr.

Språket er en blanding av latin og gammel- og middelirsk språk. Mye av de prehistoriske opptegnelsene kommer fra 1100-tallet, men krøniken som virkelige betydning er for perioden 489-766, 973-1003 og 1018–1178. Disse tre fragmentene overlevde fra 1300-tallet. Dekningen av perioden 766 til 973 er dessverre gått tapt, men det er spekulert om den har blitt overlevert i en forkortet form i *Chronicon Scottorum*. Den sistnevnte boken er mangelfull for perioden 718 til 804, men mye av dets innhold er overlevert fra den hypotetisk *Irlands krønike*, som i seg selv er delvis avledet av *Iona-krøniken*, hvor *Ulster-annalene* og *Inisfallen-annalene* også er avledet fra, slik at vi har en forestilling om hva disse opptegnelsene inneholdt. Kathleen Hughes har postulert at *Inisfallen-annalene* og *Tigernach-annalene* ble utskilt fra *Irlands krønike* en gang før år 913.

Litteratur
----------

* Hughes, Kathleen, *Early Christian Ireland: Introduction to the Sources*, (London, 1972), sidene 99-162, spesielt sidene 99-116

Eksterne lenker
---------------

* *Tigernach-annalene*, redigert og oversatt av Gearóid Mac Niocaill. Elektroniske utgaver hos CELT - Corpus of Electronic Texts: Redigert utgave (mellomirsk/latin), Engelsk oversettelse

Portal: Litteratur
**Paula Klamburg Roque** (født 20. september 1989 i Barcelona) er en spansk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 2012 i London. 

Klamburg vant en olympisk bronsemedalje i synkronsvømming under Sommer-OL 2012 i London. Hun var med på det spanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Russland og Kina. De andre på laget var Clara Basiana, Alba Cabello, Ona Carbonell, Margalida Crespí, Andrea Fuentes, Thaïs Henríquez, Irene Montrucchio og Laia Pons

OL-medaljer
-----------

* Bronse 2012 Storbritannias flagg London - Bronse i synkronsvømming, lag Spanias flagg Spania

Eksterne lenker
---------------

* (en) Paula Klamburg – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Paula Klamburg – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Paula Klamburg – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Paula Klamburg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Paula Klamburg – FINA Rediger på Wikidata

* (en) Paula Klamburg – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Mattia Gavazzi** (født 14. juni 1983 i Iseo) er en italiensk landeveissyklist. I april 2010 ble han utestengt av UCI for en positiv dopingkontroll av kokain. Han gjorde comeback i 2013 i rittet Tour de San Luis. Han er sønnen til Pierino Gavazzi, som blant annet vant 4 etapper i Giro d'Italia og Milan-Sanremo.

Meritter
--------

2004
10. etappe, Girobio
Trofeo Papa' Cervi
Circuito del Porto-Trofeo Arvedi
2007
2. og 3. etappe, Jadranska Magistrala
2.-plass sammenlagt, Normandie rundt
1. og 2. etappe
2. etappe, Vuelta Ciclista a Navarre
2008
2. etappe, Settimana Ciclistica Lombarda
Giro di Toscana
5. etappe, Circuit de Lorraine
5. etappe, Brixia Tour
2009
1. etappe, Tour de San Luis
Poengtrøya og 4 etappeseire, Tour de Langkawi
3. etappe, Settimana Ciclista Lombarda
1a. og 5. etappe, Brixia Tour
3 etappeseire, Vuelta a Venezuela
2010
3. etappe, Settimana Ciclista Lombarda
2013
7. etappe, Tour de San Luis
Giro di Toscana
4. etappe, Sibiu Cycling Tour
3. etappe, Vuelta a Venezuela
2014
11. og 13. etappe, Tour of Qinghai Lake
2. etappe, Tour of China I
2015
6. etappe, Vuelta a Mexico
2. etappe, Tour of Estonia
8. 10. 11. og 13. etappe, Tour of Qinghai Lake

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mattia Gavazzi – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Mattia Gavazzi – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Mattia Gavazzi – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Mattia Gavazzi – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Mattia Gavazzi – CycleBase Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Sverige Sveriges flagg |
| Orientering |
| Verdenscupseiere, enkeltløp: N/A 
(N/A) |
| Verdensmesterskap |
| Gull | 2003 Sveits’ flagg Rapperswil | Stafett |
| Sølv | 2004 Sveriges flagg Västerås | Lang |
| Bronse | 2004 Sveriges flagg Västerås | Stafett |
| Bronse | 2006 Danmarks flagg Aarhus | Stafett |

**Mattias Karlsson** (født 6. februar 1972) er en svensk orienteringsløper. Han løp tidligere for det svenske landslaget og er verdensmester i stafett.

Karriere
--------

Karlsson ble i 2003 verdensmester i stafett, da han sammen med Niclas Jonasson og Emil Wingstedt løp inn til gull i sveitsiske Rapperswil. Han løp andre etappe for det svenske vinnerlaget. Jonassons fremste individuelle meritt opplevde han under VM på hjemmebane i Västerås i 2004. Da tok han sølv på langdistansen, kun slått av nordmannen Bjørnar Valstad. I Västerås ble det også bronse på stafetten ettersom gullaget fra VM i 2003 måtte se seg slått av Norge og Russland. Denne gangen løp Karlsson andre etappe for Sverige. Ny stafettbronse i VM ble det tre år senere i danske Aarhus. Jonasson, Wingstedt og ankermann Karlsson ble denne gangen slått av Russland og Finland.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mattias Karlsson – World of O Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Denne artikkelen omhandler det geografiske området.  For irredentismen, se Forente Armenia.
Området styrt av Orontid-dynastiet
Tigranes I av Armenias rike.
**Stor-Armenia** (armensk: Մեծ Հայք, *Mets Hajk*) er området oldtidens kongedømme Armenia dekket i Kaukasus og det armenske høylandet under Artaxias Is styre, ved slutten av det andre århundret f.Kr. Begrepet blir brukt til å referere til de armenske kongedømmene gjennom historien, både av armenske og ikke-armenske forfattere.

Romerne kalte området «Armenia Maior» mens grekerne kalte det «Ἀρμενία Μεγάλη» (Armenia Megále), til sammenligning med Lille-Armenia, som romerne kalte «Armenia Minor». Senere ble begrepet brukt for å skille mellom oldtidens kongedømmer og det armenske kongedømmet Kilikia, som noen ganger også ble kalt Lille-Armenia (til forskjell fra Lille-Armenia i vanlig forstand). Selv om landegrensene i området endret seg ofte, dekker Stor-Armenia omtrent fra Eufrat i vest, til Artsakh og iranske Aserbajdsjan i øst, Georgia i nord og Mesopotamia i sør.

Referanser
----------

1. ↑  *An Universal History: The Ancient Part* **(engelsk)**. T. Osborne. 1. januar 1747.
2. ↑  Yeremian, Suren (1981). «Մեծ Հայք». *Հայկական սովետական հանրագիտարան* **(armensk)**. Jerevan.
3. ↑  Adalian, Rouben Paul (13. mai 2010). *Historical Dictionary of Armenia* **(engelsk)**. Scarecrow Press. ISBN 9780810874503.

Litteratur
----------

* Adontsʻ, Nikoghayos (1. januar 1970). *Armenia in the period of Justinian: the political conditions based on the Naxarar system* **(engelsk)**. Calouste Gulbenkian Foundation.
* Hewsen, Robert H.; Salvatico, Christoper C. (1. januar 2001). *Armenia: A Historical Atlas* **(engelsk)**. University of Chicago Press. ISBN 9780226332284.
* Payaslian, S. (13. mars 2008). *The History of Armenia: From the Origins to the Present* **(engelsk)**. Springer. ISBN 9780230608580.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Rune Hovde** (født 19. mars 1964 i Ørsta) er en norsk politiker som representerer Høyre. Han var ordfører i Ørsta kommune i Møre og Romsdal fra 2011 til 2015. Han er fra mars 2017 rådmann i Stryn kommune.

Han har avgangseksamen fra Volda videregående skole, og er Master of Business and Marketing (handelsøkonom) fra Oslo Handelshøyskole fra 1989. Hovde var styreformann i Herøy Hotell AS 1992–1994, kinosjef ved Ørsta kino 1994–2000, lærer i økonomiske fag ved Volda videregående skole 1999–2000, avdelingsleder for krafthandel i Tussa Energi AS 2000–2011, leder for Strategi og utvikling i Tussa Kraft 2015–2017, styreleder i IK Reklame AS 2008–2009, styremedlem i Tussa Kraft AS 2009–2011 og styremedlem i Helse Sunnmøre HF 2010–2011.

Hovde var lokalpolitiker for Fremskrittspartiet i åtte år. Han meldte senere overgang til Høyre og ble i 2011 valgt til ordfører i Ørsta kommune. Fra 2016–2017 var han leder for Ørsta Høyre. Han søkte i januar 2017 fritak fra Ørsta kommunestyre for å begynne som rådmann i Stryn kommune

Referanser
----------

1. ↑  «Rune Hovde». LinkedIn. Besøkt 18. april 2012.
2. ↑  Nordal, Svein (14. september 2011). «Ny leiarduo i Ørsta». *Sunnmørsposten*. Arkivert fra originalen 6. november 2014. Besøkt 18. april 2012.
3. ↑  Hovde leiar Høgre Arkivert 6. oktober 2016 hos Wayback Machine. - Møre-Nytt 15.02.2016, besøkt 06.10.2016

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Gudny Fagerhol** | **Ørstas ordfører**(2011–2015) | Etterfølger:**Stein Aam** |
*For andre personer med det samme navnet, se pekersiden Rune Hauge*

**Rune Hauge** (født 23. april 1954) er en norsk fotballagent fra Voss i Hordaland. 

Han er utdannet siviløkonom fra Nürnberg i Tyskland og har også vært assistentmanager i FC Nürnberg. I 1984 forlot han den tyske toppklubben og ble tilsatt som markedssjef havnet i Bryne Fotballklubb. 

I 1987 startet han flere virksomheter sammen med kamerater (blant dem Kjell Schou Andreassen, Dag Kaas og Arne Larsen Økland), innen sponsorvirksomhet, spillerformidling og lederutvikling. Et finansselskap og reklamebyrå ble også etablert. Etter tre år ble Hauge fotballagent på heltid. 

Han stiftet også selskapet *Profile Media* som har sin hovedvirksomhet innen megling av medierettigheter.

Rune Hauge solgte i 2005 medierettigheter til norsk fotball til TV 2/Telenor for én milliard kroner. Meldingene ble ikke bare positive da det ble kjent at Norges Fotballforbund hadde solgt medierettighetene til norsk fotball for utrolige én milliard kroner til TV 2 og tv-distributøren Canal Digital. I hovedsak skyldtes dette at Rune Hauge og hans selskap hadde fått 100 millioner kroner i honorar for å megle i havn avtalen.

Selskapet har også forhandlet om svensk ishockey, en fireårsavtale med Canal+ og Sportfive til 900 millioner svenske kroner.
Rune Hauge er en dyktig bridgespiller med blant annet gull fra europamesterskapet.

Korrupsjonssaker
----------------

I 1995 ble den tidligere Arsenal-manager George Graham utestengt fra fotballen i ett år. Grunnen til dette var at Graham skal ha mottatt 425 000 pund (rundt 5 millioner norske kroner) under bordet fra agent Rune Hauge, i forbindelse med overgangene til norske Pål Lydersen og danske John «Faxe» Jensen.

Overganger formidlet av Rune Hauge
----------------------------------

* 1991: Pål Lydersen, fra Start til Arsenal
* 1992: Alf Inge Håland, fra Bryne til Nottingham Forest
* 1992: Teddy Sheringham, fra Nottingham Forest til Tottenham
* 1992: John «Faxe» Jensen, fra Brøndby til Arsenal

Referanser
----------

1. ↑  Vegard Brekke (17. juni 2009). «Knusende norsk seier i finalen». nettavisen.no. Arkivert fra originalen 8. august 2010. Besøkt 27. juli 2013.
2. ↑  Collins, Roy (18. mars 2000). «Rune Hauge, international man of mystery». *The Guardian*. London. Besøkt 27. juni 2006.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rune Hauge på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Ordnet svensk TV-avtale (VG, april 2006)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
**Stopp Volden** er et norsk program som er i stadig endring og utvikling. Eieren av konseptet er Norges Røde Kors. Stopp Voldens hovedmålsetting er å utvikle forslag til gode tiltak og løsninger som setter lokale grupper i stand til å drive holdningsskapende arbeid og å utføre aktiviteter som kan begrense voldens omfang i samfunnet. Dette gjøres ved å skape et inkluderende og levende lokalsamfunn samt og sikre deltakelse og trygghet for alle. Stopp Volden har blant annet fokus på vold i hjemmet, mobbing, nattevandring og dialog – konflikthåndtering.

Historikk
---------

Stopp Volden ble til etter at 17 år gamle Andreas Stavseth ble skutt på gata i Oslo 4. mars 1995. Vennene til gutten arrangerte et fakkeltog gjennom gatene for å markere sin avsky samtidig som Dagbladet satte fokuset på vold og voldsofre i en artikkelserie. Dermed ble Stopp Volden-idéen lansert. Avisartiklene ble presentert under tittelen *:stopp volden* og en vignetttegning som viste en åpen håndflate (som en motsetning til en knyttet neve), og dette merket ble logoen for kampanjen og etter hvert et kraftfullt symbol for Norges Røde Kors' videre kamp mot vold, rasisme og fremmedfrykt.

Etter at Dagbladet avsluttet sin artikkelserie i 1998, ble kampanjeideen gitt videre til Norges Røde Kors som fortsatte den folkelig bevegelsen mot vold gjennom blant andre Røde Kors Ungdom. Over 300 000 norske ungdommer har siden satt avtrykk av sin håndflate på plakater, T-skjorter og veggaviser sammen med et løfte om å avstå fra å bruke vold. Kampanjen er dessuten eksportert til i alt 35 land.

Eksterne lenker
---------------

* Dagbladet om kampanjebakgrunnen 30. januar 2001
* Om fakkeltog i Oslo 2. februar 2001
* Om kampanjens tiårsjubileum i 2005
***River*** er et studioalbum av den britiske lydteknikeren, plateprodusenten og musikeren Michael Hunter. Albumet ble utgitt i juli 1995.

Musikken på *River* hører til ambient-stilen. I tillegg til det stemningsfulle, elektroniske og melodiløse lydbildet, har albumet også enkelte temaer og effekter fra rock-gruppa Marillions musikk før 1994. Michael Hunter var assisterende tekniker ved Parr Street Studios i Liverpool, der Marillion spilte inn deler av albumet *Brave* (utgitt 1994), og ble senere engasjert av Marillion som studiotekniker, keyboardtekniker og produsent. *River* ble laget for å skape en ambient stemning foran Marillions konserter på *Brave*-turnéen, der de framførte hele konseptalbumet *Brave*. Musikken ble så populær at Michael Hunter og Marillion valgte å gi den ut på CD etter at turnéen var over.

*River* ble først utgitt på Marillions eget plateselskap Racket Records og solgt kun til medlemmer av gruppas fanklubb The Web. Noe senere ble albumet sammen med flere av gruppas halvoffisielle live-utgivelser solgt også til ikke-medlemmer. I mars 2002 ble albumet gjenutgitt som en del av Marillions Front Row Club – en serie med hovedsakelig live-opptak utgitt for spesielt interesserte fans.

> It's good with joss sticks...
> 
> 
> Steve Hogarth
> 
>

Sporliste
---------

1. «I» (14.46)
2. «II» (3.06)
3. «III» (4.01)
4. «IV» (7.59)
5. «V» (1.03)
6. «VI» (1.32)
7. «VII» (9.56)

Musikken framstår som en løpende komposisjon, uten pause mellom sporene. All musikk er komponert og framført av Michael Hunter.

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon om River på Marillions nettside
**Rune Urban Gustafsson** (født 25. august 1933 i Göteborg, død 15. juni 2012 i Stockholm) var en svensk jazzmusiker (gitar) og komponist, kjent blant annet for filmmusikk (*Mannen som slutade röka*, 1972; *Släpp fångarne loss, det är vår!*, 1975; *Söndagsbarn*, 1992). 

Hans tidlige profesjonelle karriere var med trommeslager Nils Bertil Dahlander i Göteborg, hvorpå han flyttet til Stockholm på 1950-tallet for samarbeid med Putte Wickman (*Swedisk Jazz Kings*, EP, 1957) og i Arne Domnérus' Radiobandet og Radiojazzgruppen og ble en mye brukt studiomusiker. Hans første viktige utgivelse var *Young Guitar* (Metronome, MLP 15072, 1961) med Arne Domnérus, Jan Johansson, Jimmy Woode, Bjarne Nerem, Börje Fredriksson og Jan Allan.

*Rune at the Top* utkom i 1969, og inkluderte blant andre norske Jon Christensen på trommer. Han spilte med Arne Domnérus' i duo (*Dialog*, 1972) og hans ulike orkestre, med Jan Johansson, Georg Riedel, Cornelis Vreeswijk, Ulf Johansson, Andreas Öberg med flere. På hans egen *Rune Gustafsson himself plays Gilbert O'Sullivan* (1973) spilte han med Egil Bop Johansen, som var en av hans ofte brukte medspillere, også på *Killing me Softly* (1973) og *Move* (1977).

Hans *On a Clear Day* (Sonet, SLP 2581, 1976) hadde blant andre Red Mitchell og Duke Ellingtons trommeslager Ed Thigpen medvirkende. Med albumet *Move* (Sonet, 1977) fikk han utmerkelsen Gyllene Skivan. Han spilte med Zoot Sims på to plater, derav *In a sentimental mood*, som ble Zoot Sims' siste.

Av norske partnere kan nevnes hans bidrag på Jan Eggums debutalbum (1975), med Sandviken Big Band (*Live 30 Years In Business*, 1999), og Det Norske Kammerkor (*Jonas Ørstavik, World Tour*, Kirkelig Kulturverksted, 2006).

Priser og utmerkelser (utvalg)
------------------------------

* 2004 – Guitarpeople's Prize
* 2001 – Thore Erhling Stipendiet
* 1997 – Albin Hagströms Minnespris

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 6. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Discogs, Discogs artist-ID 547323, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 20. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   «Gitarristen Rune Gustafsson död»[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0349053, besøkt 13. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  «Rune Gustafsson är död» Arkivert 2013-12-29, hos Wayback Machine. *Orkesterjournalen*, 18. juni 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rune Gustafsson på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Rune Gustafsson på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Rune Gustafsson på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Rune Gustafsson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Rune Gustafsson på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Rune Gustafsson hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |