**iSimangaliso våtmarksområde** ligger på Sør-Afrikas østkyst, ved Indiahavet i KwaZulu-Natalprovinsen. Det er landets tredje største verneområde, og omfatter 280 km kystlinje, fra Mosambiks grense til Mapelane sør for Tugelaelvens munning. Området utgjør ca. 3,280 km² og var inntil november 2007 kjent som **Greater St. Lucia våtmarksområde**. Det nye navnet *isimangaliso* betyr «vidunderlig» på zulu.

Et viltreservat ble etablert i området allerede i 1895. I 1971 ble *St. Luciasjøen*, skilpaddestrendene og korallrevene i Maputaland innlemmet på Ramsar-konvensjonens liste over våtmarksområder av internasjonal betydning. I 1999 ble området erklært som verdensarvområde.

iSimangaliso

Biotoper
--------

Verneområdet omfatter de mindre områdene *St Lucia Game Reserve, False Bay Park, St Lucia Marine Reserve, Sodwana Bay National Park, Maputaland Marine Reserve, Cape Vidal, Ozabeni, Mfabeni, Tewate Wilderness Area* og *Mkuze Game Reserve*. 

På samme måte som mange andre tidevannsbaserte estuarer (*delvis lukkede brakkvanns-deltaområder*) har området et variert dyreliv. Dette gjenspeiler årstidsvariasjonen i saltholdighet, og bred variasjon av biotoper innenfor parken. 

Elvedeltaet er det største i Afrika, og blant dets attraksjoner finnes verdens største skogvokste sanddyner – opptil 180 m. Sumpene langs sjøen fungerer som et ferskvannsreservoar i perioder da saltinnholdet i sjøen er høyt.

Verneområdet omfatter fem separate økosystemer eller biotoper. Disse er biologisk sett både uavhengige av hverandre, og integrert.

1. **Det marine systemet** består av det varme Indiahavet, Afrikas sydligste korallrev, lange sandstrender og undersjøiske landskap.
2. **Strendene** utgjøre et økosystem bestående av sanddyner, subtropiske skoger, gressletter og myrer.
3. **Sjøene**. Området omfatter de to brakkvannsjøene *St Lucia* og *Kosi Bay*, som er bundet sammen i et felles estuar, og de fire ferskvannssjøene *Lake Sibhayi, Ngobezeleni, Sør-Bhangazi* og Nord-Bhangazi*.*
4. **Mkhuze- og Umfolozi-sumpene** med sump-skoger og omfattende myrer med takrør (*Phragmites australis*) og papyrus.
5. **Vestlige strender** med gamle strandlinjeterrasser og tørre savanner.

Dyreliv
-------

For flere fuglearter er verneområdet av kritisk betydning. Arter som har sitt viktigste tilhold her omfatter blant annet rosenpelikan, hvitpelikan, flamingo (*Phoenicopterus roseus*), dvergflamingo, Madagaskar-fiskeørn (*Haliaeetus vociferoides*) og inntil 530 andre fuglearter. 

Området er hjemsted for Afrikas største flodhestbestand, ca. 800 individer. Elefanter ble gjeninnført i området i 2001. To arter havskilpadde legger sine egg på strendene her, og knølhvaler vandrer langs kysten her. Dette er det eneste verneområdet i Afrika hvor flodhester, krokodiller og haier finnes i det samme området. Det finnes ca. 1200 nilkrokodiller i parken.

Verneområdet er også kjent som hjemstedet til kvastfinnefisken, en forhistorisk fisk som var ansett som utdødd inntil et eksemplar ble funnet utenfor kysten her i 1938. Man har siden funnet flere individer av fisken i dype klippefylte havområder, men fisken er fremdeles sjelden og fredet. I november 2000 ble tre individer funnet og fotografert i en undersjøisk kløft nær *Sodwana bay* innenfor verneområdet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) ISimangaliso Wetland Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* KwaZulu-Natal Wildlife
* SANParks

| * v
* d
* r
Verdensarvsteder i Sør-Afrika (liste) |
| --- |
|  | 
* Cape floraregion (2004/2015)
* Drakensberg (2000)
* Funnsteder for fossile hominider (2005)
* iSimangaliso våtmarksområde (1999)
* Khomanifolkets kulturlandskap (2017)
* Mapungubwe kulturlandskap (2003)
* Richtersveld (2007)
* Robben Island (1999)
* Vredefort-krateret (2005)

 | Sør-Afrikas flagg |
| Årstallene angir når stedet ble tatt opp på verdensarvlisten |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |