recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Gården Myklebust ligger sentralt i Nordfjordeid
**Myklebust** er en tidligere storgård sentralt beliggende på Nordfjordeid.

Historie
--------

Tidligere skrifter og arkeologiske funn viser at Myklebust var en storgard på Vestlandet. Det meste av eidet mellom Eidsfjorden østover mot Hornindalsvatnet tilhørte Myklebust. Gården har flere store gravhaugar fra bronsealderen og jernalderen. Et større funn fra 1847 viste Myklebust har vært i eie av mektige personer. I mellomalderen var gåden en del av Nordfjordgodset som blant annet lå under baron Audun Hugleikson fra Jølster.

Hugleikson ble henrettet i 1302 og land og eiendel ble overdratt av kongen. Rømerslekten ved Otte Svaleson Rømer fikk Nordfjordgodset av kongen i 1361. Gården på Nordfjordeid fulgte ætten til Rømerfamilien døde ut. Kannik Sigurd Pederson av Nidaros er oppført som eier i 1548, mens det fra 1626 er oppført at adelsslekten Bille eide Myklebust.

I nær 200 år, fra 1660 til midt på 1800-tallet lå gården under presten Jens Bugge og hans ætt fra Urnes. I andre halvdel av 1800-tallet ble gården delt og per 1863 bodde det hele åtte brukere i det staselige Myklebust-tunet. Thomas Friis var gift inn i Bugge-familien og kjøpte Jo-bruket som var skilt ut fra Myklebust. Han etablerte handel på gården, men bykslet bort gården i 1727 og flyttet til Rugsund og tok over gjestgiveriet og handelen der. Friis eide også handelsstedet i Utvik.

En del av Myklebust-gården ble skilt ut ppå 1880-tallet til den politiske kampen med bruk av «Myrmenn», der mindre verdifull jord ble solgt ut for at flere skulle kunne kalle seg jordeiere og på den måten få stemme under valg. I 1891 stod militærmannen John Myklebust som eier og bruker frem til 1940, men det skulle være som politiker han gjorde seg bemerket. Han var ordfører fra 1898 til 1916, varamann til stortinget 1910-1912 og 1916–1918 for Venstre og fungerte på nytt ordfører i 1922-1923. 

John Myklebust etablerte Eid Middelskole i 1891, som han selv var styrer for frem til 1918. Han satte opp det kombinerte kommune- og skolehuset for Fjordane Fylkesskule i 1900, og var senere initiativtaker for etableringen av Eids Gymnas i 1922. 

I nyere tid har de store jordbruksarealene til gården Myklebust gått med til utvidingen av Nordfjordeid sentrum, og i utmarka i Myklebuståsen er det etablert et av de største boligfeltene i kommunen.

Eksterne lenker
---------------

* Allkunne: Myklebust - den eldste storgarden
* Allkunne: John Myklebust
**Åraksbø** er ei bygd som ligger på østsiden av Åraksfjorden i Sandnes sokn, 6 km sør for Ose og 15 km nord for tettstedet Bygland i Bygland kommune, Agder fylke. Åraksbø faller naturlig i tre deler: Bygda, Gardan og Kleivegrend. Gardan er nordbygda og følger Hovassåne fra Nordenåbrua til Haugetveit, som ligger fire kilometer langs vegen opp fra bygda. Kleivegrend hører til sørbygda og ligger på sørsida av juvet som Hovassåne har gravd ut. Fra bygda til Rosevall og Fossli, som er endepukt for postvegen, er det om lag 3 km. Folk fra Åraksbø kalles en «årakke» med lokal uttale. Altså en «årakk». I 2011 bodde det totalt 82 mennesker i Åraksbø og på Sandnes.

Gründere
--------

I Åraksbø har de lange tradisjoner for å ligge langt framme som gründere, da de var først ute i Setesdal med meieri (1896). Likevel må det kunne hevdes at det mest ambisiøse var Koparværket som kom i drift i 1845, men som bare noen få år senere ble nedlagt grunnet økonomisk vanstyre og manglende kunnskap om slik drift. Krafta fikk de fra Hovassåne fra Hovatn som har utløpet i Åraksbø. 

Her var også sag fra gammelt av. Denne var en særs god sag på grunn av den store vannføringen i elven. I 1922 ble det satt i sving kraftverk her. Dette var i drift til 1939. I 1935 ble kirken på Sandnes (Sandnes kirke) flyttet til Åraksbø på grunn av den store forskjellen i folketallet på de to stedene. På den gamle tomten etter Koparverket, «Kolbotn», ble nytt skolehus satt opp i 1926, dette var i drift til 1966, og bygningen brukes som samfunnshus i dag.

Haugeburet
----------

Mange gårder i Åraksbø har et loft i gårdstunet. Det eldste loftet kalles Haugeburet av folk i bygda, og er sannsynligvis landets nest eldste profane bygning. 

De enorme stokkene loftet er bygd av datert ved dendrokronologi nøyaktig til år 1219. Det vil si at de eldste stokkene var voksne trær da Harald Hårfagre samlet Norge.

Et funn
-------

I 1973 ble det gjort et unikt funn ved Topsæ, om lag halvannen mil inne på heia, øst for Åraksbø: En eldgammel stokkebåt som ble datert til om lag år 830. Dessverre har denne båten kommet på avveier.

Referanser
----------

1. ↑  Regneark med data fra Bygland kommunes nettside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Leyland Tiger Cub
**Leyland Motors** var en britisk produsent av biler og traktorer, som mellom 1950-tallet og 1960-tallet vokste og inkluderte flere britiske bilprodusenter som BMC, Standard-Triumph og Rover. I 1968 slo Leyland Motor Corporation Limited seg sammen med British Motor Holdings (BMH) og dannet British Leyland Motor Corporation (BL).

På 1980-tallet ble BL gradvis delt opp, og bare den delen av firmaet som produserer lastebiler har overlevd. De produserer fremdeles 14 000 kjøretøyer i året.

Historie
--------

Leyland kan spore sin historie tilbake til 1896, da Lancashire Steam Motors startet produksjon av dampdrevne kjøretøyer ved landsbyen Leyland. Fra 1905 kom bensindrevne busser konstruert av Crossley som et alternativ til damp, og i 1907 slo LSM seg sammen med konkurrenten Coulthard til Leyland Motors Ltd.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leyland Motors – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bilnorge.no sin historie om merket

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** ISNI **·** NLA
 |
Flesberg stavkirke
**Flesberg prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Kongsberg prosti i Tunsberg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Flesberg kommune i Buskerud fylke, og hovedkirken var Flesberg stavkirke.

Historikk
---------

*Flisberg sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Flesberg prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Fledsberg prestegjeld dannet grunnlaget for Fledsberg formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Inndeling 1992: Flesberg, Svene og Lyngdal.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Flesberg prestegjeld og dets sogn er nå en del av Flesberg kirkelige fellesråd underlagt Kongsberg prosti.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1900). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 403.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 24.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
5. ↑  Prestegjeld og sogn i Buskerud
6. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
**Renault Kangoo** og **Kangoo Express** er en varebil og flerbruksbil som produseres av franske Renault. Kangoo produseres på *MCA*-fabrikken i *Maubeuge*, Frankrike, og i *Santa Isabel*, Argentina. Modellen ble lansert i 1997, og selges også av Nissan, under navnet *Kubistar*, i Latin-Amerika og Europa.

Bakvinduene og -setene kan fjernes, slik at man får varebilen Kangoo Express. Kangoo er populær blant bevegelseshemmede og rullestolbrukere på grunn av sin høyde og tilgjengelighet. Den kan enkelt bygges om til å inkludere festepunkter for rullestoler. Både Kangoo og Kangoo Express er tilgjengelig med firehjulstrekk, med økt frihøyde. En forlenget utgave er også tilgjengelig, med et større lasterom, samt en pickup-utgave på det svenske markedet.

I 2008 kom andre generasjon med variantene *Authentique*, *Expression* og *Privilège*.

Kangoo III (og Grand Kangoo III) er en MPV som forutsettes å bli produsert av den franske bilprodusenten Renault fra våren 2021. Dette vil bli den tredje generasjonen av Renault Kangoo.

Motorer
-------

* 1.2 l 8v bensinmotor – 60 hk
* 1.2 l 16v bensinmotor – 75 hk
* 1.4 l 8v bensinmotor – 75 hk
* 1.5 l dCi dieselmotor – 57/65/68/82/88 hk
* 1.9 l D dieselmotor – 55/65 hk
* 1.9 l dTi turbodieselmotor – 80 hk
* 1.9 l dCi turbodieselmotor – 80/85 hk
* Elektromotor – kalt Electri'cité
* Hybdrid – kalt Elect'road

Eksterne lenker
---------------

* (it) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Renault Kangoo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Renault Kangoo Arkivert 2. april 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**Trond Augestad** (født 1956 i Asker) er tidligere førstelektor ved Norges idrettshøgskole (NIH), Institutt for kroppsøving og friluftslivsstudier. Hans fagområde er friluftsliv. Han har vært involvert i forskningsprosjektet «Friluftsliv: læring og ledelse i natur», der han undersøkte hvilke faktorer som påvirker ledelse av grupper i friluftsliv, hvilke ferdigheter en leder må ha og hvordan naturen som læringsrom i friluftsliv kan utvikles.

Augestad har konkurrert som fallskjermhopper, og mottok kongepokalen i formasjonshopping i 1980. Han har NM-gull fra 1978 og 1980–1983. Han har også 7.-plass i VM i 1979 og 12.-plass i 1981.[*klargjør*]

Augestad var veileder,trener og mentor for kronprins Haakon fra 1983 til 1991.

Referanser
----------

1. 1 2   Berit Skirstad (1986): Hvem er hvem i norsk idrett, side(r) 13, besøkt 8. august 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Berit Skirstad, red. (1986). *Hvem er hvem i norsk idrett*. Universitetsforlaget. s. 13. ISBN 8200363589.
3. ↑  Kjetil S. Østli og H.K.H Kronprins Haakon (2023). *Haakon*. Cappelen Damm AS. s. 89–94. ISBN 978-82-02-73433-6.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Trond Augestad i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Trond Augestad i BIBSYS
* Hjemmeside på www.nih.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CRIStin
 |
**Opisto Pallavicini**, også kalt *Opio* eller *Opizio Pallavicino* (født 15. oktober 1632 i Genova, død 11. september 1700 i Roma) var en katolsk biskop som var pavelig nuntius i Firenze, Tyskland og Polen, og kardinal.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Opisto Pallavicini kom fra Genova og tilhørte adelen. Han tok juridisk doktorgrad *utroque iure*.

### Prest

Han ble presteviet under pave Innocens X (1644-1655), og flyttet til Toma der han ble referendar ved Den apostoliske signatur for nåde og rettferd.

### Biskop

Han ble utnevnt til titularbiskop av *Ephesus* den 27. februar 1668  og ble apostolisk nuntius til Toscana den 1. juni 1668; deretter nuntius til Köln fra 29. november 1672; og deretter nuntius til Polen fra 30. september 1680, der han støttet opp om kampen mot de fremrykkende tyrkerne, som truet Sentraleuropa.

### Kardinal

Han ble elevert til kardinalprest i konsistoriet av 2. september 1686 av pave Innocens XI. Han var pontifikal legat i Urbino fra 12. juli 1688 til 1690, og så, den 14. november 1689, fikk han tittelkirken *Santi Silvestro e Martino ai Monti*. 

Han deltok i konklavet i 1689. Etter det ble han den 28. november 1689, overført til bispedømmet Spoleto - men beholdt sin personlige tittel som erkebiskop. Fra 8. august 691 var han biskop-erkebiskop av Osimo, og samme året deltok han i konklaven som valgte pave Innocens XII.
Han døde i Roma den 11. september 1700 i Burattipalasset, der han residerte.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Catholic-Hierarchy.org, katolsk hierarki ID pallao, besøkt 24. november 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Gaetano Moroni, *Dizionario di erudizione storico ecclesiastica da San Pietro sino ai giorni nostri*, (Venezia, Tipografia Emiliana, 1840-1861).
3. ↑  www.catholic-hierarchy.org alla pagina .
4. ↑  *The Cardinals of the Holy Roman Church*
5. ↑  .

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Sørskogen** er en privat markastue og serveringssted i Lillomarka i Oslo. Stua ligger mellom Lilloseter mot sør og Sinober mot nord, og med Kjulstjern like ved. Stua har kun helgeåpent for enkel servering. Navnet Sørskogen brukes også på området rundt rydningen ved stua, inkludert skolholtet ned mot Lillomarkskapellet.

Historie
--------

*Fra peisestua på Sørskogen*  Foto: C. Hill, 2007 
Stua står på en av de eldste gårdene i Lillomarka. Rundt stua står fortsatt gårdshus. Sørskogen ble ryddet på 1600-tallet, da som finneplass for Skogfinner. Som flere andre områder i Oslomarka, har også Sørskogen vært husmannsplass under Skøien i Nittedal. Under den andre verdenskrig ble Sørskogen brukt som Milorgbase for motstandskjempere med våpendepot og lager for forsyninger. Bygningene ble også brukt til å huse hjemmefrontssoldater og flyktninger. Basen ble aldri funnet av tyskerne.

Nå drives stedet av Atle Sørskogen, han organiserer serveringen skjer fra peisestua. Han er sønn av Aslaug og Alf, det siste paret som drev med husdyr på gården helt frem til midten av 1960-tallet. Han har ryddet den gamle kjerreveien fra Nittedal til Sørskogen, slik at den er nå er en fremkommelig sti som når gården fra nord.

Litteratur
----------

* Bjarne Jensen (1991). «Milorgbasen tyskerne ikke fant». *Stuene i Marka* (2. utg.). Oslo: Schibsted. s. 57-59. ISBN 82-51-61358-2.

Eksterne lenker
---------------

* Kjentmannsmerket.org om Sørskogen Arkivert 15. mars 2008 hos Wayback Machine.

  

Portal: Oslo
Henning Solberg
Bilen til Henning Solberg i Hamar under Rally Norway 2007.  Foto: Thomas Andersen 
Bilen til Henning Solberg i 2003.  Foto: Philip Gabrielsen 
**Henning Solberg** (født 1973) fra Spydeberg er en av Norges fremste rallyførere. Han er storebror til Petter Solberg (1974). Han vant sin første fartsprøve i rally-VM delt med sin bror Petter i Rally Argentina 29. april i 2006. På den 16. fartsprøven, «Las Bajadas», kjørte begge brødrene inn til samme tid (8.50.50). Under Rally Norway i 2007 tok Solberg sin andre fartsprøveseier på etappen «Ringsaker 2».

Solberg har to 3.-plasser som beste plasseringer i en VM-runde. Første gang var 15. oktober 2006 da han kjørte inn til karrierens første pallplass i en VM-runde da han endte på 3.-plass i Rally Tyrkia (bak Marcus Grönholm og Mikko Hirvonen). I Rally Norway 2007 endte han bak de samme to, (men da med Hirvonen på 1. og Grönholm på 2.-plass).

14. desember 2006 ble det klart at Solberg skal kjøre samtlige VM-runder gjennom to sesonger for Fords annetlag (M2). Satsingen er den dyreste i norsk idrettsmålestokk noen gang for en enkeltutøver med 50 millioner sponsorkroner over to år. Expert er hovedsponsor for satsingen.

Solberg kjørte i 2006 12 VM-runder for OMV Peugeot Norway Rally Team (Bozian). I 2005 kjørte han sju runder for Ford, og året før fikk han sju runder for Bozian Racing.

Våren 2010 var Solberg deltaker i innslaget Camp Senkveld i TV 2-programmet Senkveld med Thomas og Harald.

Historikk
---------

* 1988: Debuterte som kartleser i rally som 15-åring
* 1991: Kjørte bilcross og vant NMKs landsfinale
* 1992: NM-sølv i rallycross
* 1993: NM-gull bakkeløp
	+ NM-sølv i rallycross
* 1994: Nordisk mester i rallycross
	+ Nordisk mester i bakkeløp
	+ NM-gull i bakkeløp
	+ NM-sølv i rallycross
* 1995: Kjørte EM Rallycross Div. 1 (2.-plass i Østerrike og 12.-plass totalt i Gruppe N)
* 1996: Fikk Greta Molanders Fond
* 1997: NM-sølv i rally Gr. A
* 1998: NM-sølv i rally Gr .A
* 1999: NM-gull i rally Gr. A
	+ Kåret til Årets Bilsportsutøver
* 2000: NM-gull i rally Gr. A
* 2001: NM-gull i rally Gr. A
* 2002: NM-gull i rally Gr. A
* 2003: NM-gull i rally Gr. A
* 2004: 6.-plass i Sverige med Peugeot 206 i sitt 16. VM-rally
* 2005: 5.-plass i Sverige med Ford Focus RS i sitt 23. VM-rally, 4.-plass på Kypros i sitt 25. VM-rally
* 2006: Første fartsprøveseier i Argentina med Peugeot 307 i sitt 33. VM-rally, 4.-plass i Finland i sitt 36. VM-rally, 3.-plass i Tyrkia i sitt 38. VM-rally
* 2007: 3.-plass i Rally Norway, 3.-plass i Rally Japan
* 2007: 5.-plass i Rally Finland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Henning Solberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Henning Solberg – Motorsport Stats Rediger på Wikidata

* (en) Henning Solberg – eWRC-results.com Rediger på Wikidata
* teamexpert.no Arkivert 3. november 2011 hos Wayback Machine.
* Henning Solberg og Cato Menkerud sin rallyblogg

 Wikiquote: Henning Solberg – sitater

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Kristian Lous** (født 9. august 1875 i Oslo, død 24. september 1941) var en norsk astronom og observator som var observert ved flere utenlandske observatorier.

Familiære affærer
-----------------

Han var sønn av regjeringsadvokat Karl Lous (1847–1928) og Karoline Mathilde Zetlitz (1844–1926). Han var bror av advokat Georg Lous, barnebarn av advokat Johan Christian Vogelsang Lous og oldebarn til kommandør Carl Christian Lous.

Se forøvrig Lous (slekt)
Kristian var gift med Dorothea Bruun (1882–1963), barnebarn av Eskild Bruun.

Observatoren
------------

Kristian Lous tok ifølge en nekrolog, et examen artium i 1893 og matematisk-naturvitenskaplig embedseksamen i 1900. Så fulgte et par år ved Radcliffe Observatory i Oxford og Greenwich-observatoriet i England. Fra 1905 virket han ett år som lærer ved Aars og Voss skole i Kristiania, så ved Vestheim skole fra 1906 til 1908. 

Hans karriere innen observering fortsatte i 1908, da han reiste til USA. Der virket han ett år som assistent ved Harvard-observatoriet i Cambridge (Massachusetts) og ett år ved Lick Observatory øst for San Jose i California. Fra 1911 til 1916 var Lous universitetsstipendiat i astronomi. Vinteren 1913 til 1914 var han ved Observatoire de Nice på Den franske riviera.

Lous var observator ved Universitetsobservatoriet i Oslo fra 1919, der han etterfulgte Jens Fredrik Schroeter som hadde vært observator siden 1891, men nå gikk over i en bestyrtet rolle. Da dette ble nedlagt i 1934 gikk han over til Astrofysisk institutt. Han skrev avhandlinger innenfor celest mekanikk, teorien for trelegemeproblemet og problemet om det kosmiske opphavet til kometer.

Redaktør
--------

Kristian var almanakkredaktør fra 1928 til 1941. I mange år var han redaktør for Norsk Astronomisk Tidsskrift.

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Kristian Lous, (09.august 1875 - 24.september 1941).», besøkt 14. januar 2024[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Steenstrup, Bjørn, red. (1948). «Lous, Georg». *Hvem er hvem?*. Oslo: Aschehoug. s. 329.
3. ↑  Bratberg, Terje. «Lous». *Store norske leksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget.
4. ↑  Bruun (fra Larvik) fra genealogi.no, sist avlest den 7. oktober 2023.
5. ↑  Nekrolog i Morgenbladet den 26. september 1941.
6. 1 2  Nekrolog i Norsk Astronomisk Tidsskrift, vol. 23, 1942.
7. ↑  «Kristian Lous». Store Norske Leksikon. Besøkt 30. januar 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Denne artikkelen omhandler motstandsmannen.  For kunstneren, se Olav Ringdal (1961).  For redningsskøyta, se RS 56 «Olav Ringdal jr.».  For skipsrederen, se Olav Ringdal.

**Olav Ringdal d.y.** (1921–1945) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig.

Biografi
--------

Olav Ringdal ble født i Sandefjord og var sønn av skipsreder Olav Ingvald Ringdal og Ragna Margrethe Støverud, som begge kom fra Larvik. Siden far og sønn bar samme navn, ble han kalt ofte omtalt som *Olav Ringdal den yngre*.

### Andre verdenskrig

Olav Ringdal jr. tok eksamen ved handelsskolen og studerte jus ved Universitetet i Oslo da krigen kom til Norge i 1940. I løpet av krigen ble han med i Milorg og arbeidet med propaganda og illegale aviser, blant annet avisen *Fritt land*. Han ble trent opp av motstandsmannen Gregers Gram, som også var aktiv i motstandsbevegelsen.

Den 30. november 1943 iverksatte tyskerne en aksjon mot studentene i Oslo. Universitetet ble stengt og 1200 studenter ble arrestert; blant disse Tysklandsstudentene var Olav Ringdal jr. som siden også klarte å rømme.
Han drev også kurertjeneste i Sverige og var medlem i en organisasjon mot antitysk propaganda.

### Død

4. april 1945 startet tyskerne en aksjon mot Operasjon Derby. Ringdal bestemte seg derfor for å gå i dekning i *Bygdøy allé 117* som han antok ville være et trygt gjemmested. Dessverre ble han overrasket av tyskerne som allerede var i huset som til slutt skjøt ham. Ringdal jr. ble gravlagt på Ris kirkegård.

Den norske motstandsmannen Roy Nilsen som også var aktiv i propaganda- og motstandsmarbeidet ble også skutt på samme sted.

Ettermæle
---------

* I 1952 ble en redningsskøyte oppkalt etter Olav Ringdal jr. delvis etter ønske fra hans far, Olav Ringdal.
* I filmen Max Manus ble han spilt av Rolf Kristian Larsen.
* Den norske Turistforenings hytte Olavsbu i Jotunheimen er oppkalt etter Olav Ringdal jr.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Olav Ringdal, (24.mars 1921 - 04.april 1945).», besøkt 27. desember 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Våre falne (Tredje bok), side 710[*død lenke*]
3. ↑  *Olav Ringdal d. y.*, Oslo-Pressen, 12. mai 1945
4. ↑  Kittelsens båtbyggeri - I de skibrudnes tjeneste, *Avtrykk.no*, 30.07.2019

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** Fangeregisteret **·** Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Antonio Arregui Yarza** (født 3. juni 1939 i Oñate ved Burgos i Spania) er en spansk-ecuadorspansk katolsk geistlig og emeritert erkebiskop av Guayaquil.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Antonio Arregui Yarza begynte i Opus Dei i 1957 og studerte katolsk teologi og filosofi ved *Studium Generale* hos Opus Dei i Spania. Deretter mottok han sin doktorgrad i juss fra Opus Dei-universitetet i Navarra (uteksaminert i 1964) og i kanonisk rett fra Det pavelige universitet Angelicum. 

### Prest

Han ble presteviet den 13. mars 1964 for Opus Dei. Deretter srbeidet han i pastoral omsorg i Ecuador og bygde opp Opus Dei der. I 1986 fikk han ecuadoriansk statsborgerskap.

### Hjelpebiskop i Quito

I 1990 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærbiskop av *Auzegera* og hjelpebiskop i erkebispedømmet Quito. Han ble ordinert til biskop den 22. februar 1990 av erkebiskop av Quito og senere kardinal Antonio González Zumárraga; medkonsekratorer var Juan Ignacio Larrea Holguín, erkebiskop av Guayaquil og militærbiskop i Ecuador, og José Mario Ruiz Navas, biskop av Portoviejo.

### Biskop av Ibarra

Den 25. juli 1995 ble han utnevnt til biskop av Ibarra. Mellom 2001 og 2002 var han også apostolisk administrator av Tulcán. 

### Erkebiskop av Guayaquil

Den 7. mai 2003 ble han utnevnt til erkebiskop av Guayaquil.

Mellom 1993 og 1999 var Antonio Arregui generalsekretær for Den ecuadorianske bispekonferanse (CEE). I 1999 ble han valgt til visepresident. Fra 2008 til 2014 var han president for Den ecuadorianske biskopskonferanse.[1]

Han mottok drapstrusler for sine kritiske kommentarer til den planlagte nye grunnloven i Ecuador i 2008.[2]

Pave Frans innvilget hans aldersrelaterte avskjedssøknad den 24. september 2015.[3]
Kartskisse over Laptevhavet
**Laptevhavet** (russisk: мо́ре Ла́птевых) er havområdet nord for utløpet av Lena i Sibir, mellom Tajmyrhalvøya og Nysibirøyene. Mot sjølve Polhavet i nord danner linja mellom nordspissen av Severnaja Semlja og nordspissen av Nysibirøyene grense.

Laptevhavet er et grunt sokkelhav med dyp på under 200 m, og regnes som et randhav til Nordishavet. Det har et areal på ca. 0,6 millioner km². Laptevhavet har drivis året igjennom, men er seilbart i august og september.

Havet er oppkalt etter de russiske oppdagerne Dmiti og Khariton Laptev.

Bilder
------

* Solnedgang i LaptevhavetSolnedgang i Laptevhavet
* Isrygger på LaptevhavetIsrygger på Laptevhavet
* Luftputefartøyet Hivus-10 på LaptevhavetLuftputefartøyet Hivus-10 på Laptevhavet

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Laptev Sea | Arctic Ocean, Wildlife & Climate | Britannica». *www.britannica.com* **(engelsk)**. Besøkt 9. desember 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Laptev Sea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Lincolnsjøen** (engelsk: *Lincoln Sea*) er et havområde i Nordishavet, mellom Nordspissen av Grønland og Ellesmereøya. Grensa mot selve Nordishavet trekkes langs ei linje fra Kapp Morris Jessup på Grønland til Kapp Colombia på Ellesmereøya. Lincolnsjøen har forbindelse med Baffinbukta og Atlanterhavet gjennom Naresstredet.

Lincolnsjøen er islagt hele året, og har det tjukkeste isdekket i hele Arktis – opptil 15 m. Havområdet har en gjennomsnittsdybde på 257 meter.

Havområdet har fått navn etter Robert Todd Lincoln, som var amerikansk krigsminister under Adolphus W. Greelys Arktis-ekspedisjon i 1881–1884.

Referanser
----------

1. ↑  Stein, R. (2008). *Arctic Ocean Sediments: Processes, Proxies, and Paleoenvironment*. Elsevier. s. 37. ISBN 9780080558851.
2. ↑  «Lincoln Sea». *www.deepseawaters.com*. Besøkt 14. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lincoln Sea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Follumveien** (95, 100, kun to husnummer) er en vei i Follum i Ringerike kommune i Buskerud. 

Follumveien er en sidevei til Ådalsveien, vestover fra denne, med avkjøring fra Risesletta ved yrkessjåførlinja til Hønefoss videregående skole. Den går sørvestover i parallell med E16, og dreier sørover langs Molvald i Ådalselva. Etter at man passerer den gamle tømmervekta til Follum Fabrikker passerer man Viken Skogs tremasseanlegg og Follum kraftstasjon (Hofsfoss kraftverk). På fabrikkområdet til tidligere Follum Fabrikker, ved Follumfoss, ligger i dag (2022) Treklyngen Industripark. Veien ligger cirka 125 meter over havet ved tømmervekta.

Hovsmarkveien er en sidevei til Follumveien, ved hovedporten til fabrikkområdet.

Bildegalleri
------------

* Innkjøringen til FollumveienInnkjøringen til Follumveien
* Follum kraftstasjon, Follumveien 95Follum kraftstasjon, Follumveien 95
* Follumveien 100Follumveien 100
* Viken Skog, FollumveienViken Skog, Follumveien
* Bensinpumper ved FollumveienBensinpumper ved Follumveien

Referanser
----------

1. ↑  Postens adressesøk
2. ↑  «Follumveien, Hønefoss». *kart.gulesider.no*. Gule Sider. Besøkt 11. oktober 2022.
3. ↑  «Follumveien, Hønefoss». *Google kartsøk* **(norsk)**. Google. Besøkt 11. oktober 2022.
4. ↑  «Follumveien». *www.norgeskart.no*. Statens kartverk. Besøkt 11. oktober 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Follumveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
*Denne artikkelen handler om den mytologiske dronning Kassiopeia. For stjernebildet, se Kassiopeia*
**Kassiopeia** var ifølge gresk mytologi en dronning av Aithiopa (Etiopia). Hun var gift med kong Kefevs og mor til Andromeda. Hun er beskrevet som arrogant og forfengelig, noe som også ledet til hennes fall.

Avstamning
----------

Aithiopias konge Kefevs og dronning Kassiopeia takker Persevs for å ha reddet datteren Andromeda, *La Délivrance d'Andromède* (1679) Pierre Mignard, Louvre
Hennes bakgrunn er uklart beskrevet i de mytologiske tekstene. Den romerske dikteren Nonnos (400-tallet e.Kr.) omtaler henne som en nymfe i sitt verk *Dionysiaca*, mens forfatteren Stefan fra Bysants navngir henne i sitt verk *Ethnica* som Iope, datter av Hellen, den eponymiske stamfaren for alle hellenere.

I mytologien
------------

Kassiopeia skrøt av at hennes datter, kanskje også hun selv, var vakrere enn nereidene. Dette irriterte havguden Poseidon som oppfattet det som hybris, hovmod, og han ønsket derfor å straffe Aithiopia. Noen kilder oppgir at Poseidon sendte en flodbølge mot landet. Mer vanlig er fortellingen om at han sendte havmonsteret Cetus for å straffe dem.

Kefevs og Kassiopeia oppsøkte oraklet i Ammon for å høre hvordan de kunne bli kvitt Cetus, og fikk til svar at den eneste utveien var å ofre datteren Andromeda til havmonsteret. Andromeda ble lenket til en klippe ved havet og overlatt til Cetus. Samtidig med Cetus kom også helten Persevs forbi. Han drepte havmonsteret og befridde Andromeda. Persevs giftet seg senere med henne.

Poseidons straff: Kassiopea som stjernebilde på himmelen sittende bundet til tronstolen. Hyginus, *Poeticon Astronomicon*. "U.S. Naval Observatory Library"
Poseidon ville ikke at Kassiopeia skulle slippe unna straffen. Han plasserte henne på himmelen som et stjernebilde bundet til sin tronstol. Hun ble plassert slik at hun dreier rundt polstjernen med hodet ned halve tiden.

Stjernebildet
-------------

Stjernebildet Kassiopeia på den nordlige stjernehimmelen er synlig året rundt nord for 35 grader nord.

Den etiopiske kongerekken
-------------------------

Ifølge den etiopiske kongelisten av 1922, utarbeidet av daværende prinsregent Haile Selassie, var Kassiopeia Etiopias hersker i 19 år, fra 1890 til 1872 F.Kr.

Referanser
----------

1. ↑  Nonnus. «Dionysiaca, kap. 43, vers 146».
2. ↑  Stefan fra Bysants. «Ethnica, kap. 1333, vers 13».
3. ↑  Apollodorus. «Bibliotheca, 2.4.3.». Perseus.
4. 1 2  «Poseidon, god of the sea, floods and earthquakes - Greek Gods, Mythology of Ancient Greece». www.greek-gods.org.
5. ↑  Anne Wright. «Constellations - Cassiopeia». Constellations of Words.
6. ↑  Gaius Julius Hyginus. «De Astronomica, 2.10».
7. ↑  Aratus. «Phaenomena». s. 187.
8. ↑  C. F. Rey (1927). *In The Country Of The Blue Nile*. The Camelot Press Limited. s. 265.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Søndre Sletter naturreservat** utgjør størstedelen av øya Søndre Sletter samt sjøområdet i ca 50 meters avstand til øya, i Råde kommune i Østfold. Reservatet er omsluttet av Eldøya-Sletter landskapsvernområde.

Nordøst på øya er det friområde med toaletter, resten av øya er reservat. I reservatet er det ferdselsforbud i tiden 15. april til 15. juli både på land og sjø.

Øya er 16,6 moh på det høyeste. Berggrunnen er rombeporfyrkonglomerat, en globalt meget sjelden bergart som finnes på hele øyrekka i Østfold fra Søster og nordover. 

På øya er det et rikt fugleliv. I 2000 ble det for første gang oppdaget hekkende hvitkinngås. Dette er fra naturen en arktisk art med hovedutbredelse på Grønland, Svalbard og Novaja Semlja. Dessuten finnes en bestand som er resultat av utsetting i Bundefjorden i Oslo.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Søndre Sletter naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
2. ↑  Lovdata, verneforskriften

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
Må ikke forveksles med Golden copy-løsning.
Innen informatikk er en **gylden oppføring** eller **gylden kopi** en betegnelse på den gyldige versjonen av et dataelement (oppføring) i et system med en enkeltversjon av sannheten. Det kan referere til en database, en spesifikk tabell eller et datafelt, eller hvilken som helst informasjonsenhet. En gylden kopi er en konsolidert datamengde, og er ment å gi én enkelt kilde til sannheten og en veldefinert versjon av alle data-entitetene i en organisasjon sitt økosystem.

Uttrykket er mye brukt i forbindelse med datakvalitet, grunndataforvaltning og lignende. Det har også oppstått egne tekniske golden copy-løsninger for å vedlikeholde gylne kopier.

Grunndata
---------

Innen grunndataforvaltning refererer den gyldne kopien til grunndataene (master-versjonen) av sikkerhets- eller referansedata som fungerer som én autoritativ kilde for "sannheten" ovenfor alle applikasjonene i et IT-landskap.

Se også
-------

* Enkelt sannhetskilde, en mønsterpraksis for normalisering av data i informasjonssystemer
* Enkeltversjon av sannheten, database som lagrer alle data til en organisasjon i en konsistent og ikke-redundant form
* Kildesystem for en oppføring, den autoritative datakilden for en gitt dataelement

Referanser
----------

1. ↑  «What is a Golden Record in MDM». *Informatica* **(engelsk)**. Besøkt 13. mars 2023.
2. ↑  «The power of the golden record for data | PensionBee». *www.pensionbee.com* **(engelsk)**. Besøkt 13. mars 2023.
3. ↑  Nwaneri, Chinenye (14. februar 2019). «System of Record, System of Reference, Golden Records, and other confusing terms in Master Data…». *All Things Data!* **(engelsk)**. Besøkt 13. mars 2023.
4. ↑  IVPMarketing (14. april 2020). «Back to Basics: Golden Copy of Data Explained». *Indus Valley Partners* **(engelsk)**. Besøkt 21. januar 2022.
Kråkstad kirke
**Kråkstad prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Follo prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det lå i tidligere Ski kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Kråkstad kirke.

Kråkstad prestegjeld og dets sogn er nå en del av Nordre Follo kirkelige fellesråd underlagt Nordre Follo prosti.

Historikk
---------

*Krákustaðir sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Kråkstad kirke, *Krákastaða Petri & Pauli kirkja*, er en steinkirke fra midten av 1100-tallet og feiret sammen med Ski kirke 850-årsjubileum i september 2010.

Middelalderkirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som *Krákastaða kirkja*.

Kråkstad prestegjeld antas å gå tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I middelalderen omtales tre kirker i Kråkstad prestegjeld:

* Kråkstad
* Ski
* Sander

Senest rundt reformasjonen ble Kråkstad hovedkirke, mens Sander antas nedlagt før reformasjonen. I Povel Huitfeldts Stiftsbok fra 1574-77 omtales følgende kirker i *Krogstad Sogenn*:

* Krogstad Hoffuidt Kiercke
* Skie Annex

Prestegjeldet er oppført i Skattematrikkelen 1647 som *Krogstad præstegield* i Folloug fougderie.

Kråkstad prestegjeld dannet grunnlaget for Kråkstad formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

På bakgrunn av sterk befolkningsøkning i Ski kommune utover på 1970-tallet, ble det besluttet å dele Kråkstad prestegjeld i to, ved opprettelsen av Langhus prestegjeld. Ved kgl.res. av 20. mars 1981 ble Langhus prestegjeld utskilt, med virkning fra 1. juli 1981.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Kråkstad
* Ski

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1898). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 27.
3. ↑  Kråkstad kirke, norske-kirker.net
4. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
5. ↑  Christie, Sigrid (1969). *Norges kirker*. Land og kirke. s. 20.
6. ↑  (no) «Sander kirkested». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
7. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
8. ↑  «Akershus Amtstidende 1980.04.15». Frogn. 1980-04-15. s. 9.
9. ↑  Forskrift om deling av Kråkstad prestegjeld, lovdata.no
10. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
11. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**Jean-Pierre Kutwa** (født 22. desember 1945 i Blockhauss i Abidjan i Elfenbenskysten) er en ivoriansk kardinal og katolsk erkebiskop av Abidjan.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Noen dager før jul 1970, i en alder av tjuefem år, ble han ordinert til diakon for erkebispedømmet Abidjan av erkebiskop Bernard Yago.

### Prest

Han ble ordinert til prest den 11. juli 1971. I 1985 tok han sin doktorgrad i bibelsk teologi ved Det pavelige universitet Urbaniana i Roma.

### Erkebiskog av Garoua

Etter tretti år som prest i den ivorianske hovedstaden ble Kutwa utnevnt til erkebiskop av Gagnoa av pave Johannes Paul II den 15. mai 2001.[1] Han ble ordinert til biskop av erkebiskopen av Abidjan, kardinal Bernard Agré, den 16. september samme år; medkonsekratorer var biskopen av Yopougon, Laurent Akran Mandjo, og biskopen av San Pedro-en-Côte d'Ivoire, Barthélémy Djabla.

### Erkebiskop av Abidjan

Den 2. mai 2006 utnevnte pave Benedikt XVI ham til erkebiskop av Abidjan.[2] Den 18. juni 2006 overtok han ledelsen av erkebispedømmet i Abidjan, og 29. juni 2006 tok Benedikt XVI imot ham i Peterskirken for å presentere ham hans pallium, symbolet på meytopolitanerkebiskopenrd embede. 

Kutwa var visepresident for Den vestafrikanske biskopskonferanse.

### Kardinal

I det høytidelige konsistorium dent 22. februar 2014 kreerte pave Frans ham til kardinalprest til titulærkirken *Sant'Emerenziana a Tor Fiorenza*.[3] Overtakelsen av titulærkirke fant ikke sted før tre år senere, drn 26. februar 2017.

Han engasjerte seg mot den langvarige borgerkrigen i landet og ba om konsekvent avvæpning av tidligere borgerkrigsstridende.[4]
Røde pølser fra en dagligvarebutikk
**Rød pølse** er en type kokt svinepølse med sterk rødfarge, som er svært vanlig i Danmark. Ettersom pølseboder er allestedsnærværende i Danmark, anser mange at *røde pølser* er en av landets nasjonalretter. De er av typen wienerpølse og skinnet er farget med en tradisjonell rødt fargestoff (karmin).

Tradisjonell tilberedning
-------------------------

*Rød pølse* skal i henhold til tradisjonen trekkes i varmt vann og serveres typisk med remulade, sennep eller ketchup, stekt løk og sylteagurk.

Pølsene er vanligvis laget av 60–80% finmalt svinekjøtt, krydret med pepper, muskat, allehånde eller lignende søte kryddere (knuste sennepsfrø, løk og sukker kan også bli tilføyet). Vann, ister, fleskesvor, potetmel og soyabønne- eller melkeprotein blir ofte tilsatt som fyllstoff. Nesten alle kommersielt tilgjengelige pølser er blitt industrielt forkokt med tanke på at de senere skal stekes eller trekkes i varmt vann.

Referanser
----------

1. ↑  Reinhold Carle, Ralf Schweiggert: *Handbook on Natural Pigments in Food and Beverages: Industrial Applications for Improving Food Color*, Woodhead Publishing Series in Food Science, Technology and Nutrition, 2016. Pages 409 and 415.
2. ↑  Fran Parnell, Joan Gannij: *Insight Guides Scandinavia*, Insight Guides, 2012. ISBN 978-1780050355.
3. ↑  Nichola Fletcher (text), Caroline Bretherton (recipes): *Sausage – A country-by-country photographic guide with recipes*, London, Dorling Kindersley, 2012. Page 94. ISBN 978-0756689834.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.

**Jørn Anton Kalvik** (født 15. januar 1954 i Bergen) er en norsk vokalist.

Musikalsk virke
---------------

Fra 1973 til 1981 spilte han i Bergens-bandene Tortilla Flat, After Eight og Tornerose. 

### Tornerose

I 1978 flyttet han til Oslo, og i 1979 deltok bandet Tornerose i finalen i NM i rock på Jordal Amfi, og ble nr. 2 etter å ha vunnet vestlandsfinalen. I november samme år spilte Tornerose i programmet *Halvsju* på NRK TV. Bandet opptrådte også i NRK TVs musikkmagasin *Videotek*. 

I 1980 ga Tornerose ut LP-en *Welcome to the City* på plateselskapet Talent Studio. 

Tornerose gjenoppsto sommeren 2021 i forbindelse med festivalen «Lægreidfest» i Sogndal. 

### Big Spenders

Fra 1982 til 1987 var Kalvik vokalist i Vestfold-bandet Big Spenders og var vokalist på albumet *Shark Lookin'* fra 1986. Big Spenders ble gjenforent 25 år senere, og begynte å gjøre sporadiske spillejobber i Østlandsregionen. 

### MOMS

I 1987 dannet Kalvik bandet MOMS (Masters Of Mixed Sessions) på utestedet Smuget i Oslo. Blant medlemmene i bandet var Frode Alnæs, Bjørn Jenssen, Marius Müller og Ruphus-gitaristen Kjell Larsen. Flere av de øvrige medlemmene som var med fra starten, deriblant bassisten Sveinung Hovensjø og Jørn Kalvik, var med i MOMS frem til 2021. I 1989 ble trommeslageren Dag Kristoffersen også med i MOMS. Gitaristen Stein Bull-Hansen har også spilt i MOMS. I 2022 ble Hovensjø erstattet med Bjørn Enoksen. Høsten 2010 døde keyboardisten Tore Wennerød; han ble erstattet av Lorenzo Nardocci. MOMS er mest kjent for sine jam-sessions på Smuget i Oslo fra 1987 til 2002 samt for at de hvert år fra 2016 har spilt en gratiskonsert i Stensparken i Oslo. Jørn Kalvik markerte 50 år på musikkscenen under Stensparken-konserten i 2023.

### Annet

Jørn Kalvik har også vært engasjert i band som The Bones, Next To Nothing, Bislet Beatutleie og Club7-bandet Øl, Vin & Bayer og ble i 2016 engasjert i soul- og r&b-bandet Bergos Berme. Han bor på Oppsal i Oslo og er ansatt ved det historiske hotellet Losby Gods i Lørenskog. 

Hans bassbarytonstemme, som går over fire oktaver, ble brukt som voice-over for P5 Bergen lokalradio i perioden 2010–2013, og lokalradioen har også engasjert ham til å spille inn en rekke reklame-innslag.

Diskografi
----------

### Tornerose

* 1980: *Welcome to the City*
* 1981: *Elevator*

### Big Spenders

* 1986: *Shark Lookin'*

### Deltar på

* 1979: Continental Records: *NM for Rockeband 1979*
* 1985: Tobben & Ero: *En dans på nevroser*
* 1995: M.M. Records: *Du grønne dannede jul goddag*

Referanser
----------

1. ↑  «Norgesmesterskapet i rock». 3. august 1979. Besøkt 7. oktober 2022 – via nrk.no. «Opptak fra NM i rock for amatørband på Jordal Amfi i Oslo. Medvirkende: Rockegruppene Småtroll, Wasaband, Baiage, West Company, Marquee Band, Broadway News, Tornerose, Wright, Subway Suck, Black Morning og Alice.»
*Grand Hotell* er et hotell i Sauda opprinnelig oppført i Sveitserstil, som ligger i svingen Saudavegen og Rådhusgata. Hotellets fasade vender sørvest mot Saudavegen. Hotellet er i dag kun åpent for overnatting. Baren Grand Manilla i byggets kjellerlokaler er for tiden stengt.

Historie
--------

Bygget ble oppført av Christian Bakke i 1915, og hotellet åpnet dørene i 1916 først under navnet Bakke Hotell. Navnet ble endret til Grand Hotell før det ble solgt til nye eiere i 1917 for 65 000 kroner. Hotellet ble utvidet i 1926 etter økt etterspørsel, og fasaden ble flyttet fra sørøst til sørvest. Grand Hotell var det første hotellet på Øyra, dagens Sauda sentrum, etter at det gamle turist- og strandstedet Saudasjøen mistet sin posisjon som kommunesenter da industrialiseringen tok til. Grand hotell ble bygget av materialer fra et nedlagt hotell på Nesflaten i Suldal som het Selland Hotell. Den utsmykkede fasaden er fjernet med tiden.

Referanser
----------

1. ↑  Årskrift Sauda Sogelag 2007, side 18-32 kapittel «Hotelldrift på Øyra» av Torgeir Vetti – Ingen ISBN

Eksterne lenker
---------------

* www.grandhotellsauda.no
Nedre Mackenzie i slutten av august. Kilde: NASA.
**Mackenzie** er ei elv i Canada. Den begynner i Store Slavesjø i Nordvestterritoriene, og renner nordover til Nordishavet. Den er Canadas lengste elv med 1 738 km, og er sammen med tilløpselvene Slave, Peace og Finlay Rivers den nest lengste elva i Nord-Amerika med en lengde på 4 241 km. Mackenzie har et nedbørfelt på 1 805 200 km²,, et areal som er større enn hele Norden. Gjennomsnittlig vannføring er 9 700 m³/s. 

I vassdragssystemet ligger mange store innsjøer, hvorav de største er:

* Store Bjørnesjø – 31 153 km²
* Store Slavesjø – 27 200 km²
* Athabascasjøen – 7 850 km²

Det store myrlendte deltaet til Mackenzie gir gode leve- og hekkeområder for ender, gjess og ulike trekkfugler. Munningen er også kalvingsområde for hvithval. 

Elva er farbar for båttrafikk rundt fem måneder hvert år. Den fryser over i oktober og isen brekker opp i mai. Om vinteren brukes deler av elva som en isvei.Under den isfrie perioden er elva seilbar i hele sin lengde. Lektertrafikk fra en terminal ved jernbanens endestasjon i Hay River betjener hele det nedre Mackenzie-bekkenet. Det er funnet naturgass i deltaområdet lengst nord ved Nordishavet.

Mackenzie (som tidligere het *Disappointment River*) er oppkalt etter den oppdagelsesreisende Alexander Mackenzie, som reiste på elva i et forsøk på å nå Stillehavet i 1789. På Na-dené-språkene heter den *Deh Cho*. 

Vannskillet mellom Mackenzie-bekkenet og bekkenet til elva Yukon i vest danner den sentrale delen av grensa mellom Nordvestterritoriene og Yukon.

Sideelver
---------

De viktigste sideelvene og tilløpselvene er, fra nordvest via sør til nordøst:

* Peel – 684 km
	+ Snake – 300 km
* Arctic Red – 500 km
* Liard – 1 115 km
	+ South Nahanni – 563 km
	+ Fort Nelson – 517 km
	+ Petitot – 404 km
* Hay – 702 km
* Slave – 434 km
	+ Peace – 1 923 km
		- Smoky – 492 km
		- Finlay – 402 km
	+ Athabasca – 1 231 km
		- Pembina – 547 km
* Great Bear – 113 km

Referanser
----------

1. ↑  Atlas of Canada. «Rivers in Canada». Arkivert fra originalen 4. april 2007. Besøkt 22. august 2009.
2. ↑  Encyclopædia Britannica. «Mackenzie River». Besøkt 22. august 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mackenzie River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Informasjon og et kart over Mackenzies nedbørfelt
* Historien om Mackenzie-elva.
* Atlas of Canadas side om Canadas arktiske elver.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Store Bjørnesjø** er en innsjø i Nordvestterritoriene i Canada. Den er verdens syvende største innsjø, og den tredje største i Nord-Amerika. Innsjøen ligger på polarsirkelen, mellom 65 og 67 grader nord og mellom 118 og 123 grader vest. 

Innsjøen har et flateinnhold på 31 153 km², og ligger 186 moh.. Totalt vannvolum er 2 236 km³. Den største dybden i sjøen er 446 m og gjennomsnittsdybden er 72 m. Innsjøbredden er totalt 2 719 km lang, og innsjøen drenerer et nedslagsfelt på 114 717 km². Det ligger 26 større øyer i innsjøen, med et totalt areal på 759,3 km². 

Sjøen har utløp mot vest gjennom elva Great Bear som munner ut i Mackenzie. Ved utløpet ligger også den lille byen Deline, som er den eneste bosetningen ved sjøen. Ved østbredden lå tidligere gruvesamfunnet Port Radium (Echo Bay), men dette er nå nedlagt.

Sjøen er islagt fra slutten av november til juli.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  Lakepedia.com: *Great Bear Lake*
2. ↑  The Canadian Encyclopedia: Great Bear Lake *Great Bear Lake* Arkivert 31. mars 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Great Bear Lake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Store Bjørnesjø er den nordligste av de store innsjøene i Mackenzie-elvas nedslagsfelt.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |