recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Anthurium scherzerianum*
***Anthurium***-slekten (norsk: **flamingoblomst**) er en stor planteslekt innenfor myrkonglefamilien. Den er en av de største, mest varierte og sammensatte slektene innenfor denne plante-familien. Den består av om lag 700 arter fra tropisk Sentral- og Sør-Amerika. 

Blant disse finnes både epifyttiske og terrestriske arter. Blomstene er som oftest sterkt rødfargete eller rosa, men kan også være hvite. De vokser opp fra midten av planten, og når planten først har begynt å blomstre kommer nye blomsterstengler kontinuerlig.

Det er særlig tre arter som dyrkes som potteplanter. Den vanligste er *Anthurium scherzerianum*, og den er også den enkleste. Dette skyldes blant annet at bladene er fastere og smalere på denne, og det gjør at de avgir mindre fuktighet. De to andre sortene trenger en eksperthånd for å trives, disse er *Anthurium andraeanum*, med større, og mer skinnende blomster enn den førstnevnte og *Anthurium crystallinum*, som dyrkes hovedsakelig for det vakre bladverket skyld, som består av store, mørkegrønne blad med lyse årer.

*Anthurium*-planter regnes ofte for å være vanskelig å få i blomst på nytt i en vanlig stue fordi de krever så høy og stabil temperatur, og dessuten høy luftfuktighet.

*Anthurium*-blomster blir ofte benyttet som snittblomster i blomsterbuketter, og de holder seg lenge. Det er *Anthurium andraeanum* som blir mest benyttet i buketter.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |
***Hightown*** er en amerikansk fjernsynsserie som hadde premiere på Starz 17. mai 2020. Serien ble skapt av Rebecca Cutter og er produsert av Cutter, Gary Lennon, Jerry Bruckheimer og Jonathan Littman. Hovedrollene spilles av Monica Raymund og James Badge Dale.

I juni 2020 ble serien fornyet for en ny sesong.

Handling
--------

Jackie Quiñones (Monica Raymund) er en fiskeriinspektør i National Marine Fisheries Service i Provincetown i Massachusetts som misbruker alkohol og narkotika. Hun finner liket til en myrdet kvinne, hvilket avstedkommer en politietterforskning ledet av kriminalbetjentene Ray Abruzzo (James Badge Dale) og Alan Saintille (Dohn Norwood) rettet mot organisert kriminalitet i Cape Cod og den lokale opioidepidemien.

Rolleliste
----------

* Jackie Quiñones … Monica Raymund
* Ray Abruzzo … James Badge Dale
* Alan Saintille … Dohn Norwood
* Frankie Cuevas … Amaury Nolasco
* Renee Segna … Riley Voelkel

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hightown* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Hightown* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
Bjering siste modell fra 1925 med karosseri i aluminium. Tilhører Norsk Teknisk Museum

**Bjering** var et norsk bilmerke som ble produsert fra 1920-1926. Antall produserte biler er uklart, men var antagelig 6 biler.

Bilen ble konstruert av Hans Christian Bjering på Gjøvik. En liten serie på antagelig 4 biler ble produsert av firmaet hans A/S Autoslæde i 1920-1921. Bredden var bare 1 meter. Den var en toseter, konstruert etter tandem-prinsippet (et sete foran og et bak). Den var tilpasset kjøring på smale vinterveier og i sledespor. Motoren var en luftkjølt V-4 på 2010 cm² plassert mellom setene. Føreren satt bakerst over drivhjulene. Karosseriet var av tre. Den var også utstyrt med en snøplog av tre. Framhjulene kunne byttes ut med meier. 

I 1923-1925 ble ytterligere 2 biler bygget ved Raufoss Patronfabrik etter kontrakt med Forsvarsdepartementet. Disse hadde bakmontert rekkemotor og var bygd i aluminium.

Forbedrede snøploger gjorde at behovet for en slik bil falt bort, og reell serieproduksjon kom aldri i gang.

Referanser
----------

1. ↑  Bertheau/Stokke (1991) side 80
2. ↑  Bertheau/Stokke (1991) side 79
3. ↑  Bertheau/Stokke (1991) side 82

Litteratur
----------

* Bertheau, Øistein/Stokke, Christian: *Made in Norway? Historien om bilproduksjon i Norge*; NTM 1991 ISBN 82-90115-24-5. Artikkel om Bjering side 78-88.

Eksterne lenker
---------------

* Bilrim.no – *Bjering*
* Oppland Arbeiderblad – *Raufoss-bil på Frankfurt-utstillingen*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
Etterligning av forsiden på en TPS-rapport.
En **TPS-rapport** (fra "**t**est**p**rosedyre-**s**pesifikasjon") er et dokument brukt til kvalitetssikring som beskriver prosedyrer for hvordan man skal gå frem under testingen. Det er særlig brukt innen programvareutvikling.

Definisjon
----------

Institute of Electrical and Electronics Engineers (IEEE) har publisert følgende offisielle definisjon av en testprosedyre-spefikasjon (engelsk):
 

> **IEEE 829 – Test Procedure Specification**  
> 
> *The Test Procedures* are developed from both the *Test Design* and the *Test Case Specification*. The document describes how the tester will physically run the test, the physical set-up required, and the procedure steps that need to be followed. The standard defines ten procedure steps that may be applied when running a test.
> 
> 
>

Populærkultur
-------------

I filmen *Office Space* fra 1999 blir det gjort et stort poeng av at protagonisten Peter Gibbons (spilt av Ron Livingston) har glemt å legge omslagsark rundt TPS-rapportene, og må forklare dette på nytt til åtte forskjellige personer som han rapporterer direkte til.

Referanser
----------

1. ↑  «IEEE 829 Documentation». Arkivert fra originalen 10. juni 2017. Besøkt 10. juni 2019.
«Bjelleklang» har flere betydninger.

«**Bjelleklang**» er den norske versjonen av den engelskspråklige julesangen «Jingle Bells» oversatt til norsk av Juul Hansen. 

Originalversjonen ble skrevet av amerikaneren James Lord Pierpont og utgitt første gang i 1857. Det opprinnelige navnet var «One Horse Open Sleigh». Sangen ble i utgangspunktet skrevet for å bli framført på Thanksgiving i en kirke i Boston, Massachusetts men ble sunget igjen under julefeiringen samme år. Sangen er senere blitt oversatt til en rekke språk.

Ann-Margret spilte inn sangen og ga den ut på albumet *Ann-Margret's Christmas Carol Collection* i 2004.

I likhet med «Snømannen Kalle» og en rekke andre sanger om vinter, regnes Bjelleklang for å være en julesang til tross for at julen ikke nevnes i det hele tatt.

Tekst
-----

Bjelleklang, bjelleklang  

over skog og hei!  

Hør på bjellens muntre klang,  

når Blakken drar i vei!  

Følg oss ut! Følg oss ut  

over mo og myr  

Der hvor veien slynger seg  

i skogens eventyr.

Kom nå og bli med til stallen skal du se  

At Blakken blir så glad når vi skal dra av sted  

Så tar vi vognen frem og legger selen på  

Og Blakken vrinsker glad mot deg  

Hu-Hei, hvor det skal gå!

Bjelleklang, bjelleklang  

over skog og hei!  

Hør på bjellens muntre klang,  

når Blakken drar i vei!  

Følg oss ut! Følg oss ut  

over mo og myr  

Der hvor veien slynger seg  

i skogens eventyr.  

Det klinger over veien en munter melodi  

Som fuglene i heien så lystig stemmer i.

Bjelleklang, bjelleklang  

over skog og hei!  

Hør på bjellens muntre klang,  

når Blakken drar i vei.

Norske innspillinger (i utvalg)
-------------------------------

* The Monn Keys. Utgitt på 78-platen og singlen RCA NA 1057 i 1956.
* Wenche Myhre spilte inn sangen og ga den ut på albumet *Wenches jul* i 1991.

Referanser
----------

1. ↑  Se plateetiketten

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**TRXD** er en norsk produsentduo som består av Truls Dyrstad (født 25. januar 1995) og David Atarodiyan (født 24. januar 1992), henholdsvis fra Mandal og Oslo. Navnet kommer fra sammensetningen «**Tr**uls **x D**avid», og skal representere dem begge.

Karriere
--------

TRXD med Emilie AdamsTruls Dyrstad startet sin musikkinteresse som ung, og spilte gitar før han i senere tid begynte å produsere musikk. David Ataroiyan begynte ikke å lage egen musikk før i tenårene, men sluttet i jobben sin og dro på habitus til utlandet. Begge har studert ved UiA.[]

TRXD ble signert hos Warner Music Norge (2016) etter å ha fått oppmerksomhet for sine remixer av musikknettsteder som blant annet amerikanske Billboard. De slapp sin første singel *«Wherever You Go (feat. Hilde)»* i april 2016,[] og låten solgte til dobbel platina innen utgangen av året. Låten lå på VG-lista i over syv uker, noe som fikk dem inn på VG-lista-turneen 2016. Duoen lager EDM-musikk, men synger ikke på sine egne låter. De samarbeider derfor ofte med andre artister, låtskrivere og vokalister.[]

I 2017 slapp de sin tredje singel «Our City» (feat. Emilie Adams) som med over 17 millioner strømminger på Spotify solgte til platina i Norge. Samme år slapp de også med singlene «Venn» og «Crazy». 

Duoen opptrådte på by:Larm samme år, i tillegg til VG- lista top 20, Forza festivalen og på P3 Christine Live flere ganger.

Diskografi
----------

**Singler**

* «Wherever You Go» med Hilde (2016)
* «Down With the River» med Skinny Days (2016)
* «Venn» (2017)
* «Crazy» (2017)
* «Our City» med Emilie Adams (2017)

Referanser
----------

1. ↑  «Truls x David = TRXD». *Mynewsdesk* **(norsk)**. Besøkt 20. januar 2017.
2. ↑  «Remix Roundup: Listen to 6 Must-Hear Remixes of Adele's 'Hello' Right Now». *Billboard*. Besøkt 20. januar 2017.
3. ↑  «TRXD teamer opp med Skinny Days på ny single». *Mynewsdesk* **(norsk)**. Besøkt 19. januar 2017.
4. ↑  «De møttes for ett år siden – nå har UiA-duoen solgt til platina». Besøkt 19. januar 2017.
5. ↑  «VG-lista - TRXD feat. Hilde / Wherever You Go». *lista.vg.no*. Besøkt 20. januar 2017.
6. ↑  «VG-lista: Det finnes ikke dårlig vær...». *VG* **(norsk)**. Besøkt 19. januar 2017.
7. ↑  «Truls x David = TRXD». *Mynewsdesk* **(norsk)**. Besøkt 20. januar 2017.
8. ↑  «Dansk hype, norsk soul og fransk elektro - by:Larm». *by:Larm* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 2. februar 2017. Besøkt 19. januar 2017.
***Mistress and Maid*** er en amerikansk stumfilm fra 1910.

Handling
--------

Nan Willis er en velstående ung arving som besøker en fasjonabel badeby hvor hun ikke kjenner noen andre. Hun blir bare ledsaget av hushjelpen hennes, Susan, en misunnelig kvinne. Kjedelig av tilværelsen hennes, bestemmer Nan seg for å søke eventyr ved å bytte plass med hushjelpen sin. Hun blir snart kjent med en ung og kjekk badevakt, Jim Holt, og godtar tilbudet hans om å lære henne å svømme.

Nan og Jim blir snart forelsket i hverandre, og Nan er sikker på at Jim - i motsetning til de andre tidligere frierne hennes - elsker henne for seg selv, ikke på grunn av pengene hennes. Men når de besøker et isolert fyrtårn, blir Nan bare akkompagnert av Sue, fanget. Det viser seg at Sue står bak alt dette, som håper å kunne stikke av sammen med Nans juveler og andre verdisaker. Den uhyggelige, unge fyrvokteren og hans merkelige gamle bestemor blir snart involvert i det som foregår.

Referanser
----------

1. ↑  MISTRESS AND MAID

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mistress and Maid* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Kom loy
En **kom loy** (eller **Kongminglanterne** eller **kinesisk lanterne**) er en lykt laget av rispapir som sendes opp i luften ved hjelp av varmluftsprinsippet. Luften i lampen varmes av en tent voksbit i bunnen av lykten som løfter som en varmluftballong. Det thailandske begrepet *kom **loy*** betyr flytende lanterne på norsk. Lykten svever i ca fem til syv minutter.

I Thailand og i andre deler av Asia benyttes *kom loy*er særlig omkring nyttår, men også ved andre høytider. 

Lanternen ble oppfunnet i Kina. Den har der navnet *Kongminglanterne* (kinesisk: 孔明燈), etter den angivelige oppfinneren, Zhuge Liang, hvis stilnavn var Kongming. 
  
Den skal opprinnelig ha hatt en militær funksjon - som varsellampe - men ifølge sinologen Joseph Needham eksperimenterte kineserne med små varmluftsballonger så tidlig som i de stridende staters tid, altså lenge før Zhuge Liangs tid.

Referanser
----------

1. ↑  Ancient Chinese Inventions, By Yinke Deng, Pingxing Wang, Contributor Pingxing Wang, Published by 五洲传播出版社, 2005, ISBN 7-5085-0837-8
**TPC at Sugarloaf** er en privat golfbane i Duluth i Georgia, anlagt i 1996 som del av nettverket Tournament Players Club. Banen har 27 hull og er tegnet av Greg Norman. 

Anlegget er på om lag 4800 mål og var tidligere en farm som drev oppdrett av hester og kyr, og tilhørte filantropen og finansmannen O. Wayne Rollins. Det består av tre nihullssløyfer, «The Stables», «The Meadows» og «The Pines», og var Normans første banedesign i USA.

Fra 1997 til 2008 var Sugarloaf fast vert for turneringen AT&T Classic på PGA-touren. Turneringen benyttet sløyfene «Stables» og «Meadows». 

Etter å ha slitt økonomisk, og etter å ha mistet hovedsponsoren, besluttet PGA-touren å legge ned turneringen etter 2008-sesongen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Greg Normans golfbanedesign-nettsted

| * v
* d
* r
Tournament Players Club |
| --- |
| Avenel **·** Boston **·** Craig Ranch **·** Deere Run **·** Eagle Trace **·** Heron Bay **·** Jasna Polana **·** Louisiana **·** Michigan **·** Myrtle Beach **·** Piper Glen **·** Prestancia **·** River Highlands **·** River's Bend **·** Sawgrass **·** Scottsdale **·** Southwind **·** Sugarloaf **·** Summerlin **·** Tampa Bay **·** The Canyons **·** Twin Cities **·** Valencia **·** Virginia Beach **·** Wakefield Plantation |

Portal: Golf
**«Mister and Mississippi»** er en amerikansk populærmusikksang med melodi og tekst av Irving Gordon, publisert i 1951. Sangen ble popularisert av Patti Page. Den ble også spilt inn på plate av Rex Allen, Dennis Day og Johnny Desmond. Innspillingen med Patti Page ble utgitt av Mercury Records med katalognummer 5645. Innspillingen med Dennis Day ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 46-4140.

Roland Eiworth har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Mister och Mississippi». Alice Babs, Charles Normans orkester spilte den inn i Stockholm 7. september 1951. Fire medlemmer fra Kammarkören medvirket også og Babs sang tostemt. Sangen ble utgitt på 78-platene Metronome J 196 (i Sverige) og på Musica A 6905 (i Norge).

Norsk versjon
-------------

Erik Diesen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Mister og Mississippi». Kjell Haugen med Columbiakvintetten og kor utgav den på 78-platen Columbia GN 1247 i 1951.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Patti Page | USAs flagg Billboard Best Sellers In Stores-listen | # 8 | 15 | 19. mai 1951 |
| Doris Day | USAs flagg Billboard Best Sellers In Stores-listen | # 1 | 11 | 1. juni 1951 |

På magasinet Cash Box' liste, hvor alle versjonene var kombinert, nådde sangen en åttendeplass.

Referanser
----------

1. 1 2  «LyricsPlayground.com» **(engelsk)**. Besøkt 6. mars 2010.
2. 1 2  Patti Pages versjon, se Amazon.com. «Amazon.com - Mister and Mississippi» **(engelsk)**. Amazon.com. Besøkt 6. mars 2010.
3. ↑  Se plateetiketten
4. ↑  Whitburn, Joel (1973). *Top Pop Records. 1940-1955*. Record Research
5. ↑  Whitburn, Joel (1973): *Top Pop Records 1940-1955*. Record Research

Eksterne lenker
---------------

* Original tekst av Irving Gordon
Kart som viser Boothiagulfen, Nunavut, Canada.
**Boothiagulfen** ligger i Nunavut i Canada. Administrativt er den delt mellom Kitikmeot-regionen i vest og Qikiqtaaluk-regionen i øst. Den går sammen med Prince Regent-bukten. Disse danner en bukt med forskjellige navn for de to deler. Den er omgitt av: Baffin Island, Fury og Heclastredet, Melville Peninsula, det canadiske fastlandet, Boothia-halvøya. Kanskje kan også Bellot-stedet sies å høre med. I tillegg til forbindelsen via Prince Regent Inlet er bruk av isbryter eneste vei gjennom Fury og Hecla-stredet.

Den første europeer som så området må ha vært noen i William Edward Parrys følge som kom dit til fots i1822. De kom over det islagte Fury og Hecla-stredet. 1829 kom det arktiske oppdager John Ross. Han hadde vært innestengt av i fire år og navnsatte for sin velgjører og oppdragsgiver, Sir Felix Booth. Den sydlige del ble utforsket av John Rae i 1846/47 som kom inn i området over land fra sør.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Kvitskjærene naturreservat** er et naturreservat i Færder kommune, Vestfold. Det ble opprettet i 1978. Oslo kommune eier Kvitskjærene, som en del av eiendommen Hudø. På Hudø driver Oslo kommune feriekoloni. I 1969 hadde rundt 250 fiskemåker tilhold på skjærene. I 1983 hadde antallet steget til nærmere 700. I løpet av de neste fire årene sank antall fiskemåker til 200, og bestandsnedgangen sluttet ikke der. I 1992 var det bare rundt 80 fiskemåker i reservatet, og etter år 2000 har arten vært nærmest fraværende på Kvitskjærene. Svartbak, tjeld, grågås, ærfugl og makrellterner hekker i varierende antall i reservatet.

Formålet med fredningen er å bevare livsmiljøet for plante- og dyrelivet i området, særlig ut fra hensynet til sjøfuglene og deres hekkeplasser.

Referanser
----------

1. ↑  «Kvitskjærene naturreservat». *Fylkesmannen i Vestfold og Telemark*. Besøkt 13. juni 2018.
2. ↑  (no) Kvitskjærene naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Eksterne lenker
---------------

* Kvitskjærene naturreservat Arkivert 10. januar 2019 hos Wayback Machine. Boka Natur i Vestfold
* Faktaark Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Komagværstranda naturreservat** er et naturreservat helt sørøst i Vardø kommune i Finnmark. Naturreservatet omfatter sandbukta mellom Komagelva i nord og Kommagnes i sør, med omkringliggende landområder, om lag seks kilometer nord for Skallelv. Det har et totalt areal på 6 485 dekar, hvorav rundt tusen dekar utgjør sjø- eller ferskvann og 429 utgjør myr.

Naturreservatet ble etablert i 1991 for å bevare sandbukta og et sanddynesystem med en spesiell utforming. Vegetasjonen består av strandrug, sauesvingel, ryllik, silkenellik, russemjelt, finnmarkssiv, strandarve, sandslirekne, buestarr, smalnøkleblom og blåklokke. Området er fuglerikt og stranda er hekkeplass for flere vadefuglarter. Europavei 75 går gjennom hele naturreservatet i nord-/sørlig retning.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Komagværstranda i Miljødirektoratets naturbase. Besøkt 23. mai 2017.
2. ↑  Norsk institutt for skog og landskap. Markslagsstatistikk[*død lenke*] for Komagværstranda naturreservat. Besøkt 23. mai 2017.
3. ↑  Lovdata. Forskrift om vern av Komagværstranda naturreservat, Vardø kommune, Finnmark.. Besøkt 25. mai 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Naturbase
 |
Bophuthatswanas flagg
Bophuthatswanas våpenskjold
**Bophuthatswana** var en av de bantustaner ("hjemland") som Sør-Afrikas apartheidstyre hadde opprettet for at de opprinnelige sørafrikanske beboerne kunne bo og arbeide i disse land og disse områdene som var under kontroll av hvite afrikanere, men unngå å være egentlige sørafrikanske borgere.

I 1961 hadde den sørafrikanske regjeringen etablert Bophuthatswana, som besto av en rekke spredte landområder, og tildelt det til setswana⁠talende afrikanere som deres hjemland. I 1971 fikk området nominelt selvstyre, innen det i 1977 av afrikanerne ble oppnevnt som en selvstendig stat. Staten ble ikke anerkjent av andre land enn Sør-Afrika og den første bantustan, Transkei. Staten eksisterte til apartheidstyret falt i 1994, da de enkelte landområdene ble integrerte deler av de nye provinsene Freistata, Noord-Kaap og Bokone Bophirima.

Se også
-------

* Bophuthatswanas president

Eksterne lenker
---------------

* Time-Magazin zur Unabhängigkeit 1977 Arkivert 7. desember 2012 hos Wayback Machine. (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
Paul Begala (2008)
**Paul Begala** (født 12. mai 1961 i New Jersey i USA) var rådgiver for den amerikanske president Bill Clinton. Han utgjorde sammen med James Carville den etter hvert velkjente duoen for politisk rådgivning *Carville and Begala*. Fram til juni 2005 var Begala en av programlederne for Crossfire, et politisk talkshow i fjernsynskanalen CNN. Han er *Research Professor* for *Public Policy* ved Georgetown-universitetet.

Begala vokste opp og studerte i Texas, og ble kjent med Bill Clinton da han studerte ved University of Texas i Austin.

Han var sammen med James Carville engasjert i Bill Clintons valgkamp og i Clintons stab. Han engasjerte seg også i flere valgkamper etter hvert, og ble engasjert av amerikanske fjernsynsselskaper som kommentator. Hans popularitet som kommentator skyldes, foruten sakkunnskap, en snarrådighet og en vilje til å forsvare standpunkter fra amerikansk politisk liberalismes mest vidtgående fløy. 

Etter 2000 har Begala skrevet flere bestselgere om amerikansk politikk.

Bibliografi
-----------

* 2000: *Is Our Children Learning?: The Case Against George W. Bush*, New York: Simon & Schuster ISBN 0-7432-1478-1
* 2002: *It's Still the Economy, Stupid: George W. Bush, The GOP's CEO*, New York: Simon & Schuster ISBN 0-7432-4647-0
* 2008: *Third Term: Why George W. Bush (Hearts) John McCain*, New York: Simon & Schuster ISBN 1-4391-0213-9
* 2020: *You're Fired: The Perfect Guide to Beating Donald Trump*, New York: Simon & Schuster ISBN 1-9821-6004-7

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6xh3r12, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Paul Begala CNN, hentet 7. juni 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Boplass** er den arkeologiske betegnelsen for et sted der en finner spor etter menneskelig bosetning i kortere eller lenger tid. Ofte nyttes den mer nøytrale betegnelsen **lokalitet**.

Slike boplasser kan være så mangt, fra spor etter et kortvarig opphold på mindre enn ett døgn, til jordbruksboplasser som har vært i bruk gjennom generasjoner. Slike steder kan også, ved siden av gjenstandsmateriale, gi spor etter strukturer av varierende sort, som ildsteder, kokegroper, og spor etter hytter eller mer permanente bygninger.

Man bruker oftest betegnelsen om spor etter bosetning fra steinalderen. I begynnelsen av eldre steinalder var befolkningen mobile jeger-sankere, som for det meste levde i små grupper som oppholdt seg relativt kort tid på hvert sted. Slike boplasser er gjerne små, ofte ikke mer enn 10–30 m². Her er sjelden spor etter hus eller telt; boplassen manifesterer seg oftest ved flint- og bergartsavslag etter produksjon eller reparasjon av våpen og redskaper. Noen ganger finnes imidlertid *teltringer*; teltduken, som har vært laget av skinn har vært festet mot bakken av store stein. Da teltet ble tatt ned, ble steinene liggende igjen.

Mot slutten av eldre steinalder øker befolkningen, og bosetningen blir mer sedentær, dvs. av fastere karakter innenfor mer definerte revirer. Boplassene blir større og det blir vanligere med funn av faste strukturer i tillegg til steingjenstander og -avfall. Men fortsatt er det ikke uvanlig å finne mindre boplasser etter enkeltopphold på fangstturer og lignende.

Vanligvis, og særlig i Sør-Norge, er det lite å se av en steinalderboplass. Som oftest må de lokaliseres ved prøvestikking. Et unntak er de senmesolitiske groptuftene som foreløpig bare finnes i Hedmark og Østfold. I Nord-Norge er det derimot kjent over fire tusen hustufter fra denne perioden. De kan være runde eller avlange, opp til 40 m² store. Noen ganger er de samlet i større grupper, som ved Gropbakkengen i Varanger, der 89 slike tufter ligger samlet. Det er imidlertid ikke gitt at alle har vært i bruk samtidig, men likevel må det ha vært ganske mange mennesker samlet her i noe som kunne minne om en slags landsby.

Man ser altfor ofte forestillingen om at steinalderens mennesker bodde i huler. Dette kan gå tilbake på en av de aller første profesjonelle steinalderutgravningene i Norge, ved Svarthola på Viste i Randaberg utenfor Stavanger. Dette er en heller med omtrent fire meter inn fra tørrfallet. Funnene herfra, bl.a. med et nesten komplett menneskeskjelett, vakte stor oppmerksomhet, og bidro nok til å feste inntrykket at dette var regelen. Nå, over hundre år senere, vet vi at bosetning i huler og hellere snarere er unntaket. De langt fleste boplassene ligger åpent.

Litteratur
----------

Bjerck, Hein B.: Artikkel «Boplass» i Hedeager & Østmo (red.): *Norsk Arkeologisk leksikon*, Pax, Oslo 2005. ISBN 82-530-2611-0

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** HDS **·** NKC
 |
**Paul Ansteinsson** (født 29. juli 1885 i Vallset, Stange, død 6. mai 1939) var en kjent norsk dekoratør og kinomaler. Han begynte som lakkerer i Hamar i tenårene. Han tilbragte den første delen av sin studietid i Kristiania, og fortsatte utdannelsen i Paris og Düsseldorf.

Ansteinsson utførte flere store dekorasjonsoppdrag, for eksempel *Mauriske hall* (Hotell Bristol), Parkteatret i Oslo (1932, senere fjernet), Den norske Amerikalinjes bygg i Oslo, Løvenvold kino i Ålesund (1923) og Munken kino i Larvik. Han arbeidet i fresco- og seccoteknikk, og dekorerte store vegger i en rekke bygninger, også i utlandet. I Norge er han mest kjent for sine kinodekorasjoner, derav oppnavnet *kinomaleren*.

Ansteinsson underviste i 1930-årene ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole.

Referanser
----------

1. 1 2   Kommunal folketelling 1923 for Kristiania kjøpstad, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 10022624[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Aftenposten, type referanse dødsannonse, utgitt 10. mai 1939[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Harald Grytten – Veggmaleria på Løvenvold –  Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
* William Knutzen – utdypning (NBL-artikkel) –
* Galleri Vera –
* Paul Ansteinssons veggmalerier i Munken kino –

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** KulturNav
 |
**Boopiidae** er en hudparasitt som lever på pattedyr. Den tilhører de lus som har bitende munndeler og får næring ved å gnage (spise av) fjær, ((hud)) og hudsekret. De fleste av artene lever på pungdyr, men én går på hunder og én på den store strutsefuglen kasuar.

Utseende
--------

Forholdsvis store (gjerne rundt 5 mm), avlange lus. Hodet er bredt spadeformet, antennene ganske korte. Beina er korte og ikke spesielt kraftige, thorax nokså liten. Bakkroppen er sekkformet.

Liv og utvikling
----------------

Denne familien lever primært på pungdyr, de fleste artene på familiene Dasyuridae og kenguruer (Macropodidae). Det er kjent to unntak fra dette: *Heterodoxus spiniger* lever på hunder og er utbredt over store deler av verden. Denne arten er imidlertid også funnet på en kenguru i Australia og var sannsynligvis opprinnelig en kenguru-parasitt som flyttet over på hunder (gjerne dingoer) i Australia og derfra har spredt seg med tamhunder (transportert av mennesker) til resten av verden. Det andre unntaket er *Therodoxus oweni* som lever på kasuarer på Ny-Guinea. Igjen er det sannsynlig at det dreier seg om en pungdyr-parasitt som har hoppet over på en annen vert.

Utbredelse
----------

De aller fleste artene er knyttet til pungdyr og lever bare i Australia og på Ny-Guinea. Arten *Heterodoxus spiniger* lever på hunder og forekommer blant annet i India men også i Amerika og Afrika. Nylig ble to arter påvist på et innført pungdyr på New Zealand.

Systematisk inndeling
---------------------

  

**Treliste**
* **Insekter** (Ectognatha)
	+ **Vingede insekter** (Pterygota)
		- **Lus** (Psocodea)
			* **Pels- og fjærlus** (Phthiraptera)
				+ gruppe Amblycera
					- familie Boopiidae Mjöberg, 1910
						* Slekten *Boopia* Piaget, 1880 – 16 arter
						* Slekten *Heterodoxus* Le Soëuf & Bullen, 1902 – 24 arter
						* Slekten *Latumcephalum* Le Soëuf, 1902 – 4 arter
						* Slekten *Macropophila* Mjöberg, 1919 – 4 arter
						* *Paraboopia flava* Werneck & Thompson, 1940
						* Slekten *Paraheterodoxus* Harrison & Johnston, 1916 – 3 arter
						* Slekten *Phacogalia* Mjöberg, 1919 – 2 arter
						* *Therodoxus oweni* Clay, 1971

Kilder
------

* Boopiidae på Tree of life
* Australian National Insect Collection Database - Boopiidae

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Boopiidae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Boopiidae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Boopiidae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Boopiidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
* Tree of life – Lus (engelskspråklig)
**IHOP** (US: /ˈaɪ.hɒp/ EYE-hop; en forkortelse for **International House of Pancakes**) er en amerikansk restaurantkjede som spesialiserer seg på pannekaker og frokost. Kjeden er eiet av Dine Brands Global – et selskap dannet etter at IHOP kjøpte opp Applebee’s, med 99% av restaurantene drevet av selvstendige franchisetakere.

Selv om IHOP fokuserer på frokostmat, har restaurantene også en meny til lunsj og middag. Selskapet har 1 650 utsalgssteder i Nord-Amerika, Latin-Amerika, Midtøsten, Sydøst-Asia og Oseania. Mange av spisestedene er åpne 24 timer i døgnet, 7 dager i uken, men kjedens minimumsdriftstid er søndag til torsdag fra 07 til 22, og fredag og lørdag fra 07 til 24.

Historie
--------

Tidligere logo
Jerry Lapin, Al Lapin og Albert Kallis grunnlag International House of Pancakes i 1958 med hjelp av Sherwood Rosenberg og William Kaye. Den første restauranten åpnet 18. juli på Riverside Drive i Burbank i California.

Frokostmenyen ble senere utvidet (spesielt på 1980-tallet) til å omfatte de tradisjonelle lunsj- og middagsrettene som ble solgt i tilsvarende restaurantkjeder som Sambo’s og Denny’s. Fra 1959 til 1975 var restauranten flaggskipsavdelingen til International Industries, et holdingselskap som også eide kiosker under merkenavnet Orange Julius.

Meny
----

Restaurantene til IHOP fokuserer på frokost, og serverer pannekaker, vafler, French toast, og omeletter, men har også en meny med lunsj- og middagsretter som smørbrød, hamburgere og salater. Fra 2019 selger IHOP også hamburgere med pannekake.

Referanser
----------

1. 1 2  «Frequently Asked Questions: Locations/Hours». Besøkt 14. juli 2016.
2. ↑  IHOP history from *Funding Universe* website
3. ↑  «Welcome to IHOP - Welcome to IHOP». Besøkt 10. juni 2018.
4. ↑
5. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) IHOP – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Pavel Mikhajlovitsj Tretjakov** (Павел Михайлович Третьяков; født 15. desemberjul./ 27. desember 1832greg. død 4. desemberjul./ 16. desember 1898greg.) var en russisk forretningsmann, kunstsamler og mesén. Han er mest kjent for opprettelsen av Tretjakovgalleriet.

Tretjakov begynte å samle på kunst allerede som 24-åring (1856). Han kjøpte inn en del hollandsk kunst, men først og fremst arbeider av russiske kunstnere som Vasilij Perov, Ivan Kramskoj, Ilja Repin, Vasilij Surikov og Isaak Levitan. Hensikten med innkjøpene var i første rekke å opprette en samling som kunne danne grunnlaget for senere vekst til et museum med nasjonal kunst. 

Han knyttet etter hvert sterke bånd til mange av kunstnerne i Peredvizjniki-bevegelsen og bisto dem både med råd og
direkte pengehjelp.

I 1892 skjenket Tretjakov sin da allerede berømte samling til den russiske nasjon og i august året etter var det offisiell åpning av museet. Med nærmere 140 000 verker er det i dag – ved siden av Eremitasjen i St. Petersburg – verdens største samling av russisk kunst.

Tretjakov, sammen med sine brødre Pavel og Sergej, er også kjent for å ha startet en skole for døvstumme i Moskva. 
Han drev utstrakt veldedighet.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 13. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Russian Paintings Gallery

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** ULAN **·** NDL **·** NKC
 |
Den hellige olding **Sankt Pavel av Taganrog** (russisk: Святой блаженный Павел Таганрогский) 
dramatisk påvirket troen på Gud og åndelig syn av innbyggere av Taganrog, Dondistriktene, Sør-Russland og Ukraina. Det vanlige mennesket som bodde i 19 århundre, han forkynte kjærlighet og nåde til russiske ortodoks kristne, som kom til ham for å få et råd og åndelig støtte.

**Pavel Pavlovitsj Stozjkov** var født 8. novemberjul./ 19. november 1792greg. i Lillerussland i Det Russiske Imperium (nå Ukraina) i en rik adelsfamilie. Hans foreldre Pavel og Paraskeva var dypt religiøse mennesker. Fra barndommen av følte Pavel sterk trang til hellige sted og piligrimsreiser. Han sa om seg selv: *"Alt mitt begjær var å be til Gud, å gå pilegrimsgang for å redde min sjel, fordi livet rundt meg var fullt av avskyelighet."*

Hans far ville aldri ha gitt Pavel lov til å bli en prest; han ville sønnen sin å få en høyere utdanning. Istedenfor studiene fulgte 16-åringen etter hans hjertes stemme, hemmelighetsfullt forlot foreldrehjemmet og gikk pilegrimsgang til forskjellige klostre for et helt år og i slutten fikk straff fra faren. Da Pavel var 25 år gammel, faren hans velsignet ham og ung Pavel forlot foreldrehjemmet for alltid. Han besøkte mange hellige sted, bl.a. Kiev Petsjersk Lavra og Potsjaev Lavra, han likte å gå til Nord-Russland, besøkte Solovetskij, Verkolskij, Kozheozerskij klostre og mange andre.

Etter 10 år av pilegrimslivet Sankt Pavel slo seg ned i Taganrog i 1825-1830. Taganrog ble hans andre hjemby, hvor han levde et simpelt liv uten den minste antydning til hans adelsavstamning. I begynnelsen leide Sankt Pavel forskjellige leiligheter, senere flyttet han til et hus på Depaldo street (nå pereulok Turgenevskij) i nærhenen an Sankt Nikolajs Kirke. Dette huset fremdeles eksisterer og kjent blant taganrogs befolkning som "celle til olding Pavel".

Pavel viet hele livet sitt til Gudstjeneste. Han sovet lite, vanligvis på naken benk uten pute. Han fortalte ingen om sin adelsopprinnelse. I løpet av hele livet sitt han gikk til kirke hver dag for å be, og om natten ba han også. Så lenge han hadde krefter besøkte Sankt Pavel hellige sted. Mer enn en gang gikk han til fots 3000 km til Solovki. I løpet av sitt liv ble Pavel veldig berømt. I de siste årene av livet gikk han aldri ut av huset sitt, spiste og sovet veldig lite. Sankt Pavel døde 10. marsjul./ 22. mars 1879greg. 78 år gammel.

Den Russisk-ortodokse kirke kanoniserte Sankt Pavel den 20. juni 1999. Mange mennesker så og husker en regnbue som kom til syne på himmelen over Sankt Nikolajs Kirke i Taganrog den dagen Pavel ble kanonisert. Idag kommer flere mennesker fra alle Russlands kanter for å berøre hellig relikvie som oppbevares i Sankt Nikolajs kirke.
***Kristine Valdresdatter*** er en norsk stumfilm fra 1930. Det var Norges siste stumfilm og ble regissert av Rasmus Breistein. Han skrev også manuset, som var basert på Hans Andersen Foss' roman *Kristine: En fortælling fra Valdres*. 

Den er flere ganger vist på NRK.

Handling
--------

Hvert år kommer *Lord Wakefield* til Vang i Valdres for å fiske laks. Han tar inn på storgården *Solbjør*, som eies av lensmann *Erik Solbjør*. Lorden treffer den vakre *Anne* og blir forelsket i henne. Våren etter føder hun ei datter. I sin fortvilelse legger *Anne* barnet på trappa til *Solbjør* og kaster seg deretter i vannet og drukner.

*Erik* tar hånd om jenta og oppfostrer henne som om hun var hans egen. Han døper henne til *Kristine Valdresdatter*. I oppveksten blir *Kristine* glad i skolekameraten *Harald*. I voksen alder blir *Harald* hard å hanskes med, drikker og slåss. *Kristine* forsøker uten fremgang å få ham på andre baner. *Harald* er en dyktig spilleman og drar ut på veiene. *Kristine* følger med *Lord Wakefield* over til England, der hennes vakre sangstemme utvikles. Lordens store drøm er å høre henne synge i Vang kirke. *Kristine* og *Harald* kan imidlertid ikke glemme hverandre og innleder en brevveksling. *Harald* skriver att han har sluttet å drikke og en sommer møtes de igen hjemme i Vang. *Lord Wakefield* er også der. Han blir alvorlig syk og forteller *Kristine* på sitt dødsleie at det er han som er hennes far og t han har gjort henne til arving.

Rolleliste
----------

* Aase Bye – *Kristine*
* Tore Foss – *Harald Bergli*
* Rasmus Rasmussen – *Erik Solbjør, lesmannen*
* Harald Schwenzen – *Lord Wakefield*
* Kristian Aamodt – *Anton Møller*
* Carl Hagerup Aspevold – *Ola Vik, Storeviken, kjentmann*
* Sigurd Eldegard – Peder Bergli
* Per Haldor – *Harald som barn*
* Signe Johansen – *Kristine som barn*
* Emma Juel – Erik Solbjørs fru
* Ole Leikvang – *Skolemesteren*
* Peter Leirah – *Presten*
* Tora Leirah – *Prestekona*
* Helga Balle Lund – *Anne, budeie*
* Mildred Mehle – *Ei bondejente*
* Signe Ramberg – *Kari Fjellstugu*
* Ørnulf Øiseth – *Tolleif, en bondegutt*

Annet
-----

Aase Bye spilte tittelrollen i Norges siste stumfilm, *Kristine Valdresdatter*, og hovedrollen i Norges første lydfilm, *Den store barnedåpen*, året etter.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  *Kristine Valdresdatter* i Norsk filmografi

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kristine Valdresdatter* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Kristine Valdresdatter* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Kristine Valdresdatter* hos Filmfront Rediger på Wikidata
***Coequosa triangularis*** er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne australske arten er en av de største svermerne, med et vingespenn på opptil 16 cm.

Utseende
--------

En meget stor (vingespenn 130 – 160 mm), brun svermer. De store forvingene har en stor, mørkebrun, trekantet flekk ved fremkanten omtrent midtveis ut, denne er bredt kantet med hvitt. Bakvingene er brunsvarte, hvite ved roten. Den grønne eller gule larven ser ut som om den har hode i begge ender: bakerst har den to store, svarte knøler som ligner en hodekapsel. Den er dekket av korte, bleke pigger («nupper») og mangler det «hornet» de fleste svermerlarver har på bakkroppen.

* Coequosa triangularis ♂*Coequosa triangularis* ♂
* Coequosa triangularis ♂  △*Coequosa triangularis* ♂ △

Levevis
-------

Larven lever på ulike busker i familien Proteaceae.

Utbredelse
----------

Arten har en temmelig begrenset utbredelse, og finnes den nesten bare i det østlige New South Wales.

Kilder
------

* Herbison-Evans, D. & Crossley, S. (2005) Caterpillars of Australian Sphingidae

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Coequosa triangularis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Coequosa triangularis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Coequosa triangularis* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Coequosa triangularis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
Tankskipet *SS Fredericksburg* bunkrer tungolje fra et mindre tankskip i havn.
**Tungolje** er en fraksjon som er resultat av petroleumsdestillering. Halv-raffinert tungolje som benyttes som drivstoff til skip kalles **bunkers** eller **bunkersolje**.

Klassifisering
--------------

American Society for Testing and Materials (ASTM) har utgitt en spesifikasjon på seks graderinger av tungolje, nummerert 1 til 6.

Bunkersolje
-----------

Bunkersolje eller bunkers er betegnelse på en halv-raffinert tungolje som benyttes som drivstoff til skip. Bunkers er rett og slett drivstoff benyttet ombord på skip og lagres i såkalte bunkringstanker, for det meste diesel.

Oljekvaliteten bunkers hadde tidligere et relativt høyt innhold av svovel og andre mineraler og av slaggstoffer, men nyere regler har gitt restriksjoner som f.eks. at svovelinnholdet nå skal være under 1,5 prosent, mens tidligere regelverk tillot opptil 4-5 prosent.

Enda strengere regler vil etter hvert også komme for skip i Østersjøen og i Nordsjøområdet. Det er foreslått at det ikke blir tillatt å bruke svovelholdig drivstoff i det hele tatt. 

Ved skipsforlis og grunnstøtinger er skipets bunkersbeholdning et av de største problemene man må forholde seg til. Hvis denne tungoljen kommer ut i sjøen, vil den som regel skape store miljø- og forurensingsproblemer. Bunkersoljen er som regel tyngre og seigere (høyere viskositet) enn råolje. Den vil derfor dispergere seinere i vann og bruke lenger tid på å brytes ned.

Ordet
-----

Ordet kommer fra engelsk *bunker* som opprinnelig betydde kullbinge. Verbet *bunkre* kommer også herfra, å fylle drivstoff, men har i overført betydning fått langt utvidet bruk.

Ordet *bunkers* brukes feilaktig også ofte om en militær bunker.

Referanser
----------

1. ↑  «Aftenpostens språkspalte om bunker/bunkers». Arkivert fra originalen 26. mai 2007. Besøkt 18. februar 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Bellona krever forbud[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
**Jojada** var yppersteprest i Israel på den tiden Joram, Ahasja og Joasj var konger i Judariket. (2. Kongebok kap. 10 og 11; 2. Krønikebok kap. 23 og 24)

Jojada var gift med Josjeba, som også kalles Josjabat. Hun var datter av kong Joram, men ikke nødvendigvis av hans kone Atalja. Etter at Jorams sønn Akasja var død, tilrev enkedronningen Atalja seg makten i landet i seks år og forsøkte å drepe alle i kongeætten. Men Jojada og Josjeba skjulte Joasj, den yngste sønnen til Akasja. Til sist sørget Jojada seg for at Joasj ble utropt til konge og Atalja ble drept. 

Det sies så at Joasj var en god konge hele den tiden Jojada levde, fordi øverstepresten øvde en god innflytelse på ham. Til sist døde Jojada i en alder av 130 år. Man viste ham den spesielle ære å begrave ham sammen med kongene. Men da han var død, begynte kong Joasj å oppføre seg galt. Jojadas sønn Sakarja irettesatte åpenlyst kongens handlemåte. Det førte til at Sakarja ble steinet foran tempelet. Kong Joasj ble til sist myrdet etter å ha blitt såret i et slag.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Tungestølen turisthytte** er ei privateid turisthytte i Luster i Sogn og Fjordane. Hytta ligger i dalen nord for Veitastrond, i møtningspunktet mellom Langedalen og Austerdalen, ved sørsiden av fjellet Skyttarpiggen. Den ble åpnet i 1910, og ble utvidet med bidrag fra Den Norske Turistforening (DNT) i 1936 og på 1960-tallet. Nytt toalettanlegg ble bygd i 2010. Pr. 2011 hadde hytta 16 sengeplasser.

Hytta på Tungestølen ble i mange år drevet av Lasse og Anna Nesset. Lasse ble ansatt som fjellfører av DNT da hytta ble åpnet i 1910. Barna deres, Randi og Nils Nesset, drev senere hytta; Randi fram til 1984.

Natt til 26. desember 2011 ble Tungestølen turisthytte ødelagt av vinden under ekstremværet Dagmar. Både hovedbygningen og soveannekset ble blåst av grunnmuren. Hovedbygningen ble helt knust, mens annekset ble kastet ned i skråningen nedenfor. Hytta sto tom da den ble rammet av uværet.

Kilder
------

* Hjemmeside (besøkt 27. desember 2011)
* UT.no: Hundre år ved brekanten Arkivert 2. august 2010 hos Wayback Machine. (29. juli 2010, besøkt 27. desember 2011)
* NRK Sogn og Fjordanes fylkesleksikon: Tungestølen Turisthytte (besøkt 27. desember 2011)
* NRK: Tungestølen turisthytte er vekk (27. desember 2011)
* Den Norske Turistforening: Tungestølen tatt av stormen (27. desember 2011)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
***Joint Operations: Typhoon Rising*** er et førstepersonsskytespill utviklet av NovaLogic, utgitt til Windows sommeren 2004. Spillet har noen få svært begrensete enspillerbrett, og er i all hovedsak laget for spilling over lan eller Internett.

Oppbygning
----------

*Typhoon Rising* er, som mange av de tidligere spillene til NovaLogic, et krigsspill. Men i motsetning til tidligere spill foregår dette i den indonesiske jungelen, i en kamp mellom Joint Operations, som består av elitesoldater fra USA, Storbritannia, Frankrike, Tyskland, Russland, Indonesia og Australia, og indonesiske opprørere.

Spilleren kan velge mellom fem forskjellige klasser soldater og mange forskjellige våpen og utstyr for hver klasse, og blir plassert på ett av de to lagene ved starten av hvert spill. Et vanlig spill kan inneholde opptil 64 spillere, men spesielle tjenere kan støtte opptil 150.

Utvidelse
---------

*Joint Operations: Escalation* er en utvidelsespakke som ble utgitt den 18. november 2004. *Escalation* inneholder flere nye kjøretøy (29 ulike), våpen (35 forskjellige) og brett, og dessuten en ny tredjepersons synsvinkel.

*Joint Operations: Combined Arms* er en pakke inneholdende både *Typhoon Rising* og *Escalation*.

*Joint Operations: Reality Mod*, *Joint Operations: IC Mod* og *Joint Operations: Advanced Warfare* er gratis utvidelsespakker til spillet som fritt kan nedlastes. Disse er ikke laget av Novalogic selv.

Eksterne lenker
---------------

* Utviklernes hjemmeside
* Gamespot om Joint OperationsArkivert 4. november 2012 hos Wayback Machine.

Portal: Videospill
**Desentralisert finans** (*Decentralized Finance/DeFi*) er en sektor innen finansindustrien som bygger på blokkjedeteknologi og smarte kontrakter. DeFi-systemer muliggjør desentralisert tilgang til tradisjonelle finansielle tjenester uten mellomledd som tradisjonelle finansinstitusjoner.

Bakgrunn
--------

DeFi-bevegelsen begynte å ta form rundt 2017–2018, drevet av fremveksten av Ethereum-nettverket med sine «smarte kontrakter», selvutførende programmer som automatisk kan utføre finansielle operasjoner når visse betingelser er oppfylt.9

Kjerneegenskaper
----------------

DeFi-systemer opererer på en desentralisert måte, noe som betyr at beslutningstaking og verifisering av transaksjoner utføres av et nettverk av deltakere (noder) istedenfor en sentral myndighet.

DeFi-økosystemet består av forskjellige desentraliserte applikasjoner, «DApp-er» som tilbyr en rekke tjenester som desentraliserte børser hvor brukerne kan handle kryptovalutaer direkte med hverandre og lånemarkeder for kryptoaktiva.

DeFi kan føre med seg risikoer og utfordringer som økonomiske tap på grunn av smarte kontraktsfeil, samt usikkerhet rundt lovlighet og ansvar. I oktober 2021 utgjorde verdien av eiendeler brukt i desentralisert finans 100 milliarder dollar.

Referanser
----------

1. ↑  Kruppa, Miles; Murphy, Hannah (30. desember 2019). «‘DeFi’ movement promises high interest but high risk». *Financial Times*. Besøkt 29. desember 2021.
2. ↑  «DeFi Tops $100 Billion for First Time as Cryptocurrencies Surge». *www.bloomberg.com*. 20. oktober 2021. Besøkt 29. desember 2021.
3. ↑  Stabile, Daniel T.; Prior, Kimberly A.; Hinkes, Andrew M. (31. juli 2020). *Digital Assets and Blockchain Technology: US Law and Regulation* **(engelsk)**. Edward Elgar Publishing. ISBN 978-1-78990-744-5.
Mercury-Marauder, en høyytelsesutgave av Mercury Grand-Marquis.
En 1958 Chrysler 300D med topputgaven av FirePower Hemi V8-motoren som hadde 280 kW (til forskjell fra grunnutgaven som hadde 134 kW).
En «**sleeper**» er et engelsk uttrykk for en bil med høy ytelse og et beskjedent ytre. Disse bilene ser ofte ut som vanlige biler til forskjell fra sportsbiler og luksusbiler som ofte skiller seg mer ut i trafikken.

Bilen kan være levert som en sleeper fra fabrikk, eller være en grunnmodell som har blitt modifisert i ettertid ved hjelp av trimming eller bytte til kraftigere motor. Noen ganger kan man få hint om at en bil har mer krefter under panseret enn normalt ved at den har bredere dekk, senkesett, annen motorlyd eller et spesielt eksosanlegg. Instrumentering utover det originale holdes ofte til et minimum. Noen går langt i å redusere massen ved å fjerne ting som bakseter, reservehjul, klimaanlegg og diverse ekstrautstyr, servostyring eller varmeapparat. Komponenter som støtfangere og frontlykter byttes av og til med lettere varianter.

Referanser
----------

1. ↑  AS, TV 2. «Tuning: Denne kan lure hvem som helst». *TV 2* **(norsk)**. Besøkt 26. juli 2021.
2. ↑  Johnsen, Vegard Møller (20. februar 2014). «Joda - dette er faktisk et råskinn». *Nettavisen* **(norsk)**. Besøkt 26. juli 2021.