recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Åreforkalkning er også en eldre betegnelse for demens*.
**Åreforkalkning** (aterosklerose) er en tilstand eller prosess hvor en blanding kalk, fett og kolesterol avleires i blodårenes vegger. Disse stoffene danner et aterosklerotisk plakk. Hvis det forekommer en rift i arterieveggen kan dette plakket sprekke, og plakkets innhold kommer i kontakt med blod. Dette kan føre til at det dannes en trombe, som enten kan stenge for blodstrømmen der hvor plakket var lokalisert, eller vandre med blodstrømmen (embolisere) og sette seg fast i mindre arterier. I begge disse tilfellene vil det utvikles et infarkt, og vevet som er forsynt av arterien vil få mangel på blod (iskemi), og etter hvert dø. Hvis et infarkt inntreffer i muskelvevet i hjertet, kaller vi det hjerteinfarkt. Et infarkt i hjernen kalles hjerneinfarkt, som er det vi vanligvis forbinder med slag.

Alternativt kan det aterosklerotiske plakket kunne tilstoppe en arterie delvis, og da vil vi få en delvis tilstopping av blodtilførselen, en såkalt stenose, før det eventuelt sprekker. Stenoser kan i noen tilfeller være gunstige å fjerne kirurgisk.

Risikofaktorer
--------------

Arvelige faktorer, røyking, høyt blodtrykk (hypertoni) og ugunstig kolesterolprofil, spesielt høyt LDL, øker risikoen. Også alder, kjønn (menn rammes oftere), diabetes og overvekt påvirker negativt. Om man slutter å røyke og bedrer kostholdet (og eventuelt medisineres), kan framtidsutsiktene bli lysere. Mat av animalsk opprinnelse inneholder kolesterol, og ofte usunt fett, og å kutte ut dette kan være en del av kostholdsendringer som hjelper.[] Fysisk inaktivitet, samt stressfylt livsmønster innebærer også en risiko.

Se også
-------

* Hjerte- og karsykdommer

  


| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** NKC
 |
Light-brown leather bag next to man typing on laptopStiv skulderveske i lær (brukt som PC- eller dokumentveske)
Syklist med budveske i London
En **skulderveske**, eller **skulderbag**, er en veske eller bag med en lang stropp utformet for bæring på den ene skulderen. Stroppen bæres ofte på skrå over kroppen med vesken på motsatt side. Når man sykler kan vesken hvile på korsryggen, og den kan bæres på siden mens man går. Stoffet er ofte tekstil (naturlig eller syntetisk), men kan også være av skinn eller annet.

Bruk
----

Skuldervesker har lignende funksjon som en ryggsekk ved at de frigjør hendene og kan sørge for bedre bærekomfort sammenlignet med om man skulle båret tunge eller klumpete gjenstander i hendene. Vesken kan også svinges frem for å gi rask tilgang til innholdet.

Budvesker
---------

Ekte budvesker har en ekstra stabiliserende stropp som festes rundt rytterens midje eller diagonalt over brystet. Uten denne stabiliserende stroppen har vesken en tendens til å svinge rundt til rytterens fremside, hvilket gjør det vanskelig å tråkke. Profesjonelle vesker brukt av sykkelbud kan med fordel ha værbestandig og vannavstøtende materiale, for eksempel vokset lerret og presenning. Innsiden kan være fôret.

Se også
-------

* Handlenett, gjenbrukbar pose eller veske laget av stoff, lær eller plastmateriale
* Rumpetaske
* Skolesekk eller skoleveske, sekk eller veske som bæres av skoleelever
* Veske
**Minsk-Mahiljow** eller **Minsk-Mogiljov erkebispedømme** med sete i Minsk er Belarus’ (eneste) romersk-katolske erkebispedømme. Det hadde stor historisk betydning for katolisismen i Øst-Europa, siden det fra grunnleggelsen i 1773 var Det russiske keiserdømmets eneste romersk-katolske (erke)bispedømme.

Historie
--------

Med den første polske delingen hadde Russland fått et stort antall romersk-katolske innbyggere, mens ingen av de eksisterende bispesetene lå i Russland. Derfor opprettet Katarina den store i 1773 **Mogiljov bispedømme** for alle rikets katolikker. Bispedømmet ble opphøyet til **Mogiljov erkebispedømme** i 1782 og anerkjent av paven i 1783. Til tross for bispedømmets navn var det St. Petersburg, ikke Mahiljow (*Mogiljov*), som fungerte som bispesete under de fleste erkebiskoper.

Med Polens andre deling havnet, ved siden av enda flere katolikker, også fem bispeseter i det russiske riket: Kamenets-Podolsk, Kaunas, Kiev, Lutsk og Vilnius. Bispedømmene ble først oppløst, men gjenopprettet fem år senere som suffraganbispedømmer av Mogiljov (bortsett fra at Lutsk og Kiev[-Zjytomyr] ble slått sammen til *Lutsk-Zjytomyr bispedømme*). Samtidig, altså i 1798, ble i tillegg **Minsk bispedømme** opprettet som et ytterligere suffraganbispedømme.

Mellom 1869 og 1917 var erkebiskopene av Mogiljov i personalunion samtidig biskoper av Minsk. Bispedømmene ble i 1991, etter Belarus’ uavhengighet og 72 års sedisvakans, forent til Minsk-Mahiljow erkebispedømme.

De fire opprinnelige suffraganbispedømmene havnet etter den første verdenskrig i andre land og ble derfor fra og med 1925 lagt til andre kirkeprovinser: Lutsk-Zjytomyr og Kamenets-Podolsk lå delvis i Ukraina, delvis i Polen, og ble lagt under Lviv erkebispedømme. Kaunas (Litauen) og Vilnius (den gang Polen, i dag Litauen) ble begge opphøyet til egne erkebispedømmer. Samtidig med navneskiftet i 1991 ble Hrodna bispedømme opprettet og Pinsk bispedømme lagt til kirkeprovinsen Minsk-Mahiljow. I 1999 ble Vitsiebsk det tredje suffraganbispedømmet.

| * v
* d
* r
Romersk-katolske bispedømmer i Belarus |
| --- |
| Hrodna **·** **Minsk-Mahiljow** **·** Pinsk **·** Vitsiebsk | Katedralen i Minsk |
| (erkebispedømme i fet) |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CatolicDiocese
 |
**Last.fm** er et sosialt nettsamfunn som samler inn informasjon om hva brukerne hører på, og lager lister ut av det. Hver enkelt bruker får sin egen liste, hvor det står hvilke artister og sanger han/hun hører mest på. Artistene får egne lister hvor det står hvilke sanger som har blitt spilt mest den siste uka, og de siste seks månedene. Dessuten er det en liste som generelt viser hvilke band og sanger som er mest populære. 

En svakhet ved Last.fm er at det ikke skilles mellom ulike artister med samme navn. Dette problemet jobbes med, og vil bli fikset når Last.fm vil bli basert på metadata fra MusicBrainz.

Dagens Last.fm består av tidligere Audioscrobbler og Last.fm som ble slått sammen i 2005.

Brukerne installerer et tilleggsprogram på sitt foretrukne musikkavspillingsprogram på PC-en, og denne sender informasjonen videre til Last.fm, som genererer lister etter hvert som denne informasjonen kommer inn.

Referanser
----------

1. ↑   cbsinteractive.com, besøkt 28. februar 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisiell blogg Rediger på Wikidata

* (en) Last.fm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
***Arizona Daily Star*** er den største morgenavisa i Tucson og omkringliggende distrikter i sørlige del av Arizona i USA. Opplaget er på 96,682 på ukedager, 116,010 lørdager og 154,715 søndager i 2012. Arizona Daily Star er i fullformat.

Avisa ble etablert i 1879, da Tucson var hovedstad i Arizona. etter å ha vært eid av Pulitzer Inc fra 1971 ble den en del av Lee Enterprises i 2005, da dette selskapet kjøpte opp Pulitzer Inc.

Avisa er eneste søndagsavis i Tucson, på ukedagene samarbeidet den med Tucson Citizen, som var en ettermiddagsavis, men som nå bare er nettavis. Selv om de to avisene samarbeidet om produksjon og administrasjon, hadde de egne redaksjonslokaler og egne redaksjoner. Men Arizona Daily Star har en svært liten stab selv om den har sunn fortjeneste og monopol i Tucson-området. Nyhetsdekningen blir vurdert som tynn, og avisa har ikke eget kontor i delstatshovedstaden Phoenix, men støtter seg på eksterne nyhetstjenester.

Referanser
----------

1. 1 2  .
2. 1 2  ; *Q18088545*; besøksdato: 5. oktober 2020.
3. 1 2   (på en, fr, es, zh-hans, ar) *The ISSN portal*, Paris: ISSN International Centre, ISSN 1819-1819, ISSN 0888-546X, Wikidata Q70460099,
4. ↑  «FAS-FAX Report: Circulation Averages for the Six Months Ended March 31, 2012». Audit Bureau of Circulations. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 21. mai 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Arizona Daily Star på Twitter Rediger på Wikidata

* (en) Arizona Daily Star på Facebook Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC **·** ISSN **·** ISSN
 |
***The Oath of Tsuru San*** er en amerikansk stumfilm som hadde premiere i oktober 1913. Skuespillere som medvirket i filmen var blant annet William Garwood og Tsuru Aoki.

Handling
--------

O'Tsuru San Nuaki, datteren til den fremtredende japanske hær-offiseren general Nuaki, har blitt opplært helt fra barndommen til å legge landets interesser over alt annet. Ned Winthrop, en ung amerikaner som har oppfunnet en ny type torpedobåt, besøker Japan og blir underholdt av General Nuaki, som forsøker å få ham til å selge oppfinnelsen sin til japanske myndigheter. Men Winthrop nekter å selge til andre myndigheter enn sin egen.

Japaneren forstår at penger ikke kommer til å friste Winthrop, men legger merke til at datteren hans - den attraktive O'Tsuru San - har tiltrukket seg hans interesse. Hun går derfor med på å gifte seg med Winthrop, i håp om å få tak i planene bak torpedobåten. I Amerika blir O'Tsuru San møtt av moren til Ned, og den japanske kvinnens kjærlighet til ektemannen blir sterkere hver eneste dag. En annen agent fra den japanske regjeringen besøker henne, og krever at hun får tak i planene deres. Men hun innser snart at kjærligheten til ektemannen sin er større enn kjærligheten til hjemlandet.

Rolleliste
----------

* Tsuru Aoki som Tsuru San
* William Garwood som Ned Winthrop
* William Nigh som Yokosawa
* Ernest Joy.

Referanser
----------

1. ↑  Daisuke Miyao. *Japonisme and the Birth of Cinema*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Oath of Tsuru San* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Château de Brie-Comte-Robert** er en borg i byen Brie-Comte-Robert som ligger i Seine-et-Marne i Frankrike.

Historie
--------

Borgmuren til Château de Brie-Comte-Robert.
Borgen ble bygd på slutten av 1200-tallet på ordre av Robert I av Dreux som var bror av den franske kongen Ludvig VII av Frankrike og på den tiden herre av Brie. Borgen, befestningene og borgslottet er bygd i en stil inspirert av Midtøsten. Den var i Dreux-familiens eie frem til 1254, da den ble overtatt av Châtillon-familien. Etter dette ble det gjennomført en rekke tilbygg til borgen. I 1349 huset borgen bryllupet til Filip VI av Frankrike og Blanche d'Évreux. Borgen fikk sitt første slottskapell på slutten av 1300-tallet, det lille kapellet var dedikert til Sankt Dennis. På slutten av 1400-tallet ble slottet overtatt av Orléans-familien.

Omkring år 1500 var borgen åsted for mange ridderturneringer. Château de Brie-Comte-Robert var i 1429 beleiret av Humphrey Stafford, hertug av Buckingham, og hele borgkomplekset pådro seg store skader. Beleiringen førte til en større restaurering av borgen i 1434. Borgslottet huset også diverse konger, men mot 1600-tallet dabbet aktiviteten på borgen av. Etter dette var borgen i privat eie av Orléans-familien, men likevel bevoktet av franske styrker. 

Under den franske revolusjon ble borgen holdt av baron de Besenval, men etter republikanernes fall kom borgen i statlig eie. Borgen var da i statlig eie frem til 1813, da ble hele borgen solgt til en privatperson, men etter uenigheter angående moderne tilbygg kjøpte kommunen i 1923 og i 1982 startet en større arkeologisk utgraving av borgområdet. i 2003 ble større deler av borgen restaurert og åpnet for publikum.

Referanser
----------

1. ↑   Base Mérimée[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
***Dangerous Passion*** er en amerikansk film fra 1990, regissert av Michael Miller.

Handling
--------

En sikkerhetsekspert Kyle Western begynner å arbeide for den høyprofilerte gangsteren Lou Jordan, som er en entusiast av antikke kjøretøy. Når Jordan skyter og dreper en inntrenger en kveld, blir Western presset til å ta på seg skylden for dette, mot en større pengesum, som han håper vil gjøre det mulig for ham å kjøpe et område i Napa Valley som en rettskaffen borger. Kort tid senere myrder Jordan sin egen advokat, rett foran Western. Etter å ha innledet en affære med Jordans kone, Meg, bestemmer Western seg for å flykte sammen med henne etter å ha oppdaget at hun er gravid med barnet hans.

Imidlertid stikker håndlanger Frank Carmen og dreper Meg Jordan i en kaffebar. Servitrisen Angela blir vitne til denne hendelsen, og hun flykter fra stedet. Men hun blir snart jaget av både Jordans håndlangerne og Kyle Western, ettersom hun var det eneste vitnet. En annen håndlanger Walt (spilt av Tony DiBenedetto) kidnapper Angela. En siste konfrontasjon finner sted når Westen bytter Lou sin dyrebare antikke sportsbil, for å få Angela tilbake. Men etter å ha kommet seg vekk fra lageret detonerer Western alle eksplosivene som han hadde rigget på bilen.

Skuespillere
------------

* Carl Weathers som Kyle Western
* Billy Dee Williams som Lou Jordan
* Lonette McKee som Meg Jordan
* Michael Beach som Steve
* Charles Boswell som Frank Carmen
* L. Scott Caldwell som Ruby
* Elpidia Carrillo som Angela

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Internet Movie Database*, IMDb-nummer tt0099357, Wikidata Q37312,
2. ↑  «Dangerous Passion (1990)» **(engelsk)**. Besøkt 6. august 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dangerous Passion* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Dangerous Passion* på AllMovie Rediger på Wikidata
En belarusisk luftforsvarsavdeling med Gardestatus.
**Gardestatus** (belarusisk: Гвардыя, latinske bokstaver: Hvardyya, (russisk: Гвардия) var elite-enheter og formasjoner i de væpnede styrker i det tidligere Sovjetunionen og i dag i de væpnede styrkene i Belarus og Russland. Disse enhetene ble tildelt gardestatus etter å ha skilt seg positivt ut i tjenesten, og ble vurdert til å ha elitestatus. Gardebetegnelsen stammer fra den Store Patriotisk Krig fra 1941-45, men navnet kommer fra Tsartiden - Imperial Guard.

Historie
--------

Tittelen *Sovjetisk Garde* ble først introdusert 18. september 1941, i regi av Hovedkvarteret for den sovjetiske overkommandoen (Stavka Verkhovnogo Glavnokomanduyuschego). Etter ordre №308 fra Forsvarets folkekommisær, ble den 100. 127. 153. og 161. infanteridivisjon omdøpt til henholdsvis 1. 2. 3. og 4. med gardestatus.

Merker
------

* Tidligere Sovjetisk og nåværende russisk gardemerkeTidligere Sovjetisk og nåværende russisk gardemerke
* Belarusisk gardemerkeBelarusisk gardemerke
* Sovjetisk gardeemblem på en SU-122 selvdrevet kanonSovjetisk gardeemblem på en SU-122 selvdrevet kanon
* Ukrainsk gardemerke (fram Til 2016)Ukrainsk gardemerke (fram Til 2016)
* Den koreanske folkehæren - gardemerkeDen koreanske folkehæren - gardemerke

Referanser
----------

1. ↑  Overy 1997, p 188.

Litteratur
----------

* David Glantz (2005). *Colossus Reborn: The Red Army at War 1941–43*. University Press of Kansas. ISBN 978-0-7006-1353-3.
* Richard Overy (1997). *Russia's War: A History of the Soviet Effort: 1941–1945*. New York: Penguin Books. ISBN 0-14-027169-4.
* Steven J. Zaloga og James Grandsen (1984). *Soviet Tanks and Combat Vehicles of World War Two*. London: Arms and Armour Press. ISBN 0-85368-606-8.
Interiøret med sakristiet av Bramante.
**Santa Maria presso San Satiro** er en kirke i Milano.

Bygningen
---------

Kirken ligger på stedet til et primitivt tilbedelsessted oppreist av erkebiskopen Anspertus i 879, dedisert til sankt Satyrus, bror til helgenene Ambrosius og Marcellina. Den nåværende kirken ble bygget fra 1472 til 1482 under oppdrag fra hertug Galeazzo Maria Sforza. Ifølge noen kilder, var arkitekten Bramante, som nylig hadde flyttet fra Marche. Imidlertid viser dokumenter som er funnet senere at Bramante bare spilte en mindre rolle. Mesteparten av arbeidet tilskrives Giovanni Antonio Amadeo, som tegnet fasaden. Man regner det derimot som sikkert
at perspektivet av sakristiet er malt av Bramante.

Kirkens fasade.
Kirken er treskipet med (hovedskip og to sideskip) og tønnehvelv. Krysset mellom hovedskip og tverrskip er overdekket med en halvkuleformet kuppel. 

På grunn av hovedveien ble koret redusert. Bramante malte et perspektiv som erstatning og skapte dermed et av de første eksemplene på trompe l'oeil i kunsthistorien.

Interiøret
----------

Opprinnelig var interiøret dekorert med hvitt og gull. Veggene hadde fresker av Borgognone, men de er nå overført til Pinacoteca di Brera. Det gamle sacellum (relikvieskrin) i San Satiro var også dekket med cotto-dekorasjoner og smykket med et terrakotta-portrett av «Den døde Kristus», utført av Agostino de Fondulis. I sakristiet er det også flere terrakottabyster av samme kunstner, inspirert av Portinari-kapellet i Sant'Eustorgio eller av Colleoni-kapellet.

Klokketårnet er enda en del av den romanske bygningen som gikk forut for rekonstruksjonen i 1480-årene. Baptisteriet som ble tilbygget kirken er også fra 1400-tallet.

Referanser
----------

1. ↑   SIRBeC[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 4162, besøkt 31. juli 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Santa Maria presso San Satiro (Milan) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Side om kirken
* Bramante i Milano

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Subaru** er et japansk bilmerke. Subaru er bilproduksjonsselskapet til Fuji Heavy Industries Ltd. og er i Norge representert med modellene Trezia, Impreza, Forester, Levorg, Legacy, Outback og XV. Høsten 2011 ble Trezia introdusert som erstatning for Justy. Modellen er en søstermodell til Verso-S. Den produseres av Toyota og har i motsetning til øvrige Subaru-modeller forhjulsdrift. 

Subaru-modellene har hatt flere klassiske kjennetegn: Mest vanlig er bilene med levert med firehjulstrekk (kalt *All Wheel Drive*) og med boksermotor men også levert med forhjulstrekk og rekkemotor.

Logoen til Subaru er stilisert etter stjernehopen Pleiadene.
Subaru-navnet kommer av det japanske navnet for stjernebildet Pleiadene. Dette japanske ordet betyr «å regjere» eller «samle». Dette stjernebildet går igjen i logoen, der de seks stjernene representerer de seks selskapene som ble slått sammen for å danne Fuji Heavy Industries Ltd. etter andre verdenskrig. Ovalen rundt stjernene symboliserer at de er en del av en større stjernebilde.

Historie
--------

Subaru startet som «Flyets forskningslaboratorium» i 1917, ledet av Chikuhei Nakajima. I 1931 ble selskapet reorganisert under navnet «Nakajima Aircraft Co. Ltd». Ved slutten av andre verdenskrig ble Nakajima Aircraft reorganisert på nytt. Denne gangen under navnet Fuji Sangyo Co, Ltd. I 1946 lagde selskapet sin første Rabbit motorscooter med reservedeler fra fly brukt under krigen. I 1950 ble selskapet delt inn i tolv mindre selskaper og i tidsrommet 1953-1955 ble fire av disse og et nydannet selskap fusjonert til det vi i dag kjenner som Fuji Heavy Industries.

Motorsport
----------

Subaru Impreza WRX STi.  
Dette eksemplaret har fått ettermontert skvettlapper med STi logo
Subaru er spesielt kjent for sin store satsing på rally, der norske Petter Solberg ble verdensmester i 2003 i en Subaru Impreza WRC 2003. Tidligere verdensmestre i rally som kjørte Subaru: 2001 – Richard Burns, Storbritannia og 1995 – Colin McRae, Storbritannia. Subaru vant også konstruktørmesterskapet i 1995, 1996 og 1997.
I 2008 trakk Subaru seg ut av rallysporten på grunn av den globale finanskrisen.

Referanser
----------

1. ↑   www.subaru.co.jp, besøkt 1. august 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   web.archive.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  .

Eksterne lenker
---------------

* Den norske importøren
* www.subaru-impreza.de

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** NKC
 |
**Walter Reed Army Medical Center** (**WRAMC**) var den amerikanske hærens fremste medisinske senter i De forente staters østkystområder. Det lå nord i Washington D.C. og var oppkalt etter militærlegen major Walter Reed, som ledet det teamet som bekreftet den cubanske legen Carlos Finlays oppdagelse av at gulfeber overføres ved myggstikk fremfor ved direkte kontakt mellom mennesker.

Det som ble WRAMC vokste fra en institusjon med sengeplasser til 80 pasienter til ca. 5 500 rom som dekket et gulvareal på 113 000 m².

De første ti pasientene ble tatt i mot 1. mai 1909. I 2005 ble det bestemt å erstatte WRAMC med et nytt Walter Reed National Military Medical Center; som ble reist på tomten til National Naval Medical Center i Bethesda i Maryland, 11 km fra WRAMCs tomt i Washington D.C.

Referanser
----------

1. ↑   Geographic Names Information System, GNIS ID 531668, besøkt 13. januar 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Walter Reed Army Medical Center – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* BRAC 2005: DoD Uses Process to Revamp Medical System

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** SUDOC **·** NLA **·** BNE **·** GeoNames **·** GNIS **·** GNIS
 |
**Sovjetunionens Venner** (**SUV**) var en norsk politisk organisasjon som fungerte som lobbyorganisasjon for Sovjetunionen og hadde nære bånd til Norges Kommunistiske Parti. Slike organisasjoner ble dannet i en rekke land etter initiativ fra Komintern.

Opptakten til SUV var en verdenskongress i Moskva i 1927, i anledning 10-årsjubileet for den russiske revolusjonen. Dette møtet munnet ut i en oppfordring til å danne vennskapsorganisasjoner i alle land. I Norge ble Sovjetunionens Venner startet i 1928, få måneder etter kongressen. NKP-eren Haavard Langseth var sentral i arbeidet med å etablere og bygge opp organisasjonen..

Sovjetunionens Venner ga ut tidsskriftet *Sovjetnytt*.

Adam Egede-Nissen var formann 1933-1935, før Nordahl Grieg overtok som formann. Organisasjonen ble forbudt 16. august 1940.

Referanser
----------

1. 1 2  Side 245. Just Lippe: *Norges Kommunistiske Partis historie*, Bind 1, Oslo 1963
2. ↑  Side 292. Einhart Lorenz: Det er ingen sak å få partiet lite. NKP 1923–1931, Pax, Oslo (1983) ISBN 82-530-1255-1
**Nyeds kirke** (svensk *Nyeds kyrka*) er en kirke i Nyed i Karlstads stift. Den er menighetskirke i Alster-Nyedsbygdens församling. Kirken ligger i den sørlige delen av tettstedet Molkom i Karlstad kommune.

Kirkebygget
-----------

Det har vært to trekirker tidligere på samme sted som den nåværende som begge brant ned som følge av lynnedslag. Den første trekirken ble sannsynligvis oppført på slutten av 1500-tallet og brant ned 10. juli 1643. Deretter ble den andre trekirken oppført som det ble bygget et kirketårn til i 1682. Natten mellom 29. og 30. juni 1702 brant også denne kirken ned.
Den nåværende korskirken av tre ble oppført i årene 1703-1706 under ledelse av byggmester Måns Rank, Filipstad og ble innviet 12. juni 1706.

Kirken har en stamme av liggende tømmer og består av langhus med tresidig kor i øst. Korsarmer strekker seg ut mot nord og sør. Den vestre kortsiden og søndre korsarmen har hvert sitt tilbygget våpenhus.
Ytterveggene er kledd med rødmalt spon. Taket er dekket av tjærebredde, kløyvde takspon.

Kirkerommet har himling med hvekving. I kirkerommet finnes det tre gallerier.

Inventarer
----------

* Døpefonten av tre med sekskantet korg er fra 1700-tallet.
* Orgelet i galleriet er bygget i 1881 av Setterquist & son.
* Et kororgel som ble laget i 1707 av Elias Wittig, kom til kirken i 1725.
* Altertavlen i provinsiell barokk er tilvirket i 1717.
* Prekestolen er laget av Börje Löfman og malt i 1721.

Galleri
-------

* Nyeds kirke fra østNyeds kirke fra øst

* KlokkestøpulenKlokkestøpulen
* KirkehanenKirkehanen

Referanser
----------

1. ↑   Wiki Loves Monuments' database, tools.wmflabs.org, utgitt 6. mai 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Erici-Unnerbäck, Orgelinventarium. Bevarade klassiska kyrkorglar i Sverige. Stockholm 1988, s. 216.
* *Våra kyrkor*. Västervik: Klarkullen. 1990. s. 572. ISBN 91-971561-0-8.
* Alster-Nyedsbygdens församling
* *Kyrkor i Karlstads stift Del I*, Utgiven av Värmlands Museum och Karlstads stift, 2008, ISBN 91-85224-71-5
* Bebyggelseregistrets anläggningspresentation
* Bebyggelseregistrets byggnadspresentation
* Nyeds kyrka

Portaler: Sverige | Arkitektur
**Krivitjere** (belarusisk крывічы, kryvičý; russisk кривичи) var en folkegruppe innenfor et stammeforbund av tidlige østslavere mellom 500-tallet og 1100-tallet e.Kr. i sentrum av dagens Russland i de øvrige områdene av Volga, Dnepr og vestlige Daugava, områdene sør for elven Velikajas nedre løp samt deler av området rundt elven Nemunas.

Etymologi
---------

I henhold til den tysk-russiske lingvisten Max Vasmer har navnet sannsynligvis sin opprinnelse fra deres mytiske forfar prins Kriv hvis tilnavn er avledet fra adjektivet *krivoy* («bøyd/kroket») på grunn av en mulig medfødt skavank.

Historie
--------

Ved et tidspunkt på 500-tallet forlot krivitjere fjellkjeden Karpatene og spredte seg nordøstover og blandet seg med spredte finsk-urgiske og baltiske stammefolk. Krivitjere spilte en framtredende rolle i koloniseringen av området mellom elvene Volga og Kljazma. Sammen med dregovisjere, radimisjere, polosjanere og en del baltiske stammer ble de forgjengerne og opprinnelsen til dagens moderne Belarus.

Krivitjere erlot seg mange arkeologiske monumenter, slike som levninger jordbruksbosetninger med spor etter jernverk, smykkekunst, håndverk fra smier og annet, lange gravhauger fra 500- til 800-tallet med kremerte levninger; gravhauger med krigere jordlagt med rike gravgjenstander; særegen smykkekunst som armbånd med ringer og glassperler gjort av strukket metalltråd. Ved slutten av det første årtusen hadde krivitjerne allerede godt utviklet jordbruk med produksjon av krøtter. Etter å ha bosatt seg langs handelsrutene til væringene som strakte seg ned til Konstantinopel drev krivitjerne også handel med nordboerne. Deres stammesentra var Gnezdovo, Izborsk, og Polotsk.

Som stamme tok krivitjerne del i de militære hærtoktene til Oleg av Novgorod og Igor av Kiev mot Østromerriket. De er også omtalt i det greske skriftet med latinsk tittel, *De Administrando Imperio*, som Κριβιτζοί. På 970-tallet ble fyrstedømmet Polotsk nevnt i krøniker for første gang. Polotsk var da styrt av den norrøne Ragnvald (*Rogvolod*, som på litauisk har «rag(a)nvald-ys» betydningen en mann som styrer/hekser/kontrollerer eller manipulerer hekser).

Moderne bruk av navnet
----------------------

* I dag betyr ordet «Krievs» på latvisk «russisk» eller «russer», og ordet «Krievija» betyr «Russland». Via de baltiske områdene ble ordet kjent i Sentral-Europa. Eksempelvis skrev en krønikeskribent i Duisburg i 1314: «Frater Henricus Marschalcus... venit ad terram Crivitae, et civitatem illam, guae parva Nogardiadicitur cepit». Og i den polske utgivelsen *Kazanie na Pogrzeb Maryanny Korsakywnej* (Lublin, 1687. Б. II, 49) ble helgenen Paraxedis fra Polotsk kalt «Regina Krivitae» («krivitjernes dronning»).
* «Kryvich» («Крывіч») var navnet på tidsskriftet til den belarusiske historikeren Vaclau Lastouski som ble utgitt i Kaunas i Litauen i årene 1923 til 1927.

Referanser
----------

1. ↑  «Krivichi». Besøkt 23. januar 2016.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Hegra kirke.  Foto: Cato Edvardsen 
**Øvre Stjørdal** er et tidligere prestegjeld og en tidligere kommune i Trøndelag.

I 1850 ble Stjørdalen formannskapsdistrikt ble delt i landkommunene Øvre og Nedre Stjørdalen. Øvre Stjørdalen hadde på dette tidspunktet 6 543 innbyggere. Den 1. januar 1874 ble Øvre Stjørdalen delt i Hegra og Meråker kommuner. I 1902 ble skrivemåten med «Stjørdal» i ubestemt form innført. Fra 1. januar 1962 inngår den tidligere Hegra kommune i dagens Stjørdal kommune.

Frem til 2004 var Øvre Stjørdal et prestegjeld i Den norske kirke, og omfattet sognene Hegra og Meråker. Prestegjeldet inngikk i Stjørdal prosti og Nidaros bispedømme. Ordningen med prestegjeld er siden faset ut.

Se også
-------

* Liste over ordførere i Øvre Stjørdal

Referanser
----------

1. ↑  Jukvam, Dag (1999). *Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen* (PDF). Statistisk sentralbyrå. s. 70–73. ISBN 82-537-4684-9.
2. ↑  Berg, Kaare (1995). *Stjørdal. Fra strandsted til storsamfunn*. Historielagene i Stjørdalsbygdene. s. 57–64. ISBN 82-993759-0-8.

Eksterne lenker
---------------

* Prestegjeld og sogn i Nord-Trøndelag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Aljaksandr Uladzimiravitsj Milinkjevitsj** (belarusisk: Алякса́ндр Уладзі́міравіч Мілінке́віч; født 1947) er en belarusisk politiker og fysiker. Ved presidentvalget i Belarus den 19. mars 2006 var han kandidaten til en bred koalisjon av opposisjonsgrupperinger til å utfordre styret til den sittende presidenten, Aleksandr Lukasjenko.

Milinkjevitsj ble født den 25. juli 1947 i Hrodna, i Den hviterussiske sosialistiske sovjetrepublikk. Bestefaren var aktivist i den belarusiske nasjonalbevegelsen etter den russiske revolusjonen. I 1969 ble han ferdig med en utdanning i fysikk ved det pedagogiske instituttet i Hrodna. I 1976 forsvarte han doktorgraden i fysikk om temaet kraftige laserimpulser ved universitetet i Hrodna. Etterpå jobbet han ved fysikkinstituttet til Det belarusiske vitenskapsakademiet.

I 2005 ble det gjort mye arbeid for å samle opposisjonen i Belarus om en kandidat som kunne utfordre styret til president Lukasjenko ved neste presidentvalg. Den 2. oktober 2005 møttes 900 delegater fra mange opposisjonsbevegelser i Minsk for å velge en slik kandidat, og valget falt på Milinkjevitsj. Det var også to andre motkandidater til Lukasjenko, men Milinkjevitsj sitt kandidatur ble likevel støttet av størstedelen av opposisjonsbevegelser i landet. Valget ble avholdt den 19. mars 2006.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, oppført som Alexander Milinkjewitsch, Munzinger IBA 00000025704, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alexander Milinkevich – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** NKC **·** Munzinger (iba)
 |
**Sorbonne** er en universitetsbygning i Paris, forbundet med universitetet i Paris og dets etterfølgere, beliggende i Latinerkvarteret i 5. arrondissement i det sentrale Paris. Bygningen ble opprinnelig oppført for collège de Sorbonne, grunnlagt i 1257 av og navngitt etter Robert de Sorbon, som en av de første undervisningsenhetene i det middelalderske Paris-universitetet. Så kom bygningsnavnet etterhvert å bli et metonym for Paris-universitetet som sådan, samt dets etterfølgere etter den oppdelingen som fulgte etter maiopprøret i 1968.

Historie
--------

Kapell Richelieu.
Kapellet som inngår i universitetskomplekset, samt dets rikt voluttutsmykkede fasade som vender mot place de la Sorbonne i vestlig retning, ble oppført på 1600-tallet.

Referanser
----------

1. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 12177, besøkt 31. juli 2018[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Base Mérimée[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) La Sorbonne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Sorbonne

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Carl Moldestad** (født 28. juni 1875, død 4. november 1925) var en norsk friidrettsutøver fra Bergen.

Han sprang for Norrøna Idrettslag og satte norsk rekord på 100 meter på et stevne i Bergen, arrangert av klubben hans den 23.–24. august 1902. Den hadde han til 1908 da John Johansen slo den med en tidel. Allerede under NM i friidrett 1898 sprang han på 11,4 sekunder hvilket brakte ham en sølvmedaille. Bergens Tidende rapporterte den 13. juni 1899 at Carl hadde satt norsk rekord på 150 meter sprint under et turnstevne holdt av Trondhjems Turnforening.

Forøvrig tok han bronse i stavsprang da man avholdt NM i friidrett 1901 i Stavanger. Tre år tidligere hadde han kastet spydet hele 54,37 meter og innkasserte en velfortjent bronsemedalje under NM i friidrett 1898.

Det er skrevet at han i 1903 hadde gått helt over til turn, men var hare i et løp der han løp fra de andre.

I det private var han i 1900 kontorist ved Laxevåg Verft, hvilket nok er samme som det Laxevaags Maskin- & Jernskibsbyggeri stiftet i 1892, som i 1929 gikk inn i det nye Bergen Mekaniske Verksted. Ved en telling i 1891 var han anført som yngre bror av August Moldestad (født 1873) som ble idrettsleder og også representerte Norrøna IL.

Referanser
----------

1. ↑   www.friidrett.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.nb.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  notis i Bergens Tidende den 13. juni 1899.
4. ↑  Turnernes mesterskap i Bergens Tidende den 29. mars 1941.
5. ↑  «Folketellingen 1900». Arkivert fra originalen 24. juni 2021. Besøkt 24. juni 2021.
6. ↑  Laksevågs historie del 3: Verfts- og industrimiljø Arkivert 25. juni 2021 hos Wayback Machine. fra sydvesten.no, sist lest den 25. juni 2021.
7. ↑  Folketellingen 1891
**Petr Záhrobský** (født 30. november 1980 i Liberec) er en tsjekkisk alpinist. Han deltar i alle øvelser bortsett fra spesialslalåm, men har gjort det best i fartsdisiplinene.

I likhet med sin søster Šárka Záhrobská har Petr blitt trent av sin far.

Han debuterte i verdenscupen i alpint 29. oktober 2000, og hans beste verdenscup-plassering er en 21.-plass i utfor fra 2009. Ytterligere fire ganger har han plassert seg blant de 30 beste i utfor eller super-G.

Záhrobský deltok i Vinter-OL 2002 og 2006, og igjen for Tsjekkia under Vinter-OL 2010. I 2010 oppnådde han en 34.-plass i super-G som beste resultat.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Petr Záhrobský – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Petr Záhrobský – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Petr Záhrobský – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Petr Záhrobský – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (cz) Petr Záhrobský – Tsjekkias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Petr Záhrobský – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Petr Záhrobský – ski-db.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Blackburn B-5 Baffin** var et torpedo bombefly, en dobbeltdekker utviklet fra Blackburn Ripon. Viktigste forandringer var at en 545 hk Bristol Pegasus stjernemotor var byttet ut med en Ripon Napier,Lion væske-kjølt rekkemotor.

Baffin var konstruert av major F. A. Bumpus for å møte Fleet Air Arms krav til en konvensjonelt to-seters dobbeltdekker bygget av både metall og tre og kledt med duk. Den hadde svakt bakoverstrøkne vinger, øvre vingepar plassert noe foran nedre såkalte ( «staggered») vinger for å kunne gi plass til torpedoer under skroget. Bevæpningen bestod av et fast foroverrettet 7,7 mm Vickers maskingevær og to bevegelige 7,7 mm. Lewis maskingevær i bakre førerkabin plus en 910 kg. bombe eller en 716 kg. torpedo, alternativt tre 240 kg. eller seks 110 kg. bomber.

Utvikling
---------

Tudlig på 1930- tallet var Fleet Air Arms skvadroner utstyrt med Blackburn Ripon. Da Ripon ble tatt i bruk i 1930 hadde den eldre væske -kjølte Napier Lion motorer og det sett på som nødvendig å erstatte Lion med moderne luft-kjølte stjernemotorer da dette ville øke flyene kapasitet og forenkle vedlikeholdet. I 1932 bestemte Blackburn seg for å bygge to prototyper av Ripons med stjernemotor, en med en Armstrong Siddeley Tiger og den andre med en Bristol Pegasus som et privat foretak. (Uten at det forelå ordre fra Air Ministry). Flyet med Pegasus-motoren fløy første gang 30. september 1932, og etter testing ble den foretrukket fremfor den med Tiger-motor som erstatning for Ripon. Opprinnelig orde for 26 nybygde fly 38 konvertere Ripon. Produksjonen startet i 1933. Ytterligere 26 Ripons med Baffins ble bestilt i 1935 på grunn av pålitlighets-problemer assosiert med Armstrong Siddeley Tiger motorer i Blackburn Shark og et ønske om å øke Fleet Air Arms styrke. Ytterligere tre nybygde Baffins fikk 580 hk Pegasus II.M3 motorer og de fikk betegnelsen Baffin T8A.

Baffins flyr over HMS «Furoous» cirka 1936.

Museale fly
-----------

Vraket av en RNZAFs BaffIn som havarerte i 1937 er bygget opp igjen.

Litteratur
----------

* Jackson, A. J. (1968). *Blackburn Aircraft since 1909*. London: Putnam. ISBN 0-370-00053-6.
* Mason, Francis K. (1994). '"The British Bomber since 1914*. London: Putnam Aeronautical Books. ISBN 0-85177-861-5.*

Referanser
----------

1. 1 2  Mason 1994, p. 239.
2. ↑  Jackson 1968, pp. 349–350.
3. ↑  Jackson 1968, pp. 350–352.
4. ↑  Mason 1994, p.240.

Eksterne lenker
---------------

* Blackburn Baffin
En av de to søyler med det spiralformede relieff.
**Karlskirche** er en kirke inntil søndre ende av Karlsplatz i Wien. Den er en av de mest enestående av barokkens kirker nord for Alpene og er kronet med en avlang ellipsoideformet kuppel. 

Sedin Karlsplatz ble gjenskapt som en helhet i slutten av 1980-tallet har Karlskirche høstet berømmelse på grunn av sin kuppel og sine to flankerende kolonner med relieffer, såvel som for sin rolle som arkitektonisk motvekt til Musikverein og Technische Universität Wien.

Utforming og bygging
--------------------

I 1713, ett år etter den siste store pestepidemien, lovet Karl VI å bygge en kirke dedisert til Carlo Borromeo. En arkitekturtevling ble anordnet,og seirende ut av den gikk Johann Bernhard Fischer von Erlach. Byggingen ble påbegynt i 1716. Fischer von Erlach døde innen kirken stod ferdig. Det var hans sønn Joseph Emanuel Fischer von Erlach som ferdigstilte den i 1737. 

Som en skaper av historisk arkitektur forente Johann Bernhard Fischer von Erlach mange vidt skilte elementer i kirken. Fasadens midte, som fører frem til våpenhuset, motsvarer portikken på et gresk tempel. De to tilgrensende kolonnene, skapte av Lorenzo Mattielli, har Trajansøylen i Roma som forbilde. Ved siden av dem står to tårn, som viser tydelig innflytelse fra den romerske barokkens mestre Bernini og Borromini. Ovenfor entréen løfter kuppelen seg over en høy sylinder som den yngre Fischer von Erlach forkortet og delvis forandret.

Litteratur
----------

* Hofkammerarchiv, Wien: *Hofzahlamtsbücher 1715–1730: Bau der Karlskirche*
* *Dehio-Handbuch Wien I. Bezirk – Innere Stadt.* Verlag Berger, Horn u. a. 2003, ISBN 3-85028-366-6.
* Claudius Caravias: *Die Moschee an der Wien. Die Karlskirche – eine Moschee, das Belvedere – ein Türkenzelt, der Naschmarkt – ein orientalischer Basar. 300 Jahre islamischer Einfluss in der Wiener Architektur.* Luna Verlag, Eichgraben 2008, ISBN 978-3-9500382-6-2.
* *Johann Werfring: Inkasso in Karlskirche* Artikel in der „Wiener Zeitung" vom 19. Dezember 2000, S. 7.

* Christian Fastl: «St. Karl (Wien)» i *Oesterreichisches Musiklexikon*. Onlineutgaven, Wien 2002 ff. ISBN 3-7001-3077-5.

Referanser
----------

1. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 7835, besøkt 31. juli 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Wiki Loves Monuments' database, tools.wmflabs.org, utgitt 18. august 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Kirkens hjemmeside
* (en) Karlskirche, Vienna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Lockheed Air Express** var den andre modellen som ble konstruert av Lockheed Aircraft Company etter at det ble grunnlagt i 1927. Flyet fløy første gang i april 1928. Air Express var bygget på det opprinnelige skroget til Vega, men vingen var hevet over skroget og montert på stativer «parasollvinge» og førerkabinen var flyttet bak vingen. Dette for å oppfylle kravene til West-Air Express ble vingen hevet til en parasoll konfigurasjon (over skroget) og førerkabinen ble flyttet bak vingen, mens en mer kraftfull Pratt & Whitney Wasp motoren ble montert for å lette operasjoner over Sierra Nevada - fjellene. Designet var en kommersiell suksess for selskapet, selv om bare syv ble bygget, pluss en Air Express Special. Selv om flyet var forretningsmessing vellykket ble det bare bygget i syv eksemplarer. Det finnes ingen kjente Air Express bevart i dag. Ingen Air Express har overlevd til i dag. En registrert NR3057 ble fløyet av Roscoe Turner.

Spesifikasjoner
---------------

### Dimensjoner

* Lengde: 8,0 m
* Vingespenn:. 12,5 m
* Max.vekt: 1 315 kg
* Motor: Wright Whirlwind J-5 ni-sylindret stjernemotor 225 hk

### Ytelser

* Marsjfart: 190 km/t
* Toppfart: 217 km/t

Operatører
----------

 Brasil
* Panair do Brasil

 USA
* American Airways
* Pan American Airways
* Texas Air Transport
* Western Air Express

Referanser
----------

1. ↑  Francillon 1982, pp. 84–85.

Litteratur
----------

* Francillon, René J, *Lockheed Aircraft since 1913*. Naval Institute Press: Annapolis, 1987.
**Jenny Augusta Enge** (født 5. april 1985) er en norsk sanger, låtskriver og musiker. Hun kommer fra Sømna.

Med låter som blant andre «Drit og dra» og «All your friends are dead» gjorde hun seg godt bemerket på Norske talenter på TV2 høsten 2015. Hun var en favoritt blant dommerne hvor hun fikk mye skryt for sin særegne stemme og morsomme tekster. Hennes TV-opptreden resulterte i en rekke konserter på større festivaler som blant andre Trollrock, Tømmerstock og Rootsfestivalen i Brønnøysund året 2016.

«Drit og dra» er hennes mest kjente låt, som siden er gitt ut på nytt i samarbeid med Universal Music Group.

I 2017 deltok Enge i den norske finalen i Melodi Grand Prix med låten «I go where you go».

Hun er en aktiv livemusiker og spiller ofte konserter med Hilde Fjerdingøy på torader og Mikael Jonassen på Banjo.

I 2018 skrev hun musikk til Majorstua barne-og ungdomskor til inntekt for TV-aksjonen 2018, som de ga ut på JennyBeGood records. Dette er hennes eget selskap.

Diskografi
----------

* 2013: *Cor* (album)
* 2018: *E e ho som søng woho* (album)

Referanser
----------

1. ↑   Proff, besøkt 1. august 2023[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Nielsen, Hildegunn (3. juli 2018). «Jenny Augusta ute med». *banett.no*. Besøkt 11. desember 2018.
3. 1 2  Riesto, Bård Pedersen,Matti (7. februar 2017). «Jenny Augusta skal delta i Melodi Grand Prix». *banett.no*. Besøkt 11. desember 2018.
4. 1 2 3  Hyttebakk, Jon Marius (7. februar 2017). «Jenny Augusta». *NRK*. Besøkt 11. desember 2018.
5. ↑  Lindblad, Knut-Eirik (15. februar 2017). «Jenny Augusta og Kristian Valen er MGP-favoritter: - Jeg spratt rundt i stua da jeg hørte det». *Dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 11. desember 2018.
Seattle Sounders FC i fotballkamp
Seattle Seahawks i amerikansk fotballkamp
**Lumen Field**, tidligere **Qwest Field** og **CenturyLink Field**, er et flerbruksstadion i Seattle i USA. Den er hjemmearena for Seattle Seahawks i National Football League og Seattle Sounders FC i Major League Soccer. Stadionet het opprinnelig **Seahawks Stadium**, men skiftet navn til Qwest Field i juni 2004 etter at navnerettighetene ble kjøpt av telekommunikasjonsselskapet Qwest. Stadionet heter i dag CenturyLink field. Bygningskomplekset inneholder også Event Center med WaMu Theatre, en garasje og offentlige områder. Stadionet brukes til konserter, handels- og konsumentmesser i tillegg til sport. Stadionet liggen under 1,5 km fra bykjernen, og er tilgjengelig via flere motorveier og kollektivtransport. 

Stadionet ble bygget mellom 2000 og 2002 etter en folkeavstemning i delstaten den 17. juni 1997. Delstaten opprettet Washington State Public Stadium Authority. Seahawks' eier, Paul Allen, opprettet First & Goal Inc. for å drive anlegget. Allen var nært involvert i planleggingen og ønsket et åpent stadion med intim atmosfære. Stadionet er en moderne fasilitet med utsikt over skylinen i sentrum. Det har plass til 67 000 tilskuere.

Qwest Field er et av NFL-stadionene med høyest lydnivå under kamp, som blant annet har bidratt til hjemmefordel gjennom en økning i tyvstart (forflytting av en offensiv spiller før avspark). Det var den første NFL-arenaen som tok i bruk kunstgresstypen FieldTurf. Den har også vært brukt av mange videregående- og universitetslag i amerikansk fotball.

Qwest Field ble også designet for fotball. Den første kampen som ble holdt var en kamp i United Soccer Leagues (USL) med Seattle Sounders. USL-laget begynte å bruke banen regelmessig fra 2003. Et ekspansjonslag for MLS, Seattle Sounders FC, begynte å bruke banen i 2009. Den huset cupfinalen i 2009.

Referanser
----------

1. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 24904, besøkt 30. juli 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lumen Field – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
McDonnell Douglas MD-11.
Førerkabin
**McDonnell Douglas MD-11** er et tre-motors jetfly som i dag brukes kun som fraktfly. Flyet ble produsert av selskapet McDonnell Douglas i årene 1990 – 2000, og i alt ble det produsert om lag 200 eksemplarer. Det var American Airlines som var hovedbestiller, men avviklet trafikken etter få år. KLM var blant dem som fløy maskinen i 20 år. Flyet var en videreutvikling av forløperen McDonnell Douglas DC-10. Viktige endringer i forhold til forløperen var blant annet et lengre skrog, nye motorer og ny førerkabin-instrumentering. Dette gjorde at bemanningen i førerkabinen ble redusert fra tre til to.

Som passasjerfly ble flytypen raskt utkonkurrert av ETOPS-godkjente tomotors jetfly som Boeing 767, Airbus A330 og Boeing 777. Flyet var opprinnelig konstruert som et passasjerfly. Mange MD-11 passasjerfly er bygget om og brukes i dag til frakt. Fedex og UPS er største operatører.

Eksterne lenker
---------------

* McDonnell Douglas MD-11

| * v
* d
* r
Passasjerfly fra Douglas & McDonnell Douglas |
| --- |
| Propellfly | Dolphin **·** DC-1 **·** DC-2 **·** DC-3 **·** DC-4 **·** DC-5 **·** DC-6 **·** DC-7 |
| Jetfly | DC-8 **·** DC-9 **·** DC-10 **·** MD-80 **·** MD-11 **·** MD-90 **·** MD-95 |
| Eksperimentelle | MD-94X **·** MD-12 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |