recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Illustrasjon (Carl Gustav Calwer. (1876) )
***Anthocomus equestris*** (Fabricius 1781) er en bille i familiegruppen børstebiller. Den tilhører blærebillene som har oppblåsbare blærer nær forhjørnene av brystskjoldet (pronotum) og på sidene av bakkroppen. Den er utbredt, men ikke vanlig. Den er registret i Norge.

Utseende
--------

Kroppen er 3 millimeter lang og har en metallisk svartgrønn farge på hodet og brystskjoldet. Dekkvingene er røde med en svart trekantet skutularflekk (helt framme på dekkvingen, like ved brystskjoldet). Det er også et svart tverrbånd på midten. Antenner og bein er nesten helt svarte. Antennene er festet noe foran fasettøynene, de har elleve ledd. Brystskjoldet jevnt bredt og ikke smalere i bakkanten enn på midten. Hodet og brystskjoldet har en overflate med en fin mikrostruktur, uten punktur. Dekkvingene hos de nordiske artene er langstrakte og uten en oppstående behåring sammen med en finere liggende behåring. De har en fin, men noe utydelig punktert overflate og har i liten grad en fin mikroskulptur. Dekkvingene slutter ved sidekanten og mangler en innoverbøyd fortsettels litt inn under bakkroppen. Beina er svarte med noen gule parti, de er ganske slanke, alle føtter har fem ledd.

Levevis
-------

De voksne (imago) treffes i juni og juli, gjerne på blomster, som roser og skjermplanter. Larvene skal angivelig leve i gangene fra treborende insekter, som barkebiller og tyvbiller og borebiller.

*Anthocomus equestris* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Calwer, Carl Gustav. 1876. *Calwer's Käferbuch*. Table 27, Picture 23.

Litteratur
----------

* Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). *Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera)* Danmarks Fauna 44. Side 72-73. (344 sider) ISBN 8712166936
* Lindroth, C.H. 1993. *Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem* (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Anthocomus equestris* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Anthocomus equestris* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Anthocomus equestris* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Anthocomus equestris* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Anthocomus equestris* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Anthocomus equestris* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Anthocomus equestris* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Anthocomus equestris* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Anthocomus equestris* - Fauna Europaea - om europeiske dyr
Monumentet over Peter Blankenborg Prydz på Festningsplassen på Akershus festning. Foto: Rune Aakvik / Oslo Museum 
**Monumentet over Peter Blankenborg Prydz**, Krigsskolens leder, ble reist på Festningsplassen på Akershus festning i 1786.

Selv om Prydz var generalkrigskommissær med oberstløytnants rang vil han først og fremst bli husket som en høyt ansett leder av Den frie mathematiske Skole som Krigsskolen het den gangen. Det var tidligere elever som fikk reist monumentet få år etter hans død. Inskripsjonen på fremsiden viser hvilken respekt de hadde for sin læremester: «Æreminde for den nidkiere statsborger og unge krigeres troe utrettelige kierlige veilederer Peter Blankenborg Prydz». På bakside står det: «Dette minde Reistes ved en deel af de Krigere der i Christiania Krigskole have faaet Kundskap og Sæder de skiønnede at de bleve bedre Mennesker og Borgere fordi Stiftelsens tilsyns Mand var Troe utrettelig Kierlig i sit Embede. De vilde derfor minde om hvad deres Hierter Evig sige».

Monumentet ble utformet og utført av arkitekt og billedhugger Jørgen Henrik Rawert (1751–1823). Siden det ble laget av en sandstein som forvitrer etter hvert som tiden går, ble det etter 200 år, i 1986, erstattet av en kopi.

Dette er landets første offentlige minnesmerket over en enkeltperson, og det neste eldste monument i Oslo, - bare Peststøtten fra 1654 på Krist kirkegård er eldre.

Peter Blankenborg Prydz (1721-1782), Krigsskolens leder, må ikke forveksles med sitt barnebarn med samme navn, Eidsvoldsmannen Peter Blankenborg Prydz (1776-1827).

Referanser
----------

1. ↑  «Peter von Prydz - Norsk biografisk leksikon». Store norske leksikon. Besøkt 20. september 2023.
2. ↑  «Minnestøtten over Peter Blankenborg Prydz». Oslo Byleksikon, Selskapet for Oslo Byes Vel. Besøkt 20. september 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Minnestøtten over Peter Blankenborg Prydz, Oslo Byleksikon.
* Monument over Peter Blankenborg Prydz, Oslo Museum - DigitalMuseum
* Peter von Prydz - Norsk biografisk leksikon - Store norske leksikon
* Peter Blankenborg Prydz – dansk-norsk offiser - Store norske leksikon
**Jan Baker** (født Jan Johnsen 23. desember 1939 i Stange, Hedmark) er en norsk billedkunstner. 

Baker har sin kunstneriske utdannelse fra Statens håndverks- og kunstindustriskole i perioden 1955–57 og Statens kunstakademi i perioden 1965–70. Han har også hatt studieopphold i Paris.

Utstillinger
------------

Baker har siden debuten i Kunstnerforbundet i 1968 deltatt på en rekke separat- og gruppeutstillinger i Norge og i utlandet. De viktigste separatutstillingene har vært:

* Kunstnerforbundet
* Galleri Steen i Oslo
* Galleri F 15 i Moss
* Galleri Parken i Bergen
* Stavanger kunstforening
* Soli Brug

I tillegg har han hatt flere separatutstillinger i utlandet, hovedsakelig i Sverige og Tyskland. Kollektivt debuterte han på Høstutstillingen i 1967, og har siden deltatt på gruppeutstillinger og biennaler over hele verden, blant annet i Firenze, Stockholm, New York, Tokyo, København, Venezia, Ljubljana, Reykjavík, Moskva, Zagreb og Kraków.

Utmerkelser
-----------

Baker har vunnet internasjonale priser i Frankrike og Tyskland, og har hatt mange betydelige utsmykningsoppdrag over hele landet.[] Han er representert i Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, Norsk kulturråd, Bergen Billedgalleri, Den Svenske Stats Konstråd, Kulturministeriet i Bonn samt en rekke andre offentlige og private samlinger.

I 2005 mottok han Kongens fortjenstmedalje i gull for sin kunstneriske innsats. I pressemeldingen het det: «Hans særegne kunstneriske uttrykk har gjort ham til en anerkjent og ofte benyttet billedkunstner i inn- og utland.» Tildelingen ble foretatt av daværende fylkesmann i Oslo og Akershus, Hans J. Røsjorde.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 30006374[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Jan\_Baker, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 86579f2e-883a-4a81-b52c-c3dd59a9ea36, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Soli Brug Galleri». *Soli Brug* **(norsk)**. Besøkt 9. desember 2019. «Jan Baker feirer 80 år med nye arbeider innen maleri, materialbilder og grafikk. Ett hus vies hans mentor Sigurd Winge (1909-1970), kjent som toneangivende grafiker og viktig monumentalkunstner.»

Eksterne lenker
---------------

* Jan Bakers hjemmeside
* Kunstnerregisteret på Kulturnett.no

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** KulturNav
 |
**Michael Yeung Ming-cheung** (kinesisk: 楊鳴章; født 1. desember 1945 i Shanghai i Kina; død 3. januar 2019 i Hongkong) var en kinesisk katolsk prelar og biskop av Hongkong.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Michael Yeung Ming-cheung ble født i en katolsk familie i Shanghai, og kom som 14-åring til Hongkong.[1] Etter skoleårene arbeidet han i et Import-Export-firma i Hongkong. 

Som 26-åring begynte han prestestudiene i presteseminaret i Hongkong. 

### Prest

Michael Yeung Ming-cheung ble presteviet 10. juni 1978. Etter sjelesørgeriske oppgaver studerte han komminikasjon (Syracuse University i USA) så vel som filosofi og pedagogikk (Harvard University). I 2003 ble han leder for Caritas Hongkong. I 2009 ble han generalvikar i Hongkong.[2][3]

### Hjelpebiskop i Hongkong

Den 11. juli 2014 utnevnte pave Frans ham til titulærbiskop av *Mons in Numidia* uog til hjelpebiskop i Hongkong. 

Der Bischof von Hongkong, John Kardinal Tong Hon, spendete ihm sowie auch Stephen Lee Bun Sang und Joseph Ha Chi-shing OFM am 30. August desselben Jahres die Bischofsweihe; Mitkonsekratoren waren der emeritierte Bischof von Hongkong, Joseph Kardinal Zen Ze-kiun SDB, und der Sekretär der Kongregation für die Evangelisierung der Völker, Kurienerzbischof Savio Hon Tai-Fai SDB.

### Koadjutorbiskop, så biskop, av Hongkong

Pave Frans utnevnte ham til koadjutorbiskop av Hongkong den 13. november 2016.[4] 

Med den aldersbetingede fratreden av kardinal John Tong Hon ettefulgte han denne som biskop av Hongkong den 1. august 2017.[5]
**Njabulo Ricardo Mthembu** (født i 1970 i KwaDukuza i KwaZulu-Natal i Sør-Afrika, død 8. juli 2020) var en sørafrikansk politiker.

Biografi
--------

Han var medlem av partiet African National Congress (ANC). Mellom 2011 og 2019 var han *Executive Mayor* for KwaDukuza Local Municipality. 

Han var også ANCs provinstalsmann og medlem i både partiets *Provincial Executive Committee* og *Provincial Working Committee*.

Han var representant for sitt parti i KwaZulu-Natal Legislature fra 2019 til 2020. Der satt Mthembu i komiteen for *Co-operative Governance and Traditional Affairs*.

Ricardo Mthembu, som var gift og hadde to barn, døde av covid-19 den 8. juli 2020, 50 år gammel.

Referanser
----------

1. ↑  Matiwane, Zimasa (8. juli 2020). «ANC KZN loses provincial spokesperson to Covid-19». *TimesLIVE*. Besøkt 10. juli 2020.
2. ↑  Singh, Kaveel (8. juli 2020). «ANC KwaZulu-Natal spokesperson dies after Covid-19 battle». *News24*. Besøkt 10. juli 2020.
3. ↑  Fourie, Penny (20. mai 2019). «KwaDukuza mayor steps up to the provincial legislature». *northcoastcourier.co.za*. Besøkt 10. juli 2020.
4. ↑  «KZN ANC spokesperson dies of COVID-19». *eNCA*. Durban. 8. juli 2020. Besøkt 10. juli 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Njabulo Ricardo Mthembu – People's Assembly
**Svein Arne Møller** (født 8. juni 1958, død 15. juli 1999) var norsk kirkemusiker, komponist og dirigent. Han ble født og vokste opp på Herøy, og fikk sin organistutdannelse ved Norges musikkhøgskole i Oslo. Deretter var han kantor i Nordstrand menighet i Oslo gjennom 15 år, avbrutt av en kortere periode som lærer ved Viken Folkehøyskole.

Tiden som kantor i Nordstrand menighet innebar et høyt aktivitetsnivå både som korleder, organist og ikke minst som komponist av kirkelig bruksmusikk. Han fikk raskt en sentral rolle i det lokale – og etter hvert det nasjonale – musikkliv innenfor Den norske kirke. Som dirigent for bl.a. Nordstrand kirkekor medvirket han på et høyt antall konserter og flere CD-innspillinger. Den siste av disse, «Rop av fryd» (1998), er i sin helhet viet Møllers egne komposisjoner, med tekstlige bidrag fra en rekke forfattere.

Møllers mange verker for kor og ulike mindre ensembler har oppnådd stor utbredelse blant kor og i kirker over hele landet, og flere av hans sang- og salmemelodier er tatt inn i det offisielle salmeboktillegget Salmer 1997. Møllers verk «Eg er glad» ble fremført av Nidarosdomens Guttekor som inngangsmusikk under prinsesse Märtha Louise og Ari Behns vielse i Nidarosdomen 2002. Møller skrev også scenemusikk, blant annet til Herøyspelet (med manus av Rolf Losnegård), som settes opp på Herøy Amfi hver sommer.

Svein Møller døde i 1999, etter en tids alvorlig sykdom, bare 41 år gammel.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Bakke kirke
**Bakklandet prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Nidaros domprosti. Det omfattet sogn i Trondheim kommune i Sør-Trøndelag fylke, og hovedkirken var Bakke kirke.

Bakklandets kirkesogn er nå en del av Trondheim kirkelige fellesråd, og underlagt Nidaros domprosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

Ved kgl.res. av 28. januar 1710 ble det bestemt at forstaden Bakklandet i Trondhjem skulle sogne til Lade kirke i Strindens prestegjeld. Ved kgl.res. av 23. februar 1714 ble det tillatt å bygge Bakke kirke for kirkelyden. Innbyggerne i forstaden hadde søkt om å få sogne til bymenighetene, men dette hadde blitt avslått. Ved kgl.res. av 2. juni 1846 ble Bakke sogn (Bakklandet) utskilt fra Strinden som eget Bakklandet prestegjeld og underlagt Nidaros domprosti. Ved kgl.res. av 25. januar 1908 ble Bakklandet delt slik at den nordre delen med Lademoen kirke ble utskilt som et eget Lademoen prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Bakklandet

Referanser
----------

1. ↑  Prestegjeld og sogn i Sør-Trøndelag, arkivverket.no
2. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
3. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Trane Technologies** er et internasjonalt industrikonsern innen VVS-systemer, bygningsautomasjon og kjøleteknikk.

«The Trane Company» ble etablert i La Crosse i Wisconsin i 1913 av norsk-amerikaneren James Trane og hans sønn Reuben Trane. James Trane hadde drevet rørleggerforretning i La Crosse. Da Reuben Trane var ferdigutdannet ingeniør i 1910, begynte de å produsere sine egne konvektorer og radiatorer.

Selskapet har gjennomgått en rekke omdannelser. I 1984 ble Trane kjøpt av American Standard Companies, som senere tok navnet Trane, og i 2008 ble konsernet kjøpt av Ingersoll Rand. Ingersoll Rand solgte i 2020 deler av sin virksomhet og tok navnet Trane Technologies. Trane Technologies består av to divisjoner: Trane (VVS og bygningsautomasjon) og Thermo King (transportkjøleaggregater og VVS-systemer for busser og passasjertog).

I 2022 hadde Trane Technologies rundt 39 000 ansatte i nærmere 60 land, hvorav 25 000 i USA. Konsernet omsatte for nesten 16 milliarder amerikanske dollar. Hovedkontoret ligger i Irland.

Referanser
----------

1. 1 2  «About Trane. Our History» **(engelsk)**. Trane. Arkivert fra originalen 2. januar 2010.
2. ↑  «About us» **(engelsk)**. Trane Technologies. Besøkt 3. oktober 2023.
3. ↑  *Trane Technologies Plc 2022 10-K Annual Report* (PDF) **(engelsk)**. Trane Technologies. Besøkt 3. oktober 2023.
**Ital** eller **I-tal** er en matkultur innen rastafaribevegelsen, som hovedsakelig består av frukt og grønnsaker uten noen form for kunstige tilsetningsstoffer, men noen rastaer spiser også fisk og kylling. En Ital diett varierer fra Rastafari til Rastafari og det er få generelle regler for en Ital-diett.

Ordet kommer fra det engelske ordet «vital» (livsnødvendig), der den opprinnelige «V-en» er fjernet.

Det primære målet med følge dietten, er å få en god «Livity», det vil si utstråling eller energi. Ifølge rastaene styrkes ånden og utstrålingen, jo mer kontakt en person har med naturen. Det er derfor viktig for rastaer å "leve I-tal" for å oppnå bedre kontakt med seg selv, naturen og det spirituelle.

Referanser
----------

1. ↑  Ital Cooking - EatJamaican.com
2. ↑  Robert, Shepherd. *Rastafari Livity: A Basic Information Text: Amazon.co.uk: Kwende Anbessa-Ebanks: 9781872121048: Books*. Amazon.co.uk. ASIN .

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Soltempelets Orden** (Også kjent som: *Ordre du Temple Solaire, OTS* og *The Order of the Solar Temple*) var en hemmelig religiøs apokalyptisk sekt som ble grunnlagt av Joseph Di Mambro og Luc Jouret i Genève i Sveits i 1984. Gruppens lære sees på som en blanding av protestantisk religion og New Age. Gruppen fikk mye medieomtale i 1994 etter at 88 av dens medlemmer begikk masseselvmord.

1986 flyttet Jouret og Di Mambro til Quebec i Canada og etablerte en filial av selskapet der. Gruppen trodde at jorden snart skulle gå under.

Masseselvmord
-------------

I 1994 begikk 48 medlemmer av sekten kollektivt selvmord i Sveits. Ytterligere 38 personer av sekten begikk samme dåd i Canada. 

5. oktober 1994 ble det funnet 23 omkomne mennesker i en utbrent låve i Cheiry i kantonen Freibourg i Sveits. Da brannfolkene tok seg inn i den forbrente bygningen brøt de opp en hemmelig dør i kjelleren. I enden av en gang lå et stort rom, og innenfor et kapell med alter, alterkalt og speil. I de to rommene lå de døde, de fleste med plastposer over hodet som var strammet til rundt halsen. Samme dag ble det lenger sør i kantonen Valais, funnet 25 omkomne i en utbrent tømmerhytte. Også her ble det funnet søppelsekker fylt med bensin.

Blant de tilsammen 48 ofrene var det flere barn og tenåringer. Politiet fant raskt ut at minst 11 av de omkomne var canadiske statsborgere, samt at bygningen tilhørte canadieren Luc Jouret, leder av sekten Soltempelets Orden. Jouret var blant de omkomne. Det var også en annen av sektens ledere, canadieren Joseph Di Mambro, og Robert Falardeau, som ledet sektens avdeling i Canada. 

Politiet i Canada begynte samtidig granskningen av en mystisk brann åtte mil nord for Montréal. På åstedet ble det funnet fem døde. Man ante etterhvert en sammenheng mellom alle brannene, ettersom det nedbrente huset i Canada tilhørte Mambro. Brannen her var påsatt ved hjelp av en sinnrik metode hvor hele fem ulike systemer med tidsur og gassbeholdere hadde antent huset. I alt ble 38 mennesker funnet døde i Canada.

Bakgrunn
--------

Luc Jouret, sektens grunnlegger, hadde vervet tilhengere i Canada og Sveits siden midten av 1980-tallet. Hans tema skal ha vært "Ildens regime", og han talte gjerne om ildens magi, om katastrofe og ødeleggelse. Han ble i 1993 etterlyst av politiet for ulovlig besittelse av våpen.

Eksperter på nyreligiøse sekter mener at denne formen for kollektivt selvmord dreier seg om å effektuere en form for frelse. Slike grupper anser denne verden for ond, og den neste for god. Gjennom massesuggesjon og kollektiv hjernevasking, utført av ledere som ofte har psykopatiske trekk, ledes gruppen inn i en tilstand hvor det endelige mål er en reise inn i "paradiset" gjennom en felles aksjon. For å få til dette er det nødvendig å isolere gruppen og skjerme den for informasjon utenfra. Mange slike grupper er derfor geografisk isolert, med tilhold i områder hvor det ikke ferdes så mye folk, og hvor virksomheten kan foregå uten forstyrrelser.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Akribe AS** var et spesialforlag med i hovedsak faglitteratur og elektroniske produkter rettet mot sykepleie og helse- og sosialfag. Forlaget utviklet blant annet det elektroniske prosedyreverket PPS - Praktiske Prosedyrer i Sykepleietjenesten.[]

Forlaget ble startet i 1999 av forlagssjef Marit Landsem Berntsen.[] I 2001 gikk Norsk Sykepleierforbund inn som eier. I 2004 ble forlaget etablert som aksjeselskapet Akribe AS.[]

I mars 2012 ble forlaget solgt til Cappelen Damm og inngikk der i Cappelen Damm Akademisk hvor den nå er en imprint.

Referanser
----------

1. 1 2  Røhne, Berit (25. januar 2023). «Akribe Forlag». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 13. oktober 2023.
2. ↑  «Satser på bøker». *Tidens Krav*. 22. november 2022. s. 10. «Norsk Sykepleierforbund (NSF) går inn som eier av Akribe Forlag. [...] Forlaget skal hete Akribe NSF Forlag, og lokaliseres i Sykepleiernes Hus i Oslo. Marit Landsem Berntsen fortsetter som forlagssjef Akribe NSF Forlag.»

Eksterne lenker
---------------

* Akribes nettsider [arkivert versjon]
**Columbine High School** er en videregående skole i tettstedet Columbine, Jefferson County i Colorado i USA. Selv om Columbine High School er en del Jefferson Countys og ikke Littletons skoledistrikt, angis Littleton i skolens adresse siden postnummeret, 80123, først og fremst knyttes til denne byen. Byen Littleton ligger 1,6 km øst for skolen. Denver ligger ca 15 km nordover.

Columbine-massakren, en av de dødeligste skolemassakrene i USAs historie, fant sted på Columbine High School 20. april 1999. Rektor, Frank DeAngelis, fortsatte som rektor etter skolemassakren i 1999 i flere år, men siden har Scott Christy tatt over rollen.

Historie
--------

Columbine High School
Columbine High School åpnet dørene høsten 1973 og den første avgangsklassen gikk ut fra skolen i 1975. Skolen er oppkalt etter det lille tettstedet Columbine, hvor skolen ligger. Første rektor ved skolen var Gerald Difford.

Skolefarger
-----------

Skolens offisielle farger er blå og sølv. Fargene ble valgt av studenter ved Ken Caryl Junior High School og Bear Creek High School som kom til å bli Columbine High Schools første elever da skolen åpnet i 1973.

Skolemassakre
-------------

Utdypende artikkel: Columbine-massakren

En skolemassakre fant sted 20. april 1999 da Eric Harris og Dylan Klebold, som var elever ved skolen, drepte tolv medelever og én lærer, før de begge begikk selvmord. Massakren fikk oppmerksomhet verden over. Navnet *Columbine* knyttes derfor ofte direkte til massakren heller enn skolen og tettstedet.

Etter episoden ble undervisningen flyttet til Chatfield High School, en annen skole som ligger like i nærheten, for de tre ukene som var igjen av skoleåret.

Ombygging
---------

Skolen hadde blitt kraftig ombygd fire år før skolemassakren og både nytt bibliotek og ny kantine ble bygget. Etter massakren ble det bestemt at biblioteket, som lå over kantinen, skulle rives, siden det var her flesteparten av drapene fant sted. Stedet ble gjort om til et minnesmonument og atrium. Et nytt, større bibliotek ble bygget på åsen hvor skytingen begynte. Biblioteket ble kalt HOPE Columbine Memorial Library og står til minne for ofrene for tragedien.

Sport
-----

Skolen har flere sportslag. Både skolens cheerleader- og fotballag har gjort det bra i mesterskap for skoler.

Referanser
----------

1. ↑  Official address Arkivert 14. desember 2005 hos Wayback Machine.
2. ↑  – Remodeling Of School Info Page 1
3. ↑  – Remodeling Of School Info Page 2 Arkivert 12. oktober 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Columbine High Schools offisielle nettside
* Kart og kjøreruter til Columbine High School
* Satellitbilder av Columbine High School
* The Columbine Navigator – Analyser av og lenker til de fleste større medieoppslag om skolen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Stig Andersen de Tonsberg** (1646–1690) var en norsk handelsmann, bror til stiftsamtmann Mathias de Tonsberg.

Han var sønn av borgermester i Tønsberg Anders Madsen og hustru Karen Olufsdatter Stranger (d. 1698). Faren var en av Tønsbergs rikeste og sønnen var selv en holden mann som eide adskillige jernværk og sagbruk.

24. august 1675 giftet han seg med Anne Clausdatter, som han fikk fire barn med. De bodde på Borgestad gård ved Skien. Hun var datter av Claus Andersen, en av datidens rikeste menn i Norge.

Tonsberg døde 44 år gammel i 1690, og ble bisatt i *Den Arnoldtske Familiebegravelse* i Gjerpen kirke. Enken giftet seg på ny med offiseren Johan Arnold.

Referanser
----------

1. ↑  Rian, Øystein (29. juni 2022). «Claus Andersen». *Norsk biografisk leksikon* **(norsk)**. Besøkt 1. oktober 2023.
2. ↑  Huitfeldt-Kaas, H. J. (1. januar 1888). «Optegnelser om Familierne de Tonsberg og v. Tritzschler.». *Personalhistorisk Tidsskrift* **(dansk)**: 30. ISSN 2445-4958. Besøkt 1. oktober 2023.
3. ↑  H. J. Huitfeldt: «Gravskrifter og lignende Inscriptioner fra forskjellige Norske Kirker», (dansk) *Personalhistorisk Tidsskrift*, København 1880, side 229.
4. ↑  «Claus Andersen». *Store norske leksikon* **(norsk)**. 22. august 2023. Besøkt 1. oktober 2023.
**Coxinha** (Portuguese: [koˈʃĩj̃ɐ], et lite *[kylling] lår*) er en populær fritert brasiliansk mat rett som består av hakket kyllinglår, dekt i deig og formet som et kyllinglår.

Historie
--------

Coxinha var originalt laget av kyllinglår og formet som et kyllinglår. Matretten kan ha hatt sin opprinnelse i Limeira på 1900-tallet.

Hvor coxinha sin opprinnelse egentlig kommer fra er et ubesvart spørsmål. En teori om hvor coxinha kommer fra, går helt tilbake til 1900-tallet også den brasiliansk keiserlige perioden. Historien sier at en av sønnene til prinsesse Isabel, datteren til keiser Pedro II, nektet å spise noe annet enn friterte kyllinglår, men en dag gikk en av de kongelige familiene i São Paulo tom for sønnens favorittmat. Da bestemte familiens kokk seg for å kutte opp andre deler av kyllingen, forme kjøttet som et kyllinglår og fritere den. Sønnen elsket den nye oppfinnelsen, og sønnens bestemor, Keiserinne Teresa Cristina, krevde at matretten skulle bli servert i alle kongelige kjøkken rundt i landet.

Oppskrift
---------

Coxinha - Brazilian Street Food

Referanser
----------

1. ↑  Marshall, Euan. «Meet Your New Favorite Snack: Brazil's Deep-Fried Coxinha». *Culture Trip*. Besøkt 11. februar 2020.
2. ↑  «Coxinha - Brazilian Street Food». *The Spruce Eats* **(engelsk)**. Besøkt 11. februar 2020.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
bedre

**Bing** (tidligere **Live Search**, **Windows Live Search** og **MSN Search**) er en søkemotor laget av Microsoft for å forbedre søkemulighetene på internett. Likheten til Google er stor, men en av forskjellene er blant annet at brukere i denne søkemotoren kan stille direkte spørsmål i søkeboksen. Søkemotoren er under utvikling fremdeles og versjonen som er lansert er en betaversjon. Bing fungerer sammen med andre av Microsofts internettprodukter, som Hotmail og MSN. Navnet Bing er et onomatopoetikon.

Søkefunksjoner
--------------

Den amerikanske versjonen av Bing er mer utviklet, og har derfor betydelig flere funksjoner enn den norske Bing-versjonen.

### Norsk versjon

* Nettet
* Bilder
* Nyheter
* xRank
* Oversetter

Eksterne lenker
---------------

* (mul) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisiell blogg Rediger på Wikidata

* (en) Bing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bing på Twitter Rediger på Wikidata

* Bing på Twitter Rediger på Wikidata

* Bing på Facebook Rediger på Wikidata

* Bing på Instagram Rediger på Wikidata

* Bing på YouTube Rediger på Wikidata

* Bing på TikTok Rediger på Wikidata

* Bing på Reddit Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Søkemotorer |
| --- |
| 
* AltaVista
* Baidu
* Bing
* DuckDuckGo
* Google
* ixquick
* Kvasir
* Lycos
* Majestic-12
* Sesam
* Yahoo!

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie
 |
**Forlagssentralen ANS** er et selskap som leverer logistikk- og rapporteringstjenester til den norske bokbransjen. Selskapet holder til på Langhus i Ski kommune, og eies av forlagene Gyldendal og Aschehoug med én halvpart hver.

Forlagssentralen står for lagring og utsending av bøker fra forlag til bokhandler og private kunder, og forvalter bestillinger og oppgjør mellom forlag og bokhandler. Forlagssentralen utfører tjenester for flere enn de to eierforlagene. Den største konkurrenten er Sentraldistribusjon, som eies av Cappelen Damm.

Historie
--------

*A/S Bokcentralen* var den første distribusjonssentralen for bøker i Norge, dannet i 1922 av bokhandlere og forlag. Dette var en felles ekspedisjonssentral som samordnet bestillinger og utsendinger av bøker. I 1964 ble Forlagsentralen ANS dannet av Gyldendal og Aschehoug som en felles ekspedisjonssentral for disse to forlaga, og i 1973 gikk A/S Bokcentralen inn som en del av denne virksomheten.

Referanser
----------

1. ↑  Forlagssentralen; snl.no
2. ↑  (no) Sentraldistribusjon i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
**Emporion** (flertall *emporia*) er et gresk begrep for et sted som en nasjons handelsfolk hadde reservert for deres handelsinteresse innenfor området til en annen nasjon. Begrepet kommer fra *émporos*, em- = *i* + poros = *reise / sjøreise*, det vil si *reisende*, *handelsmann.*

Et berømt emporion er eksempelvis Sais (et gresk ord for byen Zau på egyptisk, som lå i nærheten av dagens Sa el-Hagar) hvor den athenske poet og lovgiver Solon dro for å skaffe seg kunnskap om Egypt. Andre eksempler er Elim hvor farao Hatshepsut hadde sin Rødehavsflåte. Også byen Elat, hvor Teben mottok handelsvarer som gravmaterialer, lerret, asfalt, nafta, røkelse, myrra og utskårne steinamuletter. Disse varene kom fra Palestina, Kanaan, Libanon, Hazor, Moab, Edom, og Den arabiske halvøya fra Petra til Midjan og Punt.

Emporia hadde omtrent den samme funksjon som de europeiske handelskoloniene i Kina.

Antikkens grekere referert til både ulike greske og fønikiske bystater og handelsposter i Egypt, Nord-Afrika, Spania og Den arabiske halvøya. En del av begrepet omfattet også byer som Avaris og Syene i Nedre Egypt og i Øvre Egypt Tebens havn mot Rødehavet, Elim og Elat ved enden av Akababukten mellom Edom og Midjan. For hettittene omfattet det Kanesh og Kadesh på grensen av Libanon, Syria og Kanaan og for fønikerne Gadges, Kartago, Lepcis Magna og Kyrene blant andre (selv om Kyrene var grunnlagt av grekere).

Annen bruk
----------

Begrepet har gått videre til moderne tid. Det er tre byer i USA som heter Emporia; i Indiana, Kansas og Virginia. Byen Empúries i Spania er avledet fra antikkens stedsnavn Emporia. I den svenske bydelen Hyllie i Malmö ligger kjøpesenteret Emporia.

Referanser
----------

1. ↑  Dictionary.com: Emporia

Litteratur
----------

* Birley, Anthony Richard (1999): *Septimius Severus: The African Emperor*, Routledge, s. 1-7

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | World History Encyclopedia
 |
**Fort Knox** er en garnison som tilhører den amerikanske hæren. Garnisonen er oppkalt etter USAs første forsvarsminister Henry Knox. Den dekker et areal på 445 km² [] i delstaten Kentucky 48 km sør for Louisville. Garnisonen ble opprettet i 1918 som Camp Knox og ble en permanent garnison i 1932.

Garnisonen huser U.S. Army Armor Center, U.S. Army Armor School og General George Patton Museum, men er frem til 2011 inne i en omorganiseringsperiode.

United States Bullion Depository
--------------------------------

United States Bullion Depository
Det amerikanske Finansdepartementet har siden 1937 drevet United States Bullion Depository på garnisonens område, men uavhengig av den amerikanske hæren.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Fort Knox – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
***Compilers: Principles, Techniques, and Tools*** (*«Kompilatorer: Prinsipper, teknikker og verktøy»*) er en bok av Alfred Aho, Ravi Sethi og Jeffrey Ullman, som ble utgitt 1. januar 1986. Selv om det har gått 46 år siden første utgave ble trykt, regnes den fortsatt (per 2023) som en klassisk lærebok i konstruksjon av kompilatorer for programmeringsspråk.

Den er kjent som «drageboka» for en hel generasjon av informatikere, ettersom dens fremside viser en ridder og en drage i kamp, en metafor på å overvinne kompleksitet. Dette navnet brukes også om første utgave, som bærer tittelen *Principles of Compiler Design*.

Første utgave kalles ofte «den grønne dragebok», mens andre utgave er den «den røde dragebok». I 2006 kom en tredje utgave med Monica Sin-Ling Lam som medforfatter. Den bærer tittelen «den purpurfargede dragebok».

Referanser
----------

1. ↑  «The Top 9 1/2 Books in a Hacker's Bookshelf». Besøkt 23. oktober 2010.
2. ↑  *Python cookbook*. O'Reilly Media, Inc. 2005. s. 587. ISBN 978-0-596-00797-3. Besøkt 21. oktober 2011.
3. ↑  Ian Stephenson (2005). *Production rendering: design and implementation*. Springer. s. 139. ISBN 978-1-85233-821-3. Besøkt 21. oktober 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Kinas flagg Kina |
| Friidrett |
|  Paralympiske leker |
| Gull | Rio 2016 | 100 m - T53 |
| Gull | London 2012 | 100 m - T53 |
| Gull | London 2012 | 200 m - T53 |
| Sølv | London 2012 | 800 m - T53 |
| Bronse | London 2012 | 400 m - T53 |
| Gull | Beijing 2008 | 100 m - T53 |
| Gull | Beijing 2008 | 200 m - T53 |
| Gull | Beijing 2008 | 4x100 m - T53/T54 |
|  Para-VM i friidrett |
| Gull | Doha 2015 | 100 m - T53 |
| Gull | Doha 2015 | 4x100 m - T53/T54 |
| Bronse | Doha 2015 | 400 m - T53 |
| Gull | Lyon 2013 | 100 m - T53 |
| Gull | Lyon 2013 | 200 m - T53 |
| Gull | Christchurch 2011 | 100 m - T53 |
| Sølv | Christchurch 2011 | 200 m - T53 |
| Gull | Christchurch 2011 | 400 m - T53 |
| Gull | Christchurch 2011 | 4x400 m - T53/T54 |

**Huang Lisha** (kinesisk: 黄丽莎, pinyin: Huáng Lìshā, født 10. september 1988) er en kinesisk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klasse T53, som er rullestolbrukere. Hun konkurrerer hovedsakelig i rullestolløp, sprint.

Idrettskarriere
---------------

Huang deltok ved Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing, der hun vant både 100 og 200 meter. Her satte hun verdensrekord på 100 meter, med 16,22 sekunder i finalen. Hun satte også verdensrekord på 200 meter, med 29,17 sekunder. Kina vant i tillegg 4 x 100 meter i klassen T53/T54, med ny verdensrekord på 57,61 sekunder, der hun deltok sammen med Dong Hongjiao, Liu Wenjun og Zhang Ting.

Hun deltok ved sitt første VM for funksjonshemmede i 2011, og fikk der 3 gullmedaljer; på 100 og 400 meter individuelt, og på 4 x 400 meter stafett. På 200 meter fikk hun sølv, bak Anjali Forber Pratt fra USA.

Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London vant hun også både 100 og 200 meter, og satte ny personlig rekord på 200 meter med 29,18 sekunder. På 800 meter fikk hun sølv bak sin landsmann Zhou Hongzhuan, men satte personlig rekord med 1:53,10. 

Året etter deltok hun ved Para-VM i friidrett 2013, og vant på nytt 100 og 200 meter. Hun vant 100 og 200 meter ved Para-asialekene 2014, og fikk også sølv på 800 meter og bronse på 1500 meter. 

Ved Para-VM i friidrett 2015 vant hun 100 meter i klassen T53, med ny mesterskapsrekord på 16,29. Hun fikk bronse på 400 meter, bak Angela Ballard og Zhou Hongzhuan, og Kina vant 4 x 400 meter stafett. Hun kom på 6.-plass på 800 og 1500 meter. 

Hun deltar ved Paralympiske sommerleker 2016. På 100 meter vant hun gull, etter at hun satte verdensrekord i runde 1, med 16,19 sekunder, og kjørte på 16,28 i finalen.

Referanser
----------

1. ↑  IPC - *Athletics at the Beijing 2008 Paralympic Games* Arkivert 9. november 2019 hos Wayback Machine. besøkt 9. september 2016.
2. ↑  Rio 2016 - *Women's 100m - T53 - Standings* Arkivert 22. september 2016 hos Wayback Machine. besøkt 9. september 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Rio 2016 - Lisha Huang Arkivert 22. september 2016 hos Wayback Machine.
* Profil hos IPC
* IPC - Doha 2015 - Lisha Huang
**Appellen den 18. juni** (fransk: *L'Appel du 18 juin)* var en tale av Charles de Gaulle, som ble kringkastet av BBC 18. juni 1940. Talen er regnet som en av de viktigste talene i fransk historie, og dannet grunnlaget for det frie Frankrike og videre fransk kamp mot nazi-Tyskland. 

Den håndskrevne teksten til talen er tatt inn av UNESCO i Verdens dokumentarv.

Bakgrunn
--------

I juni 1940 lå det an til full fransk kollaps i slaget om Frankrike. Til tross for dette, nektet statsminister Paul Reynaud å forhandle med tyskerne om en våpenhvile. Reynaud gikk av som statsminister 16. juni, og ble erstattet av Philippe Pétain, som umiddelbart startet arbeidet med å forhandle frem en våpenhvileavtale med Tyskland.

De Gaulle var motstander av forhandlinger med Tyskland og ønsket å fortsette kampen fra de franske koloniene. Da ble klart for de Gaulle at Pétain ville bli ny statsminister, flyktet han til Storbritannia.

Talen
-----

Talen var en oppfordring til franskmennene om å kjempe videre mot tyskerne, til tross for situasjonen i Frankrike. De Gaulle argumenterte med at krigen var en verdenskrig, som ikke var over etter slaget om Frankrike. Han sa også at Frankrike ikke stod alene i kampen, men hadde støtte fra det franske imperiet og Storbritannia, og oppfordret alle franske soldater på britisk jord til å slutte seg til han. Han avsluttet talen med «Uansett hva som skjer, må ikke den franske motstandsviljens ild slokke».

I det britiske utenriksdepartementet var det motstand mot å la BBC kringkaste talen, i frykt for å forverre relasjonene til Pétains regjering. Informasjonsminister Duff Cooper, som styrte BBC, tillot likevel kringkasting av talen.

Referanser
----------

1. ↑  «The Appeal of 18 June 1940 | United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization». *www.unesco.org*. Besøkt 5. april 2021.
2. ↑  Norwich, John Julius (2018). *France - A history from Gaul to de Gaulle*. London: John Murray (Publishers). s. 344. ISBN 978-1-47366-383-1.
3. ↑  Beevor, Antony (29. april 2007). «Antony Beevor: A mesmerising oratory». *the Guardian* **(engelsk)**. Besøkt 5. april 2021.
4. ↑  Norwich, John Julius (2018). «The Cross of Lorraine». *France - A history from Gaul to de Gaulle*. John Murray (Publishers). s. 344. ISBN 978-1-47366-383-1.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BNF **·** BNF (data)
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Kenyas flagg Kenya |
| Friidrett: |
|  Paralympiske leker |
| Gull | Rio de Janeiro 2016 | 1500 m T11 |
| Gull | Rio de Janeiro 2016 | 5000 m T11 |
| Gull | London 2012 | 1500 m T11 |
| Sølv | Beijing 2008 | 1500 m T11 |
| Friidrett Para-VM i friidrett |
| Gull | London 2017 |  1500 m T11 |
| Gull | London 2017 |  5000 m T11 |
| Sølv | Christchurch 2011 |  1500 m T11 |

**Samwel Mushai Kimani** (født 26. desember 1989) er en kenyansk handicapidrettsutøver, som konkurrerer i friidrett. Han konkurrerer i klassen T11, som er en klasse for synshemmede utøvere. Hans fremste internasjonale meritt er gull på 1500 og 5000 meter i de Paralympiske sommerleker 2016.

Bakgrunn
--------

Kimani er synshemmet, og begynte med friidrett i 2006. Han har hatt James Boit som ledsager siden 2010.

Idrettskarriere
---------------

2008
Kimani deltok i de Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing, der han kom på 2.-plass på 1500 meter i klassen T11, bak kinesiske Zhang Zhen.

2011
Han deltok i Para-VM i friidrett 2011. Der kom han på 2.-plass på 1500 meter, drøye 5 sekunder bak brasilianske Odair Santos, med Zhang Zhen på 3.-plass. Han deltok også på 800 meter, men ble der diskvalifisert fordi ledsageren hans løp i mål før ham. Også på 4 x 100 meter stafett ble Kenya diskvalifisert.

2012
Han deltok igjen i Paralympiske sommerleker 2012 i London der han vant 1500 meter i klassen T11. Han satte der personlig rekord med tiden 3:58,37. 

2016
I de Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro vant han både 1500 og 5000 meter i klassen T11. Han satte personlig rekord på 5000 meter med 15:16,11.

2017
Han deltok i Para-VM i friidrett 2017, og vant der 1500 meter og 5000 meter i klassen T11.

Referanser
----------

1. ↑  Daily Nation - *Guide Boit: Mushai is a friend who has changed my life*, besøkt 24. oktober 2016.
2. ↑  IPC - *Michael McKillop*, besøkt 10. oktober 2016.
3. ↑  IPC - *Beijing 2008 - Men's 1500m - T11*, besøkt 24. oktober 2016.
4. ↑  IPC - *Result Book IPC WAC Christchurch 2011*, besøkt 24. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Profil og resultater hos IPC
* (en) Rio 2016 - Michael McKillop (arkivert)
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Frankrikes flagg Frankrike |
| Friidrett |
|  Handikapp-VM i friidrett |
| Gull | Christchurch 2011 | T34 - 100 m |
| Sølv | Christchurch 2011 | T34 - 200 m |
| Sølv | Christchurch 2011 | T34 - 400 m |

**Sebastien Mobre** (født 29. juli 1981) er en fransk handikappet friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Han konkurrerer i klassen T34, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese.

Karriere
--------

Mobre deltok ved VM i friidrett 2011 for handikappede (*IPC Athletics World Championships*) i Christchurch på New Zealand i januar 2011. Der fikk han gull på 100 meter, og sølv på 200 og 400 meter. 100 meter vant han foran Mohamed Hammadi og Stefan Rusch, med tiden 16,84 sekunder. I innledningsheatet løp han på 16,53, som var ny mesterskapsrekord. På 200 meter løp han på 30,39 i finalen, og ble slått av Hammadi, og på 400 meter løp han på 57,81, og også her gikk gullet til Hammadi.

Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London kom han på 5.-plass på 100 meter, med tiden 16,73 sekunder. På 200 meter kom han på 7.-plass, med tiden 30,67. I innledningsheatet satte han ny personlig rekord, med 29,42.

Referanser
----------

1. ↑  IPC - *Results Book from 2011 IPC Athletics World Championships* Arkivert 4. desember 2019 hos Wayback Machine. (PDF), besøkt 29. september 2012

Eksterne lenker
---------------

* London 2012 - Sebastien Mobre
* London 2012 - Athletics - Men's events (resultater PL 2012)
**Svabergsjøpiggsvin** (vitenskapelig navn *Echinus esculentus*) er et dyr som lever på havbunnen.

Sjøpiggsvin er utbredt i Nordøst-Atlanteren, helt fra Portugal til Nord-Norge og på Island. Det er registrert sju ulike arter langs norskekysten, og den Svabergsjøpiggsvinet er den vanligste av disse.

Svabergsjøpiggsvin, også kalt rød kråkebolle og vanlig kråkebolle, er Norges største kråkebolle.

Kråkeboller trives godt blant alger på hard bunn fra strandsonen ned til omtrent 40 meters dyp. 
Vanlig størrelse er ca. 100 mm, og de blir trolig 7–8 år gamle.

Svabergsjøpiggsvin *Echinus esculentus* med lyse pigger på rød bunn, munnen i bunnen og endetarmsåpningen på toppen. Foto: Magne Flåten

Bruk
----

De fem gonadene, som ofte omtales som rogn, men som i virkeligheten er eggstokkene (hunnen) og testiklene (hannen), anses som en delikatesse i Østen og brukes innen særlig sushi, og er også i ferd med å vinne popularitet også i de vestlige land. Kråkebollen serveres rå, som østers, men varmebehandles også og kan tilsettes direkte i varm saus med tilbehør.

For å få ut gonadene, kan man kutte kråkebollen i to på langs. Gonadene er oransje på farge. Skal man servere kråkebollen, kutter man en ring rundt munnen, og tar dem ut sammen med diverse innvoller. Gjesten kan da fiske opp gonadene med en teskje, gjerne med noen dråper sitron.

Smaken er meget subjektiv, og forskjellige folk har beskrevet gonaden som «bedre enn østers», «ikke like godt som østers», samt «smaker igrunnen nesten ingenting – om enn en bismak av sjøvann».

Gonaden vokser når kråkebollen får rikelig tilgang på mat. Ville kråkeboller kan inneholde 5 til 15 prosent gonade – en middels stor kråkebolle funnet i strandsonen kan inneholde bare en liten teskje gonade. For eksport fiskes det opp ville kråkeboller som fôres i to måneder på spesiallaget kråkebollefôr, og gonaden kan komme opp i over 20 prosent.

### Fangstsesong

Fanges helst høst/vinter. Kommersiell høsting av kråkeboller skjer i dag kun ved dykking. Det er også mulig å fiske kråkeboller ved lavvann, enten ved å vade ut eller bruke lang hov.

### Næring

Kråkeboller inneholder store mengder A-vitaminer og enzymer som nøytraliserer alkohol[]

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *rød kråkebolle* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *rød kråkebolle* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *rød kråkebolle* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *rød kråkebolle* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *rød kråkebolle* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *rød kråkebolle* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *rød kråkebolle* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Echinus esculentus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Echinus esculentus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Echinus esculentus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Sandreke** også kjent som **Hestereke** (Crangon crangon) er et krepsdyr tilhørende tifotkrepser. Sandreken er en kommersielt viktige art av reker, fisket hovedsakelig i den sørlige Nordsjøen, men også funnet i Irskesjøen, Østersjøen, Middelhavet og Svartehavet, samt i Skandinavia, langs hele norskekysten i nord og i sør helt til deler av Marokkos atlanterhavskyst. Voksne sandreker er vanligvis mellom 30-50 millimeter lange, men individer opp til 90 mm ​​har blitt registrert. Fargen er grålig med mørke flekker, som i en sandstrands brune farge, og fargen kan endres for å passe miljøet. De lever på grunt vann, vanligvis grunnere enn 10 meter, men er funnet helt ned på 150 meters dyp. De finnes også i brakkvan og spiser om natten. Jakten foregår om natten og for en stor del ved hjelp av luktesansen. Om dagen ligger sandreka som regel nedgravd med bare øynene stikkende opp av sanden for å unnslippe rov fugl og fisk. Den lever av alger, børsteormer og mindre krepsdyr, men kan også ta fiskeyngel og andre reker, også sin egen art. Over 37 000 tonn sandreker ble fanget i 1999, og Tyskland og Nederland stod for 80% av totalen.

Som mat
-------

Sandreke fanges og spises i flere land, men smaken er varierende ut fra fødevalget. I noen områder er den verdsatt for sin subtile smak og den myke konsistensen. En av de mest kjente kulinariske herligheter fra Frankrike er en sjømattallerken der reker spiller en viktig rolle. Den spises også i Storbritannia. I Belgia er en typisk rett «tomaat-garnaal»: en tomat fylt med reker i majones. I de kystnære områdene av Belgia serveres ferske uskrellede reker ofte som snacks medfølgende øl (vanligvis surøl, typisk Lambic, Geuze eller flamsk rødt øl). I noen områder anses den for å være uspiselig, og sandreke blir ikke spist i Norge. Hestereke, som den er best kjent som i Danmark, blir fisket kommersielt og eksportert. Den er meget populær som mat i Sør-Europa. 

En fangst med *Crangon crangon* fra Nordsjøen

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *sandreke* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *sandreke* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *sandreke* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *sandreke* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *sandreke* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *sandreke* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Crangon crangon* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Crangon crangon* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Crangon crangon* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN
 |
**Korseikåsen naturreservat** ligger inntil kommunegrensa mot Larvik, øst-nordøst for Langangen i Porsgrunn kommune. Etter utvidelse i desember 2021, dekker reservatet foruten Korseikåsen også den vestre del av Lamåsen i nord samt nordlige del av Plankåsen i sør.

I reservatet finnes naturtypene svartor-sumpskog, rik blandingsskog i lavlandet og gammel fattig edellauvskog, med stort inmnslag av gamle, hule eiketrær.

Det er ikke tillatt å endre naturmiljøet. Dyr og planter er vernet, men forskriften gir en del unntak. Blant annet er det tillatt å sanke matsopp og bær, og dessuten "forsiktig rydding av småbusker" i forbindelse med storviltjakt. Bålbrenning er tillatt i samsvar med øvrig lovverk.

Referanser
----------

1. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 28. januar 2022.
2. ↑  «Korseikåsen naturreservat» (PDF). Klima- og miljødepartementet. Desember 2021. Besøkt 28. januar 2022.
3. ↑  (no) Korseikåsen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
4. ↑  «Forskrift om vern av Korseikåsen naturreservat, Porsgrunn kommune, Vestfold og Telemark». Lovdata. Besøkt 28. januar 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |