recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**TV 2 Film** var en dansk TV-kanal eid og drevet av danske TV 2. Kanalen sendte filmer 24 timer i døgnet. Kanalen konkurrerte mot kanaler som Canal+ Film og TV1000. Kanalen ble lansert 1. november 2005 klokken 12.00, og nedlagt 9. januar 2015. I starten ble kanalen finansiert gjennom brukerbetaling og reklame. I 2007 sluttet man å vise reklame på TV 2 Film, da inntektene fra reklamepausene var beskjedne siden svært få seere fortsatte å se på kanalen mellom to filmer og da så reklamefilmene. Kanalen distribueres via kabel-TV, satellitt, fibernett og DVB-T. På satellitt var TV 2 Film (i likhet med TV 2 Zulu og TV 2 Charlie) i starten kun tilgjengelig hos Canal Digital. Konkurrenten Viasat startet å sende kanalene i januar 2009.

TV 2 Film HD
------------

TV 2 Film HD ble lansert 1. januar 2009 og viste de samme filmene som TV 2 Film, men de filmene som er tilgjengelig i HDTV-kvalitet vises i HD-kvalitet på TV 2 Film HD. I prime time (klokken 19-23) sendtes nesten utelukkende filmer i HD-kvalitet. Når det vises film i HD-kvalitet vises TV 2 Film HD-logoen, mens når det vises film i oppskalert kvalitet vises TV 2 Film (HD)-logoen. Kanalen distribuertes via kabel-TV, satellitt og fibernett.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* TV 2 Films historie på Mediefonen.dk

Portal: Danmark
**TV 2 Filmkanalen** var en norsk TV-kanal som viste spillefilmer. Den var eid av TV 2 Gruppen og eksisterte fra 2006 til 2015. Kanalens målgruppe var menn og kvinner fra 20 til 49 år.

Filmkanalen viste stort sett amerikanske filmer fra 1970-, 1980- og 1990-tallet, men også enkelte eldre klassikere fra 1950- og 1960- tallet, i tillegg til noen få nyere filmer. Kanalen sendte ca. 18 timer i døgnet og viste ca. 420 filmer i året.

Kanalen hadde i 2014 en andel på én prosent blant alle seere over 12 år, og 0,5 prosent i målgruppen 20–49 år. Andelen for 2007 og 2009 var henholdsvis 0,5 og 0,8 %.

Den ble avviklet den 2. mars 2015, og erstattet av TV 2 Humor. TV 2s Nina Lorgen Flemmen forklarte avviklingen med en økende konkurranse fra strømmetjenester.

Referanser
----------

1. 1 2  Kampanje - TV 2 vraker film for humorsatsing (3.2.2015)
2. ↑  Allmennkringkasterregnskap fra TV 2 for 2009, s 3
3. ↑  «TV 2 Filmkanalen legges ned 2. mars». Arkivert fra originalen 22. februar 2015. Besøkt 22. februar 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) TV 2 Filmkanalen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
TV 2 Gruppen |
| --- |
| Dagens kanaler | Direkte **·** Livsstil **·** Nyheter **·** Sport **·** Sport Premium **·** Zebra |
| Tidligere kanaler | *Bliss* **·** *Filmkanalen* **·** *Humor* **·** *Science Fiction* |
| Annet | E-sport **·** Nyhetene **·** Play **·** Sporten |
| *Se også:* C More **·** StormGeo |
**TVE Internacional** er en spansk satellitt-tv-kanal som eies og driftes av Televisión Española (TVE), tv-organisasjonent til den spanske allmennkringkasteren Radiotelevisión Española (RTVE). Kanalen er tilgjengelig ukryptert og i enkelte regioner som betalingskanal. Kanalen sender til hele verden og overfører nyhetssendinger, dramaserier og underholdningsprogrammer fra de spanske tv-kanalene La 1 og La 2.

Om kanalen
----------

Kanalen ble lansert 1. desember 1989 og sender til Latin-Amerika, Vest-Sahara, Ekvatorial-Guinea, Amerika og Filippinene, der de fleste spansktalende mennesker bor. Kanalen har flere nyhetssendinger i løpet av dagen, og dekker både spanske og internasjonale hendelser. Hovedsendingen, *Telediario*, produseres og sendes i Spania og samsendes på TVE Internacional. Men TVE Internacional har også egne nyhetssendinger, kalt *Telediario Internacional*.

Kanalen er delvis reklamefinansiert.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «About us - Canal Internacional de TVE - RTVE.es» **(spansk)**. Besøkt 7. mai 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (es) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) TVE Internacional – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
GorsafawddachaidraigodanheddogleddollônpenrhynareurdraethceredigionJernbanestoppested med langt navn, også kjent som «Golf Halt»
**Golf Halt jernbanestasjon**, tidligere **Gorsafawddacha'idraigodanheddogleddollônpenrhynareurdraethceredigion** (walisisk:/ɡɔrsavauðaχaɪdraɪɡɔdanhɛðɔɡlɛðɔɬoːnpɛnr̥ɪnarɛɨrdraːɨθkɛrɛdɪɡɪɔn/), er en stasjon på Fairbourne Railway i Gwynedd i Nord-Wales.

Det tidligere navnet ble konstruert av jernbaneverket for å skaffe publisitet og for å overgå stasjonen Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch. Det walisiske navnet er oversatt som: «Mawddach-stasjonen og dens dragetenner på den nordlige veien på *golden beach* ved Cardigan Bay». I 2007 ble navnet endret til *Golf Halt* jernbanestasjon.

«Dragetennene» refererer til noen overlevende anti-stridsvognsblokker fra andre verdenskrig.

På Ordnance Survey OS Explorer-kartet som dekker regionen er stasjonen merket som «Golf Halt».

Problemene med navnet er behovet for apostrof og at de to ordene *…[g]ogleddol-lôn…* trenger en bindestrek for å gi mening. *Ll* er en bokstav i seg selv på walisisk.
Noen få timer før oppskytningen av NASAs Glory research satellite besøkte Garver oppsytningsstedet.
**Lori Beth Garver** (født 22. mai 1961 i Lansing i Michigan) er viseadministrerende direktør for National Aeronautics and Space Administration (NASA). 

Garver ble nominert til denne posisjonen, den 24. mai 2009, av president Barack Obama. Hun ble deretter bekreftet til denne oppgaven av det amerikanske senatet med et enstemmig samtykke den 15. juli 2009. Garver var en ledende sivil rådgiver for president Barack Obama under hans kampanje til presidentvalget i 2008. Lori Garver ble født i Lansing, Michigan den 22. mai 1961, og hun ble uteksaminert fra Haslett High School i Haslett, Michigan i 1979. I 1983 tok hun en bachelorgrad i statsvitenskap og økonomi fra Colorado College. 

Mens Garver arbeidet for senator John Glenn i 1983 og 1984, ble hun for alvor interessert i romferder og verdensrommet, og hun fikk en mastergrad i vitenskap, teknologi og offentlig politikk fra George Washington University i 1989. I løpet av hennes karriere, har Lori Garver arbeidet innenfor non-profit organisasjoner, myndigheter og næringsliv. Garver har drevet med advokat-virksomhet og hun har sittet som medlem av NASA Advisory Council, som gjesteforeleser ved International Space University, president og styremedlem i Women in Aerospace. Samt at hun har vært president for American Society Aeronautics. Hun har blitt tildelt utmerkelsen NASA Distinguished Public Service Medal og NASA Distinguished Service Medal.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lori Garver – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| Embetstitler |
| --- |
|
| Forgjenger :**Shana Dale**

 | **Viseadministrator av NASA**15. juli 2009 – | Etterfølger :***Sittende*** |

| * v
* d
* r
NASAs viseadministratorer |
| --- |
| 
* Dryden
* Seamans
* Paine
* Low
* Lovelace
* Mark
* Graham
* Myers
* Thompson
* Cohen (fungerende)
* Dailey (fungerende)
* Mulville (fungerende)
* Gregory
* Dale
* Garver

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Neil Doncaster** (født 1970 i Devon i England) er fra 3. juli 2013 administrerende direktør for den profesjonelle skotske fotballorganisasjonen Scottish Professional Football League. Han kom da for tilsvarende stilling i den tidligere Scottish Premier League, hvor han ble ansatt i juli 2009. Han hadde tidligere vært direktør for den engelske Premier League-klubben Norwich City FC.

Han er utdannet jurist fra Universitetet i Bristol i 1992, og ble advokat i advokatfirmaet Burges Salmon, solicitors. I november 1997 ble han ansett i Norwich City som advokat, hvor han senere ble avdelingssjef og deretter administrerende direktør i 2001. Fra 2006 var han styremedlem i The Football League og ble to år senere valgt som en av The Football Leagues to representanter inn i styret til The Football Association. 

I 2008 tok han en Master of Business Administration ved University of East Anglia.

Han trakk seg fra stillingen i Norwich City da klubben rykket ned fra Premier League i mai 2009, og gikk i de følgende månedene ut av styrene i The Football League og The Football Association.

7. juli 2009 ble Doncaster utnevnt til administrerende direktør for Scottish Premier League (SPL). I løpet av hans tid i SPL måtte han håndtere kriser som Rangers' konkurs og degradering i 2012 og problemene med å restrukturere skotsk fotball.

Referanser
----------

1. ↑  Chris McLaughlin (28. juni 2013). «SPFL: Neil Doncaster & David Longmuir vie for new role». *BBC Sport*. BBC. Besøkt 5. august 2013.
2. ↑  «SPFL appoints Neil Doncaster as chief executive». *BBC Sport*. BBC. 4. juli 2013. Besøkt 5. august 2013.
3. ↑  SPFL: Neil Doncaster survives turbulent spell in Scottish football om Neil Doncaster på BBC Sport 4. juli 2013
4. ↑  Featured alumni: Neil Doncaster (LLB 1992) University of Bristol
5. ↑  New signing for UEA Arkivert 2. april 2012 hos Wayback Machine. University of East Anglia, 19. september 2005
6. ↑  Pair step down from Norwich board BBC Sport, 12. mai 2009
7. ↑  Doncaster appointed new SPL chief BBC Sport, 7. juli 2009
8. ↑  SPL has coped with loss of Rangers, says Neil Doncaster BBC Sport, 10. oktober 2012
9. ↑  SPL chief Neil Doncaster refuses to be blamed for vote failure BBC Sport, 16. april 2013
**Liste over svenske tredekkere** er en oversikt over tredekkere i svensk tjeneste fram til midten av 1700-tallet stort sett utgjorde et unntak i de svenske flåtelistene, mer ofte enn ikke var disse satt i opplag. Den meste kjente tredekkeren i den nordiske historie er «Kronan», som eksploderte under slaget ved Öland i 1676, men den hadde ikke forgjengere av liknende størrelse og bestykning helt tilbake til Johan IIIs regjeringstid (1568–1592).

Regalskipet «Vasa» sjøsatt i 1628 som nå er bevart som museumsskip i Stockholm, var utrustet som en todekker med kraftig bestykning, men hadde et tredje dekk, værdekket, som allikevel ikke var et kanondekk. Det samme kunne sies om det siste linjeskipet i Sverige, «Stockholm», som hadde to kanondekk og et spardekk som kunne bære et lite antall kanoner. En tredekker skulle ha tre slette kanondekk, som kunne bære et tilstrekkelig stort antall kanoner fra stevn til stevn, på mellom 80 og 120 kanoner eller mer. «Kronan» skulle ha en bestykning på 126 kanoner, og er dermed på papiret det sterkeste linjeskipet i Skandinavia målt etter antall kanoner og vekten av kanonkulene i en bredside.

Til forskjell fra den britiske marinen rangerte ikke de svenske sjøoffiserene sine fartøyene etter antall kanoner, men etter betydelighet og størrelse fra begynnelsen på Gustav II Adolfs regjeringstid (1611–1632), etter 1620 var det fem kategorier; **regalskepp**, **stort örlogsskepp**, **rätta örlogsskepp**, **mindre skepp** og **minsta skepp**. Men bare tre regalskip hadde flere enn åtti kanoner, hvorav den største var «Kronan». Denne kategorien ble erstattet i Karl XIs regjeringstid av store orlogsskip som kunne ha navn etter monarker som kongelige personer fremdeles i livet. Den siste tredekkeren som var sjøsatt i 1719, hadde navnet «Drottning Ulrika Eleonora».

Tredekkere i svensk tjeneste
----------------------------

| Skipsnavn | Kjølstrekking/Sjøsetting | Utgått | Lengde | Bredde | Dypgang | Deplasement | Bestykning | Besetning |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| «Mars» | 1564 | 1564, ødelagt i eksplosjon | 49 m (?) |  |  | 700 lester (1 800 tonn) | 173 skyts | 800 mann |
| «Kronan» | 1668 | 1676, ødelagt i eksplosjon | 52,1 m | 12,9 m | 6,23 m | 2 300 tonn | 105 kanoner (126 kanoner planlagt) | 800-850 mann |
| «Konung Karl» | 1694 | 1771 | 53,44 m | 13,95 m | 6,83 m | 2 730 tonn | 108 kanoner | 828 mann |
| «Enigheten» | 1696 | Ombygd 1768, senket 1785 | 51,96 m | 12,47 m | 6,23 m | 2 170 tonn | 94 kanoner | 705 mann |
| «Göta Lejon» | 1702 | 1745 | 51,96 m | 13,66 m | 6,53 m | 2 480 tonn | 90-96 kanoner |  |
| «Tre Kronor» | 1706 | 1710, ødelagt ved brann i kamp | 51,36 m | 14,55 m | 6,38 m | 2 000 tonn | 86 kanoner |  |
| «Drottning Ulrika Eleonora» | 1719 | 1765 | 49,88 m | 12,17 m | 6,83 m | 2 170 tonn | 84 kanoner |  |

Se også
-------

* Liste over dansk-norske tredekkere
* Tredekkere
* Regalskip

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon om svenske orlogsfartøyer Arkivert 11. mars 2011 hos Wayback Machine.
Inngangspartiet for blant annet *Katholisches Büro* i Berlin.
**Katholisches Büro** («Katolsk Byrå») flertall: ***Katholische Büros***) er kontakt- og kontaktpunkter for den katolske kirke i Tyskland eller dens biskoper til politiske og sosiale aktører. De representerer etter sin selvforståelse grensesnittet mellom den katolske kirke og politikken, som representerer og ivaretar den katolske kirkes syn utad. Spesielt sender de uttalelser om aktuelle lovgivningsprosjekter til den føderale regjering og Forbundsdagen eller til relevante statlige organer. Byråene er rent indrekirkelige institusjoner og uavhengige av staten. Byråsjefene har protokollarisk tradisjonelt ministergrad.

Beskrivelse
-----------

### Innordning (Berlin/Bonn, for delstatene)

*Katholisches Büro* i Berlin er - ved siden av Den tyske katolske bispekonferanses sekreteriat i Bonn - ett av to tjenesteenheter under den tyske bispekonferansen. Dens juridiske person er knyttet til *Verband der Diözesen Deutschlands* (VDD). Mens sekretariatet for bispekonferansen har hovedansvaret for den innenkirkelige meningsdannelse, omfatter det katolske byrås oppgaver også lobbyvirksomhet utad. Ifølge *Katholisches Büro* føler det seg forpliktet til det felles beste og hevder å representere de sosiale grupper som ellers ikke har noen sterk lobby. Den ser følgelig sine oppgaver særlig innenfor sosial- og flyktningpolitikken. 

De katolske bispedømmene har også opprettet tilsvarende kontorer på delstatlig nivå. Årsaken til dette er at forbundsstatene i henhold til bestemmelsene i grunnloven om kompetansee, har egen lovgivende kompetanse for en rekke områder som er av særlig relevans for den katolske kirke.

Litteratur
----------

* Kristian Buchna: *Ein klerikales Jahrzehnt? Kirche, Konfession und Politik in der Bundesrepublik während der 1950er Jahre* (= Historische Grundlagen der Moderne 11), Nomos, Baden-Baden 2014, ISBN 978-3-8487-1230-4.
* Leopold Turowski: *§ 46. Verbindungsstellen zwischen Staat und Kirchen im Bereich der katholischen Kirche,* i: Listl/Pirson (utg.), Handbuch des Staatskirchenrechts der Bundesrepublik Deutschland, Band II, 2. Aufl. Berlin 1995, ISBN 978-3-428-08032-8.

Referanser
----------

1. ↑  Website des Katholischen Büros in Berlin, lest 4. august 2015
2. ↑  taz: Einfluss der Kirchen auf Medien - Keiner wagt den Konflikt. Lest 12. mars 2017
Grillet halloumi
**Halloumi** (gresk: χαλούμι, tyrkisk: *hellim*, arabisk: حلوم - *ḥallūm*) er en ost som tradisjonelt tilregnes Kypros. Den ble tradisjonelt produsert av fåremelk. I dag lages den også av geite- eller kumelk. Den spesielle, litt gummiaktige karakteren får den ved at den etter første runde av ostmasseproduksjonen så blir oppvarmet i myse, med det resultat at protein utskilles. Osten saltes og spises fersk, eller konserveres med saltet myse eller saltlake. 

Det markedsføres to sorter halloumi: Den *tradisjonelle* og den *ferske*. Den tradisjonelle er den med de lange historiske røtter, mens den ferske ble kommersialisert fra 1950-årene.

Historie
--------

Selv om osten regnes som en kypriotisk spesialitet og på den øya kan føres tilbake til før-nytestamentlig tid, stammer den antagelig fra oldtidens Egypt, alternativt fra det tidlige arabiske kjøkken. Selve ordet *halumi* stammer fra det koptiske ord for ost, *halum*. Når den vanligvis knyttes til Kypros, skyldes det at den ble popularisert innen Det bysantinske rike nettopp som en kypriotisk spesialitet.

Den er også produsert og godt kjent i land som Hellas, Tyrkia, Libanon, Egypt og Libya. I osmanske kilder blir halloumi nevnt for første gang i skrift på 1500-tallet. Britene tok med seg oppskriften fra Kypros til det sauerike Australia, der den også er blitt produsert i stor skala.

Referanser
----------

1. ↑  North Cyprus Times: Zyperns Nationalkäse Halloumi[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Halloumi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas **·** BBC Things
 |
Jernbanestasjonen i Hallsberg
**Hallsberg** er et tettsted i Hallsberg og Kumla kommuner i Örebro län i landskapet Närke i Sverige. Det er Hallsberg kommunes administrasjonssenter, ligger 22 km sør for Örebro og hadde 8491 innbyggere i 2019. 
Stedet vokste frem med jernbanen fra 1862, og er et viktig jernbaneknutepunkt med linjer til Stockholm, Göteborg, Karlstad/Oslo, Motala og Örebro, og med en av Sveriges største godsbanegårder.

Historie
--------

Landskapet er overveiende et slettelandskap med leirholdig jord på kalkgrunn. Flere åser går gjennom kommunen. 
Hallsberg ligger på Örebroåsen og bygynte vokse 1862 når man bygget stasjonshus, et stykke fra kirken. Hallsberg er til stor del vokset frem på grunn av at godsstråket genom Bergslagen og Västra stambanan møtes her.
En betydelig årsak til at stedet vokste var også at Johan Thermænius startet industri på plassen 1868. Det var blant annet treskeverk man produserte og AB Johan Thermænius verkstäder ble internasjonalt kjent.

Næring
------

I Hallsberg oppførtes under krigen et lagerhus for korn. Dette ble et beredskapslager for mat.
Kommunen har en betydelig industrisektor, blant annet næringsmiddelindustri, verkstedindustri og transportvirksomheter.
I Hallsberg ligger Ahlsell AB logistikksenter og Volvos hyttproduksjon for hjullastere og dumprar.
I Hallsberg har også Posten en terminal for brev.

Skoler
------

Alléskolans gymnasium, drives av Sydnärkes Utdanningsforbund og er videregående skole for kommunene Hallsberg, Askersund och Laxå.

Referanser
----------

1. 1 2 3  (no) Hallsberg i Store norske leksikon

Litteratur
----------

* Fransson, Eva (1991). *Hallsberg: historien om ett stationssamhälle : doktorsavhandling i arkitekturhistoria på KTHs arkitektursektion : preliminär version inför slutseminarium 1991-05-06* **(svensk)**. [Stockholm]: [KTH].

| * v
* d
* r
Hallsberg kommune i Örebro län i Sverige |
| --- |
|  | Hallsberg **·** Hjortkvarn **·** Pålsboda **·** Sköllersta **·** Vretstorp **·** Östansjö |  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Hvitgumpseiler** (*Apus caffer*) er en fugl i seilerfamilien. Som andre seilere kan den minne om en taksvale, er den ikke beslektet med denne spurvefuglen. Likhetene mellom svaler og seilere skyldes konvergent evolusjon som reflekterer liknende levevis.

Seilere har svært korte bein som de bare bruker for å klamre seg fast til loddrette flater. De setter seg aldri frivillig på bakken, og tilbringer det meste av livet på vingene. De lever av insekter de fanger i nebbet. De drikker også mens de er på vingene. 

Hvitgumpseilere hekker i Afrika, sør for Sahara, og har utvidet sitt leveområde til Marokko og det sørlige Spania. Populasjonene i Spania, Marokko og det sørlige Afrika er trekkfugler. Fugler i tropisk Afrika er standfugler, bortsett fra sesongmessige forflytninger.

Denne arten okkuperer reirene til småseilere og enkelte svalearter. I Europa utnytter den vanligvis reirene til amursvale, men sør for Sahara blir også arter som trådhalesvale parasittisert. Enten blir reirenes opprinnelige eiere drevet bort, eller så blir hvitgumpseilerne værende og nekter å flytte ut. Så snart reiret er okkupert, fôres det med fjær og spytt, og de legger ett eller to egg. 

Hvitgumpseilerens habitat er bestemt av vertsfuglenes habitat, og er derfor vanligvis kunstige strukturer som broer og bygninger.

Denne 14-15,5 cm lange arten har, som sine slektninger, en kort kløftet hale og lange, bakoverbøyde vinger som minner om en boomerang. Den er helt mørk bortsett fra en blek strupeflekk og en smal, hvit undergump.

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 2. august 2020. Besøkt 2. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kafferseiler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Kafferseiler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Kafferseiler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Kafferseiler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Kafferseiler* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kafferseiler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Apus caffer* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Apus caffer* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Apus caffer* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
Fabrikkanlegget til næringsmiddelbedriften Toro i Arna utenfor Bergen  Foto: Svein Harkestad 
 Toro i Arna  Foto: Svein Harkestad 
**Toro** (stilisert som TORO) produserer og markedsfører næringsmidler til det norske forbruker- og storhusholdningsmarkedet. Varemerket Toro ble registrert 8. januar 1946 av firmaet Rieber & Søn. Det er i dag en av Norges mest kjente merkevarer. Toro er eid av Orkla Foods Norge AS.

I Toros portefølje fins det rundt 750 produkter fordelt på mange forskjellige varegrupper og måltidssituasjoner. Produktene produseres på flere ulike fabrikkanlegg i Norge, blant annet i Arna utenfor Bergen og Elverum.

Toro tilbyr en rekke internasjonale retter og norske tradisjonsprodukter til det norske forbrukermarkedet: buljong, suppe, saus, gryteretter, pastaretter, vaffel-, pannekake- og kakemikser, Rett i koppen, pizza, pasta og ris.

Historikk
---------

«TORO» betyr okse på spansk. Merket ble første gang brukt på buljongterninger i 1946. Deretter introduserte Rieber & Søn Toro kjøtt- og grønnsakssuppe, før en vellykket lansering av Bergens fiskesuppe i 1964. I dag[*når?*] produseres det årlig mer enn 140 millioner pakker med TORO-produkter, og hvert år slippes bortimot femti nye produkter ut på markedet.[]

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside – toro.no

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wiktionary: toro – ordbokoppføring |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon
 |
**Per Hansson** (født 24. juli 1922, død 12. juni 1982) var en norsk journalist og forfatter som skrev en rekke bøker om andre verdenskrig og motstandskampen.
Per Hansson startet sin skrivende karriere i en avis i fødebyen Kragerø. Senere kom han til andre aviser, dels som journalist, dels med redaktøransvar, inntil han i 1957 begynte i *Dagbladet*. Der jobbet han på et stort felt, men spesialiserte seg på sosialreportasje. Spesielt de sider av den som hadde røtter fra 2. verdenskrig, som han ble ganske glad i å skrive om.

I 1962 traff Hansson Helge Morset, og igjennom ham fikk han høre om Morset-familiens skakende opplevelser under krigen. Resultatet ble *Og tok de enn vårt liv*, den første av en rekke halvdokumentariske beretninger som alle kom til å få et stort publikum. I 1965 kom *Det største spillet*, den av bøkene hans som fikk størst utbredelse, med utgivelser i 10 land. Boken ble også filmet; både bok og film ble for øvrig til i nært samarbeid med hovedpersonen, Gunvald Tomstad (som døde i 1970, bare 51 år gammel, nedslitt etter de harde påkjenningene som lå bak ham).

Kragerø kommune hedret bysbarnet Per Hansson i 2005 ved å gi plassen foran byens rådhus navnet Per Hanssons plass.

Bibliografi
-----------

* *Og tok de enn vårt liv* (1963)
* *Det største spillet* (1965)
* *Hver tiende mann måtte dø* (1967)
* *Hvem var Henry Rinnan?* (1972)
* *Mamma Karasjok* (1971)
* *Pantheos: en hypermoderne, gresk tragedie* (1971)
* *Herr Gummistrikk og vesle Henriette* (1974)
* *Oktober 1941* (1976)
* *Den siste veien: Ola Smedsgaard* (1978)
* *Den farlige våren*. skrevet sammen med Johan O. Jensen (1983)

Priser og utmerkelser
---------------------

* Gyldendals legat 1967

Referanser
----------

1. 1 2   oppført som Hansson Per, www.babelio.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Gravferdsetaten i Oslo kommune

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Georg Johannesenog Odd Winger | **Vinner av Gyldendals legatdelt med Kåre Holt**(1967) | Neste mottaker:Jan Erik Vold |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Per Heidenreich** (født 25. januar 1944) er en tidligere norsk skipsreder og nasjonal mester i golf.

Han fikk i 1968 jobb hos skipsreder Jacob Stolt-Nielsen (1931–2015) fra Haugesund, som etablerte rederiet Stolt-Nielsen. Heidenreich ble etterhvert nestleder innen kjemikaliefrakt med kontor i byen Greenwich i den nordøstamerikanske staten Connecticut da han sluttet i 1984. Dette markedet gikk da ikke så bra, og han hadde da også jobbet hos Astrup-Fearnley siden 1980, hvis eier Hans Rasmus Astrup (født 1939) skjøt seg inn i Heidenreichs nye firma *Heidmar*. Dets hovedkontor i Greenwich ble senere flyttet til nabobyen Darien (Connecticut), en av de syv rikeste byer i USA i 2011. Heidmar eide og driftet i 2004 om lag nitti tankskip. Hans sønn Fritz Heidenreich ledet da IT-delen av selskapet med kobling til 160 tankrederier. Selskapet hadde i 1995 kjøpt Olaf Pedersens rederi. Han solgte i 2006 selskapet til det amerikanske selskapet Morgan Stanley.

Året etter kjøpte Heidenreich Enterprise L.P. seg opp til et nesten syv prosents eierskap i Hurtigruten. To år senere var hans andel økt til 17 prosent, og han kontrollerte da selskapet sammen med Trygve Hegnar. Heidenreich som satt på Hurtigrutens styre frem til 2012, solgte andelen til Silk Bidco i 2011 og kjøpte seg heller inn i Torghatten ASA i Brønnøysund med om lag fem prosent. I 2015 bladde han opp fem millioner til Hurtigrutemuseet i Stokmarknes.

Han er også inne i selskapet *Sonitor* (etablert 1997) som utvikler små brikker for lokalisering av ting ved hjelp av ultralyd (litt som RFID).

Heidenreich ble norgesmester i golf i 1968 og 1969, og ble skandinavisk mester minst en gang. Han spilte for Oslo Golfklubb og ga i 2012 fem millioner til klubben. Det ble i 1968 kjent at han hadde giftet seg med den kjente tennis-spillersken Astrid Lind. De etablerte i 2004 *Per and Astrid Heidenreich Family Foundation* som gir støtte til lokale foreninger og sånt.

Se også
-------

* Liste over norgesmestere i golf

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Grete de Lange, *Norges ukjente shippingmogul* i Aftenposten den 4. oktober 2004.
3. ↑  *Planlegger emisjon i USA* i Dagens Næringsliv den 8. oktober 1997.
4. ↑  *Hektet på shipping og golf* i Aftenposten den 28. juni 2006.
5. ↑  *Casher inn 1,5 mrd. Norges ukjente shippingmilliardær* i Aftenposten den 28. juni 2006.
6. ↑  *Tar jafs av Hurtigruten* i Dagens Næringsliv den 25. oktober 2007.
7. ↑  *Nå satser Heidenreich på Torghatten* i Fremover den 21. november 2014.
8. ↑  *Hurtigrutemuseet får millionar frå norskamerikanar* fra Nynorsk Pressekontor den 19. januar 2015.
9. ↑  Øystein Finstad, Troser stortap i Dagens Næringsliv den 9. mars 2015.
10. ↑  Oslo GK mottar millionigave[*død lenke*], fra norskgolf.no den 27. november 2012.
11. ↑  *Sportsbryllup* i VG den 2. april 1968.
12. ↑  Per Heidenreich To Be Honored as an Outstanding Volunteer Fundraiser Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. fra Association of Fundraising Professionals (AFP) Connecticut Chapter i september 2012.
**Per Henrik Stenstrøm** (født 1966 i Tønsberg) er foredragsholder og rådgiver innen kommunikasjon og ledelse. I februar 2021 ga han ut boken *Irriterende kolleger – slik takler du dem* på Strawberry publishing. Stenstrøm driver sitt eget selskap Stenstrøm og Motstrøm Kommunikasjon AS, og er assosiert partner i First House. Han har tidligere jobbet som redaktør, journalist og programleder. De siste årene har han holdt foredraget «Slik takler du idiotene på jobben!» på mange av landets kulturhus.

Biografi
--------

Stenstrøm er utdannet tv-journalist ved medielinjen i Volda (1991-1993). Han jobbet en kort periode i NRK Dagsrevyen før han var med å starte radiokanalen P4 høsten 1993. Der jobbet han som programleder for aktualitetsmagasinet Sytten Tretti. I 1998 ble han redaksjonssjef for TV2-programmene «På Godt og Vondt» og «TV2 Hjelper Deg».

Han var i perioden høsten 1998 til våren 1999 programleder for TV3s kriminalmagasin «Etterlyst». Senere var han programleder for TV3s aktualitetssatsning «Det norske hus».

Stenstrøm gjorde i 2000 comeback i P4 og ble programleder for P4s morgensending.

Han har også vært redaksjonssjef for TV Norges kriminalprogram «Fornemmelse for mord». I 2002 ble han redaksjonssjef i Vi Menn. I 2004 begynte han som reportasjeleder i Se og Hør. I 2009 kom han tilbake til P4 for tredje gang og var programdirektør i radiokanalen fram til 2015 da han sluttet for å starte sitt eget firma.

Han er mest kjent for foredragene «Slik takler du primadonnaer og andre vanskelige kolleger» og «Slik takler du idiotene på jobben!».

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Stenstrøm, Per Henrik 1966-, besøkt 18. februar 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Jenny Baksaas. «Skrev bok om irriterende kolleger». *www.klartale.no* **(norsk)**. Besøkt 2. mars 2021.
3. ↑  «Per Henrik Stenstrøm». *First House* **(norsk)**. Besøkt 2. mars 2021.
4. ↑  «Foredrag: Slik takler du idiotene på jobben». *Litteraturhuset i Trondheim*. Besøkt 2. mars 2021.
5. ↑  Wekre, Helge (16. april 2009). «Stenstrøm tilbake til P4». *Nettavisen* **(norsk)**. Besøkt 2. mars 2021.
6. ↑  «Per Henrik Stenstrøm foredrag - Bli en god kollega - Book hos Athenas!». *Athenas* **(norsk)**. Besøkt 2. mars 2021.

Eksterne Lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Stiger** (tysk: *Steiger*) er en tradisjonell betegnelse på en ingeniør og arbeidsleder ved et bergverk. Tilsvarende stillinger blir i dag gjerne betegnet gruveingeniør. 

*Overstiger* var betegnelsen på sjefingeniøren, som hadde den daglige, faglige arbeidsledelsen ved gruven. Overstigeren rapporterte dels til gesvorneren og dels til schichtmesteren i regnskapssammenheng. Overstigeren var den høyest rangerte ansatte som ledet den daglige virksomheten ved gruven, og stillingen krevde gode faglige kunnskaper om gruvedrift. Gesvornerens rolle var som bergmesterens stedfortreder og tilsynsfører. Under overstigeren stod ingeniører med mer begrensede oppgaver. *Pukkstiger* var betegnelsen på lederen for pukkverket. En *sjaktstiger* hadde ansvaret for tømmerarbeidet i gruven. *Kunststiger* var en stiger med ansvar for det tekniske utstyret. *Nattstiger* betegnet en stiger som gikk vakter utenom den ordinære arbeidstiden, og kunne være overstigerens avløser. Betegnelsen *understiger*, eller bare *stiger*, ble brukt som generell betegnelse på enhver stiger som var underordnet overstigeren. En stiger kunne ha flere hundre gruvearbeidere som sorterte under seg.

Referanser
----------

1. ↑  «Stiger», i *Norsk historisk leksikon*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND
 |
**Per Haddal** (født 9. januar 1942 i Levanger) er en norsk journalist, mest kjent som hovedfilmkritiker i *Aftenposten*, hvor han arbeidet fra 1978 til 2009. 

Haddal er utdannet (cand. philol) ved UiO med engelsk hovedfag. Han arbeidet deretter som kuturmedarbeider, kritiker og kommentator i *Vårt Land* 1969-1978. Fra 1978 var han hovedfilmkritiker i *Aftenposten*. Han har også ledet filmprogrammer i NRK radio (1975–1987). Han var styreleder for Norsk Filmkritikerlag fra 1975 til 1987, og har siden 2008 vært æresmedlem av laget. Han har deltatt i rundt 150 filmfestivaler og satt som formann i filmkritikernes FIPRESCI-jury under Filmfestivalen i Berlin i 2008, som første nordmann ved en større internasjonal filmfestival. Han er den første norske filmkritiker som er tildelt St. Olavs Orden.

Siden 2014 har han holdt månedlig filmsalong på Cinemateket i Filmens hus i Oslo. Haddal skriver også en filmspalte i Aftenpostens månedlige historiemagasin. Han har også skrevet biografier om Ivo Caprino og Liv Ullmann.

I forbindelse med feiringen av hans 75-årsdag i Filmsalong ble det gitt ut et festskrift, redigert av Jan Erik Holst: "0075 Haddal - med rett til å kritisere". Det inneholdt hilsener og artikler om filmkritikk.

Utmerkelser
-----------

* Olav Dalgards kritikerpris 1989
* Cannes-festivalens jubileumsmedalje i gull 2007
* Aamot-statuetten 2009
* Ridder 1. klasse av St. Olavs Orden

Bibliografi
-----------

* *Norsk film, ung og uforferdet* (eng.: *Norwegian films, young and fearless*) (2004)
* *Ansikt til ansikt : Liv Ullmann og filmen : filmografi* (eng.: *Face to face : Liv Ullmann and film ; filmography*) (2000)
* *Ivo Caprino! : et portrett av askeladden i norsk film* (1993)
* Fra film til fil. Norske filmbyråers historie (2016) m. Bjørn Hoenvoll

Referanser
----------

1. ↑   Merkedager : fødselsdager, stiftelsesdatoer, begivenheter, urn.nb.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   filmfestivalen.no, besøkt 26. oktober 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  80 års omtale i Aftenposten 9. januar 2021
4. ↑  Norsk Filmkritikerlag: «Per Haddal utnevnt til æresmedlem av laget» Arkivert 19. oktober 2009 hos Wayback Machine.
5. ↑  «Utnevnelse til St. Olavs Orden», Kongehuset, 4. februar 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Per Haddal på aftenposten.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
Baksiden
Leden til fjellstasjonen med den gryteformede Tolpagorni lengst til venstre. Fjellstasjonen vises langt fram i midten av bilder
Ovenfra
**Kebnekaise fjellstasjon** ligger 690 meter over havet og har sin beliggenhet 19 km fra Nikkaluokta, som igjen ligger cirka 70 km vest for Kiruna. Fjellstasjonen drives av Svenska Turistföreningen (STF), og består av en hovedbygning og flere tilhørende annekser med totalt 220 senger.

Den eldste av fjellstasjonens bygninger er *Kebnekaisestugan*, som ble anlagt 1907–1908 i stein etter sveitserstil. I 1924 ble den påbygd. I årene 1948-1952 ble det foretatt en større utbygging av stasjonen med flere bygninger. Deretter ble den utvidet i 1966, 1978–1979 og 1990–1991.

I hovedbygningen er det en restaurant med *à la carte*-meny og en kiosk med diverse godteri, aviser, øl med mer. Det finnes også en badstu, et tørkerom, et kjøkken og en fjellbutikk, og det arrangeres mye mer enn selve turen til Kebnekaises sørlige topp.

Vandringsleder
--------------

I nærheten av stasjonen finnes det mange vandringsleder. Den mest kjente går mellom Abisko og Nikkaluokta.

Fra Nikkaluokta går det en 19 km lang vandringsled frem til fjellstasjonen. Etter ca. 6 km kommer man til *Kaffekåtan* ved Láddjujávri, der man kan få seg en kaffe med vafler eller en reinburger. Ved normal takt i godt vær tar det cirka fire timer å gå fra Nikkaluokta til Kebnekaise fjellstasjon.

Man kan også ta helikopter. Da tar reisen cirka 6 minutter. For å forkorte vandringen med ca. 6 km kan man også ta båt langs stranden til innsjøen Láddjujávri.

Kommunikasjoner
---------------

Etter å tatt tog eller fly til Kiruna (Kiruna lufthavn) kan man ta drosje, buss eller bil til Nikkaluokta. Derfra er det en ca. 19 km lang vandringsled til fjellstasjonen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kebnekaise fjällstation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Nefelinsyenitt i intrusjonskomplekset i Tanguá i delstaten Rio de Janeiro i Brasil (Motoki et al. 2011a).
**Nefelinsyenitt** er en magmatisk bergart som i hovedak består av alkalifeltspat og nefelin. Dette tilsvarer foyaitt og plagifoyaitt etter nyere nomenklatur.

Forekomster i Norge
-------------------

Flere typer nefelinsyenitt finnes i Oslofeltet, blant annet lardalitt, foyaitt og ditroitt. 

På Stjernøya ved utløpet av Altafjorden i Finnmark har det vært utvunnet nefelinsyenitt siden 1961. Bruddet har vært drevet av etter tur Elkem-Spigerverket, North Cape Minerals og deretter Sibelco Nordic. Per 2000 ble det utvunnet rundt 330 000 tonn nefelinsyenitt per år, og det meste av det som ble utvunnet ble da eksportert som råstoff til glass- og porselensindustrien. Mineralene ble fraktet ut sjøveien fra Lillebukta på sørsida av Stjernøya.

Se også
-------

* Liste over bergarter

Kilder
------

* Om nefelinsyenitt i Store Norske Leksikon (14. februar 2009). I Store norske leksikon. Besøkt 1. desember 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** LCCN
 |
***The Pirate's Gold*** er en amerikansk stum kort dramafilm fra 1908, regissert av D. W. Griffith.

Handling
--------

Unge Wilkinson forlater sin kjære gamle mor, og reiser ut for å søke lykken i et fremmed land. Men hans gamle mor holder til ved en liten hytte i nærheten av kysten. Men havet har blitt infisert av en gjeng sjørøvere på jakt etter gull, som plyndret hvert eneste skip de kommer over. Men etter at skipet blir truffet av en storm, blir de tvunget til å forlate fartøyet sitt i en mindre seilbåt hvor de legger en kiste med verdisaker. De blir kastet opp på kysten, på grunn av de voldsomme bølgene. Men de to andre sjørøverne vender seg snart mot høvdingen deres.

Begge sjørøverne blir drept under konfrontasjonen, og høvdingen kommer seg til hytta hvor gamle Wilkinson holder til. En forferdelig storm raser fremdeles, når høvdingen vakler inn til henne. Han trygler henne om å gjemme gullet, noe hun gjør ved å løsne flere deler av peisen - og plassere skatten bak disse dem. Men sjørøver-høvdingen faller død om av blod-tapet og den gamle kvinnen blir kort tid senere felt av lynet. Derfor blir gjemmestedet tilsynelatende en evig hemmelighet. Kort tid senere kommer sønnen hennes endelig hjem igjen, etter suksessen i utlandet.

Medvirkende
-----------

* George Gebhardt som unge Wilkinson
* Linda Arvidson som Mrs. Wilkinson
* Charles Inslee
* Arthur V. Johnson
* Florence Lawrence
* George Nichols
* Anthony O'Sullivan
* Mack Sennett som pirat

Referanser
----------

1. ↑  «The Pirate's Gold». *Silent Era* **(engelsk)**. Besøkt 25. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

(en) *The Pirate's Gold* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Pirate's Gold* på American Film Institute Rediger på Wikidata
* (en) *The Pirate's Gold* på Silent Era Rediger på Wikidata
Symbolet for resirkulering.
**Papirgjenvinning** er prosessen for å gjenvinne innsamlet brukt papir (*returpapir*) til nye papirprodukter. Innsamlet papir kan anvendes til samme papirkvalitet eller lavere enn det papiret var i utgangspunktet. Innsamling foregår oftest ved bruk av egne beholdere som fylles opp fra husholdninger og næringsdrivende og tømmes enten av kommunal renovasjon, eller spesialiserte, private virksomheter.

For å lage nytt papir må trykksverte, fyllstoffer, papirbestrykning og andre forurensninger fjernes fra fibrene for å få papirmasse. De gjenvunnede papirfibrene kalles returfiber (DIP – *deinked pulp*)) og den industrielle prosessen for å lage dem kalles deinking.

Råstoff fra papirgjenvinning hentes fra tre kilder: Produksjonsrester (avskjær o.l) fra selve papirproduksjonen, ukonsumert papir (f.eks. retur av aviser og magasiner fra utsalgssteder) og papiravfall som samles inn etter bruk.

Gjenvinningsgraden av papir i Vest-Europa (EU, Norge og Sveits) har nådd 64,5 % i 2007.

Papirgjenvinning i Norge
------------------------

### Papir/trykksaker

Det anvendes ca. 500 000 tonn papir til trykksaker (aviser, ukeblader, reklame og skrivepapir) i året i Norge. Ca 2/3 blir resirkulert og blir nye papirprodukter eller energi. Innsamlede trykksaker går til Norske Skog Skogn eller blir eksportert til utlandet.

### Drikkekartong

Det ble brukt nær 20 000 tonn drikkekartong i Norge i 2006. Det meste er emballasje for melk og juice, men fraksjonen inkluderer også kartong for vaskepulver, puddinger og annet. Omtrent halvparten ble samlet inn og gjenvunnet. Gjenvinning av drikkekartong i Norge foregikk frem til 2008 på Hurum Paper Mill. Dette bruket er nedlagt, og nå sendes drikkekartongen til Sverige til materialgjenvinning som emballasjekartong.

### Emballasjekartong

Det ble brukt vel 38 000 tonn emballasjekartong (pizzaesker, esker for frokostblandinger, sko, egg og lignende, som ikke er bølgepapp) i Norge i 2006. Halvparten av dette blir materialgjenvunnet og ca. 20 % blir energiutnyttet. Av emballasjekartong blir det laget ny kartong, papp og andre papirprodukter.

### Brunt papir/bølgepapp

Det blir brukt ca. 195 000 tonn brunt papir/bølgepapp hvert år i Norge. Størstedelen er bølgepapp og blir først og fremst brukt som transportemballasje. Gjenvinningsgraden for brunt papir/bølgepapp er over 90 %, og var 96,7 % i 2006. Det aller meste går til produksjon av ny emballasje, bare mindre andel energiutnyttes.

Referanser
----------

1. ↑  «European Declaration on Paper Recycling 2006 – 2010. Monitoring Report 2007» (PDF). *European Recovered Paper Council*. Arkivert fra originalen (PDF) 7. september 2009. Besøkt 17. januar 2009.
2. 1 2 3 4  «Hva blir resirkulert papir til?». *Kildesorteringsguiden*. Besøkt 18. januar 2009. [*død lenke*]
3. ↑  «Verdifull gjenvinning av drikkekartong i Sverige». *Grønt Punkt Norge*. Arkivert fra originalen 3. februar 2009. Besøkt 18. januar 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Miljøstatus i Norge: papiravfall og -gjenvinning
**Kjetil Hafstad Dale** (født 15. januar 1970 i Haugesund) er en norsk journalist og programleder oppvokst i Kopervik. Han er progamleder i TV 2 Nyhetene og TV 2 Nyhetskanalen. 

Dale er utdannet fra Universitetet i Bergen og har arbeidet i TV 2 siden 1992. Han har også bakgrunn fra Studentradioen i Bergen, Radio 102, P4 og *Haugesunds Avis*.

I TV 2 var Dale først som sportsreporter, før han meldte overgang til nyhetsredaksjonen. I de senere år har han vært nyhetsanker på TV 2 nyhetskanalen. 

Som programleder bygget Dale i 2007 opp *Økonominyhetene* i TV 2 Nyhetskanalen. Han var først ute på norsk fjernsyn med bruk av live børskart og grafer på storskjerm i studio. Bruken av storskjermer ble tatt videre under TV 2s valgsendinger i 2007 og 2009, da Dale var programleder sammen med Christine Korme. I 2008 ledet Dale TV 2 Nyhetskanalens sending fra det amerikanske presidentvalget sammen med Odd Reidar Solem og Sonja Skeistrand. TV 2s ulike berøringsskjermer blir også brukt som et element i de vanlige nyhetssendingene på TV 2 og TV 2 Nyhetskanalen.

Dale var i perioden 2001–2005 leder av Bergen Journalistlag. Han ledet organisasjonen gjennom to avisstreiker. I 2007 og 2008 ledet han programkomiteen for Nordiske mediedager i Bergen. Han var valgt inn som ansattes representant i TV 2s styre, men forlot styret i 2014.

Dale har også vært konferansier for Vestlandskonferansen i Grieghallen Bergen i 2018, 2019 og 2020. Fra 2021 har Dale blogget om et prosjekt der målet er å bruke én time hver dag på å lære noe nytt på kjetilhdale.com

### Valg i TV 2

I 2016 dekket han presidentvalget i USA. Han var også å se på TV-skjermen under kommunevalget i Norge høsten 2019. Dale dekket også 2020 presidentvalget i USA.

Referanser
----------

1. 1 2   LinkedIn, LinkedIn personlig profil-ID kjetilhdale, besøkt 23. desember 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Wekre, Helge (15. september 2009). «Delt seier i valgnatten». NA24. Arkivert fra originalen 24. september 2009. Besøkt 11. oktober 2010.
3. ↑  
Jakobsen, Petter Ole (15. september 2009). «TV 2 Norway Election 2009 Opener». Vizrt. Besøkt 11. oktober 2010.
4. ↑  
Kleve, Marie L. (15. september 2009). «Slik følger du valget i USA». NA24. Besøkt 11. oktober 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kjetil H. Dale – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Kjetil H. Dale på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) Kjetil H. Dale på Facebook Rediger på Wikidata

* (en) Kjetil H. Dale på LinkedIn Rediger på Wikidata
**Kjetil Gerhardsen** (født 1. januar 1986 i Kongsvinger) er en norsk fotballspiller som for øyeblikket spiller for Brumunddal Fotball. Han har tidligere spilt for Eidsvold Turn og for Kongsvinger IL Toppfotball.

Gerhardsen spilte på aldersbestemte lag for KIL og debuterte for førstelaget den 30. oktober 2005 borte mot FK Tønsberg i Adeccoligaen, og fikk også gult kort. Dette var hans eneste ordinære kamp for førstelaget til Kongsvinger. Etter dette var han på utlån før han meldte overgang til Eidsvold Turn tidlig i 2008.
I november 2009 signerte Gerhardsen en kontrakt for Brumunddal Fotball. Brumunddal rykket opp til 2. Divisjon i 2009.

Gerhardsen spiller også futsal for eliteserielaget Kongsvinger Futsal.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kjetil Gerhardsen – Transfermarkt Rediger på Wikidata
* Eidsvold-turn.no – Spillerprofilen til Gerhardsen hos Eidsvold Turn[*død lenke*]
* Spillerstatistikk hos Norsk & Internasjonal Fotballstatistikk
* Fozzum.com – Spillerinformasjon om Gerhardsen hos KIL
**Kjetil Hafstad** (født 1946) er en norsk teolog og professor i systematisk teologi ved Universitetet i Oslo.

Kjetil Hafstad ble *cand. theol.* i 1971 og arbeidet senere som prest og journalist. Han var i mange år filmanmelder i *Vår Kirke*. I 1974 ble han forskningsstipendiat og hadde studieopphold i Tübingen, Basel og München. I 1982 tok han doktorgraden med en avhandling om Karl Barths historieforståelse, og ble samme år førsteamanuensis i kirkehistorie ved Universitetet i Oslo. Fra 1985 har han vært professor i systematisk teologi.

Kjetil Hafstad gikk inn i debatten om homofile i kirken i 1994. Etter dette har han fremkjempet ideen om en inkluderende kirke som en institusjon som skal være tilstede i samfunnet for de som ønsker den.

Hafstad har vært redaktør for *Kirke og Kultur*.

Bibliografi
-----------

* *Wort und Geschichte*. München: Chr. Kaiser, 1985.
* *Frihetens fiende*. Oslo: Universitetsforlaget, 1993.
* "Frihetens festning-så fast en borg, eksteskap og samliv hetero og homo" 2000
* *Ouverture til kroppens flukt*. Oslo: Abstrakt forlag, 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Kjetil Hafstad i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Kjetil Hafstad i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* Hjemmeside ved UiO[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
**Helene Falch Fladmark** (født 27. oktober 1966 i Arendal) er en norsk sivilingeniør og politiker (V).

Fladmark er utdannet sivilingeniør bygg ved NTH (1992). Hun har også grunnfag i fransk og sosialantropologi. Hun har blant annet arbeidet som konsulent i Miljøverndepartementet, redaktør i Kunnskapsforlaget, rådgiver i NHO og rådgiver og direktør i Tekna.

Fladmark var vararepresentant til Stortinget for Oslo i perioden 1997–2001. Hun møtte fast mens Odd Einar Dørum satt i regjering. Fladmark har også vært sentralstyremedlem i Venstre 1994–1998, leder i Norges Venstrekvinnelag 1995–1998 og leder for flere Venstre-utvalg.

Kilder
------

* «Fladmark, Helene Falch». stortinget.no. Besøkt 13. februar 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Helene Falch Fladmark hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Helene Falch Fladmark hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |