recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Uniformsmerke med MFOs emblem
**Multinational Force and Observers (MFO)** er en fredsbevarende styrke som opererer i Sinaiørkenen i Egypt. MFO er en uavhengig internasjonal organisasjon, som driver med fredsbevarende arbeid mellom Israel og Egypt i henhold til fredsavtalen mellom de to landene. 

Organisasjonen ble etablert for å overvåke iverksettelsen av Camp David-avtalen mellom Egypt og Israel og at landene overholdt avtalebestemmelsene. Fredsavtalen ble undertegnet 17. september 1978 og FN ble forespurt om å bidra med en fredsbevarende styrke i Sinai for å følge opp avtalens bestemmelser. Dette strandet på motstand i Sikkerhetsrådet, der Sovjetunionen truet med veto. I stedet ble Egypt, Israel og USA enig om å etablere en selvstendig organisasjon for å ivareta oppgavene og Multinational Force and Observers ble etablert ved en protokoll til fredsavtalen, inngått 3. august 1981. Organisasjonen har hovedkvarter i Roma, der generalsekretæren holder til, og regionkontor i Kairo og Tel Aviv. 

Styrkens var operativ fra 25. april 1982. Samtidig startet Israel sin tilbaketrekning fra Sinai. MFOs første militære sjef var generalløytnant Fredrik Bull-Hansen. Tolv land bidrar til MFO. Soldater fra Australia, Canada, Colombia, Fiji, Frankrike, Italia, New Zealand, Norge, Storbritannia, Tsjekkia, Uruguay og USA tjenestegjør i Sinai. Per april 2015 rådde MFO over et personell på 1667 soldater.

Tidligere har Kjell Narve Ludvigsen vært *Force Commander* ved MFO.

Referanser
----------

1. ↑  «Contingents», Multinational Force and Observers. Lest 6. september 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Multinational Force and Observers, organisasjonens nettsted
* Om Multinational Force and Observers, fra nettstedet *I tjeneste for Norge*publisert av det norske Forsvaret

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Matres lectionis** («lesningens mødre», entall: *mater lectionis*, fra hebraisk: אֵם קְרִיאָה, *'em kri'a*) er et latinsk uttrykk som henviser til en gammel metode for å indikere vokaler ved konsonanter, først og fremst i skrivingen av semittiske skriftspråk, som arabisk, hebraisk og gammelsyrisk. Opprinnelig fantes det ikke vokaltegn i hebraisk skriftspråk, og da brukte man enkelte konsonanter til å indikere vokallyder, og disse ble kalt *matres lectionis*. Bokstavene som gjør dette på hebraisk er *alef* א‎, *he* ה‎, *vav* ו‎ og *yod* י‎, og på arabisk er matres lectionis (selv om de er mye sjeldnere referert til slik) *ʾalif* ا‎, *wāw* و‎ og *yāʾ* ي‎. Spesielt 'yod og waw er oftere vokaler enn de er konsonanter. Den opprinnelige verdien av matres lectionis tilsvarer nært det som i moderne lingvistikk kalles halvvokaler.

| Bokstav | Bokstavnavn | Vokallyd | Eksempel |
| --- | --- | --- | --- |
| א | Alef | som oftest «a» | פארן Paran |
| ה | He | som oftest «a» (i slutten av et ord) | לאה Le'a |
| ו | Waw | «ō» eller «u» | יואל Jō'el
ברוך Barukh |
| י | Jod | «i», «e» eller «æ» | דויד Dawid |

*(«ō» uttales som norsk «å», «w» uttales som engelsk «w»)*

  

Konsonantene *alef*, *he*, *waw* og *jod* kan brukes for å indikere en vokallyd. *Alef* ble ikke systematisk brukt som en *mater lectionis* på hebraisk (slik som den ble på arameisk og arabisk), men den er av og til brukt for å indikere en vokal. *He* kan brukes til å indikere en vokal når den står i slutten av et ord.

Når et ord benytter seg av en eller flere *matres lectionis* bruker man benevnelsen *plene* (som på latin betyr «komplett») om ordet. Når ordet ikke benytter seg av *matres lectionis* så er det «mangelfullt», på engelsk *defective*. F.eks. det bibelske navnet David skrives som oftest «DWD» på hebraisk. Men det samme navnet kan også skrives «DWJD», der «J» indikerer vokallyden «i». Den sistnevnte skrivemåten er dermed *plene*.

Etter hvert forstod man at *matres lectionis* ikke var tilstrekkelig. Masoretene oppfant derfor vokalpunktene (*niqqud*), en type punktsetting som indikerer vokaler, og som tilføyes over, under og midt i konsonantteksten.

Referanser
----------

1. ↑  «mater lectionis», *Wiktionary*
2. 1 2  «mater lectionis», *Merriam-Webster*
3. ↑  «Mater Lectionis», *Biblical Hebrew*
4. ↑  Edzard, Lutz; Jong, Rudolf Erik de (2006): *Encyclopedia of Arabic Language and Linguistics*, Brill, 2.238, 308-9.

Eksterne lenker
---------------

* «The Vowels in General, Vowel Letters and Vowel Signs», *Gesenius’ Hebrew Grammar/7*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Einar Alfrid Aass** (født 18. april 1891 på Strømsø i Drammen, døde 11. desember 1957 i Drammen) var en politiker og verksmester ved Jembaneverkstedet. Han var sønn av Oskar Olaussen Aass, ble gift med Maggi Marie Christiansen og sammen fikk de ett barn. Han ble innvalgt i Skoger herredstyre for Arbeiderpartiet i 1926, og like før krigen ble han medlem av formannskapet. Han har også hatt verv i Vestfold fylkesadministrasjon og jernbaneetaten. I 1958 ble han valgt som ordfører i Skoger kommune, noe han var frem til sin død. Av helsemessige grunner hadde han valgt å ikke ta imot gjenvalg som ordfører. Da han den 11. desember 1957 var på vei til det siste formannskapsmøtet han skulle delta i fikk han slag og døde på vei til sykehuset.

Einar Aass vei
--------------

I 1959 fikk han den øverste boliggate på Austadjordet oppkalt etter seg.

Referanser
----------

1. ↑  «Histreg - Personside». *histreg.no*. Besøkt 23. oktober 2023.
2. ↑  «Histreg - Personside nr.2». *histreg.no*. Besøkt 23. oktober 2023.
3. ↑  «Drammens Tidende (Drammen: 1845-1960)». Drammen;;;;. 1957. s. 3.
4. ↑  «Sandefjords Blad». Norge. 1957. s. 8.
5. ↑  «Einar Aass vei | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 23. oktober 2023.
**Andrij Volodymyrovytsj Bondarenko** (ukrainsk: Андрій Володимирович Бондаренко; født i 1978 i Lviv) er en ukrainsk dramatiker, journalist og kulturolog. Han har også doktorgrad i filosofi.. 

Han er en av grunnleggerne av "Dramaturg Teateret" i Kyiv. Deltaker i det verdensomspennende prosjektet "Worldwide Ukrainian Play Readings Project", kuratert av John Freedman.  

Jobber for tiden som dramaturg ved Lviv Teaterdukker (Ukraina). Forfatter av en rekke stykker som ble nominert til de viktigste ukrainske dramafestivalene. Flere stykker er satt opp på teatre i Lviv, Kyiv og Zaporizjzja. Regissør av kortfilmen "Night with Natalia" (2017) - deltaker på filmfestivaler i Kyiv og Praha.

Han har skrevet teaterstykket "Sound of sirens "

Referanser
----------

1. ↑  «Андрій Бондаренко». *UKRDRAMAHUB* **(ukrainsk)**. Besøkt 21. juli 2023.
2. ↑  «Andrii Bondarenko». *Ukrainian Drama Translations* **(engelsk)**. Besøkt 21. juli 2023.
3. ↑   (PDF) .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
**Holmestrand Museum** er et bymuseum i Holmestrand i Vestfold. Museet ligger i det tidligere rikmannshjemmet Holstgården fra 1756 med inngang mot Nils Kjærgate. Holmestrand museum er et privatmuseum og eies og drives av Holmestrand museumsforening.

Holmestrand Museum viser byens og distriktets utvikling fra 1500-tallet og rommer malerier, modeller og utstyr fra seilskutetida i Holmestrand, foruten de klassiske interiørene Holst-stuen og Graarud-stuen. Museet har kulturhistoriske gjenstander og 
fotoarkiv etter Louise Wold på rundt 29 000 bilder. Disse oppbevares hos Vestfoldmuseene IKS. Bygningen er et patrisierhus bygget i 1756 av Fredrik Christensen Holst, og var opprinnelig kvadratisk. I 1797 fikk bygningen sin nåværende form, og er idag en av få gjenværende bygninger fra Holmestrands storhetstid. Museet ble opprettet etter Dr. Graaruds død hvor han hadde testamentert 10 000 til Holmestrand by for opprettelse av et museum. 

Museet ble opprettet i 1937 og eies og drives av Holmestrand Museumsforening. Holmestrand Museum var i tilknytning til Nord-Jarlsbergmuseene frem til disse ble slått sammen med Vestfoldmuseene.

Riksantikvaren varslet i juni 2011 fredningstiltak av Holstgården. Fra tidligere er kun inngangspartiet mot Niels Kjærsgate fredet.

Eksterne lenker
---------------

* Kort presentasjon
* Holmestrand Museums nettside og blogg
* Holmestrand Museums facebookside[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
**Onsdag** (norrønt: *óðinsdagr*, «Odins dag») er ukas tredje dag i land som regner mandag som ukens første dag. Norge har onsdag vært ukas tredje dag siden 1. januar 1973, og den er ifølge den internasjonale standarden ISO 8601 ukas tredje dag.

Etymologi
---------

I norsk, svensk, dansk, engelsk og nederlandsk har dagen navn etter den norrøne guden Odin, *Odins dag*. På de fleste språk som stammer fra latin er dagen oppkalt etter *dies Mercurii*, «Merkurs dag», som henviser til den romerske guden Merkur. På tysk heter dagen «Mittwoch», som direkte oversatt betyr *midtuke* eller *midt i uka*. Dette erstattet i middelalderen *Wodenstag* som var oppkalt etter Odin. Tilsvarende betegnelse brukes også på islandsk, «miðvikudagur», og færøysk, «mikudagur». I de fleste slaviske språk har dagen navn som henviser til at dagen er "i midten", for eksempel russisk среда *sredá*. På arabisk, hebraisk, persisk, gresk og portugisisk (*quarta-feira*) er onsdag oppkalt etter «den fjerde». I estisk, latvisk og litauisk er dagen oppkalt etter dag nummer tre, noe som også gjelder kinesisk 星期三 (xīngqīsān).

Dagen blir også kalt *lillelørdag*. Tidligere var det vanlig at tjenestefolk fikk fri onsdagskvelden som kompensasjon for arbeid i helgene. Da arrangerte herskapet gjerne middagsselskap som krevde at tjenestefolkene var til stede. Onsdag ble dermed dagen tjenestefolk kunne gå på dans, kafé og treffe andre i hyggelig samvær, aktiviteter man gjerne forbinder med lørdagskvelden, derav navnet *lillelørdag.* Den samme betegnelsen brukes også i Sverige (svensk: *lillördag*) og i Finland (finsk: *pikkulauantai*). På dansk brukes «Lille lille fredag» eller «Lille torsdag» som betegnelse for en festlig onsdag.[]

Symbolsk betydning
------------------

I kristen tradisjon er onsdagen forbundet med forrådelsen av Jesus Kristus. Derfor er dagen i mange kristne kirker, for eksempel den ortodokse kirke, regnet som fastedag.

I astrologisk overtro står onsdagen i planeten Merkurs tegn og har symbol **☿** (*latin: dies Mercurii*).

Referanser
----------

1. 1 2  «onsdag», *Bokmålsordboka*
2. ↑  «Spør en forsker: Når var den første mandagen?» **(norsk)**. Besøkt 21. august 2018.

| * v
* d
* r
Ukedager |
| --- |
| mandag **·** tirsdag **·** onsdag **·** torsdag **·** fredag **·** lørdag **·** søndag |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND
 |
***The Flaming Hour*** er en amerikansk stumfilm fra 1922 regissert av Edward Sedgwick.

Handling
--------

Lucille Danby gifter seg med Bruce Henderson etter at faren hennes, John Danby, gir Bruce sparken. Men Lucille forlater ham på grunn av Bruce sitt temperament når han ser henne sammen med sin tidligere konkurrent om hennes kjærlighet: Richard Mower. Men Richard tar over Bruce sin jobb ved Danbys fabrikk, men John Danby er ikke klar over at Bruce stjeler fra ham.

Bruce, i forkledning, skaffer seg jobb ved fabrikken i håp om å finne beviser på Richards bedrag. Men når Danby og datteren hans tar Richard på fersken, låser Richard dem inne i et hvelv. Utenfor fabrikken ser Bruce ham, og Richard avfyrer ett skudd. Men på grunn av skuddet blir fabrikken skadd i en eksplosjon. Men Bruce klarer å redde Lucille og faren hennes.

Skuespillere
------------

* Frank Mayo som Bruce Henderson
* Helen Ferguson som Lucille Danby
* Melbourne MacDowell som John Danby
* Charles Clary som Richard Mower
* Albert MacQuarrie som Jones
* Tom Kennedy som Ben

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 29. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Flaming Hour* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Flaming Hour* på AllMovie Rediger på Wikidata
Marmorberget og Nylænde borettslag på Lambertseter sett fra luften rundt 1960-årene.  Foto: Arbeiderbladet 
**Drabantby er et bysamfunn utenfor selve bykjernen. Den skiller seg gjerne fra forstedene ved at den bygges mer planmessig, i større målestokk, mer konsentrert, med gode kommunikasjoner (ofte tunnelbane) til sentrum.**

**I moderne byplanlegging anlegges ofte et bi-sentrum med tilliggende boligstrøk, oftest utenfor periferien av en større by. Drabantbyen skal ha god forbindelse med moderbyens sentrum og interne kommunikasjonsnett. Vanligvis pendler en stor del av a**rbeidstagerne til moderbyen. Drabantbyen skal likevel også by på lokale arbeidsmuligheter og ha vanlige butikker for dagligvarer med mer, serviceforetak, skoler, barnehager og andre fellesinstitusjoner, slike som kino og bibliotek. Drabantbyen kan ha legekontor, kirke og så videre. Fellesinstitusjonene kan være konsentrert rundt for eksempel en jernbanestasjoner eller en T-bane- eller bussholdeplass.

Navnet *drabantby* ble først brukt i dansk (ca. 1920, sammen med datterby og planetby), i norsk fra 1930-årene, idet soveby mest ble brukt i 1950-årene.

Norge
-----

Lambertseter syd for Oslo sentrum er blitt kalt Norges første drabantby, men det var flere drabantbyer som ble bygget tidligere. Lambertseter ble regulert og tegnet for OBOS av Frode Rinnan og ferdig i 1953. På Etterstad startet byggingen allerede i 1946. Også Keyserløkka, der byggingen startet i 1948, kan regnes som en drabantby.

I 1960- og 1970-årene kom de store drabantbyene i Groruddalen, nordøst for sentrum. Men drabantbyer dannes også rundt mindre moderbyer. Gulset og Klyve i Skien er ganske store. De er bygd rundt 1970-årene. Gulset er størst, med 18 948 innbyggere. I Trondheim ble drabantbyene Saupstad, Kolstad og Flatåsen oppført på slutten av 1960-årene og begynnelsen av 1970-årene.

Et annet eksempel er blokkbebyggelsen fra slutten av 1960-årene og tidlig 1970-årene da Vallefjellet og Gullskåret på Rolvsøy, utenfor Fredrikstad ble bygget.

Se også
-------

* Bydel
* Strøk
* Byplanlegging
* Hageby

Referanser
----------

1. ↑  Aftenposten 11. juni 1931, s. 3 og s. 11, og 1. mars 1935, s. 11, m.fl.
2. 1 2  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 8. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Oslo får drabantbyer, artikkel hos Norgeshistorie.no
* Historiske turtips i drabantbyer i Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
**Knut Flatin** (født 7. juli 1945 på Ramberg i Seljord i Telemark) er en norsk maler og grafiker.

Utdanning og arbeider
---------------------

Han gikk på Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i perioden 1964 – 1967, og Kunstakademiet 1967 – 1972 under blant annet Reidar Aulie, Alf Jørgen Aas, og Halvdan Ljøsne. Etter dette hadde han også et studieopphold ved Jan van Eyck akademiet i Maastricht, Nederland. Flatin debuterte på Høstutstillingen med tegning i 1964, og har senere arbeidet både med grafiske teknikker og maleri. Han er innkjøpt av Nasjonalgalleriet, Riksgalleriet, Bergen Billedgalleri, Christiansands Billedgalleri m.fl. og han er også representert i Norsk Hydro sin kunstsamling og i Stortinget.

Om kunstneren
-------------

Knut Flatin maler i en abstrakt form. Han bruker ofte rødt og varme farger, men fargebruken kan og være sparsom og neddempet. Store flater, forenkling og kresen bruk av farger og former preger disse bildene, som ofte er malt i acryl med brede strøk og laserende virkning.

* «Vannspeil» 2005, acryl 100x120«Vannspeil» 2005, acryl 100x120
* «Dialog» 2002, acryl 120x160«Dialog» 2002, acryl 120x160

Referanser
----------

1. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Knut\_Flatin, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, KulturNav-ID da52b4c5-578b-45a8-af81-5a89f674cf1b, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Knut Flatin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Knut Flatin sin hjemmeside
* Knut Flatin forteller
* Kulturnetts biografi[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
**Lokalhistoriewiki.no** er et nettsted som drives av Norsk lokalhistorisk institutt (NLI) ved Nasjonalbiblioteket, men artikler skrives og bilder lastes opp av frivillige med interesse for og kompetanse innen områdene wikien dekker. Bidragsytere på nettstedet er både faghistorikere og amatører, og det kreves registrering for å kunne bidra. Wikien har 55 056 artikler og 175 226 bilder pr. 4. oktober 2019. Dette er en vekst fra 20 541 artikler og 38 179 bilder i begynnelsen av april 2014 vokst og fra 12 013 artikler og 17 679 bilder i juli 2012.

Lokalhistoriewiki ble starta i 2007 som et samarbeid mellom Norsk lokalhistorisk institutt og personer fra bokmåls- og nynorsk wikipedia. Den første demoversjonen var utviklet av Olve Utne og Chris Nyborg. I løpet av høsten 2007 utviklet John Erling Blad, i samarbeid med Chris Nyborg og Olve Utne, en ny og langt mer avansert demo. I slutten av mars 2008, ble denne flyttet til en server hos DIS-Norge. I denne prosessen fikk den nytt design og status betaversjon. Fra 2012 lå wikien på NLIs egen server, fra 2017 på Nasjonalbibliotekets servere.

Artikler i lokalhistoriewiki skal ha lokalhistorisk relevans. Det innebærer at en artikkel bør tilfredsstille det ene av eller begge av følgende hovedkriterier:

* Artikkelen er knyttet til lokalhistorien til et bestemt område eller sted i Norge, fra landsdel til helt lokalt nivå.
* Artikkelen er av direkte nytteverdi for folk som sysler med eller interesserer seg for lokalhistorie, enten artikkelen er knyttet til et bestemt sted eller ikke.

Referanser
----------

1. ↑  Lokalhistoriewikis hovedside, besøkt 4. oktober 2019.
2. ↑  *lokalhistoriewiki.no*: «Om forsiden» 3. april 2014 (Arkivert hos WebCite).
3. ↑  Historien om en wiki på lokalhistoriewiki.no. Oppsøkt 11. april 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (nn) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Henriette Marø** (født 6. juni 1988 i Ålesund) er en norsk skuespiller som blant annet er kjent som Silje Helgesen i flere sesonger av NRKs mangeårige komiserie *Side om side.*

I løpet av sin utdannelse på Kunsthøgskolen i Oslo spilte hun blant annet roller som Dr. Stockmann i *En folkefiende*, Laura i *Glassmenasjeriet*, Katarina i *Demoner* og Malvolio i *Helligtrekongersaften*. Og hun har etter uteksaminering ved Teaterhøgskolen spilt i bl.a. *Jeg kommer tilbake i kveld* ved Agder Teater.

Henriette Marø debuterte på Trøndelag Teater i 2015 i eventyrmusikalen *Påfuglen* før hun senere medvirket i Leonce og Lena, Unge dramatikere, i Fassbinders *Petra von Kants bitre tårer* og i musikalen *Vår!*. Senere har vi sett henne i Carl Frode Tillers *Begynnelser* og som Maria i *Juleevangeliet – The Smash Hit Musical* – en rolle hun gjorde på nytt i 2017. Siste rolle for Henriette på Trøndelag Teater i denne omgang var i Tyra Tønnessens *Søndagsskolen*. 

Hun har også fremstilt Silje Helgesen, samboer til komiker Vidar Magnussens skikkelse Jonas Kvåle i flere sesonger av NRKs mangeårige komiserie *Side om side*.

Referanser
----------

1. ↑   ČSFD, ČSFD person-ID 463475[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Ny skuespiller i «Side om side» NRK

Eksterne lenker
---------------

* (en) Henriette Marø på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Henriette Marø hos Sceneweb Rediger på Wikidata
En person utkledd som Jason Voorhees under en kostymekonkurranse i Chicago 2014. Jason ser omtrent slik ut fra og med den tredje filmen i *Fredag den 13de*-serien
**Slasher-film** er en subsjanger innen skrekkfilmen. Betegnelsen kommer fra USA og brukes ofte om en type skrekkfilm som var særlig markant på 1980-tallet. En slasher er ofte blodigere enn andre skrekkfilmer, og hovedplottet går gjerne ut på at en eller annen lystmorder går rundt og dreper mennesker, hovedsakelig tenåringer. Drapene utføres gjerne med kniv, krok, øks, høygaffel eller andre skjære- og stikkredskaper. Et annet fellestrekk er at budsjettene er lave og at filmene er innspilt over kort tid. Sjangeren hadde sin storhetstid i 1970- og 1980-årene, men opplevde en revitalisering på slutten av 1990-årene.

Mange regner Mario Bavas *A Bay of Blood* (1971) som den aller første slasherfilmen. Populær for det brede lag av publikum ble sjangeren gjennom amerikanske filmer som *Det er morderen som ringer* (1974), *Motorsagmassakeren*, *Halloween* og *Fredag den 13de* (1980).

Slashersjangeren fikk nytt liv da Wes Craven lanserte *Skrik* i 1996. Filmen spilte inn store pengesummer og fikk flere oppfølgere. Den norske filmen *Rovdyr* er en av få norske filmer i denne sjangeren.

Essensielle slasher filmer:  

* Halloween, i alt sju originale filmer
* Fredag den 13de, i alt ti originale filmer
* A Nightmare on Elm Street, i alt sju originale filmer
* My Bloody Valentine
* Rosemary's Killer
* Happy Birthday to Me
* April Fool's Day
* The Burning
* Prom Night
* Mother's Day
* Silent Night, Deadly Night
* Child's Play

Den amerikanske skuespilleren, regissøren og spesialeffektguruen Tom Savini har hatt en sentral rolle i arbeidet med effektene på en rekke av disse filmene.

Nyinnspillinger
---------------

Det er nå en tendens i Hollywood å lage nyinnspillinger, såkalte «re-makes», av de originale slasherfilmene. Den til tider hurtige kameraføringen som mange av de nye regissørene benytter seg av, blir av en del eldre fans sett på som ødeleggende for sjangeren.

Sensuren
--------

Slasher-filmene hadde på grunn av sitt blodige innhold problemer med filmsensuren i en rekke land. Dens spekulative fokus og skildrig av drap og drapsmetoder medførte til at mange av filmene enten ble kraftig klippet eller totalforbudt. Mange av titlene ble på 1980-tallet assosiert med videovold (i Storbritannia kjent som Video nasties).

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Egeland, Jorunn (2008). «Kjenner du din slasherfilm?». *Side3* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 21. juni 2018. Besøkt 17. mai 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Svømmefugler** (*natatores*) er en ikke-systematisk gruppe som tidligere ble regnet som en underklasse av fugler, men nå mer beskriver alle fugler som har svømmehud eller svømmelapper på føttene. Dette gjelder blant annet andefugler, pelikanfugler, måkefugler, stormfugler, lappedykkere og lommer. Sammen med vadefugler utgjør svømmefuglene en annen ikke-systematisk gruppe, kalt vannfugler.

Vannfuglene og dere trekkruter og leve- og hekkeområder beskyttes av Agreement on the Conservation of African-Eurasian Migratory Waterbirds (AEWA). AEWA er utviklet under rammeverket til Bonnkonvensjonen (CMS) og administrert av FNs miljøprogram (UNEP). Avtalen beskytter mer enn 250 arter.

Se også
-------

* Vadefugler
* Vannfugler

Referanser
----------

1. ↑  IISD (17 November 2015). AEWA MOP6 DR1 Rev.1 Arkivert 13. oktober 2016 hos Wayback Machine.. African-Eurasian Migratory Waterbirds (AEWA). Earth Negotiations Bulletin (ENB), **18**:66.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Birds in water – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Denne artikkelen omhandler uttrykket.  For kortspillet, se Idiot (kortspill).
*Idioten*, maleri av Evert Larock, 1892.
**Idiot** er et ord som kommer fra gresk *ἰδιώτης* (*idiōtis*), «en person som ikke er interessert i politikk», «en person uten yrkeskunnskaper» eller «en vanlig innbygger», fra *ἴδιος* (*idios*), «egen», «privat». Ordets latiniserte form er *idiota*, «ordinær person», i vulgærlatin utviklet det seg imidlertid til å betegne en «uutdannet eller uvitende person». Ordets moderne betydning og form stammer fra gammelfransk *idiote*. Det relaterte ordet *idioti* kan ha blitt dannet i analogi til ord av typen *profeti* (fra *profet*). Ordet har kognater i mange andre språk.

Norsk begrepsbruk
-----------------

### Medisinsk (historisk)

I Norge var *idiot* en medisinsk betegnelse brukt av leger i gamle dager på personer som ble ansett for å være mindre intelligente enn normalbefolkningen, også betegnet som «mentalt tilbakestående». På begynnelsen av 1900-tallet var «idioti» ansett som en form for sinnssykdom.

Mennesker med lærevansker, skrivevansker eller lignede former for problemer fikk ofte denne betegnelsen. En idiot ble ansett for å være uhelbredelig og bortkastet å bruke tid og ressurser på. Da de første IQ-testene kom på 1930-tallet, fikk personer med IQ lavere enn 60 den medisinske betegnelse idiot, men en med IQ 60–70 ble kalt imbesill osv.[] Som regel var det psykisk utviklingshemmede som havnet i den kategorien.

### Strafferettslig (historisk)

Innen strafferetten er det nødvendig å etablere et begrepsapparat for skillet mellom personer som kan stilles til ansvar for sine gjerninger, og personer som på grunn av sin mentale tilstand ikke kan tiltales og dømmes til straff på samme måte. Professor Jon Skeie ved det juridiske fakultet ved Universitetet utga i 1937 en lærebok om strafferett der han redegjorde for de kategoriene som gjaldt i hans samtid: 

> «Størst interesse for kriminologien har imidlertid de psykiske defekter: (a) de egentlige sinnssykdommer, (b) den forstandssvakhet man betegner idioti og i strafferetten likestiller med sinnssykdommene, (c) intelligensundermål i mindre utpreget grad, imbesilitet og debilitet, (d) abnorm mangel på (følelse og) evne til medfølelse, (e) den psykopatiske konstitusjon, (f) bevissthetstap og omtåkninger. Om disse sinnstilstander henviser jeg til professor Ragnar Vogts beskrivelser i „Medicinsk psykologi og psykiatri"»
> 
> 

### Moderne begrepsbruk

Ordet blir i dag brukt som en nedsettende fornærmelse mot folk som gjør eller sier noe mindre intelligent.

Referanser
----------

1. ↑  Liddell-Scott-Jones: *A Greek-English Lexicon*, oppføringer for ἰδιώτης og ἴδιος.
2. ↑  Etymonline.com, oppføring *idiocy*
3. ↑  «Beretning for Verneforeningenes landsforbund. 1929/35». *Nasjonalbiblioteket - www.nb.no*. 1935. s. 94. Besøkt 26. oktober 2020. «(---) observert i Gaustad og erklært sinnssyk (idioti), senere utsatt på landet.»
4. ↑  Jon Skeie (1937). «Den norske strafferett. 1 : Den almindelige del». *Nasjonalbiblioteket - www.nb.no*. s. 7. Besøkt 26. oktober 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis
 |
«Bastard» har flere betydninger.
**Bastard** er et begrep som kommer av det norrøne ordet *bastarðr*, som betyr sønn eller datter av frille (elskerinne), altså avkom utenfor ekteskap. Tidligere ble ordet også brukt i nedsettende sammenheng om mennesker med foreldre fra forskjellige sosiale lag eller folkegrupper, men nå brukes det også for å skildre dyr med opphav fra forskjellige raser, for eksempel en blanding mellom to ulike hunderaser.

Bastard var tidligere også brukt om barn født utenfor ekteskap, det vil si at foreldrene ikke var gift med hverandre, og uansett om foreldrene var fra forskjellige sosiale lag. Uttrykket illegitim ble også brukt. I vår tid betegnes disse barna saklig som *utenekteskapelige* eller *utenomekteskapelige*, men begrepet er ikke ofte benyttet om mennesker da barn utenfor ekteskap har blitt vanligere og ikke lenger er sosialt uakseptabelt i mange land. I enkelte land er det imidlertid fortsatt sett ned på, og også enkelte steder ulovlig.

Ordet er et av de norrøne/norske som har blitt tatt opp i det engelske språk. Det er i nåtid mer brukt der enn i norsk, mest som et nedsettende kallenavn.

Begrepene bastard og hybrid må ikke forveksles. En hybrid er en blanding mellom to arter, f.eks. ulv og prærieulv (ulvehybrid) eller tiger og løve (tigon eller liger). Mange kaller også blandinger mellom vanlig ulv og hund for ulvehybrider, men per definisjon blir dette avkommet bastarder. De tilhører nemlig samme art.

Se også
-------

* Utenomekteskapelige barn

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Södertälje-Nykvarn Orientering (SNO)** er en svensk orienteringsklubb som ble stiftet i 1998. Klubben startet sin virksomhet i forkant av 1999-sesongen.

Klubbdrakten er mørkeblå og hvit med innslag av gult .

Orienteringsklubben har flere løpere i stallen som har hevdet seg internasjonalt, både på dame- og herresiden. De har virksomhet for løpere på elite-, ungdoms-, barne- og mosjonsnivå. De har eget klubbhus i Tveta, like utenfor Södertälje.

Klubben vant den aller første utgaven av Night Hawk, den største orienteringsstafetten i Norge, tilbake i 2013. De vant Tiomila i 2005 og 2016 og damestafetten under Tiomila i 2009 og 2011. Verdensmester og europamester Jonas Leandersson løper for SNO.

Meritter
--------

Tiomila, herrer *(2)* :

* 2005, 2016

Tiomila, damer *(2)* :

* 2009, 2011

Night Hawk, herrer *(1)* :

* 2013

25-manna *(3)* :

* 2002, 2003, 2007

Smålandskavlen, herrer *(2)* :

* 2007, 2018

Kjente løpere
-------------


|  |  |
| --- | --- |
| 
* Spanias flagg Andreu Blanes Reig
* Sveriges flagg Eric Börjeskog
* Sveriges flagg Jonas Leandersson

 | 
* Norges flagg Ivar Lundanes
* Storbritannias flagg Ralph Street
* Norges flagg Håkon Jarvis Westergård (2018-)

 |

Kjente tidligere løpere
-----------------------


|  |  |
| --- | --- |
| 
* Tsjekkias flagg Tomáš Dlabaja
* Storbritannias flagg Scott Fraser
* Storbritannias flagg Graham Gristwood

 | 
* Sveriges flagg Niclas Jonasson
* Tsjekkias flagg Michal Smola
* Ukrainas flagg Pavlo Ushkvarok

 |

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Palestinske flyktninger i 1948
De palestinaarabiske flyktningene er innbyggerne av det britiske Palestinamandatet som ble drevet på flukt som følge av opprettelsen av staten Israel og krigen som fulgte i 1948-1949. Historikere mener mellom 760 000 og 810 000 palestinere ble drevet på flukt. Palestinerne kaller serien av utdrivelser for Nakba (katastrofen).

Flyktningene dro hovedsakelig til nabolandene, Libanon, Syria, Jordan og Egypt, men også til andre arabiske land, der det ble opprettet flyktningleirer av telt, men som etter noen år ble erstattet med brakker og seinere betonghus. 

FNs Generalforsamling vedtok 11.desember 1948 Resolusjon 194 (III) som understreker flyktningenes rett til å vende tilbake til sitt hjemland og til å motta kompensasjon for tap av eiendom, men resolusjonen har aldri blitt etterlevd eller anerkjent av staten Israel som i dag eksisterer på flyktningenes opprinnelige hjemland.

Med sine etterkommere teller de palestinske flyktningene i dag 7,25 millioner mennesker. De fleste av dem lever fortsatt i flyktningleirer, der leveforholdene er dårlige og de ofte er avhengige av matvarehjelp fra FN.

Referanser
----------

1. ↑  "Ruling Palestine. A history of the legally sanctioned Jewish-Israeli seizure of land and housing in Palestine." Arkivert 27. november 2009 hos Wayback Machine. COHRE and BADIL Resource Center for Palestinian Residency & Refugee Rights. (May 2005) p.33-34
2. ↑  «Total registered refugees per country and area» (PDF). United Nations. 2005. Besøkt 20. november 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
**Storpalestina** er et irredentisk konsept som brukes av palestinere som søker å etablere en palestinsk nasjon-stat over hele det tidligere Palestinamandatet som i dag inkluderer Israel, Vestbredden, Gazastripen og Jordan, samt andre tilstøtende områder som Golanhøydene. PLO har ofte erklært at Jordan er en del av Palestina, og har gjentatte ganger offisielt hevdet det.

Historie
--------

I 1920 etablerte Storbritannia Palestinamandatet i sørlige Levanten, mellom Sinai og Mesopotamiamandatet. Transjordan ble etablert som et britisk protektorat innenfor rammen av det palestinske mandatet, men utenfor bestemmelsene i Balfour-erklæringen. Den åttende palestinske nasjonalrådskonferansen, holdt i februar-mars 1971, besluttet at «det som knytter Jordan med Palestina er et nasjonalt bånd og nasjonal enhet dannet fra en lang tid siden i historie og kultur. Etableringen av en politisk enhet i østlige Jordan og en annen i Palestina er ulovlig.» På en pressekonferanse erklærte Ahmad Shukeiri Jordan «hjemlandet til Palestinas frigjøringsorganisasjon og folket i Jordan sitt folk». Han fortalte også at «tilbakekomsten av Østbredden til moderlandet, i sitt sinn og samvittighet, i ånd og i kroppen, er et viktig skritt mot tilbakekomsten av det stjålne hjemlandet».

I en uttalelse av Salah Khalaf, den andre mannen i PLO på den tiden, om enhet av de to breddene av elven, sa han:

Jeg sier at dagen umiddelbart etter etableringen av en palestinsk stat, vil vi starte enhet med Jordan. Jeg bryr meg ikke om hva slags enhet dette kan være, fordi vi er ett folk og vi har samme historie.

I 1989 avslørte Khalaf at palestinske territoriale ambisjoner strekker seg til begge sider av Jordan-elven.

Så tidlig som i 1926 hevdet Abdullah I av Jordan i at «Palestina er en enhet. Delingen mellom Palestina og østlige Jordan er kunstig og sløsing med ressurser, en mening han gjentok flere ganger senere.

Ahmad Shukeiri, den første PLO-formannen, sa Jordans annektering av Vestbredden i 1950, var faktisk annekteringen av Østbredden til Palestina.

I et intervju med Oriana Fallaci fra *The New Republic* våren 1970, sa Arafat, mens han fortsatt var i Jordan, at PLO handlet på vegne av arabismen mot Israel, og la til: «Det du kaller Øst-Jordan er faktisk Palestina».

Referanser
----------

1. ↑  Magnus, Ralph H. (1990). *The Hashemite Connection: Current Issues in Jordanian-Palestinian Relations* **(engelsk)**. Naval Postgraduate School.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Greater Palestine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**SoIK Hellas** (ev. Hellas Orienteringsklubb) er en svensk orienteringsklubb som har tilholdssted i Stockholm i Sverige. Orienteringsklubben er en avdeling i Sim- och Idrottsklubben Hellas som også driver med bowling, tennis, friidrett, håndball og svømming.

Klubbens farger er grønn og hvit. Orienteringsklubben har hatt stor suksess både på dame- og herresiden og har hatt flere løpere i stallen som har hevdet seg på høyt nasjonalt nivå. SoIK Hellas hadde sin storhetstid på 40-tallet. De vant flere svenske mesterskap og ikke minst den aller første utgaven av Tiomila. Sju år senere kom den neste og foreløpig siste seieren i Tiomilas herreklasse. I dameklassen gikk klubben helt til topps i 2007.

Meritter
--------

Tiomila, herrer *(2)* :

* 1945, 1952

Tiomila, damer *(1)* :

* 2007

Kjente løpere
-------------

* Russlands flagg Tatiana Ryabkina
* Litauens flagg Kristina Rybakovaite
* Frankrikes flagg Capucine Vercelotti

Kjente tidligere løpere
-----------------------

* Litauens flagg Vidas Armalis
* Sveriges flagg Stig Hedenström
* Russlands flagg Svetlana Mironova
* Sveriges flagg Bertil Nordenfelt
* Sveriges flagg Olle Oldaeus
* Sveriges flagg Holger Thorsson

Eksterne lenker
---------------

Offisielt nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** VIAF
 |
Det islamske universitet (hovedcampus) i Gaza by
Det medisinske fakultet og sykehus i Al Zahra.
**Det islamske universitet i Gaza** (**IUG**; arabisk: الجامعة الإسلامية بغزة; *al-Ǧāmiʿa al-Islāmīya bi-Ġazza*) er det største universitet i De palestinske selvstyremyndigheters områder. Dets hovedcampus ligger i nabolaget Rimal i Gaza by og ble delvis ødelagt i oktober 2023 ødelagt av israelske luftangrep under Gazakrigen etter Hamas' angrep mot Israel i 2023. 

Det er mindre campuser i Khan Younis og Al Zahra (med det medisinske fakultet) henholdsvis sør og midt på Gazastripen.

Historie
--------

Det islamske universitet ble i 1978 opprettet i Gaza som den første høyere utdannelsesinstitusjon på Gazastripen. Opprettelsen ble særlig tilskyndet av Det muslimske brorskap, Universitetet fikk fakulteter for ingeniørfag, naturvitenskaper, lærerutdannelse, økonomi, islamsk rett og religion. 

IUG er islamsk preget, og nesten halvparten av pliktforanstaltningene er innen religionsundervisning. De mannlige (ca 8.000) og de kvinnelige (ca 18.000) studenter studerer adskilt, i pakt med islamske forskrifter.

Viktige palestinske funksjonærer fra Hamas er professorer eller er uteksaminert fra IUG, blant andre Ismail Haniyya.

Foruten IUG er det i Gaza dessuten den sekulære al-Azhar-universitet, al-Aqsa-universitetet, University of Palestine, og lokalcampus av fjernuniversitetet Al-Quds Open University.

Natten 28./29. desember 2008 bombarderte israelske fly universitetet og et tilsluttet gjestehus innen rammen av *Operation Cast Lead*. Israel begrunnet dette med at det der ble produsert våpen for Hamas. Universitetet var da allerede blitt evakuert. *Goldstone-rapporten*kunne imidlertid ikke finne informasjon om militær bruk av bygningene.

Deler av hovedcampus i Gaza by ble i oktober 2023 ødelagt av israelske luftangrep.

Referanser
----------

1. ↑  Michael Borgstede: „Ein bißchen Karriere, ein bißchen Märtyrertum", Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitung, 17. september 2006.
2. ↑  Clemens Verenkotte: *Mindestens 300 Tote bei Offensive im Gazastreifen. Israel bombardiert Islamische Universität*, *tagesschau.de*, 29. desember 2008.
3. ↑  Goldstone report (A/HRC/12/48) page 271
4. ↑  «Islamic University of Gaza Targeted in Israeli Airstrike» **(engelsk)**. 11. oktober 2023. Besøkt 11. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Islamic University of Gaza – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Emil Rafael Glückstadt** (født 24. august 1875, død 23. juni 1923) var dansk bankdirektør og etatsråd.

Han ble født i København, og var sønn av Landmandsbankens bankdirektør Isak Glückstadt og hans hustru Juliette Sofie Raffel. 

Han tok sin bankutdannelse i Landmandsbanken og i banker i New York, London og Paris. Deretter vendte han tilbake til Landmandsbanken i 1901, og trådte inn i «direktionen» (styret) i 1907. I 1910 avløste han som 35-årig sin far som direktør for Landmandsbanken, som under hans ledelse vokste til en stor bank.

Etter at banken i 1922 måtte rekonstrueres ble Glückstadt som syndebukk tiltalt for bedrageri, feilaktig bokføring og brudd på regnskapsloven. Han ble fengslet i mars 1923, men døde 23. juni samme år, før noen dom var falt.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10   denstoredanske.dk[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Jul. Schovelin, *Den Danske Landmandsbank, Hypotek- og Vekselbank 1871-1921*, København 1921.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |

Portal: Danmark
Geologisk kart over Ukraina, med Det ukrainske skjold i gult (1), Korosten-plutonet i klargrønt (2), og De volhynske trappene i mellomgrønt (3).
**Korosten-plutonet** (ukrainsk: Коростенський плутон) er en geologisk intrusivprovins hlt i nordvest på det ukrainske skjold. Det er en 12 000 km² stor, regelmessig formet provins, som er om lag 1,8 milliarder år gammel og består av magmatisk lavasmelte. Bergartene er gabbro, anortositt, rapakivi og granitt, og plutonet trengte opp fra mantelen for 1,8 til 1,737 milliarder år siden. Det har vært hevdet at fenomenet inntraff i forbindelse med amalgamasjon mellom Sarmatia og Fennoskandia (Baltica).

Da Sarmatia og Baltica kolliderte for 2 – 1,7 milliarder år siden skapte det varige spenninger i sutursonen mellom disse to terranene. Langs *den sentralbelarusiske sutursone* oppstod Orsja-Volhynia-grabenen mellom det arkeiske Sarmatia i sør og det paleoproterozoiske Fennoskandia i nord, for 1,3 – 1 milliard år siden. Grabenen ble en aulacogen som etter hvert sprakk til en riftdal og muliggjorde et vulkansk utbrudd av mafisk lavasmelte som etterlot et 140 000 km² stort flombasalt-område i nordvestre Ukraina (Volhynia, østre Polen og sørvestre Belarus (Orsja) – fordelt jevnt på sarmatiske og baltiske skjold. Elvene Styr og Pripjat renner gjennom området som kalles De volhynske trappene, og omgir Korosten-plutonet.

Referanser
----------

1. ↑  Shumlyanskyy, Leonid; Ellam, Rob M.; og Mitrokhin, Olexander: «The origin of basic rocks of the Korosten AMCG complex, Ukrainian shield: Implication of Nd and Sr isotope data», *Lithos*, vol 90, nr 3.4, side 214-222.
2. ↑  Bakun-Czubarow, N. Bialowolska, A. og Fedorysjin, J.; «Neoproterozoic flood basalts of Zabolottya and Babino Beds of the volcanogenic Volhynian Series and Polesie Series dolerites in the western margin of the East European Craton» Arkivert 17. mars 2007 hos Wayback Machine. *Acta Geologica Polonica*, vol 52, nr 4, 2002, side 481-496.
Den amerikanske rockepioneren Bill Haley (1925–1981) med karakteristisk «dårelokk» i hårsleiken, på engelsk kalt *kiss curl* eller *spit curl*. Foto: 1958 **Dårelokk** er et folkelig kallenavn på en løs hårtust i en ellers velordnet frisyre. Det kan for eksempel være en hårlokk som henger fram fra en bakoverstrøket eller skrå pannelugg, eventuelt så lang at den dekker det ene øyet og slører blikket. Den er gjerne lagt med vilje for å gi eieren et bedårende eller skøyeraktig utseende og gjøre inntrykk på andre.

Dårelokk kommer fra verbet «å dåre» som betyr «å virke (erotisk) betagende på, bedåre, forføre» og henger etymologisk trolig sammen med et gammelt ord for adjektivet «omtåket».

 
«Dårelokker» forekom blant annet i vestlig herremote i 1930-, 40- og 50-åra. Da var det populært å gni hår som var kortklipt, men likevel hadde fyldig topp, inn med pomade, særlig brylkrem, for å holde sveisen ordnet på plass i glinsende «wetlook». Dermed kunne en del av en tilbakegredd eller skrå pannelugg falle samlet fram i en krøll som tegn på aktivitet, uro eller frekkhet. En slik frisyre, på engelsk kalt *kiss curl* eller *spit curl*, ble kjennetegn for for blant andre den amerikanske rockemusikeren Bill Haley og tegneseriehelten Supermann. Også kvinner som Josephine Baker, med sin gutteaktige 20-tallsfrisyre, og seinere Diana Ross hadde en tilsvarende, karakteristisk sleik.[] Også tidligere i motehistorien har det vært frisyrer der atskilte hårlokker har blitt anlagt som et estetisk formgrep.[]

Referanser
----------

1. ↑  Oppslagsordet «dårelokk» i *Det Norske Akademis ordbok*
2. ↑  Oppslagsordet «dåre» i *Det Norske Akademis ordbok*
**Hans Marr** (født 7. oktober 1914 i Oberhof, Tyskland, død 21. mars 1942 ved Vysokaje, Sovjetunionen) var en tysk skihopper.

Han ble nummer 10 og beste tysker i OL i Garmisch-Partenkirchen i 1936. I VM i Lahtis i 1938 og Zakopane i 1939 ble han nummer 18 og 13. Han ble nummer 5 i Holmenkollen i 1939, og tok samme år bronsemedalje i det tyske mesterskapet. I mars 1941 deltok han i skiflyging i Planica, der landsmannen Rudi Gering satte to verdensrekorder.

Av yrke var Hans Marr skomaker. Han døde som tysk underoffiser på Østfronten 21. mars 1942.

Det årlige barnehopprennet Hans-Marr-Pokal i Wadebergschanzen i Oberhof er oppkalt etter ham.

Referanser
----------

1. ↑  Ifølge Arno Beier; Sports Reference oppgir at Marr døde 20. mars i Barysaŭ, Belarus.

Kilder
------

* Arno Beier: Skisprungschanze / Wer war Hans Marr (besøkt 8. januar 2011)
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Sports Reference: Hans Marr Arkivert 3. september 2011 hos Wayback Machine. (besøkt 8. januar 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hans Marr – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Hans Marr – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Hans Marr – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Gunnar Nilsen** (født 31. mars 1913 i Fredrikstad (Glemmen), død 3. oktober 1984 i Fredrikstad) var en norsk forretningsmann og pionèr innen matvarebransjen. Han grunnla matvareprodusenten Stabburet, og ble kjent under tilnavnet «Stabbur-Nilsen».

Nilsen begynte med handel og produksjon allerede da han gikk på folkeskolen. Han åpnet sin første butikk 19 år gammel, og i 1936 utvidet han fra tobakkskiosk til delikatesseforretning med egen produksjon. Denne kalte han Stabburet matsenter, som ble Norges første selvbetjente dagligvarebutikk. Han utvidet stadig. Under og like etter andre verdenskrig baserte han seg mest på fisk, men da kjøttrasjoneringen ble avviklet i 1950 la han raskt om. Han ble etter hvert en av landets største produsenter av kjøtthermetikk. Han bedrev effektiv og personlig markedsføring, og han var en ivrig lobbyist for å få gjennomført sine planer. 

Produksjonen ble i 1969 solgt til Denofa-Lilleborg. Matbutikken "Stabburet matcenter Gunnar Nilsen", som var en av landets største, ble beholdt av familien frem til 1985.

Nilsen var avholdsmann hele sitt liv, og han brukte mye krefter på å hjelpe folk med alkoholproblemer, blant annet med jobb i konsernet. Da butikken ble solgt, var det med klausul om at det ikke skulle selges alhoholholdige drikker så lenge Nilsen eller kona levde. Han var også en av initiativtakerne til det alkoholfrie ølet *Zero*.

Nilsen var en tid formann i Fredrikstad Fotballklubb. I 1972 ble han utnevnt til ridder av St. Olavs Orden. Han har en gate oppkalt etter seg sentralt i hjembyen.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som "Stabbur-Nilsen", Norsk biografisk leksikon ID Gunnar\_Nilsen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Sten Walther Karlsen: «Gunnar Nilsen» i *Norsk biografisk leksikon*.
* «Stabbur-Nilsen 100 år», på Orkla Foods nettsted, besøkt 19. april 2014.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
|  |
| --- |
| **Artikulasjonsmåter** |
| Obstruent |
| Plosiv |
| Affrikat |
| Frikativ |
| Sibilant |
| Sonant |
| Nasal |
| Flapper og flikker |
| Vibrant |
| Approksimant |
| Likvid |
| Vokal |
| Halvvokal |
| Lateral |
| **Ikke-pulmoniske:** |
| Ejektiv |
| Implosiv |
| Klikkelyd |
| Denne siden inneholder fonetisk informasjon skrevet med IPA, som kan vises feil i noen nettlesere. [[Wikipedia:IPA i Unicode|[Hjelp]]] |
| [Rediger] |

**Halvvokal** er i fonetikk og fonologi en språklyd som uttales uten hindringer i munnhula, men som i motsetning til en vokal ikke kan være stavelsesbærende. En halvvokal danner diftonger sammen med en stavingsbærende vokal. I det internasjonale fonetiske alfabetet skrives de som en vokal med en ikke-stavelsesbærende-markør under. Den eneste halvvokalen i norsk er [i ̯].

Ettersom halvvokaler og approksimanter er nesten identiske, brukes symbolene ofte om hverandre. For eksempel skrives [i ̯] ofte som [j]. Halvvokaler er således en lyd som er fonetisk lik en vokallyd, men som fungerer som stavelsesgrensen, snarere enn som kjernen i en stavelse.

Referanser
----------

1. 1 2  «halvvokal», *NAOB*
2. ↑  Ladefoged, Peter; Maddieson, Ian (1996): *The Sounds of the World's Languages*. Oxford: Blackwell. ISBN 978-0-631-19815-4; s. 322.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |