recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hubert J. Farnsworth** er en fiktiv karakter fra animasjonsserien Futurama, skapt av Matt Groening. Han er eieren av Planet Express, og er Philip J. Frys tipp-tipp-tipp-tipp(osv)-grandnevø.

Professoren er en sprø vitenskapsmann, en senil, amoralsk og uforutsigbar gammel mann med veldig tykke briller, og finner ofte på forskjellige apparater og dingsebomser. Han har satt minst ett parallelt univers i fare med sine oppfinnelser, og besøkt flere titalls andre universer. Professoren underviser ved Mars University, og har jobbet for MomCorp ved flere anledninger. Men han bruker mesteparten av tiden sin på å finne opp latterlige produkter, eller sende Planet Express-besetningen på selvmordsoppdrag. Som ansatt ved MomCorp, ble han forelsket i administrerende direktør.

Cirka 100 år før TV-seriens tidslinje begynner lærte Farnsworth en ung (ennå ikke professor) Wernstrom, som Farnsworth betraktet som en veldig flink student. Men etter at han returnerte en rapport til Wernstrom med en karakter Wernstrom ikke var fornøyd med, ble de bitre rivaler. Mange episoders viktigste høydepunkter blir introdusert ved at professor Farnsworth kunngjør, «Gode nyheter, alle sammen!» enten for å avsløre hans aller siste oppfinnelser eller beskrive selskapets siste oppdrag. Ved få anledninger hvor han har gode nyheter, åpner han ofte med «Dårlige nyheter, alle sammen!» Professoren kommer flere ganger med gjensidig motstridende uttalelser, bare øyeblikk fra hverandre.

Professoren bekymrer seg sjelden over sikkerheten til resten av mannskapet. Noen av hans mer betydningsfulle oppfinnelser inkluderer blant annet en hatt som avanserte en ape til intelligens på menneskelig nivå. Det blir avslørt at det første mannskapet ved Planet Express ble spist opp av en hval i verdensrommet i år 2961, og kapteinen deres kom tilbake til jordkloden etter at han ble reddet av Turanga Leela i år 3011. Dette ser ut til å være det eneste mannskapet som professoren viste noen følelser mot, og han bestiller et monument for å hedre hans aller første mannskap på 50. årsdagen for deres forsvinning.

Han sender ofte mannskapet sitt på veldig farlige oppdrag, selv om han er klar over at mannskapet sannsynligvis ikke vil komme tilbake i live. Hans oppdrag er vanligvis oppdrag som andre bedrifter aldri ønsker å gjennomføre, for eksempel til mafia-kontrollerte områder eller uformelle leveranser til virus-infiserte planeter. I en episode når mannskapet og romskipet hans blir sendt ut i krig, forsøker Farnsworth umiddelbart å ansette et annet mannskap. Han blir tydeligvis overrasket over å bli avbrutt fordi hans tidligere mannskap kommer tilbake i live. Selv hans familiære forhold til Phillip J. Fry, stopper ham ikke fra å tildele dem livsfarlige leveringsoppdrag.
**Franz Eher Nachfolger**, i dagligtale **Eher Verlag**, var det sentrale forlagshuset til nazipartiet NSDAP under Det tredje rike. Det ble overtatt av partiet 17. desember 1920 for 115 000 Papiermark (om lag 2000 dollar).

Forlaget publiserte Nazipartiets hovedorgan *Völkischer Beobachter*, Adolf Hitlers *Mein Kampf* og en rekke andre bøker, noveller, kart, sangbøker og kalendere. I 1943 eide forlaget over 70 prosent av aviser og magasiner i Tyskland.

Historie
--------

Selskapet ble første gang registrert 2. januar 1887 under navnet *Münchener Beobachter*. I 1901 ble det registrert under navnet *Franz Eher*. Etter Ehers død ble selskapet overtatt av Rudolf von Sebottendorf i 1918. Året etter ble det gjort om til et selskap med begrenset ansvar («GmbH») for å unngå en mulig konkurs.

I starten var utgivelsen av *Völkischer Beobachter* forlagets hovedoppgave. Avisen ble overtatt av NSDAP i 1920 og ble dagsavis i 1923. Etter det mislykkede ølkjellerkuppet samme år ble den stengt. Avisen ble relansert i 1925 og ble dagsavis i 1927.

I 1929 ga forlaget ut 59 nazistiske dagsaviser. Ved den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen i 1933 utga forlagsjuset 83 dagsaviser og 212 ukeblader. 

Kort tid etter maktovertakelsen ble kommunistpartiet KPD, det sosialdemokratiske partiet og fagbevegelsen i Tyskland forbudt. Max Amann ble sjef for Rikspressekammeret (*Reichspressekammer*) og forlaget nøt godt av de beslaglagte eiendelene fra pressen til de forbudte organisasjonene. I 1935 ble de katolske avisene i Tyskland undertrykt. Selskapet ekspanderte frem til slutten av den andre verdenskrig ved hjelp av oppkjøp fra store tyske mediehus – ofte til rimelige priser fordi det ikke fantes alternative kjøpere. 

Eher Verlag ble oppløst i 1945 og eiendelene ble overført til delstatsmyndighetene i Bayern. Mange av publikasjonene forsvant med forlaget. Andre kom ut igjen under tillatelse fra de allierte militærmyndighetene i det aktuelle området.

Eksterne lenker
---------------

* Ketupa.net

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** NKC **·** NKC
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Egypts historie** |
| --- |
|  |
| **Epoker** |
| Oldtidens Egypt(før 664 f.Kr.)
Persisk Egypt(664–332 f.Kr.)
Gresk-romersk Egypt(332 f.Kr.–639 e.Kr.)
Tidlig arabisk Egypt(639–1517)
Osmansk Egypt(1517–1803)
Reform og modernisering(1803–1882)
Under britisk okkupasjon(1882–1953)
Arabisk sosialisme(1953–1981)
Egypt under Mubarak(etter 1981) |

Visepresidenten tok som sist over etter forgjengerens død, og flygeneral Muhammad Hosni Mubarak ble Egypts nye statssjef etter at Anwar Sadat hadde blitt myrdet. 

Under ham ble forgjengerens påbegynte fredsprosess med Israel fullført, samtidig som Egypt gjenvant sin tapte lederstilling blant de arabiske landene.

En streng politikk ble etter mordet på Sadat innført overfor det som ble regnet for mistenkelige politiske motstandere. Flere politiske partier fikk etter hvert etablere seg og delta i valg, men det ble innført lover mot forsamlingsfrihet. Noen politiske grupper har blitt motarbeidet, som Det muslimske brorskap (*al-Ikhwan al-Moslemoon*). Det ble juridisk forbudt og er nektet å etablere seg som et politisk parti i landet, men har forsøkt å vinne innpass på annen måte.
Gipø, med Gipøjordene i forgrunnen Foto: Haakon S. Krohn 
**Gipø** er en ås på Nøtterøy i Færder kommune i Vestfold. Den ligger midt på øya, like mellom kommunens administrasjonssentrum Borgheim og Sem. Navnet var opprinnelig *Gipøy*, og dette øy-navnet kommer av at åsen en gang var en øy. På grunn av landhevinga ble den en del av Nøtterøy. Dette skjedde så seint som for rundt 1 000 år siden. Like sørøst for Gipø ligger den ubebygde Gipøås, som også var en del av den tidligere øya.

Fostavelsen *Gip-* er man ikke sikre på hvor kommer fra. Det har blitt hevda at det kommer av det gammelnorske ordet *gipa*, som betyr «å gjøre», og at navnet dermed skal bety «...danne en vid Aabning». Det kan også hende at navnet kommer av ordet *gip*, som var et fiskeredskap, og siden Gipø var en øy på den tida navnet oppsto, virker det ikke usannsynlig. Den tidligste skriftlige kilden som nevner *Gipøy*, stammer fra 1413. *Gipøy* blir omtalt som et gårdsbruk, og var dermed blant de første gårdsbruka på Nøtterøy.

I dag er Gipø kanskje mest kjent for sitt bo- og behandlingssenter, som nå er nedlagt.

Kilder
------

* Gulbrandsen, Terje Fr. (1993). «Gårdsnavn og bosetning på Njotarøy». *Njotarøy – Årsskrift 1993/94*, 26–31
Rhind-papyrusen
En **egyptisk brøk** er en endelig sum av brøker skrevet som en sum av ulike stambrøker, slik som i



1
2

+

1
3

+

1
16

.

{\displaystyle {\frac {1}{2}}+{\frac {1}{3}}+{\frac {1}{16}}.}

{\displaystyle {\frac {1}{2}}+{\frac {1}{3}}+{\frac {1}{16}}.}
Hvert ledd er altså uttrykt med 1 som teller og et positivt heltall som nevner. Summen av disse blir et rasjonalt tall. Ethvert rasjonalt tall, altså alle brøker med heltall som teller og nevner, kan skrives som en egyptisk brøk. Egypterne brukte i all hovedsak slike brøker i sine beregninger, med unntak av tilfellet 2/3. Dette vet man blant annet fra Rhind-papyrusen, oppdaget i 1858. Boken ble oppdaget for ca. 3550 år siden og var en lærebok i matematikk.

Egyptiske brøker brukes for å dele opp noe i like mengder. Hvis man for eksempel har fem pizzaer som skal deles på åtte personer, vil dette kunne skrives som



5
8

=

1
2

+

1
8

.

{\displaystyle {\frac {5}{8}}={\frac {1}{2}}+{\frac {1}{8}}.}

{\displaystyle {\frac {5}{8}}={\frac {1}{2}}+{\frac {1}{8}}.}
Fra dette kan man altså se at hver person, ved en lik fordeling, får 1/2 pizza hver av de fire første og 1/8 pizza av den siste.

Referanser
----------

1. ↑  Adam Hard-Davis. *Fibonacci's rabbits and 49 other discoveries that revolutionised mathematics*. modern books. s. 24-25. ISBN 9781912827039.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eric W. Weisstein, *Egyptian Fraction* i MathWorld.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld
 |
**Moritzplatz undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Moritzplatz er på linjen U8. Stasjonen ligger under torget Moritzplatz.

Stasjonen har en ubrukt underplattform som ble bygget i 1920-årene for en planlagt linje mellom Treptow og Moabit. I den nasjonalsosialistiske perioden ble denne plattformen gjort om til bomberom og planene ble gjort om til en øst-vestlig S-Bahnlinje. Planene for linjen ble vedlikeholdt etter krigen og ble ikke kansellert før 1985.

Da Berlinmuren ble bygget og den østlige transportfriheten opphevet ble Moritzplatz den siste undergrunnsstasjonen i Vest-Berlin på den sørlige delen av U8. Fra Moritzplatz måtte togene passere under østtysk territorium og en rekke spøkelsesstasjoner uten stopp før man ankom Voltastraße undergrunnsstasjon. Spøkelsesstasjonene ble åpnet for trafikk igjen 1. juli 1990 etter gjenforeningen.


| **Forrige stasjon** |   |  Berlins undergrunnsbane |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Heinrich-Heine-StraßeWittenau |  | U8 |  | Kottbusser TorHermannstraße |

Eksterne lenker
---------------

* (en) U-Bahnhof Moritzplatz (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Elektrisk salvemølle av merke "Exact" Tilhører Norsk Farmasihistorisk Museum NFA.17124AB. Fotograf Jon-Erik Faksvaag
**Salvemølle** ble brukt ved fremstilling av salver med innhold av tørrstoff for å knuse eventuelle klumper slik at salven eller kremen fikk lik konsistens og ble homogen.

Det finnes forskjellige typer salvemøller. Den vanligste typen til småproduksjon som f.eks. på apotek, har tre horisontale valser som salven presses gjennom. Den midterste valsen dreier i motsatt retning av de to ytterste. Utenom roteringen, beveger valsene seg også med forskjellig hastighet og litt sidelengs. På den måten blir eventuelle klumper revet i stykker. Avstanden mellom valsene kan reguleres, og bestemmer finfordelingsgraden på salven. 
Valsene er laget av granitt eller stål og kledd med porfyr.

Salvemøllen hadde trakt og stoppere øverst og avskrapningsbrett nederst så den kunne brukes uten søl. Salven måtte blandes omhyggelig etter kjøring i salvemølle.

Litteratur
----------

* Jermstad Axel og Schou Svend Aage: *Lærebog i Teknisk Farmaci*, København 1951
**Banda Oriental del Uruguay** (spansk for «den østre remse» i betydningen «østre bredd») var et område i Sør-Amerika, øst for Uruguayfloden og nord for Río de la Plata, som senere skulle bli Uruguay, den brasilianske delstaten Rio Grande do Sul og deler av Santa Catarina.

Området ble oppdelt mellom Spania (sør) og Portugal (nord) på 1600- og 1700-tallet. Søndre del var årene 1776–1814 en del av Visekongedømmet Río de la Plata og deretter Søramerikas forente provinser.

Det forente kongeriket Portugal, Brasil og Algarve erobret den søndre delen i 1817, og gav den navnet Província Cisplatina. Midt i 1820-årenes ledet Treinta y Tres Orientales et opprør mot Brasil, og den cisplatinske krig var dermed innledet. I 1828 ble området utropt til en selvstendig stat, Uruguay, ved freden i Montevideo. Uruguaiana forble brasiliansk.

Den nordre delen utgjorde i årene 1836–1845 en egen republikk, Republikken Riograndese. Området ble erobret av Brasil under farroupilharevolusjonen, klargjort gjennom freden i Poncho Verde. Senere ble området en del av den brasilianske delstaten Rio Grande do Sul.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Bandaklumpen** er en fjelltopp i Sylmassivet, det sentrale fjellmassivet i Sylan i grensestrøkene av Trøndelag over mot Jämtlandsfjellene. Toppen ligger i Tydal kommune. Den har en høyde på 1 427 meter over havet.

Bandaklumpen ligger nær Nedalshytta. Med bil kommer man til Nedalshytta via Brekken som ligger langs vegen fra Funäsdalen eller Røros. Kjør mot Væktarstuggu og Stugudal.

Løypa till Bandaklumpen fra Nedalshytta er den samme som løypa mot Ekorrdörren. Man trenger bra utrustning da det er ganske steinfylt og bratt terreng om man vil gå opp på toppen av Bandaklumpen.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  Referansesadelen like øst for toppen går mellom kote 1 360 og 1 380, men nærmere den siste. Sadelhøyden anslås til 1 375 moh.

Referanser
----------

1. ↑  Bandaklumpen på Norgeskart.no fra Statens kartverk

Eksterne lenker
---------------

* Den norske turistforenings kart over området[*død lenke*]
* Svensk fjelldagbok

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
En John Lewis butikk i Newcastle, England.
**John Lewis** er en britisk varehuskjede med avdelinger over hele Storbritannia.

Silkehandleren John Lewis åpnet en forretning på hjørnet av Oxford Street og Holles Street i London i 1864 og bygde den opp til et større varehus. Sønnen John Spedan Lewis utviklet forretningens spesielle eierform, som innebærer at de ansatte er deleiere i firmaet og mottar sin del av overskuddet som et tillegg til lønna – derav navnet **John Lewis Partnership**.

I 1925 lanserte Spedan Lewis slagordet «Never knowingly undersold». Det innebærer en garanti overfor kunden om at den som finner en vare billigere hos en konkurrent, får differansen refundert hos John Lewis. John Lewis har siden opprettholdt denne garantien, og har også utvida den til å gjelde internettsalg. Mange forretninger har siden adoptert denne ideen fra John Lewis. 

I 1933 kjøpte John Lewis Partnership sin første forretning utafor London, og har siden ekspandert ved oppkjøp eller nyetableringer over det meste av landet. Magasinet i Oxford Street er fortsatt John Lewis' flaggskip. Dagens bygning er fra 1960.

Vareutvalget hos John Lewis omfatter matvarer, klær, kosmetikk og husholdningsartikler.

Referanser
----------

1. ↑   Companies House, Companies House foretaks-ID 00233462[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Kundeportal
* John Lewis Partnership

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
En ballista, et opprinnelig antikt kaste- eller skytevåpen som lignet en kjempestor armbrøst og kunne skyte bolter.
En relativt liten ballista av gresk type med lengde på tre meter.
**Ballista** eller **ballist** er et kraftig skytevåpen som ligner en gigantisk armbrøst til å skyte tunge piler, stein eller tilsvarende prosjektiler. Navnet er (latin, fra gresk *ballistēs*, fra *ballein* «å kaste». I motsettning til armbrøster lagres kraften ikke i en buen, men i to torsjonsfjærer av tau.

Historikk
---------

Ballistaen ble utviklet i antikkens Hellas, fra tidligere kastemaskiner bestående av en stor bue og en skrallemekanisme. Første gang en med sikkerhet vet at ballistaer ble brukt, var i Siracusa i Italia rundt 400 f.Kr.

Romerne videreutviklet den greske ballistaen og laget større maskiner som også kunne skyte store steiner. Ballistaen i middelalderen skjøt bolter, og er antatt å ha inspirert den europeiske armbrøsten, selv om den kinesiske armbrøsten fra det 5.århundret også kan ha vært en faktor i utviklingen av disse våpnene og de boltkastende ballistaene.

En ballistas arm er av tre, hver støttet ved å bli spent inn mot midten av et stort rep. Repene (en per arm) er fjørene i ballistaen. Repene er lagt av dyresener. Når buearmene er spent bakover, strekker de repene. Skruer trekker buestrengen bakover.

Ballistaen var et svært presist våpen, men hadde begrenset rekkevidde eller prosjektil med lav vekt. Boltene eller de forholdsvis små steinene hadde ikke samme fart og tyngde som steinene til onagere, trebucheter eller katapulter, disse kunne være så tunge som 90-135 kg. Mens en onager ofte ble brukt mot festningsverker for å bryte ned murer, ble ballistaene i større grad brukt mot mindre og bevegelige mål, og ofte mot fiendens soldater. Et skjelett fra Maiden Castle i England har en ballistabolt sittende i ryggraden. Ballistaer ble også montert på skip.

Den presise formen til ballistaene var en triumf av antikk ingeniørkunst og matematikk. De overlevende manualene gir oss nøyaktige mål og kalkulasjoner for bygging av ballistaer av hvilken som helst størrelse.

Referanser
----------

1. ↑  Ballo, Henry George Liddell, Robert Scott, *A Greek-English Lexicon*, Perseus
2. ↑  Tarn, W. (1975). *Hellenistic naval and military developments*. Chicago: Ares Publ.
3. ↑  Campbell, D.B. (2003). *Greek and Roman artillery 399 BC - AD 363* (5 utg.). Oxford: osprey. s. 8. ISBN 1841766348.
4. ↑  Webster, G. (1998). *The Roman Imperial Army of the first and second centuries A.D.* (3 utg.). Norman: University of Oklahoma Press. s. 245. ISBN 0806130008.

Se også
-------

* Armbrøst
* katapult

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND
 |
**String Swing** var en norsk jazzgruppe (swing) som ble etablert i Oslo, igangsatt av spansk-norske Freddy Valier gitar og vokal, som hadde flyttet til Norge i 1938.

Han ønsket å starte et jazzband à la Quintette du Hot Club de France, som han kjente fra Spania, og fikk med seg gitaristene Finn Westbye, Stein Musum, og Robert Normann, samt Arild Iversen fiolin og Fred Lange-Nielsen bass. Bandet spilte inn en 78-plate (gjenutgitt på CD i 1988 av Hot Club Records, senere også på Normann Records), som regnes som «Norges første bevisste jazzinnspilling» (sitat Bjørn Stendahl, *Norsk Jazzarkiv*), men ingen av de andre musikerne delte Freddy Valiers interesse for Django Reinhardt, så han sluttet kort tid etter, og returnerte til Spania i 1939.

Bandet fortsatte ennå en tid, blant annet under navnet «Robert Normanns Strengekvartett», men inspirasjonen forble anglo-amerikansk (i motsetning til fransk/Django). I februar 1939 hadde Quintette du Hot Club de France sin eneste konsert i Norge, og hele String Swing var tilstede, men Robert Normann fortalte Jon Larsen at ingen av musikerne i Norge egentlig var interessert i denne musikken på denne tiden, bortsett fra Freddy Valier. Forbildene var amerikansk swing: Coleman Hawkins, Chu Berry, og liknende), og til en viss grad danske Svend Asmussen.

Svend Asmussen på sin side brukte «stringswing» som genrebetegnelse på sin strengebaserte jazz, ettersom han «verken var neger eller sigøyner».

Django-stilen
-------------

*Stringswing* er i nyere tid benyttet om musikk relatert til Django Reinhardt, etter at Hot Club de Norvege (Jon Larsen) spilte inn sin første plate String Swing i 1980. De var de første i Norge til å hente sin inspirasjon fra det franske jazz manouche-miljøet. Etter dette er bruken av uttrykket popularisert av Hot Club Records, som har fått en betydelig internasjonal påvirkning. Rundt 1990 fikk djangomusikken en renessanse, og Robert Normann regnes nå, sammen med Oscar Aleman, for en av jazzgitarens pionerer, parallelt med, men ikke vesentlig påvirket av Django Reinhardt.

Eksterne lenker
---------------

* (en) String Swing på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) String Swing på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) String Swing på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) String Swing på Songkick Rediger på Wikidata

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** Discogs
 |
**Banda** er en messingblåserbasert form for tradisjonell musikk i Mexico.

Banda-musikken inneholder en lang rekke sanger og rytmer, slik som ranchera, corrido, cumbia og bolero. Ranchera-musikken er mest kjent, men i dag spiller banda-orkestre gjerne moderne pop og cumbia. 

Kjente bandaorkestre og -utøvere er; La Banda el Recodo, Banda Jerez, El Coyote og Julio Preciado. Yolanda Pérez er en av få kvinnelige banda-utøvere.

Historie
--------

Banda oppsto på slutten av 1930-årene i Sinaloa, en delstat i nordvestre Mexico. Også i nabostaten Zacatecas var banda tidlig populær. Populariteten eksploderte imidlertid på slutten av 1990-tallet, og denne musikken nådde ut i hele Mexico. Musikken kan beskrives som en blanding av tysk polka-musikk og meksikanske rytmer. I det sørlige Texas bodde det på denne tida mange tysk-amerikanere, og dette påvirket musikken i Nord-Mexico. Nå har også bandaen fulgt meksikanske innvandrere inn i USA, først til sørvest, fra Texas til California, men etterhvert også til resten av landet.

Banda-toner
-----------

Et mangfold av messingblåsere utgjør et typisk banda-orkester. Tambora, en type tromme, utgjør den mest hørbare og laveste tonen i banda-orkesteret, og utgjør bassen i harmonien. Tambora'en spilles sterkt, og driver dermed de andre musikerne fram. Andre rytmeinstrumenter er blant annet tarola, en tromme, kugjeller og symbaler. Trompeter, klarinett, trombone, tuba og *tortolitas* er andre instrumenter som brukes. 

Bandaorkestre består av mellom 10 og 20 medlemmer, oftest rundt 15. Oftest har Banda-orkesteret en førstestemme og en andrestemme, noen ganger også en tredjestemme. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Innsiden av MTR undergrunnstogtype K
Systemkart for MTR
**Mass Transit Railway (MTR)** er Hongkongs undergrunnsbane. Den ble innviet 1. oktober 1979. Videre finnes fire pendeltogslinjer, blant annet Airport Express Line som går parallelt med Tung Chung Line fra Hongkongøya, over til Kowloon og ut til Hongkong internasjonale lufthavn på Chek Lap Kok.

Passasjerene har tre betalingsalternativer: Octopus Card, enkeltbilett og Tourist Pass (den sistnevnte fungerer som dagsbilett for MTR-nettet). Ved bruk av Octopus-kortet gjelder rabatter. Kortet kan etterfylles i automater og er et berøringsløst chip-kort.

Eierselskapet ble privatisert i oktober 2000, aksjen handles på Hongkongbørsen og er oppført på Hang Seng Index.

Undergrunnsbanen
----------------

Tunnelbanen har et nett på 94 kilometer spor fordelt på seks linjer og 50 stasjoner gjennom de tettest befolkede områdene. 

Island Line løper langs Hongkongøyas nordre strand fra vest til øst. Tsuen Wan Line går fra Hongkongøya til bostedsområdene i Kowloon. Kwun Tong Line løper fra den søndre del av Kowloon Yau ma Tei over til det østlige Kowloon, og går der over i Tseung Kwan O Line.

| Navn | Strekning | Åpnet | Lengde | Stasjoner |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kwun Tong Line | Yau Ma Tei ↔ Tiu Keng Leng | 1979 | 12,5 km | 15 |
| Tsuen Wan Line | Tsuen Wan ↔ Central | 1982 | 16 km | 16 |
| Island Line | Sheung Wan ↔ Chai Wan | 1985 | 14,7 km | 14 |
| Tseung Kwan O Line | Po Lam ↔ North Point | 2002 | 12,5 km | 7 |
| Tung Chung Line | Tung Chung ↔ Hong Kong Station (Central) | 1998 | 34,8 km | 7 |
| Disneyland Resort Line | Sunny Bay ↔ Disneyland Resort | 2005 | 3,5 km | 2 |

Pendeltog
---------

East Rail-tog
Kowloon Canton Railway (kalt *KCR East*) har en linje fra Tsim Sha Tsui på sydspissen av Kowloon som går opp til en endestasjon ved Hongkongs nordgrense rett overfor Shenzhen. En sidelinje ble åpnet i desember 2004 og den går til Ma On Shan og viktige deler av Shatin. En annen KCR-linje, KCR West, sammenbinder Mei Foo og Tuen Mun.

| Navn | Strekning | Åpnet | Lengde | Stasjoner |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| East Rail | Hung Hom ↔ Lo Wu/Lok Ma Chau | 1910 | 34 km | 15 |
| West Rail | Hung Hom ↔ Tuen Mun | 2003 | 30,5 km | 9 |
| Ma On Shan | Po Lam ↔ North Point | 2004 | 11,4 km | 9 |
| Airport Express | AsiaWorld-Expo ↔ Hong Kong Station (Central) | 1998 | 36,5 km | 5 |

Eksterne lenker
---------------

Ma On Shan Line - togtype SP1950
* (zh-Hans) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) MTR Hong Kong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) MTR Hong Kong – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Ballynakill** (irsk: *Baile na Coille*, «Skogens by») er en liten by i grevskapet Laois i Irland på R432-regionveien mellom Abbeyleix, Ballyragget og Castlecomer i grevskapet Kilkenny. Den oppsto som en markedsby og har et rettlinjet gatenett fra 1700-tallet. I henhold til folketellingen i 2016 har byen en befolkning på 445 innbyggere.

Historie
--------

Inngangsporten til Ballinakill College.
Hageanlegget til Heywood Estate, rett nord for Ballinakill
Fra 1613 og fram til *Unionsloven* (Act of Union) i 1707 var byen en parlamentarisk bydel, og valgte to medlemmer til det irske underhuset. Da byens festning og byen overga seg ble mye ranet, blant annet storfe, sauer og tøy. Bemerkelsesverdig nok har en beretning om denne hendelsen blitt formidlet av innfødt sør-amerikansk patagonier

Byen ble beleiret og plyndret av irske opprørere, blant annet jarlen av Castlehaven og lord Mountgarret, under det irske opprøret i 1641 da den irske adelen forsøkte et statskupp. Da slottet og byen overga seg ble mye ranet, inkludert storfe, sauer og tøy. Bemerkelsesverdig nok overlever denne informasjonen til oss gjennom en beretning fra en innfødt amerikansk patagonier fra dagens sørlige Argentina/Chile, men «nå en kristen» som hadde vært tjener for kaptein Richard Steele i tjue år og bodde i Ballinakill.

Landemerker
-----------

Byens torg har et monument over menn som døde i opprøret i 1798. Monumentet ble reist i 1898. I 1998 ble det holdt en seremoni i Ballinakill for å markere tohundreårsdagen for dødsfallene.

Et storstilt park- og hageanlegg, Heywood House Gardens, som ligger like nord for Ballinakill, er en formell hage på det tidligere Heywood Estate og som ble designet av Edwin Lutyens og Gertrude Jekyll i tiden 1906-1912. Hagene er nå administrert av Office of Public Works og åpent for publikum.

Sport
-----

Ballinakill GAA og Spink GAA er de lokale gælisk fotball-klubbene i Gaelic Athletic Association.

Referanser
----------

1. ↑  «Map of Ballinakill».
2. ↑   «Baile na Coille/Ballinakill», *Placenames Database of Ireland*
3. ↑  «Sapmap Area - Settlements - Ballinakill»[*død lenke*]. Census 2016. *Central Statistics Office*. April 2016.
4. ↑  «1641 Depositions», *1641 Depositions*
5. ↑  «The Pathan who settled in Ireland in the 1630s», *LiveJournal 16. januar 2012*
6. ↑  «Heywood Gardens, Ballinakill, Co. Laois», *Laois County Council*
7. ↑  «Heywood Gardens, Ballinakill, Co. Laois», *Office of Public Works*

Litteratur
----------

* Dunphy, Ger; O'Shea, Christy (2002): *Ballinakill: A Journey through Time*, Dunphy & O'Shea

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ballinakill – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Jiang Zemin
**Shanghaiklikken** eller **Shanghaifraksjonen** (forenklet kinesisk: 上海帮, tradisjonell kinesisk: 上海幫, pinyin: *Shànghǎi bāng*) er betegnelsen om en uformell gruppe partifolk innen Kinas kommunistiske parti. Betegnelsen benyttes særlig om de av dem som har kommet inn i sentrale posisjoner i statsapparat og Folkerepublikken Kina og/eller i det kinesiske kommunistpartis sentralkomite. Det dreier seg fremfor alt om folk som kom inn i høyere verv i Shanghai da byen var under ledelse av den senere president Jiang Zemin. Dessuten regnes også andre av Jiangs tidligere underordnede til klikken. 

Uttrykket er nokså utbredt, og benyttes gjerne nedsettende for å karakterisere Jiangs bestrebelser på å «sine folk» inn i sentrale verv.

Viktige personer som knyttes til Shanghaiklikken
------------------------------------------------

Noen av de mer sentrale personer knyttet til Shanghaiklikken er eller har vært medlemmer av Politbyrået. 

* Wu Bangguo (吴邦国)
* Jia Qinglin (贾庆林)
* Zeng Qinghong (曾庆红)
* Wu Guanzheng (吴官正)
* Li Changchun (李长春)
* Liu Qi (刘琪)
* Zeng Peiyan (曾培炎)
* Zhang Dejiang (张德江)
* Zhou Yongkang (周永康)
* Zhu Rongji （朱镕基）
* Hui Liangyu (回良玉)
* Hua Jianmin (华建敏)
* Chen Zhili (陈至立)
* Chen Liangyu (陈良宇), senere utstøtt fra Partiet på grunn av en skandale
* Huang Ju (黄菊)

Verken Hu Jintao eller Wen Jiabao, det topplederparet som styrte landet fra 2002 til 2012, er blitt tilregnet Shanghaiklikken.
Ved situs inversus ligger hjertet til høyre i brystet.
**Situs inversus** (kortform av latin *situs inversus viscerum*, *situs* for beliggenhet eller leie, brukt anatomisk for et organs leie i kroppen, *inversus* for omvendt og *viscerum* for indre organer. Også kalt *situs transversus*) er en medfødt tilstand med omvendt, eller speilvendt beliggenhet av organene i bryst- og bukhule. 

Hjerte og magesekk er plassert til høyre, magen og milten kan ligge på høyre side av magen, mens lever, galleblære og blindtarm ligger til venstre. Lunger, lymfekar, nerver og tarmer er også motsatt i forhold til hva som er normalt. Hvis en person som er født med situs inversus ikke har noen medfødte hjertefeil kan personen sannsynligvis leve et normalt og sunt liv, uten noen form for komplikasjoner relatert til deres medisinske tilstand. Mange mennesker med denne tilstanden er fullstendig uvitende om deres uvanlige anatomi frem til de besøker lege for andre sykdommer. Reversering av vitale organer kan da føre til noe forvirring, ettersom mange tegn og symptomer normalt vil være på "feil" side av kroppen. Kjente personer med dokumenterte tilfeller av situs inversus er:

* Randy Foye, en amerikansk basketballspiller i NBA. Tilstanden hans er ikke forventet å forhindre hans karriere som profesjonell idrettsutøver.
* Catherine O'Hara, en kanadisk skuespiller, mest kjent for sin rolle i Alene hjemme-filmene.

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
**Ballena marine nasjonalpark** (spansk: *Parque nacional marino Ballena*) er en nasjonalpark i provinsen Puntarenas vest i Costa Rica. Den befinner seg ved tettstedet Uvita, litt sør for Dominical. Den omfatter et kystområde på 1,71 km² og en 53,75 km² stor del av Stillehavet. Nasjonalparken ble oppretta 6. februar 1989, og ble utvida i 1992. Målet med parken er å bevare økosystemet som avhenger av korallrevet langs kysten, blant annet strender og mangroveskog, og å beskytte tilholdsstedet til de mange knølhvalene som holder til der. Navnet *ballena* betyr «hval» på spansk.

Innafor parkens grenser er det flere strender, blant annet Playa Piñuelas. Punta Uvita, et nes som har form som en hvalhale, befinner seg også i parken.

Bilder
------

* Punta UvitaPunta Uvita
* Strand i nasjonalparkenStrand i nasjonalparken
* Playa PiñuelasPlaya Piñuelas
* Kystområde i nasjonalparkenKystområde i nasjonalparken

Se også
-------

* Liste over nasjonalparker i Costa Rica

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Parque Marino Ballena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Ballena marine nasjonalpark hos SINAC
* Ballena marine nasjonalpark hos Costa Rica Infolink
Shanghai museums hovedfasade.
Shanghai Museums hovedinngang
**Shanghai Museum** (kinesisk: 上海博物館) er et museum for kinesisk kunst og kulturhistorie, plassert på Folkets plass i sentrum av Shanghai, i Folkerepublikken Kina.

Museets historie
----------------

* 1952: Museet grunnlagt og åpnet for publikum et annet sted i Shanghai.
* 1959: Museet flyttet til den tidligere Zhonghui Building som tidligere bl.a. rommet et forsikringsselskap.
* 1992: Museet flyttet til Folkets plass etter et makeskifte med Shanghais myndigheter.

Museumsbygningen
----------------

Byggearbeidene startet i august 1993 og ble innviet i 1996. Den er 29.5 meter høy og har fem etasjer, og har en gulvflate på 39 200 m².

Bygningen er tegnet av en lokal arkitekt, og har fått form som en gammel bronsegryte med tre føtter, til å koke mat i. Det sies at inspirasjonen ble hentet fra en av gjenstandene i museets egen arkeologiske samling, en gryte som kan sees i utstillingene. Bygningen har rund topp og firkantet fotavtrykk, noe som symboliserer den gamle oppfatningen i Kina at himmelen er rund, jorden firkantet.

Samlingene
----------

Skulptur av forgylt tre. Fra Song dynastiet.
En mann fra Europa på kamel. Tang-dynastiet
Trefigurer som forestiller et gravfølge. Fra Yongzhengs grav.  Foto: Captmondo 
Museet har en samling på over 120 000 gjenstander. Samlingen omfatter arkeologiske gjenstander av bronse og keramikk, ved siden av samlinger innen kalligrafi, møbelkunst, jade, numismatikk, malerkunst og skulptur. De faste utstillingene er fordelt over elleve gallerier og tre haller for midlertidige utstillinger.

Shanghai museum har atskillige objekter av stor nasjonal verdi, bl.a. bronsespeil fra Han dynastiets tid.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Shanghai Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* China Museums
* Dr. Rodney Chang (Pygoya), honorary professor of Shanghai University College of Fine Arts, 1st computer art solo show at Shanghai Museum in 1988
* Virtual Collection of Masterpieces (VCM)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
En av bygningene tilknyttet musikkonservatoriets folke- og middelskole
**Shanghai musikkonservatorium** (forenklet kinesisk: 上海音乐学院; tradisjonell kinesisk: 上海音樂學院; pinyin: **Shànghǎi Yīnyuè Xuéyuàn**) er det eldste moderne musikkonservatorium for vestlig musikk (ved siden av kinesisk og annen musikk) i Kina. Det ble grunnlagt den 27. november 1927, av Cai Yuanpei. 

Det het opprinnelig **Shanghai nasjonale musikkonservatorium**. Skolens første direktør var Xiao Youmei (*Shio Yiu-mei*), som tok som forbilde det sted han selv hadde studert, Leipzig musikkonservatorium. Lærekrefter ble hentet fra så langt unna som Frankrike og Russland.

Konservatoriet skiftet navn flere ganger, og fikk sitt nåværende i 1956. 

Konservatoriet har 170 professorer og assisterendeb professorer, og om lag 1.200 studenter (2012).

Noen kjente studenter
---------------------

* Lü Ji
* Hai-Ye Ni
* Muhai Tang
* Yuan-Qing Yu
* Li Wei Qin
* Liu Fang
* Jian Wang
* Zhou Yi
* Jiaxin Cheng
* Rui Shi Zhuo

Litteratur
----------

* Shen, Sinyan: *Chinese Music in the 20th Century (Chinese Music Monograph Series)*. 2001. Chinese Music Society of North America Press. ISBN 1-880464-04-7.

Eksterne lenker
---------------

* Shanghai musikkonservatoriums hjemmesider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NLA
 |
Bergmesterbreen på kartet over SvalbardBergmesterbreenBergmesterbreenBergmesterbreen på kartet over Svalbard
**Bergmesterbreen** er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Longyearbyen og Svea, i Nordenskiöld Land. Dette er den sørøstligste breen i det fjellområdet av Nordenskiöld Land som ligger mellom Adventdalen og Reindalen. Den er en ca. 3 km lang bre og starter umiddelbart sør for Drønbreen og vest for Tronisen – fra Tronfjellet (1048 m) og Bergmannshatten (955 m), sørøstover til øverst i Reindalen hvor den har lagt foran seg et 1 km bredt belte av morenemateriale helt ned til Reindalselva. I vest strekker Aasgaardfjellet (932 m) seg som en vegg langs breen. 

Tronfjellet og Bergmannshatten hvor breen starter, er grenser for Nordenskiöld Land nasjonalpark som Bergmesterbreen ligger innenfor.

Bergmesterbreen er oppkalt etter Bergmesteren for Svalbard.

Referanser
----------

1. ↑  Bergmesterbreen *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt. Besøkt 7. mars 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
Langdistansebusstasjonen
*Doufu Gan*, en lokal smårett av tofu.
**Shanghang** (kinesisk: 上杭县; pinyin: *Shàngháng Xiàn*) er et fylke i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Longyan.

Befolkningen var på 478 612 innbyggere i 1999.

Rød turisme
-----------

Fylkets fremste severdighet er i byen Gutian (古田镇) i kommunen Jiaoyang, nemlig møtestedet for Gutiankongressen i desember 1929. Det har gjort stedet interessant for rød turisme.

Administrative enheter
----------------------

Fylker i Longyan
**Storkommuner:**

* Lincheng (临城镇), Rentian (稔田镇), Nanyang (南阳镇), Caixi (才溪镇), Baisha (白砂镇), Lanxi (蓝溪镇), Zhongdu (中都镇);

**Kommuner:**

* Shanhu (珊瑚乡), Jiuxian (旧县乡), Huyang (湖洋乡), Jiaoyang (蛟洋乡), Tongxian (通贤乡), Buyun (步云乡), Xikou (溪口乡), Chadi (茶地乡), Panjing (泮境乡), Taiba (太拔乡), Xiadu (下都乡), Guanzhuang for she-folket (官庄畲族乡), Lufeng for she-folket (庐丰畲族乡)

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑  «上杭县\_百度百科». Baike.baidu.com. Besøkt 7. november 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Gutian konferansen
* Gutiankonferansen
**Shanghai Port FC**, kinesisk: 上海海港足球俱乐部 (stiftet 25. desember 2005) er en kinesisk fotballklubb fra Shanghai som har spilt i Kinas toppdivisjon.

Grunnleggeren Xu Genboa (født 1944) var en tidligere toppspiller som på 1990-tallet hadde ledet byrivalen Shanghai Greenland FC og omkring 2001 Inter Shanghai. Omkring år 2000 startet han Genboa fotballakademi som i 2005 slo seg sammen med det som ble kalt **Shanghai Dongya FC** der "Dongya" betyr "Øst-Asia". 

De startet i Liga 2 (tredje nivå), spilte i Liga 1 (andre nivå) 2008–12 og har siden vært i Kinesisk superliga der de fikk sølv, bronse og sølv 2015–17, samt GULL i 2018. I asiatiske AFC Champions League tapte de semifinalen i 2017 mot japanske Urawa Red Diamonds.

Navnet **Shanghai SIPG** tok de i 2015, etter sponsoren Shanghai International Port Group (SIPG) som driver byens havn.

Svenske Sven-Göran Eriksson var trener 2014–16. Brasilianerne Oscar, Hulk og Elkeson kostet ifølge Romsdals Budstikke laget godt over en halv milliard kroner, da de fikk jobb her i 2016.

De spiller hjemmekampene på Shanghai Stadium og har røde hjemmedrakter. Logoen er hodet av en ørn.

* Shanghai Stadium Shanghai Stadium
* Spillerbuss av merke Scania i 2017 Spillerbuss av merke Scania i 2017
* Wu Lei (født 1991) har spilt over 250 kamper her siden 2006 Wu Lei (født 1991) har spilt over 250 kamper her siden 2006

Referanser
----------

1. ↑  Kinesiske klubber handlet for 3,7 milliarder fra Romsdals Budstikke den 27. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* sipg-fc.com, hjemmeside

| * v
* d
* r
Superligaen i Kina 2022 |
| --- |
|  | 
* Beijing Guoan
* Cangzhou Mighty Lions
* Changchun Yatai
* Chengdu Rongcheng
* Chongqing Liangjiang Athletic
* Guangzhou
* Guangzhou City
* Hebei
* Henan Songshan Longmen
* Meizhou Hakka
* Shandong Taishan
* Shanghai Port
* Shanghai Greenland Shenhua
* Shenzhen
* Tianjin Jinmen Tiger
* Wuhan
* Wuhan Three Towns
* Zhejiang

 | Kinas flagg |
En tønne - kanskje den inneholder penger fra Kongressen?
**Pork barrel** (engelsk «svinetønne»), gjerne forkortet til bare «pork» («svin») er et uttrykk fra amerikansk politikk, som refererer til en prosess der medlemmer av kongressen legger inn spesifikke prosjekter i sine egne valgkretser i et budsjett. I motsetning til «valgflesk», som er et løfte under en valgkamp om at man kommer til å bruke penger på et gitt område, refererer «pork barrel» til penger som *faktisk* har blitt brukt og som har resultert i at et prosjekt er blitt realisert. I USA velges alle medlemmer av kongressen i enmannsvalgkretser (medlemmer av representantenes hus annethvert år, mens de to senatorene fra hver stat velges for nye seks årsperioder i forskjellige år). Dette gjør at partipolitisk tilhørighet ikke er like viktig som i et system der parlamentsmedlemmer velges inn etter partilister: Personlighet og hva man har utrettet kan være vel så viktig. At man har klart å skaffe føderale penger til et lokalt prosjekt, som en ny bro, vei, skole eller bibliotek i sin valgkrets, kan da brukes som et argument for at man har utrettet noe som gagnet alle i ens valgkrets, og at man derfor har tjent befolkningen vel og fortjener å få fornyet tillit i folket. «Pork barrel» har ofte negative konnotasjoner, fordi man antar at slik pengebruk er mer motivert av å få stemmer enn å finansiere gode prosjekter. Disse prosjektene vil gjerne komme velgerne til gode, om ikke annet, fordi de skaper jobber for velgerne, men spørsmålet er i hvilken grad slike prosjekter gagner hele landet som en enhet. «Pork barrel» anses også for å være farlig, fordi det ofte anses for å være «stemmekjøping» innenfor kongressen: En person velger å stemmer for et lovforslag fordi han mottar en motytelse i form av et føderalt finansiert prosjekt i valgkretsen sin.

Under Presidentvalget i USA 2008 var «pork barrel»-pengebruk er mye diskutert tema, og ble symbolisert ved Alaskas «bridge to nowhere» (bro til ingensteds): Broen, som ikke ble bygget, ville vært et kostbart prosjekt å gjennomføre, og ville bare være nyttig for et lite antall innbyggere i Alaska. 

Et eksempel på pork barrel spending er NASAs installasjoner: Lyndon B. Johnson Space Center i Texas, John F. Kennedy Space Center i Florida og Jet Propulsion Laboratory i California. Alle disse tre delstatene er viktige politisk sett (det var mye snakk om Florida i valgene i 2000, 2004 og 2008), og sånn sett ikke tilfeldig at disse tre fikk de tre prestisjetunge installasjonene. En kunne argumentere for at det ville være ulogisk at *Mission Control Room* skulle ligge på et helt annet sted (Houston) enn der romekspedisjoner sendes opp (Florida), og i så fall kunne dette bære vitnesbyrd om at velgernes godvilje kanskje var noe man tenkte på da disse institusjonenes plassering ble diskutert. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BBC Things
 |
**Erdenet** (mongolsk: Эpдэнэт) er hovedstaden i provinsen Orkhon i Mongolia. Byen ble grunnlagt i 1975 for å kunne utvinne Asias største forekomst av kobber, og hadde 88 243 innbyggere i 2005.

Historie
--------

Erdenet ble grunnlagt så sent som i 1974/1975. Byen ble anlagt for å utnytte et stort kobberfunn som ble gjort på stedet på 1950-tallet. Kobberforekomsten er den største som er funnet i Asia. Gruvedriften er en bilateral russisk-mongolsk satsing, og representerer Mongolias hovedinntektskilde i utenlandsk valuta. I Sovjet-tiden ble Erdenet med overlegg feilplassert på kartene som ble trykket, fordi stedet og gruven ble ansett å ha stor militær-strategisk betydning.

I 1977 ble det startet togdrift med forbindelse til den transmongolske jernbanelinjen. På midten av 1980-tallet var over 50 % av befolkningen russiske gruvearbeidere eller ingeniører. Etter at Sovjetunionen kollapset forlot store mengder av den russiske befolkningen området, og per 2018 er rundt 10 % av befolkningen russisk.

### Erdenet Mining Corporation

I Erdenet finnes verdens fjerde største kobbergruve. Det tas ut rundt 22 millioner tonn malm per år fra gruven. Av dette blir det utvunnet rundt 126 700 tonn kobber og nesten 2000 tonn molybden.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  Kohn, Michael (2008). *Mongolia*. London. s. 142.
3. ↑  Elstner, Werner (1993). *Mongolei*. Berlin. s. 146.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Erdenet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC **·** GeoNames
 |
Interiør i *Kathleen's 5*
**Shanghai kunstmuseum** (kinesisk: 上海美术馆, pinyin: *Shànghǎi Měishùguǎn*) er et kunstmuseum i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Den ligger i det tidligere klubbhuset til *Shanghai Racing Club*. Idag ligger den rett inntil Folkeparken i Shanghai, i Puxidelen av byen.

Bygningen er fra 1933, og var klubbhus for hesteveddeløpsbanen i Shanghai. Etter japanernes okkupasjon av byen 1937 ble det overtatt som kontorer for militærstyret. Fra 1940-årene bygde kommunistene et omfattende nettverk av tunneler i området. Tunnelene under kunstmuseet er fremdeles intakte. De knytter blant annet an til Marriott hotel på den andre siden av Nanjing Lu-gaten. 

Bygningen ble renovert i 1955. Museet har et utstillingsareal på 5.000 kvadratmeter, der det er utstilt over 4.000 kunstverk. Museet har også et konferanserom for kunstforedrag.

Det er også hovedutstillingssted for Shanghaibiennalen, som arrangeres annethvert år. 

Bygningen har et fremtredende klokketårn, over restauranten i bygget, kalt *Kathleen’s 5*.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Former Site of Shanghai Race Club – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Timothy Yackley** (født juli 1998) er en amerikansk sportsskytter som konkurrerer i dynamisk sportsskyting og palma-langholdsskyting. Han hadde sitt internasjonale gjennombrudd da han tok bronsemedalje i Standard Junior-kategorien i 2015 IPSC Shotgun World Shoot i Italia. Etter å ha tatt steget opp fra junior-kategorien kom han på 10. plass i Open-divisjonen i rifle-VM i 2017 , og 7. plass i Standard-divisjonen i hagle-VM i 2018 hvor han samtidig hjalp det amerikanske laget med å vinne en sølvmedalje.

Hans skytekarriere startet da han deltok på en juniorleir arrangert av USPSA i 2011, og deretter en juniorleir arrangert av MGM i 2012. Høsten 2012 begynte han å konkurrere aktivt i multigun. Han ble juniormester i Bianchi Cup 4 år på rad fra 2015 til 2018. Tim reiser rundt i USA med familien, som også går under kallenavnet "Yackley 5" (Mark, Becky, Tim, Sean og Andrew), hvor alle fem konkurrerer aktivt i en rekke skytedisipliner.

Referanser
----------

1. ↑  «3-Gun Pros Yackley 5 | Stoeger Industries». Arkivert fra originalen 30. november 2018. Besøkt 29. oktober 2022.
2. ↑  «Jerry Miculek, fam place big in Russian IPSC championship (PHOTOS)». Arkivert fra originalen 4. juni 2018. Besøkt 29. oktober 2022.
3. ↑  «Tim Yackley Becomes Youngest Ever to Win NRA World Shooting Championship».
4. ↑  Shooting Sports USA | What’s In Your Range Bag, Tim Yackley?
5. ↑  «Shooting Sports USA - July 2018».
6. ↑  «The Yackley Five: Success—And Sacrifice—On the Road».