recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
McDonnell Douglas MD-11F fra VarigLog
 **Varig Logistica** er et brasiliansk flyselskap.

Historie
--------

**VarigLog** ble opprettet i september 2000 som et heleid datterselskap av det brasilianske flyselskapet Varig og sysselsetter ca 1345 personer. I 2005 ble det kjøpt opp for 48.2 millioner dollar av holdingselskapet Volo do Brasil i forbindelse med at Varig splittet opp selskapet. Forhandlingen ble avsluttet i juni 2006 hvorpå salget ble godkjent av brasilianske myndigheter som har ganske strenge føringer for hvor stor del utenlandsk kapital som kan være involvert, begrenset til 20%

I juli 2006 kjøpte Volo-gruppen VarigLogs tidligere morselskap Varig og opprettet «nye» Varig i 2005, men mindre enn ett år senere avhendet Volo-gruppen Varig. 28. mars 2007 ble Varig solgt til Gol Transportes Aéreos for 320 millioner dollar.

I mars 2008 ble Varig Log solgt igjen, denne gangen til Arrow Air som sto bak fraktselskapet Arrow Air Cargo. De ble begge kjøpt til slutt av MatlinPatterson holding, men de ble ikke implementert. 

Siden mars 2008 har Varig Log akkumulert gjeld hos både store og små leverandører som førte til at de til slutt måtte be om å bli satt under konkursbeskyttelse den 3. mars 2009. Den tidligere eieren MatlinPatterson samt tidligere investorer ble beskyldt for å ha vanstyrt selskapet med hensikt å lede Varig Log til konkurs.

Ruter
-----

Belém-Val de Cães, Belo Horizonte-Confins, Brasília, Buenos Aires-Ezeiza, Campinas-Viracopos, Caracas, Curitiba-Afonso Pena, Dakar, Florianópolis, Fortaleza, Frankfurt, Guayaquil, Lima, Los Angeles, Manaus, México, Miami, Porto Alegre, Recife, Rio de Janeiro-Galeão, Sal, Salvador da Bahia, Santiago de Chile, São Paulo-Guarulhos, og Vitória

Flåte
-----

Den nåværende flyflåten inneholder følgende fly (pr. mars 2010): 

| produsent | modell | antall |
| --- | --- | --- |
| Boeing | 727-200F | 3 |
| Boeing | 757-200F | 3 |
De største isbremmene i Antarktis.  
 Foto: National Snow and Ice Data Center 
Rossbarrieren
Sattelittbilde over McMurdo-sundet, deler av Rossbarrieren sees til venstre i bildet.
**Rossbarrieren** er den største isbremmen i Antarktis, og dekker et område på 487 000 km² (omtrent på størrelse med Frankrike) lengst sør i Rosshavet.

Isen er flere hundre meter tykk med en nesten vertikal front mot det åpne havet, er nesten 600 km i lengde og ligger mellom 15 og 50 meter over vannflaten. 90 prosent utgjør flytende is under havets overfate. Det meste av isbremmen ligger i den sektoren som New Zealand har gjort krav på. Den ble oppdaget av, og gitt navn etter kaptein James Clark Ross, som oppdaget den 28. januar 1841. Ross karla isfronten østover mot 160º V. 

Rossbarrieren fikk et dystert minne da den i 1912 ble stedet hvor den britiske oppdageren Robert Falcon Scott og hans følge omkom på tilbaketuren fra Sydpolen.

Se også
-------

* Liste over isbremmer i Antarktis

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ross Ice Shelf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* - Bilder fra Rossbarriereren og breen Arkivert 15. september 2006 hos Wayback Machine..

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
Logoen til 2. SPETSNAZ-brigade
**2. SPETSNAZ-brigade** (russisk 2-я отдельная бригада специального назначения, forkortet 2-я обрспн, 2. brspn ) er en brigade i det russiske forsvaret. Brigaden ble etablert i Sovjetunionen i 1950 og var i 2017 en SPETSNAZ-brigade i de væpnede styrkene i Vestre militærdistrikt i Russland.

Sammensetning
-------------

Fra 2010 var brigaden sammensatt med disse elementene:

* Brigadestab i Pskov

* rekruttskole med to kompani i Pskov;
* spesialsambandsgruppe med to kompani i Petsjory og Pskov
* materialteknisk forsyningskompani i Pskov

* 70. SPETSNAZ-gruppe i Petsjory
* 329. SPETSNAZ-gruppe i Pskov
* 700. SPETSNAZ-gruppe i Petsjory

Stridserfaring
--------------

### Borgerkrigene i Tsjetsjenia

Under de to borgerkrigene i Tsjetsjenia måtte brigaden tåle tap i drepte og såre, særlig i år 2000, den 21. februar, som senere ble den offisielle minnedagen til brigaden.

### Den russisk-georgiske krigen i 2008

Under perioden fra 8. august 2008 til 7. mars 2009 var 329. SPETSNAZ-gruppe i Sør-Ossetia. De deltok ikke direkte i kampene, men et pansret personellkjøretøy kjørte på en landmine og 3 soldater ble skadet.

### Russisk støtte til ukrainske separatister

Ukrainske kilder hevder at folk fra brigaden har vært med på å støtte ukrainske separatister fra 2014.

Referanser
----------

1. ↑  1 декабря — день рождения 2-й отдельной бригады специального назначения.
2. ↑   21 февраля — День Памяти о погибших псковских спецназовцах
3. ↑

Kilder
------

* 2-я отдельная бригада специального назначения ГРУ Arkivert 1. desember 2017 hos Wayback Machine.
**ext2** eller **second extended filesystem** («det andre utvidede filsystem») er et POSIX-kompatibelt filsystem for Linuxkjernen. Det ble opprinnelig utviklet av den franske programvareutvikleren Rémy Card, og ble lansert den 13. mars 1993 i versjon 0.99.7 av Linuxkjernen. ext2 var en erstatning for extended file system (ext); i Linuxdistribusjoner konkurrerte det i begynnelsen filsystemet xiafs, men ble etter hvert ledende. Dets metadatastruktur var inspirert av det tidligere Berkeley Fast File System i Berkeley Software Distribution (BSD).

ext2 var standard i de fleste Linuxdistribusjoner, deriblant Slackware, Debian, Red Hat Linux og SUSE Linux, og det første kommersielt anerkjente filsystemet for Linux. Støtte for ext2 finnes også i GNU Hurd, MINIX 3, FreeBSD, ReactOS, MiNT, Microsoft Windows og Mac OS X. ext2 brukes lite i dag; det har stort sett blitt erstattet av det journalførende filsystemet ext3 som ble lansert i 23. november 2001 i versjon 2.4.15 av Linuxkjernen. Dette har i sin tur blitt erstattet av ext4, som ble lansert 21. oktober 2008 i versjon 2.6.28 av Linuxkjernen. ext2 benyttes likevel fortsatt på lagringsmedia med flashminne (slik som Secure Digital og minnepinner) fordi mangelen på en journal øker ytelsen og minimaliserer antall skrivinger (flashminne har et begrenset antall skrivesykluser). Linuxkjernen støtter imidlertid en journalløs modus av ext4 som sørger for fordeler som ikke finnes i ext2.

Avhengig av størrelsen på blokkene, hadde ext2 støtte for harddisker på maksimalt 2–32 tebibyte (TiB), og for datafiler med maksimal størrelsesorden på mellom 16 gibibyte (GiB) og 2 tebibyte (TiB). ext2 støttet lagring av datafiler med rett dato innenfor tidsrommet 14. desember 1901 og 18. januar 2038 i den gregorianske kalenderen.

Referanser
----------

1. ↑  Mauerer, Wolfgang (2010). *Professional Linux Kernel Architecture*. John Wiley & Sons.
Richshuset på et bilde fra 1963. Richshuset er særlig kjent for «Vejrpigerne» som består av to forgylte piker på toppen av husets tårn og et termometer i neonrør i hele tårnets høyde. Utsmykkingen er av Einar Utzon-Frank fra 1936. Foto: Hans Jørn Storgaard Andersen 
Gjestgiveriet Sorte Hest i Vesterbrogade 148 Foto: Alphalphi 
**Vesterbrogade** er en gate i København som går fra Rådhuspladsen ved H.C. Andersens Boulevard forbi Københavns hovedbanegård, forbi Vesterbros Torv og over Frederiksberg ut til Pile Allé, hvor Vesterbrogade fortsetter over i Roskildevej.

Bygninger
---------

I nummer 1 lå tidligere Palladium kino som ble revet i 1977 for å gi plass til Industriens Hus.
Kinoen var tegnet av arkitekt Ernst Kühn og åpnet i 1938. 

Industriens Hus som overtok tomten etter Palladium ligger på hjørnet av Vesterbrogade og H.C. Andersens Boulevard overfor Rådhuspladsen. Bygningen ble innviet i august 1978 og er tegnet av Erik Møller. Bygget er arbeidsgiverorganisasjonen Dansk Industris hovedsete. 

I nummer 2A ligger Richshuset som ble oppført i 1934–1936. Det er tegnet av Alf Cock-Clausen og er en av få art deco-bygninger i Danmark. Bygningen avløste Centralhotellet. 

På stedet hvor Richshuset ligger lå Centralhotellet i 1873–1934.
På nummer 2E ligger Scala som ble oppført i 1881. 

I nummer 3 lå Apolloteatret i en bygning fra 1890. Det ble sprengt i luften under annen verdenskrig i 1945. Huset ble gjenoppført, men endelig revet i 1959. 

Panoptikonbygningen ligger i Vesterbrogade nummer 5 og er et høyhus på 12 etasjer fra 1952. Det er tegnet av Mogens Jacobsen og Alex Poulsen.

I nummer 8 ligger funkisbygget Ved Vesterport, et kontorbygg fra 1932 av Ole Falkentorp og Povl Baumann.

Gjestgiveriet Sorte Hest har nummer 148. Bygningen er en av de eldste på Vesterbro og kan spores tilbage til slutten av 1600-tallet.Den siste delen av Vesterbrogade fra Sorte Hest ved Platanvej og ut til Roskildevej hører til Frederiksberg kommune.

Referanser
----------

1. ↑  En særpræget vejrudsigt[*død lenke*]
2. ↑  Ernst Kühn i Weilbachs kunstnerleksikon
3. ↑  Erik Møller i Weilbachs kunstnerleksikon
4. ↑  Alf Cock-Clausen i Weilbachs kunstnerleksikon
5. ↑  Panoptikonbygningen, København
6. ↑  Omtale av Ved Vesterport ved ark. Jørn Bolding Arkivert 30. januar 2013 hos Wayback Machine.
7. ↑  Sorte Hest: Jens Fleischer: København. Kulturhistorisk opslagsbog med turforslag Arkivert 24. juni 2008 hos Wayback Machine.
8. ↑  Vesterbrogade og Rahbeks Allé fra Frederiksberg Kommune

Eksterne lenker
---------------

* Vesterbro hos Selskabet for Københavns Historie

Portal: Danmark
**Vestliskogen skole** er en tidligere barneskole beliggende på Vestli i bydel Stovner i Oslo. Skole ble etablert i 1976 som et supplement til Vestli skole. Skolen ble lagt ned i 1984 etter nedgang i elevtallet i området.

På grunn av nedgang i elevtallene i bydel Stovner ble det bestemt at noen skoler i bydelen måtte legges ned. BU-leder var da Rune Gerhardsen, og han gikk for nedleggelse av Vestliskogen skole og Fossumberget skole. Dette var ikke de samme skolene som var foreslått av skolesjefen og det skapte flere lokale aksjoner. Bygget ble stående tomt i flere år, før en lokal stiftelse tok over bygget og satte det i stand som grendahus med barnehagedrift og aktivitetshus.

Referanser
----------

1. ↑  stovnerporten.no: *Fossumberget og Vestliskogen skoler blir nedlagt.*, besøkt 22. mars 2011

| * v
* d
* r
Tidligere offentlige grunnskoler i Oslo |
| --- |
|  | Berles **·** Bernhus **·** Bøler **·** Christiania **·** Fossum **·** Fossumberget **·** Gran **·** Grønland **·** Hammersborg (I) **·** Hammersborg (II) **·** Haugerud (Sogn) **·** Hersleb **·** Hovin **·** Hovind **·** Linderud **·** Torshov **·** Tøyenhagen **·** Tyskestranden **·** Rommiskolen **·** Rosenhof **·** Stig **·** Ulven **·** Vaterland **·** Vestliskogen | Norges flagg |

Portal: Oslo
Kardinal Fabrizio Serbelloni
**Fabrizio Serbelloni** (født 4. november 1695 i Milano i hertugdømmet Milano, død 7. desember 1775 i Roma i Kirkestaten) var en italiensk kardinal.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Fabrizio Serbelloni kom fra en milanesisk patrisierfamilie. Han studerte ved Universitetet i Pavia, hvor han også fikk sin *Doctor iuris utriusque*. 

### Tidlig virke

Fra 1726 var han storinkvisitor på Malta, en tjeneste som til sin avslutning i 1730 etter et sammenstøt med noen unge malteserriddere som kastet ham i et dike i gamlebyen der. Den 17. oktober 1730 ble han guvernør av Loreto i Kirkestaten.

### Prest, erkebiskop

Han ble ordinert til prest i 1731 og ble utnevnt og ordinert til titulærerkebiskop av *Patras* samme år, av biskop Vincenzo Antonio Maria Muscettola av Recanati e Loreto, og medkonsekrerende titulærerkebiskop Fabio Mancinforte og biskop Antonio Fonseca av Jesi. Han var først nuntius til republikken Firenze. Fra 1735 til 1738 var han nuntius i Köln. Som nuntius til det polske kongehuset fra 1738 til 1746, og som nuntius ved det keiserlige hoff i Wien fra 1746 til 1754 representerte han Den hellige stols interesser.

### Kardinal

I 1753 ble Fabrizio Serbelloni gjort til kardinal av pave Benedikt XIV og ble tildelt titulærkirken *Santi Ambrogio e Carlo* som kardinalprest. I 1763 byttet han den ut med titulærkirken *Santa Maria in Trastevere*. I 1764 byttet han igjen til titulærkirken *Santo Stefano al Monte Celio*. Han virket da som legat. Han ble utnevnt til kardinalbiskop av *Albano* i 1763 og kardinalbiskop av *Ostia* i 1774. Samtidig var han som kardinaldekan det høyest rangerte medlem av kardinalkollegiet og ledet som sådan konklavet som den 15. februar 1775 valgte Pius VI til pave.

Han døde i Roma i en alder av 80 år og ble gravlagt i sin titulærkirke *Santi Ambrogio e Carlo*.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) \* bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) \*1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) \*1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) \*1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) \*1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) \*1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) \*1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1740) \*1675
* Biskop Vincenzo Antonio Maria Muscettola (1697–1746) \*1728
* Kardinal *Fabrizio Serbelloni* (1695–1775) \*1731

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 4. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 16. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 1. januar 2015[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  http://www.catholic-hierarchy.org/bishop/serbf.html, lest 31. august 2023

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Catholic-Hierarchy **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Avoch** (Skotsk gælisk: **Abhach**) er en landsby (*village*) i Skottland. Den ligger i regionen Highland. 

Avoch sett fra sjøsiden. Foto: Keith Salvesen 
Avoch ligger på nordsiden av den indre delen av Moray Firth, omtrent to kilometer sørvest for Fortrose på halvøya Black Isle. 

Stedet er mest kjent for middelalderborgen Ormond eller Avoch Castle, som var en befestning fra 100-tallet reist av Vilhelm I av Skottland. Borgen ble ødelagt på midten av 1600-tallet da Oliver Cromwell brukte stein derfra til befestningsarbeid i Inverness.

Ved folketellingen i 2001 hadde Avoch 891 innbyggere. I 2006 ble folketallet estimert til 1 000 innbyggere.

Referanser
----------

1. ↑  The Highland Council. «2001 Population of Main Highland Towns & Villages» **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 27. mai 2012. Besøkt 10. november 2008.
2. ↑  «Mid-2006 Population Estimates for Settlements in Scotland» **(engelsk)**. General Register Office for Scotland. 10. juli 2008. Arkivert fra originalen (Excel) 6. desember 2008. Besøkt 13. november 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Caroline (Caro) Amalie Olden** (født 16. september 1887 i Jøssund, død 4. august 1981) var journalist med et langt virke, fra starten i Trondheim i 1908, via Stavanger til Oslo i mellomkrigstiden. Her arbeidet hun blant annet for Arbeiderbladet og Dagbladet. Olsen var også en mye benyttet radiokåsør i NRK.

Familie
-------

Caro Olden var datter av skipskaptein Lorentz Jørginus Eilertsen Olden (1853-1927) og Anna Margrethe Lynum (1848-1933) og forble ugift. Hun var søster av mangeårig rektor ved St. Svithuns skole i Stavanger, Ole Fredrik Olden (f. 1879).

Liv og virke
------------

Caro Olden fikk sin første journalistjobb ved Trondhjems Adresseavis i 1908. Etter ti år der arbeidet hun noen måneder som redaksjonssekretær i Ålesunds Avis, for så å gå over til Stavanger Aftenblad. Her var hun til 1923. I sju år etter det var Olden ansatt i Arbeiderbladet i hovedstaden. Fra 1933 til andre verdenskrig var Olden redaktør i *Yrkeskvinnen*, samtidig som hun var freelancejournalist. Under krigen ledet hun *Kvinners Arbeidshjelp* i Oslo. Fra 1945 ble Caro Olden fast ansatt i Dagbladet, hvor hun var til 1958. I NRK ble hun fast radiokåsør allerede i mellomkrigstiden. Caro Olden var formann i *Oslo Yrkeskvinners Klubb*, og mellom 1938 og 1948 var hun en av visepresidentene i *Yrkeskvinners Velferdsforbund*.

Fra 1942 til 1969 bodde Olden med sin partner Pauline Hall på Skillebekk i Oslo. Det er uvisst når de to møttes. Forholdet mellom de to kvinnene var allment kjent og akseptert i kulturmiljøet. De skal allikevel fått press fra slekten, som gjorde at Hall flyttet til sin egen bolig i noen år, dog vegg i vegg med Olden.

Referanser
----------

1. ↑  «Caroline Amalie Olden». 2017. Besøkt 14. november 2019.
2. ↑  Jordåen, R. (2019). «Pauline Hall». Besøkt 14. november 2019.
**8888-opprøret**, også kalt **8-8-88-opprøret** var et landsomfattende, fredelig opprør mot militærregimet i Burma. Det brøt ut da universitetsstudenter demonstrerte i Rangoon den 8. august 1988 (derav navnet 8888), og endte da State Law and Order Restoration Council tok kontroll den 18. september samme år.

Det anslås at minst 3 000 mennesker, de fleste av den munker og studenter, ble drept da militære styrker slo ned opprøret. Det offisielle dødstallet er noen titalls mennesker.

Referanser
----------

1. ↑  ThoughtCo - *The 8888 Uprising in Myanmar (Burma)*, besøkt 24. januar 2019.
2. ↑  BBC News - *Was Burma's 1988 uprising worth it?*, besøkt 24. januar 2019.
3. ↑  The News Rep - *30 years ago: The 8888 uprising* Arkivert 24. januar 2019 hos Wayback Machine. besøkt 24. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* The Irrawaddy - Historic ’88 Uprising Photos on Display 30 Years Later
* Refugee Review Tribunal - RRT Research Response
* 8888 August 8, 1988 Peoples' uprising in Burma - Photo Collection by Ko Myo (Art)
**Sankt Pega** (født ca. 673, død ca. 719) var en kvinnelig eremitt fra Mercia og var søster av sankt Guthlac, som også levde og døde som eremitt. 

Pega var født i kongedømmet Mercia i England. Hennes far var Penwald, en adelsmann i Mercia og hennes mor het Tette. Hun levde som eremitt ved det sted som etter henne ble hetende Peakirk (navnet er et muntlig sammendrag fra «Pegas kirke») i dagens fylke Cambridgeshire, ikke så langt unna eremittsted på øya Croyland, i dag kalt Crowland.

Da Guthlac innså at slutten nærmet seg i 714 inviterte han sin søster til sin begravelse. For dette seilte hun nedover elven Welland, kurerte etter sigende en mann fra Wisbech for hans blindhet mens hun var på veg. Hun arver Guthlacs salmer og svøpe, begge ble etter sigende senere gitt videre til Croyland-klosteret som ble reist til Guthlacs ære etter hans død.

Pega dro deretter på pilegrimsreise til Roma og døde der en gang rundt år 719. Krønikeskriveren Orderic Vitalis hevder at hennes relikvier er blitt bevart i en ukjent kirke og det skjedde mirakler der. Hennes festdag er 8. januar. 

Guthlacs kult eksisterte innenfor et begrenset område, men ble likevel viktig gjennom hele middelalderen. Ni kirker eksisterer, eller var tidligere, dedikert til hans minne, men kun én kirke, St Pega's Church ved Peakirk, er reist for sankt Pegas minne. Hun står klart i skyggen av sin brors helgendom, og har i motsetningen til sin bror nærmest forsvunnet fra de historiske opptegnelsene. I Felixs helgenbiografi *Vita Sancti Guthlaci* er Pega en stum figur og ingen av hennes prekener blir resitert eller gitt innholdet av. 

I senere helgenbiografier har hun som regel ikke et eget navn, men blir nevnt i forbindelse med sin bror. På 1200-tallet blir derimot legenden om Pega utviklet i en mer kvinnehatsk retning hvor hun fremstår som en djevel som forsøker å friste sin bror til å bryte sin ed om ikke å spise, resultatet er at bror og søster lever atskilt. Denne versjonen av historien gjengis av Matthew Paris' *Chronica Maiora*.

Referanser
----------

1. ↑  «Alexandra H. Olsen: Saint Pega and Saint Guthlac In the South English Legendary». Arkivert fra originalen 27. oktober 2007. Besøkt 19. mars 2008.

Litteratur
----------

* Attwater, Donald and John, Catherine Rachel: *The Penguin Dictionary of Saints*. 3rd edition. New York: Penguin Books, 1993. ISBN 0-140-51312-4.
Ringhals kjernekraftverk.
Barsebäck
**Kjernekraft i Sverige** produseres i 2021 ved seks aktive atomreaktorer, fordelt på tre anlegg: Forsmark kjernekraftverk ​​(tre reaktorer), Oskarshamn kjernekraftverk ​​(én reaktor) og Ringhals kjernekraftverk ​​(to reaktorer). De to reaktorene i Barsebäck ble stengt allerede i henholdsvis 1999 og 2005. I tillegg ble to reaktorer i Oskarshamn stengt 2015 og 2017, og to reaktorer i Ringhals i desember 2019 og desember 2020.

Historikk
---------

Den første reaktoren i Sverige var (R1) som ble startet i juli 1954. R1, nær Kungliga tekniska högskolan i Stockholm, var et anlegg for forskning og opplæring av ingeniører.

Sveriges første atomkraftverk (R3) hvor formålet ikke bare var forskning eller utdanning var Ågestaverket – et kraftvarmeverk som fra 1964 og frem til 1974 leverte strøm (10 MW) og samtidig forsynte Farsta med fjernvarme (55 MW).

Kjernekraft i Sverige (alle reaktorer)
--------------------------------------

| Verk | Enhet | Teknik | Effekt i MW | Oppstart | Slått av |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ringhals |
| 1 | BWR | 881 | 1976 | 2020 |
| 2 | PWR | 905 | 1975 | 2019 |
| 3 | PWR | 1 062 | 1981 |  |
| 4 | PWR | 1 120 | 1983 |  |
| Forsmark | 1 | BWR | 990 | 1980 |  |
| 2 | BWR | 1 118 | 1981 |  |
| 3 | BWR | 1 172 | 1985 |  |
| Oskarshamn |
| 1 | BWR | 473 | 1972 | 2017 |
| 2 | BWR | 638 | 1975 | 2015 |
| 3 | BWR | 1 450 | 1985 |  |
| Barsebäck |
| 1 | BWR | 600 | 1975 | 1999 |
| 2 | BWR | 600 | 1977 | 2005 |

Referanser
----------

1. ↑  «Ågestaverket». *ne.se*. Besøkt 17. juli 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Sarbi** (11. september 2002 – 27. mars 2015) var en militær tjenestehund fra Australia som var lært opp til å oppdage improviserte eksplosive innretninger. Sarbi var utstasjonert i Orūzgān-provinsen i Afghanistan, og var savnet i nesten fjorten måneder etter å ha forsvunnet sporløst under et bakholdsangrep den 2. september 2008. Sarbi ble senere oppdaget og gjenforent med australske styrker i påvente av hjemsendelse til Australia.

Da hun forsvant var Sarbi på sin andre tur i Afghanistan, og hun var tidligere utplassert i Afghanistan i løpet av 2007. Sarbi forsvant etter at den australske konvoien hun var med i ble overfalt av opprørere den 2. september 2008. Sarbi ble gjenoppdaget av en amerikansk soldat i den nordøstlige Oruzgan-provinsen. Denne soldaten klarte å få tak i hunden, og ved en australsk base ble det bekreftet at denne hunden faktisk var den savnede Sarbi. Sarbi gjennomgikk en periode med karantene for å bli sjekket for sykdommer og skader, før hunden kunne returneres til Australia.

Sarbi døde i 2015 av hjernesvulst. Liket ble utsoppet og utstilt på Australian War Memorial.

Referanser
----------

1. ↑  defence.gov.au
2. ↑  www.defence.gov.au
3. ↑  «webcitation.org». Arkivert fra originalen 15. november 2009. Besøkt 14. november 2009.
4. ↑  «Sarbi the bomb sniffer dog preserved forever at War Memorial». *www.abc.net.au* **(engelsk)**. 18. oktober 2016. Besøkt 27. juli 2020.
***Cretpenthetria*** er en utdødd slekt av hårmygg som levde i Kritt-tiden.

Utseende
--------

Slekten er beskrevet ut fra ett enkelt hunn-eksemplar. Denne er en liten (3,8 millimeter) hårmygg med forholdsvis brede vinger med årenett som er typisk for hårmygg, hodet er kort og bredt med utstående fasettøyne. Antennene er noe lengre enn hodets bredde og består av 14 rundede ledd. Munndelene later til å være noe reduserte. Thorax er forholdsvis smal, bakkroppen bred og spoleformet med to-leddete halevedheng (cerci). Beina er spinkle.

Levevis
-------

Ingenting er kjent om leveviset til denne gruppen.

Utbredelse i tid og rom
-----------------------

Slekten er bare kjent fra rav fra Myanmar, dette ble dannet i Midtre Kritt, rundt 99 millioner år før nåtid.

Systematisk inndeling
---------------------

Slekten er beskrevet ut fra et hunn-eksemplar, det synes uklart om det er noen forbindelse mellom denne og *Protopenthetria*, som er beskrevet fra et hann-eksemplar.

**Treliste**
* Orden tovinger (Diptera)
	+ Gruppe mygg (Nematocera)
		- Familien **hårmygg** (Bibionidae)
			* Slekten †*Cretpenthetria* Li, Zhang & Xiao, 2021 - én art fra Kritt, Myanmar
				+ †*Cretpenthetria burmensis* Li, Zhang & Xiao, 2021

Referanser
----------

1. ↑  Li, L.-W. Zhang, Q.-Q. & Xiao, C.-T. 2021. A new genus and species of Bibionidae (Diptera: Bibionoidea) from mid-Cretaceous Kachin amber. *Acta Palaeontologica Sinica* 60: 21018 (10 pp.)
**Melk** er en by i den østerrikske delstaten Niederösterreich. Byen ligger på det stedet hvor elven Melk renner ut i Donau og er den vestlige innfallsporten til Wachau, et berømt vindistrikt som er oppført på listen over UNESCOs verdensarven. Melk er administrasjonssted i kommunen ved samme navn.

Historie
--------

I 831 ble Melk første gang kjent som Medilica. Også i Niebelungenlied blir stedet forbundet med det middelhøytyske navnet Medelike.

Leopold I, markgreve fra 976, gjorde Melk til sin residens. I 996 ble området første gang kalt for Ostarichi, opprinnelsen til Österreich (tysk for Østerrike).

Adalbert den seierrike, markgreve til Østerrike, residerte i Melk og døde samme sted 26. mai 1055. I 1089 overga markgreve Leopold II borgen til benediktinermunker fra Lambach. Siden da har det ligget et benediktinerkloster i Melk (Stift Melk). Allerede i det 12. århundre ble det opprettet klosterskole og biblioteket som nå teller 300 000 eksemplarer, ble påbegynt.

Melk fikk i 1227 rett til å holde marked på stedet. Under den såkalte Melkreformen i det 15. århundre var Stift Melk utgangspunkt for en av de mest betydningsfulle klosterreformer i middelalderen og hadde tette forbindelser med humanistene ved universitetet i Wien. Melk fikk byrettigheter i 1889.

Fra 21. april 1944 til evakueringen 15. april 1945 eksisterte Melk konsentrasjonsleir som en avdeling av konsentrasjonsleiren i Mauthausen.

Referanser
----------

1. ↑  «Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018». Statistik Austria. Besøkt 10. mars 2019.
2. ↑  «Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018». Statistik Austria. Besøkt 9. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Melk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Melk – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Opplysninger om kommunen i Statistik Austria

Melk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Skjematisk framstilling av sammenhengen mellom biokjemi, genetikk og molekylærbiologi **Molekylærbiologi** er læren om biologi på et molekylært nivå. Feltet overlapper med andre områder innenfor biologi og kjemi, spesielt genetikk og biokjemi. Molekylærbiologi omhandler for det meste å forstå forholdene mellom de forskjellige systemene i en celle, inkludert forholdene mellom DNA, RNA og proteinsyntese og forstå hvordan disse forskjellene er regulert.

William Astbury har beskrevet molekylærbiologi som

«… ikke så meget en teknikk som en tilnærmelsesmåte fra de såkalte grunnvitenskapers synspunkt med den førende idé om å søke innunder de manifestasjoner i stor-skala hos klassisk biologi etter den korresponderende molekylære plan. Den er opptatt i særlig grad med formene til biologiske molekyler og … er altoverveiende tredimensjonal og strukturell – hvilket imidlertid ikke betyr at det kun handler om en raffinering av morfologi – den må på samme tid gjøre undersøkelser om skapelse og funksjon»

Teknikker
---------

Siden slutten av 50- og begynnelsen av 60-tallet har molekylærbiologer lært å karakterisere, isolere og manipulere de molekylære komponentene av celler og organismer. Disse komponentene inkluderer DNA, oppbevaringsstedet til den genetiske informasjonen, RNA, som er nært knyttet til DNA og fungerer som en midlertidig kopi av en del av DNA-tråden og proteiner, hovedstrukturen til molekylene i cellene. Når molekylærbiologiske teknikker kombineres med genetiske metoder eller brukes til å utforske genetikk, kalles det ofte molekylærgenetikk.

Historie
--------

### Tidlig historie

Molekylærbiologi ble opprettet i 1930, og navnet ble satt av Warren Weaver i 1938. På denne tiden var Warren direktør for naturvitenskap i Rockefeller Foundation og var sikker på at biologi var i ferd med å gjennomgå store forandringer på grunn av nylige gjennombrudd i felt som røntgenkrystallografi. Derfor sendte han store summer inn i biologiske disipliner fra Rockefeller Foundation.

Referanser
----------

1. ↑  W.T. Astbury, Nature **190**, 1124 (1961)

Litteratur
----------

* Kirsti Forsdahl: *Grunnleggende molekylærbiologi*. Eureka forklag 2006 ISBN 9788273891105 165s.

Eksterne lenker
---------------

* Norske doktoravhandlinger om molekylærbiologi, i fulltekst

| * v
* d
* r
Biologiens fagområder |
| --- |
| Anatomi **·** Astro **·** Atferd **·** Kjemi **·** Psykologi **·** Teknologi **·** Botanikk **·** Cytologi **·** Etno **·** Evolusjon (teori) **·** Fysiologi **·** Genetikk **·** Genteknologi **·** Gerontologi **·** Immunologi **·** Limnologi **·** Marin **·** Mikro **·** Molekylær **·** Morfologi **·** Mykologi **·** Paleontologi **·** Systematikk **·** Toksikologi **·** Utvikling **·** Zoologi **·** Økologi |
|  **Kategori** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Stanford Encyclopedia of Philosophy **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE **·** BBC Things
 |
Festning, 1982.
Kilde, 1982.
**Tessalit** er en kommune og landsby i regionen Kidal i Mali. Landsbyen er administrativt sentrum for kretsen Tessalit. Den ligger ca 85 km nord for Aguelhok, og ca 70 km fra den algeriske grensen. Kommunen brer seg over et areal på 30 000 km2, hvorav nesten alt er komplett ørken. Ifølge folketellingen av 2009 hadde Tessalit 5739 innbyggere.

Tessalit er en oase i Sahara-ørkenen, og et stoppested for transsahariske reisende. Gipsproduksjon har bidratt til den lokale økonomien, selv om produksjonen i perioder har vært forstyrret på grunn av uro i regionen. De maliske myndighetene har en militærbase i Amachach, ca 7 km sør for landsbyen. Det er også en lokal flystripe som sjelden blir brukt i Tessalit.

Tessalit ligger i sandsteinsmassivet Adrar des Ifoghas. Landsbyen er primært befolket av tuareger, og er også hjemby for musikkgruppen Tinariwen, samt poeten Souéloum Diagho.

Tessalit er tvillingby med franske Saint-Jean-de-Maurienne.

Referanser
----------

1. ↑   *Programme d'Appui au Développement des Régions du Nord: Guide de Collecte des Données Cercle de Tessalit*, Ministère de l’Administration Territoriale et des Collectivités Locales. République du Mali. 2007, arkivert fra originalen. Error: If you specify `|archiveurl=`, you must also specify `|archivedate=`, besøkt 2012-03-14  **(fransk)**
2. ↑   *Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Kidal)*, République de Mali: Institut National de la Statistique, arkivert fra originalen on 2011-07-22, besøkt 2012-05-01  **(fransk)**

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Enniskillen** (irsk: *Inis Ceithleann*, «Ceithlenns øy») er den største byen og administrasjonsbyen i grevskapet Fermanagh i Nord-Irland. Den ligger i midten av grevskapet, på en øy som skiller øvre og nedre del av innsjøen Lough Erne. Byen er også administrasjonssenter for distriktet Fermanagh. Enniskillen Castle ble bygget på 1400-tallet som en festning og base for klanen Maguire, før den kom under engelsk kontroll på begynnelsen av 1600-tallet. Festningen og byen ble utvidet under den britiske bosetningen av Ulster. I henhold til folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 14 086 innbyggere.

Toponymi
--------

Byens navn er avledet fra dets opprinnelige irske navn, *Inis Ceithleann*. Det refererer til Cethlenn, en figur i irsk mytologi som kan ha vært en gudinne. En lokal legende forteller at Cethlenn ble såret i kamp av en pil og forsøkte å svømme over elven Erne, som omgir øya, men hun nådde aldri den andre siden, slik øya fikk navn i form av en henvisning til henne. Den har blitt anglisert på mange måter gjennom århundrene – Iniskellen, Iniskellin, Iniskillin, Iniskillen, Inishkellen, Inishkellin, Inishkillin, Inishkillen og så videre.

Enniskillenbomben
-----------------

Fram til 1987 hadde Enniskillen vært nokså uberørt av konflikten i Nord-Irland. På Remembrance Sunday («Minnesøndag»), i november 1987, sprengte Det provisoriske IRA en bombe i byen, som drepte 11 tilfeldige sivile. Et av ofrene var sykepleieren Anne-Mariw Wilson, og hennes far Gordon Wilson ble etter tragedien en leder i arbeidet for fred i Nord-Irland. PIRA hevdet senere at deres mål hadde vært en avdeling britiske soldater som deltok i markeringen av Remembrance Sunday. Enniskillenbomben har i ettertid blitt sett som et veiskille i den irske fredsprosessen, da den førte til en isolering av den mest radikale delen av PIRA og en styrking av mer moderate krefter som ønsket å forhandle. I 1997 kom Sinn Féins leder Gerry Adams med en offentlig beklagelse for bomben.

Referanser
----------

1. 1 2  Settlement 2015, *NISRA*
2. 1 2  «Inis Ceithleann / Enniskillen», *Placenames Database of Ireland*
3. ↑   «Enniskillen Castle», *Majestic Castles in Ireland*
4. ↑  «What happened on the day of the 1987 Enniskillen bombing?», *BBC News* 7. november 2017
5. ↑  «Enniskillen remembers victims on 35th anniversary of Poppy Day bomb», *The Irish Times* 8. november 2022

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Enniskillen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |
**Iman Mohamed Abdulmajid** (somali: *Iimaan Maxamed Cabdulmajiid*; arabisk: arabisk: ايمان محمد عبد المجيد‎; født 25. juli 1955), profesjonelt kjent som *Iman* («tro» på arabisk), er en somalisk-amerikansk motemodell, skuespiller og entreprenør. En pionerer innenfor feltet med etnisk kosmetikk, og dessuten kjent for sitt veldedighetsarbeid.

Hun er enke etter den britiske rockemusikeren David Bowie, som hun giftet seg med i 1992.

Liv og virke
------------

Hun gikk på videregående skole i Egypt og senere bodde hun i Kenya der hun studerte statsvitenskap ved Universitetet i Nairobi.

Iman er muslim og snakker flytende arabisk, engelsk, fransk, italiensk og somalisk. Mens hun gikk på Universitetet i Nairobi ble Iman oppdaget av den amerikanske fotografen Peter Beard, og senere flyttet hun til USA for å starte på sin modellkarriere. Hennes første oppdrag som modell var for bladet *Vogue* i 1976. Iman ble en umiddelbar suksess innen moteverdenen og ble ofte brukt av kjente designerne som Gianni Versace, Calvin Klein og Yves Saint-Laurent.

Iman er også aktivt engasjert i flere veldedige organisasjoner og opptrer noen ganger som talsmann for organisasjonen Keep a Child Alive samtidig som hun arbeider tett med organisasjoner som Children's Defense Fund.

Privatliv
---------

Iman giftet seg for første gang i en alder av atten år med en ung somalisk mann som hun hadde forelsket seg i. Ekteskapet endte et par år senere da hun flyttet til USA for å begynne på sin modellkarriere. I 1977 giftet hun seg igjen med den amerikanske basketballspilleren Spencer Haywood. De fikk datteren Zulekha Haywood som ble født i 1978. De to skilte seg i februar 1987. Den 24. april 1992 giftet Iman seg med den britiske musikeren David Bowie. De har en datter sammen som heter Alexandria Zahra «Lexi» Jones (født 15. august 2000).

Bibliografi
-----------

* *I Am Iman* (2001)
* *The Beauty of Color* (2005)

Referanser
----------

1. ↑   www.carnegie.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Maxaad ka taqaanaa Iman?». *Ladaneey*. 23. mars 2010.
3. ↑  Iman; Beard, Peter Hill; Bowie, David (2001): *I Am Iman*, Universe Publishing, s. 15.
4. ↑  «Iman Cosmetics». *Working Woman* **20**, 1995, s. 67.
5. ↑  «How defiant Iman built a $25m beauty empire - after retailers told her 'black women don’t buy liquid foundation'». *DailyMail*. 1 juni 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Arkivert 20. desember 2013 hos Wayback Machine.
* (en) Iman på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Iman på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Iman på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Iman hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Iman hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Iman Cosmetics Arkivert 16. august 2021 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Munzinger (iba) **·** MusicBrainz
 |
**Archibald «Archie» Knox** (født 1. mai 1947 i Tealing, Skottland) er en tidligere skotsk fotballspiller og jobber nå som fotballtrener i Blackburn Rovers. Han spilte for fem profesjonelle klubber, og har bl.a. vært trener for Skottlands U-21 landslag. Mest kjent er han likevel som assisterende manager for Alex Ferguson i Manchester United i perioden 1986-91.

Begynte som spillende manager
-----------------------------

Hans første trenerrolle kom i den skotske klubben Forfar Athletic mellom 1976-80, da han var spillende manager. Dette var klubben han først begynte sin ligakarriere i, mellom 1965-70. I 1980 ble han assisterende manager for Alex Ferguson i Aberdeen, der han hjalp laget å vinne to skotske cuper, den europeiske Cupvinnercupen og deretter den påfølgende Supercupen. Alt dette i løpet av tre år. I 1983 returnerte Knox til manageryrket, da han var 2,5 år som leder for Dundee. Et kort opphold i Aberdeen fulgte, før han fulgte sjefen Ferguson til Manchester United, hvor han ble værende til 1991. På dette tidspunktet returnerte han til Skottland, der han ble assisterende manager for Walter Smith i Rangers FC. Sammen vant de seks titler på de neste syv sesongene. I juli 1998 ble duoen hentet til Everton, hvor de ble værende til mars 2002.

Det var på dette tidspunktet Archie Knox ble tilknyttet landslaget, da han brukte tre år som assistent for A-landslaget, først under Criag Brown. Korte opphold som assisterende manager i Millwall og Coventry City fulgte, under henholdsvis Mark McGhee og Eric Black. I november 2004 ble han Richard Goughs assistent i Livingston. Samtidig var igjen Knox trener for landslaget. I juli 2006 ble Knox U-21 landslagssjef for Skottland, da Rainer Bonhof gikk av.

I august 2007 ble han ansatt som Boltons assisterende manager for Sammy Lee, men da Lee forlot klubben ble Knox midlertidig manager i to kamper (mot Arsenal og i UEFA-cupen mot Braga), før Gary Megson overtok. Archie Knox ble værende i klubben under Megson, men to dager etter klubben sikret fornyet plass i FA Premier League ble han og seks andre trenere sparket av Megson. Dette skjedde fordi Megson ønsket å ansette sine egne trenere.

Den 4. juli 2008 ble Knox ansatt som førstelagstrener av Blackburn Rovers-manager, Paul Ince. De to hadde tidligere arbeidet sammen i Manchester United.

Meritter
--------

Som spiller:

* Skotsk cupfinalist i 1973-74.

Som assisterende manager:

* Cupvinnercupen: 1982/83
* Supercupen: 1982/83
* Scottish Cup: 1982, 1983, 1992, 1993, 1996.
* Skotsk Premier League: 1991-92, 1992-93, 1993-94, 1994-95, 1995-96, 1996-97
* Scottish League Cup: 1993, 1995, 1997

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 184426, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Archie Knox – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Archie Knox – Soccerbase.com (manager) Rediger på Wikidata
* Knox slutter som U-21 sjef, for å begynne i Bolton (BBC sport, august 2007)
* Bolton sparket Knox (Daily Mirror, mai 2008)
* Knox ansatt av Ince i Blackburn (BBC sport, juli 2008)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Olaf Forstrøm** (1859–1942) var en norsk filolog, lærer og skoleinspektør. Han er særlig kjent som lokalhistoriker, som forfatter av en byhistorie for Halden og foregangsmann for å ta vare på historiske minnesmerker i byen.

Slekt
-----

Han var sønn av bokbinder Karl Wilhelm Forstrøm og Hansine Amalie Mossevig. I 1896 ble han gift med Kirsten Elise Helene Olsen.

Liv
---

Forstrøm vokste opp i Halden (Fredrikshald). Fra 1859 var han elev ved Fredrikshalds latin- og realskole, hvor han tok *examen artium* i 1878. Mens han studerte begynte han å undervise i skolen som vikarlærer, og i 1884 ble han fast ansatt ved sin gamle skole i Halden. Han tok språklig-historisk lærerksamen i 1887. Fra 1896 var han skolens inspektør, og beholdt denne stillingen til han gikk av i 1927.

Verk
----

Forstrøms hovedverk er byhistorien *Fredrikshald 250 aar* i to bind fra 1915. Han skrev også over 100 artikler i *Smaalenenes Amtstidende*. En del av innholdet ble utgitt i heftet *Haldens gatenavn* etter hans død (1946). Han skrev også en *Fører for Halden*, som utkom i 1926 og ble utgitt i nye utgaver helt til 1960.

Utenom det lokalhistoriske forfatterskapet var Forstrøm opptatt av å redde de historiske minnesmerkene som fortsatt fantes i Halden og sto i fare for å gå tapt. Roger Prang omtaler ham som «den lokale vaktbikkje når historiske verdier sto på spill». I mange år var han formann i selskapet «Haldens Minder», som opprettet et museum i Fayegården (senere en del av Halden historiske Samlinger).

Referanser
----------

1. 1 2   urn.nb.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk Allkunnebok[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Prang (1994), s. 96.
4. ↑  Prang (1994), s. 96.

Litteratur
----------

* Prang, Roger (1994). *Halden-forfattere gjennom 300 år*. Taurus. ISBN 8299317509.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
**Éowyn** er en litterær figur fra J.R.R. Tolkiens Ringenes herre. Éowyn er mest kjent for å ha drept Stor-nazgûlen (Heksekongen), og for å ha giftet seg med Faramir. *Éowyn* er gammelengelsk for *hestevenn* (Éowyns navn på "ekte vestrønt" er derimot ikke kjent).

Éowyn er søster til Éomer – som senere blir Rohans 18. konge. Hun er datter av Éomund, men når Éowyn var 7 år gammel ble foreldrene drept av orker, så hun og broren bodde (i tidsrommet *Ringenes herre* forteller om) hos deres onkel kong Théoden av Rohan i Meduseld, Gullhallen. Når Rohans ryttere skal reise til Minas Tirith for å hjelpe Gondor forkler Éowyn seg som en mann og reiser, under aliaset Dernhelm, sammen med Rohans ryttere til slaget på Pelennor-engene utenfor Minas Tirith. Hun tok også med seg hobbiten Muntiadok Brennibukk, som også hadde fått ordre om at han ikke fikk være med Théoden og rytterne til Gondor.

Under slaget blir Éowyn angrepet av Nazgûl-lederens flyende hest, men hun dreper dyret og kutter hodet av den med sverdet. Nazgûlen ødelegger deretter skjoldet hennes og skader armen hennes. Men han blir distrahert av Muniadok, som stikker ham i kneet med en kniv. Éowyn griper denne muligheten til å drepe Nazgûlen, før hun besvimer på grunn av smertene i armen hennes. I Minas Tirith tar de hånd om skadene hennes, og hun møter Faramir som hun snart blir forelsket i. Etter Saurons bortgang, gifter Éowyn og Faramir seg. De slår seg ned i Ithilien, hvor Faramir blir utnevnt til regjerende prins av Aragorn. Faramir og Éowyn får etter hvert en sønn, som de gir navnet Elboron.

Portal: Litteratur
*For Sem som norsk stedsnavn, se pekersida Sem*

*Sem Ham og Jafet*, illustrasjon ved James Tissot, 1904.
**Sem** (hebraisk: שֵׁם – *Šēm*; gresk: Σήμ – *Sḗm*; arabisk: سام – *Sām*; betydning: «navn», eller «ry, velstand» ) er i Det gamle testamentet i Bibelen, tilsvarende også i islamsk litteratur, navnet på en av Noahs sønner, i henhold til tradisjonen den eldste, skjønt andre henviser til den nest eldste.

I Første Moseboks kapittel 10:21 står det om hans relative alder og ætt i relasjon til den yngre broren Jafet. Tvetydighet i teksten har ført til ulike oversettelser. I den norske *Nettbibelen* lyder bibelsitatet: «Sem, Jafets eldste bror, fikk også barn. Han ble stamfar til alle Eber-sønnene.»

Ifølge Første Mosebok 11:10 var Sem fortsatt 100 år gammel da hans sønn Arpaksjad ble født, to år etter syndfloden, noe som gjør at han var bortimot 99 år da oversvømmelsen begynte, og at han levde i ytterligere 500 år etter dette, noe som betyr at han ved sin død var rundt 600 år.

Hans sønner var Elam, Assur, Arpaksjad, Lud og Aram. Han fikk også døtre, sier Bibelen, men de nevnes ikke ved navn. Arpaksjad ble stamfar til Abraham. Sem omtales som stamfaren til flere folkeslag, som derfor ble kalt semitter.

Ifølge blant andre den jødiske historikeren Josefus, som levde i det første århundret e.Kr. ble de fem sønnene til Sem stamfedre til nasjonene Elam, Assyria, Kaldea, Lydia og Syria.

Referanser
----------

1. ↑   The Jewish Time Line Encyclopedia, New Updated Edition, side(r) 18[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Første Mosebok, avsnitt, vers eller paragraf 32, kapittel 5[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5   Første Mosebok, avsnitt, vers eller paragraf 22, kapittel 10[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Penton, Glen: «The hebrew word Shem» Arkivert 20. juni 2012 hos Wayback Machine. *Beth-abraham.org*
5. 1 2  «Første Mosebok : kapittel 10». *Nettbibelen*. Bibelselskapet. Besøkt 22. april 2022. «Sem, Jafets eldste bror, fikk også barn. Han ble stamfar til alle Eber-sønnene. Sems sønner var Elam, Assur, Arpaksjad, Lud og Aram.»
6. ↑  «Første Mosebok : kapittel 11». *Nettbibelen*. Bibelselskapet. Besøkt 22. april 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Shem – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Geni **·** VIAF
 |
**Hyen Idrettslag** (Hyen IL) er et fleridrettslag fra Hyen i Gloppen kommune. Laget ble stiftet i 1906, og har gjennom årene hatt tilbud sentrert rundt hovedidrettene friidrett og langrenn. Idrettslaget har senere også hatt en aktiv fotballgruppe. 

Idrettslagets mest kjente profiler er brødrene Morten Aa Djupvik, landslagstrener for Norges A-landslag i langrenn og den noe yngre langrennsløperen Roger Aa Djupvik.

Historie
--------

På 2000-tallet slo langrennsgruppa i Hyen IL seg sammen med Fjellhug/Vereide IL til Fjellhug/Vereide Hyen IL. Laget har stilt stafettlag under NM, og på den måten utnyttet ferdighetene til både Oddbjørn Hjelmeset og Roger Aa Djupvik, med gode plasseringer som resultat.

Anlegg
------

Idrettslaget har bygget Hyen stadion i forbindelse med Hyen skole. Idrettshallen ved skolen nyttes til lagets treninger på kveldstid.

Laget nytter i tillegg det storslagne naturen i dalførene med en rekke oppkjørte skiløyper.

Arrangement
-----------

I en årrekke har idrettslagene Brodd IL fra Rygg og Hyen IL og hatt en årlig pokalkamp i friidrett.

I forbindelse med det årlige arrangementet *Friluftshelga i Hyen* står idrettslaget for Hyen Triathlon.

Kjente personer
---------------

* Morten Aa Djupvik, (f. 1975), landslagstrener for Norges A-landslag i langrenn
* Roger Aa Djupvik (f. 1981), langrennsløper
* Jon Rolf Skamo Hope (f. 1998), langrennsløper

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Hyen IL på *Hyen.com*
* Idretten i Gloppen hos NRKs fylkesleksikon

| * v
* d
* r
6. divisjon fotball for menn, Sogn og Fjordane Fotballkrets, avdeling 3, 2020 |
| --- |
|  | 
* Breimsbygda
* Flatraket
* Haugen
* Hornindal
* Hyen
* Måløy 2
* Måløy 3
* Oppstryn
* Svelgen/Bremanger 2
* Vikane

 | Norges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |