recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Roskomnadzor** (russisk: **Роскомнадзор**) er Russlands organ for tilsyn og overvåkning av kommunikasjon, informasjonsteknologi og massemedia. Organet er underlagt *Ministeriet for massemedia* (Minkomsvjaz).

Deres hovedkontor ligger i Moskva, men har regionale kontorer i alle distrikter.

Organet ledes av Sergej Sitnikov.[]

Under Russlands invasjon av Ukraina 2022 blokkerte Roskomnadzor Facebook og Instagram  fordi enkelte brukere på disse nettstedene oppmuntret til ukrainsk motstand mot de russiske angriperne. 

Taiga.info, et nyhetsnettsted i Novosibirsk, Russland, ble blokkert fordi det omtalte Russlands invasjon av Ukraina 2022 som en *krig*, ikke en *spesiell militær operasjon*. 

Roskomnadzor har krevet at en episode av tegnefilmserien Masyanya må slettes, fordi den handler om Russlands invasjon av Ukraina 2022 og Vladimir Putin blir sammenlignet med Adolf Hitler. 

Chess.com ble blokkert i Russland etter å ha publisert to artikler som var kritiske til Russlands invasjon av Ukraina 2022. 

Også nettstedene til Die Welt, BBC, Euronews, Deutsche Welle og Meduza er blitt blokkert i Russland.

Roskomnadzor har ilagt Google en bot på 7 milliarder rubler, tilsvarende rundt 850 millioner norske kroner, fordi Google ikke har fjernet *ulovlig innhold* fra YouTube.

Roskomnadzor har krevet at Wikipeda skal slette artiklene om Russlands invasjon av Ukraina 2022, fordi disse skal bryte mot russisk lov ved at krigen omtales som *krig* i stedet for *militær spesialoperasjon*. Wikipedias artikler om Russlands invasjon av Ukraina 2022 er tilgjengelige på over 100 språk, og gir omfattende og detaljerte beskrivelser av Russlands krigføring, inkludert referanser til mange hendelser som av mange er blitt karakterisert som krigsforbrytelser. Wikipedia har ikke slettet artiklene om Russlands invasjon av Ukraina 2022.

Referanser
----------

1. ↑  NLR.ru – *Central federal bodies of the legislative authority of Russia*[*død lenke*]
2. ↑  «Rosskomnadzor – *Regionale myndigheter*». Arkivert fra originalen 22. juli 2009. Besøkt 11. juli 2009.
3. ↑
4. ↑  «Russian Instagram users warned just hours before Kremlin shut down platform at midnight», The Hill, 14. mars 2022
5. ↑   «Popular Website In Siberia Blocked For Using The Word 'War' In Its Ukraine Coverage», Radiio Free Europe Radio Liberty, 1. mars 2022
6. ↑   «Russian Media Regulator Bans Cartoon About War In Ukraine», Radio Free Europe Radio Liberty, 29. mars 2022
7. ↑   «Sjakk-gigant blokkert i Russland – støttes av Karjakin», Aftenposten, 24. april 2022
8. ↑  «Russland har blokkert den tyske avisen Die Welt», Aftenposten, 10. juli 2022
9. ↑  «Russland gir Google 850 millioner i bot», Dagbladet, 25. april 2022
10. ↑   «Russland krever at Wikipedia sletter artikler om krigen», 5. april 2022

Eksterne lenker
---------------

* (ru) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Roskomnadzor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Wyllerløpya Foto: Hans-Petter Fjeld 
**Wyllerløypa** er en slalåmbakke i Sørkedalen i Oslo. Bakken er med sine 1300 meter den lengste av Oslo Vinterparks 14 nedfarter. Bakkens fallhøyde er på 290 meter og løypa er klassifisert som vanskelig (*sort*). Løypa er oppkalt etter alpinisten Andreas Wyller som anla bakken i starten av 1930-tallet. En minneplakett over Wyller ble plassert ved Wyllerløypa den 23. februar 1994.

Første renn i Wyllerløypa ble holdt i 1956, men mellom 1965 og 76 var bakken nedlagt. Da den ble gjenåpnet hadde den både stolheis og skålheis, men stolheisen ble fjernet i starten av 2000-årene.

Oslo Vinterpark har utvidet bakken med blant annet ny seksseters stolheis, to nye nedfarter og nytt snøsystem. The Arctic Challenge ble arrangert i Wyllerløypa i 2010 og 2011.

Galleri
-------

* 
* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  Leif Husebye (23.2.1994). «Wyllerløypa er et æresnavn». Aftenposten.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon
 |
**Fredløsmåler** (*Anticollix sparsata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er funnet på Øst- og Sørlandet i Norge.

Utseende
--------

En liten til middelsstor (vingespenn 20 – 26 mm), slank, grå måler. Den er litt større enn slekten dvergmålere (*Eupithecia* spp.), som den ellers ligner, men ikke er nært beslektet med. Det beste kjennetegnet er at bakvingen er markert innbuktet ved bakhjørnet. **Forvingen** er grå, middels bred. Langs forkanten er det oftest noen firkantede, mørke flekker (gjerne fire), men disse kan være utydelige. Midt i vingen er det gjerne to – tre små, trekantede, svarte flekker, men ikke spor av noe mørkt tverrbånd. **Bakvingen** er ensfarget grå, ytterkanten ganske sterkt bølgete, særlig er den markert innbuktet utenfor bakhjørnet. Begge vingepar har små, svarte flekker langs ytterkantene. Larven er slank, grønn på ryggen og blekgrønn på buken, med en smal, hvit sidestripe. Den har spredte, korte, lyse børster.

Levevis
-------

Larvene lever bare på blader og blomster av fredløs (*Lysimachia vulgaris*), og arten finnes bare der denne vokser. De voksne målerne flyr i juni – juli, larvene kan man finne fra juli til september. Arten overvintrer som puppe.

Utbredelse
----------

Arten finnes i hele Europa og også i Nord-Asia. I Norge er den funnet på Østlandet og på Sørlandet vestover til Vest-Agder.

Litteratur
----------

* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker
---------------

* (en) *fredløsmåler* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *fredløsmåler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *fredløsmåler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *fredløsmåler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *fredløsmåler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *fredløsmåler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Anticollix sparsata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri
* UK moths, *Anticollix sparsata*
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
**Wyke Bayliss** (født 21. november 1835 i Madeley i Shropshire, død 5. april 1906) var britisk billedkunstner og forfatter.

Bayliss' kunst er løselig assosiert med pre-rafaelittene, mens andre vil først og fremst karakterisere ham som en typisk viktoriansk kunstner.[] Hans kunstneriske karriere besto bortimot utelukkende av å male interiører i engelsk og europeiske kirker og katedraler.

Bayliss ble født i Madeley i Shropshire som andre sønn av Anne Wyke og John Cox Bayliss, en jernbaneingeniør og matematisk tegner. Han fikk en solid, arkitektonisk utdannelse i å tegne under veiledning av sin far.[] Han studerte senere ved Royal Academy og School of Design ved Somerset House. Hans kunstnerkollega og tidvis også venn, James McNeill Whistler, omtalte ham hånlig som «Bayliss, Michel Angelo fra Middlesex».[]

Han var kjent på slutten av viktoriatiden som en akademisk kunstautoritet.[] Han ble tilknyttet pre-rafaelittene og han betraktet John Millais, Frederic Leighton, William Holman Hunt og Edward Burne-Jones som sine venner.[]

Bayliss sendte sine beste verker til Royal Society of British Artists og ble innvalgt som medlem i 1865. I 1884 foreslo han Whistler til å bli valgt inn i komiteen, men han kom snart i opposisjon til Whistlers politikk for å modernisere og ekspandere organisasjonen.[] Whistler ble president i juni 1886, men ble etterfulgt av Bayliss i 1888 som en del av reorganiseringen av organisasjonen da den ble delt mellom de detaljorienterte og de impresjonistiske kunstnerne.[] Han beholdt denne stillingen fram til sin død i 1906.

Bayliss selvbiografi *Olives* ble utgitt posthumt i 1906. Han var profilert skribent på emner om kunst og estetikk, og skrev også poesi.

Bayliss ble adlet i 1897.

Han giftet seg med Elise Letitia Broade, men ekteskapet var barnløst. Ekteparet bodde i Clapham Park i London hvor han døde etter en kort tids sykdom.

Referanser
----------

1. ↑   Benezit Dictionary of Artists, «Wyke Bayliss», Benezit-ID B00014259[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 10110808[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6mp60pj, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   RKDartists, rkd.nl, besøkt 23. august 2017[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2   Benezit Dictionary of Artists, doi.org, Benezit-ID B00014259[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Benezit Dictionary of Artists, «Wyke Bayliss», Benezit-ID B00014259[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* ArtNet: Sir Wyke Bayliss – tre malerier

  

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ULAN **·** NLA
 |
**Smørefrie ski** er ski som er laget slik at de ikke behøver eller ikke skal ha skismøring. Fordelen med slike ski, er at de er klare til bruk på nærmest ethvert føre, med unntak av det hardeste isføret. De gir normalt tilstrekkelig feste, uten å gi problemer med kladding.

Ulempen er at slike ski kan ha en litt dårligere gli enn smøreski som er riktig smurt.[] De er derfor uegnet i konkurranser. Etter en viss popularitet på 1980- og 90-tallet, er smørefrie ski nå i mindre bruk i Norge.[]

Blant dem som går langrenn i klassisk stil i USA og sørlige deler av Europa velger opptil 80% smørefrie ski. I varmere strøk med kramsnø i sol og tørrsnø i skygge kan smørefrie ski være det eneste brukbare. Også for nybegynnere, barn i 3-4-5 årsalderen, er smørefrie ski utbredt.

Det er i hovedsak to typer smørefrie ski:

1. Ski med fiskebeinsprofiler i festesonen midt under skiene. Slike ski kan godt smøres med glider på endene. Disse skiene har en tendens til å gi noe lyd når de glir framover.
2. Ski med mica-såle. Denne sålen er laget med små skjellaktige flak, omtrent som ørsmå fiskeskjell. Slike ski skal ikke smøres i det hele tatt, da effekten vil ødelegges.

På nysnø rundt 0 °C kan man i stedet for festesmøring behandle midtpartiet på vanlige med grovt sandpapir el. og sette det inn med et vannavstøtende middel for å få feste (rubbing) eller velge smørefrie ski med mønstret midtparti. Disse tilsvarer tidligere tiders ski kledd med skinn. Disse benyttes fremdeles i fjellskiløping i form av ski med løse skifeller i syntetisk materiale.

Det finnes også smørefrie ski med feller, både fjellski, langrennsski og alpinski. Produsentene søker hele tiden å finne en akseptabel kombinasjon av glid og feste.

Utviklingen av dagens smørefrie ski startet på 1970-tallet.

Se også
-------

* Skismøring

Referanser
----------

1. ↑  Ferd konsernmagasin, nr 2 juni 2007 Arkivert 31. juli 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  ABB-leksikon[*død lenke*]
**Frederiksø** er den tredje største øya i øygruppen Ertholmene nordøst for Bornholm, og den nest største bebodde av øyene.

Beskrivelse
-----------

Øya er oppkalt etter kong Frederik IV som lot utbygge havnen og kasernene. Øya har et areal på ca. 4 ha. og dens høyeste punkt befinner seg 8 m over havets overflate. Det bor ca. 30 mennesker her, blant annet i Frederiksøgaden. 

På Frederiksø ligger Lilletårn som ble bygget i kampesten i 1685 under ledelse av Anthony Coucheron. Det var opprinnelig et festningstårn, oppført for å forhindre seilas mellom Græsholmen og Frederiksø, samt for å forhindre ev. landgang på Græsholmen. Tårnet fungerer i dag som museum, hvor man kan oppleve livet på Ertholmene som det en gang var i festningstiden. 

Øyas tidligere statsfengsel, Balonen, hvor bl.a. dr. J.J. Dampe satt fengslet fra 1826-32, ble bygget i 1825, og er i dag museum for Dampe. Balonens siste statsfanger ble frigitt i 1856. 

Frederiksø er forbundet til Christiansø med en svingbro.

Kilder
------

* Hval.dk om Frederiksø Arkivert 9. juli 2016 hos Wayback Machine.
* Kart over bygningene[*død lenke*]

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |
Plattfot (latin: *pes planus*) er en tilstand av nedsynkning av fotbuen, enten i langsetter fra hælen mot tærne, gjerne i kombinasjon med en utoverbøyning av hælen (*pes plano valgus*), eller på tvers av foten i fremre del av foten (*pes transverso planus*). En tilstand av nedsunken fotbue kommer gjerne som et resultat av overbelastning av foten, spesielt dersom personen har en disposisjon. Medfødt plattfot er sjeldnere. 

Mot underlaget danner foten en hvelving, fotbuen. Konstruksjonen gjør foten egnet til å fjære trykk fra kroppens vekt. Foten er bygget for bevegelse i en rullende form fra hæl til tå. En tilstand av nedsunken fotbue kan medføre mindre fjæring, og økt belastning i leggene og noen ganger i knær.

Behandling
----------

Lettere grader av plattfot kan behandles med innleggssåler (fotsenger), gjerne i kombinasjon med trening av musklene i foten. I noen tilfeller av høyere grad av plattfot kreves operasjon. I et slikt tilfelle vil en person som er plattfot regnes som en svak funksjonshemming.

Referanser
----------

1. ↑  Norsk Helseinformatikk: Pasienthåndboka Plattfot – Hva er plattfot? Arkivert 6. august 2013 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
**Etisk realisme**, også kalt for nyrealisme, er en litterær stilretning som i Norge hovedsakelig skjedde i tidsrommet 1905–1915.

I motsetning til realismen, som la vekten på samfunnskritikk, la nyrealismen tyngden på enkeltmenneskets moralske vekt. I motsetning til naturalismen hvor mennesket ikke kunne endre sin egen skjebne, har mennesket med nyrealismen igjen fått mulighet til å velge og til å ta ansvar.

I motsetning til nyromantikken, som søkte innover i menneskesjelen, så nyrealismen videre slik at man måtte gjøre moralske valg. Også i nyrealismen er sjelelivet viktig, men med fokus på moralske dilemmaer fremfor det ubevisste sjeleliv. Slekt og samfunnet var viktig og dermed kom slektsromaner og historiske romaner. Det ble igjen viktig med å skildre virkeligheten og avdekke sannheten, men også å drive samfunnskritikk. 

Den nyrealistiske stilen er ofte nøktern og saklig, og synsvinkelen skifter ofte. Etisk realisme krevde ofte romanserier på 2-3 bøker, og romaner er nyrealismens sjanger. Temaene var angst, samvittighetskvaler, behov for å sone sine synder, forskjell mellom bønder og industriarbeidere og forhold mellom fortid og framtid. Ofte måtte personer velge mellom side i forskjellige konflikter og spørsmål. Normer brytes ofte. Normer brytes ofte på grunn av hat eller kjærlighet, noe som fører til konflikter og ofte skyldfølelse.

Sentrale navn:

* Olav Duun
* Sigrid Undset
* Johan Falkberget
* Nini Roll Anker.

Portal: Litteratur
«Smørbukk» har flere betydninger.

Smørbukk utstilt sammen med flere andre godterier i en matbutikk før jul, 2020. Foto: Marius Vassnes 
**Smørbukk** er navnet på en fløtekaramell som ble lansert av Bergene i 1935. Ifølge Nidar selges det ca. 100 millioner stk av disse karamellene hvert år.

Siden 1935 har den samme karamelloppskriften ligget til grunn for produksjonen. Fortsatt krever produksjonen en god del håndverk. Karamelldeigen kokes først i kobberkjeler, rulles ut og kuttes deretter i biter. I dag skjer produksjonen på Nidars fabrikk i Trondheim.

I 2010 ble Smørbukk Original relansert. De fornyet deler av produksjonsutstyret og fettsammensetningen i oppskriften, og lager nå Smørbukk med større andel meierismør. De ønsket med dette en mykere karamell som var mer lik fra produksjon til produksjon.

Smørbukk selges i flere varianter, både som den originale fløtekaramellen og en nyere sjokoladekaramell.

Sjokoladekaramellen gikk ut av produksjon på seint 2000-2010 tallet, i ettertid har den kommet inn som smågodt og i Nidar favoritter, men ikke som egen pose.

Referanser
----------

1. ↑  Hjemmeside Arkivert 22. februar 2007 hos Wayback Machine.
2. ↑  Personlig meddelelse fra forbrukerkonsulent Mari Avalos, Orkla Confectionery & Snacks Norge, 03.03.2014.
**Etne Sparebank** er en sparebank som er hjemmehørende i Etne kommune i Hordaland. Banken har en lang historie. Planen for Etne Sparebank ble stadfestet ved kongelig resolusjon 18. april 1860. Banken feiret 150-årsjubileum i 2010.

I 1860 ble det valgt inn bønder fra de ulike sognene i Etne til styret. En skolelærer/klokker ble ansatt som kasserer. Etter hvert fikk banken være med på å gjøre det lettere for næringslivet og dermed skape framgang i bygda. Banken har vært en viktig del av historien til Etne på svært mange måter.

Etne Sparebank har alltid vært en selvstendig bank. I strategiplanen til banken står det: «Etne Sparebank skal være en solid, stabil og konkurransedyktig medspiller i lokalsamfunnet». Et av formålene til banken er å gi almennyttige gaver. Først og fremst gjennom direkte kronebidrag til ulike lag og foreninger i kommunen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
| Den osmansk-wahhabittiske krig |
| --- |
| Ibrahīms felttog mot wahhabittene i 1817-1818, et felttog i den osmansk-wahhabittiske krigen |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 1811 til 1818 |
| Sted | Den arabiske halvøy |
| Resultat | Osmansk seier
Emiratet Darayeh, den første Saudi-staten, faller |

 |
| Stridende parter |
| Emiratet Darayeh | Osmansk Egypt |
| Kommandanter og ledere |
| Saud bin Abdul-Aziz bin Muhammad bin SaudAbdullah bin Saud | Tusun PashaMuhammed AliIbrahīm Bāšā |
| Styrker |
| 20 000 | 50 000 |
| Tap |
| 11 000 dødsfall3 000 såret | 2 000 dødsfall1 000 såret50 tatt til fange. |

**Den osmansk-wahhabittiske krig**, også kjent som **Den osmansk-saudiske krig**, var en krig utkjempet fra tidlig i 1811 og fram til 1818 mellom osmansk Egypt, under Ali Pasha, og hæren til den første Saudi-staten, Emiratet Darayeh. Resultatet av krigen var den første Saudi-statens fall.

Koblingen mellom Saudidynastiet og wahhabisme hadde vært sentral for Saudi-dynastiets vei til makten. Wahhabittisk innflytelse spredte seg, og wahhabittene invaderte Taif i 1802, Mekka i 1803, Medina i 1804. Innen 1806 kontrollerte de og Yanbu og Jidda. Emiratet oppnådde kontroll over store deler av Gulfkysten, blant annet Qatar og Bahrain.

Den første Saudi-staten
Med økt innflytelse fra wahhabittene ble osmansk styre i Hedsjas, Irak og Syria truet. Grunnet bekymringer for spredning oppfordret osmanene Egypt til å gripe inn, og Muhammed Ali begynte å samle stryker allerede i 1809. Ali samlet leiesoldater fra Det osmanske riket og rekrutter med løfte om å befri de hellige byene i Arabia fra wahhabittene. Hæren kom til å bestå av blant annet albanere, tyrkere, egyptere og til og med europeiske leiesoldater som hadde kjempet under Napoleon, og Ali sendte og med artillerienheter forlatt av franskmennene i 1799. Som etnisk albaner var Muhammed en dyktig leder av den multietniske styrken. Lokket av Hedsjas' rikdom og heder og ære i den muslimske verden, som han ville bruke til å sikre Egypts selvstendighet fra osmanene, sendte Ali ut sin hærstyrke til Den arabiske halvøy i 1811.

Etter åtte år med felttoget ble wahhabittene beseiret og det tidligere emiratet okkupert. Lederen av wahhabistaten, emir ‘Abd Allah, ble sendt til den osmanske hovedstaden Istanbul for henrettelse. I 1841 overlot de egyptiske styrkene kontrollen over Nedsjd til lokale herskere, og trakk seg tilbake til Hedsjas.

Se også
-------

* Saudi-Arabias historie

Referanser
----------

1. ↑   Marsot, Afaf Lutfi Al-Sayyid (2007): *A History of Egypt From the Islamic Conquest to the Present*. New York: Cambridge UP.
2. ↑  «Struggle With the Ottomans» Arkivert 13. august 2014 hos Wayback Machine. *Encyclopædia Britannica*.
3. ↑  Bowen, Wayne H. (2008): «The House of Saud (1700-1902)» i: *The History of Saudi Arabia*, Greenwood Publishing Group, s. 73.
4. ↑  Elizabeth Sirriyeh, Salafies, (1989): «Unbelievers and the Problems of Exclusivism» i: *Bulletin. British Society for Middle Eastern Studies*, vol. 16, nr. 2, s. 123-132. (tekst hos JSTOR)
**Den etiopiske kalender** (amharisk የኢትዮጵያ ዘመን አቆጣጠር *ye'Ītyōṗṗyā zemen āḳoṭaṭer*) er den viktigste av kalendrene som brukes i Etiopia. Den brukes også av Den etiopiske ortodokse kirke under navnet **ge'ez-kalenderen**. Den er basert på den koptiske kalender, som i sin tur er basert på den egyptiske kalender, men man har også tatt inn elementer fra den julianske kalender. Kalenderen har i likhet med sistnevnte skuddår hvert fjerde år uten unntak, og skuddårsdagen legges inn 29. august eller 30. august ca. seks måneder før skuddårsdagen 29. februar regnet etter den gregorianske kalenderen.

I og med at regelen for om det skal regnes skuddårsdag sammenfaller for den gregorianske og den etiopiske kalenderen i perioden fra og med 1901 til og med 2099, vil tidspunktet for den etiopiske kalenderens nyttårsdag være fast 11. eller 12. september avhengig av skuddår. (Utenfor dette tidsintervallet må man korrigere for at den gregorianske kalenderen **ikke** regner skuddår for hele århundre unntatt hele århundre delelige med 400. Denne forskjellen gjør at tidspunktet for den etiopiske nyttårsdagen faller senere og senere ettersom den etiopiske kalenderen regner flere skuddårsdager enn den gregorianske kalenderen.)

Som den koptiske kalender har den etiopiske tolv måneder á tretti dager, samt fem eller seks *epagomenale* dager, ofte kalt «den trettende måned». Månedene begynner på samme dag som i den koptiske kalender, men har andre navn, på ge'ez. Skuddårsdagen legges inn etter 29. august, seks måneder før man legger den inn i den julianske kalender. 

| * v
* d
* r
Kalender **·** Liste over kalendere |
| --- |
| Prinsipper | 

|  |
| --- |
| Lunisolar **·** Solkalender **·** Månekalender **·** Desimalkalender **·** År 0 **·** Digital kalender |

 | Månen er grunnlag for mange kalendre |
| I vanlig bruk | 

|  |  |
| --- | --- |
| Nasjonale / religiøse | Gregoriansk **·** Islamsk **·** Jødisk **·** Kinesisk **·** Thai månekalender **·** Thai solkalender |
| Andre | ISO-uke **·** Astro **·** Revidert juliansk **·** Regnskapsår |

 |
| Andre | 

|  |  |
| --- | --- |
| Nasjonale / religiøse | Armensk **·** Aztekerkalender **·** Babylonsk **·** Bahá'í **·** Bengalesisk **·** Berberisk **·** Buddhistisk **·** Egyptisk **·** Koptisk **·** Etiopisk **·** Faslikalenderen **·** Fransk revolusjonskalender **·** Greske **·** Hindu **·** Indisk **·** Iransk **·** Irsk **·** Japansk **·** Javanesisk **·** Koreansk **·** Malayalamisk **·** Maya **·** Nanakshahisk **·** Nepalsk **·** Nepal Sambat **·** Tamilsk **·** Tibetansk **·** Zoroastrisk |
| Andre | Romersk **·** Opprinnelig juliansk **·** Runekalender **·** Holocen |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
St. Maximins kloster. Gravering
St. Maximins kloster (rødt) mellom Pauluskirken (venstre) og Triers bymur. Gravering fra ca. 1646
**St. Maximins kloster** (**Abtei** eller **Reichsabtei St. Maximin**) var et benediktiner-kloster i Trier i Rheinland-Pfalz, Tyskland.

Klosteret regnes som et av de eldste i Vest-Eruopa, og skal ha blitt grunnlagt av sankt Maximin av Trier (d. 346) på 300-tallet. Maximin og andre tidlige biskoper av Trier ble begravet i klosterkirkens krypt. Kirken, som først var dedikert til apostelen Johannes, ble senere viet til Maximin. 

Benediktinerne kom hit på 500-tallet, og etterfulgte muligens et tidligere klosterfellesskap. Klosteret ble ødelagt av normannerne i 882 og gjenoppbygd fra 942 til 952. På 1200-tallet ble de ødelagt i brann, og gjenoppbygget på samme grunnmur. 

Klosterets riksumiddelbarhet var i flere hundre år et konflikttema. I 1674 ble klosteret helt ødelagt av franske styrker, og gjenoppbygget 1680-84. Klosteret ble avviklet i 1802, og bygningene ble tatt i bruk til verdslige formål, blant annet skole og fengsel. Det hele ble ødelagt av bomber under andre verdenskrig, med unntak av en frittstående portal. Kirken overlevde krigen, men er nå avvigslet, og ble fra 1979 til 1995 overført til verdslig bruk, som konsertsal.

Referanser
----------

1. ↑  «Nortmanni Treverim cum monasterio sancti Maximini vastantes Galliam cremaverunt», *Annales S. Maximini Trevirensis* i *Monumenta Germaniae Historica*, Scriptorum series, II:213 (noter ved Warren Sanderson, «The Early Mediaeval Crypts of Saint Maximin at Trier», *The Journal of the Society of Architectural Historians* **24**.4 (December 1965:303-310) p. 304 note 1.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Stuart Wilde** (født 24. september 1946 i Farnham i Surrey i England, død 1. mai 2013 i Loughlinstown i County Dublin i Ireland) var en britisk forfatter. Han er kjent for sine arbeider innenfor metafysikk, selvutvikling og spiritualitet. Han var også foredragsholder, lærer, humorist, lyriker og musikkprodusent. Han var forfatter av omkring tyve bøker, deriblant serien *The Taos Quintet*: *Miracles*, *The Force*, *Affirmations*, *The Quickening* og *The Trick to Money is Having Some*.

Stuart Wilde var sønn av James og Liliana Wilde. Han hadde en tvillingsøster, Dee Dee, som ble velkjent i Storbritannia for hennes ukentlige opptredender i *Top of the Pops* med dansetroppen Pan's People.

Stuart Wilde var mentor for den norske sangerinnen Cecilia fra Harstad, da hun debuterte i 1994 med sitt album *Voice of the Feminine Spirit*.[]

Han døde på St. Columcille's Hospital i Loughlinstown i County Dublin i Ireland.

Referanser
----------

1. ↑  "Stuart Wilde" Arkivert 8. mars 2012 hos Wayback Machine. Hay House.
2. ↑  Hay, Veronica M. "An Interview with Stuart Wilde: On Money, Energy and Empowerment" Arkivert 21. mars 2009 hos Wayback Machine.. *intouchmag.com* (retrieved on 2009-01-28).
3. ↑  "Stuart Wilde", WorldCatCatalog.
4. ↑  Cygnar, Cecilia. "Synopsis" Arkivert 3. juni 2012 hos Wayback Machine. MSN Movies.

Eksterne lenker
---------------

* stuartwilde.com
* Stuart Wilde YouTube Channel
* SW Blog YouTube Channel

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** MusicBrainz
 |
**Mary-saken** var en meget omtalt barnedrapssak i Norge på 1930-tallet.

Om kvelden 9. januar 1937 forsvant den syvårige piken **Mary Olsen** som bodde i Cort Adelers gate 35 i Oslo. Hun var sist sett da hun kjøpte slikkerier i Ruseløkkveien. Hun ble 23. mai 1937 funnet død i en sekk ved Filipstad brygge i Oslo. Undersøkelser viste at hun var blitt voldtatt og drept. Politiet vurderte som mulige gjerningsmenn flere personer, men endte med en 45 år gammel mann – Ingvald Rudolf Hansen – som ble tiltalt og dømt til livsvarig fengsel.

Da dommen ble avsagt henvendte Hansen seg til dommerne og sa; «Jeg takker også lagretten for dette opplagte justismordet». Datidens aviser bar tydelig preg av at skyldspørsmålet var særdeles tvilsomt.

Juridisk ekspertise har i ettertid stilt spørsmål om ikke Ingvald Rudolf Hansen ble utsatt for et justismord. Han ble utelukkende dømt på indisier og under det lange fengselsoppholdet kom han ikke frem med noen tilståelse. I hele soningstiden hadde han fått de beste skussmål fra fengselsledelsen Ikke minst fra politiske norske fanger som tyskerne under krigen hadde fengslet og som satt i det samme fengselet som Hansen i Møllergata 19, i påvente av å bli sendt til konsentrasjonsleir i Tyskland. Hansen formidlet meget viktige kontakter mellom disse fangene og deres forbindelser utenfor fengslet. 

Hansen ble benådet etter å ha sonet 16 år og døde av sykdom et par år etter benådningen.

Referanser
----------

1. ↑  Sissel Hoffengh (17. september 2017). «Barnedrapet som rystet Oslo». *Dagsavisen*. Besøkt 14. april 2019.
2. ↑  Anders Bratholm i *Tidsskrift for Rettsvitenskap* Nr. 3 – 2005

Eksterne lenker
---------------

* Bratholm, Anders. Artikkel på Justismord i Norge (lest 21.september 2011)

Portal: Oslo
Kyreniafjellene
Pentadactylos (Beşparmaklar)
**Kyrenia** er en lang og smal fjellkjede som går omtrent 150 km langs nordkysten av Kypros. Fjellene består hovedsakelig av kalkstein med noe marmor. Det høyeste fjellet er Kyparissovouno med en høyde på 1 024 m. Den vestlige delen av fjellkjeden kalles Pentadaktylosfjellene. Det tyrkiske navnet på disse fjellene er Beşparmak (*fem fingre*, som er den samme betydningen som på gresk)

Historie
--------

Fjellene er en rekke av sedimentære formasjoner fra perm til midten av miocen da de afrikanske og eurasiske kontinentalplatene kolliderte. Selv om fjellene bare er halvparten så høye som Troodosfjellene er Kyrenia svært kupert og stiger brått fra Mesaoriasletten, noe som gir dem et spektatkulært utseende. 

Siden fjellene ligger nær sjøen har de lenge vært et yndet sted for vakttårn og borger, som vernet nordkysten av Kypros. Disse borgene oppstod som regel på 900- til 1400-tallet, hovedsakelig laget av Østromerriket og familien Lusignan. Borgene St. Hilarion, Buffavento og Kantara ligger på fjelltopper i fjellkjeden og var strategisk viktige gjennom middelalderen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Harald Bergh** (født 11. mars 1913 i Deering, Nord-Dakota, død 12. februar 1993 i Stavanger) var en norsk psykiater. Bergh tok examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger i 1935.Han tok medisinsk embetseksamen i Oslo i 1945, og var deretter assistentlege ved en rekke norske sykehus, blant annet Gjøvik, Dale, Rotvoll og Ullevål. Bergh tok spesialisering i psykiatri i 1954.

Etter opphold i Helsedirektoratet var han blant annet overlege ved Opstad arbeidshus i mer enn seks år, og ved Rotvoll sykehus i to år. Bergh ble ansatt ved Eg sykehus i Kristiansand i 1966, og var administrerende overlege her i hele kalenderåret 1972, hvoretter han ble overlege fra 1. januar 1973 ved psykiatrisk avdeling på Sentralsykehuset i Rogaland.

Han var sønnesønn av oberst Sverre Bergh og sønn av sokneprest Trygve Bergh fra Bergen, som utvandret til Amerika, men døde i Norge.

Referanser
----------

1. 1 2   www.strindahistorielag.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Stavanger Aftenblad: "Rennesøy-mann overlege på Opstad", 10. januar 1956 s.5.

Kilder
------

* Michelsen, Paul Güttner og Ernst Pettersen. 1981. *Eg sykehus 100 år, 1881-1981*. Kristiansand, 1981.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda
 |
**Jacqueline Rouvier** (født 26. oktober 1949 i Notre-Dame-de-Bellecombe) er en tidligere fransk alpinist.

Jacqueline Rouvier debuterte i verdenscupen 3. mars 1967, i utforrennet i Sestriere. 28. januar 1971 oppnådde hun sin første pallplassering, da hun ble nummer tre i storslalåm etter østerrikerne Wiltrud Drexel og Annemarie Moser-Pröll. 11. desember samme år vant hun karrierens eneste enkeltrenn i verdenscupen, utforrennet i Val-d’Isère.

Karrierens høydepunkt kom under VM 1974 i St. Moritz, der hun tok bronsemedaljen bak franske Fabienne Serrat og tyske Traudl Treichl.

Meritter
--------

### Verdensmesterskap

* VM 1974: Bronse i slalåm

### Verdenscupen

* Beste plassering i sammendraget: Sjuendeplasser i 1971 og 1973
* En enkeltseier i storslalåm, Val-d’Isère (desember 1971)

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jacqueline Rouvier – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Jacqueline Rouvier – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Jacqueline Rouvier – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jacqueline Rouvier – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jacqueline Rouvier – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Jacqueline Rouvier – ski-db.com Rediger på Wikidata
**Jarle Sørå** (født 13. september 1932 i Ålesund) er en norsk pianist, klaverpedagog og musikkanmelder.

Sørå var i fem år elev av klaverpedagogen Erling Westher, og gjorde sin debut som konsertpianist i Aulaen den 21. oktober 1963, med et kontrastrikt og krevende debutprogram. Hans opptreden ble betegnet som oppsiktsvekkende god.

Sørå har utmerket seg gjennom tolkninger av nyere norsk musikk, og har arbeidet for en bredere tilgjengeliggjøring av det klassiske konsertformatet. Dessuten har han vært hovedinstrumentlærer i klaverspill ved Musikkonservatoriet i Oslo, og har hatt mange solistopptredener i Norden.

Sørå var i flere tiår blant Norges fremste musikkanmeldere, blant annet i *Arbeiderbladet* (1974-76) og *VG*, og har vært styremedlem i flere musikkorganisasjoner.

Han ble i 1966 gift med Bodil Erna Haugen.

Stipender
---------

Forskningsstipend, NAVF, 1982-84.

Referanser
----------

1. ↑  *Arbeiderbladet 1963.12.04*. Norge, Oslo. 1963.

Kilder
------

* «Jarle Sørå's klaverdebut». *Aftenposten (Oslo)*: 11. 22. oktober 1963.
* «Musikk akkurat nå». *Aftenposten (Oslo)*: 51. 30. mars 1978.
* Kjølås, Gerhard (1990). *Ørskog gjennom tidene*. [Sjøholt]: Banken. s. 635. ISBN 8299225507.
* *Bokklubbens tobinds leksikon*. [Stabekk]: Den norske bokklubben. 1991. ISBN 8252520480.
* Gaukstad, Øystein (1991). *Musikkleksikon*. Oslo: Universitetsforlaget. ISBN 8200029735.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Ulla Nordgarden** (født 9. november 1973 i Drammen) er en norsk biolog. Hun har doktorgrad innen havbruk og arbeidet i flere år ved Havforskningsinstituttet i Bergen, før hun vendte tilbake til Drammen og fikk en stilling som biologilærer. Hun engasjerte seg politisk for Venstre og ble leder i Buskerud Venstrekvinnelag og styremedlem i Drammen Venstre. Ved nominasjonen til stortingsvalget 2009 ble hun listetopp for Buskerud Venstre, et valg som ble avgjort ved loddtrekning mellom henne og nominasjonskomiteens forslag til toppkandidat, Helge Stiksrud. Nordgarden underviser til daglig biologi, naturfag og teknologi og forskningslære på Akademiet Drammen.

Bibliografi
-----------

* (no) Publikasjoner av Ulla Nordgarden i BIBSYS
* *Måling av blodstrømmens retning og hastighet i vena extradurale dorsale hos dykkende grønlandssel (Phoca groenlandica)* Universitetet i Tromsø 1997 Hovedfagsoppgave
* *Seasonal variation in growth and nutrient utilization in Atlantic salmon, Salmo salar L.* Havforskningsinstituttet i Bergen 2003 Doktoravhandling

Eksterne lenker
---------------

* Ulla Nordgarden på venstre.no
Må ikke forveksles med  Ullensaker Issportklubb.
**Ullensaker Ishockeyklubb** var en norsk ishockeyklubb fra Ullensaker. Klubben eksisterte fra 1970 til 2001. Ullensaker Ishockeyklubb spilte sine hjemmekamper på kunstisbanen.

Bakgrunn
--------

Klubben var på slutten av 70-tallet og begynnelsen av 80-tallet, Norges 4. største ishockeyklubb i antall medlemmer (300 stk.). Klubben hadde den gang lag i alle aldersgrupper, samt Norges første damelag.

Ullensaker Ishockeyklubb hadde allerede på midten av 80-tallet prosjektet klart for en ishall til 6 mill. Dette ble dessverre ikke prioritert bygget av kommunen den gang.
I 1987 fikk Nes IK sin egen ishall, og de fleste av medlemmene i Ullensaker gikk til Nes IK. Etter hvert begynte det og komme opp flere ishaller i Norge, og ishockey ble en innendørsidrett. Mange foreldre var ikke interessert i å kjøre barna sine til Årnes eller Lillestrøm for å trene, noe som dessverre førte til at interessen for ishockey minket i Ullensaker.
I 1994 ble det bygd en kunstfrossen flate i Idrettsparken for å få Ullensaker Ishockeyklubb i full drift igjen, men seriespill måtte fortsatt foregå innendørs. Det ble anskaffet en såkalt "Hockeyboks" til dette formålet, men denne var ikke i spesielt god stand. Dårlig tilgang til deler og kunnskap om drift har heller ikke blitt bedre med årene. Strømforbruket var også betydelig, da anlegget gikk uavhengig av utetemperatur.
I sesongen 1998/1999 ble det klart fra idrettskretsen at banen ikke lenger var godkjent for organisert trening og kamper. Kostnader til drift av egen kunstisbane, samtidig med leie av hallkapasitet til trening og kamper tok til slutt knekken på klubben. Kommunen måtte overta driften av kunstisbanen, og i 2001 la Ullensaker Ishockeyklubb ned.

Se også
-------

* Ullensaker Issportklubb
* Nes IK
* Jessheim is- og flerbrukshall

Referanser
----------

1. ↑  «Ullensaker Flyers». *Ullensaker Flyers* **(norsk)**. Besøkt 18. februar 2021.
***Horelophus*** er en slekt av biller som hører til familien vannkjær (Hydrophilidae).

Utseende
--------

En liten (2-3 millimeter), avlang, blankt mørkbrun til svart vannkjær. Oversiden er jevnt og nokså kraftig punktert. Dekkvingene og pronotum har delvis gjennomskinnelige, lyse ytterkanter. Antennene er forholdsvis lange med en lang, tre-leddet klubbe, omtrent dobbelt så lange som palpene. Hodet er avrundet firkantet med utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet, dekkvingene jevnbrede med en litt diffus grop i midten ved sømmen. Beina er forholdsvis lange, lyst fargede.

Levevis
-------

Arteen kan finnes ved bredden av rasktstrømmende elver og bekker, på steinete underlag, der billene gjemmer sge mellom mose. De eter sannsynligvis alger.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt på New Zealand.

Systematisk inndeling
---------------------

Arten har noen ganger blitt plassert i en underfamilie for seg, Horelophinae.

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien vannkjær, **Hydrophiloidea**
			* Familien vannkjær, Hydrophilidae
				+ Underfamilien Chaetarthriinae
					- Stamme Chaetarthrini
						* Slekten ***Horelophus*** d'Orchymont, 1913
							+ *Horelophus walkeri* d'Orchymont, 1913

Eksterne lenker
---------------

* *Horelophus* på GBIF  Arkivert 9. juli 2021 hos Wayback Machine.
* (en) *Horelophus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Horelophus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Horelophus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Horelophus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Tanana-elva.
Elva nær Fairbanks.
**Tanana** er ei elv i Alaska, USA av ca. 915 kilometers lengde. Den er en bielv til Yukon-elva, og renner fra grensa mot Canada i øst og nordvestover via byen Fairbanks, og til byen Tanana hvor den munner ut i Yukon River. Tanana River er den tredje lengste elva i Alaska. Nedslagsfeltet er på 118 000 km².

Tanana River renner midtveis gjennom store myrområder nedenfor Fairbanks, hvor den får tilsig av en rekke større bielver. Elva er kanskje mest kjent for at isløsningen der er satt som kjennemerke for at våren er kommet. Veddemål om dag og klokkeslett medførte at en har presise opptegnelser om når dette skjedde fra ganske lang tid tilbake. Tidligste isløsning i moderne tid har vært 20. april.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tanana River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
Polsk analog regnemaskin AKAT-1
En **analog regnemaskin** er en maskin for komplekse tekniske beregninger der verdiene for variable og løsninger er representert av fysiske størrelser som lengde, volum, tid, trykk, varme, elektrisk strøm, elektrisk spenning, elektrisk motstand, kapasitans og frekvens. Opprinnelsen finnes i Euklidsk geometri og redskaper som passer, linjal, regnestav, planimeter og nomogram. Den analoge regnemaskinen er til forskjell fra disse en maskin som mer eller mindre automatisk utfører en beregning i flere trinn.

Den analoge regnemaskinen hadde sin glanstid fra 1930- til 1950-tallet, som et alternativ til automatiske beregninger i sifferform med elektriske datamaskiner og kalkulatorer. I overgangstiden ble de første moderne datamaskinene kalt siffermaskiner eller digitale matematikkmaskiner, for å skille dem fra sine analoge alternativer. Adjektivene digital (av engelsk *digit* = siffer, i sin tur latin *digitus* = finger) og analog (av analogi) er siden brukt for å skille mellom matematisk representasjon av diskrete (siffer) og kontinuerlige verdier. De første omformere fra analoge til digitale signaler (AD-omformer) og omvendt (DA-omformer) ble utviklet for grensesnittet mellom analoge maskiner og siffermaskiner. 

I tillegg til teoretiske beregninger brukes analoge regnemaskiner også direkte for styring av maskiner ved bruke av reguleringsteknikk og servoer. Det digitale alternativet kalles ofte "numerisk styring" eller CNC (datastyrt numerisk kontroll). En annen tidlig anvendelse av analoge maskiner var beregning i sanntid for artilleri mot bevegelige mål, til sjøs og i luften.

Det knyttet seg mest interesse til de elektroniske analogmaskinene. I sin enkleste form kan en divisjon utføres ved å sette en spenning (U) over en variabel motstand (R, potensiometer) og måle den resulterende strømmen (I). I = U / R er en svært linjær funksjon for normale motstandstyper. Eksponensialfunksjoner samt derivasjon og integrasjon kan studeres ved å lade opp og ut kondensatorer. Som grunnleggende byggesten i analoge maskiner for mer komplekse sammenhenger bruker man ofte en enkel elektronisk forsterker med svært høy forsterkningsgrad. Denne kalles vanligvis vanligvis en operasjonsforsterker og kan kjøpes som en integrert krets til meget lav kostnad. Miniatyriseringen innenfor elektronikk har for det meste utkonkurrert maskiner basert på mekanisk bevegelse eller hydraulisk trykk.

Innenfor elektronisk musikk har den analoge maskinen en nær slektning i den analoge synthesizeren, som på 1960 og 1970-tallet representerte en overgang mellom det elektromekaniske hammondorgelet og dagens digitale synthesizere. Robert Moog bygget tidlig store apparater som inneholdt en rekke analoge enheter for tonegenerering, modulasjon, klangfiltrering og tidsstyring. De spenningsstyrte enhetene kan sammenkobles på ulik vis med ledninger, tilsvarende som for en manuell telefonsentral.

Se også
-------

* Antikytheramekanismen
* Oslo Analyzer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Tanarkjølen naturreservat** er et våtmarksområde vest for nordenden av Osensjøen i Åmot kommune.

Området omfatter myr av ulike typer, både nedbørsmyrer og jordvannsmyrer. Hyppigst forekommende er eksentriske nedbørsmyrer. Av jordvannsmyrer finner man blant annet strengmyr, flatmyr og svakt hellende bakkemyr.

Vegetasjonen er for det meste dominert av nøysomme arter. Men nordligst i området finnes også arter med større krav til voksested.

I området er det påvist den kritisk truede fuglen vierspurv. Dessuten kan man finne trane, vipe, enkeltbekkasin, storspove, gluttsnipe, strandsnipe, grønnstilk, gulerle og sivspurv.

Plante- og dyrelivet er vernet mot skade og ødeleggelse. Motorisert ferdsel er ikke tillatt. Forbudt er også jakt, teltslagning og oppsetting av kamuflasjeinnretninger.

Referanser
----------

1. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 17. oktober 2021.
2. ↑  (no) Tanarkjølen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
3. ↑  «Forskrift om verneplan for myr i Hedmark fylke, vedlegg 6, fredning av Tanarkjølen naturreservat, Åmot kommune, Hedmark.». Lovdata. Besøkt 17. oktober 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Anakreonteia** (eller **Anakreontika**, ᾿Ανακρεόντεια, latin *Anacreontea*) er en samling rundt 60 anonyme greske dikt som stammer fra det første århundreåret før Kristus til rundt det 5./6. århundre etter Kristus, dvs. fra ulike epoker fra seinantikken til tidlig bysantinsk tid. 

Diktene er pseudepigrafisk samlet i navnet til den greske lyrikeren Anakreon (rundt 575/570 – 495 f.Kr.). Stilistisk og tematisk ligger diktene nær Anakreon ved at de i en lett og ledig tone kretser rundt temaer som kjærlighet, vin, vakre ynglinger, gratier, erotikk og lignende. 

Diktene er bevart for ettertida i manuskriptet *Anthologia Palatina* fra 900-tallet. H. Stephanus oppdaget og kopierte dette manuskriptet en gang på 1500-tallet og avskriften ligger til grunn for hans *editio princeps* («førsteutgave») fra 1554 som inneholder utvalgte oder i latinsk oversetting. Samlingen er oversatt og omdiktet på flere språk. 

Rundt midten av 1700-tallet skrev enkelte europeiske rokokko-poeter, de såkalte «anakreontikere», i en stil inspirert av *Anakreonteia*.

Litteratur
----------

* Greek Lyric II: Anacreon, Anacreontea, Choral Lyric from Olympis to Alcman (Loeb Classical Library No. 143) av Anacreon (forfatter), David A. Campbell (oversetter) ISBN 978-0-674-99158-3 (1988)
* Silvio Bär; Manuel Baumbach; Nicola Dümmler; Horst Sitta; Fabian Zogg: *Carmina Anacreontea. Griechisch/Deutsch*, Stuttgart: Reclam 2014.
* Manfred Landfester (red.): *Geschichte der antiken Texte. Werklexikon.* I serien *Der Neue Pauly*, Supplemente 2. Stuttgart 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |