recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**24SevenOffice**, etablert i 1997, er et norsk IT-selskap spesialisert på helhetlige forretning- og regnskapssystemer. Selskapet har kontorer i Sverige, Danmark og USA og hovedkontor i Oslo.

Firmahistorie
-------------

24SevenOffice ble startet i 1997 i Porsgrunn av Stian Rustad. Selskapet het tidligere *kontorplassen.no*, men skiftet i februar 2005 navn til 24SevenOffice.

Rustad (født 1973) er utdannet ingeniør og økonom med spesialisering innen jus og er selskapets administrerende direktør. Rustad er hovedaksjonær med 75% av aksjene i 24SevenOffice gjennom sitt investeringsselskap ICT Group AS. Rustad tok initiativ til å starte IKT Grenland som er en interesseorganisasjon for IT- bedrifter i Grenland. Nettverket har hatt nært samarbeid med Innovasjon Norges ARENA-program.

Siden den gang har selskapet opplevd betydelig vekst, og har styrket sin kundebase ved å tiltrekke seg revisjonsselskaper som blant annet PwC og KPMG på kundelisten.

Produkt
-------

24SevenOffice er et nettbasert (SaaS) økonomisystem (ERP) som inkluderer moduler for CRM, regnskap, fakturering, lønn, timeregistrering, klimaregnskap, prosjektstyring og mer. 

24SevenOffice har vunnet flere priser, inkludert «*Seal of Excellence*» på CeBIT og «Årets Produkt 2005» i *Kapital*.

Konkurrenter
------------

24SevenOffice konkurrerer med både internasjonale og nasjonale selskaper. Dette inkluderer amerikanske NetSuite, som igjen er eid av Oracle-sjefen Larry Ellison. I Norden er det systemer som Tripletex, Conta, Fiken, samt tradisjonelle norske aktører som Mamut og Visma.

Referanser
----------

1. ↑  24SevenOffice – Pressekontakter.
2. ↑  24SevenOffice – Investor relations, Leddelsen.
3. 1 2  VDI/VDE Innovation + Technik GmbH (VDi GmbH) – «Why cluster excellence matter: Company perspective»[*død lenke*], Stian Rustad, innlegg på cluster-workshop.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) 24SevenOffice på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) 24SevenOffice på Instagram Rediger på Wikidata

* (no) 24SevenOffice på LinkedIn Rediger på Wikidata

* (no) 24SevenOffice på YouTube Rediger på Wikidata
* Dagbladet – «Flyttet jobben til stranda», 17. juli 20005, besøkt 2. februar 2010.
* Dagens Næringsliv (Dagens IT) – «Tredoblet omsetningen» Arkivert 21. mai 2010 hos Wayback Machine. 17. oktober 2008, besøkt 2. februar 2010.
* Innovasjon Norge – «24SevenOffice og Stian Rustad har satt inn høygiret»![*død lenke*], 18. mai 2009, besøkt 2. februar 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
*Heradsplassen sett fra Firdavegen mot vest*  
 Foto: C. Hill, 2008 
**Heradsplassen** er Gloppen kommunes tusenårssted. Plassen ligger mellom kommunehuset Gloppen Heradshus og Sparebanken Sogn og Fjordanes avdeling på Sandane. Heradsplassen er brosteinsbelagt og et bilfritt område.

Midt på plassen står monumentet *Tankeringen*. Det er en forstørret kopi av en tregjenstand som ble funnet i graven til storbonden, «Eidehøvdingen», på gården Eide, og er fra 400-tallet. Gjenstanden har i ettertid fått navnet *Tankeringen* og er skåret fra et stykke bjørk. Den er dynamisk, og kan trekkes til å endre form og ulike geometriske figurer, samt legges sammen til et rektangel. Tankeringen er dekorert med linjer, geometriske mønstre og figurer. Den originale tankeringe oppbevares på Historisk Museum i Bergen. Dette er den eneste treutskjæring av denne typen som er funnet i Norge. De eneste lignende gjenstander er to som er funnet i Iran og Afghanistan. Ingen vet hva «tankeringene» var til. Noen mener de var symboler med magisk kraft, til spådom.

Heradsplassen har også en fontene. Mot banken står en statue av en fjordhest, eller «fjording», som er kommunens offisielle symbol, også gjengitt i kommunevåpenet. I 2022 ble skulpturen Popartisten avduket på Heradsplassen. Kunstner Stig Eikaas. Plassen er beplantet med trær og blomster, og utplasserte benker gjør plassen til et naturlig og fredelig møtested.

Eksterne lenker
---------------

* *Heradsplassen - Gloppen sin 1000-årsstad*
**Kråmyrane naturreservat** ved Trengereid i Bergen er et myrområde med regnvannsmyr og jordvannsmyr og med vegetasjon av gulstarr, tvebustarr og fagertorvmose. Det er også innslag av kjøttetende planter av slekten soldogg.

Det er to mindre vann på Kråmyrane. Nordsta Kråtjørna og Midttjørna. Disse renner via Teinelva ut i Øyjordsvatnet/Langavatnet på Gullbotn. Det går tursti nær elven.

Krånipa reiser seg til 703 moh. øst for Kråmyrane, men det er ikke brukbare stier opp herfra så fjellet bestiges enklest fra sørsiden av Skulstadvatnet høyere oppe.

Naturreservat i Arna
--------------------

Kråmyrane naturreservat – Reppadalen naturreservat – Nesvika naturreservat

Galleri
-------

* Bukkeblad på Kråmyrane  Foto: Svein HarkestadBukkeblad på Kråmyrane  Foto: Svein Harkestad
* Kråmyrane vegetasjon  Foto: Svein HarkestadKråmyrane vegetasjon  Foto: Svein Harkestad
* Rundsoldogg, Drosera rotundifolia, på Kråmyrane  Foto: Svein HarkestadRundsoldogg, *Drosera rotundifolia*, på Kråmyrane  Foto: Svein Harkestad

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Vernedokumentasjon Kråmyrane naturreservat
* Forskrift om freding av Kråmyrane naturreservat

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Irving Romaro Calkins** (født 31. oktober 1875 død 28. august 1958) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Calkins ble olympisk mester i skyting under OL 1908 i London. Han var med på det amerikanske laget som vant lagskytingen med pistol 50 yards med 1914 poeng foran Belgia med 1863. De andre på laget var James Gorman, Charles Axtell og John Dietz. Det var sju lag med fire mann på hvert som deltok i konkurransen som ble gjennomført 11. juli. Axtell skjøt 473 poeng som var det nest beste resultatet på det amerikanske laget. I den individuelle konkurransen, pistol 50 yards, kom han på åttendeplass.

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London – Gull **Gull** i skyting, 50 yards pistol, lagskyting (USA)

Eksterne lenker
---------------

(en) Irving Calkins – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Irving Calkins – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |



1. 1 2 3   archive.org[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   The Recorder, www.newspapers.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Find a Grave[Hentet fra Wikidata]
Bjerkreim kirke
**Bjerkreim prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Dalane prosti. Det omfattet sogn i Bjerkreim kommune i Rogaland fylke, og hovedkirken var Bjerkreim kirke.

Bjerkreims kirkesogn er nå en del av Bjerkreim kirkelige fellesråd, som er underlagt Dalane prosti i Stavanger bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Bjarkreims sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Bjerkreim antas å være lagt under Helleland i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Ettersom det var eget tinglag, dannet Birkrem sogn grunnlaget for Birkrem formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Prestegjeldet inngikk i det nye Stavanger bispedømme fra 1. januar 1925.

I 1988 besluttet Kirkedepartementet en omfattende revisjon av kirkesogn og prestegjeld i Dalane prosti, med det formål å få samsvar mellom prestegjeld og kommuner. Således ble Ogna sogn overført fra Eigersund til Hå prestegjeld. Helleland sognekall ble avviklet og dets hovedsogn Helleland overført til Eigersund mens annekssognet Bjerkreim ble eget sognekall.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Bjerkreim
* Ivesdal
* Ørsdalen

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1915). *Norske Gaardnavne*. Fabritius. s. 47.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 66.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
5. ↑  *Stavanger 1125-1425-1925*. Dreyer. 1925. s. 84.
6. ↑  *Helleland før og nå*. Commentum. 2020. s. 173. ISBN 9788284161587.
7. ↑  «Dagbladet Rogaland 1987.08.22». Norge;Rogaland;;Stavanger;;;;. 22. august 1987. s. 6.
8. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
9. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Språkvask:** Teksten i denne artikkelen kan ha behov for språkvask for å oppnå en høyere standard. Om du leser gjennom og korrigerer der nødvendig, kan du gjerne deretter fjerne denne malen.

**Katharine Kerr** (født 1944) er en amerikansk forfatter fra Cleveland i Ohio. Kerr skriver litteratur innenfor sjangeren science fiction og fantasy, og er mest kjent for sin serie der handlingen er satt i det fiktive landet Deverry.

Biografi
--------

Katharine Kerr ble født i Cleveland, Ohio. Pikenavnet er *Katharine Nancy Brahim*. Hun har selv fortalt at familien føler seg mer som "britisk" enn amerikansk. Hun beskriver den manglende evnen hennes til å klare stave riktig fordi hun utelukkende har lært å lese britiske bøker i et amerikansk system. Da hun fortsatt var skolepike flyttet familien til Santa Barbara i California. I 1969 flyttet hun til San Francisco Bay Area, før hun flyttet igjen til San Francisco alene. 

Kerr studerte i en lang tid ved Stanford University, men droppet ut på midten av sekstitallet for å delta i flere revolusjoner. Hun har jobbet i noen lavlønnetjobber, inkludert arbeid på postkontor. I 1973 møtte hun Howard Kerr, en gammel venn fra videregående skole. De giftet seg samme år. I 1979 ga en venn av Katharine henne det første fantasy-rollespillet, som hun omtaler som «den fatale gave." Gaven førte til en fascinasjon med spill beregnet til fantasykategorien, som etterhvert førte henne til å skrive artikler for spillmagasiner. Hun tilbrakte mye tid som redaktør i Dragon magazine og bidro til å lage spillmodeller for både TSR, Inc. og Chaosium. Hun er medforfatter av eventyret *"Legacy of Blood for Dungeons & Dragons"*. Katharine dedikerer nå sitt liv utelukkende til fiksjon, og er spesielt kjent for sine romaner om det fiktive landet Deverry..

Bibliografi
-----------

* *Daggerspell* (1986)

**Legenden om Deverry:**

* *Sølvdolkens Skygge*
* *Dragens Skygge 1 og 2*
* *Morgengryets Skygge*

Referanser
----------

1. ↑   Internet Speculative Fiction Database, ISFDB forfatter-ID 416, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  ; *Autorités BnF*; besøksdato: 10. oktober 2015; BNF-ID: 150310310.
3. ↑  Katharine Kerr's Home Page - Biography. «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 25. juli 2009. Besøkt 3. september 2009. . Retrieved on 2013-07-30.

Eksterne lenker
---------------

* Katharine Kerrs offisielle side
* Katharine Kerr på Internet Speculative Fiction Database

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Blindheimsvik dyrefredningsområde** er et biotopvern i Giske kommune i Møre og Romsdal. Området ble vernet i 1988 for å ta vare på fuglelivet i et våtmarksområde. 

Området består av ei langgrunn vik med store tidevannsarealer. Flere mindre bekker renner ut i vika, og det finnes artsrike strandengområder her. Vika er viktig som rasteplass for ender og vadefugl, og som overvintringslokalitet og hekkeplass for våtmarksfugl. Her er observert 20 fuglearter av regional interesse og 3 arter av nasjonal interesse. 

Området er ett av 6 naturvernområder som inngår i ramsarområdet Giske våtmarksystem, som ble etablert i 1996.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Blindheimsvik dyrefredningsområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

  


|  |
| --- |
| **Giske våtmarksystem** er et Ramsar-område i Norge |
|  Blindheimsvik | Giske | Roaldsand | Rørvikvatnet | Rørvikvågen | Synesvågen  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Goksøyrmyrane naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde på øya Runde i Herøy kommune i Møre og Romsdal. Reservatet ble opprettet i 1996 for å bevare «å ta vare på eit myrområde med terrengdekkande myr, ein myrtype og myrvegetasjon som har vore vanleg i kyststrøka, men som på grunn av ulike former for inngrep har vorte sjelden i god og typisk utforming», ifølge fredningsforskriften.

Naturreservatet omfatter det nordvestre del av fjellplatået på Runde. Terrengdekkende myr dominerer, med helling helt opp til 25°. Myra er hekkeområde for storjo.

Området ble i 2013 utpekt til ramsarområde som et av fem delområder i Runde.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Goksøyrmyrane naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* verneforskriften hos Lovdata
* de norske ramsarområdene hos ramsar.org

| * v
* d
* r
Runde (ramsarområde) |
| --- |
| Goksøyrmyrane **·** Grasøyane **·** Hellestien-Blåfjellet-Kløfjellet-Geita **·** Runde nordside **·** Runde vestside |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |



1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
**Kvannlia-Sølvjodalen naturreservat** er et naturreservat i Rana kommune i Nordland. Reservatet ligger i sin helhet innafor nedbørsfeltet til Helgåga, og er totalt på 5 696 dekar.

Området ble vernet ved kongelig resolusjon 4. desember 1992 for å bevare to av de nordvestligste granforekomstene i Europa.

Området ligger øst for Helgåvatnet, ca. 3 km nord for Nordsjona. Sølvjodalen er den innerste delen av reservatet, og tungt tilgjengelig, mens Kvannlia er langt mer tilgjengelig via en traktorvei fra gården Øvre Helgå.

Sølvjodalen er den nordvestligste forekomsten av naturlig granskog i Europa, men ellers preget av en fattig flora. Kvannlia har en rikere flora, og er også blant de nordvestligste forekomstene av gran. Begge forekomstene er under sterkt klimatisk stress, og preget av oseanisk klima.

Områdene er svært lite påvirket av menneskelige inngrep, med spor etter plukkhogst i Kvannlia, mens Sølvjodalen er så godt som uberørt.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Forskrift om vern fra Lovdata
* Naturreservatet hos Miljøstatus
* Kart over reservatet fra Direktoratet for Naturforvaltning

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Horsvær naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde i Brønnøy, Sømna og Bindal kommuner i Nordland. Reservatet ble opprettet for å «ivareta et nasjonalt verdifullt kystområde, med det naturlig tilknyttede plante og dyreliv. Spesiell verdi knytter seg til området som hekke-, myte- og overvintringsområde for sjøfugl».

Området omfatter flere mindre øyvær, deriblant Gimsan, Terjan, Gjøvan, Horsvær, Hensteinen og Storbraken. Området har et areal på 170,4 km², hvorav 169,1 km² sjøareal. Innenfor naturreservatet ligger Hensteinen, Horsvær og Gimsan fuglefredningsområde.

Her finnes en stor del av Sør-Helgelands hekkelokaliteter for sildemåke. Videre er det fem storskarvkolonier og mye toppskarv. Foruten disse artene er det også flere hekkekolonier av gråmåke og svartbak, og gode bestander av de andre naturlig forekommende sjøfuglartene. Området har en viktig funksjon som myteområde for grågås, og som overvintringsområde for sjøfugl. I tilknytning til de tidligere faste bosetningene er det bygd opp en rekke e-hus. Selv om det nå ikke er fast bosetning så stelles det fortsatt for ærfuglene, og driften av egg- og dunværene foregår på tradisjonell måte. Den intense bruken av øyene som egg- og dunvær har skapt et særegent kulturlandskap.

Området ble i 2013 utpekt til ramsarområde.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Horsvær naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* Verneforskriften hos Lovdata
* De norske ramsarområdene hos ramsar.org
* infotavle om verneområdet
* miljostatus.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Naturbase
 |


1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
Kampen uthevet med mørkere grønn
**Kampen** (finsk: *Kamppi*) er en bydel i sentrale Helsingfors. Kampen er strøket som strekker seg sørvestover fra jernbanestasjonen. Kampen er en del av den administrative bydelen Kampmalmen. Kampen avgrenses av gatene Järnvägsgatan → Mannerheimvägen → Skillnadsgatan → Nylandsgatan → Sinebrychoffgatan → Bulevarden → Sandvikskajen → Mechelingatan.

Navnet kommer trolig av det franske *campement*, «ekserserplass». På 1700-tallet var det svenske militære anlegg i området; disse ble overtatt av den russiske armeen da Finland kom under Russland på 1800-tallet. De fleste kasernene ble ødelagt under den finske borgerkrigen i 1918, men én av de gamle kasernene – tegna av den store arkitekten Carl Ludvig Engel – er bevart.

Utover på 1800-tallet utvikla Kampen og Rödbergen (fi. *Punavuori*) seg til fattige forsteder i byens utkant. Fra 1870-tallet ble mye av området regulert og bebygd med leiegårder. Kampen har i dag 10 000 innbyggere, mens 30 000 mennesker har sitt arbeid i bydelen.

Bygninger i Kampen
------------------

Glaspalatset (fi. *Lasipalatsi*) ved Mannerheimvägen ble bygd i 1936, og var tenkt som en midlertidig bygning for de olympiske lekene i 1940. Det står fortsatt, og er blitt et verneverdig bygg fra den klassiske funksjonalismen. Tennispalasset fra 1938 er også et OL-anlegg. Hallen ble under OL i 1952 brukt bl.a. til basketball. I 1970 skulle hallen rives, men ble spart og fungerer i dag som kino. Det modernistiske Bilhuset (fi. *Autotalo*) er bygd i 1959.

Transport
---------

Den nye, underjordiske bussterminalen åpna i 2005 på samme sted som den gamle hadde ligget. Dermed ble store tomtearealer frigjort, bl.a. til bygging av kjøpesenteret Kamppi center. Bussterminalen er et av Finlands største byggeprosjekter noensinne. Kampen fikk sin undergrunnsstasjon i 1983.

* BilhusetBilhuset
* BussterminalenBussterminalen
* Kampens undergrunnsstasjonKampens undergrunnsstasjon
* Kamppi centerKamppi center

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Tölö** (finsk: *Töölö*) er en bydel i Helsingfors, sentralt beliggende nordvestover fra bysentrum. Tölö er tangen som forbinder halvøya som Helsingfors sentrum ligger på, med fastlandet. Administrativt er Tölö delt i to; *Främre Tölö* (fi. *Etu-Töölö*) er en del av bydelen Kampmalmen, mens *Bortre Tölö* (fi. *Taka-Töölö*) danner en egen bydel.

Tölö vokste fram på 1800-tallet som et villastrøk utafor sentrum. I 1898 ble det utlyst en arkitektkonkurranse om reguleringa av Tölö – den første i sitt slag i Finland. Vinnerne Gustaf Nyström og Lars Sonck leverte den ferdige planen i 1906. Arkitektonisk domineres Tölö av 1920-tallets klassisisme og 1930-tallets funksjonalisme.

Främre Tölö
-----------

Främre Tölö
Främre Tölö er området mellom Järnvägsgatan (fi. Rautatiekatu) og Hesperiagatan (fi. Hesperiankatu). Her ligger Riksdagshuset, Tempelplasskirken, Nasjonalmuseet, Finlandiahuset og Sandudds kirkegård. Främre Tölö har ca. 13 000 innbyggere.

Bortre Tölö
-----------

Bortre Tölö
Bortre Tölö er området videre nordover til Nordenskiöldsgatan/Stenbäcksgatan. Bortre Tölö har store grøntområder; hele den østre delen mellom jernbanen og Mannerheimvägen er et sammenhengende park- og idrettsområde. Her ligger hovedanleggene for sommer-OL 1952 – med olympiastadion og utendørs svømmeanlegg. Av nyere dato er fotballstadionet Sonera Stadium og ishallen. Mot Edesviken (fi. Taivallahti) ligger Sibeliusparken med Sibeliusmonumentet. Ved Tölöviken ligger operahuset, som huser den finske nasjonaloperaen. Bortre Tölö har ca. 15 000 innbyggere.

Bilder
------

* OlympiastadionOlympiastadion
* NationalmuséetNationalmuséet
* Främre TölöFrämre Tölö
* St. Urho's PubSt. Urho's Pub

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Anda naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde i Øksnes kommune i Nordland. Reservatet ble opprettet for å «ivareta et verdifullt kystområde, med det naturlig tilknyttede plante- og dyreliv. Spesiell verdi er knyttet til områdets verdi som hekkeområde for en rekke fuglefjellarter (alkefugl) og andre sjøfuglarter».

Området ligger ca. 5 km nord for nordspissen av Langøya og vest for Andøya, og omfatter øya Anden, med Anda fyr, og noen småskjær. Naturreservatet er på 525 dekar, hvorav 359 dekar sjøareal. Området er vernet for å bevare et fuglefjell med nasjonal verneverdi, med lundefugl, alke og krykkje. Videre hekker også toppskarv, gråmåke, svartbak og teist i anseelige mengde.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Anda naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* verneforskriften hos Lovdata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase **·** Naturbase **·** Ramsar
 |
***Samleren*** (orig.: *Kiss the Girls*) er en amerikansk thriller fra 1997 med Morgan Freeman og Ashley Judd i hovedrollene. Manuset er skrevet av David Klass og er basert på romanen med samme navn skrevet av James Patterson.

Handlingsreferat
----------------

Etterforsker og psykolog Alex Cross reiser fra Washington, D.C. til Durham i North Carolina, når hans niese Naomi, en student, blir rapportert savnet. Han får vite fra den lokale etterforskeren Nick Ruskin at Naomi er den siste i en serie unge kvinner som har forsvunnet fra området den siste tiden. Kort tid etter at Cross ankommer byen blir en av de savnede kvinnene funnet død, bundet til et tre, og kort tid senere blir Kate McTiernan kidnappet fra hjemmet hennes.

Når hun våkner, oppdager Kate at hun blir holdt fanget av en maskert mann som går under kallenavnet Casanova, og hun er en av flere fanger på eiendommen hans. Hun klarer å rømme, men blir alvorlig skadd. Når hun blir bedre, slår hun seg sammen med Alex Cross for å spore opp gjerningspersonen, som Cross konkluderer med er en samler, ikke en morder - med mindre hans offer ikke følger hans regelverk. Ledetråder fører dem til Los Angeles, hvor en rekke grusomme kidnappinger og drap har blitt kreditert Dr. William Rudolph, kjent som Gentleman Caller.

Crosss klarer å fange Rudolph, men Rudolph stikker av igjen. I North Carolina sporer de Casanova oppover elven. Han oppdager Casanovas underjordiske gjemmested. Rudolph avsløres som Casanovas partner. Casanova rømmer, men Rudolph blir skutt av Cross. Men Cross klarer å redde de kidnappede kvinnene, inkludert Naomi. Senere inviterer hun Cross til middag hjemme hos henne. Men Casanova dukker opp, og avslører seg selv. Han planlegger å kvitte seg med alle ledetråder, inkludert Naomi.

Rolleliste
----------

Morgan Freeman.
* Morgan Freeman – Alex Cross
* Ashley Judd – Dr. Kate McTiernan
* Cary Elwes – Det. Nick Ruskin
* Alex McArthur – Det. Davey Sikes
* Bill Nunn – Det. John Sampson
* Jeremy Piven – Det. Henry Castillo
* Brian Cox – Durham P.D. Chief Hatfield
* Jay O. Sanders – FBI Agent Kyle Craig
* Tony Goldwyn – Dr. William Rudolph
* William Converse-Roberts – Dr. Wick Sachs
* Roma Maffia – Dr. Ruocco
* Richard T. Jones – Seth Samuel
* Gina Ravera – Naomi Cross
* Tatyana Ali – Janelle Cross
* Anna Maria Horsford – Mrs. Vicki Cross
* Helen Martin – Nana Cross

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

|  |
| --- |
| **Artikulasjonssteder** |
| Labial |
| Bilabial |
| Labiovelar |
| Labioalveolar |
| Labiodental |
| Koronal |
| Lingvolabial |
| Interdental |
| Dental |
| Alveolar |
| Apikal |
| Laminal |
| Postalveolar |
| Alveolopalatal |
| Retrofleks |
| Dorsal |
| Palatal |
| Labial-palatal |
| Velar |
| Uvular |
| Uvular-epiglottal |
| Radikal |
| Faryngal |
| Epiglottal-faryngal |
| Epiglottal |
| Glottal |
| Denne siden inneholder fonetisk informasjon skrevet med IPA, som kan vises feil i noen nettlesere. |
| [Rediger] |

**Labialer** er konsonanter som artikuleres med begge leppene (**bilabial** artikulasjon) eller med underleppen og overtennene (**labiodental** artikulasjon). Norsk [m] er en bilabial nasal sonant, [b] og [p] er bilabiale lukkelyder (*plosiver*), [v] og [f] er labiodentale frikativer.

Lepperunding eller **labialisering** kan også forekomme sammen med andre artikulasjoner. Engelsk /w/ er en labialisert velar approksimant.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Stimannsberget naturreservat** er et naturreservat på Skøyen i Sør-Odal, 12 kilometer sør for Skarnes. Reservatet er et fuktig barskogsområde som ble freda den 13. desember 2002. Reservatet dekker 0,4 kvadratkilometer. Formålet med vernet er å bevare et skogområde som økosystem med alt naturlig plante- og dyreliv. Spesielle kvaliteter er blant annet biotoper for lavarter som er knytta til et kontinuerlig fuktig bestandsklima og stedvis mye død ved. Statsforvalteren i Innlandet er forvaltningsmyndighet for reservatet.

Landskap
--------

Stimannsberget naturreservat er et område med stort sett gammel granskog på høy bonitet. Naturreservatet ligger i en del av Innlandet der skogen generelt drives intensivt. Man finner derfor få forekomster av skog med kontinuitetsmiljø i dette området. Berggrunnen består av grunnfjellsbergarter. Området har forholdsvis tykk bunnmorene med blokker på overflaten.

Naturreservatet ligger mellom 261 og 325 meter over havet. Trondbølsetervegen, en gammel setersti mellom Trondbøl og Nysetra på Skøi, går igjennom reservatet.

Flora og fauna
--------------

Området preges av kompakt gammal granskog med små høydeforskjeller ved munningen av en mindre dal. Barskog på fastmark står for 96 prosent av naturreservatets areal, mens de resterende 4 prosentene består av skog på myr. Osp er det en del av mens lavlandsbjørk er det mindre av. Spredt lavfuruskog finnes. Noen lavarter lever i området og dette indikerer kontinuerlig fuktig bestandsklima. Skogen består av blåbærgranskog og overgangstyper til bærlyngfuruskog og lågurtgranskog. Skogen har stått forholdsvis lenge uten hogstinngrep. I deler av området er det mye død og tørr ved, hovedsakelig av osp, men også av gran. Det vokser også lind i området omkring naturreservatet. Snylteplanten vaniljerot finnes også.

I 1978 fant Jon Bekken den truede rødlistearten og laven huldrestry i urørt og svakt hellende granskog i det som i dag har blitt reservatet.

Elg har et lokalt viktig beiteområde i og omkring reservatet. Reservatet har også en stor spettebestand med blant annet tretåspett, svartspett, grønnspett, flaggspett og tidvis dvergspett. Gråspett hekker fast i reservatet. Rovfuglen vepsevåk, som ellers holder til i Afrika, hekker også i det samme området. Man kan også finne hønsehauk i reservatet, og omkring 17. mai kan musvåk observeres. Sommerfuglen blått ordensbånd lever i dette verneområdet.

Kilder
------

* DIREKTORATET FOR NATURFORVALTNING
* Stimannsberget naturreservat[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |


1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
**Haparanda skärgård nationalpark** er en nasjonalpark i Sverige som ligger i skjærgården i Haparanda kommune i Norrbottens län. Nasjonalparken utgjør en del av Haparanda kommunes skjærgård.

Nasjonalparken består av et antall øyer i Bottenvika og har et sammenlagt område på 6 600 hektar, hvorav av den største øya, Haparanda Sandskär utgjør en tiendedel. Nasjonalparken ble innviet i 1995.

Noen severdigheter inkluderer de vidstrakte sandstrendene med sanddyner samt en interessant flora og et rikt fugleliv.

Nasjonalparken kan nås med båt på sommeren og med ski eller snøscooter over isen på vinterstid. Sandskär har båtforbindelse fra Nikkala flere ganger i uka i juli og begynnelsen av august.

Se også
-------

* Naturvern
* Bottenvikens nasjonalpark
* Haparanda

Eksterne lenker
---------------

* Sveriges nasjonalparker: Haparanda Skjærgårds nasjonalpark
* Bosmina skärgårdsturer, Haparanda

Referanser
----------

1. ↑  «Haparanda skärgård». Besøkt 18. mai 2022.
2. ↑  «Statens naturvårdsverks föreskrifter för Haparanda skärgårds nationalpark (SNFS 1995:4, NV 60)» ( [PDF]). Statens naturvårdsverk (Länsstyrelsen i Norrbottens län). Mal:Död länk
3. ↑  «Haparanda skärgård». Besøkt 18. mai 2022.
4. ↑  «Turbåt Sandskär». Besøkt 18. mai 2022.
smart Forfour
**smart** er et tysk bilmerke som er eid av Daimler AG. Opprinnelig ble smart utviklet av Mercedes-Benz sammen med klokkefabrikanten Swatch. Målet var å lage en liten, billig bil med innovativ teknologi som kunne frakte to mennesker og en kasse øl i byen. Da bilen kom på markedet var den ikke lenger spesielt billig, teknologien var konvensjonell og kassen med øl var endret til en kasse med vann.

smart Fortwo er en svært miljøvennlig bil. Det er den konvensjonelt motoriserte bilen som selges i Norge med minst CO²-utslipp.[] I motsetning til hva mange tror er ikke smart en elbil. Den kom først med elektrisk motor i 2005/2006.

I 2022 annonserte smart planer for en ny helelektrisk modell, kalt smart #1 Produksjonen startet opp i Kina i 2022. smart #1 vil ha en elektrisk rekkevidde på 420–440 km (WLTP). Til sammenligning har den elektriske utgaven av modellen fortwo en oppgitt rekkevidde på 132–159 km (WLTP). 

smart #1 er en 5-dørs SUV og har et batteri på 66 kWh. Modellen er designet av Yi Gao og Mohammad Aminiyekta og har en lengde, høyde og bredde på henholdsvis 4 270 mm, 1 636 mm og 1 822 mm.

Modeller
--------

* Forfour
* Fortwo
* Roadster
* Formore
* Crossblade

Referanser
----------

1. ↑  AS, TV 2 (3. oktober 2022). «Ny modell - nå gjør de comeback i Norge». *TV 2* **(norsk)**. Besøkt 27. mars 2023.
2. ↑  «Regnummer ED66467 / smart Eq Fortwo Coupe». Hvem eier bilen?. Besøkt 27. mars 2023.
3. ↑  «Design Yi Gao og Mohammad Aminiyekta». euipo europa. Besøkt 26. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (es) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Smart – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Smart (automobile) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Botne kirke
**Botne prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Nord-Jarlsberg prosti i Tunsberg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Botne kommune i Vestfold fylke, og hovedkirken var Botne kirke.

Botne prestegjeld og dets sogn er nå en del av Holmestrand kirkelige fellesråd underlagt Nord-Jarlsberg prosti.

Historikk
---------

*Botnar sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Botne prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Botne prestegjeld dannet grunnlaget for Botne formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 22. juli 1865 ble Holmestrand sogn utskilt fra Botne som eget Holmestrand prestegjeld.

Botne og Holmestrand prestegjeld ble slått sammen igjen til nye *Botne prestegjeld* 1. januar 1975.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Botne
* Holmestrand
* Hillestad

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1907). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 64.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 26.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
5. ↑  Prestegjeld og sogn i Vestfold, arkivverket.no
6. ↑  «Jarlsberg 1976.04.08». Norge;Vestfold og Telemark;;Holmestrand;;;;. 19760408. s. 1.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
7. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
8. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Brevik kirke
**Brevik prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Skien prosti. Det omfattet Brevik sogn i Porsgrunn kommune i Telemark fylke, og hovedkirken var Brevik kirke.

Breviks kirkesogn er nå en del av Porsgrunn kirkelige fellesråd, og underlagt Skien prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

Strandstedet Brevik vokste frem på 15- og 1600-tallet og sognet til Eidanger kirke og prestegjeld, men kirkeveien var imidlertid lang og besværlig. På søknad fra oppsitterne, ble det ved kgl.res. av 30. mai 1670 gitt tillatelse til å oppføre en kirke, og *Hellige Trefoldighets kirke* med i alt 302 sitteplasser ble tatt i bruk i 1673. Kirken ble inntil 1728 betjent av sognepresten i Eidanger, men fra dette året ble Brevik betjent av en residerende kapellan bosatt i Brevik. Ved kgl.res. av 18. august 1860 ble Eidanger prestegjeld delt, ved at Brevik sogn ble utskilt som eget sognekall, gjeldende fra 1861.

Ved kgl.res. av 23. november 1984 ble Brevik sogneprestembete nedlagt og inngikk igjen som Brevik sogn i Eidanger prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 1985.

Referanser
----------

1. ↑  *Breviks 3 kirker*. [s.n.] 1963. s. 5-7.
2. ↑  «Prestegjeld og sogn i Telemark». *Arkivverket* **(norsk)**. 10. juli 2017. Besøkt 5. mars 2023.
3. ↑  Endring i den kirkelige inndeling, Porsgrunn kommune, lovdata.no
4. ↑  «Porsgrunns Dagblad 1984.11.23». Norge;Vestfold og Telemark;;Porsgrunn;;;;. 19841123. s. 6.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
**Slattumsrøa naturreservat** er et skogsområde i Lillomarka, Nittedal kommune, og utgjør 1443 da.

Naturreservatet ligger vest for Skytta i Nittedal, og er avgrenset av kraftlinje i øst, lysløype i sørøst og av fylkesgrensa mot Oslo i sørvest. Innenfor reservatet ligger tjernene Romstjern, Lusevasan og størstedelen av Bleiktjern, som alle drenerer til Steinbruvannet i Oslo utenfor reservatet.

Formålet med naturreservatet er å bevare et større område med gjenværende gammelskog med dets biologiske mangfold i form av naturtyper, økosystemer og arter, samt områdets naturlige økologiske prosesser. Området har en betydelig mengde med dødved og elementer med dødvedkontinuitet. Området har en særskilt vitenskapelig og pedagogisk betydning som et eksempel på denne type skog i lavlandet på Østlandet, og en egenart i form av til dels store grantrær og rike vegetasjonstyper.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Direktoratet for naturforvaltning, faktaark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Naturbase
 |
Fyllingsdalen kirke
**Fyllingsdalen prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Laksevåg prosti. Det omfattet sogn i Bergen kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Fyllingsdalen kirke.

Fyllingsdalens kirkesogn er nå en del av Bergen kirkelige fellesråd, og underlagt Bergensdalen prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

Kirkelyden i Fyllingsdalen sognet fra gammelt av til Fana prestegjeld og ble overført til St. Markus i 1955, for så å ved kgl.res. av 26. august 1966 bli utskilt som eget sognekall, gjeldende fra 1. januar 1967. Fyllingsdalen kirke ble innviet av biskop Per Juvkam 12. september 1976.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Fyllingsdalen
* Sælen

Referanser
----------

1. ↑  St. Markus menighet, Bergen byleksikon
2. ↑  Forskrift om utskillelse av Fyllingsdalen prestegjeld, lovdata.no
3. ↑  «Bergens Arbeiderblad 1976.12.11». Norge;Vestland;;Bergen;;;;. 11. desember 1976. s. 16.
4. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
5. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Spisestue
En **spisestue** er et værelse avsatt til servering og inntak av måltider, til forskjell fra kjøkken som er avsatt til matlagning.

I eldre boliger pleier det, om det er plass, være et eget spiseværelse, skilt fra kjøkkenet. En spisestue er vanligvis innredet med spisebord og stoler, men det pleier også finnes en skjenk, buffet eller noe annet serveringsmøbel i værelset. Det er også vanlig å oppbevare porselen og bestikk i skjenken eller i noe annet oppbevaringsmøbel i spiseværelset.

Under andre verdenskrig gikk en gruppe arkitekter sammen og foretok en boligundersøkelse de kalte «Kampen for det tredje rommet». De ville ha én stue og ett soverom som minimum for en familiebolig - helst med enda et soverom. I løpet av undersøkelsen oppdaget de imidlertid at der en familie fra landet hadde fått en treroms leilighet, ble det ene soverommet ominnredet til spisestue, for der de vokste opp på landet, var en spisestue en naturlig del av en bolig. Da ville de heller sove trangere.

De avstengte spisestuene har i senere år i stadig større grad veket plass for et mer generelt allrom, som også kan benyttes til andre formål i tillegg til inntak av måltider.

Referanser
----------

1. ↑  Jan Carlsen: «Kampen for det tredje rommet», *Klassekampen* 12. desember 2018
2. ↑  Holm, Yngvar (1998). *Den norske interiørboken: - gjør det selv, da vel!*. Oslo: LibriArte. s. 37. ISBN 8244502452.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Robert Sæther** (født 6. oktober 1875 i Valsøyfjord, tidligere Halsa kommune på Nordmøre, nå Heim kommune i Trøndelag, død 31. mars 1956) var en norsk skolemann og politiker (H).

Han var bondesønn, og tok eksamen ved Elverum lærerskole i 1895 og Statens gymnastikkskole i 1903. Sæther var lærer i Vanylven, Surnadal og Kristiansund, deretter skoleinspektør i Kristiansund 1920–1944. Han fratrådte formelt for aldersgrensen i 1945, men ble avsatt av okkupasjonsmakten under den andre verdenskrig i 1944.

Han var medlem av Kristiansund bystyre 1911–1945, herunder ordfører 1917–1919 og 1926–1934. I sin første periode som ordfører representerte han Venstre, som også nominerte ham til Stortinget i 1918. Sæther meldte overgang til Høyre i 1920-årene, trolig grunnet vansker med renominasjon. Sæther forsøkte å bli nominert til Stortinget fra kjøpstedene Ålesund, Molde og Kristiansund i 1933, men nådde ikke opp, trolig som følge av motstand i Ålesund Høyre. Han var senere innvalgt på Stortinget fra kjøpstedene 1937–1945, og møtte som medlem i Stortingets kirke- og skolekomité. Han var også faglig representant i Kristiansund skolestyre.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 701[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Aftenposten, side(r) 9, type referanse dødsannonse, utgitt 4. april 1956[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Aass, Eivind (1991). *Kristiansunds historie. Byen som brant – Kristiansund 1900–1942, 2. del*. Kristiansund kommune.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for politikerdatabaser i Wikidata*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** Fangeregisteret

 |
Grorud kirke
**Grorud menighet** var et prestegjeld tilhørende Østre Aker prosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet bydelen Grorud i Oslo kommune, med Grorud kirke som menighetskirke.

Grorud menighet inngikk fra 1. januar 2020 i Grorud sokn, som har kirkene Grorud, Romsås og Rødtvet, og er underlagt Groruddalen prosti.

Historikk
---------

Grorud menighet ble skilt ut fra Østre Aker prestegjeld ved kgl.res. av 7. mars 1947, Jfr. res. av 11. juni 1948. Grensen mot Østre Aker menighet er regulert ved kgl.res. av 3. oktober 1958 II 1 (jfr. V).

> Fra den tid Kirke- og undervisningsdepartementet fastsetter blir det gjort følgende endringer av grenser for de nedenfor nevnte menigheter: Grensen mellom Grorud og Østre Aker menigheter fastsettes slik for så vidt nedenfor nevnte strekninger angår: Fra et punkt i grønnbeltet vest for Linnerud hvor grensen støter opp til Tonsen menighets grense sørover til vei 1315 (Østre Aker vei), denne vei østover til den møter den prosjekterte forlengelse av Tvetenveien, denne vei sørover til kraftledningen sør for Holtet, følger så kraftledningen østover til den nåværende grense mellom Grorud og Østre Aker.
> 
> 
> 

Ved *Forskrift om endret menighetsinndeling* av 1. oktober 1965, ble Grorud menighet delt ved at det skiltes ut to nye menigheter, Høybråten og Bredtvedt, gjeldende fra 1. januar 1966.

Ved tilsvarende av 14. januar 1972, ble Grorud menighet igjen delt ved at det skiltes ut en ny Rødtvedt menighet, gjeldende fra 1. januar 1972.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Grorud
* Romsås

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Referanser
----------

1. ↑  Prostier, proster og saksbehandlere, Oslo bispedømme, kirken.no
2. ↑  Historikk for prestegjeld og sogn i Oslo, arkivverket.no
3. ↑  Tonsen prestegjeld, Oslo bispedømme, lovdata.no
4. ↑  Grorud menighet deles, lovdata.no
5. ↑  Kirkebøe, M.C. (2007). *Oslos kirker*. Kunnskapsforl. s. 85. ISBN 8257319465.
6. ↑  Rødtvedt menighet, lovdata.no
7. ↑  «Vort Vel 1971.03.26». Norge;Oslo;;Oslo;;;;. 19710326. s. 4.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
8. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
9. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
Hafslo kirke
**Hafslo prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Indre Sogn prosti. Det omfattet sogn i Luster kommune i Sogn og Fjordane fylke, og hovedkirken var Hafslo kirke.

Hafslos kirkesogn er nå en del av Luster kirkelige fellesråd, og underlagt Sogn prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Hafrslóar sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Luster prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Hafslo med Solvorn, Urnes, Fet og Joranger annekssogn.

Hafslo prestegjeld dannet grunnlaget for Hafslo formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 19. mai 1881 ble Urnes sogn lagt til Solvorn sogn.

Etter at kommunene Luster, Jostedal og Hafslo ble slått sammen til *nye Luster* 1. januar 1963, ble det gjort endringer i prestegjeldsinndelingen i storkommunen. Gjeldende fra 1. juli 1967, fikk således det minste, Jostedal prestegjeld, tilført sognene Joranger og Fet fra Hafslo prestegjeld, samt Gaupne fra Luster prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Hafslo
* Solvorn

Referanser
----------

1. 1 2  Rygh, O. (Oluf) (1919). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 40,51.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 88.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. 1 2  *Gards- og ættesoge for Luster kommune*. Luster kommune. 2016. s. 6. ISBN 9788299772617.
5. ↑  Prestegjeld og sogn i Sogn og Fjordane, arkivverket.no
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  Kirkeby, Birger (2002). *Liv og lagnad i Sogn på 1600-talet*. Kolofon. s. 27.
8. ↑  Øvregard, Kåre (2010). *Jostedal kyrkje*. no#: Skald. s. 34. ISBN 9788279591535.
9. ↑  «Bergens tidende 1967.03.07». Norge;Vestland;;Bergen;;;;. 7. mars 1967. s. 9.
10. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
11. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Leon Samuel Douglas Mjaaland** (født 2000) er en norsk friidrettsutøver, som representerer IL i BUL. Han konkurrerer hovedsakelig i sprintløp og mellomdistanseløp, og kom på fjerdeplass på 800 meter under NM i friidrett innendørs 2020.

Han trenes av sin far, Quincy Douglas, som har 31 NM-gull i friidrett, og er stesønn av Audun Lysbakken, tidligere partileder og parlamentarisk leder i SV.

Idrettskarriere
---------------

Douglas Mjaaland deltok i Junior-NM i friidrett 2018, og fikk der sølv på 1000 meter stafett. Han kom på sjetteplass på 400 meter og åttendeplass i 800 meter i U20-klassen. Under Ungdomsmesterskapet innendørs 2019 kom han på fjerdeplass på 800 meter i klassen G18/19 år, og under Junior-NM i friidrett 2019 fikk han sølv på 400 meter, og han kom på fjerdeplass på 800 meter. Han vant 800 meter i klassen G18/19 år under Ungdomsmesterskapet i friidrett 2019.

Under NM i friidrett innendørs 2020 kom han på fjerdeplass på 800 meter. Han deltok i U23-klassen under Junior-NM i friidrett 2020, og kom der på fjerdeplass på 400 og 800 meter.

Referanser
----------

1. ↑  AndRo Data - *UM 2019 - G-18/19 800 m*, besøkt 20. september 2020.
2. ↑  Minfriidrettsstatistikk.info - *Leon Samuel Douglas Mjaaland - Utendørs 2020*, besøkt 20. september 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leon Samuel Douglas Mjaaland – World Athletics Rediger på Wikidata
* (no) Resultater hos Minfriidrettsstatistikk.info
**Å Vestland, Vestland** er en kjent hyllestsang til landsdelen Vestlandet. Melodien er laget av Sigurd Førsund, teksten ble utgitt i diktsamlingen *I Dalom* i 1910, skrevet av Tore Ørjasæter. Teksten er patriotisk. Melodien går i marsjtakt, men fremført i sakte tempo, som i Sissel Kyrkjebøs kjente versjon, fremstår den som en ballade. Den er med i NRKs bok *Norges nasjonalviser* (1995).  

  

Sangtekst:  

Å Vestland, Vestland! Når eg ser deg slik

med fagre fjell og fjord og tronge vik,

det stig i all sin venleik stort og vilt

og atter møter meg so mjukt og mildt.
  
  

Og som det for mitt syn er dimt og dult,

Det opnar seg eit utsyn yndefullt:

igjennom tunge sky og skoddehav

den blide fjorden ser eg blånen av.

  

Og gleda strøymer i meg still og stor

med glans av bjørkeli og blåe fjord.

Og i meg sjølv eg kjenner dypter av

den stille skogen og det store hav.
  
  

Min lette båt ein solblank kveld eg ror,

sjå fjell og himil sym på stille fjord,

og djupe dalen med sitt grøne fang,

som skin av lauv og blom frå lid og vang.
  
  

Sjå skuggane som kliv dei kvasse fjell,

lik dagsens timar tøyer seg mot kveld.

Det sveiper seg umtind og tronge dal

eit draumeslør av sumarnatti sval.

Referanser
----------

1. ↑  Augested, Kate (1994). «'Å, Sissel, Sissel, når eg ser deg slik'». *Norsk medietidsskrift*. 02 **(norsk)**. 1: 8–25. ISSN 0805-9535. doi:10.18261/ISSN0805-9535-1994-02-02. Besøkt 8. desember 2021.
2. ↑  *Norges nasjonalviser*. [Oslo]: Warner/Chappell. 1995. ISBN 8276380379.

Eksterne lenker
---------------

* sissel.net: sangteksten