recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Norsk institutt for skog og landskap** var et statlig forskningsinstitutt for arealressurser i Norge. Instituttet forsket og framskaffet informasjon om skog, jord, utmark og landskap. 

Instituttet formidlet kunnskap til myndigheter, næringsliv og allmennhet for å sikre bærekraftig forvaltning og verdiskapning knyttet til arealressursene.

Skog og landskap var organisert under Landbruks- og matdepartementet, og hadde rundt 220 ansatte. Instituttets eneste direktør var Arne Bardalen. Instituttet hadde hovedkontor på Ås i Akershus, og regionkontorer i Vest-Norge (Bergen), Midt-Norge (Steinkjer) og Nord-Norge (Tromsø). Et nasjonalt fagbibliotek, åpent for allmennheten, var lokalisert ved hovedkontoret.

Skog og landskap ble etablert i 2006 ved sammenslåing av Norsk institutt for skogforskning (NISK, Skogforsk) og Norsk institutt for jord- og skogkartlegging (NIJOS). Samtidig ble Norsk Genressurssenter opprettet som en avdeling ved det nye instituttet.

Et av virkeområdene til Skog og landskap var Landsskogtakseringen. Disse har siden 1919 tilpasset takseringsopplegget for å kunne bidra til å finne svar på aktuelle nærings- og miljøspørsmål. Arbeidet var først og fremst konsentrert rundt trevirkeproduksjonen. Fra 2007 fikk Landsskogtakseringen ansvaret for å dokumentere hvor mye CO2 skogene binder opp.

Andre aktuelle interesseområder for Skog og landskap var problematikk knyttet til gjengroing. Færre beitedyr og mindre menneskelig drift i skogene fører til at tidligere åpne kulturlandskap forsvinner, men de konsekvensene det har for natur og kultur.

Norsk institutt for skog og landskap gikk inn i Norsk institutt for bioøkonomi den 1. juli 2015.

Referanser
----------

1. ↑  Om Norsk institutt for skog og landskap Arkivert 2. januar 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  Effektivisering av landbrukets forskningsinstitutter
3. ↑  Om Arne Bardalen Arkivert 12. november 2012 hos Wayback Machine.
4. ↑  Antall ansatte ifølge Forvaltningsdatabasen.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk institutt for skog og landskap

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Bergen byleksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** KulturNav **·** Forvaltningsdatabasen **·** Forvaltningsdatabasen
 |
***Målmannen*** er et målpolitisk tidsskrift som redigeres på høgnorsk. Utgiver er Samorganet Målmannen, og redaktør er Olav Torheim.

Formål
------

De som står bak *Målmannen* mener bladet sikter seg inn mot mennesker som søker etter nye tilnærminger til målsaken, og at bladet har en særgjerning i å sette søkelys på språklige emner med følger for den norske målreisningen. Etter deres syn er det behov for ordskifte og en større bevisstgjøring om de grunnleggende spørsmålene i målsaken. De mener også at det er viktig å vise det høgnorske målet i bruk, i artikler og innlegg av mer allment slag.

Den tradisjonelle nynorsken fra 1917 er ikke så mye brukt, og *Målmannen* mener det bør gjøres en innsats for å holde oppe en levende høgnorsk skrifttradisjon. *Målmannen* er ment å være «ei rettleiding for deim som ynskjer å odla skriftmålet sitt i norsk leid.»

Redaksjonell profil
-------------------

27. januar 2006 ble to av redaksjonsmedlemmene intervjuet i radioprogrammet Sånn er livet. Her slår de fast at de anser det som viktig å fremme nynorsk på nye felt, og at målreisningen er like mye en praktisk oppgave som et spørsmål om ideologi og politikk. Redaksjonens holdninger gjenspeiles i bladets profil, som de siste årene har tatt for seg både historiske, politiske, litterære og naturvitenskapelige emner, selv om norsk målreisning fortsatt er den røde tråden i bladet.

Historie
--------

*Målmannen* ble opprettet i kjølvannet av en intern konflikt i Vestmannalaget i 2002. Opptaksmennene var tidligere medarbeidere i bladet *Vestmannen*. Etter deres syn beveget ledelsen i Vestmannalaget seg bort fra lagsformålet, arbeid og strid for høgnorsk mål, og dette manifesterte seg i en omlegging av bladet *Vestmannen* der den sittende redaktøren ble kastet og utgivelsesruta redusert fra ti til seks nummer i året.

Redaktør for *Målmannen* var Olav Torheim i 2002, deretter Klaus Johan Myrvoll i 2003, 2004 og nummer 1/2005, og fra nummer 2/2005 var Torheim tilbake som redaktør.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Lynne Dawson** (født 3. juni 1956 i York) er en Englands mest allsidige og populære sopraner.

Liv og karriere
---------------

Lynne Dawson vokste opp i Yorkshire. Hun studerte først språk og arbeidet som oversetter, senere studerte hun musikk ved Guildhall School of Music og Britten-Pears School i Suffolk, og hadde Rae Woodland, Gerald Moore og Peter Pears som lærere. 

Dawson begynte å gi konserter i studietida. Tidlig i karrieren var repertoaret hovedsakelig hentet fra tidligmusikken, og hun samarbeidet tidlig med John Eliot Gardiner, Roger Norrington og Christopher Hogwood om en rekke konserter og innspillinger, eksempelvis med musikk av Georg Friedrich Händel, Claudio Monteverdi og Henry Purcell.

Seinere utvidet Dawson repertoaret og har sunget flere Mozart-roller, som grevinnen i *Figaros bryllup*, Konstanze i *Bortførelsen fra Seraillet*, tittelrollen i *Zaide* og Pamina i *Tryllefløyten*. På Staatsoper Berlin opptrådte hun i *What next* av Elliott Carter, og hun sang *Libera me* i Giuseppe Verdis *Rekviem* i gravferden til prinsesse Diana Spencer. 

De senere årene har hun i økende grad konsentrert seg om sanger fra klassisismen, romantikken og høyromantikken, som Richard Strauss' *Vier letzte Lieder*, Ravels *Sheherezade*, Berlioz' *Les Nuits d’Ete*, men mistet aldri interessen for barokksang. 

Tilsammen har Lawson spilt inn over 80 publikasjoner.

Lynne Dawson underviser ved *Escola Superior de Música de Catalunya* i Barcelona og ved *Royal Northern College of Music* i Manchester, fra september 2010 har hun ledet RNCMs fakultet for vokalstudier.

Referanser
----------

1. ↑   BNF-ID 13922123z[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Biografi, hyperion-records.co.uk
3. ↑  *Biography*, Royal Northern College of Musics websider

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Lynne Dawson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Lynne Dawson på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Lynne Dawson på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Lynne Dawson på AllMusic Rediger på Wikidata
* (de) Verk av og om Lynne Dawson i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
* (en) Biografi, bach-cantatas.com
* (en) Biografi, musicalworld.com
* (en) Biografi og diskografi, hyperion-records.co.uk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** CiNii **·** Munzinger (iba) **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Mathilde Cathrine Andersson** (født 1824 i Borås, død 15. april 1909 i Østre Aker) var en fattig, svensk veverske som kom til Christiania en gang i 1840-årene og fikk jobb på Hjula væveri ved Akerselven.

Bakgrunn
--------

Foreldrene var Anna Andersdotter Andersson (1802–1842) og Anders Andersson (1794–1866). Datteren var døpt Anna Cathrine, men fikk med sine foreldres tillatelse lov til å skifte navn til Mathilde for å kvitte seg med kallenavnet «Svensk-Anna», og bli mer respektabel i borgerlige kretser. Dette var på den tid hun ble tatt inn som pleiedatter av den velstående enkefru Dorothea Christophersdatter From (1773-1855). Enkefru From eide gården Rosenborggaten 2 og den omkringliggende Froms løkke på Hegdehaugen. Ved hennes død arvet Mathilde det meste av formuen. Hun forvaltet sine rikdommer på kløktig vis gjennom utleie, kjøp og salg av eiendommer. Mathilde Andersson kjøpte således i 1872 Vestre Sæter på Nordstrand, og bodde både på Hegdehaugen og der oppe. De siste 25 årene av sitt liv bodde hun kun på Nordstrand.

Den delen av den nåværende Solveien som går fra Nordstrandveien til Ljabruveien ved Ljan stasjon, ble anlagt av Mathilde Andersson, og ble den første tiden kalt «Jomfru Anderssons vei». Mathilde ble riktignok aldri gift, men det finnes kilder som viser at noen jomfru var hun langt i fra. En av hennes elskere var den kjente eventyrsamleren Peter Christen Asbjørnsen (1812–1885). Hun skal også ha hatt et forhold til tømmermester Karl Alexander Vilhelm Westmann, (en forsmådd frier som hun flere tiår lå i juridiske rettstvister med), og den nokså alkoholiserte sakføreren fra Hamar, Christian Fredrik Bergersen (1830–1873). Han var far til Hulda Bergersen, senere kjent som Hulda Garborg.

Trivia
------

* Hulda Garborg skildret hele miljøet rundt Mathilde Andersson i skuespillet *Edderkoppen* (1902), men da modellbruken ble kjent ble stykket øyeblikkelig tatt av plakaten på Nationaltheatret.
* Fortsatt finnes Anderssondammen liggende i utkanten av skolegården på Nordstrand videregående skole. Den ble av Mathilde Andersson anlagt som gårdsdam med vannrør ned til hennes gård (i dag Seterveien 2B). Dammen blir gjerne feilaktig omtalt som Anders**e**ndammen.
* Byantikvaren i Oslo bevilget i mars 2012 100.000 kroner til restaurering av gårdens stabbur.
* De som ordnet opp med hensyn til dødsfallet var hennes bror, Anders Andersson, og pleiedatteren, Matty eller Mathilde Fredrikke Christiansen, gift Thams (1883-1945).

Referanser
----------

1. ↑  Edvardsen 2001, s. 32-34.
2. ↑  Edvardsen 2001, s. 80-83.
3. ↑  Edvardsen 2001, s. 99-100 og 106-110.
4. ↑  Edvardsen 2001, s. 105-112, og Nordseter gård, historie Arkivert 15. november 2013 hos Wayback Machine.
5. ↑  Edvardsen 2001, s. 110-112.
6. ↑  Norsk Naturarv om Andersendammen

Litteratur
----------

* Edvardsen, Erik Henning 2001: *Asbjørnsens kvinnehistorier*. Norsk Folkeminnelags skrifter nr. 150. Oslo: Aschehoug & Co. (W. Nygaard). ISBN 82-03-18562-2.
* Lindboe, Rudolf 1997: «Jomfru Adersson på Gressæter gård» (s. 9-71). *Sør i Aker*. Søndre Aker historielag. Årbok 1997.

Eksterne lenker
---------------

* Dødsannonsen
* Takk for deltakelse i begravelsen
**Chatsworth House** er en stor eiendom i Chatsworth i Derbyshire i England. 
Den eies av hertugen av Devonshire, og har vært hjem for slekten Cavendish siden Bess av Hardwick bosatte seg på Chatsworth i 1549.

Chatsworths park er en av de mest berømte i England. Slottet inneholder en unik samling av verdifulle malerier, møbler, bøker med mer.

Slottet som sådant stammer fra 1500-tallet, men er blitt kraftig ombygget i flere omganger; den første gangen mellom 1687 og 1696 under husarkitekten William Talsmann og den andre gangen på 1810-tallet på ordre av den sjette hertugen av Devonshire, William George Spencer Cavendish (1790-1858).

Malerityveriet
--------------

Et portrett av Georgiana Cavendish forsvant fra Chatsworth House, og på 1830-tallet ble det funnet hjemme hos en eldre lærerinna. Hun solgte det i 1841 for 56 pund til en kunsthandler, som gav det til en venn, kunstsamleren Wynn Ellis. Da denne døde, ble maleriet solgt på Christie's hvor det i 1876 ble kjøpt av kunsthandleren William Agnew, for rekordsummen 10 000 guinea. Det ble stjålet allerede tre uker senere av *The Napoleon of Crime*, Adam Worth.
Det tok tohundre år innen maleriet vendte tilbake til Chatsworth House.

Referanser
----------

1. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 5141, besøkt 31. juli 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   vocaleyes.co.uk, besøkt 9. februar 2023[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** SUDOC **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
**M6 Linebacker** er et amerikansk selvdrevet luftvernssystem for kort hold, bygget på stormpanservognen M2AODS Bradley. I stedet for TOW-missiler er vognen er bevæpnet med 4 Stinger luftvernmissiler i en launcher på tårnet, samt den vanlige 25 mm maskinkanonen og 7,62 mm mitraljøsen som M2 Bradley har.

Historie
--------

I mars 1995 fikk Boeing en kontrakt av US Army Missile Command for å integrere Stinger på M2 Bradley. Ni vogner ble levert før november 1997, inkludert en prototyp og åtte produksjonsmodeller. Disse ble evaluert av 1-44 Air Defense Artillery ved Fort Hood, Texas, og deltok i en større øvelse. Den amerikanske hæren bestilte så 99 enheter, alle bygget av Boeing.

Linebacker overtok for et tidligere luftvernsystem basert på Bradley, kalt Bradley Stinger Fighting Vehicle (BSFV). Ulempene med det tidligere systemet var at Stinger-mannskapene måtte ut av vogna for å bruke våpenet. Linebacker er også bedre integrert i det amerikanske kommando- og kontrollsystemet, og får oppdaterte ildledningsdata i høyere tempo enn BSFV.

Fra sommeren 1998 ble Linebacker gradvis innført i aktive tunge amerikanske divisjoner.

Fra 2003 har Linebacker blitt oppgradert til M2A3 Bradley-standard, blant annet med full digital integrasjon.

Målene for oppgraderingen var å skape et system med høyere ytelse enn forrige Linebacker. Dette ble kvantifisert som en 140% øking av ildkraft, 30% lavere tap av eget personell, en vesentlig øking av evnen til å bekjempe mål og beskytte manøverstyrkene mot trusler fra helikoptre, droner, kryssermissiler og fly.

### Konvertering

I februar 2005 fikk United Defense (nå BAE Systems Land & Armaments) en kontrakt for å fjerne Stinger-systemene fra 69 av vognene og konvertere dem tilbake til M2A2 ODS Bradley stormpanservogner innen juni 2006. Vognene ble i ettertid aldri konvertert tilbake igjen til M6, og vogntypen har altså ikke eksistert siden 2006. I 2017 vurderte den amerikanske hæren å gjeninnføre luftvern-Bradley-kjøretøy, men man valgte istedet å planlegge for luftvern på Stryker-kjøretøyene (Pansret personellkjøretøy).

Teknisk
-------

M6 Linebacker fyrer av et missil
Stinger-launcheren er montert på siden av tårnet. Fire missiler bæres i launcheren, med seks ekstra i mannskapsrommet.

For å hjelpe med avstandsbedømming er en laser avstandsmåler med rundt 10 km rekkevidde montert. Oppgraderte vogner har også et annen generasjons termisk sikte.

De andre tekniske dataene for M6 Linebacker er de samme som M2 Bradley-variantene de er basert på.

Varianter
---------

* M6 Linebacker basert på M2A2 ODS Bradley
* M6 Linebacker basert på M2A3 Bradley – bedre termisk sikte, oppdatert kommando- og kontrollsystem

Referanser
----------

1. ↑  Laser In Front, Grunts In Back: Boeing Offers Anti-Aircraft Vehicles Arkivert 2017-08-08 hos Wayback Machine - Breakingdefense.com, 2 August 2017

Eksterne lenker
---------------

* Federation of American Scientists om Linebacker (engelsk)
* Produsentens hjemmeside (engelsk)
* GlobalSecurity.org om Linebacker (engelsk)
* FM 3-22.1 Manual for Bradley-kjøretøyer Arkivert 16. august 2005 hos Wayback Machine. (engelsk)
Edvard Welander. Omslagsbilde til Hvar 8 dag, nr. 26 1906, i forbindelse med Welanders 60-årsdag
Byste av Edvard Welander ved Karolinska Universitetssjukhuset i Solna
**Welanderhjem** var forpleiningshjem for barn med hereditær syfilis, opprettet i Skandinavia på begynnelsen av 1900-tallet etter mønster fra et hjem etablert av den svenske legen og professor i syfidologi, Edvard Vilhelm Welander (1846-1917) år 1900.

Bakgrunn
--------

Syfilis var en utbredt sykdom rundt århundreskiftet 1900. Barn som hadde blitt smittet med syfilis fra foreldrene ble gjerne lagt inn på sykehus sammen med mødrene sine, og dette vakte etter hvert bekymring både fra helsepersonale og offentlige helsemyndigheter. Barna ble regnet som smittefarlige mye lenger enn voksne, og man mente at det var behov for egne hjem for disse barna. Hensikten med å plassere de syke barna i egne barnehjem var å helbrede dem, men også å isolere dem for å hindre smitte. Opphold ved mindre pleiehjem ble også regnet som bedre og rimeligere enn ordinære sykehusopphold.

Historie
--------

Det første barnehjemmet for barn med hereditær syfilis kom på initiativ fra den svenske legen og professor i syfidologi, Edvard Vilhelm Welander (1846-1917). Det startet med fem rom og et kjøkken i en liten tollbygning ved Kungsholms toll i Stockholm, og plass for 12-14 barn. Det fikk navnet «Lilla hemmet». Siden ble det bestemt fra offentlig hold å bygge et større hjem for barna i Stadshagen nær St. Görans sykehus. Dette stod ferdig i 1910 og kunne ta imot opptil 60 barn. Barna ble behandlet omkostningsfritt den tiden det tok å bli kvitt alle tegn på sykdom, det vil si ca. 3-4 år. Deretter kunne de utplasseres i fosterhjem, dersom de ikke kunne gjenforenes med sine mødre.
Det ble bygget flere barne- og pleiehjem for syfilitiske barn i Skandinavia på begynnelsen av 1900-tallet, etter modell fra det svenske Welanderhjemmet, og de ble kalt Welanderhjem. For eksempel fantes det i Helsingør fra 1918-1936, København fra 1905-1954, Ehlershjemmet i Søndre Vilstrup 1925-1951, Oslo 1912-1936 og Welanderhjemmet i Bergen 1919-1939.

Litteratur
----------

* Bergen Kommuneforhandlinger 1918/19, side 622: Indst. ang. bevilgning til indredning og reparation av hovedbygningen paa Elsesro for oprettelse av et Welanderhjem. Bergen Byarkiv.

Eksterne lenker
---------------

* Welanderhjemmet - oppslagsverket oVe, artikkel av Mona Nielsen, Bergen Byarkiv.
* Arkivert 9. juli 2022 hos Wayback Machine.
*
**Bernhard Horwitz** (født 10. mai 1807 i Neustrelitz, død 29. august 1885 i London) var en tysk-engelsk sjakkspiller og sjakkskribent.

Horwitz ble født i Neustrelitz, og gikk på skole i Berlin, hvor han studerte kunst. Fra 1837 til 1843 var han med i en gruppe tyske sjakkspillere kjent som *die Plejaden*.

Han flyttet til London i 1845. I 1846 tapte han en kamp mot den besøkende sjakkmesteren Lionel Kieseritzky, og en annen mot Howard Staunton med sifrene 15.5-8.5. Hans beste sjakkresultat var seier i en kamp mot Henry Edward Bird i 1851. Han spilte i den første internasjonale sjakkturneringen i London i 1851 og slo Bird i første runde, men tapte mot Staunton i andre og mot József Szén i tredje.

I samarbeid med Josef Kling fikk Horwitz i 1851 utgitt boka *Chess Studies*, en samling 208 sluttspillstudier. Etter Klings død ga Horwitz i 1884 ut den utvidede *Chess Studies and End-Games*, som er en grunnstein for moderne sluttspillteori. Begge forfatterne regnes som grunnleggere av moderne sluttspillstudier.

Horwitz var en betydelig komponist av sjakkoppgaver og studier som etter eget utsagn komponerte over 200 studier fra 1855. Oppgavene ble publisert i tidsskrifter som *Westminster Papers*, *The City of London Chess Magazine* og *The Chess Monthly*.

  

Med følgende bidrag vant han sjakkhistoriens første studieturnering, organisert av Johann Jacob Löwenthal:

**Bernhard Horwitz**  
*Turnering i London 1862*  
*1. premie***Hvit trekker og vinner**
  
  
  

**Løsning:**  
  

**1. c3xd4+ Kc5-d5**  

**2. c2-c4+ Kd5-e6**  

**3. Tf3xf6+ De7xf6**  

**4. d4-d5+ Ke6-d6**  

**5. Kg2-f1 Df6-f4**  

**6. Sh6-f7+ vinner** (siden svart nå mister dronningen i en springergaffel)

Verk
----

* Kling / Horwitz: *Chess studies; or endings of games*. London 1851

Referanser og noter
-------------------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 10. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Maskinanalyse på lichess.org

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bernhard Horwitz – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Bernhard Horwitz – 365Chess.com Rediger på Wikidata
* Komposisjoner av Bernhard Horwitz, *Die Schwalbe*, utgitt av Schwalbe, den tyske problemsjakkforeningen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNE
 |

Portal: Tyskland
**Forsvarets militærpolitiavdeling** (**FMPA**) er en avdeling i Hæren som understøtter hele Forsvaret med militærpolititjenester.

Avdelingen utfører militærpolitioppdrag innenfor styrkebeskyttelse, krigsfangehåndtering, sikkerhetsoperasjoner, mobilitetsstøtte og politifunksjoner. FMPA har underlagt avdelinger som driver med ordenstjeneste, etterforskning, soldatproduksjon og fagutvikling av militærpolitiet. Avdelingen utdanner også personell til Militærpolitiets livvakttjeneste.

Militærpolitiet i Norge er fordelt i områder hvor Forsvaret har sine største garnisoner.

Oppgaver
--------

Oppdraget til FMPA er følgende:

* Sjefen er fagsjef militærpoliti i Forsvaret
* Utdanner MP-soldater til Hæren
* Utdanner militærpolitibefal til Forsvaret
* Uvikler materiell, taktikk og teknikk for MP i Forsvaret
* Utvikler og setter opp militær livvaktenhet for Forsvaret
* Setter opp beredskapsavdeling for internasjonale operasjoner, MP-tropp felles
* Trener militærpoliti som skal tjenestegjøre i internasjonale operasjoner

Avdelinger
----------

* Forsvarets militærpolitiskole
* Etterforskningsavdelingen
* Ordensavdelingen

Militær livvakt
---------------

Tjenesten består av planlegging og gjennomføring av skarpe livvaktoppdrag globalt og nasjonalt, innenfor alle trusselnivåer.

En militær livvakts oppgave er å beskytte en person som i kraft av sin stilling eller posisjon er utsatt for en spesifikk eller generell trussel om attentat, kidnapping, samt andre ulovlige handlinger og/eller forulempninger. I tillegg vil militære livvakter samvirke med sivil livvakttjeneste.

Livvakttjenesten er en relativt liten avdeling som spesialiserer seg innen en rekke fagfelt, både individuelt og som en enhet. Tjenesten går ut på å sørge for sikkerhet rundt viktige personer i Forsvaret og dets allierte i konfliktområder. Soldatene utøver solide ferdigheter som taktikk, våpenhåndtering, nærkamp, transport og sanitet.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Venberget, Heidi (26. august 2021). «Introduksjon til militærpolitiet». *Folk og Forsvar*. Besøkt 16. august 2023.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. april 2020. Besøkt 12. april 2020.
4. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Forsvarets militærpolitiavdeling (FMPA) Arkivert 27. august 2019 hos Wayback Machine.
**Eltham Palace** er en herregård i Eltham i London. Den eies av English Heritage og er åpen for publikum. Bygningen, som tildels er art deco, regnes av mange som et mesterstykke innen moderne arkitektur.

Historisk palass
----------------

Den opprinnelige bygningen var et palass som ble gitt til Edvard II i 1305, og som ble brukt som kongelig residens til det 16. århundre. Ifølge en historie skjedde hendelsen som førte til at Edvard III opprettet Order of the Garter på Eltham Palace, da en kvinne mistet et strømpebånd og kongen bandt det rundt sitt eget ben for å avlede oppmerksomheten fra det pinlige opptrinnet. 

Eltham Palace var yndlingsresidensen til Henrik IV, som tok i mot Manuel II Palaiologos, den eneste bysantinske keiseren som besøkte England, der fra desember 1400 til januar 1401. Det ble da dystet til ære for keiseren, og dystingsbanen er bevart. I 1470-årene fikk Edvard IV bygget en storsal. Henrik VIII tilbrakte deler av sin barndom der, og det var på Eltham han møtte og imponerte Erasmus. 

I 1630-årene brukte ikke kongefamilien lenger palasset, og Anthony van Dyck fikk en suite der som landsted. Under den engelske borgerkrig ble bygningen stående og forfalle, og den ble aldri skikkelig restaurert.

Den moderne bygningen
---------------------

Den moderne bygningen ble reist i 1930-årene. Storsalen fra det gamle palasset og enkelte andre elementer er bevart. Victoria og Stephen Cortauld leaset huset fra 1933, og begynte da å bygge et hjem i stilen art deco. Familien bodde der til 1944, og i mars 1945 tok Royal Army Education Corps over. De var der til 1992. 

I 1995 tok English Heritage over bygningen, og i 1999 var de ferdige med en større renovering. Palasset kan nå leies til brylluper og andre selskaper, og er åpent for publikum hele året.

Referanser
----------

1. ↑   National Heritage List for England[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   vocaleyes.co.uk, besøkt 9. februar 2023[Hentet fra Wikidata]

| * v
* d
* r
Kongelige residenser i Storbritannia |
| --- |
| I bruk | Bagshot Park **·** Balmoral Castle **·** Birkhall **·** Buckingham Palace **·** Clarence House **·** Gatcombe Park **·** Highgrove House **·** Hillsborough Castle **·** Holyrood Palace **·** St. James's Palace **·** Kensington Palace **·** Sandringham House **·** Thatched House Lodge **·** Windsor Castle |
| Historiske | Palace of Beaulieu **·** Beaumont Palace **·** Bridewell Palace **·** Brantridge Park **·** Cumberland Lodge **·** Dunfermline Palace **·** Eltham Palace **·** Falkland Palace  **·** Fort Belvedere **·** Hampton Court Palace **·** Kew Palace **·** Linlithgow Palace **·** Marlborough House **·** Castle of Mey **·** Nonsuch Palace **·** Oatlands Palace **·** Osborne House **·** Palace of Placentia **·** Queen’s House **·** Richmond Palace **·** Royal Pavilion **·** Savoy Palace **·** Tower of London **·** Palace of Westminster **·** Palace of Whitehall **·** Woodstock Palace |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
*For idrettslaget fra Stavanger, se Idrettslaget Brodd*

**Brodd Idrettslag** (Brodd IL) er et fleridrettslag fra Rygg i Gloppen kommune. Laget ble stiftet i 1919, og har gjennom årene hatt tilbud sentrert rundt hovedidrettene friidrett og turn. Idrettslaget har senere også hatt aktive fotball- og håndballgrupper, men disse er nå lagt ned. Per 2009 har laget også egne treningsgrupper for basketball og allidrett.

Historie
--------

På Hestenesøyra, fem kilometer vest for Rygg, ble *Nesstrand Idrettslag* stiftet i 1902. Det er ukjent hvor lenge det laget hadde aktivitet, men beboerne på Hestenesøyra har siden sognet til Brodd IL.

Anlegg
------

Brodd IL har egen fotball- og friidrettsbane, kalt *Loggane stadion*. Anlegget ble bygget på dugnad av bygdefolket. I tillegg nytter laget bygdehuset *Runnevang* til turn og innendørs treninger.

Laget nytter i tillegg det storslagne naturen i fjella over fjorden med *fjelltrim*. De har plassert bokser med innskrivingsbøker og poengberegning etter turenes vanskelighetsgrad.

Pokalkamp mot Hyen IL
---------------------

I en årrekke har idrettslagene Hyen IL og Brodd IL hatt en årlig pokalkamp i friidrett.

Kjente utøvere
--------------

* Atle Rygg Årdal (f. 1987), innehar norsk bestenotering for 15-åringer i sleggekast med 64,77 meter (med 110 cm lang streng).
* Marte Rygg Årdal (f. 1992), sleggekaster med bronsemedalje i sleggekast fra senior-NM, bare 16 år gammel. Hun er med det det eneste medlem av Brodd IL med NM-medalje for seniorer.
* Vegard Sælen (f. 1995), innehar norsk bestenotering for 13-åringer i diskoskast (0,75 kg) med 45,67 meter.

Referanser
----------

1. 1 2  friidrett.no: Bestenoteringer for gutter Arkivert 18. juni 2009 hos Wayback Machine.
2. ↑  friidrett.no: Medaljevinnere NM slegge kvinner[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Brodd IL på bygdenettsida sjedu.no Arkivert 4. februar 2009 hos Wayback Machine.
* NRKs fylkesleksikon om idretten i Gloppen
**Karl-Petter «Kålle» Thorwaldsson** (oppført som Torvaldsson i det svenske folkeregisteret) (født 26. desember 1964 i Kosta i Kronobergs län) er en svensk fagforeningsleder. Han var leder for det svenske LO fra 2012 til 2020.

Thorwaldsson er sønn til en glassblåser og vokste opp i industrisamfunnet Kosta, i en del av Småland hvor det finnes mange glassverk. Han ble medlem av SSU, den sosialdemokratiske ungdomsorganisasjonen og ble valgt til leder, en posisjon han hadde 1990-1995.

Thorwaldsson ble senere en politisk rådgiver ved Statsministerens kontor og informasjonssjef for det sosialdemokratiske partiet, før han ble ombudsman i fagforbundet Metall. År 2000-2012 kombinerte han lederskapet i Metall med å være styreformann i Arbetarnas bildningsförbund, ABF.
Metall foreslo ham som lederkandidat for LO 2011 og han ble valgt den 26. mai 2012. I 2020 ble han etterfulgt som LO-leder av Susanna Gideonsson.

Referanser
----------

1. ↑   Davos 2014 Participant List, uttrykt i referansen som 1964[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Wallin, Gunhild (05. november 2012): «Karl-Petter Thorwaldsson: Jag tror framtiden är nordisk», *Arbeidsliv i Norden*
3. ↑  «Karl-Petter Thorwaldsson ny LO-ordförande», Sveriges Radio 26. mai 2012
4. ↑  «LO har valt en ny ordförande». LO. 26. mai 2012. Arkivert fra originalen 25. oktober 2012. Besøkt 26. mai 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Karl-Petter Thorwaldsson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (sv) Landsorganisationen i Sverige

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
**Bauhaus-Archiv – Museum für Gestaltung** er et arkitektur- og designmuseum i Berlin som samler arbeider, dokumenter og litteratur knyttet til Bauhaus. Utstillingene viser skolens resultater i form av kunst, undervisning, arkitektur og design.

Museet ble opprinnelig grunnlagt i Darmstadt i Hessen i 1960. Walter Gropius og andre sentrale ved Bauhaus støttet foretaket. Ettersom museets samling raskt vokste, tenkte man på å få en egen museumsbygning. Gropius ble spurt om å tegne det nye museet, som opprinnelig var planlagt på Rosenhøyden i Darmstadt. Dette lot seg til slutt ikke gjennomføre kommunalpolitisk.

I Berlin var man derimot villig til å stille tomt og midler til disposisjon for museumsbygget. I 1971 flyttet museet til midlertidige lokaler i Berlin. Tilpasningen av planene til tomten ved Landwehrkanal og økonomiske spørsmål forsinket prosjektet, men i 1979 kunne museet åpnes. Museumsbygningen ble fredet i 1997.

Referanser
----------

1. ↑   www.dbz.de, besøkt 11. mai 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.bauhaus.de, besøkt 11. mai 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Bauhaus-Archiv

  

Portaler: Kunst | Museum | Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NKC **·** NKC **·** CiNii
 |
Bjølsenfossen med Bjølsen mølle i bakgrunnen
fotografert ca.1915–1916. Foto: Halfdan Møller / Oslo Museum 
**Bjølsenfossen** er med et fall på 16 meter den høyeste fossen i Akerselva i Oslo. Den ligger sør for Treschows bru på Bjølsen, og har navn etter gården Bjølsen. På 1300-tallet ble Bjølsen mølle anlagt ved fossen. Fossen var på 1800-tallet viktig for industriutviklinga i området, og forsynte blant annet Bjølsen Valsemølle med kraft. Valsemølla ble etter hvert den største melprodusenten i Norge. Fossen ligger inne på valsemøllas industriområde, så allmennheten kommer normalt ikke tett på den.

Rett over fossen ligger Bjølsendammen, hvor det fra 1860 til 1867 var vanninntak for byen.

Kilder
------

* Knut Are Tvedt (red.): *Oslo byleksikon*, Kunnskapsforlaget 2010, side 83-84, ISBN 978-82-573-1760-7
* Trude H. Olsen (red.): Turguide Akerselva, Oslo kommune v/ Bymiljøetaten, Oslo 2012

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |

Portal: Oslo
Fra Hengdian-studioet 2007: Rekonstruksjon av Qin-dynastiets palass
**Hengdian World Studios** (kinesisk: 横店影视城) er et av de største filmstudioer med store kulisser som finnes (2008) i Folkerepublikken Kina og i Asia. Det ligger i provinsen Zhejiang i byprefekturet Jinhua i byfylket Dongyang i storkommunenn Hengdian. 

Studioet drives av den privateide *Hengdiangruppen*, som ble grunnlagt av Xu Wenrong, en bonde som ble millionær. Studiet har også tilnavnet «Chinawood». 

Byggingen begynte i 1990-årene, og har pågått siden. Blant de senere tilskudd er en replika av Beijings gamle keiserlige sommerpalass. Andre større kulisser egner seg for filmer som skal utspille seg under Qin-dynastiet og Han-dynastiet. Her er også gatestrøk fra Guangzhou og Hongkong og palasser fra Ming- og Qing-periodene.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hengdian World Studios – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisiell webside
* Hengdian Group

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Engelsbergs oljefabrik** er verdens eldste bevarte oljeraffineri, bygd i 1875 på øya Barrön (også kjent som **Oljeön**) ved Ängelsberg i sjøen Åmänningen i Västmanland.

Historikk
---------

Pehr August Ålund lot i slutten av 1860-tallet bygge en fabrikk nord for bruket ved sjøen Snyten. Fabrikken brant ned etter et lynnedslag. Av sikkerhetsgrunner anla Åhlund derfor den nye fabrikken på Barrön 1875. Fabrikken produserte bl. a. parafin, våpenfett og maskinsmøreolje. Råoljen ble i hovedsak importert fra USA, talg og fett fra Russland og tjære, s.k. goudron, fra Galizien nord for Karpatene. Råvarene ble fraktet med malmbåt opp Strömsholms kanal.

Oljeraffineringen ble avbrutt 1902 og smøreolje og fettproduksjonen ble lagt ned i 1927 da den ikke lengre bar seg økonomisk, etter at toll på konkurrerende, utenlandske produkter ble avskaffet.

Virksomhet idag
---------------

Raffineriet er i dag et museum og tilhører, Ekomuseum Bergslagen. Raffineriet er åpent for besøk i sommerhalvåret, og overfart til øya skjer med turbåten Petrolia. Nærliggende Engelsbergs bruk er et av verdens fremste industriminner og finnes på UNESCOs verdensarvsliste.

Referanser
----------

1. ↑   Wiki Loves Monuments' database, tools.wmflabs.org, utgitt 6. mai 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Oljeön hjemmeside
* Oljeön på Ekomuseum Bergslagens hjemmeside
*Se også Verdensteateret.*

**Verdensteatret** i Tromsø er Nord-Europas eldste kino som fortsatt er i drift.

Kinoen ble åpnet 4. juni 1916. Fram til desember 2004 var Verdensteatret en del av den ordinære kommunale kinoen i Tromsø. Bygningen er fortsatt i kommunal eie, men i 2006 overtok Tromsø Internasjonale Filmfestival (TIFF) driftsansvaret.

Filmfestivalen arrangerer egne stumfilmdager ved kinoen hvert år. Stumfilmfestivalen markerte også starten på Verdensteatret som cinematek. Cinemateket har daglige visninger av eldre klassikere, ny kinofilm og filmer som ellers ikke vises på ordinær kino i Norge. I tillegg har Tromsø filmklubb visninger hver onsdag og lørdag. Kinoen brukes også jevnlig av Tromsø Barnefilmklubb, og til konserter, seminarer, m.m. 

I januar 2006 ble det etablert en kafé og bar i vestibylen.

Legg merke til at navnet på kinoen følger rettskrivningsnormen fra før 1917. Navnet er derfor Verdensteatret og ikke Verdensteateret.

Se også
-------

* Tromsø Internasjonale Filmfestival (TIFF)
* Tromsø Filmklubb
* KulturHuset

Referanser
----------

1. ↑  «Verdensteatret - et levende kulturminne - Tromsø kommune». *www.tromso.kommune.no* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 12. mai 2018. Besøkt 30. april 2018.
2. ↑  Tromsø kommune: Kommunen overtar Verdensteateret Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine. 26.10.2005

Eksterne lenker
---------------

* Verdensteatret
* Tromsø Filmklubb
* Artikkel om Verdensteatrets bygning i Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard
* «Verdensteatret». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Gyldendals Teaterleksikon **·** VIAF **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
**Magnus Smidesang Rønningen** (født 1979) er en norsk journalist, mediegründer, forfatter og pr-rådgiver fra Otta i Gudbrandsdalen.

Våren 2009 grunnla han gratismagasinet *MASSIV*, hvor han var redaktør, men fratrådte januar 2010 for å starte Magnum Media AS, og etter hvert mannemagasinet *Alfa*.

I august 2010 var Rønningen sammen med de norske styrkene i Meymaneh, Afghanistan. Resultatet ble en reportasje i første utgave av *ALFA* som vakte oppsikt fordi de norske soldatene uttalte at å «Krige er bedre enn sex». Rønningen var i flere debatter med den norske forsvarsministeren Grete Faremo som han mente dolket sine egne soldater i ryggen, samtidig fikk han kritikk for selv å ha blitt en part i saken.

I samme utgave var det et eksklusivt intervju med Stina Brendemo Hagen fra den såkalte Bolivia-saken som satt fengslet i Bolivia. Rønningen fikk kritikk for å ha flydd en norsk jordmor til Bolivia for å bistå Brendemo Hagen under fødselen.

Dyrevernorganisasjonen NOAH gikk sommeren 2011 hardt ut mot Rønningen og en rekke norske kjendiser som deltok i okseløpet i Pamplona i regi av *ALFA*. NOAH mente de promoterte dyremishandling.

I august 2011 rømte Stina Brendemo Hagen og den ett år gamle sønnen fra fengslet i Bolivia ved hjelp av leiesoldater, fly, båt og moped til en kostnad på rundt to millioner kroner. Ifølge *Dagbladet* var det Rønningen som hadde betalt og stått bak flukten. Rønningen har innrømmet å ha betalt kausjonen på 590 000 kroner, men har aldri uttalt seg om sin involvering utover det.

Rønningen var i en periode eier og daglig leder i PR-byrået Niche AS før han i 2015 startet Pilar Forlag sammen med Jonas Forsang.

Rønningen innehar flere styreverv.

Bibliografi
-----------

* *Oppskriften: for deg som vil opp og fram*, Kagge Forlag 2008 – ISBN 9788248908104

Referanser
----------

1. ↑   www.proff.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Magnus Smidesang Rønningen – 23 roller i norsk næringsliv». *www.proff.no*. Besøkt 22. mars 2023.
3. 1 2  VG – Petter Stordalen krangler om Bieber-regning
4. ↑  «na24.no – Partyfikser med massiv satsning». Arkivert fra originalen 27. april 2010. Besøkt 10. oktober 2009.
5. ↑  Nettavisen – Slutter i MASSIV
6. ↑  «na24.no – Skal bygge eget mediehus». Arkivert fra originalen 11. oktober 2009. Besøkt 10. oktober 2009.
7. ↑  – Mannebladet ALFA får en søster
8. ↑  – Makan til PR har jeg knapt sett i år[*død lenke*]
9. ↑  ALFA-redaktør: Ekstremt dårlig ledelse i Forsvaret
10. ↑  Betalte jordmor for Bolivia-dømt
11. ↑  ALFA slår tilbake mot dyremishandling
12. ↑  Slik var flukten
13. ↑  Han betalte Stina Brendemo Hagens flukt fra Bolivia
14. ↑  Proff.no – Niche AS
15. ↑  Neraal, Anders (26. januar 2023). «Strawberry Stories». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 19. mars 2023.
16. ↑  «Magnus Smidesang Rønningen – Alle roller». *www.proff.no*. Besøkt 19. mars 2023.
**Frysjafossen** er på grunn av flere misforståelser blitt brukt som navn på to av de øverste vannfallene i Akerselva. I flere sammenhenger har media brukt navnet om Brekkefossen. Forklaringen kan ligge i at denne fossen er meget nær nabo til Aktivitetshuset 33 Frysja. I andre sammenhenger er navnet brukt om fallet ovenfor, **Grønvoldsterskelen**, som også kalles **Kjelsåsfallet**. I dette tilfelle kan navnebruken skyldes at fallet ligger nær til kunstnernes Frysja senter.

I en liste fra 1856 over Akerselvas 20 fall, står denne fossen, «fald nr. 1», oppført med et fall på «9 fot».

Kjelsås Bruk var en spiker- og ståltrådfabrikk med kraftstasjon som hadde vanninntak ved «Frysjafossen» mellom 1855 og 1884.

I 2020 åpnet en fisketrapp for å hjelpe laks og annen gytende fisk opp fossen.

Referanser
----------

1. ↑  Haga, Kristin Tufte. «Billig er den ikke, men: Nå er fisketrappa ferdig!». *Nordre Aker Budstikke* **(norsk)**. Besøkt 15. september 2020.

Litteratur
----------

* *Nord i Aker – gjennom 10 000 år.* (Historielaget Grefsen/Kjelsås/Nydalen, 2004.)
* *Akerselva – fra sagatid til opera.* (Jerman, 2003.)

Portal: Oslo
**Serdar Gözübüyük** (født 29. oktober 1985 i Haarlem) er en nederlandsk fotballdommer av tyrkisk opphav som til daglig dømmer i landets øverste divisjon Eredivisie. Han har i tillegg dømt flere internasjonale kamper på aldersbestemt nivå både i regi av FIFA og UEFA.

Gözübüyük begynte sin profesjonelle dommerkarriere i 2006/2007-sesongen og fikk sine første kamper i Eerste divisie på andre nivå i 2007. Han fikk sin debut på øverste nivå i 2009/2010-sesongen i kampen mellom Heracles Almelo og ADO Den Haag den 10. mai 2010, noe som gjorde han til den yngste dommeren noensinne i Eredivisie. Hans første europacupkamp kom den 5. juli 2012, da han dømte første kvalifiseringsrunde til Europaligaen mellom Borac Banja Luka og FK Celik (2–2). Gözübüyük har siden dømt flere kvalifiseringskamper i både Mesterligaen og Europaligaen gjennom flere sesonger, sistnevnte turnering også i gruppespillsammenheng.

Han har dømt flere landskamper på U-17, U-19 og U-21-nivå, blant annet flere kamper under kvalifisering til europamesterskap for EM U-19 og U-21. Han var også hoveddommer i gruppespillet ved to anledninger under U21-EM i fotball for menn 2017. Gözübüyük debuterte internasjonalt som hoveddommer på øverste nivå den 26. mars 2013, da han dømte VM-kvalifiseringskampen mellom Malta og Italia (0–2).

Referanser
----------

1. ↑   www.novacollege.nl, besøkt 7. januar 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   dutchturks.nl, besøkt 7. januar 2018[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  FIFA.com – Netherlands, Football Officials - Referees (Besøkt 6. september 2018)
4. ↑  Nu.nl – Gözübüyük jongste arbiter in eredivisie (Publisert 27. april 2010, besøkt 6. september 2018)
5. ↑  Worldfootball.net – Europaligaen Qual. 2012/2013, Borac Banja Luka-FK Celik 2:2 (Besøkt 6. september 2018)
6. ↑  FIFA.com – Match Report, Malta-Italy 0:2 Arkivert 9. juli 2018 hos Wayback Machine. (Besøkt 6. september 2018)

Eksterne lenker
---------------

* Dommerprofil hos Worldreferee.com Arkivert 13. desember 2017 hos Wayback Machine.
* Dommerprofil hos Soccerway.com
* Dommerprofil hos Transfermarkt.com
**Realpolitikk** er politikk som i motsetning til moralpolitikk søker å nå sine overordnede mål gjennom kompromisser basert på praktiske betraktninger og overveielser av makt i motsetning til idealer, moral og prinsipper.

Hvis man som politiker har en realpolitisk eller pragmatisk tilgang til politikk vil det altså si at man er innstilt på at man ikke kan få igjennom alle sine synspunkter, men at man som ledd av et kompromiss må gi avkall på noe, på samme måte som de øvrige partier innenfor kompromisset. Realpolitikk brukes i større grad innenfor diplomatiet og utenrikspolitikken, hvor en stat som bruker realpolitikk gjerne er ensidig opptatt av egne nasjonale maktpolitiske interesser, og dyrker disse på en effektiv og hensynsløs måte. Det motsatte av realpolitikk er moralpolitikk eller ideologisk politikk, hvor den amerikanske presidenten Jimmy Carter er regnet som dens fremste talsmann. 

Den tyske rikskansleren Otto von Bismarck ord fra 1867 om politikk, «det muliges kunst», uttrykker kort og klart hva realpolitikken innebærer. Foregangsmenn innenfor realpolitikk er blant andre Niccolò Machiavelli, Armand-Jean du Plessis de Richelieu, Klemens von Metternich og Otto von Bismarck. I nyere tid har den amerikanske sikkerhetsrådgiveren og utenriksministeren Henry Kissinger blitt sett på som en talsmann for realpolitikk.

Litteratur
----------

* Kissinger, Henry A. (1994). *Diplomacy*. New York: Simon & Schuster Paperbacks. s. 137–167. ISBN 0-671-51099-1.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
***Hard Boiled*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Victor Schertzinger.

Handling
--------

En musikalsk komedietrupp ledet av primadonnaen Corinne Melrose blir strandet i den lille byen Nilesburg i Arizona, da showets manager forlater byen med alle pengene deres. Når Corinne bruker sin siste cent på en togbillett til en av de andre ansatte, blir hun rådet av en ansatt ved stasjonen til å søke hjelp fra en godhjertet gammel kvinne som heter tante Tiny Colvin. Hun tar Corinne inn, men innrømmer at hun også er i store økonomiske problemer fordi hun skylder 200 dollar til en pengeutlåner, Deacon Simpson, som nå krever umiddelbar tilbakebetaling.

Simpson, en gift mann, blir forelsket i Corinne og gjør upassende romantiske fremskritt mot henne. Corinne truer med å avsløre oppførselen hans ovenfor hans kone og resten av innbyggerne i byen - med mindre han gir tante Tinys pengene hun trenger. For å unngå en skandale, går han med på dette. Billy Penrose, en tenor som er forelsket i Corinne, ankommer Nilesburg i Arizona med nyheter om muligheten til å delta på vaudeville­opptredninger i New York. Men Corinne har for lengst blitt fullstendig trollbundet av den lille byen, og ønsker å bli boende der for godt.

Skuespillere
------------

* Dorothy Dalton som Corinne Melrose
* William Courtright som Deacon Simpson
* Gertrude Claire som tante Tiny Colvin
* Walter Hiers som Hiram Short
* Nona Thomas som Daisy May
* Billy Mason som Billy Penrose

Referanser
----------

1. ↑  HARD BOILED

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
**Esztergomkatedralen** i Esztergom, er hovedkirken for Esztergom-Budapest erkebispedømme og tilegnet jomfru Maria og Sankt Adalbert. Kirken ble påbegynt i 1822. I 1856 ble deler av kirken innviet med verket *Missa solennis zur Einweihung der Basilika in Gran* (*Graner Messe*) av Franz Liszt. Gran er det tyske navnet på Esztergom.

Katedralen er 71,5 meter høy innvendig og har en diameter på 33,5 meter. Utvendig er kirken 100 meter høy, regnet fra krypten. Det gjør den til den høyeste bygning i Ungarn og den 18. høyeste kirke i verden. Esztergomkatedralen er Ungarns største og Europas tredje største kirke, med en grunnflate på 5 600 m². Den er utformet som en basilika, 118 meter lang og 49 meter bred. Kirken har en etterklang på 9 sekunder. Altertavlen er på 13,5 meter x 6,6 meter og verdens største maleri i ett stykke.

Referanser
----------

1. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 13685, besøkt 31. juli 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Esztergom Cathedral – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***The Honor of His House*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av William C. deMille.

Handling
--------

Dr. Robert Farlow og den velstående toksikologen grev Ito Onato befinner seg på en øde øy. Begge to er forelsket i Lora, en ung, vakker japansk-amerikansk kvinne. Lora foretrekker Robert, men bestemmer seg for å avvise ham på grunn av hans overdrevne forkjærlighet for alkohol. Lora gifter Lora seg med grev Ito, men Robert bestemmer seg for å vinne henne tilbake.

Robert slutter med alkoholen, og oppnår snart et rykte innen medisin som bare greven selv kan slå. Igjen møtes Robert og Lora, og han ber henne stikke av sammen med ham - men hun nekter. Greven mistenker imidlertid at hans kone har vært utro, og han forgifter henne. Men han oppdager snart at Lola egentlig var uskyldig.

Skuespillere
------------

* Sessue Hayakawa som Grev Ito Onato
* Florence Vidor som Lora Horning
* Jack Holt som Robert Farlow
* Mayme Kelso som Mrs. Proudweather
* Kisaburô Kurihara som Sato
* Forrest Seabury som Mr. Proudweather

Referanser
----------

1. ↑  The Honor of His House
2. ↑  THE HONOR OF HIS HOUSE

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
**Luftvernbataljon Ørland** (LVbn Ørland) ble opprettet i 1954 på Ørland flystasjon i Ørland kommune i Trøndelag. Gjennom historien har LVAbn benyttet kanonluftvern av typen L-60 og L-70, radarsikter av typen RSS-40 og FCS-2000 og missilsystemer av typen NOAH (Norwegian Adapted HAWK) og NASAMS (Norwegian Advanced Surface to Air Missile System), lenge oppsatt i kombinasjon kalt NORSOL. Bataljonen hadde i 2012 ca 65 befal og vervede, og 75 vernepliktige soldater.

Bataljonen er organisert i forskjellige tropper.

* Utskytningstropp
* Ildledningstropp
* Sambandstropp
* Kommandoplasstropp
* Trentropp

Idag er LVbn Ørland den eneste luftvernavdelingen som eksisterer i Norge. Bataljonen ble sommeren 2014 slått sammen med Luftvernartilleribataljon Bodø og samlet på Ørland hovedflystasjon. LVAbn Ørland har egen rekruttskole på Ørland tiltross for Luftforsvarets felles rekruttskole på Madla.

De er oppsettende avdeling for FIST-L/LV (Forsvarets innsatstyrke – Luftforsvaret/luftvern) og opererer våpensystemet NASAMS II. Ved å ligge på Ørland hovedflystasjon får avdelingen meget gode synergier og treningseffekt opp mot kampflyskvadronen (338 skvadron) og basesettet (Basesett 1) i tillegg til meget gode treningsmuligheter med de allierte avdelingene som til stadighet besøker Ørland hovedflystasjon gjennom året.

Referanser
----------

1. 1 2  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 26. oktober 2014.
2. ↑   Side 1