recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ellen Juliette Collin Price**, (gift **de Plane**) (født 21. juni 1878 i Snekkersten, død 4. mars 1968 i Brøndby) var en dansk ballettdanser og skuespiller. Hun regnes for at være en av den mest betydningsfulle danserinner i sin tid. 

Ellen Price var datter av ballettdanser og skuespiller Carl Price (1839-1909) og Helga Collin (1841-1918). Hun ble opptatt på Det Kongelige Teaters Ballettskole i 1885, hvor hun først mottok undervisning av sin fars fetter, Waldemar Price, og senere av Hans Beck.

Karriere
--------

Price debuterte i *pas de trois'en* i August Bournonvilles ballett *La Ventana* i 1895. I årene rundt århundreskiftet danset hun ofte med Gustav Uhlendorff, som senere ble ballettmester. Etter å ha danset tittelpartiet i *Sylfiden* ble hun i 1903 forfremmet til solodanser. Som forberedelse til *Sylfiden* søkte hun veiledning hos farens kusine, Juliette Price (1831-1906), som selv hadde danset partiet i Bournonvilles tid. Juliettes muntlige veiledning: "En Sylfide dør ikke som et Menneske, men som en Blomst, som en Sommerfugl, der faar strøket Støvet av Vingerne" gav Ellen Price videre til neste generasjons sylfider, deriblant Margrethe Schanne og Elsa Marianne von Skrytet. Ellen Prices fortolkning av tittelpartiet i *Den lille Havfrue* gjorde også stort inntrykk i samtiden. Carl Jacobsen ble så inspirert av Prices dans at han bestilte skulpturen, *Den lille Havfrue* hos billedhuggeren, Edvard Eriksen. Som forberedelse til arbeidet, overværet Eriksen flere ganger balletten. Det var hans ønske at Ellen Price skulle sitte modell, men det ville hun ikke, og hun uttalte senere: "En kongelig solodanserinne sitter ikke modell for en kunstner."

Da hennes helse på grunn av en mulig hjertefeil ikke lenger tillot at hun danset, gikk hun i 1913 til skuespillet i stedet. Først var hun tilknyttet Aarhus Teater, men flyttet senere til Bornholm og opptrådte på lokale teatre. Etter sin skilsmisse flyttet hun tilbake til København, hvor hun etablerte egen ballettskole.

Referanser
----------

1. 1 2   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm3062823, besøkt 17. juli 2016[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   «Ellen Price», Dansk Biografisk Leksikon-ID Ellen\_Price, besøkt 23. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   troelswinther.dk[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  PRICEFAMILIENS GENEALOGI: *Tredje Slægtled*[*død lenke*]
5. ↑  Geocaching.com The little mermaid (Havfruen)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ellen Price på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Ellen Price på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Ellen Price på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Ellen Price på danskefilm.dk Rediger på Wikidata

* (da) Ellen Price på danskfilmogtv.dk Rediger på Wikidata
* (en) Ellen Price – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Dansk biografisk leksikon **·** Dansk kvindebiografisk leksikon **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
**John Hutchison Black** (født 26. oktober 1882 i South Ayrshire i Skottland, død 16. oktober 1924) var en canadisk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.

Black vant en olympisk sølvmedalje i skyting under OL 1924 i Paris. Han var med på det canadiske laget som kom på andreplass i lagskytingen i trap med 360 poeng, tre poeng mindere enn gullmedaljevinnerne fra USA. Det var 69 deltaker fra tolv nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 6. og 7. juli 1924. Det var lov til å ha seks deltakere på hvert lag, men det var kun de fire beste skytternes resultat som ble summert sammen. Deltakerne på det canadiske laget var George Beattie som skjøt 92 poeng, James Montgomery (92), Samuel Vance (89), John Black (87), William Barnes (85) og Samuel Newton (73).

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1924 Frankrikes flagg Paris – Sølv i skyting, trap lagskyting Canadas flagg Canada

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   sports-reference.com, Sports-Reference.com olympisk utøver-ID bl/john-black-1, besøkt 18. november 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Black – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) John Black – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Jørn Kristensen** (født 11. juni 1957 i Skjern) er en dansk rullestolcurlingspiller. Han representerer Tårnby Curling Club, og begynte å spille rullestolcurling i 2002. 

Han har spilt *toer* og *treer* i tre VM og ett Paralympics for Danmark fra 2004 til 2007. Beste resultat fra disse mesterskapene er VM-sølv i 2005, ledet av skip Kenneth Ørbæk. 

Danmark fikk bronse i kvalifiseringen til VM i 2008, men kun to av de 10 lagene som deltok i denne kvalifiseringen fikk plass i VM. Danmark spilte derfor ikke i VM i 2008. Jørn spilte treer i denne kvalifiseringen.

Resultater
----------

| De olympiske ringer Paralympiske leker |
| --- |
| Plass | Øvelse | År | Sted |
| 5. | Rullestolcurling | 2006 | Italias flagg Torino |
| Curling VM i rullestolcurling |
| Plass | Øvelse | År | Sted |
| 8. | Rullestolcurling | 2004 | Sveits’ flagg Sursee |
| Sølv | Rullestolcurling | 2005 | Skottlands flagg Glasgow |
| 9. | Rullestolcurling | 2007 | Sveriges flagg Sollefteå |

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jørn Kristensen – Paralympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Jørn Kristensen – World Curling Federation Rediger på Wikidata

  

Portal: Danmark
**Ellen Rømming** (født 8. april 1964) er en norsk forfatter. Hun debuterte som skjønnlitterær forfatter med romanen De ufullendte i 2020. 

Rømming er utdannet statsviter, og arbeider per 2020 i Forsvarsdepartementet. Hun var sekretariatsleder for Makt- og demokratitutredningen ved Universitetet i Oslo (1998-2003). Hun har tidligere arbeidet i Justisdepartementet, der hun var medredaktør og forfatter for boka Bjørnen sover. Om vold i familien (Aschehoug, 2007).

Bibliografi
-----------

* *De ufullendte*, roman, Vigmostad & Bjørke (2020)
* *Bjørnen sover* (redaktør) fagprosa, Aschehoug (2007)

Referanser
----------

1. ↑   Forfatterkatalogen[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Presentasjon av Ellen Rømming i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
* Presentasjon av Ellen Rømming på Vigmostad & Bjørkes nettsider

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Tina Beate Christensen** (født 10. april 1971 i Mehamn) er en norsk programleder, produksjonsleder, sykepleier og tidligere Reality-TV-deltaker. I 1999 deltok hun i første sesong av *71° nord*, hvor hun kom på en tredjeplass. Året etter var hun programleder for reality-serien *Villa Medusa* og ansvarlig for bakomfilmene til andre sesong av *71° nord*. Etter det var hun utegående reporter for TV-programmet *Salsa* og programleder for *Popcorn*. Hun var ansatt i TVNorge fra 2000 til 2006. Deretter i Mastiff (2008-09) og Nordisk Film (2009-10). Fra 2010 til 2011 var hun produksjonsleder i NRK, med delansvar for programmer som *Lydverket* og den omstridte serien*Trekant*. I 2011 begynte hun som utviklingskoordinator i produksjonsselskapet Strix Television.

Christensen er utdannet sykepleier med spesialfelt i psykiatri (utdannet ved Høgskolen i Oslo, 1991-95 og 1998-00), og har ellers studert prosjektledelse og ledelse av film, tv og sceneproduksjon på Handelshøyskolen BI (2009–11).

Referanser
----------

1. ↑  «Tina hopper i det». *www.vg.no* **(norsk)**. 3. januar 2000. Besøkt 10. mars 2019.
2. ↑  «TVNorge barberer grensene». *www.vg.no* **(norsk)**. 8. mars 2001. Besøkt 10. mars 2019.
3. ↑  «...men få har suksess som programledere». *Dagbladet.no* **(norsk)**. 7. januar 2002. Besøkt 10. mars 2019.
4. ↑ . Linked in. Besøkt 11. mars 2019.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
**Jørn Hilme** (født 1778, død 1854) var en spelemann fra Ulnes i Nord-Aurdal i Valdres.

Jørn Hilme regnes som den viktigste spelemannen i Valdres-tradisjonen. Han er opphavet til en egen gren av slåttespill i dalen, og satte preg på en lang rekke slåtter. I si levetid møtte han og ble påvirket av blant andre Knut Lurås. De mest karakteristiske slåttene som har navn etter ham er de såkalte «Jørn-rengjene», som er ekstra utfordrende å spille, full av raske trioler eller ristetak.

Han kom fra en husmannsplass i Nord-Aurdal, og oppnådde aldri anerkjennelse på samme nivå som den noe yngre Myllarguten, men i Valdres ble han anerkjent som den fremste. Det gikk etterhvert en rekke sagn om Jørn, og han hadde ord på seg for å kunne spille til seg drammeglass og nærmest «trylle» med fela.

Fra 1960 har Jørn Hilme-stemnet vært en årlig begivenhet på Fagernes. I 1961 sørget Valdres Folkemusikklag for å få reist en minnestøtte over ham på Valdres Folkemuseum på Fagernes. Jørn Hilme-stemnet har vært arrangert alle år unntatt 1978, da var det landskappleik på Fagernes.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Jørn Hilme-stemnet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND
 |
**Palmesus** er en musikkfestival som avholdes på Bystranda i Kristiansand sentrum hver sommer.

Utvalgt liste over artister
---------------------------

* 2019: Macklemore - Sigrid - Unge Ferrari - Highasakite - Fedde le Grand - Kjartan Lauritzen - Ruben - Tiësto - Marshmello - The Chainsmokers - Alan Walker
* 2018: Martin Garrix - Hardwell - Dimitri Vegas & Like Mike - Don Diablo - Fedde le Grand - Ina Wroldsen - Steve Aoki - DJ Snake
* 2017: The Chainsmokers - Armin van Buuren - Dimitri Vegas & Like Mike - Zara Larsson - Seeb - Martin Solveig - Veronica Maggio - Fedde le Grand - Mike Perry - Gabrielle - Phaxx - SJUR - Inti
* 2016: Martin Garrix - Axwell & Ingrosso - Jason Derulo - Robin Shulz - Matoma - Karpe Diem - Fedde Le Grand - Aurora - Lars Vaular - Klovner i kamp
* 2015: Kygo – Fatboy Slim – Steve Aoki – Fedde le Grand – Wyclef Jean – Charli XCX – Highasakite – Gabrielle – Ralph Myerz and the Jack Herren Band

* 2014: Jason Derulo – Steve Aoki – Fedde le Grand – Kent – Bernhoft – Klingande – Kelis – Icona Pop – Gabrielle – CLMD

Artister 2013
-------------

Nelly Furtado (CA), Axwell (SE), Faithless - live PA & dj set (UK), Fedde le Grand (NL), Karpe Diem, Alina Devecerski (SE), Sirkus Eliassen), LidoLido, Ørjan Nilsen, RE.NO, The Glue, NO\_ID (NL), Evan Seleven, Charlie Roennez, Chris H, Josef Bamba, Phaxx (SE), dj Hyde (UK), K-mixx, dj Moodswing, dj Beautiful, DJ Difee

Artister 2012
-------------

Taio Cruz (UK), Benny Benassi (IT), Vinni, Yves Larock (SU), Quentin Mosimann (SU), Congorock (IT), Sirkus Eliassen, Marit Larsen, Donkeyboy, Tôg, Tom Hugo, Phaxx (SE), dj Hyde (UK), K-mixx, dj Moodswing, dj Beautiful, Gaute Haaversen, DJ Difee

Artister 2011
-------------

Kelis (US), The Dandy Warhols (US), Fedde le Grand (NL), Veronica Maggio (SE), Erik og Kriss, Lars Vaular, Rasmus Seebach (DK), Qentin Mosimann (CH), Erik Faber, Tom Hugo, Salvador Sanchez, MoY, dj Santiago (US), Phaxx (SE), dj Hyde (UK), K-mixx, dj Moodswing, dj Beautiful, José Zapata, DJ Difee, dj Inti, Club Dynamight,

Artister 2010
-------------

Yves Larock (CH), Datarock, Madcon, Lars Vaular, Seamus Haji (UK), Todd Terje, dj Momjeans, José Zapata, dj Phaxx, DJ Goldfinger, Sheepy, John Moss, dj K-mixx, Syntax-E, dj Hyde, Juicy, diskJokke, dj Santiago (IT), Frank Xerox, DJ Friendly

Artister 2009
-------------

Seamus Haji (UK), Cibelle Cavalli (BR), Rune Refling, Phaxx, DJ Goldfinger, John Moss, Trash Kassett, Hans Wickstrøm, DJ Friendly, Nils Noa

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Palmesus festival – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Aberystwyth Town Football Club** er en walisisk fotballklubb fra havnebyen Aberystwyth i Wales. Klubben ble grunnlagt i 1884 og lagets draktfarger er mørkegrønn skjorte med svart shorts og hvite sokker, mens bortedraktene er gule med blå sokker og shorts. Aberystwyth Town spiller for øyeblikket i den øverste divisjonen Welsh Premier League, og spiller sine hjemmekamper på Park Avenue. Nåværende trener er Alan Morgan.

Klubben har per dags dato ikke vunnet det walisiske seriemesterskapet, men vant det nasjonale cupmesterskapet i 1900 og var tapende finalist i 2009. Aberystwyth Town har også ved et par anledninger deltatt i kvalifiseringsspill til UEFA Intertoto Cup, senest i 2004, men har møtt sterkere motstand og ikke kvalifisert seg til videre sluttspill.

Meritter
--------

* **Welsh Cup:** 1900

Kjente spillere med en fortid i klubben
---------------------------------------

* Wales’ flagg Leigh Richmond Roose
* Wales’ flagg Marc Lloyd-Williams

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Cymru Premier 2022–2023 |
| --- |
|  | Aberystwyth Town **·** Airbus UK **·** Bala Town **·** Caernarfon Town  **·** Cardiff Metropolitan University  **·** Connah's Quay Nomads **·** Flint Town United **·** Haverfordwest County **·** Newtown **·** Pen-y-Bont **·** Pontypridd Town **·** The New Saints | Wales’ flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
***Sphinx merops*** er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne store arten lever i Mellom-Amerika.

Utseende
--------

En stor (vingespenn 103 – 122 mm) og kraftig svermer, brunspraglete. **Kroppen** er spoleformet, hodet ganske stort og bredt, antennene rundt 1/3 så lange som forvingene. Brystet er lysbrunt med en mørkere, A-formet tegning. **Forvingene** er brune med svarte tegninger, bakvingene svarte med to uregelmessige, lyse tverrbånd. Bakkroppen har en smal, lysbrun midtstripe, på sidene er den tverrstripet i svart og gråhvitt. **Larven** kan være grønn eller lillabrun. Den har en "knudrete" hud og i de siste larvestadiene har bden en markert, spiss utvekst på det fremste leddet og to svarte øyeflekker. Hornet på bakkroppen er ganske kort. **Puppen** har en sugesnabel-slire som er delvis fri: den går i en bue utover, men den ytterste delen er festet til brystet.

* Lintneria merops  ♀*Lintneria merops* ♀
* Lintneria merops  ♀ △*Lintneria merops* ♀ △

Levevis
-------

Larven lever på planten *Lantana camara,* trolig også på andre arter i familien Verbenaceae.

Utbredelse
----------

Arten finnes i Mellom-Amerika, fra Costa Rica i sør til Mexico i nord.

Kilder
------

* Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – *Sphinx merops*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sphinx merops* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Sphinx merops* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Sphinx merops* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Sphinx merops* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Lintneria merops* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Hendrik Jan Held** (født 12. november 1967 i Renswoude) nederlandsk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta. 

Held vant en olympisk sølvmedalje i volleyball under OL 1992 i Barcelona. Han var med på det nederlandske laget som kom på andreplass i volleyballturneringen for menn bak Brasil. Nederland vant semifinalen mot Cuba med 3-0 men tapte finalen med 0-3 mot Brasil. Held spilte seks åtte kamper i OL-turneringen.

Fire år senere, under Sommer-OL 1996 ble han olympisk mester i volleyball med det nederlandske volleyball-laget. De vant semifinalen mot Russland med 3-0 og finalen mot Italia med 3-2. Held spilte åtte kamper i turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1996 USAs flagg Atlanta - Gull **Gull** i volleyball, menn Nederlands flagg Nederland
* 1992 Spanias flagg Barcelona - Sølv Sølv i volleyball, menn Nederlands flagg Nederland

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hendrik Held – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Hendrik Held – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Hendrik Held – European Volleyball Confederation Rediger på Wikidata

* (en) Hendrik Held – World of Volley Rediger på Wikidata

* (it) Hendrik Held – Lega Pallavolo Serie A (menn) Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
| Turn: |
| Olympiske leker |
| Gull | «Ekstralekene» 1906 i Athen |  Lagkonkurranse |

**Finn Rasmus Holmsen Münster** (født 20. januar 1887 i Skien, død 29. april 1965 i Bærum) var en norsk turner og forretningsmann. Han representerte Idrætsforeningen Odd i Skien. 

Han deltok i «Ekstralekene» 1906 i Athen, og var der med på det laget som vant Norges første OL-gull gjennom historien. Det ble først arrangert en kvalifiseringskonkurranse i Oslo, der 21 av de 30 deltakerne kvalifiserte seg til å delta i olympiaden. 

Münster ble dessuten norgesmester i fotball for Odd i 1903.

Münster arbeidet for Compagnie Minière belge-norvégienne i Antwerpen ved inngangen av 1910-tallet. Han var tilknyttet Stordø gruver ved inngangen til første verdenskrig. Münster ble forretningsfører i Foreningen for eksport av norsk kobberholdig svovlkis, også kalt Kiseksportforeningen, fra 1916-1924. Foreningen skulle koordinere eksporten av kobberholdig svovelkis, som ble sterkt innskrenket etter kobberavtalen av 1916. Han var direktør i N/A Metal-Kemi fra 1924.

Referanser
----------

1. ↑   Historisk befolkningsregister, Historisk befolkningsregister ID pf01052830009044, verkets språk bokmål, besøkt 17. desember 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Finn Münster – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Finn Münster – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Finn Münster – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
* Radioinnslag der Münster forteller om Odds første norgesmesterskap nrk.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Finn Peter Petersen** (født 26. mai 1900, død 23. januar 1981 i Mandal) var en norsk lege og sjakkspiller fra Kristiansand. Han åpnet privat praksis i Mandal i 1926, og i årene 1929-1930 var han tilknyttet Solhøgda Tuberkulosehjem i samme by. Han var 1/2 år ved Rogaland Sykehus i 1932, og hadde senere flere mindre engasjementer ved Rikshospitalet (øyeavdelingen og røntgenavdelingen) samt ved Radiumhospitalet. Under okkupasjonen var Petersen aktiv motstandsmann, og deltok i distribusjon av illegale aviser. Med fare for dødsstraff dro han 1945 i skjul til London, og fungerte der som sjef for Det norske legekontor i 4 måneder. Etter krigen hadde han stillinger flere steder, blant andre ved Sentralsykehuset i Kristiansand og ved Farsund sykehus. Fra 1951 frem til han gikk av som pensjonist i 1973 var han røntgenlege ved St. Josephsøstrenes hospital i Kristiansand.

Petersen omtales i jubileumsboken for Norges sjakkforbund, *Norske sjakktrekk. Norges Sjakkforbund 100 år 1914-2014* av Øystein Brekke. Her fremgår at Petersen i 1933 presterte å være "én av to som - i et morsomt parti - slo stormester Rudolf Spielmann i en simultanoppvisning i Kristiansand." Og ikke minst: at Petersen er den nordmann som har oppnådd best resultater internasjonalt innen løsning av problemsjakk. Han gikk i 1934 seirende ut av to store løserturneringer i regi av Deutsche Schachzeitung, verdens ledende sjakktidsskrift. Den ene av disse turneringene vant Petersen foran Paul Keres, "sjakkens kronprins", som senere ofte ble regnet som verdens nest beste spiller. – Petersen var også en habil bridgespiller, og har sammen med sin kone Aase f. Johnsen blant annet vunnet andreplass i NM for par.

Petersen ble landskjent[] i 1959 etter et foredrag han holdt i NRK radio i programserien «Hva jeg mener – hva jeg mente», hvor diverse fremtredende personligheter kom til orde. I egenskap av lege gikk Petersen til angrep på tidens sunnhetsapostler og deres slagord "Drikk melk – helse i hver dråpe!" Petersen mente at man heller burde si "Forderv i hver liter!", og hevdet at det var adskillig sunnere, særlig for eldre mennesker, å ta seg et glass rødvin eller to. Avholdsbevegelsen, som den gang hadde langt større makt enn i dag, likte dette temmelig dårlig. 

Petersen var engasjert innen Rotary og innen lokalpolitikk. Han var formann for Kristiansand Høyre og representerte partiet i bystyret og formannskapet i tilsammen åtte år. 

Finn Peter Petersen var bror til lungespesialisten Arne Petersen og teologen Gunnar Skagestad.

Referanser
----------

1. ↑  Brekke, 2014, s.93 Partiet Petersen – Spielman: C:\Users\bruker\AppData\Local\Temp\diagram.gif
2. 1 2  Brekke, 2014, s.93

Kilder
------

* Øystein Brekke (2014). *Norske sjakktrekk. Norges Sjakkforbund 100 år 1914-2014*. s. 93. ISBN 8299191629.
* «Lege Finn Petersen til minne», nekrolog i Fædrelandsvennen 26. januar 1981, sign. Jannes

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Guillermo Silva Sanz de Santamaría** (født 7. juni 1921 i Bogotá, død 29. juni 2007 på Jevnaker) var en colombiansk kunstner. 

Han var maler, tegner, skulptør, keramiker, og drev også med etsninger og intaglio. 

Han studerte kunstteknikker i sin hjemby Bogotá, og holdte sin første solo-utstilling der i 1953. På 1950-tallet flyttet han til Mexico by og studerte kunst ved et universitet der. Etter dette flyttet han til Italia og bodde der i ti år. Senere flyttet han til Spania, der han bodde til sin død.

Forholdet til Norge
-------------------

Santamaría tilbragte somrene i Norge, kombinert med utstillinger. Da han døde hadde han utstilling på Fengselet i Hønefoss (23. juni-5. august). Han bodde i Málaga, men kjørte til Norge i bobil sammen familien sin. De bodde da på *Roen* ved Randsfjorden. Her sovnet han også inn, og han ble bisatt på Jevnaker.

Han var også knyttet til India og indisk filosofi, noe kunsten hans bar preg av.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Guillermo Silva Santamaria, SNAC Ark-ID w63f88rf, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Guillermo Silva Sanz de Santamaría Arkivert 25. juli 2008 hos Wayback Machine. hos silvart2.com Besøkt 02.01.2010
3. ↑  «La Calumnie (The Slander)». Art of the Print. Besøkt 05.07.2007.
4. ↑  Anne Gro Christensen (03.07.2007). «Silva er død». Ringerikes Blad. Besøkt 05.07.2007.
5. ↑  Anne Gro Christensen (21.06.2007). «Ingen sommer uten Silva». Ringerikes Blad. Besøkt 05.07.2007.

Eksterne lenker
---------------

* Side med bilder av Santamarías kunst

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ULAN **·** BNE
 |
**Finn Moy** (født 5. august 1908 i Farsund, død 20. august 2001) var en norsk ingeniør og sprengstoffekspert.

Han var sønn av lege Oscar Moy (1869–1957) og Kirsten Moy (1869), begge fra Flekkefjord. I 1927 ble han uteksaminert kjemisk ingeniør fra Norges tekniske høgskole i Trondheim, hvorpå han fikk jobb for Kambo olje- og tranfabrikk, dernest for Landbrukshøgskolen på Ås som assisterende ingeniør. Fra 1934 var han driftsingeniør ved Knaben gruber i Kvinesdal, ikke langt unna heimplassen. Fra 1939 jobbet han for den statlige Sprengstoffinspeksjonen der han i 1954 var blitt førsteingeniør, idet man i statsråd beskikket ham som den nye *Statens sprengstoffinspektør*, som etterfølger for den nyss avdøde Eilif Platou (1886–1954). Han var også med i Sivilforsvarets nemnd for forskning på drivstoff. Han hadde også idrettsmerke-statuetten og -kruset.

Han døde i 2001 og ble begravet på Sundslia i Flekkefjord.

Referanser
----------

1. ↑  Fødselsdatoen er hentet fra Folketellingen 1910 for Farsund ladested.
2. ↑  *Ny sprengstoffinspektør* i Aftenposten den 13. november 1954.
3. ↑  *70 år* i Aftenposten den 5. august 1978.
4. ↑  Gravminner i Norge (DIS-Norge)
**Vidar Norheim** (født 13. oktober 1981) er en norsk trommeslager, låtskriver og multi-instrumentalist fra Molde.

Norheim begynte tidlig som trommeslager og var blant de originale medlemmene i jazzbandet DIXI fra 1996. Han er også uteksaminert ved LIPA (Liverpool Institute for Performing Arts) hvor han spesialiserte seg som låtskriver. I 2004 ble han også med i Liverpool-bandet som etter hvert ble til Wave Machines. Bandet har turnert i England, USA og Norge og slapp i juni 2009 sitt debutalbum *Wave If You're Really There* til svært god mottakelse i britisk presse. Norheim har bodd i Liverpool siden 2002.

12. august 2011 ble han utnevnt som vinner av Trondheim Calling Song:Expos låtkonkurranse og omtalt som «Norges største låtskrivertalent».

Norheim har flere plateutgivelser med sin artist-kone, Lizzie Nunnery.[]

Norheim ga ut sin første solo-EP på Furuberget i november 2016.

Referanser
----------

1. ↑  «Skattelistene 2001». Ságat.
2. ↑  «Norges største talent?». NRK Lydverket.
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Frank Cottrell Boyce on Jeremiah Horrocks, featuring Vidar Norheim på YouTube
**Kasper Poulsson Salto** (født 1967) er en dansk designer. Han ble utdannet møbelsnekker i 1988 og ved Danmarks Designskole hvor han tok avgangseksamen i 1994.

For firma Fritz Hansen har han blant annet designet en serie kalt Ice som består av bord, stol og to barstoler, bordet Little Friend og NAP; en serie stabelstoler. Sammen med arkitekt Thomas Sigsgaard vant han en konkurranse om å utforme nye møbler til FNs tilsynsråds sal i FN-bygningen i New York i 2011.

Salto har mottatt flere priser; ID-prisen i 1999, Snedkerprisen i 2002, Finn Juhl-prisen i 2010 og i 2012 mottok han Thorvald Bindesbøll-medaljen. Han har i tillegg mottatt Knud V. Engelhardts Mindelegat.

Kasper Salto er sønn av billedveveren Naja Salto, barnebarn av Axel Salto, oldebarn av arkitekt Magnus Poulsson.

Referanser
----------

1. ↑   www.kulturarv.dk, besøkt 11. desember 2016[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   denstoredanske.dk[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.akademiraadet.dk[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3 4  Kasper Salto fra Den Store Danske
5. 1 2  DESIGNER : Kasper Salto (1967) arkivert utgave

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Kunstindeks Danmark **·** VIAF **·** ULAN
 |

Portal: Danmark
**William Robert Orthwein** (født 16. oktober 1881, død 2. oktober 1955) var en amerikansk svømmer og vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.

Orthwein vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under OL 1904 i St. Louis. Han var med på det amerikanske vannpololaget *Missouri Athletic Club* som kom på tredjeplass i vannpoloturnering. De tapte «semifinalen» til *New York Athletic Club* med 0-5. Det var kun tre lag, alle amerikanske som deltok i vannpoloturnering. *New York Athletic Club* vant finalen mot *Chicago Athletic Association* med 6-0. Det ble kun spilt to kamper i turneringen.

Orthwein deltok også i svømming, han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass på 4 x 50 yards fri, bak to andre amerikanske lag. Han kom på fjerdeplass på 100 meter rygg.

OL-medaljer
-----------

* 1904 USAs flagg St. Louis - Bronse Bronse i vannpolo, (USA)
* 1904 USAs flagg St. Louis - Bronse Bronse i svømming, (USA)

Eksterne lenker
---------------

* (en) William Orthwein – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) William Orthwein – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) William Orthwein – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) William Orthwein – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) William Orthwein – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Guillermo Vilas** (født 17. august 1952 i Mar del Plata i Argentina) er en tidligere profesjonell tennisspiller.

Han ble profesjonell i 1969 og tilhørte verdenseliten i tennis. Han var ranket blant de ti beste 1974–82. I 1977 nådde han sin høyeste ranking som den nest beste spilleren i verden. Han vant 62 single- og 15 doubleturneringer i løpet av sin tenniskarriere. Han vant fire Grand Slam-titler. Han var forøvrig den første sør-amerikanen som vant en singleturnering i Grand Slam. 

Vilas beste sesong var i 1977 da han vant 16 av 33 turneringer hvilket gjorde at han kom opp i samme antall som Rod Laver hadde klart i løpet av en sesong. Han vant hele 50 kamper på rad, en seiersrekke som ble brutt av Ilie Nastase som da brukte en «spagettistrenget» rackett. Denne typen strenger ble kort tid etterpå forbudt på grunn av at det førte til ekstremt skrudde baller med uberegnelig sprett. I løpet av 1977-sesongen vant han blant annet Grand Slam-turneringene French Open og US Open. Han innehadde også lenge rekorden for flest antall seire på rad på grusunderlag. Denne rekorden på 53 ble slått av Rafael Nadal i mai 2006. 

Guillermo Vilas spilte også på det argentinske Davis Cup-laget. I årene 1970–73 og 1975–84 spilte han totalt 81 Davis Cup-kamper hvorav han vant 57. 

Vilas ble i 1991 opptatt i International Tennis Hall of Fame.

Grand Slam-titler
-----------------

* Australias flagg **Australian Open:**
	+ Single menn: 1978
	+ Single menn: 1979
* Frankrikes flagg **French Open:**
	+ Single menn: 1977 (han beseiret Brian Gottfried med 6-0, 6-3, 6-0 i finalen)
* USAs flagg **US Open:**
	+ Single menn: 1977 (han beseiret Jimmy Connors med 2-6, 6-3, 7-6, 6-0 i finalen)

Referanser
----------

1. ↑   ČSFD, ČSFD person-ID 147409[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   The Bud Collins History of Tennis (2nd ed.), side(r) 655[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (de) Guillermo Vilas – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Guillermo Vilas – ATP-touren Rediger på Wikidata

* (en) Guillermo Vilas – ITF Tennis Rediger på Wikidata

* (en) Guillermo Vilas – Davis-cupen Rediger på Wikidata

* (en) Guillermo Vilas – International Tennis Hall of Fame Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** Munzinger (sport) **·** Discogs
 |
**Kassasjon** er et musikalsk sjangerbegrep for et muntert verk for flere instrumenter, oftest solistiske, og vanligvis beregnet på utendørs oppføring. En typisk kassasjon består av ganske mange korte satser. Sjangeren er beslektet med divertimento, serenade og nokturne.

Betegnelsen stammer sannsynligvis fra det italienske *cassazione*, som her skal forstås omtrent som «avskjedsmusikk». En annen mulighet er at ordet er avledet av *gassatim*, en spøkefull latinisering fra det tyske «in der Gasse», dvs «i smuget/gata». Østerrikske 1700-talls musikere kalte det å framføre musikk utendørs for *gassatim gehen*.

Sjangeren blomstret på 1700-tallet. Eksempler på komponister som skrev kassasjoner er Joseph Haydn, Michael Haydn, Wolfgang Amadeus Mozart, Carl Ditters von Dittersdorf og Antonio Salieri.

Kilder
------

* Dagmar Glüxam: «Serenade» i *Oesterreichisches Musiklexikon*. Onlineutgaven, Wien 2002 ff. ISBN 3-7001-3077-5.
* *«Cassation»*, *Encyclopædia Britannica*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** NKC
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for ØsterrikeØsterrike Østerrike |
| Skihopping |
| Skihopping Vinter-OL for ungdom |
| Gull | 2020 i Sveits’ flagg Lausanne | Gutter, ind.  |
| Gull | 2020 i Sveits’ flagg Lausanne | Mikslag  |

**Marco Wörgötter** (født 16. oktober 2002) er en østerriksk skihopper som representerer klubben Kitzbühler Ski Club. Han trenes av Johannes Wenninger.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2018/19

Wörgötter vant ett av hopprennene i Alpen Cup i skihopping 2018/19, og endte på 42.-plass totalt.

### Sesongen 2019/20

Han debuterte i Kontinentalcupen i skihopping 2019/20 den 11. januar 2020, og kom der på 13.-plass. Han representerte Østerrike under Vinter-OL for ungdom 2020. I kombinert vant han normalbakkerennet, foran Perttu Reponen fra Finland og Sebastian Østvold fra Norge. Han deltok også på Østerrikes mikslag som vant mikslagkonkurransen i skihopping.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marco Wörgötter – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Marco Wörgötter – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Marco Wörgötter – skijumping.pl Rediger på Wikidata

* (en) Marco Wörgötter – TheSports.org Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 2. mars 2020 hos Wayback Machine.
***Gespenster*** er en østerriksk-ungarsk film fra 1918, regissert av Otto Kreisler. Han skrev også manuset, som bygger på Henrik Ibsens skuespill *Gengangere* fra 1881.

*Gespenster* hadde premiere i Wien 15. mars 1918.

Handling
--------

Ved et stort gods ved en fjord på Vestlandet: Chamberlain Alving har giftet seg med Helene, men han ligger også med en rekke andre kvinner. Han ligger blant annet med deres kammerpike Regine, og gjør henne gravid. 

Hans kone, Helene Alving, fikk deretter sønnen Oswald, som hun snart adopterte vekk. Barnet har nå blitt en ung mann som, etter Alvings død, reiser til Paris for å studere.

Rolleliste (i utvalg)
---------------------

* Anton Edthofer - *Osvald*
* Erika Wagner - *Fru Alving*
* Karl Ehmann - *Pastor Manders*
* Karl Baumgarten - *Snekker Engstrand*

Eksterne lenker
---------------

* *HENRIK IBSEN - En filmografi* i Nasjonalbiblioteket
* (en) *Gespenster* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (de) *Gespenster* på filmportal.de Rediger på Wikidata
Binchuan i Yunnan
**Binchuan** (kinesisk: 宾川县; pinyin:  *Bīnchuān Xiàn*) er et fylke i Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i det autonome prefektur Dali.

Befolkningen var på 321 000 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Det neolittiske funnstedet i landsbyen Baiyangcun (*Baiyang cun yizhi*, 白羊村遗址) og Konfuciustempelet samt Wutempelet i Zhoucheng (*Zhoucheng Wenmiao he Wumiao*, 州城文庙和武庙), sistnevnte viet til Guan Yu og Yue Fei, ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommuner:**

* Jinniu 金牛镇, Niujing 牛井镇, Binju 宾居镇, Zhoucheng 州城镇, Taihe 太和镇, Jizushan 鸡足山镇, Jiujiao 力角镇, Pingchuan 平川镇.

**Kommuner:**

* Qiaodian 乔甸乡, Daying 大营乡, Zhongying for lisufolket og Yi-folket 钟英傈僳族彝族乡, Lawu for yi-folket 拉乌彝族乡

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmeside
* Zhoucheng wenmiao he Wumiao (fra Baidu Baike)
* Temple to Guan Yu and Yue Fei[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
En Skytale med en dechiffrert chiffertekst som lyder, «KEISER AUGUSTIN HAR SVIKTET OSS OG PLANLEGGER ET BAKHOLDSANGREP».
**Kryptografi** skriver seg tilbake fra militær bruk under krigene i Antikkens Hellas, 500 år f.Kr. Man har også funnet tekster skrevet med hieroglyfer fra nesten 2000 år f.Kr. hvor enkelte av tegnene er byttet ut med andre tegn, helt tilfeldig. Fra årene rundt 590 f.Kr. har man funnet hebraiske skrifter skrevet med et omvendt alfabet, et enkelt substitusjonschiffer kalt Atbash. I det greske Sparta lagde militære i 487 f.Kr. en skytale, bestående av en stokk med en lærreim snurret rundt. Teksten ble skrevet på læret i pinnens lengderetning. Soldatene brukte reimen som belte, og leverte det til mottakeren som måtte ha en stokk av samme diameter, og vikle reimen rundt denne for å kunne lese teksten. 

Herodot forteller fra konflikten mellom Persia og Hellas, om en landsflyktning fra Hellas som i 500 f.Kr. la merke til en opprustning i Persia, og skjønte at de planla angrep mot Hellas. For å få fram en melding om dette fjernet han voksen fra en codex (en tretavle dekket med voks, som romerne brukte til å risse tekster inn i), risset sin beskjed inn, og la tilbake voksen. Meldingen kom frem, og grekerne kunne forberede seg til angrepet. Herodot forteller også om Histiaeus som barberte hodet til sine mest pålitelige slaver, tatoverte inn sin melding i hodebunnen, og lot håret vokse ut igjen. Meldingen var nå skjult, og mottakeren trengte bare å barbere bort håret for å kunne lese den. 

I Romerriket utviklet man Cæsar-chifferet for militært bruk. Under Julius Cæsar ble teknikken også brukt av Keiseren i private brev. Cæsar-chifferet tar utgangspunkt i alfabetet, men forskyver hver bokstavs alfabet-rekkefølge med en forutbestemt tallnøkkel fra et chifferhjul. Dersom bokstaven A skulle forskyves med nøkkeltall 5, ble den skrevet F. Sender og mottaker måtte inneha samme chifferhjul for å kode og dekode meldinger eller brev.

Litteratur
----------

* Paul Lunde (2010). *Koder*.

* Simon Singh (2000). *Koder*. Oslo: Aschehoug. ISBN 82-03-20469-4.

* Ben Johnsen (2001). *Kryptografi - den hemmelige skriften*. Trondheim: Tapir Akademisk Forlag. ISBN 82-519-1683-6.

Eksterne lenker
---------------

* Matematikk.org om klassisk kryptografi[*død lenke*]

| * v
* d
* r
Kryptografi |
| --- |
| Kryptografihistorie **·** Kryptografi **·** Kryptoanalyse |
Kvinne med bind for øynene
Øyebind av lær laget for sadomasochistisk lek
**Bind for øynene** er et skjerf, større tørkle eller annet som bindes foran øynene på en person for å hindre ham eller henne fra å se. Det er vanligvis av tekstil og knyttes fast rundt hodet.

Bruk
----

Bind for øynene brukes i visse leker, for eksempel blindebukk. I sport brukes det i handikapidretten goalball av deltakere som kan se. Det brukes også ved meditasjon eller for å sove på steder hvor det er mye lys, for eksempel på fly eller om man må sove om dagen. Noen får det også om de skal til undersøkelse med MRI og føler klaustrofobi i denne sammenhengen. I forbindelse med henrettelser får man også bind for øynene om man skal skytes, se arkebusering. Man bruker også bind for øyene i visse sexleker, spesielt innen S&M og bondage.

I litteraturen
--------------

Bind for øynene er vanlig i filmer og bøker som handler om kidnapping. Da får offeret bind for øynene for ikke å se hvor det befinner seg.

Se også
-------

* Øyelapp
* Blindebukk

Eksterne lenker
---------------

* (en) Blindfolds – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Louisianas flagg
Louisianas flagg fra 1861
**Louisianas flagg** er blått og har i midten figurmotiv og motto fra delstatens segl. Flagget ble innført 1. juli 1912, men før den formelle innførelsen var det i uoffisiell bruk siden 1800-tallet. I 2006 ble flaggets farger og figurer på nytt spesifisert i lovgivning. Flagget er i størrelsesforholdet 2:3.

Pelikanen med ungene som kjennetegn for Louisiana går i alle fall tilbake til først på 1800-tallet, da det ble benyttet i segl. Motivet, en pelikan som mater sine unger med sitt eget blod, er et symbol på selvoppofrelse og brukes også som Jesussymbol. Pelikanmotivet er kjent fra europeisk kirkekunst, emblemer, segl og våpenskjold tilbake til middelalderen.

Ved Louisianas lovvedtak i 2006 ble det uttrykkelig bestemt at det skal komme tre røde bloddråper fra morfuglens bryst. Dette hadde tidligere ikke alltid forekommet i flaggene som var i bruk, da tegningene kunne variere.

Pelikanen ble også benyttet i flagg og da delstatsforsamlingen erklærte brudd med unionen 26. januar 1861, var det nettopp et pelikanprydet flagg som vaiet over bygningen der forsamlingen møttes. Først i 1902 kom det offisielle bestemmelser om flagget og formelt vedtak om delstatsflagget med pelikanen ble fattet i 1912. 

Brunpelikanen (*Pelecanus occidentalis*) ble i 1966 gjort til offisielt delstatssymbol for Louisiana.

Historiske flagg
----------------

Selv om pelikanmotivet også ble benyttet i flagg, var det et annet flagg som først ble offisielt vedtatt for delstaten. Louisianas første flagg ble vedtatt 11. februar 1861 og besto av en flaggduk delt i blå, hvite og røde striper, samt en rød kanton hvorpå det var plassert en gul stjerne. Stjernen sto som et symbol på suverenitet, slik det gjorde i flaggene for Texas og Florida på samme tid. Fargene blått, hvitt og rødt er flaggfargene for Frankrike og USA, mens gult og rødt er Spanias. Flagget ble ikke formelt avskaffet, men gikk etter hvert ut av bruk.

Litteratur
----------

* Whitney Smith: *The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States*, 1970

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) State flag of Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* House Bill No. 833 om delstatsflagget fra 2006

  


|  |
| --- |
| **USAs delstatsflagg** |
| Alabama |
Alaska |
Arizona |
Arkansas |
California |
Colorado |
Connecticut |
Delaware |
Florida |
Georgia |
Hawaii |
Idaho |
Illinois |
Indiana |
Iowa | 
Kansas | 
Kentucky |
Louisiana |
Maine |
Maryland |
Massachusetts |
Michigan |
Minnesota |
Mississippi |
Missouri |
Montana |
Nebraska |
Nevada |
New Hampshire |
New Jersey | 
New Mexico |
New York |
Nord-Carolina |
Nord-Dakota |
Ohio | 
Oklahoma |
Oregon |
Pennsylvania |
Rhode Island |
Sør-Carolina |
Sør-Dakota |
Tennessee |
Texas | 
Utah | 
Vermont |
Vest-Virginia |
Virginia |
Washington |
Wisconsin |
Wyoming |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Den persiske kongeveien** var i antikken en landevei som den persiske kong Dareios I lot anlegge i det 5. århundre f.Kr. for å sikre forbindelseslinjer gjennom hele hans utstrakte rike fra Susa til Sardes. Veien var 2700 km lang, og kurerene kunne tilbakelegge hele strekningen på syv dager. Den greske historiograf Herodot skrev: «Det er ikke noe i verden som beveger seg hurtigere enn disse persiske kurerer». Herodots lovprisning av disse budbringere – «Verken snø, regn, hete eller nattens mørke forhindrer dem fra at nå det mål som er blitt satt for dem, med aller største fart» – har inspirert til det uoffisielle motto for moderne postvesener.

Kongeveiens rute
----------------

I moderne tid har man tegnet opp kart over kongeveien ved å ta granske Herodots beskrivelser, funn fra arkeologiske undersøkelser og andre historiske kilder. Veien begynte mot vest i Sardes (omkring 100 km øst for det moderne Tyrkias Izmir), gikk østover gjennom det som nå er den sentrale nordlige del avf Tyrkia, videre til den assyriske hovedstad Ninive (tett på dagens Mosul i Irak), og derfra sørover til Babylon (ved våre dagers Bagdad i Irak). I nærheten av Babylon formoder man at veien har delt seg i to. Man går ut fra at det ene veiløpet gikk mot nordvest gjennom Ekbatana og videre over i Silkeveien, mens det andre fortsatte mot øst gjennom den senere persiske hovedstad Susa, og endte lengre mot sørøst i Persepolis.

Kongeveiens historie
--------------------

Ettersom veien verken fulgte den korteste eller den lettest tilgjengelige ruten mellom Perserrikets viktigste byer, antar arkeologene at den vestlige delen av veien opprinnelig ble anlagt av de assyriske kongene, fordi veien går rett gjennom hjertet av deres gamle rike. De østlige delene av ruten befinner seg i det som i dag er det nordlige Iran, og faller sammen med den viktige handelsruten som er kjent som Silkeveien.

Forskerne tror derfor at det Dareios I utrettet var å forbedre eksisterende veilegemer, samt å knytte sammen flere veistrekninger til en helhet slik at Kongeveien kunne brukes til kommunikasjon gjennom hele kongeriket ved hjelp af rikets *pirradaziš*, budbringere.

Dareios' Kongevei var så solid og nyttig at også romerne gjorde nytte av den. 

En bro ved Diyarbakır i Tyrkia stammer fra denne perioden, og utgjør et håndfast minne om veien.

Eksterne lenker
---------------

* Lockard, Craig A. *Societies, Networks, and Transitions, A Global History*. Boston, MA: Houghton Mifflin Company, 2008.
* «The Persian Royal Road». *Livius: Articles on Ancient History*. Arkivert fra originalen 29. juni 2011. Besøkt 16. februar 2005.
* «The Royal Road». *The History of Iran on Iran Chamber Society*. Besøkt 5. mai 2006.
* «The Persian Royal Mail». *Rivers From Eden*. Arkivert fra originalen 16. februar 2014. Besøkt 7. november 2011.  Arkivert 16. februar 2014 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Universal Mobile Telecommunications System** (eller **UMTS**) er en teknologi for tredje generasjons mobiltjenester **(3G)** i mobilnett, og anvendes for å tilby overføring av data og bilde fra eller til mobiltelefoner. Det ble tatt i bruk kommersielt fra 2001, først i Japan av DoCoMo.

UMTS ble utviklet for å utfylle mobilstandarden GSM, som brukes for mobil taletelefoni over hele verden. Radiokommunikasjonssystemet i UMTS er basert på kodet kanalaksess (CDMA), mens delen som ruter samtaler bygger på tidsdelt kanalaksess (TDMA). 

UMTS øker overføringshastigheten for data i forhold til i GSM-nettet, i første omgang til 384 kilobits pr. sekund (kbps). Fra 2007 bygger Telenor og Telia ut såkalt *turbo-3G* med HSDPA-teknologi, som utvider UMTS-nettets datakapasitet til ca. 2 megabits pr. sekund (Mbps).

UMTS sendes vanligvis i 2100 Mhz-båndet, og på den frekvensen er rekkevidden kortere enn i 900- og 1800 MHz båndene, som brukes for GSM. Konsesjonene som ble utlyst i mange europeiske land ved årtusenskiftet forutsatte at WCDMA skulle benyttes for å sikre at man kunne benytte samme utstyr (mobiltelefon) i alle land.

UMTS i Norge
------------

I Norge ble fire UMTS-lisenser tildelt i 2000, men bare Telenor og Telia Norge har bygget noe nett. Teleoperatøren Enitel gikk konkurs som følge av at selskapet ikke maktet forpliktelsene knyttet til UMTS-utbygging. Tele2 fikk den fjerde lisensen, bygget ca. 20 basestasjoner i Oslo, og leverte deretter lisensen tilbake. 

Operatøren 3 fikk noe senere en lisens, men har foreløpig ikke bygget noe nett. De har fått utsettelse til 2012 med utbyggingen. I 2008 fikk også Mobile Norway lisens, og de har startet utbyggingen uten at nettet foreløpig har kommet på lufta. Mobile Norway eies av Network Norway og Tele2 og på denne måten er Tele2 tilbake som UMTS-operatør (Tele2 solgt til Telia i 2014, og Tele2 har ingen tilstedeværelse i Norge lenger. ICE er den tredje operatøren i Norge som har lisens)

Det ble opprinnelig stilt strenge krav til geografisk og befolkningsmessig dekningsgrad for UMTS, men nye konsesjonshavere underlegges ikke lenger så strenge utbyggingskrav.

Nordisk Mobiltelefon Norge fikk senere med sitt Ice.net konsesjon til å benytte CDMA2000-teknologi i 450 MHz båndet. Denne teknologien gir langt større rekkevidde per sender – inntil 300 km – mens UMTS normalt har en rekkevidde på 1,5-3 km. Pr. 2019 er 3G under utfasing.

| * v
* d
* r
Generasjoner for trådløse kommunikasjonssystemer |
| --- |
| 1G | NMT **·** AMPS **·** Hicap **·** CDPD **·** Mobitex **·** DataTAC **·** TACS **·** ETACS |
| 2G | GSM **·** iDEN **·** D-AMPS **·** IS-95 **·** PDC **·** CSD **·** PHS **·** GPRS **·** HSCSD **·** WiDEN |
| 2.75G | EDGE/EGPRS **·** CDMA2000 (1xRTT) |
| 3G | UMTS (W-CDMA) **·** CDMA2000 (1xEV-DO/IS-856) **·** FOMA **·** TD-SCDMA **·** GAN/UMA |
| 3.5G | UMTS (HSDPA) **·** UMTS (HSUPA) **·** CDMA2000 (EV-DO Rev.A) |
| 3.75G | UMTS (HSPA+) **·** CDMA2000 (EV-DO Rev.B/3xRTT) |
| 4G | WiMAX **·** Flash-OFDM **·** LTE |
| 5G | NR (New Radio) |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN
 |
Krysset markerer at tonen (c) skal flyttes opp en halvtone. Den blir dermed en *ciss*.
**Kryss** (♯) er innen musikknotasjon et fortegn som brukes for å markere at etterfølgende toner skal heves ett kromatisk halvtonetrinn. Dobbeltkryss (dobbeltkryss) markerer at etterfølgende toner skal heves to kromatiske halvtonetrinn. Virkningen av slike fortegn rekker til første etterfølgende taktstrek eller innenfor en bindebue.

I Unicode har *kryss* verdien **U+266F**.

Tegnene er utviklet fra notetegnene ♭ og h i kirketoneartene, der tonen B forekom i to varianter; den lavere, myke ♭, og den høyere, harde b. For å skille de to tonene, ble tegnet for den harde (høyere) b tegnet likere vår h. Tegnet ♭ ble etterhvert i stedet brukt generelt for å vise at en tone skal senkes et halvt trinn. Tegnet h utviklet seg til tegnet ♯ og et oppløsningstegn som opphever virkningen av et tidligere ♯ eller ♭.

Kilder
------

* *Musikken og vi*, J.W. Cappelens Forlag 1983 ISBN 82-02-09001-6

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |