**Klaus Espen Berntsen** (født 12. juni 1844 i Eskilstrup, død 27. mars 1927 i København) var en dansk politiker (V) og høyskolelærer. Han var konseilspræsident (statsminister) i regjeringen Klaus Berntsen fra 1910 til 1913.

Klaus Berntsen ble født i Eskilstrup på Midtfyn i et gårdshjem, hans foreldre var Espen Berntsen og Christiane f. Christensen. Hans første skolegang var i den lille rødmalte skolen ved siden av kirken i Søllinge. Skolen er museum i dag. Hjemmet var grundtvigsk preget, og under påvirkning av Christen Kold stiftet han en friskole, og senere ble han høyskoleforstander i Særslev ved Bogense. Han var sterkt politisk interessert, og med sine gode talegaver og slagferdighet var han medvirkende til å få den fynske bondestand til å slutte seg til Venstre som på den tiden ennå var et ungt parti. Han var på samme måte med på å stifte dagbladet *Fyns Tidende,* og han var særdeles aktiv i kommunalpolitikken.

I 1873 kom han inn i Folketinget for Bogensekredsen. Han trakk seg i 1884. I 1886 ble han igjen valgt, denne gangen i Assenskredsen, som han representerte i de følgende 40 år, inntil 1926. Han er således den danske politikeren som har sittet lengst i Folketinget, i alt 51 år. Politisk hørte han alltid til Venstres moderate fløy, og han var således med i forliket med Højre i 1894. Som følge av tilknytningen til det Moderate Venstre oppnådde han først i 1908 en ministerpost i Niels Neergaards ministerium, hvor han ble innenriksminister.

I 1910 ble han selv regjeringssjef samt forsvarsminister og satt på disse postene inntil 1913 da han måtte avgi makten til den radikale Zahle

Hans mest betydningsfulle innsats må nok sies å være arbeidet med den nye grunnloven, som han la frem den 23. oktober 1912. Den ble vedtatt i 1915. Hovedsaken for Berntsen var at den privilegerte valgrett til Landstinget ble opphevet.

Fra 1920 til 1922 var han forsvarsminister i Neergaards andre regjering. Fra 1922 til 1924 minister uten portefølje (i samtiden kalt "erfaringsminister") i Neergaards tredje regjering.

Berntsen ble ridder av Dannebrog i 1892 og fikk Dannebrogordenens hederstegn i 1907. Han fikk kommandørkorset av 1. grad i 1911. Få dager før folketingsvalget, i september 1920, fikk han storkorset av Dannebrogordenen.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   Dansk Biografisk Leksikon, 3. utgave, besøkt 18. august 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Politiken, side(r) 32-33, utgitt 12. mars 2021, besøkt 12. mars 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  
«Regeringen Berntsen» **(dansk)**. Statsministeriet. Besøkt 18. august 2020.

Litteratur
----------

* Harald Jørgensen (red.), *Tre venstremænd : en brevveksling mellem Frede Bojsen, Klaus Berntsen og Niels Neergaard*, Gad, 1962.

Eksterne lenker
---------------

* Biografi i H. Wulff: *Den danske Rigsdag*

| * v
* d
* r
Danmarks statsministre 1901–1945 |
| --- |
| Johan Henrik Deuntzer (1901–05) **·** J.C. Christensen (1905–08) **·** Niels Neergaard (1908–09) **·** Ludvig Holstein-Ledreborg (1909) **·** Carl Theodor Zahle (1909–10) **·** Klaus Berntsen (1910–13) **·** Carl Theodor Zahle (1913–20) **·** Otto Liebe (1920) **·** M.P. Friis (1920) **·** Niels Neergaard (1920–24) **·** Thorvald Stauning (1924–26) **·** Thomas Madsen-Mygdal (1926–29) **·** Thorvald Stauning (1929–42) **·** Vilhelm Buhl (1942) **·** Erik Scavenius (1942–43) | Danmarks flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |

Portal: Danmark