recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Trowse** er en landsby i distriktet South Norfolk i grevskapet Norfolk, England. Trowse ligger omtrent 2 km sørøst for byen Norwich ved elvebredden av elven Yare. I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen en befolkning på 862 innbyggere.

Historie
--------

Den er en «modell-landsby» (eller mønstersamfunn) som ble bygget på 1800-tallet av familien Colman for å gi boliger til bedriften Colman's sennepsfabrikk slik at arbeiderne kunne bo i nærheten av arbeidsplassen. Familien Colman eier fortsatt mye av landet rundt. Landsbyen er også lokaliseringen av en annen gammel familieforretning i Norfolk, May Gurney, et betydelig ingeniørselskap som ble overtatt av Kier Group i 2013.

Navnet Trowse kan komme fra det angelsaksiske ordet *trouse*, som betyr en port av tre eller jern som kan reises eller senkes for å slippe ut vann fra en demning ned til en vannmølle. Og dette kan passe godt, for landsbyen ble til rundt den lokale vannmøllen Trowse Mill. 

Ved Trowse er det anlagt en kunstig alpinbakke som eies av Norfolk Ski Club.

Referanser
----------

1. ↑   «Parish population 2011» Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. *Neighbourhood Statistics*

Eksterne lenker
---------------

(en) Trowse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* The Trowse Community Arkivert 5. januar 2009 hos Wayback Machine. offisiell nettsted
* Norfolk Ski Club

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |
**Tatjana Ivanovna Sjvyganova** (russisk: Татьяна Ивановна Швыганова; født 9. november 1960) var en sovjetisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.

Sjvyganova vant en olympisk bronsmedalje i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det sovjetiske damelaget som kom på tredjeplass landhockeyturneringen bak Zimbabwe og Tsjekkoslovakia. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Sovjetunionen vant tre kamper og tapte to og med seks poeng ble de nummer tre på tabellen, ett poeng bak Tsjekkoslovakia og to bak Zimbabwe. Sjvyganova spilte fire kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Bronse Bronse i landhockey, damer Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tatjana Nazirova – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Tatjana Nazirova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Slaget ved Castiglione** fant sted den 8. september 1706 i den spanske arvefølgekrigen. En fransk armé slo en hessisk armé som omringet Castiglione delle Stiviere.

Slaget
------

Siden mai 1706 hadde en fransk armé på 48 000 mann under Louis d'Aubusson de la Feuillade beleiret hovedstaden i hertugdømmet Savoie, Torino, mens en annen armé på 44 000 mann under Louis Joseph de Bourbon, duc de Vendôme hindret østerrikerne fra å forlate Gardasjøen. Vendôme ble derimot kalt tilbake til Flandern for å gjenopprette orden der etter tapet i slaget ved Ramillies, og overlot kommandoen til den uerfarne hertugen av Orléans. Eugene av Savoie utnyttet situasjonen og stormet til Torino, og tvang Orléans til å dele styrkene sine. Han forlot 23 000 mann under greven av Médavy nær Adige i tilfelle det skulle dukke opp allierte forsterkinger fra andre siden av Alpene.

Og det var det som skjedde. En hessisk armé under kronprinsen av Hessen-Kassel, den framtidige kong Fredrik I av Sverige, krysset Alpene og beleiret Castiglione. Her gikk Médavy til angrep og vant en total seier. Hesserne tapte 8 000 mann som enten ble drept, skadet eller savnet.

Ettervirkning
-------------

Dette nederlaget var et tilbakeslag for de allierte som hadde vunnet slaget ved Torino dagen før og jagde franskmennene ut av Milano og Savoie. Nå hadde derimot Médavy kontroll over Cremona og Mantova, og blokkerte kommunikasjonslinjene til østerrikerne gjennom passet i Alpene. Andre franske soldater holdt framdeles viktige byer sentralt i Italia, og det var derfor ikke mulig å slå seg sammen med de 8 000 spanske soldatene i Napoli. 

De allierte var delte i hvordan det skulle vedvare. De maritime maktene ønsket å forfølge de flyktende franskmennene over Alpene og ta kontroll over den franske marinebasen i Toulon for derved å tvinge Ludvig XIV til fred. Keiser Josef I av Østerrike ønsket å ta seg av Médavy først, for å gjør ferdig planene om å ta over de spanske områdene i Italia, Napoli og Sicilia.
Ludvig XIV kom til hans støtte. Den franske kongen hadde desperat mangel på soldater og åpnet tosidige forhandlinger med Josef for å sikre at soldatene hans i Italia kom seg trygt tilbake til Italia. Trass i protester fra nederlenderne og engelskmennene, godtok Josef avtalen i Milano med Frankrike den 13. mars 1707, som tillot arméen til Médavy om å marsjere uskadd tilbake til Frankrike, og åpne veien til Sør-Italia for den østerrikske arméen under grev Wirich Philipp von Daun. Han nådde den napolitanske grensen den 22. juni og to uker senere kapitulerte de spanske soldatene der, som verken fikk forsyninger fra hverken land eller sjø. 

Angrepet på Toulon fant sted den 29. juli, men nå var franskmennene forberedte og styrket, og angrepet var mislykket.

Kilder
------

* Heritage History, The Spanish Succession
* German Armies War and German Politics 1648-1789 by Peter H.Wilson p.122
Lagene under oppvarming på Stadium of Light 20. august 2011
**Tyne–Wear derby** er en betegnelse på lokaloppgjøret i fotball mellom Newcastle United FC og Sunderland FC. Oppgjøret har navnet etter det tradisjonelle grevskapet Tyne and Wear som lå mellom elvene Tyne og Wear. Derbyet har utviklet seg til å bli rivaloppgjøret innen Nordøst-England og mellom byene Newcastle upon Tyne og Sunderland som ligger bare 15 km fra hverandre.

Den første kampen mellom de to lagene var i 1883, med den første obligatoriske kampen var en FA-cup-kamp i 1888 som Sunderland vant 2-0. Newcastle har vunnet flest ganger, med 53 seire, Sunderland har vunnet 45 ganger, og lagene har spilt uavgjort 45 ganger.

Bakgrunn
--------

Dagens Tyne–Wear derby er en videreføring av den historiske rivaliseringen mellom de to byene. Denne skriver seg tilbake helt til den engelske borgerkrigen mellom 1642 og 1651. Kjøpmennene i Sunderland protesterte mot de fordelene de kongetro rojalistene i Newcastle hadde, og sluttet seg til parlamentarianerne og ble et støttepunkt for denne bevegelsen.

Det politiske skillet ble videreført under jakobittopprørene, hvor Newcastle støttet Huset Hannover og kong Georg I, mens Sunderland støttet jakobittene forsøk på å gjeninnsette Jakob VII av Skottland og II av England på tronen, etter at han ble avsatt av Det engelske parlamentet under den ærerike revolusjon.

Resulter
--------

|  | Newcastle seire | Sunderland seire | Uavgjort | Newcastle scoringer | Sunderland scoringer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Serie | 51 | 40 | 40 | 205 | 191 |
| FA-cupen | 2 | 3 | 3 | 8 | 11 |
| Ligacup | 0 | 1 | 1 | 4 | 4 |
| Sluttspill | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 |
| Totalt | 53 | 45 | 45 | 217 | 207 |

Pr. 4. mars 2012

Eksterne lenker
---------------

* Bakgrunnsartikkel på TV2 Sporten
**Den Franske Skole**, **Institut Jeanne d'Arc** eller **Jeanne d'Arc Skolen** (Frederiksberg Allé 74) var en katolsk barneskole i København, kjent for at den mot slutten av andre verdenskrig ble rammet av britiske bomber i forbindelse med bombingen av Shellhuset, som var Gestapos hovedkvarter i Danmark.

Den katolske pikeskolen var oppført av St Josephsøstrene og tatt i bruk i 1924. Bygningen var tegnet av arkitekten Christian Mandrup-Poulsen. Den internasjonale skole, som hadde både utenlandske og protestantiske elever, rommet dessuten et pensjonat, hvor rundt 40 skolepiker kunne bo fast. Skolen hadde tilknyttet barnehave med tre stuer, og mottok også gutter. Barnehaven bygget på Maria Montessoris prinsipper. 

Ved bombardementet den 21. mars 1945 befant det seg 529 personer på skolen. Det var 482 barn, 34 katolske søstre og 8 sivile lærerinner. I tillegg var det 5 voksne.

86 barn og 18 voksne – flere av dem nonner – omkom under bombardementet.

På stedet hvor bygningen lå er i dag et minnesmerke og et boligkompleks tegnet av Ole Hagen.

Skolen skal ikke forveksles med Institut Sankt Joseph, som til tider har blitt kalt Den franske Skole siden Jeanne d'Arc Skolen utslettelse.

Se også
-------

* Holen skole

Eksterne lenker
---------------

* (en) Institut Jeanne d'Arc – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
| Slaget ved Curupaity |
| --- |
| Konflikt: Trippelalliansekrigen |
|  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 22. september 1866 |
| Sted | Curupaity, Paraguay27°6'47"S 58°34'28"V |
| Resultat | Paraguayansk seier |

 |
| Stridende parter |
| Paraguay | Trippelalliansen (Argentina, Brasil og Uruguay) |
| Kommandanter og ledere |
| José E. Díaz | Bartolomé Mitre |
| Styrker |
| 5 000 | 20 000 |
| Tap |
| 92 | 4 000 |
|  |

**Slaget ved Curupaity** var et av de viktigste slagene under trippelalliansekrigen.

På morgenen den 22. september 1866 angrep alliansen de befestede paraguayanske skyttergravene ved Curupaity. Paraguayanerne var under kommando av general José E. Díaz. Posisjonen ble holdt av 5 000 menn og 49 kanoner hvorav noen var gjemt utenfor angripernes synsfelt. Den brasilianske marinene ga støtteild til de 20 000 angriperne, men måtte holde avstand på grunn av kanonene på fortet i Humaitá, som da ledet til at beskytningen fra skipene ble unøyaktig og hadde mindre innvirkning. Paraguayanerne klarte i tillegg å mislede den brasilianske beskytningen til en tom skyttergrav mens de paraguayanske troppene befant seg på et annet sted. Omtrent 20 prosent av de 20 000 allierte troppene falt under slaget mens Paraguay tapte mindre enn 100 menn.

Det mislykkede angrepet resulterte i en endring i ledelsen av de allierte styrkene. Paraguay sin dermed største enkeltseier under trippelalliansekrigen ble ikke utnyttet da dens militære leder Francisco Solano López ikke gikk til motangrep mot de allierte. Ikke engang en så suksessrik general som Diaz ville angripe uten López sine ordre. Dette førte til at Curupaity-slaget ble en sidenotis og midlertidig suksess under trippelalliansekrigen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Den Kgl. Mønt** er en dansk statlig institusjon opprettet i 1739, som har enerett på å prege mynt i Danmark. Den Kongelige Mønt har vært en del av Danmarks Nationalbank siden 1975.

Fra 1700-tallet til 1997 hadde man en medaljør knyttet til produksjonen, men denne stillingen er senere avskaffet, og støperiet ble stengt i 1996. Metallet til myntene kjøpes i dag i ferdig form fra en ekstern leverandør. 

Dansk-vestindiske mynter ble preget hos Den Kgl. Mønt frem til 1917, islandske mynter 1922–1939 og grønlandske mynter 1957–1964. I tillegg står institusjonen for preging av offisielle fortjenstmedaljer og en rekke private og offisielle medaljer.

Den Kgl. Mønt har hatt flere forskjellige tilholdssteder i København og fra 2012 har institusjonen lokaler i Danmarks Nationalbank.

Referanser
----------

1. 1 2  «Den Kgl. Mønt, Danmarks Nationalbank». Den Kgl. Mønt. Besøkt 19. februar 2015.
2. 1 2  «Den Kongelige Mønt». Den Store Danske. Besøkt 19. februar 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Royal Mint (Denmark) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Viken I** er en av ni landsdelskretser som skyttersamlagene knyttet til Det frivillige skyttervesen er delt inn i. Hvert år kåres en Viken I-mester i baneskyting og feltskyting.

Viken I omfattes av de vestlige delene av det historiske området Viken. Kun skyttere som sogner til skyttersamlagene Drammen, Hallingdal, Numedal, Ringerike og Vestfold kan delta i de årlige Viken 1-stevnene.

I perioden 1921 til 1990 ble det hvert år delt ut en liten kongepokal til vinneren av landsdelkretsstevnet i baneskyting i to eller tre landsdelskretser. Hvilke landsdelskretser som fikk kongepokal gikk på omgang. Vinneren ble da titulert som «småkonge», for å skille det fra den store kongepokalen som skytterkongen på Landsskytterstevnet fikk. I tabellen under finnes alle småkonger som ble kåret i Viken I-kretsen i perioden dette systemet ble brukt.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **År** | **Navn** | **Lag** | **Poengsum** |
| 1986 | Ola Tore Dokken | Hadding | 338 |
| 1982 | Arne Strendo | Hadding | 334 |
| 1979 | Kurt Arne Berglund | Bærums | 332 |
| 1976 | Harald Tveiten | Kongsberg | 334 |
| 1972 | Harald Tveiten | Kongsberg | 334 |
| 1968 | Hallvard Stormoen | Oslo | 333 |
| 1964 | Einar Gjelstad | Nøtterø | 323 |
| 1960 | Hans M. Hagen | Asker | 322 |
| 1956 | Arne Nicolaisen | Sem | 269 |
| 1952 | Svein Løvstuen | Uvdal | 264 |
| 1948 | Kr. Haugen | Snarum | 272 |
| 1937 | Sigurd M. Vik | Oslo | 271 |
| 1932 | Sigurd M. Vik | Oslo | 141 |
| 1927 | Karl Hagen | Skoger | 138 |
| 1922 | Østen Østensen | Oslo | 81 |

Referanser
----------

1. ↑  Skytterboka 2005-2006, utgitt av Det frivillige Skyttervesen,
*Den Hvide Kødby*
Detaljer
Iværksætterhuset Soho i *Kødbyen*
***Den Hvide Kødby*** (= den hvite kjøttby) har adressen Halmtorvet 19–27 og er fredet. Her på Vesterbro i København holder de fleste matvaregrossister, spesielt kjøttgrossister, til. Området er avgrenset av Københavns hovedbanegård i Ingerslevsgade, Halmtorvet og Skelbækgade, og dekker et område på om lag 400 x 600 meter (2,4 mål).

*Kødbyen* er delt normalt delt i den eldre del (bygget 1878), *den Brune Kødby*, som tilhører *Øksnehallen* (Oksehallen, fra 1901), og den nyere delen, *den Hvide Kødby* (oppført 1931–1934). Navnene kommer fra fargene på bygningene, som for den eldstes vedkommende opprinnelig ble bygget i gul murstein som senere har endret farge, mens de nyere bygningene er malt hvite. *Kødbyen* hadde opprinnelig forbindelse til fem veier med navnene Kvægtorvsgade, Staldgade, Slagtehusgade, Flæskeboderne og Høkerboderne. Senere er Onkel Dannys Plads blitt en del av området.

En stor del av *den Brune Kødby* er ikke lenger en del av den opprinnelige virksomhet, men brukes nå til andre aktiviteter, blant andre kaféer. 

I 2005 besluttet Københavns byråd å utvikle *den Hvide Kødby* til hjem for kreativ næringsvirksomhet. I de siste to årene har en rekke restauranter, gallerier og kreative bedrifter flyttet til området, blant annet en restaurant med baren *Karriere*, dekorert av kunstneren Jeppe Hein.

I 2007 ble både *den Brune* og *den Hvide Kødby* utpekt som et nasjonalt industriminne av kulturarvstyrelsen

Referanser
----------

1. ↑  Kulturstyrelsen, Fredede og bevaringsværdige bygninger, Slots- og: «Den Hvide Kødby, København» i *Trap Danmark* på lex.dk. Hentet 26. august 2022 fra
2. ↑  *den Hvide Kødby, historisk atlas*
3. ↑  Datoer finnes på side 44 i "Brune og Hvide Kødby", *Industrisamfundets kulturarv.*
4. ↑  Mads Damsbo (2. desember 2007).

Eksterne lenker
---------------

* Den Hvide Kødby i København kommunes nettside Arkivert 27. august 2009 hos Wayback Machine.
* Køderhvervene i *den Hvide Kødby*
* Kødbyenpå Kulturarvstyrelsens hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
Finansminister Matthias Erzberger fremla reformen.
**Den Erzbergerske riksfinansreform** fra 1919/1920 var en milepæl i Tysklands historie som en føderal stat. Reformen som gjaldt landets finans- og skattesystem ble gjennomført av finansminister Matthias Erzberger. Den styrket landets føderale regjering på bekostning av delstatenes makt. Bruken av progressiv skatt ble skjerpet. Reformen skulle vise seg å bli den betydeligste reform i tysk finanshistorie på 1900-tallet. Grunntrekkene reformen er videreført og gjenfinnes også i dagens tyske skattesystem.

Bakgrunn
--------

Etter første verdenskrig var Tyskland (Deutsches Reich) på randen av ruin. Krigserstatninger og krigsgjeld, så vel som de øvrige økonomiske følgene av krigen, førte til en tredobling av statsgjelden sammenliknet med førkrigsnivået. Inntil 1918 hadde Tysklands regjering finansiert sin virksomhet med tollinntekter i tillegg til inntekter fra delstatene. Etter avslutningen av første verdenskrig krevde seiersmaktene at Tyskland reduserte tollsatsene, slik at det tyske markedet ble åpnet for utenlandske virksomheter. Statens inntekter ble tilsvarende redusert. Det var reformens hovedmål å tette dette tapet av inntekter.

Reformens hovedtrekk og virkninger
----------------------------------

Erzbergers reform innebar for det første at lovgivningskompetansen og innfordringen av de viktigste skattene, ble lagt til den føderale staten. Den direkte beskatning ble for første gang en sak for de sentrale myndigheter og ikke bare delstatene. For det andre ble det innført et omfattende system for progressive skatter.

Som en del av reformen byttet riksfinanskontoret (tysk Reichsschatsamt) i februar 1919 navn og status til riksfinansdepartementet (tysk: Reichsfinansministerium). Den føderale finansforvaltning ble organisert i tre plan: et føderalt departement, departementer i hver av delstatene og endelig lokale skatte- eller tollkontorer landet rundt.

Beskatningen ble gjenstand for vitenskap og forskning, og skatterådgivning oppsto som næringsgren. Reformen medførte en betydelig økning av skattene. Effekten av de økte skatteinntektene til staten, ble imidlertid sterkt redusert av hyperinflasjonen i perioden 1922 til 1923. Grunntrekkene i den Erzbergske skattereform er videreført og gjenfinnes også i dagens (2022) tyske skattesystem.

Referanser
----------

1. ↑  Witt, Peter-Christian i Vierteljahrshefte für Zeitgeschichte, januar 1975: *Reichsfinanzminister und Reichsfinanzverwaltung 1918-1924* side 11 besøkt 9. august 2014
2. 1 2 3 4 5  admin. «Die Erzbergersche Finanzreform 1919/1920 - Bundesfinanzministerium - BMF-Monatsbericht September 2019». *Bundesministerium der Finanzen* **(tysk)**. Besøkt 5. november 2022.
3. ↑  Museum, Stiftung Deutsches Historisches. «Gerade auf LeMO gesehen: LeMO Kapitel: Weimarer Republik». *www.dhm.de* **(tysk)**. Besøkt 5. november 2022.
**Slaget ved Diu** stod den 3. februar 1509 ved havneinnløpet til byen Diu på den indiske vestkysten mellom en portugisisk marineflåte på den ene siden og en samlet muslimsk flåte bestående av fartøy fra det egyptiske mamelukksultanatet, Gujarat, Calicut og Det osmanske rike, samt med teknisk hjelp fra republikkene Venezia og Ragusa, på den andre. 

Etter at portugisiske patruljeskip lenge hadde trakassert tømmertransporter fra Malabar til Rødehavet, seilet den mamelukkiske marineflåten mot India i 1507, forsterket av osmanske galeier med gresk besetning som sultan Beyazid II hadde latt de venetianske skipsingeniørene transportere fra Alexandria til Rødehavet. 

Den portugisiske flåten talte 18 fartøy under befal av visekonge Francisco de Almeida, som så slaget som en hevn for hans sønns død i slaget ved Chaul i 1508. Den muslimske flåten talte ikke mindre enn 100 fartøy, men av disse var bare 12 virkelige orlogsskip. Portugiserne hadde tyngre fartøysartilleri og et betydelig mer erfarent mannskap, ikke minst i kanonbesetningene. Videre var de portugisiske marineinfanterisoldatene bedre utrustet, bedre trent og mer erfarne i strid. 

Striden ble innledet med et heftig bombardement fra den portugisiske marinen, fulgt av bording av de allierte farkoster som fortsatt fløt. Portugal vant en overbevisende seier og lykkes å senke samtlige fiendtlige orlogsskip uten å ha noen egne tap. Slaget innebar ikke bare Portugals fortsatte dominans i området, men også begynnelsen av den europeiske koloniseringen av Asia.

Portal: Militærhistorie
Må ikke forveksles med Gravitasjonsbølge.
Havbølge
Bølgeskyer over Theresa i Wisconsin i USA
Atmosfæriske tyngdebølger sett fra verdensrommet.
**Tyngdebølger** er i væskedynamikk en bølge i en væske eller i grenseflaten mellom to medier (f.eks. atmosfæren og havet) der tyngdekraft eller oppdrift er den gjenopprettende kraften.

Når et væskeelement blir forskjøvet på en grenseflate eller internt i områder med forskjellig tetthet, vil tyngdekraften trekke pakken tilbake til likevekt, noe som fører til en svingning om likevektspunktet. Tyngdebølger mellom luft–sjø grenseflaten blir kalt for **overflate-tyngdebølger** eller overflatebølger, mens interne tyngdebølger blir kalt for interne bølger. 
Havbølger eller tsunamier er eksempler på tyngdebølger.

Atmosfærisk dynamikk
--------------------

Siden en væske er et kontinuerlig medium vil en forstyrrelse forflytte seg i væsken. I jordatmosfæren blir drivmomentet flyttet fra troposfæren til mesosfæren ved hjelp av tyngdebølger. Tyngdebølger oppstår i troposfæren i sammenheng med frontsystemer eller når luft strømmer over fjell. I starten vil bølgene forplante seg gjennom atmosfæren uten at gjennomsnittsfarten blir endret. Derimot, når bølgene kommer opp i tynnere luft i høyden, øker amplituden deres og ulineære effekter får bølgene til å bryte, noe som overfører moment til den gjennomsnittlige luftstrømmen. Denne prosessen spiller en viktig rolle for de dynamiske prosessene i midlere områder av atmosfæren. 

Tyngdebølgemønster formet nedstrøms øya Île Amsterdam, en vulkansk øy i det sørlige Indiahavet.

Litteratur
----------

* Koch, Steven; Cobb III, Hugh D.; & Stuart, Neil A.: *Notes on Gravity Waves – Operational Forecasting and Detection of Gravity Waves Weather and Forecasting*. NOAA, Eastern Region Site Server.
* Gill, A. E. (1982): *Gravity wave*. Atmosphere Ocean Dynamics, Academic Press.

Eksterne lenker
---------------

* Galleri av bølgeskyer over Iowa

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
En **videreselger** er innen telekommunikasjon et selskap som tilbyr teletjenester gjennom videresalg eller ikke-teknisk videreutvikling av de teletjenestene som en nettoperatør produserer i sitt nett. 

Videreselgeren kjøper hele tjenesten fra en teleoperatør (tjenesteleverandør), og videreselger så tjenesten til kunden i eget navn og med egen fakturering. Selskapet selger tjenester som fullt og helt er produsert av en annen teleoperatør med dennes utstyr. Det er dermed i hovedsak merkevaren, utvalget av tjenester, og prisplanen som utgjør den egenart eller merverdi som videreselgeren tillegger det endelige produktet. I Norge er det regulert plikt for de største teleoperatørene (nettoperatørene) til å gi adgang til videreselgere i sine nett.

Eksempler på videreselgere som driver videresalg av teletjenester fra andres nett, er Carrot og One Call

Se også
-------

* Tjenesteleverandør
* Virtuell operatør
* MVNO
* LLUB
* Telelosji
* Bitstrøm-aksess
* Roaming
* Samtrafikk

Eksterne lenker
---------------

* Eksempel på avtaleverk fra jara.no
* Lovdata, Offentlig nett-forskriften
Deep Blue: en datamaskin lik denne vant over verdensmesteren i sjakk, Garri Kasparov, i mai 1997. Det var den første datamaskinen som greide å vinne et parti mot en verdensmester.
«Deep Blue» har flere betydninger.
**Deep Blue** var en datamaskin utviklet av IBM som var beregnet på å spille sjakk. Den var den første datamaskinen som vant et sjakkparti mot en regjerende verdensmester (Garri Kasparov). Maskinen vant det første partiet 10. februar 1996, men Kasparov kom tilbake og vant til slutt 4–2. Etter dette ble Deep Blue kraftig oppgradert, og spilte mot Kasparov igjen i mai 1997. Denne gangen vant maskinen 3,5–2,5 til slutt.

Deep Blue-prosjektet ble startet under navnet «ChipTest» av Feng-hsiung Hsu ved Carnegie Mellon University i Pittsburgh, Pennsylvania. Hsu hadde begynt å arbeide for IBM i 1989, og jobbet sammen med Murray Campbell på parallelle beregninger. Systemet fikk etter hvert navnet *Deep Thought* – etter navnet på datamaskinen i boken *Haikerens guide til galaksen* – men ble til slutt altså hetende Deep Blue.

Deep Blue baserte seg i all hovedsak på rå regnekraft. Maskinen var utstyrt med spesialprosessorer beregnet på sjakkspilling, mens programvaren var laget vha. programmeringsspråket C, og kjørte under operativsystemet AIX.

Maskinen var i stand til å evaluere omkring 200 millioner posisjoner på sjakkbrettet pr. sekund, i tillegg til at den var i stand til å lære selv ved å analysere tusenvis av større sjakkpartier spilt av profesjonelle utøvere. På toppen av dette var stormesteren Joel Benjamin også med på å finjustere systemet ytterligere.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Deep Blue – chessgames.com Rediger på Wikidata
* Deep Blues sjakkpartier hos ChessGames.com
* IBMs sider om Deep Blue
* Åpent brev fra Feng-hsiung Hsu angående den avlyste omkampen med Kasparov

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN
 |
***Øisteins blyant*** er navnet på et tegne- og kreativitetskonsept som har som formål å lære barn å tegne og utvikle seg kreativt. Tegneren og forfatteren Øistein Kristiansen snakker og skriver på norsk og engelsk. Dette konseptet har blitt overført til flere plattformer, blant annet på YouTube-kanalen «Øisteins blyant», en rekke tegne- og aktivitetsbøker for barn og et barneprogram på NRK Super. TV-programmet gikk fra 2008 til 2012 og består av 61 episoder på ca. åtte minutter hver.

Merkevaren Øisteins blyant eies og utvikles av produksjonsselskapet Earthtree Media as i Fredrikstad, der Kristiansen er hovedaksjonær.

Referanser
----------

1. ↑  «Øisteins Blyant». *YouTube*. Besøkt 27. oktober 2017.
2. ↑  «nor - Øistein Kristiansen». *Øistein Kristiansen* **(engelsk)**. Besøkt 27. oktober 2017.
3. ↑
4. ↑  «Earthtree Media | Creativity for kids!». *www.earthtreemedia.com* **(engelsk)**. Besøkt 27. oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
* Øisteins Blyant på YouTube Rediger på Wikidata
**Dee Wallace** (**Deanna Bowers**, også kjent som **Dee Wallace-Stone**, født 14. desember 1948 i Kansas City i Kansas), er en amerikansk skuespiller.

Hun studerte ved University of Kansas, hvoretter hun arbeidet som dramalærer ved Washington High School i Kansas City. Hun giftet seg med skuespilleren Christopher Stone i 1980. De var gift frem til hans død i 1995 og har en datter. Hun giftet seg på nytt med Skip Belyea i 1998.

Wallace er mest kjent for sine roller i flere skrekkfilmer blant annet *The Hills Have Eyes* (1977), *Cujo* (1983), *Critters* (1986) og *The Frighteners* (1996). Hun spilte også en hovedrolle i Steven Spielbergs *E.T. the Extra-Terrestrial* (1982). Hun har også medvirket flittig i TV-produksjoner, blant annet et stort antall TV-filmer og TV-serier som *Together We Stand* (1986-87) og *The New Lassie* (1989-92). På 2000-tallet har hun blant annet medvirket i Rob Zombies nyinnspilling av *Halloween* (2007), *The House of the Devil* (2009) og *The Lords of Salem* (2013).

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dee Wallace på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Dee Wallace i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Dee Wallace på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Dee Wallace på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Dee Wallace på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Dee Wallace på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Dee Wallace på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Dee Wallace hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Irina Rodríguez Álvarez** (født 16. september 1977 i Barcelona) er en spansk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen og 2008 i Beijing. 

Rodríguez vant en olympisk sølvmedalje i synkronsvømming under Sommer-OL 2008 i Beijing. Hun var med på det spanske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen bak Russland. De andre på laget var Alba María Cabello, Raquel Corral, Gemma Mengual, Andrea Fuentes, Laura López, Gisela Morón, Thaïs Henríquez og Paola Tirados.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 2008 Kinas flagg Beijing - Sølv i synkronsvømming lag Spanias flagg Spania

Referanser
----------

1. ↑   Catalan Sport Encyclopedia, oppført som Irina Rodríguez Álvarez, Enciclopèdia de l'Esport Català ID 10925[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Irina Rodríguez – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Irina Rodríguez – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Irina Rodríguez – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Irina Rodríguez – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Irineu Evangelista de Sousa**, **vicomte av Mauá** (født 28. desember 1813 i Arroio Grande i Rio Grande do Sul i Brasil, død 21. oktober 1889 i Petrópolis) var en brasiliansk forretningsmagnat, gründer, bankier og politiker.

Liv og virke
------------

Han ble født i en familie av estancieiros (ranchere), og ble en av verdens rikeste menn på 1900-tallet. I 1867 var hans formue større enn det årlige budsjettet til Keiserdømmet Brasil. Han ble i 1871 kalt *Det søramerikanske kontinentets Rothschild* av The New York Times. Han fikk tittelen baron i 1854 og i 1874 *visconde com grandeza* (vicomte med storhet) av Mauá. Han var en pioner innen flere områder av Brasils økonomi, og blant hans største bragder var byggingen av Mauájernbanen, Brasils første jernbane. På høyden kontrollerte Mauá åtte av landets ti største selskaper (de to siste var statseide), og hans bankinteresser strakk seg helt til Storbritannia, Frankrike, USA og Argentina. 

Han etablerte Banco do Brasil og finansierte en stor del av Brasils økonomiske aktivitet på 1900-tallet, spesielt innen kaffeplantasjer, og med byggingen av de første jernbanene, skipsverft og jernverk. Mauá bestilte også den første undersjøiske kabelen for telegrafi mellom Sør-Amerika og Europa, utviklet kommersiell transport med dampbåter på elvene Amazonas og Guaíba, og installerte den første gassdrevne gatebelysningen i byen Rio de Janeiro, som på den tid var Brasils hovedstad. Mauá grunnla også den første banken i Uruguay, Banco Mauá Y Cia.

Hans hell snudde imidlertid etter at keiserdømmet forfalt etter trippelalliansekrigen, og da han døde hadde Mauá tapt mesteparten av sin formue. I en tid hvor Brasil var dominert av regjeringsbeskyttede landeiere som prioriterte eksport i en slavebasert økonomi, forsvarte Mauá fri konkurranse, liberalisme, industrialisering og avskaffelse av slaveri. Byen Visconde de Mauá er oppkalt etter han.

Litteratur
----------

* Anyda Marchant (1965). *Viscount Mauá and the empire of Brazil: a biography of Irineu Evangelista de Sousa, 1813–1889*. University of California Press.

Referanser
----------

1. ↑  «SOUTH AMERICA.; The Great Coffee Product of Brazil-- New-York Losing the Trade-- Brazilian Emancipation-- Railway Loans and Amazonian Navigation Contracts-- General News.». New York Times. 22. august 1871. Besøkt 3. november 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Øivind Andersen** (født 12. oktober 1944) er professor i klassiske fag (gresk og latin) ved Universitetet i Oslo. Han ble cand. philol. i 1973 ved Universitetet i Oslo (med fagene filosofi, latin samt gresk hovedfag). Han ble så Dr. philos. i 1976 ved samme sted med avhandlingen *Paradeigmata. Beiträge zum Verständnis der Ilias* om Homers Iliade.

I 1978–79 var han førsteamanuensis i antikkens historie ved Historisk institutt, Universitetet i Oslo. Så i perioden 1980–1996 var han professor i klassiske fag ved Historisk institutt, Universitetet i Trondheim. Fra 1997 var han så professor i klassisk filologi ved Universitetet i Oslo. Han var redaktør for tidsskriftet Symbolae Osloenses i perioden 2005–13.

Andersen er en kjent formidler av den antikke arv i norsk offentlighet i tillegg til sine faglige bidrag. Han var styrer for Det norske institutt i Athen fra 1989 til 1993.

Boken *I retorikkens hage* ble gitt ut første gang i 1995, og er nå på sitt 5. opplag. Boken er også oversatt til tysk (ISBN 9788200219699).

Han er også medlem av styret til Abelprisen.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Andersen, Øivind, library.aarome.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.ae-info.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Øivind Andersen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Øivind Andersen i BIBSYS


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**-** | **Bestyrer for Det norske institutt i Athen**(1989–1993) | Etterfølger:**Erik Østby** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ORCID **·** SUDOC **·** CiNii **·** CRIStin
 |
**Statens inntektssystem for kommuner og fylkeskommuner** er Kommunal- og moderniseringsdepartementets systematiske fordeling av såkalte frie inntekter mellom kommuner og fylkeskommuner. De frie inntektene bestod i 2017 av rundt 55 % skatteinntekter og 45 % rammetilskudd fra statsbudsjettet, noe som sammen med kompensasjon for merverdiavgift (momskompensasjon) utgjorde til sammen 80 % av kommunenes og fylkeskommunenes samlede inntekter. De frie inntektene står i prinsippet til kommunenes og fylkeskommunenes frie disposisjon, men staten legger føringer gjennom lover og regelverk.

Før inntektssystemet ble innført i 1986, ble kommunene og fylkeskommunene i stor grad økonomisk detaljstyrt gjennom rundt 50 statlige driftstilskudd. Tildelingsreglene i inntektssystemet har siden blitt endret flere ganger.

Formålet med inntektssystemet er å gi kommunene og fylkeskommunene like forutsetninger for å tilby likeverdige tjenester til innbyggerne. Inntektssystemet tar hensyn til forskjeller i geografi, befolkningssammensetning og sosiale forhold mellom kommunene og fylkeskommunene gjennom systematisk omfordeling, kalt utgiftsutjevning og skatteutjevning. Inntektssystemet inneholder også skjønnstilskudd, distriktspolitiske tilskudd, småkommunetillegg, tilskudd til kommuner med høy befolkningsvekst samt storbytilskudd til Oslo, Bergen, Trondheim og Stavanger kommuner.

Kommunene og fylkeskommunene er sikret mot raske reduksjoner i sine frie inntekter gjennom en inntektsgaranti.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  «Inntektssystemet for kommuner og fylkeskommuner». Kommunal- og moderniseringsdepartementet. Besøkt 26. desember 2020.
2. 1 2 3 4  «Om inntektssystemet» (PDF). Kommunal- og moderniseringsdepartementet. 2014. Besøkt 26. desember 2020.
3. ↑  *NOU 2005:18. Fordeling, forenkling, forbedring. Inntektssystemet for kommuner og fylkeskommuner*. Oslo: Statens forvaltningstjeneste. 2005. s. 70–78. ISBN 82-583-0857-2.
4. ↑  *St.prp. nr. 61 (2005–2006). Kommuneproposisjonen 2007*. Oslo: Statens forvaltningstjeneste. 2006. s. 75–76.
5. 1 2 3  «Inntektssystemet for kommunene». KS. 26. oktober 2018. Besøkt 26. desember 2020.
6. ↑  *St.prp. nr. 146 (2012–2013). Kommuneproposisjonen 2014* (PDF). Oslo: Statens forvaltningstjeneste. 2013. s. 10. Arkivert fra originalen (PDF) 6. oktober 2014. Besøkt 4. oktober 2014.

Litteratur
----------

* *NOU 2005:18. Fordeling, forenkling, forbedring. Inntektssystemet for kommuner og fylkeskommuner*. Oslo: Statens forvaltningstjeneste. 2005. ISBN 82-583-0857-2.
* *NOU 1997:8. Om finansiering av kommunesektoren. Delutredning II*. Oslo: Statens forvaltningstjeneste. 1997.
* *NOU 1996:1. Et enklere og mer rettferdig inntektssystem for kommuner og fylkeskommuner. Delutredning I*. Oslo: Statens forvaltningstjeneste. 1996.
Yunyang fylke i Chongqing
**Yunyang** (kinesisk: 云阳县; pinyin: *Yúnyáng Xiàn*) er et fylke i byprovinsen Chongqing i Folkerepublikken Kina. En del av fylket er havnet under vann under fyllingen av De tre kløfters dam i Yangtzedalføret. Dette utløste en folkeforflytning fra Yunyang etter 2005 av over 100 000 personer.

I 1999 var befolkningen i fylket på 1 246 978, og den var på i 1 290 000 i 2005.

Kulturminner
------------

Zhang Fei-tempelet (*Zhang Huan hou miao*, 张桓侯庙, eller *Zhang Fei miao*, 张飞庙) ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑  Phoer.net Arkivert 20. juni 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
* Briefing on Yunyang County
* Étude sur les vestiges culturels et la religion populaire locale dans le xian de Yunyang (Centre d'Études Français sur la Chine contemporaine)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NDL **·** GeoNames
 |
Et **uavhengig videospill** eller **indiespill** er et videospill som vanligvis er skapt av enkeltpersoner eller mindre utviklergrupper uten økonomisk og teknisk støtte fra en større spillutgiver, i motsetning til større «AAA»-spill. Begrepet «indie» kan derimot også dekke andre scenarioer hvor utviklingen av et videospill har noe uavhengighet fra en utgiver selv om en utgiver hjelper med økonomi eller distribusjon, som kreativ frihet. På grunn av uavhengigheten og friheten til å utvikle, kan indiespill ofte fokusere på innovasjon, eksperimentelle spillopplevelser, og å ta på seg risiko som man ofte ikke ser i større videospill, og kan utforske mediet til å produsere unike opplevelser innen kunstspill. Indiespill pleier å bli solgt gjennom digitale distribusjonstjenester, ettersom spillbutikker mangler utgiverhjelp. Begrepet er synonymt med uavhengig musikk og film i sine respektive former.

Begrepet er også brukt som en markedsføringsstrategi hos større firmaer, på grunn av løs definisjon.

Noen eksempler av indiespill er *Baba Is You*, *Brawlhalla, Minecraft,* *Rust og Undertale.*

Se også
-------

* Indie

Referanser
----------

1. 1 2  «What is an Indie Game?». *www.computerhope.com* **(engelsk)**. Besøkt 6. mai 2021.
2. ↑  Faust, Thomas. «Interview: The state of indie game retail». *www.gamasutra.com* **(engelsk)**. Besøkt 6. mai 2021.
3. ↑  Dutton, Fred (18. april 2012). «What is Indie?». *Eurogamer* **(engelsk)**. Besøkt 6. mai 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Indie video games – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Adams model 1868** var en britisk militær revolver. Den var den første revolveren i den britiske hæren som var designet som en patronrevolver fra bunnen av. Den ble forbedret i 1872 som **Adams model 1872** med en ny ejektorstang som lå langs sylinder-aksen og kunne vippes opp og fram. Våpenet hadde den samme typen spennavtrekkmekanismen som den tidligere Beaumont–Adams revolveren, en perkusjonrevolver som ofte ble bygget om til å ta patroner. Den nye Adams-revolveren tok samme patronen som var blitt laget til de eldre ombygde perkusjonsrevolverne, en grovkalibret .450 Adams ladet med svartkrutt. Den forbedret 1872-modellen var den siste revolveren laget av Adams-firmaet, som ble kjøpt opp 

Adams-revolveren ble ladet bakfra gjennom en ladeport, og tomme patroner staket ut samme veien med ejektorstangen. Som andre britiske revolvere fra samme periode var den delvis håndlaget med en høy standard. Den var også tilgjengelig for privat innkjøp for offiserer i ekstra polerte utgaver. Som millitærvåpen var den i tjeneste relativt kort. Allerede i 1880 ble det innført en ny Enfield revolver, sammen med en forbedret patron av samme kaliber, men med større kruttladning og slagkraft. Denne hadde en åpen ramme hengslet under løpet, slik at hele våpenet kunne åpnes for omlading.

Referanser
----------

1. ↑  Taylerson, A.W.F. (1983). «Cartridge revolvers down to 1918». I Blair, C. *Pollard's History of firearms* (1. utg.). New York: Macmillan. s. 331. ISBN 0025976303.
2. ↑  Chamberlain, William Henry Jason (1976). *Adams' Revolvers*. Barrie and Jenkins. ISBN 0-214-20089-2.
**Hans Robert Bruun** (født 12. april 1945) er en norsk kokk og -konditor, kjent fra fjernsyn og kokkelandslaget.

Utdannelse
----------

Han er utdannet konditor med kokk som videreutdanning ved Etterstad videregående skole.

Karriere
--------

### Konditorvirksomhet

Bruun var i trettifem år ansatt ved Hotel Continental sin Anden Etage og Theatercafeen. I 1989 var Bruun med i Kokke-OL. 

I 2001 sluttet han på Hotel Continental og begynte sammen med Geir Texnes å arbeide for Bengt Wilson som hadde overtatt ansvaret på Grand Café. Bruun var ansatt ved Grand Café inntil foretaket gikk konkurs i 2003. Fra 2003 til 2010 jobbet Bruun på Oslos største cateringselskap Matspecialen AS, der han blant annet var med å bygge opp nytt konditori som han også var leder for. 

### TV-opptredener

Sammen med Toppen Bech laget han seks episoder av NRK-sommerserien *På besøk* i 1993, der de to sjekket kjøleskapet til kjendisene Ola Thune, Randi Bratteli, Erling Kagge, Erik Dammann, Åse Kleveland og Arve Tellefsen. For TV 2 ledet han ukesprogrammet *Snaddermat for 2* fra høsten 1993, og for NRK var han kjendiskokk i Kokkekamp i flere episoder fra 1998 til 2003. Under NRKs store jubileumssending den 20. august 1985 var et av innslagene at Erik Bye tok første bit av en festpyntet bløtkake som Bruun og Ingrid Espelid Hovig hadde laget til anledningen. Bruun figurerte også i flere episoder av Fjernsynskjøkkenet, der Espelid Hovig var programleder, og ble portrettert i hennes bok *Ingrid og hennes kokker*.

Premier
-------

* Årets kjøkkensjef 1989 for sitt virke ved Hotel Continental
* Kokke-OL 1988 og 1992 som konditor. Flere medaljer.

Bokutgivelser
-------------

* *Julekaker og juleknask* med Trude Monssen. Bidrag til fembinds-verket *Jul i Norge* (Cappelen, 2005).
* *Den store boken om sjokolade* (Orfeus, 1997)

Referanser
----------

1. ↑  «Forlater Continental». Aftenposten. 7.4.2001.
**Carlo Silipo** (født 10. september 1971 i Napoli), italiensk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona, 1996 i Atlanta, 2000 i Sydney og 2004 i Athen. 

Silipo ble olympisk mester i vannpolo under OL-19992 i Barcelona. Han var med på det italienske laget som vant vannpoloturneringen foran Spania og USA. Italia vant semifinalen over SUS med 9-8, og finalen mot Spania endte også 9-8 etter tre ekstra perioder. Silipo spilte sju kamper og scoret tre mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1992 Spanias flagg Barcelona - Gull **Gull** i vannpolo, Italias flagg Italia
* 1996 USAs flagg Atlanta - Bronse Bronse i vannpolo, Italias flagg Italia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Carlo Silipo – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Carlo Silipo – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Carlo Silipo – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Carlo Silipo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (it) Carlo Silipo – Italias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Carlo Silipo – FINA Rediger på Wikidata

* (en) Carlo Silipo – Swimming Hall of Fame Rediger på Wikidata
**Adamspiggen** (*Sri Pada*) er et fjell på Sri Lanka og er kjent for å være et hellig sted for buddhister, hinduer, kristne og muslimer. Fjellet ligger 2243 meter over havet. Først og fremst er fjellet hellig for singalesiske buddhister. En grop på toppen av fjellet ses på for å være Buddhas fotavtrykk. Noen muslimer hevder avtrukket er fra Adam etter at han ble utvist fra paradis, mens i noen kristne tradisjoner er fjellet knyttet til en av Jesu disipler: Thomas. Fjellet er også hellig for tamilske hinduer, som tror at fotavtrykk er fra Shiva og kaller fjellet for *Sivanolipada malai.*

Referanser
----------

1. ↑  «Seruwila to Sri Pada (Sacred Foot Print Shrine), Ancient pilgrim route along the Mahaweli river in Sri Lanka» UNESCO World Heritage Convention, besøkt 5. april 2018

Kilder
------

* (no) Adamspiggen i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
***Ischiocassis*** er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

Ganske små, ovale, halvblanke, rødbrunlige (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbiller. Sett frå siden er de butt kjegleformede, høyest i midten. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen bredt oval, nokså jevnbred i midten. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" skarpt framskytende. Kantene av pronotum og dekkvingene danner en nesten kontinuerlig kurve. Oversiden er ganske grovt punktert.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.

Utbredelse
----------

Slekten er vidt utbredt i det sørlige og sørøstlige Afrika.

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Ischiocassis*** Spaeth, 1917
							+ *Ischiocassis convexa* (Boheman, 1854)
							+ *Ischiocassis stabilis* (Weise, 1899)
							+ *Ischiocassis tragardhi* (Spaeth, 1928)
							+ *Ischiocassis umbrata* (Boheman, 1854)

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* *Ischiocassis* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ischiocassis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ischiocassis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Ischiocassis* hos ITIS Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons