**Madeleine Korbel Albright** (født **Marie Jana Korbelová** 15. mai 1937 i Praha i Tsjekkoslovakia, død 23. mars 2022 i Washington) var en amerikansk demokratisk politiker. Hun var den annen utenriksminister i Bill Clintons regjering og den 64. i amerikansk historie. Albright var også professor ved Edmund A. Walsh School of Foreign Service ved Georgetown University.

I 1993 ble hun utpekt som USAs FN-ambassadør. Albright ble utnevnt til utenriksminister av president Bill Clinton 5. desember 1996, og ble enstemmig godkjent av senatet. Hun tiltrådte 23. januar 1997. Albright var USAs første kvinnelige utenriksminister.

Hun ga ut sin selvbiografi *Madam Secretary: A Memoir* i 2003, og *The Mighty and the Almighty: Reflections on America, God, and World Affairs* i 2006 og *Memo to the President Elect: How We Can Restore America's Reputation and Leadership* i 2008.

Tidlige leveår
--------------

Albright ble født Marie Jana Korbelová (tsjekkisk uttale: [ˈmarɪjɛ ˈjana ˈkorbɛlovaː]) i distriktet Smíchov i byen Praha, Tsjekkoslovakia, den 15. mai 1937. Hennes far, Josef Korbel, var en tsjekkoslovakiske diplomat og var en aktiv støttespiller av Tsjekkoslovakias første demokrati representert av Tomáš Masaryk og Edvard Beneš. Hun var hans første barn med hans jødiske kone Anna Spieglová, som senere også fikk datteren Katherine og sønnen John. 

Da Albright ble født, tjenestegjorde faren som attaché ved den tsjekkoslovakiske ambassaden i Beograd. Signeringen av Münchenavtalen i 1938 og innlemmelsen av Böhmen og Mähren i det tredje rike i mars 1939, førte til at familien måtte flykte på grunn av sine kontakter med Edvard Beneš. Før flukten hadde Albrights foreldre i 1941 konvertert fra jødedommen til den katolske kirke. Albright tilbragte krigsårene i England, mens faren arbeidet for Beneš' tsjekkoslovakiske eksilregjering. De bodde først i Kensington Park Road i Notting Hill i London, der de oppholdt seg under den verste delen av blitzen. Senere flyttet de til Beaconsfield, og deretter til Walton-on-Thames i Surrey, sør for London. I England deltok den unge Albright som et flyktningebarn i en film som var laget for å fremme sympati for Londons flyktninger.

Albright ble oppdratt som katolikk fordi foreldrene hadde konvertert av sikkerhetsgrunner før andre verdenskrig, og konverterte til den episkopale kirke i USA ved sitt bryllup i 1959. Hun visste ikke før sent i sitt liv at foreldrene var jødiske, og at 23 av hennes jødiske slektninger i Tsjekkoslovakia ble utslettet under holocaust, deriblant tre av hennes besteforeldre.

Etter det tredje rikets fall og sammenbruddet til Riksprotektoratet Böhmen-Mähren, flyttet Albright og hennes familie tilbake til Praha, hvor de ble tildelt en luksuriøs leilighet i distriktet Hradčany. Korbel ble deretter utnevnt til Tsjekkoslovakias ambassadør i Den sosialistiske føderale republikken Jugoslavia, og familien flyttet senere til Beograd. Under oppholdet var Korbel bekymret for at datteren skulle bli indoktrinert i marxisme i den jugoslaviske skolen. Han ansatte derfor en guvernante som lærerinne, og sendte henne senere til *Prealpina Institut pour Jeunes Filles* i Chexbres, ved Genfersjøen i Sveits. Der lærte hun fransk og tok navnet Madeleine, som var den franske versjonen av *Madlenka*, hennes tsjekkiske kallenavn.

I 1948 tok det tsjekkoslovakiske kommunistpartiet over makten i Tsjekkoslovakia, og som en erklært motstander av kommunismen ble Korbel tvunget til å forlate sin stilling. Han fikk senere en stilling i en FN-delegasjon til Kashmir, og sendte familien til USA, via London, for å vente på ham når han ankom for å levere sin rapport til FN-hovedkvarteret, som den gangen befant seg i Lake Success i New York. Familien ankom New York City, New York, i november 1948, og slo seg først ned i Great Neck på Long Island. Korbel søkte om politisk asyl med den begrunnelse at han som motstander av kommunismen ville leve i fare i Praha. Med hjelp fra Philip Mosely, professor i russisk ved Columbia University i New York City, fikk Korbel en stilling innenfor ledelsen av institutt fot statsvitenskap ved University of Denver i Denver, Colorado. Der ble han dekanus ved universitetets Josef Korbel School of International Studies, og ble senere lærer for den fremtidige utenriksministeren i USA, Condoleezza Rice.

Livet i USA
-----------

I 1988 da han ble utenrikspolitisk rådgiver for presidentkandidat Michael Dukakis.
Albright tiltrer som USAs utenriksminister, 1997. Bill Clinton til venstre og visepresident Al Gore til høyre.
Albright tilbragte ti år i Denver, og tok avgangseksamen ved Kent Denver School i Cherry Hills Village i 1955, der hun grunnla skolens klubb for internasjonale relasjoner og ble dens første president. Hun studerte statsvitenskap ved Wellesley College i Wellesley, Massachusetts, og tok avgangseksamen i 1959. Hennes avhandling dreide seg om den tsjekkiske kommunisten Zdeněk Fierlinger. I 1957 ble hun amerikansk statsborger og ble medlem av *College Democrats of America*.

I Denver arbeidet hun for *The Denver Post*. Der møtte hun Joseph Medill Patterson Albright, nevø av Alicia Patterson som var redaktør av *Newsday* og kone til filantropen Harry Frank Guggenheim. De giftet seg i 1959, like før hennes avgangseksamen i Wesseley.

Ekteparet bodde først i Rolla, Missouri, mens ektemannen tjenestegjorde i forsvaret i Fort Leonard Wood. På denne tiden arbeidet hun for *Rolla Daily News*.

I januar 1960 flyttet ekteparet til hans hjemby, Chicago i Illinois, der han arbeidet som journalist for *Chicago Sun-Times*, og Albright arbeidet som billedredaktør for Encyclopædia Britannica. I 1961 begynte Joseph Albright å arbeide for *Newsday* i New York City, og ekteparet flyttet til Garden City på Long Island. Dette året fikk Madeleine to tvillingdøtre, Alice Patterson Albright og Anne Korbel Albright. Albright begynte å studere russisk ved Hofstra University i Hempstead, New York.

I 1962 flyttet familien til Georgetown i Washington, DC. Albright begynte å studere internasjonale relasjoner og fortsatte å studere russisk ved Paul H. Nitze School of Advanced International Studies i Washington, DC.

I 1963 døde Alicia Patterson, og familien vendte tilbake til Long Island. Albright fikk en ny datter, Katherine Medill Albright, i 1967, og fortsatte sine studier ved Columbia Universitys Department of Public Law and Government (senere omdøpt til *political science department* innenfor School of International and Public Affairs, Columbia University). Hun fikk et diplom i russisk, en Masters of Arts og en filosofisk doktorgrad, der hun skrev om Sovjetunionens diplomater og journalistenes rolle under Prahavåren i 1968. Hun tok også et kurs gitt av Zbigniew Brzezinski, som senere ble hennes sjef ved USAs nasjonale sikkerhetsråd.

Karriere
--------

Albright sammen med Russlands president Vladimir Putin, februar 2000.
Albright sammen med Israels statsminister Ehud Barak, forhandlinger på Camp David, 2000.
Albright taler under Colin Powells begravelse, november 2021.
Albright vendte tilbake til Washington i 1968, og pendlet til Colombia for sin doktorgrad i filosofi, som hun fikk i 1975. Hun begynte en pengeinnsamling for datterens skole, noe som førte til flere posisjoner innenfor ulike skoleråd.

I 1972 ble hun invitert til å organisere en pengeinnsamling i Maine til Edmund Muskie i hans forsøk på å nomineres som presidentkandidat for Det demokratiske partiet. Dette bekjentskapet førte til at hun ble Edmund Muskies primære juridiske rådgiver i 1976.

Etter Jimmy Carters seier under presidentvalget i USA 1976, ble Albrights tidligere lærer, professor Brzezinski, utnevnt til rådgiver i National Security Agency, og i 1978 rekrutterte han Albright til å arbeide i West Wing som liaison mellom National Security Council og Kongressen

Etter Carters tap mot Ronald Reagan i presidentvalget i USA 1980, fortsatte hun ved Woodrow Wilson International Center for Scholars ved Smithsonian Institution i Washington, D.C. hvor hun ble tildelt penger for et forskningsprosjekt. Hun valgte å skrive om dissidenter blant journalister i Polen, som var involvert i fagforeningen Solidaritet. Solidaritet var på denne tiden i sin spede begynnelse, men var i ferd med å tiltrekke seg internasjonal oppmerksomhet. Hun reiste til Polen for å fortsette sin forskning, og intervjuet dissidenter i Gdańsk, Warszawa og Kraków. Da hun vendte tilbake til Washington, erklærte hennes ektemann at han kom til å skille seg fra henne, til fordel for en annen kvinne.

Albright ble medlem av den akademiske ledelsen ved Georgetown University i Washington, D.C. i 1982, hvor hun spesialiserte seg på østeuropeiske studier. Hun ledet også universitetets program for kvinner i global politikk.

Hun var også en sentral rådgiver for Det demokratiske partiet i utenrikspolitiske spørsmål, og var rådgiver for presidentkandidatene Geraldine Ferraro i 1984 og Michael Dukakis i 1988.

Under presidentvalget i USA 1992 vant Bill Clinton, og med Det demokratiske partiet tilbake i Det hvite hus, ble Albright ansatt for å håndtere overgangen til den nye administrasjonen ved National Security Council.

I januar 1993 ble hun utnevnt av Clinton som USAs FN-ambassadør.

Albright ble i 2012 tildelt Presidentens frihetsmedalje. I 1998 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase, NKC-identifikator jn19981000066, besøkt 30. mai 2023[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000020551, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id albright-madeleine, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   faithfuliremain.com[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   «Madeleine Albright, first female US secretary of state, dies», verkets språk engelsk, besøkt 23. mars 2022[Hentet fra Wikidata]
8. ↑   «מדלן אולברייט, האישה הראשונה שכיהנה כשרת חוץ בארה"ב, מתה בגיל 84», verkets språk hebraisk[Hentet fra Wikidata]
9. ↑   «Madeleine Albright, First Woman to Serve as Secretary of State, Dies at 84», verkets språk engelsk, besøkt 24. mars 2022[Hentet fra Wikidata]
10. 1 2 3 4   Madam Secretary, archive.org[Hentet fra Wikidata]
11. ↑   www.womenofthehall.org[Hentet fra Wikidata]
12. ↑   www.loc.gov[Hentet fra Wikidata]
13. ↑   www.cogreatwomen.org[Hentet fra Wikidata]
14. ↑   www.brown.edu[Hentet fra Wikidata]
15. ↑   www.muni.cz[Hentet fra Wikidata]
16. ↑   www.knox.edu[Hentet fra Wikidata]
17. ↑   commencement.miami.edu[Hentet fra Wikidata]
18. ↑   www.senat.cz[Hentet fra Wikidata]
19. ↑   www.carnegie.org[Hentet fra Wikidata]
20. ↑   www.carnegie.org[Hentet fra Wikidata]
21. ↑   www.americanbar.org[Hentet fra Wikidata]
22. 1 2  McFadden, Robert D. (23. mars 2022). «Madeleine Albright, First Woman to Serve as Secretary of State, Dies at 84». *The New York Times* **(engelsk)**. ISSN 0362-4331. Besøkt 26. mars 2022.
23. 1 2  Michael Dobbs: Josef Korbel's Enduring Foreign Policy Legacy Arkivert 22. august 2009 hos Wayback Machine. The Washington Post, side A05, 28. desember 2000
24. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 8-9
25. ↑  Ari Beker: Choosing to remain a 'forced convert', Haaretz, 12. oktober 2006
26. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 9-11
27. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 9
28. ↑  Michael Dobbs: Albright's Family Tragedy Comes to Light, The Washington Post, 4. februar 1997, side A01
29. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 15
30. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 4
31. 1 2  *Madam Secretary*, 2003, side 17
32. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 18
33. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 19-20
34. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 20
35. ↑  *Madam Secretary*, side 24
36. 1 2  *Madam Secretary*, side 47
37. ↑  *Madam Secretary*, side 43
38. ↑  *Madam Secretary*, side 34-35
39. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 36
40. 1 2  *Madam Secretary*, 2003, side 22
41. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 49-50
42. 1 2  *Madam Secretary*, 2003, side 52
43. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 54
44. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 55
45. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 56
46. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 56, 59, 71
47. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 57
48. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 71
49. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 63-66
50. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 65
51. 1 2  Scott, A.O.: Madeleine Albright: The Diplomat Who Mistook Her Life for Statecraft, Slate, 25. april 1999
52. 1 2  *Madam Secretary*, 2003, side 91
53. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 92
54. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 94
55. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 99
56. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 100
57. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 102-104
58. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 127
59. ↑  *Madam Secretary*, 2003, side 131
60. ↑  «Obama honours 13 with Medal of Freedom at White House», *BBC News*, 30. mai 2012.

Litteratur
----------

* Albright, Madeleine K.: *Madam Secretary: a biography of Madeleine Albright*, St. Martin's Press, 1997, ISBN 0312304692, ISBN 978-0312304690; 2. utgave St. Martin's Griffin, 1999, ISBN 0312195052, ISBN 978-0312195052; 3. utgave, Miramax Books, University of Michigan, 16. september 2003, ISBN 0786868430, ISBN 978-0786868438

Eksterne lenker
---------------

* (en) Madeleine Albright – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Madeleine Albright – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Madeleine Albright på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Madeleine Albright på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Madeleine Albright på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Madeleine Albright hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Madeleine Albright hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Madeleine Albright hos TV Guide Rediger på Wikidata

* (en) Madeleine Albright hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Madeleine Albright på Twitter Rediger på Wikidata

* (en) Madeleine Albright på Facebook Rediger på Wikidata
* (en) Offisiell biografi på State Department site (Utenriksdepartementet)
* (en) Biografi i National Women's History Project
* (en) Robert J. Nebel intervju med Madeleine Albright

| * v
* d
* r
USAs utenriksministre |
| --- |
|  | 
* Jefferson
* Randolph
* Pickering
* J. Marshall
* Madison
* Smith
* Monroe
* Adams
* Clay
* Van Buren
* Livingston
* McLane
* Forsyth
* Webster
* Upshur
* Calhoun
* Buchanan
* Clayton
* Webster
* Everett
* Marcy
* Cass
* Black
* Seward
* Washburne
* Fish
* Evarts
* Blaine
* Frelinghuysen
* Bayard
* Blaine
* Foster
* Gresham
* Olney
* Sherman
* Day
* Hay
* Root
* Bacon
* Knox
* Bryan
* Lansing
* Colby
* Hughes
* Kellogg
* Stimson
* Hull
* Stettinius
* Byrnes
* G. Marshall
* Acheson
* Dulles
* Herter
* Rusk
* Rogers
* Kissinger
* Vance
* Muskie
* Haig
* Shultz
* Baker
* Eagleburger
* Christopher
* Albright
* Powell
* Rice
* Clinton
* Kerry
* Tillerson
* Pompeo
* Blinken

 |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** RLS **·** BNE
 |