recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Oxygnathopsis*** er en slekt av billene i underfamilien graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller.

Utseende
--------

Middelsstore (ca. 10 millimeter), lange og slanke, litt flate, halvblanke, rødlige til svarte løpebiller. Hodet har nokså lange, sigdformede kjever, nesten så lange som resten av hodet, som er mer eller mindre firkantet med en markert, innsnevret "hals". Fasettøynene er reduserte, bak dem er det to lengdefurer, antennene tynne og litt lengre enn hodet. Pronotum er rundet, bredest ved forkanten, kraftig innsnevret bak, med buede lengdefurer langs sidene. Dekkvingene er jevnbrede med fine lengdestriper. Beina er korte, forbeina litt fortykkede, men mindre enn hos mange andre graveløpere.

Levevis
-------

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Java).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* ordenen biller, **Coleoptera** Linnaeus, 1758
	+ underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
		- overfamilien løpebiller og vannkalver, **Caraboidea** Latreille, 1802
			* familien  **løpebiller**, Carabidae Latreille, 1802
				+ underfamilie **graveløpere** Scaritinae Bonelli, 1810
					- stamme Clivinini
						* slekten ***Oxygnathopsis*** Louwerens, 1953
							+ *Oxygnathopsis javana* (Andrewes, 1938)

Referanser
----------

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Oxygnathopsis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Oxygnathopsis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Oxygnathopsis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Stangelandsteinen slik den står i dag, ved inngangen til Sandnes rådhus
**Stangelandsteinen** er en runestein som opprinnelig sto på gården Stangeland, som i dag er en bydel i Sandnes, Rogaland.

I 1649 beskrev biskop Wegner en stor runestein som sto på en gravhaug på Stangeland. Dessverre er han ikke mere spesifikk på hvor denne steinen sto, for i 1745 skriver amtmann Bendix de Fine:

«Over Stangelands Aaen i Høylands Sogn ligger en Baute-Steen, som til forn har staaet oppe paa en høy ved Lande-Vejen.»
Slik lå den fremdeles, som klopp over bekken, i 1810. Men i 1888 melder professor Oluf Rygh at steinen er reist igjen. Etter det ble den igjen flyttet og sto i mange år foran hovedbygningen på Skeianetunet i Sandnes sentrum. Her ble den undersøkt av Magnus Olsen i 1951. Han bemerker i sin rapport at steinen er forvitret i overflaten, og er i dårlig stand.

Ved ny inspeksjon i 1991 ble det konstatert av steinen da var i alarmerende grad forvitret, flak hadde allerede falt av, og deler av innskriften sto i fare for å forsvinne. Den ble hentet inn til Arkeologisk museum i Stavanger for stabilisering av tilstanden og generell konservering. Det ble besluttet å sette opp steinen igjen i Sandnes, men den var fortsatt svært utsatt for videre forvitring. Av den grunn ble den satt opp igjen ved inngangen til Sandnes rådhus, der den kunne stå trygt under tak.

Innskriften lyder:

**þurbiurn:skalt:raista:stinþanaft:**
**siu:þuris:sun:sin:isa:tanmarku:fil**
På moderne norsk blir det: «Torbjørn Skald reiste denne steinen etter Sjø-Tore, sønnen sin, som falt i Danmark.»

Magnus Olsen daterer runene til siste halvdel av 1000-tallet. Han mener steinen kanskje kan knyttes til kong Harald Gråfells reise til Danmark i 970, og at Sjø-Tore har vært en av de mange norske som ble drept sammen med Harald i bakholdet i Limfjorden. Stangelandsteinen er dermed en av de meget få runesteinene i Norge som kan settes inn i en konkret historisk kjent kontekst.
**Stangeland** er en bydel i Sandnes med 7 333 innbyggere (1.1.2011). Bydelen er Sandnes' minste, med et areal på bare 1,8 km². I øst grenser bydelen til Trones og Sentrum, i nord og nordvest til Soma, i sørvest til Malmheim og i sør til Sandved. Bortsett fra ved grensen i sør til Skeiene i Sandved og grunnkretsen Eidsvollgate 3 i Sentrum er bydelen identisk med matrikkelgården Stangeland. Smeaheia hører i dag til Stangeland bydel etter vedtak i Sandnes bystyre 17.11.2009.

Bebyggelse og kommunikasjoner
-----------------------------

Stangeland ligger like vest for Sentrum og består for det meste av boligområder og noe næring. Europavei 39 og riksvei 509 deler bydelen i tre, og nordvest for E39 var det frem til 2006 et jordbruksområde. Etter å ha blitt avskåret i vest av riksvei 44 ble området omregulert og utbygges som Stangeland næringsområde.

Riksvei 509 Oalsgata går fra E39 i nordvest mot Sentrum i øst og er en av hovedårene mellom E39 og Sandnes sentrum. Sykkelrutene Nordsjøsykkelruta og Somaruta passerer bydelen.

| * v
* d
* r
Bydeler i Sandnes |
| --- |
|  | Austrått **·** Bogafjell  **·** Figgjo **·** Ganddal **·** Hana **·** Høle **·** Lura **·** Malmheim **·** Riska **·** Sandved **·** Soma **·** Stangeland **·** Sviland **·** Trones og Sentrum | Norges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Morten Bruun** (født i 28. juni 1965 i Skive) er en dansk fotballspiller, journalist og redaktør. Han er kjent som «Mr. Silkeborg» for sin lange karriere i Silkeborg IF. Hans store løpeferdigheter og rolle som motivator kompenserte for hans mindre velutviklede ballferdigheter. Han kom til klubben i 1988 og var kaptein før han sluttet sin karriere i 2001.

Samtidig som han spilte fotball, utdannet han seg innen journalistikk, og fortsatte som pressesjef i klubben etter at karrieren var avsluttet. Han var hovedtrener i 9 måneder der han avverget et forestående nedrykk. Siden overtok han stillingen som klubbens pressesjef, en stilling han trakk seg i juni 2005 etter å ha takket nei til klubbens direktørstilling. Han ble i stedet kommentator på Kanal 5. Noen måneder etterpå, i september 2005 ble han ny trener, denne gang for Sønderjysk Elitesport, en karriere som bare varte i 8 måneder, da han fikk sparken på grunn av uenighet med spillertroppen.

Etter trenerjobben ble han ekspertkommentator i DR idrett. Han arbeider også som fotballtrener og rådgiver hos Sports School of Business.

Morten Bruun publiserte i 2002 en bok med tittelen: *På feltet* – der han skriver om utviklingen i dansk fotball, og han starter med sin egen karriere.

Høydepunkter i fotballkarrieren
-------------------------------

* 1992 – Europamester med landslaget, men uten å få spilletid
* 1994 – Seriemester med Silkeborg IF
* 2001 – Cup-vinner med Silkeborg IF

Referanser
----------

1. ↑   www.dbu.dk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   FBref, FBref spiller-ID 69321929[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Morten Bruun – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Morten Bruun – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Morten Bruun – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Morten Bruun – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (da) Morten Bruun – Dansk Boldspil-Union Rediger på Wikidata

* (en) Morten Bruun – FBref Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Danmarks tropp – EM i fotball 1992 Vinnere (1. tittel) |
| --- |
| 
* 1 Schmeichel
* 2 Sivebæk
* 3 K. Nielsen
* 4 Olsen (k)
* 5 Andersen
* 6 Christofte
* 7 Jensen
* 8 Mølby
* 9 Povlsen
* 10 Elstrup
* 11 Laudrup
* 12 Piechnik
* 13 Larsen
* 14 Frank
* 15 Christensen Arensøe
* 16 Krogh
* 17 Christiansen
* 18 Vilfort
* 19 P. Nielsen
* 20 Bruun
* Landslagstrener: R.M. Nielsen

 | Flagget til Danmark |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |

Portal: Danmark
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norge Norges flagg |
| Langrenn |
| Langrenn Norgesmesterskapet på ski |
| Gull | 2008 Trondheim | 15 km fristil |
| Gull | 2008 Trondheim | 30 km jaktstart |
| Sølv | 2011 Steinkjer | 3 x 10 km stafett |
| Bronse | 2011 Tromsø | 50 km fristil |

**Morten Eilifsen** (født 6. januar 1984) er en norsk tidligere langrennsløper som representerer Henning Skilag. 

Han gikk sine første internasjonale FIS-renn i desember 2002. Prestasjonene ble merkbart bedre etter 2005, og i desember samme år vant han sitt første FIS-renn i Östersund. I mars debuterte han i verdenscupen ved å bli nr. 52 på femmila i Holmenkollen. Den neste verdenscupdeltakelsen kom i sesongen 2007/08, der han gikk 15 km fri på Beitostølen. Han kom på niendeplass og tok dermed sine første verdenscuppoeng. Dette ble hans beste individuelle verdenscupplassering i løpet av karrieren. Han har vært med på å vinne én verdenscupstafett – i Falun i februar 2008, og han har to andreplasser i verdenscupstafett.

Under NM i 2008 ble han overraskende norgesmester både på 15 kilometer friteknikk og 30 km jaktstart, og vant Kongepokalen. Han la opp som langrennsløper på toppnivå i 2012.

Gjorde «comeback» i 2019 og deltok på flere chicken-runs på Averøy, hans nåværende bosted. Er kreditert med 2 seirer i Chicken runs i 2019. Kom på en hederlig 3. plass i Chicken run #6 2020

Startet løpesesongen i 2021 med en overbevisende seier i Chicken run #1 i 2021.

Referanser
----------

1. ↑  Morten Eilifsen legger opp etter dramatisk bilulykke – *Dagbladet* 17. september 2012
2. ↑  «Averøy 3 Fjell på Instagram: "«12 løpeglade mennesker var med på Chicken Run #6. Løypa i dag var 8 km i meget vakker natur på Langøya i småkupert terreng. Suveren vinner…"». *Instagram*. Besøkt 6. juli 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Morten Eilifsen – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
**Morten Espeland** (født 19. januar 1972 på Stord) er en norsk skuespiller. Han er utdanna ved Statens teaterhøgskole i 1998, og debuterte samme år som Peter i Anne Franks Dagbok i regi av Olof Lindquist på Den Nationale Scene. Han ble i 1999 nominert til Heddaprisen i klassen Fremragende sceneprestasjon for hovedrolla som Gutten i Den 25. Timen av Per Olov Enquist, regi Aleksander Mørk-Eidem. I 2008 mottok han Heddaprisen i klassen Beste mannlige birolle for Peter Karpati i Den arabiske natta av Roland Schimmelpfennig, regi Jon Tombre. Han har vært på Det norske teatret fra 1999 til 2011, og spilt flere større roller: Bror i Så blir det stilt, av Arne Lygre, Poprisjtsjin i Ein gal manns dagbok av Nikolaj Gogol, Guten i Vakkert av Jon Fosse, tillelrollen i Rambuku av Jon Fosse, Bidger i Verdas mest forelska par av Rune Belsvik, Andungen i Dustefjerten og Andungen av Rune Belsvik, Medvédenko i Måken av Anton Tsjekhov, Byttingen i Peer Gynt av Henrik Ibsen, regi Robert Wilson, Herr Bramati i Herr Bima og herr Bramati av Tord Akerbæk.

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, snl.no, besøkt 3. september 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   arkiveringsdato 3. juni 2019, arkiv-URL web.archive.org, www.heddaprisen.no, besøkt 3. september 2019[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  
«Heddaprisen. Vinnere 2008». Heddaprisen. Besøkt 3. september 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Morten Espeland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Morten Espeland hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Morten Espeland hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Morten Espeland hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Vøyenenga** er et sted i Bærum med postnummer 1339 (tidligere 1313).

Boliger og næringsvirksomhet ved Isielva i Vestre Bærum. Hovedsakelig eneboliger og rekkehus, men i senere tid også en del lavblokker. Mindre kjøpesenter. (Hille Melbye Arkitekter, 2006). Midt imot kjøpesenteret ligger Borkenholm Gård hvor det er blitt bygget elegante rekkehus (Arkitektkontoret GASA AS, 2006) Kirkerudbakken skianlegg. Vøyenenga ungdomsskole (2007). Det elektroniske kunstverket på skolens nordfasade viser vindretning og temperatur. Vindretningen vises som et kart som er projisert på veggen, dette med nord oppover. Temperaturen vises med farger, hvor hvit og blå er kaldest, rødt og gult varmest. 

Samferdsel:

* tunnel Brennetunnelen (1100 m.)
* Fv173 Skuiveien fra Vøyenenga til Tangen.
* Fv152 Gamle Lommedalsvei fra Vøyen til 168Fylkesvei 168 Glitterud

Elvemøte mellom Isielva og Lomma danner Sandvikselva, en anerkjent lakseelv. Vøyenenga er en flomslette der Sandvikselva gjør flere svinger til en meandrerende elv. Elvebreddene oversvømmes ved kraftig regnvær og under vårsmeltingen.

Elvemøtet ligger rett nedenfor Wøyen mølle, som på 1800-tallet og frem til midten av 1960-tallet var en stor produsent av mel og kornprodukter fra gårdene i kommunen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**José Luis Álvarez Enparantza** (født 27. september 1929 i San Sebastián, død 14. januar 2012), bedre kjent under pseudonymet **Txillardegi**, var en spansk lingvist, forfatter og baskisk politisk nasjonalist. Txillardegi lærte ikke baskisk før han var 17, likevel ble han en av århundrets mest innflytelsesrike baskiske forfattere. 

Txillardegi var en av de opprinnelige grunnleggerne av ETA.

Biografi
--------

Txillardegi utdannet seg til ingeniør i Bilbao, men studerte senere lingvistikk i Paris. I 1957 ble han medlem av Euskaltzaindia (Det baskiske språkakademiet) som var lydhør overfor Txillardegis forslag rundt standardiseringen av det baskiske skriftspråket. Han fikk svært stor innflytelse over utformingen av euskara batua («fellesbaskisk»). Txillardegis språkfilosofi bygde på følgende punkter:

* Hvis minoritetsspråk skal overleve må de være i stand til å håndtere moderne vitenskap og teknologi
* Et standardisert språk er en viktig del av moderniseringen
* Alle emner kan omtales på forståelig vis på et hvert språk gitt nok forsøk, tid og intelligens
* Hovedkriteriet for å identifisere en person som baskisk bør være baskisk språkkyndighet

I 1957 ga Txillardegi ut boken *Leturiaren egunkari ezkutua*, som regnes som den første baskiskspråklige romanen og dermed markerer en milepæl innenfor den baskiske språkhistorien.

På 1970-tallet var han med å stifte Euskal Herrian Euskaraz, en språkpolitisk bevegelse.

I 1982 begynte han å undervise ved Universitetet i Baskerland, der han senere ble professor emeritus.

### Politisk aktivitet

Txillardegi var opprinnelig medlem av Det baskiske nasjonalistparti (EAJ-PNV) der han arbeidet med å promotere baskisk språk som grunnlaget for baskisk identitet. Etter å ha blitt desillusjonert med PNV var han med på å stifte ETA i 1959.

I 1961 ble han tvunget i eksil og dro først til Paris, deretter Brussel. Han vendte hjem i 1967.

I 1976 dannet han det politiske partiet Euskal Sozialista Biltzarrea (ESB) sammen med Iñaki Aldekoa. Han deltok også i stiftelsen av Herri Batasuna i 1977 og ble valgt til senator i det første påfølgende valget. Senere tok han avstand fra væpnet kamp og var en periode aktiv i partiet Aralar. I 2008 stilte han på nytt til valg som senator for partiet Eusko Abertzale Ekintza (EAE-ANV). Han forble en venstreradikal, baskisk nasjonalist fram til sin død.

Txillardegi var en profilert essayist og skrev jevnlig i den baskiske dagsavisen Berria.

Referanser
----------

1. 1 2   Gran Enciclopèdia Catalana, oppført som José Luis Álvarez Enparantza, Gran Enciclopèdia Catalana-ID 0003210[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Muere "Txillardegi", el escritor que fundó ETA y dio nombre a la organización.», verkets språk spansk, besøkt 28. oktober 2012[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   laskorainikastola.eus[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2  The Independent: Txillardegi: Writer and politician who fought for Basque nationalism
5. ↑  EiTB: ETA founder 'Txillardegi' dies at the age of 84 Arkivert 2017-03-19, hos Wayback Machine.

Portal: Baskerland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
Markaryd kirke
**Markaryd** er et tettsted i Kronobergs län i Småland i Sverige. Det er Markaryd kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 3 966 innbyggere.

Markaryd ligger langs E4 mellom Helsingborg og Stockholm nær grensen mellom Skåne og Småland.

Historie
--------

Markaryd var frem til Roskildefreden i 1658 en viktig grenseby for Sverige. I 1638 ble Sveriges andre poststasjon anlagt her for å knytte Stockholm til posttrafikken fra Danmark og det øvrige Europa. Etter at Skåne ble erobret av Sverige, ble stedets betydning redusert.

På slutten av 1800-tallet ble det anlagt jernbane fra Åstorp til Jönköping, og en fra Hässleholm til Halmstad. Disse banene fikk sitt krysningspunkt i Markaryd, som dermed ble et jernbaneknutepunkt. Jernbanen har i dag mindre betydning, så jernbanen til Åstorp er nedlagt, i likhet med banen nordover. Banen mellom Hässleholm og Halmstad eksisterer fremdeles, men brukes i dag bare til godstrafikk og X 2000 mellom Malmö-Göteborg og nattogene mellom Malmö-Stockholm/Oslo via Hässleholm og Göteborg.

I og med at veien mellom Helsingborg og Stockholm gikk gjennom Markaryd, økte stedets betydning. Fremfor alt vokste det frem en industri basert på verksteds- og skogsproduktforetak.

Markaryd har omfattende industrivirksomhet. Nibe Industrier AB er et av de største foretakene. 
På stedet er dagligvarebutikken ICA Kvantum, en nybygd kino, en svømmehall (som ble bygd om til badeland sommeren 2005) samt hotell, flere restauranter og barer. man finner også flere pizzeriaer og frisørsalonger.

Den andre helgen i september avholdes hvert år et av Sveriges største høstmarkeder, Markaryds marknad.

Referanser
----------

1. ↑   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑   (på sv) *Statistiska tätorter 2018 – befolkning, landareal, befolkningstäthet*, Statistiska centralbyrån, 23. mars 2021, Wikidata Q106128829,
3. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 14. mars 2016.

  


| * v
* d
* r
Markaryd kommune i Kronobergs län i Sverige |
| --- |
|  | 
* Markaryd
* Strömsnäsbruk
* Timsfors
* Traryd

 |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Mark Wilkinson** (født 3. oktober 1952 i Windsor i England) er en britisk illustratør og billedkunstner. Han er mest kjent for å ha laget omslag til musikkalbum av Marillion og Fish, men han har også laget plateomslag for andre artister, i tillegg til konsertplakater, bokomslag, reklameillustrasjoner, tegneserier og annet. Wilkinsons stil er hovedsakelig innenfor «fantasi»-sjangeren, og han har blitt sammenlignet med andre illustratører som Roger Dean og Paul Whitehead.

Wilkinson laget alle plateomslagene til Marillions LP-er, EP-er og singler fram til Fish sluttet i gruppa i 1988. Omslagene er populære blant gruppas fans, men Wilkinson selv har sagt at han er misfornøyd med omslaget han laget til albumet Clutching at Straws i 1987, fordi han fikk for dårlig tid til å gjøre det ferdig:

> Somehow I did it, clutching at sleep! EMI were relieved. Fish seemed OK. The rest of the band were a bit unmoved, it was so different to the previous sleeves. I was bloody disappointed! I loved this album, still do. It was some kind of pinnacle as far as I am concerned. Probably my favourite of theirs.
> 
> 
> And I felt cheated! It was not the sleeve I had imagined. You don't win them all, believe me!
> 
> 
> Mark Wilkinson
> 
> 

Da Fish forlot Marillion i 1988, fortsatte Mark Wilkinson samarbeidet med ham, og Wilkinson har laget omslagene til de fleste av Fish' soloalbum. Da Marillion i 1997 ga ut samlealbumet *The Best of Both Worlds*, laget Mark Wilkinson den delen av plateomslaget som omfattet Fish-perioden. I 2000 laget Wilkinson og Fish sammen boka *Masque*, der de forteller om hvordan plateomslagene til Marillion og Fish ble til.

Mark Wilkinson har også laget plateomslag for blant andre Iron Maiden og Judas Priest, og illustrasjoner for Bon Jovi, Jimmy Page, The Who, Kylie Minogue og Robbie Williams.

Han har hatt utstillinger i Tyskland, Sveits, Norge, Spania, Italia, Skottland og USA.

Litteratur
----------

* Mark Wilkinson, Derek W. Dick: *Masque – The graphic world of Mark Wilkinson, Fish & Marillion*. Babel Books, Haddington 2000. ISBN 0-9539551-0-9

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Mark Wilkinson på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* (en) Mark Wilkinson på Fish' nettsted
* (en) Mark Wilkinson på Marillions nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** KulturNav **·** MusicBrainz
 |
***Temnocthispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Middelsstore (ca. 9 millimeter), mer eller mindre firkantede, matte, gulbrune bladbiller. Hodet er nokså lite. Pronotum er rundet, kraftig punktert. Antennene består av 8 ledd. Dekkvingene er jevnbrede, firkantede, tvert avkuttet bak, og har 8 punktstriper, stripene er ordnet parvis, og tre opphøyde lengderibber, punktene grove og noe kantete. Dekkvingenes spiss er piggete.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Artenes vertsplanter er ukjente.

Utbredelse
----------

Artene er kjent fra Fransk Guyana, Brasil og Ecuador.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Chalepini** Weise, 1910
						* slekten ***Temnocthispa*** Uhmann, 1939
							+ *Temnocthispa brevedentata* (Pic, 1933)
							+ *Temnocthispa deplanata* (Waterhouse, 1881)
							+ *Temnocthispa jocosa* Uhmann, 1940
							+ *Temnocthispa truncata* (Fabricius, 1801)

Litteratur
----------

* *Temnocthispa* på ITIS
* Hispines of the World - *Temnocthispa*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Temnocthispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Temnocthispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Temnocthispa* hos ITIS Rediger på Wikidata
* (en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Rmaich** er en landsby i distriktet Bint Jbeil i det sørlige Libanon, og er den sørligste landsbyen i hele landet. Den ligger kun to km nord for grensen til Israel. 

I Rmeich finner vi Al-Tajali Sport Club og et libanesisk Røde Kors førstehjelpssenter.

Geografi
--------

Rmeich ligger på en slette 560–650 meter over havet. Det viktigste jordbruksproduktet er tobakk. Innbyggerne i Rmeich er libanesere og medlemmer av Den maronittiske kirke. Byen har ca. 11 000 innbyggere

2006
----

I juli 2006 kom Rmeich, på samme måte som andre landsbyer langs Libanons sørlige grense, som Ain Ebel, Debel, Qaouzah Yaroun, i ildlinjen mellom Hezbollah og den israelske hæren. Rmeich tok imot tusener av flyktninger fra omkringliggende byer i løpet av krigen.

Referanser
----------

1. ↑  Our Centers Arkivert 12. februar 2006 hos Wayback Machine.
2. ↑  USATODAY.com – Archbishop tells church to stay in Lebanon: 'You'll make it'

Eksterne lenker
---------------

* Rmaich.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Wasyl Cykwas** senere **William Campbell** (født 1914, død juli 2004 i Glasgow) var en polsk-ukrainsk soldat under andre verdenskrig. Han utmerket seg i slaget om Narvik og ble tildelt det norske Krigskorset med sverd for sin innsats og Virtuti Militari.

Bakgrunn
--------

Cykwas ble født av ukrainske foreldre i en landsby sørvest for Lviv. Området var en del av Det habsburgske imperium og tilfalt Polen etter at dette gikk i oppløsning. I 1937 søkte han til Frankrike for å finne arbeid. Da andre verdenskrig brøt ut med Tysklands og Sovjetunionens okkupasjon av Polen i september 1939 meldte han seg til tjeneste for den polske regjeringen, som var i eksil i Angers i Frankrike. Han fikk militær opplæring i Coëtquidan i Bretagne og ble overført til Den selvstendige Podhalebrigaden.

Slaget om Narvik
----------------

Etter det tyske angrepet på Norge 9. april 1940 ble det bestemt å sende Cykwas' avdeling nordover, som en del av det allierte forsøket på å motstå invasjonen. Avdelingen ble, som det av det fransk-polske ekspedisjonskorps, skipet ut fra Brest og sendt via Skottland til Norge, der den 9. mai ble landsatt ved Harstad. Etter få dager ble den sendt til Narvik. Under slaget om Narvik gjorde Cykwas seg bemerket i kampene på Ankenesfjellet. Patruljen han deltok i falt i bakhold, men Cykwas reddet situasjonen ved å kaste håndgranater mot de tyske angriperne. I kampen ble Cykwas skadet i foten. Han ble evakuert til Storbritannia og fortsatte, tross skaden, sin tjeneste i de polske avdelingene i Skottland.

Landgangen i Normandie
----------------------

Under den allierte landgangen i Normandie i juni 1944 tjenestegjorde Cykwas i 3. Infanteribrigade i 1. polske panserdivisjon. Han deltok i frigjøringen av Frankrike, deretter av Belgia og Nederland, for så å delta i erobringen av Tyskland. I april 1945 ble han overført til stabseskadronen i 1. Polske Korps. Han forble i tjeneste i Tyskland til han i april 1947 vendte tilbake til Storbritannia. I desember samme år ble han dimittert.

Etter verdenskrigen
-------------------

De politiske omveltningene etter verdenskrigen gjorde det umulig for Cykwas å vende tilbake til sitt hjemsted i Ukraina, som nå var blitt en del av Sovjetunionen. Han bosatte seg i Skottland og skiftet navn til William Campbell.

Han ble også tildelt Deltagermedaljen.

Referanser
----------

1. ↑  Bratbak, Bjørn: «Ukrainer hedret med Krigskorset», *Historie*, nr. 4, 2006, s. 48–59
2. ↑  Bjørn Bratbak: The fate of some of the young Polish soldiers who participated in the battle in Norway and what happened to them after the end of II World War Arkivert 12. april 2016 hos Wayback Machine. International Historic Conference on Norwegian Campaign and Polish force’s participation, Nowy Sącz, June 5th 2010, s. 28, 30.
3. ↑  «Polish Order of the Virtuti Militari Recipients 1792-1992 - C | FEEFHS». *feefhs.org*. Besøkt 13. januar 2023.

Portal: Andre verdenskrig
***Cow Belles*** er en amerikansk TV-film fra 2006 produsert for Disney Channel. De ledende rollene spilles av søstrene Alyson Michalka og Amanda Joy Michalka, bedre kjent som søsterduoen Aly & AJ.

Handlingsreferat
----------------

Taylor og Courtney Callum er to veldig bortskjemte søstre. Deres far, Reed Callum (spilt av Jack Coleman) eier meieriet Callum Dairy. Moren deres døde flere år tidligere. Deres husholderske Corrine hjelper til med å ta vare på jentene for ham. Taylor har nettopp fått førerkort, og de reiser på en handletur. Men de legger igjen et håndkle på en komfyr før de reiser, noe som starter en husbrann. Reed blir sjokkert over deres uforsiktighet, og alle utgiftene han får på grunn av problemene. Han mener at ungdommene burde begynne å tjene penger selv, og at de endelig burde lære seg ansvar. Faren reiser deretter fra byen for en periode, og lar jentene passe på meieriet hans.

Når jentene begynner å arbeide ved meieriet, blir det fort deres verste mareritt. De ødelegger flere ganger hele produksjonen, for eksempel ved å slippe mobiltelefonen til Courtney i yoghurt-produksjonen. Alle de andre ansatte tror jentene er fullstendig udugelige til jobbene deres. Kort tid senere stjeler noen alle pengene fra bedriftens bankkonto. Det blir opp til Taylor og Courtney å komme med en plan for å redde meieriet, og alle jobbene til de ansatte - men ingen tror på dem. Taylor ber Courtney bruke pengene hennes til å betale de ansattes lønn, men Courtney er lite villig. Taylor bruker deretter hennes egne penger for de ansatte, og forårsaker deretter en veldig stor konflikt mellom søstrene.

Skuespillere
------------

* Alyson Michalka som Taylor Callum
* Amanda Michalka som Courtney Callum
* Jack Coleman som Reed Callum
* Michael Trevino som Jackson Meade
* Chris Gallinger som Phillipe
* Paula Brancati som Sarah Van Dyke
* Christian Serratos som Heather Perez

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26  *Cow Belles*; gjelder del: rulletekst.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* (en) *Cow Belles* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Cow Belles* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Cow Belles* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Cow Belles* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Cow Belles* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Cow Belles* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Cow Belles* på Metacritic Rediger på Wikidata
Utsikt fra Teutoburger Wald ved Tecklenburg og Aatal ved Ibbenbüren
Beliggenheten til Tecklenburger Land i Tyskland
**Tecklenburger Land** er en region i landskapet Westfalen i det nordvestlige Tyskland. Politisk er det idag en del av Kreis Steinfurt i Regierungsbezirk Münster, mens det både geografisk og historisk er et eget område. Området er sammenfallende med den tidligere Kreis Tecklenburg (1816–1974). Historisk har det sin opprinnelse i grevskapet Tecklenburg, såvel som overgrevskapet Lingen og en liten del av Fyrstbispedømmet Münster.

Området er oppkalt etter byen Tecklenburg, med bakgrunn i dens rolle som en tidligere forvaltningsenhet i de forgagne århundrer. På bakgrunn av de store politiske, historiske og religiøse forskjellene i Münsterland er den regionale bevisstheten spesielt utpreget i Tecklenburger Land, og benevnelsen «en Tecklenburger» brukes gjerne om stedets beboere.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tecklenburger Land – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Knut Røe** (født 8. februar 1949) er en norsk journalist, tidligere NRK-medarbeider og kommunikasjonsrådgiver. 

Han jobbet i NRK i 24 år som reporter, redaksjonssjef og kanalsjef. Han huskes av mange som programleder i telefonprogrammet Hei, har du noe å spørre om? fra 1975 til 1984. Han var også reporter i Dagsnytt og Utenriksredaksjonen. Gjennom 96 episoder ledet han den Prix Italia-nominerte serien «Naturprogram for små og store» i samarbeid med zoologen Per Hafslund, amatørzoologen Karsten Edvardsen og tekniker John Andreas Hansen. I tillegg opptrådte han i den humoristiske rollen som folkelivsgranskeren I. Lundar og forskeren Orvar Tuv i nattradioen på 1980-tallet sammen med Lars Helge Myklebust. I 1987 ble han leder av P2s Osloredaksjon, og fra 1989 til 1993 var han programsjef og kanalsjef i P2. Da NRK ble trekanalradio, var han sentral i planleggingen og ble assisterende sjef i P1 fra starten i 1993 til 1997. 

I perioden 1995 til 1997 var han vararepresentant i Pressens Faglige Utvalg (PFU), oppnevnt av Norsk Redaktørforening. Han har utgitt flere bøker, blant annet lærebøker i journalistikk. I 1997 grunnla han konsulentselskapet Røe Kommunikasjon som skiftet navn til Strømsnes Røe i 2017.

Redaksjonsleder for tv-programmet FBI ville ikke sende medarbeidere på kurs hos *Røe Kommunikasjon* da han mente det var betenkelig at intervjuer og intervjuobjekt kan være trent av samme person.

Pris
----

Hirschfeldtprisen 1984 for telefonprogrammet Hei!. «Hirschfeldprisen for fremragende innsats for økt forståelse og samfølelse mellom samfunnsgrupper» var forløper for Den store journalistprisen.

Bibliografi
-----------

De viktigste bøkene*:*

* *Bare spør!* (1985)
* *Radio* (1988)
* *Intervjuet i Radio og TV* (1994)
* *Håndbok i programetikk* (1997)
* *Medienorge 1999* (medforfatter) (1999)
* *Støttespillerne* (2002)
* *Røde Ritas regime* (medforfatter) (2016)

Referanser
----------

1. ↑  «NRK-sjef boikotter IJ-kurs»

Eksterne lenker
---------------

* Strømsmes Røe

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Cowdenbeath** (skotsk-gælisk: *Coilltean Beithe*; skotsk: *Coudenbeith*) er en by (*town*) i regionen Fife i Skottland. Byen har historisk status som burgh. Cowdenbeath ligger i den sørvestlige delen av Fife, 8 km nordøst for Dunfermline og sørvest for Lochgelly, og 29 km for Skottlands hovedstad Edinburgh. Byen vokste opp rundt et omfattende kullfelt i området. De eldste indikasjonene på menneskelig aktivitet i umiddelbar nærhet er gitt ved oppdagelsen i 1928 av beholder fra sen bronsealder som inneholder forbrente menneskelige levninger. Tilsvarende også funn av en gravplass fra samme tidsepoke nær Tollie Hill.

Ved folketellingen i 2001 hadde Cowdenbeath 10 950 innbyggere. I 2006 ble folketallet for hele tettbebyggelsen rundt Cowdenbeath estimert til 18 170 innbyggere.
 Folketallet er beregnet til 12 030 innbyggere for 2022.

Toponymi
--------

Det første elementet i byens navn kommer fra etternavnet *Colden* eller *Cowden*, noe som ofte indikerer tidligere former tidlige former som besitter ved å legge til *-(i)s*, for eksempel *Cowdennyes Baith*. Beath, navnet på det større sognet, er fra det gæliske *beith*, som betyr «bjørk».

Referanser
----------

1. ↑  «Cowdenbeath», *Canmore* 25. februar 1959.
2. ↑  «Comparative Population Profile: Cowdenbeath Locality» **(engelsk)**. Scotland's Census Result OnLine. Besøkt 16. november 2008.
3. ↑  «Mid-2006 Population Estimates for Settlements in Scotland» **(engelsk)**. General Register Office for Scotland. 10. juli 2008. Arkivert fra originalen (Excel) 6. desember 2008. Besøkt 13. november 2008.
4. ↑  «Mid-2020 Population Estimates for Settlements and Localities in Scotland». *National Records of Scotland*. 31. mars 2022.
5. ↑  Taylor, Simon; Gilbert Márkus (2006): *The Place-Names of Fife*, bind I. Donington, Lincolnshire: Shaun Tyas. ISBN 9781900289771. s. 159, 167.

Eksterne lenker
---------------

(en) Cowdenbeath – kategori av bilder, video eller lyd på Commons



  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
**Stange almenning** er en bygdeallmenning sør i Stange kommune. Almenningen strekker seg fra Mjøsa østover til Odalens grense og støter på nordsiden til Romedal almenning og på sydsiden til Eidsvoll almenning og privatskoger.

Historie
--------

1668 solgte kong Frederik III almenningen til lagmann Nils Toller. 29. august 1759 ble den lagt ut til auksjon med forbehold om kongens gjenkjøpsrett, men det heter seg at skogen var så forhugget, at ingen meldte seg som eier. Ved kongeskjøte av 8. januar 1789 solgte kong Christian VII almenningen til Jess Anker for 15155 riksdaler, og ved auksjonsskjøte solgte det Ankerske fideikommis den med Morskogen og 17 plasser videre til Stange almue for 5000 spesiedaler. Bruksrett i almenningen hadde almuen i Stange alltid hatt. I kjøpet deltok alle matrikulerte bruk unntatt prestegården, kapellangården Lundgård, enkesetet Kjemstad og gården Huse.

Se også
-------

* Liste over Norges største grunneiere

Eksterne lenker
---------------

* Romedal og Stange almenninger

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Jaguar XJ-S** (1976–96) er en to-dørs sportsbil fra engelske Jaguar Cars. Den tok over for Jaguar E-type som fabrikkens Grand tourer (GT) med brukbar bagasjeplass.

Første serien (1976–81, 14 800 eks.) fikk utseende av Malcolm Sayer og Doug Thorpe, samt en 5.3-liters V12 motor og manuelt eller automatisk gir.

Andre serien (1982–91) ble kalt **XJ-S HE** og hadde Høy Effektivitet (HE) V12. Fra 1983 kunne XJ-S fås med 3.6-liters rekke-6. **XJ-SC** fra 1983 var en to-seters utgave uten tak (med med en *targa* veltebøyle) som solgte lite, så fra 1988 leverte de en helt åpen bøylefri to-seters cabriolet.

Tredje serien (1992–96) ble kalt **XJS** uten bindestrek og cabrioleten fikk fire seter.

Alt i alt ble det laget 115 000 eksemplarer av XJ-S, som i 1996 ble etterfulgt av Jaguar XK.

* XJ-S 1978 XJ-S 1978
* XJ-SC 1985 XJ-SC 1985
* svensk XJS kabba fra 1996 svensk XJS kabba fra 1996

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Jaguar XJ-S*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  Tore Robert Klerud, *Klassikeren er finere enn den var som nybil* i TV2 sin *Broom*-avis den 7. desember 2014.
**Jaguar XK120, 140 og 150** (1948–1961) er tre serier todørs sportsbiler fra engelske Jaguar Cars, laget i byen Coventry.

XK120 (1948–1954)
-----------------

XK120 var den første Jaguar (etablert 1945) og fikk dermed den helt nyutviklede 3.4-liters XK6-motor, der "X" betyr *experimental* og 6 er antall sylindre. Den ble bygget i 12 000 eksemplarer og hadde kun to seter.

De første XK120 fra 1948 var bygget i ask og aluminium, men manglet tak og het **OTS** (*open two-seater*). Navnet "120" kom av maksfarten på 120 mph (engelsk mil per time) som var noe av det beste på den tids serieproduserte biler. Fra 1950 ble den bygget i presset stål. Så kom tak i 1951, som de kalte **fixed-head coupe** (FHC). I 1953 kom en cabriolet som de kalte **drophead coupe** (DHC) da man kunne droppe tøytaket ved å brette det bakover.

Bilen vant flere viktige løp. I 1951 kom XK120 C ("C" for *competition*), mer kjent som Jaguar D-type.

* OTS OTS
* fixed head fixed head
* drophead drophead

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Jaguar XK120*** 
 |

 |

XK140 (1954–1957)
-----------------

Som XK120 kom XK140 som OTS, FHC og DHC med samme motor. Den fikk noen kosmetiske endringer og litt bedre plass (FHC med et lite baksete). Fra 1956 kunne man få automatgir fra amerikanske Borg-Warner.

* OTS OTS
* fixed head fixed head
* drophead drophead

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Jaguar XK140*** 
 |

 |

XK150 (1957–1961)
-----------------

Samme karosserivalg som XK140, altså FHC (4445 eks), DHC (2672 eks.) og samt OTS (fra 1958, 2265 eks). Frontruten er hel, ikke to-delt. Samme motor, men kunne fra 1960 fås som 3.8-liter. I 1961 ble modellen erstattet med Jaguar E-type.

* OTS OTS
* fixed head fixed head
* drophead drophead

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Jaguar XK150*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  *1950 JAGUAR XK120 OPEN TWO SEATER* fra supercars.net den 2. mars 2016.
2. ↑  Erik Juelsen, *Dette er historien om min restaurering av en Jaguar XK140 DHC Arkivert 24. juni 2016 hos Wayback Machine.* fra docplayer.no, sist lest 1. juni 2016.
**Norsk institutt for by- og regionforskning** (**NIBR**) er et norsk statlig forskningsinstitutt som driver forskning og utredningsarbeid innen offentlig forvaltning, styring og demokrati, samfunnsplanlegging, velferd og levekår og regional analyse. Instituttet har rundt 60 forskere.

NIBR ble etablert av Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsråd i 1967. I 1986 ble instituttet en selvstendig stiftelse. NIBR får sin basisbevilgning over Miljødepartementets budsjettpost til miljøvernforskning (sammen med Norsk institutt for vannforskning, NILU, NINA og Bioforsk). Det omfatter instituttets grunnbevilgning og innsats i avtalte programmer.

Siden 1. januar 2016 er NIBR en del av Senter for velferds- og arbeidslivsforskning ved Høgskolen i Oslo og Akershus, fra 2018 Oslomet – storbyuniversitetet. Internt på Oslomet er det også omtalt som *By- og regionforskningsinstituttet*. Det er tilknyttet CIENS.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** Forvaltningsdatabasen
 |
***Punch-Drunk Love*** er et romantisk komedie-drama fra 2002 skrevet og regissert av Paul Thomas Anderson, med Adam Sandler, Emily Watson, Philip Seymour Hoffman og Luis Guzmán i de fremste rollene.

*Punch-Drunk Love* fikk relativt gode anmeldelser og flere filmpriser, blant annet prisen for beste regissør på Cannes filmfestival og en Golden Globe-nominasjon til Adam Sandler, skjønt filmen ikke ble noen kommersiell suksess.

Sammendrag
----------

Barry Egan er en ungkar som eier hans egen bedrift. Han har syv nedlatende søstre som latterliggjør og plager ham regelmessig, så han lever et ensomt liv preget av raseri-anfall og sosial angst. En dag blir han vitne til en uforklarlig bilulykke, plukker opp et forlatt Harmonium fra gaten, og møter Lena Leonard (en kollega av Elizabeth, en av søstrene hans) og Lena hadde orkestrert dette møtet etter å ha sett ham i Elizabeths familie-fotografi på arbeidsplassen hennes.

Barry reiser til søsterens bursdagsfest, hvor de plager ham så voldsomt at han får et alvorlig utbrudd på grunn av de psykiske problemene hans. Barry kontakter en telefon-tjeneste for å takle sin ensomhet. Men telefon-operatøren forsøker å presse ham for penger og sender deretter fire håndlangere, som er brødre, for å få tak i pengene. Når Lena reiser til Hawaii på forretningsreise, bestemmer Barry seg for å følge etter henne. Deres romanse utvikler seg videre, noe som gjør at Barry føler seg bedre etter den langvarige følelsesmessige isolasjonen han har opplevd. I løpet av hjem-reisen fra Hawaii skader de fire brødrene Barrys bil, og skader Lena. Etterpå forsøker Barry å få slutt på trakasseringen fra de fire brødrene. Han oppdager at sjefen for telefon-linjen er bosatt i Utah. Barry reiser derfor helt dit fra California for å konfrontere eieren, Dean, ansikt til ansikt.

Skuespillere
------------

* Adam Sandler som Barry Egan.
* Emily Watson som Lena Leonard.
* Philip Seymour Hoffman som Dean Trumbell.
* Mary Lynn Rajskub som Elizabeth Egan
* Luis Guzmán som Lance
* Robert Smigel som Walter. En tannlege.

Referanser
----------

1. ↑   www.kinokalender.com, besøkt 28. desember 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Movie Database, www.imdb.com, besøkt 9. april 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Punch-Drunk Love* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Punch-Drunk Love* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Punch-Drunk Love* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Punch-Drunk Love* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Punch-Drunk Love* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Punch-Drunk Love* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Punch-Drunk Love* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Punch-Drunk Love* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Punch-Drunk Love* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Punch-Drunk Love* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Sørensen og Balchens forretningsbygg i Middelthuns gate på Majorstuen i Oslo i mai 1959. Lysreklame med firmanavnet pryder hele taket. Foto: Leif Ørnelund / Oslo Museum 
**AS Sørensen og Balchen** er norsk firma som selger bilrekvisita og bildeler. Selskapet ble etablert som bilimportør i 1907 og har kontorer på Rosenholm.

Selskapet eier kjedekonseptet BilXtra. 36 butikker er egeneid og 41 eid av franchiser; innenfor verksteder er samtlige ca. 230 verkstedene eid av lokale drivere. 

I 1997 ble AS Sørensen og Balchen kjøpt av Jon Melhus gjennom selskapet Otto Olsen Invest, og i 2011 solgte Otto Olsen Invest selskapet til Mekonomen AB.

Motstandsmannen Ragnar Sollie, som ledet Pelle-gruppen, arbeidet i firmaet. «Tillitsmannen i Bilarbeidernes forening, Ragnar Sollie, med dekknavnet «Pelle» hadde tidligere organisert sabotasje mot tyske kjøretøyer fra bilverkstedet Sørensen & Balchen, der han arbeidet».

Referanser
----------

1. ↑  Sabotasjen i Oslo-området

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* bilxtra.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Sørfjorden** (lulesamisk: *Slabávuodna*) er en fjordarm av Indre Tysfjorden i Nordland som strekker seg i overkant av 2 kilometer i sørøstlig retning fra innløpet mellom Hjellvikneset på østsiden og Jávrreneset på vestsiden.

Fjorden har en karakteristisk pollform med et trangt innløp, som er dypt i motsetning til i en poll, og en bredere indre del. Råvifjellet ligger på halvøyen i nordøst og Sørfjordfjellet strekker seg langs vestsiden. Flere elver har utløp i fjordbunnen med Tverrelva som den mest vannførende. Sørfjorden (*Slahpa*) er en avfolket grend mellom Sørfjordvatnan. Noen spredte gårder langs fjordbunnen nordøstover mot Bukta (*Bieggeluokta*). Anleggsvei fra Sørfjorden til Brynvatnet. 

Grenseleden (*Rádjebálges*) er en 62 kilometer lang tursti mellom Sørfjorden og Ritsem i Sverige som tidligere blitt brukt til både nærings- og handelsvei. Under andre verdenskrig ble den også brukt som flyktningerute.

Se også
-------

* Gihtsejiegŋa
* Sørfjord I kraftverk
* Sørfjord II kraftverk

Referanser
----------

1. ↑  «Sørfjorden». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 27. februar 2017.
2. ↑  Sørfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
3. ↑  Tysfjord kommune Grenseleden Arkivert 19. mars 2013 hos Wayback Machine.. Besøkt 29.02.2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Flyfoto av Sørfjorden foran fjellet Heilhornet, bak fjellet kan en se fjorden Kjella Foto: Erlend Bjørtvedt 
**Sørfjorden** er en fjord i Bindal kommune i Nordland og Nærøysund kommune i Trøndelag. 

Fjorden er 19 kilometer lang. Den begynner ved Terråk i Bindal og går derfra i sørvestlig retning. Ved bygda Breivika, som ligger på sørsiden av fjorden, smalner fjorden inn fra to til under en kilometers bredde. Ved Årsandøya går fjordarmen Kollbotnet mot sør. Her snur fjorden mot vest, og ved Djupvikvågen mot nordvest, før den ved Kvitnesodden igjen snur mot vest og smalner inn til noen få hundre meters bredde og fortsetter fram til fjordbotnen ved bygda Simle i Nærøy.

Fylkesvei 801 følger sørsiden av fjorden fra Terråk og går over Kollstraumen, innløpet til Kollbotnet, på Kollstraumen bru. Riksvei 801 slutter på andre siden av Kollstraumen, hvor den møter fylkesvei 17 som går videre mot vest langs sørsiden av fjorden. Ved Simlestraumen krysser Rv17 fjorden og går nordover, mens fjorden og fylkesgrensa mellom Nordland og Nord-Trøndelag går vestover til Simlebotn.

Referanser
----------

1. ↑  Sørfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Sørfjorden sett fra fergen. Rødøya kan sees i det fjerne, noe til høyre for senter.
**Sørfjorden** er en fjordarm av Melfjorden i Rødøy kommune i Nordland. Fjorden er 7 kilometer lang. Den har innløp mellom Snertneset i vest og Hammaren i øst, og går derfra mot sør til innløpet av Gjervalen, som er Sørfjordens fortsettelse mot øst. Den totale lengden på hele fjordarmen er rundt 15 kilometer.

På vestsiden av fjorden ligger bygda Kilboghamn og tettstedet Øresvika. På østsiden av fjorden ligger bygda Sørfjorden med butikk, post i butikk, hurtigbåt- og fergekai samt småbåthavn i området Oldervik. 

Fylkesvei 17 går langs vestsiden av fjorden til Kilboghamn, med fergeforbindelse nordover til Jektvika i Værangfjorden. Ferga har anløp i Oldervika i Sørfjorden (Fv431). Fra Kilboghamn går Fv442 nordover langs fjorden til Steinsland.

Referanser
----------

1. ↑  Sørfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |