recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**NSKI Høyskole** (tidligere Norsk skuespillerinstitutt) tilbyr treårig bachelorutdanning innen skuespillerfag, musikkteater, manus og regi, og er den eneste høyskolen i Skandinavia som underviser i Method Acting. 

Method Acting ble utviklet i New York på 1930 og 40-tallet av medlemmer av The Group Theatre deriblant Lee Strasberg, Sanford Meisner og Stella Adler. Metoden er basert på Stanislavskijs system og deretter videreutviklet ved institusjoner som The Actors Studio og The Lee Strasberg Theatre and Film Institute i New York. Dette var banebrytende arbeid for skuespillere på den tiden og metoden ble raskt meget godt kjent gjennom arbeidet til skuespillere som bla Marlon Brando og James Dean. I dag bruker nær sagt alle amerikanske filmskuespillere metoden på en eller annen måte.

Skolen ble først etablert som fagskole i 2009. I 2014 fikk skolen sin aller første akkrediterte bachelorutdanning i skuespillerfag. I 2019 har høyskolen fire akkrediterte utdanningsprogrammer hvorpå man kan studere skuespillerfag, musikkteater, regi og manus. NSKI Høyskole er også den eneste skuespillerutdanningen i Norge som fokuserer hovedsakelig på et filmatisk uttrykk.

Eksterne lenker
---------------

* NSKI
**Joseph Farah** (født 6. juli 1954 i Paterson, New Jersey) er en arabisk-amerikansk forfatter, journalist og sjefredaktør av det konservative nettstedet WorldNetDaily (WND). 

Hans foreldre var av syriske og libanesiske opphav. Hans far, John, var skolelærer. Farah ble uteksaminert fra William Paterson University, i Wayne, New Jersey med en BA i kommunikasjon. Han er gift med Elizabeth Farah, og er en evangelisk kristen. Farah jobbet i seks år som utøvende nyhetsredaktør i Los Angeles Herald Examiner. Den 22. juli 1990 ble Farah redaktør i Sacramento Union. 

I 1991 forlot Farah Sacramento Union og han var medgrunnlegger av Journalism Center. Han lanserte online WorldNetDaily i 1997. Joseph Farah ble tildelt Washington Times Foundation National Service Award i 1996. 

Farah er blant dem som har stilt spørsmål om Barack Obamas status som en naturlig født statsborger i USA og dermed om han egentlig hadde lov til å være USAs president. Farah er en av mange som krevde at Obama skal publisere sin fødselsattest som beviser at han er født innenfor USA, som han må være for å kunne bli president.

Referanser
----------

1. ↑   National Library of Israel Names and Subjects Authority File, National Library of Israel J9U ID 987011289088505171, besøkt 1. juni 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w69s4t91, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joseph Farah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Snekkerglede** er utskjæringer i treverket på hus, ofte over og under vinduer, eller under saltaket. Utskjæringene er mest brukt til sveitserstilen. Tidligere var det en trend at trehus skulle imitere stein og mur, mens snekkergleden skulle utnytte treverket og dets prakt.

Historie
--------

Sveitserstilen inntreffer samtidig som nasjonalromantikken og stilen var fremtredende i norsk trearkitektur fra 1840 til 1920. På landsbygda ble sveitserstilen svært populær. Mange eldre hus ble modernisert og gjort om til sveitserstil. Snekkerglede kommer fra gleden snekkeren fikk når han fikk ekstra betalt for å gjøre utskjæringer i treverket. Det var derfor de rikere familiene som hadde råd til snekkerglede, og det tilhørte derfor overklassen.

Referanser
----------

1. ↑  «Sveitserstil og sveitserhus». *Stiltre* **(norsk)**. Besøkt 26. september 2019.
2. ↑  «Snekkerglede og nasjonalromantikk». *Magasinet Norske Hjem*. 7. desember 2014. Arkivert fra originalen 26. september 2019. Besøkt 26. september 2019.
**Alfred Roscher Henriksen** (født 4. desember 1873 i Christiania, død 14. september 1951 i Hølen) var en norsk forretningsmann og politiker (H). Han var ordfører i Hølen fra 1920 til 1924 og fra 1928 til høsten 1941.

Henriksen var i 1891 en av stifterne av Oslo Skiklub (som ikke må forveksles med Christiania Skiklub), og var klubbens første formann. I årene 1899-1912 bodde han i Alger, der han var ansatt i den norske trelastforretningen A/S Granvik. Ifølge skihistoriker Jakob Vaage var Henriksen blant de første som gikk på ski i Afrika, og han vant verdensdelens første hopprenn, som ble arrangert i 1906. Etter at han flyttet hjem til Norge, var han styremedlem i A/S Granvik.

Han ble avsatt som ordfører i Hølen høsten 1941. Fra 1. juli 1943 ble Hølen innlemmet i Vestby kommune, et vedtak som Henriksen etter frigjøringen i 1945 protesterte kraftig mot, fordi han mente det var ugyldig og rettsstridig, i og med at det var fattet av NS-regjeringen. Men vedtaket om sammenslåing ble opprettholdt, og stadfestet som egen lov i 1946.

Kilder
------

* Sigurd Meldal (slektsgranskningsside) (besøkt 24. oktober 2012)
* Jakob Vaage: *Norske ski erobrer verden*. Gyldendal, Oslo 1952 (s. 203-206, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* E. Hoffstad: *Hvem er hvem i næringslivet? - Merkantilt biografisk leksikon*. Oslo 1939 (s. 364, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Thor M. Andersen (red.): *Norges ordførere 1929-1931*. A.M. Hanches Forlag, Oslo 1931, s. 45 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Vestby Nytt: "Da Quisling utraderte småbyen Hølen" (s. 31, nr. 1 2009)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
En **krigsskueplass**, også kalt **region** eller **krigsteater**, er et stort forband i en hær, bestående av to eller flere armégrupper og i utgangspunktet selvforsynt på ubestemt tid. Avdelingssymbolet er XXXXXX. En krigsskueplass har vanligvis ansvaret for alle militære operasjoner i et bestemt geografisk område, og inkluderer gjerne flere fronter. Området avgrenses som regel av kontinenter eller hav. For å kunne identifisere flere krigsskueplasser i én konflikt må minst ett av de deltagende landene kjempe på flere krigsskueplasser; ellers blir hvert område regnet som en adskilt krig. Betegnelsen har blant annet vært brukt under annen verdenskrig, som hadde minst tre krigsskueplasser: Europa, Stillehavet og Afrika. Blant forbandene i den konflikten var *North African Theater of Operations*, *European Theater of Operations* og *China Burma India Theater*.

Ordet *krigsteater* kan også brukes generelt om slagfelt eller krigsskueplass, det vil si et sted der en kan se krigsbegivenheter.

En region kan ha alt fra 240 000 soldater til flere millioner.

| * v
* d
* r
Militær organisasjon |
| --- |
| 
* Armé
* Armégruppe
* Bataljon
* Batteri
* Brigade
* Delta
* Detasjement
* Divisjon
* Eskadre
* Eskadron
* Flotilje
* Flåte
* Kohort
* Kompani
* Korps
* Lag
* Legion
* Regiment
* Skvadron
* Sveit
* Tropp
* Ving

 |
WorldSkills Sao Paulo (2015*O)m fritids- og fiskebåtene snekker, se snekke.*
Snekkerer avbildet i et egyptisk gravkammer.
Snekker i sitt verksted. Foto: Tom Allen 
**Snekker** er en person som utøver snekkerfaget, et håndverksfag med lange tradisjoner. Faget omfatter fra gammelt av møbelsnekkerfaget, maskinsnekkerfaget og bygningssnekkerfaget. I dag er snekkerfaget inndelt i møbelsnekkerfaget og i trevare- og bygginnredningsfaget, og en kan man i Norge ta mesterbrev i faget. Faget omfatter også en del mindre fagområder som treskjæring, tredreiing, bøkkerfaget og båtbygging. Det er ikke lenger noe som heter «bygningssnekker». De som bygger med trevare ute på byggeplassene er enten forskalingssnekkere eller tømrere.

Snekkere utfører hovedsakelig arbeid med inventar i hus (møbler, kjøkken, bad, vinduer, dører og trapper). Snekkerne jobber ikke på byggeplasser, men lager sine egne arbeider inne på et snekkerverksted. Tømrere utfører selve husbyggingen og tømrerfaget er et eget fag som ikke omfattes av snekkerfaget. Grenseoppgangene her har tidligere vært omstridte tema, men også idag griper fagene til en viss grad inn i hverandre.

Opplæringen starter på videregående skole Vg1 Bygg- og anleggsteknikk, alt etter hvilket fagområde man vil utdanne seg i. Den kan også starte på Vg1 – Teknikk og industriell produksjon – for de som vil bli "industriell møbelsnekker". På Vg2-nivå, har elevene fra de ulike Vg1-kursene flere valg. Etter 2 år på skole, må eleven gå to år som lærling før fagprøve eller svenneprøve kan avlegges. Etter ytterligere to år kan man ta mesterprøven.

Se også
-------

* Tømrer

Eksterne lenker
---------------

* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av snekker Arkivert 22. august 2009 hos Wayback Machine.
* Snekkeryrkets historie Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Design og håndverk – Møbelsnekker

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** NKC
 |
**Alfred Emil Seland** (født 1903 i Risør, død 1960) var en norsk billedhugger.

Biografi
--------

Seland kom fra en stor familie, med syv søsken. Faren, Tobias Johansen, ble født på Hægebostad i Vest-Agder og virket i flere år i Risør som skomaker.

Selands inspirasjon til å bli kunstner kom da tegneren Gerda Graff kom til Risør for å illustrere noen ny-utgivelser av Dikken Zwilgmeyers bøker. Videre utdannet Seland seg på Statens håndverks- og Kunstindustriskole og Statens Kunstakademi.

Seland er kjent for monumentet over Risør-borgere som falt under den andre verdenskrig, en statue man kan se på Solsiden i Risør, samt flere verk på Rådhuset i Oslo, bl.a. Vika 1880 – Albertine, Havets Hester, Sjøfart og Vannspyere.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   nkl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Alfred Seland», *Store norske leksikon*
3. ↑  DIS Gravminner i Norge

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Geni **·** KulturNav
 |
Vannjet på en politibåt
En **vannjet** er et fremdriftssystem for båter etc. hvor en stråle av vann brukes som skyvekraft. Vannstrålen lages av en avskjermet impeller (propell) og en dyse, eller en sentrifugalpumpe med en dyse. Ved å styre denne vannstrålen med spjeld kan man svinge og «bakke» båten uten bruk av ror eller girkasse. Kraften i strålen reguleres av turtallet på motoren, stigning på impeller og størrelse på dysen. Motorstyrke, turtall, og størrelse vannjet må stå i forhold til hverandre og båttype som skal benyttes. Dette beregnes av leverandør før installasjon. De fleste systemer for båter er utstyrt med gearkasse for å kunne sette systemet i «nøytral» og reversere vannstrømmen gjennom vannjetdysen. Fordelen med å reversere vannstrålen er å «rense» inntaket til dysen hvis dette tettes av tang osv. Under slike forhold mister vannjeten sin kraft grunnet kavitasjon i inntaket, med dårlig kontroll over fartøyet som resultat.
Vannjet har fordeler fremfor propeller for noen anvendelsesområder. Disse fordelene gjelder vanligvis ved hurtiggående eller gruntgående operasjoner og inkluderer:

* Beskyttede, roterende elementer som gir sikkerhet for skader og driftstans på grunt vann.
* Økt manøvrerbarhet. Båten kan stoppes på en båtlengde fra full fart. Snues 360 grader rundt på nøyaktig samme sted. Båten kan manøvreres sidelengs ved to eller flere vannjetinstallasjoner uten bruk av baug/hekktruster.
* Brukes blant annet av forsvaret i ulike størrelse båter.
* Ultra-støyfrie design for ubåter, som for eksempel Trafalgar klassen
* Drivkraft for torpedoer, som for eksempel Spearfish eller Mark 48
* Fritidsbåter av ulike størrelser, og typer.
* Yrkesbåter opp til større hurtiggående ferger.
* Vannskutere.
Færing, snedbetning, sunnmørsbåt,
**Snedbetning** er en type tradisjonell, åpen robåt av tre bygd på Sunnmøre. Den er en av de nordvestlandske robåttypene (se Nord- Vestlandsbåt).

Snedbetningens navn
-------------------

**Snedbetning** viser til byggemåten til den gamle typen av sunnmørsbåten. Ordet *sned* (uttale; snid, sne) betyr på skrå, skrånende, og snedbetning viser til måten bunnbordene skrår på. De fleste norske bruksbåtene er bygd med hele bordganger. Bordene går sammenhengende i hele båtens lengde.

Snedbetningsmåten
-----------------

Dette er ikke tilfelle med snedbetningen. Det nederste (på storbåtene de to nederste) bordet blir avskrået (sneda) inn mot kjølen, i stedet for å gå frem til lotet. Dette fører til at bordene videre oppover i båten også må skrås inn mot stevne og stavn. Hvert bord må nå dekke en mye større del av flaten i skroget enn i "vanlige "båter, og dette blir gjort ved at hvert bord bakfra blir skjervet (skjøtt) mot to bord fremme (renningene).

Men dermed kan også forskipet i snedbetningen gjøres ekstra bredt, siden man nå har flere bord. På denne måten blir den typiske snedbetning-fasongen til; en bred framende, laget av mange skrånende bord, og en heller smal bakende.

Snedbetningene ble bygd i alle størrelser, fra små færinger på 4,5 m lengde, til svære båter på 12–14 m lengde. Disse største snedbetningene ble gjerne kalt "åttringer" (Sunnmørsåttring), men de hadde både 5 og 6 par årer, og ro-rom til både 7 og 8 par! Man regner med at de opprinnelig hadde kun 4 par årer, men etterhvert har "vokst" (er bygd større og større gjennom århundrene), men har beholdt det gamle navnet.

Snedbetningen gikk ut av bruk
-----------------------------

Snedbetningsmåten å bygge robåter på forsvant etterhvert i begynnelsen av 1900-tallet, og båtbyggerne på Sunnmøre gikk over til å bygge "vanlig", med bordganger ubrutt fra stevn til stevn, og like mange bordganger foran som bak i båten. Slike "vanlige" båter kaltes gjerne "Møringsbåter".

| * v
* d
* r
Tradisjonelle norske robåttyper |
| --- |
| Sør-Østlandet | 
* Hvalerbåt
* Kragerøbåt
* Grimstadsjekte
* Vest-Agder-sjekte
* Snadd
* Lillebåt
* Mellombåt
* Storebåt

 |
| Sør-Vestlandet | 
* Oselver
* Hardangerbåt
* Strandebarmer
* Rogalandsbåt
* Torfinnsbubåt
* Jærbåt

 |
| Midt-Vestlandet | 
* Lindåsbåt
* Osterfjordsbåt
* Masfjordsbåt
* Sunnfjordsbåt – søranesing
* Sunnfjordsbåt – nordanesing
* Nordfjordbåt
* Haldorbåt

 |
| Nord-Vestlandet | 
* Sunnmørsbåt
	+ Snidbotning
	+ Snedbetning
* Møringsbåt
* Geitbåt (Nordmørsbåt)
* Romsdalsbåt (Romsdalsgeit)
* Lysterbåt

 |
| Trøndelag | 
* Åfjordsbåt

 |
| Nordlandsbåter | 
* Bindalsbåter
* Fembøring
* Spissbåtene fra Rana og Saltdal
* Lofotjolle
* krumstevninger
* Tromsbåter

 |
| Båtstørrelser | 
* Æring
* Færing
* Halvromsfæring
* Firroing
* Femring / Tendring
* Seksring
* Åttring
* Tiæring
* Tolværing

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**Regionale legemiddelinformasjonssentre (RELIS)** er en offentlig finansiert informasjonstjeneste om legemidler for helsepersonell.

RELIS er etablert for å bidra til rasjonell og riktig legemiddelbruk gjennom produsentuavhengig legemiddelinformasjon til helsepersonell. RELIS begynte virksomheten ved to sentre i 1995, og har siden 2001 vært etablert ved universitetssykehus i samtlige helseregioner. Alle sentrene er knyttet til de klinisk farmakologiske fagmiljøene ved universitetssykehusene. RELIS har en spørsmål-svar tjenesten som gir helsepersonell hjelp i legemiddelspørsmål, ofte tilpasset den enkelte pasient.

Målgruppe og brukere av tjenesten er i første rekke leger, men også farmasøyter, tannleger, sykepleiere, helsesøstre, jordmødre med flere. RELIS er også ansvarlig for en informasjonstjeneste til gravide og ammende, kalt Trygg mammamedisin.

En annen viktig rolle for RELIS er legemiddelovervåkning. RELIS mottar bivirkningsmeldinger fra helsepersonell, vurderer hendelsesforløp og årsakssammenheng, og kommenterer i skriftlig tilbakemelding til melder. Bivirkningsrapportene registreres i en nasjonal bivirkningsdatabase, i nært samarbeid med Statens legemiddelverk.

RELIS finansieres ved tilskudd fra Helse- og omsorgsdepartementet (HOD). Tilskuddsforvalter er Statens legemiddelverk. Virksomheten styres gjennom årlige oppdragsbrev.

Trygg mammamedisin
------------------

Trygg mammamedisin gir individuelle råd om legemidler til gravide og ammende. Tjenesten er nettbasert og drives med midler bevilget av Helse- og omsorgsdepartementet. Trygg mammamedisin drives av RELIS. De som gir svarene i Trygg mammamedisin er ansatte ved RELIS og består av farmasøyter og leger tilknyttet Universitetssykehuset i Nord-Norge, Haukeland universitetssykehus, St. Olavs hospital og Oslo universitetssykehus.

Trygg mammamedisin ble lansert i juni 2011.

Referanser
----------

1. ↑  Trygg mammamedisin

Eksterne lenker
---------------

* www.relis.no - RELIS' hjemmeside for helsepersonell
* www.tryggmammamedisin.no - RELIS' informasjonstjeneste for gravide og ammende.
**Terje Jentoft Roel** (født 25. mai 1960 i Skien) er en norsk funksjonshemmet tidligere idrettsutøver. 

Han er rullestolbruker, og konkurrerte i klassene T53 i friidrett og LW10 i langrenn. 

I tillegg til å være aktiv selv har han også hatt verv i flere organisasjonsledd innen idretten, som Norges Idrettsforbund og Olympiske og Paralympiske Komité, Norges Friidrettsforbund og Idrettsrådet i Trondheim. Da Trondheim søkte om Vinter-OL 2018 var Roel ansvarlig for Paralympics-delen av søknaden. Han har også vært landslagssjef for det norske landslaget i friidrett for funksjonshemmede.
Fra 2004 har han vært styremedlem i Sør-Trøndelag Idrettskrets, der han var styrets nestleder fra 2008, og er styreleder fra juni 2011.
Fra 2011 er han også nestleder i Norsk Friidrett Sør-Trøndelag.

Meritter
--------

* Paralympiske vinterleker 1984
	+ Sølv 100m Ispigging
	+ Sølv 500m Ispigging

* VM Vinteridretter 1986
	+ Gull Pulk Utfor

* Paralympiske sommerleker 2000
	+ 14.-plass 100m rullestolkjøring

* Ski-VM 2003 for handikappede
	+ 5.-plass på stafett, sitteski
	+ 19.-plass på 10 km, sitteski
	+ 21.-plass på 15 km, sitteski
	+ 23.-plass på 5 km, sitteski

Eksterne lenker
---------------

* (en) Terje Roel – Paralympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Terje Roel – Paralympic.org Rediger på Wikidata
**Vannmokasinslange** (*Agkistrodon piscivorus*) er en giftig slange som er utbredt i Nord-Amerika.

Den er som regel 76–122 cm lang, men kan bli opptil 180 cm. Ryggen er svart, grå, gulbrun eller mørkt olivengrønn, mens buken er lysere. Snuten er alltid lys. Unge dyr har bånd med mørk kant og lysere midt, men de forsvinner hos eldre eksemplarer. Unge dyr har også gul haletipp. Hodet er bredt med en stor sansegrop som registrerer infrarød stråling mellom øynene og neseborene på hver side. Den har en sterk gift, men gifttennene er korte, og det er sjelden at mennesker dør på grunn av bitt fra vannmokasinslange.

Når den blir skremt, gaper den for å vise fram den hvite munnen. Dette har gitt arten den amerikanske navnet *cottonmouth* («bomullsmunn»). 

Vannmokasinslange er den eneste semi-akvatiske arten i hoggormfamilien og lever vanligvis i eller i nærheten av vann, særlig i saktegående og grunne innsjøer og bekker. Den ligger ofte og soler seg på greiner og steiner i vannkanten. Vannmokasinslange eter fisk, frosker, salamandere, små skilpadder, alligatorunger, fugler, små pattedyr og andre slanger. Den kan også ete slakteavfall og fiskeslo. Arten føder levende unger.

Arten er utbredt i det sørøstlige USA fra sørligste Virginia og Florida vestover til østlige Texas og Oklahoma. I Mississippi- og Ohio-dalene finnes den nordover til sørlige Illinois.

Kilder
------

* (en) The Reptile Database - *Agkistrodon piscivorus* Besøkt 12. desember 2015.
* «Cottonmouth Fact Sheet». Smithsonian Institution. Besøkt 12. desember 2015.
* Schmidt, Karl P. og Robert F. Inger, oversatt av Per Høst (1966). *Krypdyr*, bind 6 i serien *Verdens dyreliv*. Oslo: Studieforlaget. s. 280–282. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) [originalens tittel *Living Reptiles of the World*, Hanover House, 1957]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Vannmokkasin* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Vannmokkasin* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Vannmokkasin* hos Reptile Database Rediger på Wikidata

* (en) *Vannmokkasin* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Vannmokkasin* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Agkistrodon piscivorus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Agkistrodon piscivorus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Agkistrodon piscivorus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

En ung vannmokasinslange med gul haletipp
En skremt vannmokasinslange viser fram den hvite munnen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
*For romanen av Orhan Pamuk, se Snø (roman)*

***Sne*** er en roman av Aleksander Kielland utgitt i 1886. Den tar for seg hvordan ungdom bør utvikle egne meninger og ha mot til å stå ved dem.

Hovedpersonen i Sne er presten Jürges, en intellektuell av høy aktelse som søkte jobb nord i landet fremfor hovedstaden. Etter mange år nordpå bestemmer han seg for at han vil jobbe nærmere hovedstaden for at han lettere skal bli hørt gjennom «hovedstadens avis».

Den store konflikten i romanen oppstår når sønnen Johannes tar med sin forlovede, Gabriele Pram, hjem i påsken. Gabriele er overbevist om at Johannes ikke vil jobbe som prest men Johannes står under press fra faren om å søke jobb som prest. Presten klekker ut en plan for å «knekke» Gabriele slik at hun går med på at Johannes skal ta jobb som prest.

Som andre romaner av Kielland inneholder *Sne* impresjonistiske elementer. Tittelen er et symbol for hvordan kirken holder landet, samfunnet og kulturen i et grep som sneen som ligger og kveler og isolerer bøndene i bygdene. Tidlig i romanen er det en liten konflikt som illustrerer hvordan det ofte var vanskelige forhold mellom embedsmenn og almuen.

Eksterne lenker
---------------

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | Sne – originaltekst fra Wikikilden |



1. ↑  ; *Store norske leksikon*.
**The Boswell Sisters** var en amerikansk jazz-vokalgruppe som nøt stor popularitet i 1930-årene.

Gruppen bestod av søstrene **Martha Boswell** (\* 9. juni 1905; † 2. juli 1958), **Connee Boswell** (\* 3. desember 1907; † 11. oktober 1976) og **Helvetia «Vet» Boswell** (\* 20. mai 1911; † 12. november 1988). De vokste opp i New Orleans. Connee var rullestolbundet enten på grunn av poliomyelitt eller etter en ulykke i barndommen (Kildene varierer).

Søstrene gjorde det godt allerede i ung alder på Vaudeville-teatre i New Orleans og omgivelser. I 1925 spilte de inn sine første plater for Victor Records. De ble overregionalt kjent først da de i 1930 dro til New York. Etter noen opptak for Okeh Records hadde de sine største suksesser 1931-1935 med Brunswick Records.

I 1934 tok de opp et stykke som het *Rock and Roll*, og dette var en av de første ganger dette uttrykket ble benyttet. Her dreide det seg ikke om noen seksuelle hentydninger, men til sjøgang. 

I alt hadde de 20 Top-Hits, deriblant 1935 Nr 1 *The Object of My Affection*.

I 1936 gikk søstrene over til Decca Records. Men det ble med kun tre innspillinger, den siste den 12. februar 1936. Connee Boswell hadde da allerede begynt på sin solokarriere. Martha og Vet trakk seg tilbake fra musikkbransjen. 

Boswell Sisters hadde innflytelse på andre grupper og solister, fra Andrews Sisters og Ella Fitzgerald til Pfister Sisters, Boswellmania og The Ditty Bops.

I 1998 ble Boswell Sisters tatt opp i Vocal Group Hall of Fame. I 2001 hadde musicalen «The Boswell Sisters» premiere i San Diego. I 2008 ble de opptatt i Louisiana Music Hall of Fame.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Boswell Sisters – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) The Boswell Sisters på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) The Boswell Sisters på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) The Boswell Sisters på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) The Boswell Sisters på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) The Boswell Sisters på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) The Boswell Sisters på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) The Boswell Sisters på AllMusic Rediger på Wikidata
* I Allmusic Guide
* Boswell Sisters Webside Bozzies.com
* Boswell Sisters på Singers.com
* Vocal Group Hall of Fame

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Scandinavian Airlines System Flight 933** var en SAS flyvning som krasjet i Santa Monica Bay kl. 19:21 den 13. januar 1969, ca. 10 km vest for Los Angeles internasjonale lufthavn (LAX) i USA. Flyet som var involvert var en McDonnell Douglas DC-8-62 med norsk registrerting LN-MOO og døpt «Sverre Viking». Årsaken var pilotfeil under innflyvning til rullebane 07R: Pilotene var så opptatt av advarselslampen som viste at nesehjulet var ned, men ikke låst på plass, at de ikke holdt øye med flyets høyde. Flyet fra SAS hadde ni besetningsmedlemmer og trettiseks passasjerer; tredve personer overlevde mens femten døde i ulykken. Flyvningen var fra København lufthavn i Danmark og hadde en mellomlanding i Seattle–Tacoma internasjonale lufthavn for å bytte mannskap.

Ulykkesstedet lå i internasjonalt farvann men undersøkelsen ble på norske myndigheters oppfordring gjennomført av National Transportation Safety Board. Rapporten som ble offentliggjort 1. juli 1970 anga samordning av cockpitbesetningen som årsaken til ulykken og fant ingen tekniske problemer ved flyet som skulle tilsi at det ikke skulle være i stand til å gjennomføre flyvningen.

| * v
* d
* r
Scandinavian Airlines |
| --- |
| Scandinavian Airlines Business | SAS Business Opportunities |
| Destinasjoner | Scandinavian Airlines’ destinasjoner |
| Andre selskaper | SAS Cargo Group  **·** SAS Media  **·** SAS Technical Services |
| Allianser | Star Alliance  **·** WOW Alliance |
| Historie |  DDL  (1946)  **·**  DNL  (1946)  **·**  SILA  (1946)  **·**  ABA  (1948)  **·** Linjeflyg (1993)  **·** Braathens (2004)  **·** SAS Braathens  **·** Blue1 (2015)  **·** Estonian Air  **·** Spanair  **·** Widerøe  **·** Air Greenland (2019) |
| Kategori  **·** Portal: Luftfart |
«**Øens fagre rose**» er et skillingstrykk Alf Prøysen samlet inn til sin visespalte i bladet «Magasinet for alle», årgang 1954-1955. Skillingsvisen er av ukjent opprinnelse, men den skal ifølge skillingstrykket synges til melodien «Sørg ikke søte pike slå sorgen av ditt sinn». Visen er også tatt med i «De gamle visene med Alf Prøysen», utgitt på Forlaget For Alle i 1972.

Teksten
-------

**1.**I dalens fagre leie der speiler seg en sjø,  

og midt på sjøens flate smukt hever seg en ø.  

Med grønne vang og birke i vindens sakte sus  

her levet glad ung Ingrid i sin faders lille hus.  

  

**2.**Hver morgen glad hun følger den gamle fiskermann,  

i båten ut til fiske på sjøens dype vann,  

og siden hen på dagen hun øver huslig plikt  

alt mens hun synger glad og nøyd om kjærlighet og slikt.  

  

**3.**For bygdens unge svende hun er et fagert mål,  

og mangt et hjerte banker i sterk urolig tål.  

I håpet om at vinne den skjønne Ingrids hånd  

og henne til seg binde alt med elskovs rosenbånd.  

  

**4.**Men Ingrid til dem smiler og sier alltid nei,  

jers vennskap vil jeg eie, men kjærlighet dog ei.  

Thi vil I minnes Olaf han staute kjekke mann,  

som sjømann nu han farer og ham elsker jeg for sant.  

  

**5.**Og hver en beiler vendte så skuffet på sin vei  

og mangen forble ugift mens andre giftet seg.  

Men Ingrid levet stille og ventet trofast på  

at Olaf skulle vende hjem fra bølgene de blå.  

  

**6.**Og tiden stille iler og år går efter år,  

men Ingrid stadig venter og like trofast står.  

Ja avslår hvert et tilbud, fra mangen stormanns sønn  

han vil nok en gang komme, hennes ungdoms første drøm.  

  

**7.**Men mange år er runnet i tidens dype hav  

og Ingrids gamle fader alt slumrer i sin grav.  

Og selv hun også heller mot alderdommens år,  

men ennu smukk tross årene hun like trofast står.  

  

**8.**Ung Ingrid er blitt gammel men ei han kommet er,  

hin bolde sjømann Olaf som hun har like kjær.  

Hun venter like trofast mens livet glir mot høst  

en vakker dag han kommer nok, titt lyder hennes røst.  

  

**9.**Hva er det for en jubel som bryter dalens fred,  

hvem satt der i de båte som henad sjøen gled.  

Og hvorfor vifter flagget på hver en hvitmalt stang  

mens kirkeklokker toner skjønt henover sjø og vang.  

  

**10.**Men kjære deg, idag har jo Ingrid stået brud  

med Olaf ved din side og kledt i høytidsskrud.  

Han kom jo dog tilbake og holdt sin ungdomsed  

se derfor jubler folket glad og bryter dalens fred.  

  

**11.**Du ungersvend og pike som elsker fro din venn  

tenk på de tvende gamle, på deres troskap ren.  

Og skulle skjebnen ville I venter mange år  

da lev og vent kun trofast på at lykkens time slår.
***Mario + Rabbids Sparks of Hope*** er et kommende action-eventyr- og taktisk turbasert stragegispill som er utviklet av Ubisoft til Nintendo Switch. Spillet er en oppfølger til *Mario + Rabbids Kingdom Battle* fra 2017.

Gamelay
-------

En gang etter hendelsene i Mario + Rabbids Kingdom Battle, sam-eksisterer nå innbyggerne i Mushroom Kingdom, inkludert Mario, Luigi og Prinsesse Peach, fredelig sammen med Rabbids og deres Rabbid-kollegaer. Men freden avbrytes plutselig når en horde av Rabbid-Luma-hybrider kalt Sparks stiger ned fra himmelen, forfulgt av Darkmess - et skyggefullt ødeleggende stoff. Rabbid Peach blir ved et uhell bortført. Mario og deres kamp-rådgiver dronen sin Beep-0 frigjør henne fra Darkmess-dimensjonen ved hjelp av Sparks. En ondsinnet enhet kjent som Cursa dukker opp kort tid senere, og forsøker å ødelegge Mario, Rabbid Peach og Beep-0. Men de andre karakterene redder dem med et romskip.

Marios team reiser til fem forskjellige planeter, og samler nok Purified Darkmess Crystals til å reise trygt til Cursas høyborg. Underveis får de også selskap av tre nye karakterer: Edge, en stoisk sverd-svingende Rabbid som også ønsker å redde Sparks. Rabbid Rosalina, en dyster, men intelligent Rabbid. Samt Bowser, Marios evige erkefiende hvis hær har blitt hjernevasket av Cursa. Sammen hjelper de vokterne i hver verden med å fjerne Darkmess-infeksjonen. Men de må også slåss mot Cursas team av korrupte Rabbider, hjernevaskede undersåtter av Bowser eller Spark Hunters – tre kvinnelige Rabbid-hybrider som heter Midnite, Bedrock og Daphne.

Når de endelig kommer frem til Cursas høyborg, må de først ødelegger dets beskyttende skjold. Dette avslører også Comet Observatory. I et frenetisk forsøk på å stoppe dem, skaper Cursa Darkmess flere kloner av Bowser og Edge. Men Edge innrømmer også at hun også er en skapelse av Cursa, og en gang var lederen for Spark Hunters. Men hun forrådte deretter skaperen sin, etter å ha utviklet fri vilje.

Referanser
----------

1. ↑  «Mario + Rabbids Sparks of Hope har fått slippdato og ny trailer». *Gamer.no*. 28. juni 2022. Besøkt 17. oktober 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mario + Rabbids Sparks of Hope* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Mario + Rabbids Sparks of Hope* på OpenCritic Rediger på Wikidata

* (en) *Mario + Rabbids Sparks of Hope* på Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

* (en) *Mario + Rabbids Sparks of Hope* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Mario + Rabbids Sparks of Hope* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *Mario + Rabbids Sparks of Hope* hos GameSpot Rediger på Wikidata

* (en) *Mario + Rabbids Sparks of Hope* hos IGN Rediger på Wikidata

* (en) *Mario + Rabbids Sparks of Hope* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
Kart over jernverkets område, datert 1877.
**Øiensjøfos Brug** var et jernverk i grenda Tørberget i Trysil i Innlandet. Det omtales også som **Øiensjøfoss Jernverk**. Bedriften var i sving fra 1831 til 1867, og var basert på utnyttelse av myrmalm og sjømalm.

Bruket ble etablert i 1831 av Peder Schulstad og Engebret Børresen Grøtting fra Elverum. Flere lokale interessenter kom snart med på eiersiden. I 1833 skiftet jernverket eierskap, og Paul D. Gleditsch med flere kom inn. I 1838 ble det en ny omlegging da A.M. Almquist fra Stomme Jernbruk i Värmland kjøpte seg inn. Øiensjøfos Brug ble solgt på auksjon i 1841, og i 1858 var det igjen et eierskifte. I 1863 kjøpte sakføreren D. Kildal fra Christiania hele bruket for 8000 riksdaler. Driften ble nedlagt for godt i 1867. Da ble den nye hovedbygningen som var blitt reist på bruket i 1858, solgt til en kjøper som fikk den demontert og flyttet til Nyberg ved Nybergsund. Huset ble solgt videre i 1951, og ble da flyttet til Østby. I år 2000 er bygningen en del av Kjølen Hotell. Restene etter masovnen fra 1858 kan sees på stedet.

Driften ved Øiensjøfos Brug var basert på myrmalm og delvis også på sjømalm (malm fra bunnen av innsjøer). Utvinningen av jern foregikk i såkalte blæsterovner. Blæstring eller blestring var en gammel teknikk som hadde blitt praktisert i stor utstrekning i Trysil-området i mange århundrer. Den krevde stort forbruk av trekull, fordi malmen måtte varmes opp til svært høye temperaturer over lang tid slik at vanninnholdet i malmen fordampet. Etter hvert som skogområdene ble hugget ned for å skaffe kull til blæsterovnene, måtte brenselet hentes fra stadig fjernere områder. Dette og den begrensede tilgangen på malm var årsaken til at bruket aldri ble noen økonomisk suksess.

Det ble startet et spikerverk på bruket, og noen år senere produserte brukets folk også ljåer, spader, økser og lignende redskaper av jernet som ble utvinnet på Øiensjøfoss. Jernet var av god kvalitet, men det ble for dyrt for slike småprodusenter å konkurrere med større fabrikker etter hvert som det ble bedre og billigere transportmuligheter.

Se også
-------

* Jernvinne i Norge
* Jernverk

Referanser
----------

1. ↑  Eyvind Lillevold (1948). «Drømmen om et jernbruk i Trysil, Øiensjøfoss bruks historie». *Østlendingen 23. desember 1948*. s. 4,6.
2. ↑  Skappel, S. (1914). *Hedemarkens amt 1814-1914*. Kristiania: Grøndahl & Søn. s. 162.
3. 1 2  *Trysil-boka : bidrag til bygdens historie. Bind 3 : Garder og slekter*. Trysilboknemnda. 1950. s. 208-215.
4. ↑  Gunnar Thuesen (1970). «Registering av teknikk-historiske minnesmerker». *Volund*. Norsk teknisk museum. s. 15.
5. ↑  *Trysil-boka : bidrag til bygdens historie. Bind 4 : Alminnelig del; første halvbind*. Trysilboknemnda. 1964. s. 428.
**Guichi** (kinesisk: 贵池区; pinyin: *Guìchí Qū*) er et distrikt i byprefekturet Chizhou i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det teller 630 000 innbyggere og har et areal på 2 432 kvadratkilometer.

Administrative enheter
----------------------

**Subdistrikter:**

* Chiyang (池阳街道), Qiupu (秋浦街道), Lishan (里山街道), Jiangkou (江口街道), Maya (马衙街道), Dunshang (墩上街道), Meilong (梅龙街道), Qiujiang (秋江街道), Xinghuacun (杏花村街道), Qingfeng (清风街道), Qingxi (清溪街道).

**Storkommuner:**

* Yinhui (殷汇镇), Niutoushan (牛头山镇), Wusha (乌沙镇), Meijie (梅街镇), Meicun (梅村镇), Tangtian (唐田镇), Pailou (牌楼镇), Tangxi (棠溪镇), Juanqiao (涓桥镇)

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.

Eksterne lenker
---------------

* Guichi Qu fra Baidu Baike

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Marinus Sennhofer** (født 21. mars 2002) er en tysk alpinist, som representerer klubben SC Kreuth.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2018/19

Sennhofer deltok i sitt første FIS-renn i desember 2018, i Mittersill i Østerrike. Han deltok i det tyske juniormesterskapet i alpint 2019 kom han på 27.-plass i kombinasjonen og 37.-plass i super-G. Han kom på fjerdeplass i det ene slalåmrennet i Arnold Lunn World Cup i Mitterfirmansreut i Tyskland i februar, og han kjørte inn til 25.-plass i storslalåm under det østerrikske juniormesterskapet i alpint. I mars deltok han i det tyske mesterskapet i alpint, og kom der på 22.plass i kombinasjonen og 37.-plass i storslalåm og super-G.

### Sesongen 2019/20

Den 14. desember 2019 kom han på niendeplass i super-G i Axams i Østerrike, og fikk med det sin første topp 10-plassering i et FIS-renn. Han deltok i det østerrikske juniormesterskapet i alpint i desember 2019, og kom der på sjuendeplass i kombinasjonen.

Han representerte Tyskland under Vinter-OL for ungdom 2020. Den første øvelsen der var super-G, der han kom på 12.-plass. Han kjørte ut i den påfølgende kombinasjonsslalåmen, men kom på tiendeplass i storslalåm. I slalåmen kom han på sjuendeplass.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  FIS - *Marinus Sennhofer - Results*, besøkt 10. mars 2020.
3. ↑  FIS - *Marinus Sennhofer - Category FIS - Top 10*, besøkt 10. mars 2020.
4. ↑  Lausanne 2020 - *Alpine Skiing: Men's Super-G* Arkivert 10. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 10. mars 2020.
5. ↑  Lausanne 2020 - *Alpine Skiing: Men's Giant Slalom* Arkivert 13. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 10. mars 2020.
6. ↑  Lausanne 2020 - *Marinus Sennhofer* Arkivert 14. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 10. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marinus Sennhofer – Olympedia Rediger på Wikidata
* Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 14. januar 2020 hos Wayback Machine.
***Auf der Suche nach einer besseren Welt. Vorträge und Aufsätze aus 30 Jahren*** («På leting etter en bedre verden. Foredrag og essayer fra 30 år») er en bok av den østerriksk-britiske filosofen Karl Popper. Boka kom ut på forlaget Piper (München) i 1984 og inneholder 16 av hans artikler og foredrag fra tidsrommet 1954 til 1983. Tre av kapitlene var oversatt fra engelsk (resten var opprinnelig tysk). Boka er (per 2015) oversatt til tolv språk.

Boka viser fremfor alt Popper som sosial- og politisk filosof. Et av hans hovedanliggender er å erstatte «den gamle etikken, [... som] forbyr det å begå feil», med en «*ny* yrkesetikk» for både vitenskapsfolk og politikere. Den «gamle etikken» er bygd på «idealet [... om] å være i *besittelse* av sannhet og sikkerhet», og fører til at autoriteter eller makthavere gjør alt for å skjule sine feil. Istedenfor bør man være åpen om og *lære* av sine egne og andres feil. En slik holdning krever åpenhet om feil og usikkerhet, dvs. selvkritikk, oppriktighet, toleranse, og dermed et åpent samfunn.

En sentral artikkel som gjengis i boka (kap. 5), er «samfunnsvitenskapenes logikk» fra 1962, som var utgangspunktet for positivismestriden (selv om hans kritikere i denne striden ikke ser ut til å ha lest artikkelen, som Popper påpeker i kap. 6). I dette essayet argumenterer Popper bl.a. at vitenskapsfolk verken kan eller bør være fullstendig objektive og verdifrie; at vitenskapens objektivitet ikke kan oppnås gjennom forskerens objektivitet, men gjennom et mangfold av oppriktige og kritiske forskere; at oppfatninga av naturvitenskapen som mer objektiv og verdifri enn samfunnsvitenskapen beror på en misforståelse av naturvitenskapen; og at samfunns- og naturvitenskapene derfor er likere i sin metode enn mange gir inntrykk av.

Bokas tittel er henta fra et foredrag som er gjengitt som kapittel 1. Dette er mer erkjennelses- og vitenskapsteoretisk enn resten av boka, og argumenterer at samtlige livsformer bestandig søker etter bedre livsbetingelser. Dette gjør organismer til aktive deltagere i den darwinistiske evolusjonen. Mennesket har utover dette evolvert muligheten til en kritisk diskusjon av måter å forbedre verden på *før* disse settes ut i livet.

Referanser
----------

1. ↑  Sitatene i dette avsnittet er fra kap. 14, s. 227f; opprinnelig publisert som: K.R. Popper (1983). «Duldsamkeit und intellektuelle Verantwortlichkeit». I F. Kreuzer. *Offene Gesellschaft – offenes Universum* (3 utg.). Wien: Deuticke. s. 103–117.
2. ↑  K.R. Popper (1962). «Die Logik der Sozialwissenschaften». *Kölner Zeitschrift für Soziologie und Sozialpsychologie*. 14: 233–248.
3. ↑  K.R. Popper (1982). «Erkenntnis und Gestaltung der Wirklichkeit». I O. Molden. *Erkenntnis und Gestaltung der Wirklichkeit*. Wien: Österreichisches College. s. 15–54.

Eksterne lenker
---------------

* Tilgjengeligheten av boka ved ulike bibliotek og bokhandlere,
	+ tyske utgaver:
		- ISBN 3492106994
		- ISBN 3492206999
	+ engelske utgaver:
		- ISBN 0415087740
		- ISBN 9780203535486
**Vishniac Peak** er et fjell med høyde 2280 moh som ligger i Antarktis. Fjellet ligg like nord for toppen av Webb-breen og 3 nautiske mil (6 km) sørvest for Skew Peak sør i Victoria Land. Terrenget rundt Vishniac Peak ligger på rundt 2000 moh og er kupert mot nordvest, men mot sørøst er det fjell. 

New Zealand gjør krav på området. 

Vishniac Peak er oppkalt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Wolf V. Vishniac (1922–73), professor i biologi ved University of Rochester, New York, som har gjort antarktiske studier (1971–72 og 1973) om vannabsorpsjon. av jordpartikler og dens mikrobiologiske betydning, og mikroorganismers evne til å motstå et fiendtlig miljø. Dr. Vishniac falt i døden i Asgard Range, øvre Wright Valley, 20 nautiske mil (37 km) sør for denne toppen, 11. desember 1973.

Referanser
----------

1. ↑  «Vishniac Peak». *PeakVisor* **(engelsk)**. Besøkt 24. september 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
Piketens opplæringsmerke

En av Piketens tre Sand Cat-biler
En av Piketens tre Sand Cat-biler
En av Piketens tradisjonelle kassebiler
**Piketen** (norsk: *Piketten*), fra 2015 formelt benevnt **förstärkta regionala insatsstyrkor**, er en utrykningsstyrke ved det svenske politiet i Stockholm, Göteborg og Malmö. Avdelingene ble opprettet i 1979 som en konsekvens av to store hendelser i Sverige på den tiden, Norrmalmstorgranet og ambassadeokkupasjonen, hvor politiet ikke ble ansett å ha den nødvendige opplæringen og utrustningen.[]

Selv om Piketen kun holder til i Stockholm, Göteborg og Malmö, rykker utrykningsstyrken ut over hele landet, etter begjæring fra øvrige politimyndigheter.

Piketen har tradisjonelt vært assosiert med uniformerte Ford- eller Chevrolet-kassebiler, men disse anvendes i dag sjelden. Siden 2006 kjører Piketen hovedsakelig sivile kjøretøy. Hovedbevæpningen er, foruten det svenske politiets standardbevæpning SIG Sauer 226, maskinpistolen Heckler & Koch MP5A2, samt andre understøttelsesvåpen slik som H&K 53 og G36.[] Styrken har sin egne spesialutdannede forhandlere, førere, sykepleiere og innsatspersonell.

Utrykningsstyrkens hovedoppgave er innsatser ved farlige situasjoner i farlig miljø. Utdanning, øvelse og trening bedrives i omkring 30 prosent av arbeidstiden, og da utelukkende mot hovedoppgaven farlig situasjon i farlig miljø, som blant annet omfatter gisselsituasjoner. I tillegg til hovedoppgaven har Piketen et antall sideoppgaver, blant annet problemorientert og etterretningsledet arbeide mot grovt kriminelle, eskorte av verdier og personer, forhandling, særlig polititaktikk og redningstjeneste.

Se også
-------

* Nationella insatsstyrkan

Referanser
----------

1. ↑  svd.se
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 5. februar 2015. Besøkt 13. april 2015.  Om Piketen

Eksterne lenker
---------------

* Piketen ved politiet i Västra Götaland (Göteborg)[*død lenke*]
* Piketen ved politiet i Stockholms län
**Visitasjon** er en undersøkelse politiet gjør av en persons ytre eller et kjøretøy.

Visitasjon kan bare foretas når det har til formål å stanse forstyrrelser av den offentlige ro og orden eller når omstendighetene gir grunn til frykt for slike forstyrrelser, å ivareta enkeltpersoners eller allmennhetens sikkerhet eller å avverge eller stanse lovbrudd. Det må foreligge konkret eller saklig grunn for at politiet skal kunne visitere en person eller et kjøretøy.

Visitasjon av en person er en ytre besiktigelse av en person. Siktemålet med visitasjon av person er å søke etter ting som er anbrakt utenpå kroppen eller som befinner seg hos personen i dennes umiddelbare nærhet. Legemet i seg selv er ikke gjenstand for gransking. Visitasjon må avgrenses mot kroppsransaking og kroppsvisitering. Ransaking og visitering har ulikt hjemmelsgrunnlag og dermed ulike formål. Selve gjennomføringen av ransakingen/visitasjonen kan se helt lik ut og være like inngripende. Når formålet med ransakingen/visitasjonen er nådd skal den avsluttes.

Når politiet gjør en bil til gjenstand for visitasjon kan bilen undersøkes overalt både utvendig, under og innvendig, herunder bagasjerom, hanskerom og hjulbrønn. Det kan undersøkes under matter og annet løst utstyr inne i bilen, samt bagasje og andre gjenstander som befinner seg i eller på kjøretøyet. Gjennomsøking av et kjøretøy som er så inngående at det foretas substansielle inngrep som, for eksempel der deler eller fastmontert utstyr løsnes eller må fjernes, rubriseres som straffeprosessuell ransaking og krever skjellig grunn til mistanke.

Se også
-------

* Visitationszone

Referanser
----------

1. ↑  Lov av 04. august 1995 nr 53 om politiet.
2. ↑  Ragnar Auglend, Henry John Mæland og Knut Røsandhaug: Politirett, 2. utgave. Gyldendal Akademisk 2004. ISBN 82-05-29892-0, side 496 ff.
3. 1 2  Ragnar Auglend, Henry John Mæland og Knut Røsandhaug: Politirett, 2. utgave. Gyldendal Akademisk 2004. ISBN 82-05-29892-0, side 496.
4. ↑  Ragnar Auglend, Henry John Mæland og Knut Røsandhaug: Politirett, 2. utgave. Gyldendal Akademisk 2004. ISBN 82-05-29892-0, side 524.
**Pike i hvit kimono** (nederlandsk: **Meisje in witte kimono**) er et maleri fra 1894 av den nederlandske maleren og fotografen George Hendrik Breitner (1857–1923).

Beskrivelse
-----------

Bildet viser en ung pike halvt hvilende på en divan med hendene bak hodet, omgitt av et orientalsk interiør. Blikkfang er den hvite, broderte silkekimonoen med røde innslag i ermene og et oransje bånd om livet. Modellen er den 16-årige hatteselgerske *Geesje Kwak* som Breitner avbildet i flere av sine kimonobilder. Det fruktbare samarbeidet mellom Brendtner og modellen endte da Geesje i 1895 emigrerte til Sør-Afrika sammen med sin søster Anna.

Kimonobildene ble ikke alltid like godt mottatt i samtiden, men den heri omtalte utgave ses i ettertid som et hovedverk innen nederlandsk japonisme. I 2010 ble motivet gjengitt på nederlandske 44 eurocents frimerker.

*Pike i hvit kimono* tilhører Rijksmuseum i Amsterdam.

Referanser
----------

1. ↑  *Girl in a White Kimono*, europeana.eu. Besøkt 30. mai 2016
2. ↑  *Breitner: Meisje in kimono*, rijksemuseum.nl. Besøkt 30. mai 2016
3. ↑  *Voor het eerst alle kimono-schilderijen van Breitner bij elkaar*, nos.nl. Besøkt 30. mai 2016
4. ↑  *Kinderpostzegels 2014: aansprekende kinderen met zeggingskracht*, postzegelblog.nl. Besøkt 30. mai 2016
5. ↑  *Topwerk van Breitner geveild bij Christie's in Amsterdam*, theartserver.org. Besøkt 30. mai 2016 Arkivert 2016-07-01, hos Wayback Machine.
6. ↑  *Meisje in een witte kimono*, catawiki.be. Besøkt 30. mai 2016

Portal: Kunst