recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gulvinget hårmygg** (*Bibio brunnipes*) er en art av mygg som tilhører familien hårmygg (Bibionidae). Denne middelsstore arten kjennes lettest på de brungule vingene. Den finnes bare over tregrensen.

Utseende
--------

En middelsstor (lengde 7 – 9 mm) hårmygg. Den kjennes lettest på at vingene er markert gulaktig brune, og at hunnens forkropp er brunrød. Antennene har ni ledd. Hannen har svart kropp, rødbrune bein. Kroppen er kledt med hvite til gulaktige hår, også på ryggen av forkroppen. Hunnen har svart hode, resten av kroppen er brunrød (rustrød). Beina er rødlige. Larvene er gulbrune med litt mørkere hodekapsel.

Levevis
-------

Arten finnes på helst litt fuktige fjellenger, fra tregrensen til ca. 1450 meter over havet i Sør-Norge. Lengst i nord finnes den ned til havnivå. Som hos andre hårmygg lever larvene i tette klynger i bakken, der de spiser døde plantedeler, kanskje også planterøtter. I motsetning til mange av de andre artene er denne arten sjelden spesielt tallrik. Larvene bruker trolig minst to år på utviklingen. De voksne myggene flyr i juli – september. De besøker sjelden blomster.

Utbredelse
----------

Arten er holarktisk, det vil si den forekommer både i den palearktiske sone og i Nord-Amerika. Dette har, ved siden av at arten varierer en del i fargen, ført til at den er blitt beskrevet mange ganger under ulike navn. Man kjenner til at minst 14 ulike latinske navn har blitt brukt på denne arten. Den finnes i fjellene i Mellom-Europa (Alpene og Tatrafjellene), Norden og videre østover til Mongolia og Kamtsjatka, og i nordlige og høyereliggende områder av Nord-Amerika så langt sør som til Colorado. I Norge forekommer den trolig i de fleste fjellområder unntatt lengst ute mot kysten.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* orden Tovinger, Diptera
	+ underorden Mygg, Nematocera
		- overfamilie **Bibionoidea**
			* familie Hårmygg, Bibionidae
				+ **Gulvinget hårmygg**, *Bibio brunnipes* (Fabricius, 1794)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 9. mars 2021. Besøkt 9. mars 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *gulvinget hårmygg* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *gulvinget hårmygg* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *gulvinget hårmygg* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *gulvinget hårmygg* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *gulvinget hårmygg* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *gulvinget hårmygg* hos ITIS Rediger på Wikidata
Kunnskapssenteret. Museet ligger i tredje etasje  Foto: N.Kr.Th. Eikeland/NTNU UB  
Fra åpningsutstillingen "Fra kalde isfjell til varme hjerter", januar 2014. Foto: Åge Hojem/NTNU Vitenskapsmuseet 
**Medisinsk museum** eies av det integrerte universitetssykehuset St. Olavs hospital og Fakultet for medisin og helsevitenskap ved NTNU. Målet er «å være en kunnskapskilde for leg og lærd, og museet håper å bidra til refleksjon og perspektiv». Museet viser semipermanente utstillinger med tema innen medisin og helsevitenskap.

Museet ligger i 3. etasje i Kunnskapssenteret på St. Olavs hospital. Utstillingsarealet er på ca100 m² 

I museets *utstillingsarealer* i Kunnskapssenteret er det også plass for mindre arrangementer; foredrag, mottakelser o.l. Det er noen sitteplasser og tilgjengelige stoler, samt framviser for film/presentasjon.

*Gjenstandssamlingen* til Medisinsk museum er en systematisk spesialsamling av medisinsk utstyr brukt i diagnostikk, behandling og forskning fra NTNU og St. Olavs hospital.

Professor Ivar Skjåk Nordrum er leder for Museumsutvalget.

Museets historie
----------------

Det var professor Jon Lamvik som tok initiativet til et medisinsk museum i Trondheim. Allerede i 2002 begynte han, sammen med andre, systematisk innsamling og registrering av gjenstander knyttet til medisinsk praksis og forskning ved St. Olavs hospital og (den gang) Det medisinske fakultet ved NTNU. I 2009 ble det bestemt at museet skulle få et areal i det nye Kunnskapssenteret ved St. Olavs hospital, og 30. januar 2014 ble det offisielt åpnet.

Referanser
----------

1. ↑  «Om - Medisinsk museum - St. Olav hospital og Fakultet for medisin og helsevitenskap - NTNU». *www.ntnu.no*. Besøkt 15. juli 2021.
2. ↑  «Gjenstandssamlingen - Medisinsk museum - NTNU». *www.ntnu.no*. Besøkt 15. juli 2021.
3. ↑  Fra museets nettsted Besøkt 22. november 2019

Kilder
------

Fra åpningsutstillingen "Fra kalde isfjell til varme hjerter"  Foto: Åge Hojem/NTNU Vitenskapsmuseet 
* Kilnes, Camilla (2014) «Nå får Trondheim enda et museum». I: *Adresseavisen*, 28. januar 2014, s. 14 Les på nett Besøkt 27. februar 2014
* N.N. (2014) «Kilde til kunnskap». I: *Dagens medisin*, 20. februar 2014, s. 43
* N.N. (2014) «Medisinsk museum åpnet». I: *Namdalsavisa*, 6. februar 2014, s. 27

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) Medical museums in Norway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Museumsleder Ivar Skjåk Nordrums blogginnlegg om museet og åpningen Besøkt 27. februar 2014
**Medisinsk fødselsregister** (**MFR**) er et sentralt helseregister som omfatter alle fødsler i Norge fra og med 1. januar 1967. Registeret har helseforskning, helseforvaltning og allmennopplysning som formål. Det skal bidra til å avklare årsaker til og konsekvenser av helseproblemer i forbindelse med svangerskap og fødsel.

MFR har siden 2002 vært en avdeling i Divisjon for epidemiologi ved Nasjonalt folkehelseinstitutt. Registeret er plassert i Bergen og er også tilknyttet Universitetet i Bergen gjennom Locus for registerepidemiologi.

Historie
--------

MFR bygger på et meldeskjema som ble tatt i bruk 1. januar 1967. Med hjemmel i jordmorloven (1898) og legeloven (1927) ble det i 1966 gjennom rundskriv fra Helsedirektoratet bestemt at jordmødre og leger skulle fylle ut dette skjemaet ved enhver fødsel fra og med 16. svangerskapsuke. (12. uke fra 2001)

Daværende overlege i Helsedirektoratet Fredrik Mellbye beskrev allerede i 1967 flere av de formål som senere er nedfelt i Medisinsk fødselsregisterforskriften. Han avsluttet slik: «Staten må her legge til rette for en vitenskapelig aktivitet med en bestemt målsetting som direkte kan komme det praktiske helsearbeid til hjelp. Den tid er forbi da vi på en rekke av de medisinske områder hvor samfunnet har påtatt seg et betydelig ansvar, kan basere oss på et skjønn alene».

Oppgaver
--------

* Samle inn, registrere, kode, kvalitetssikre og dokumentere data
* Publisere offisiell norsk fødselsstatistikk
* Tilrettelegge og utlevere statistikk og data til forskere, helsepersonell, forvaltning, massemedia og andre brukere av MFR-data
* Drive egen forskning
* Overvåke forekomster av medfødte misdannelser og oppdage så tidlig som mulig eventuelle hyppighetsøkninger
* Internasjonalt samarbeid og rapportering

Lovhjemmel
----------

MFR er hjemlet i Helseregisterloven § 8 og Medisinsk fødselsregisterforskriften. I henhold til forskriften er det ikke anledning til å reservere seg mot registrering i MFR.

Eksterne lenker
---------------

* Medisinsk fødselsregister - statistikkbank
* Statistisk sentralbyrå - Fødte. Statistikkbanken
* MFRs meldeskjema (IK-1002):
	+ Medisinsk registrering av fødsel (1967-1998)
	+ Melding om avsluttet svangerskap etter 12. uke – Fødsel, dødfødsel, spontanabort (f.o.m. desember 1998)
* Helseregisterloven
* Medisinsk fødselsregisterforskriften
Festiviteten  Foto: Morten Bakkeli 
**Festiviteten** er navnet på en bygning i Larvik. Trebygningen (patrisierhuset) ble bygget som privatbolig i 1793 og fullført i 1810. Trebygningen ble bygget om og en fløybygning av mur ble bygget til i 1873. Arkitekt for ombygningen var Paul Due. Bygningens bruttoareal er på 1 076 kvadratmeter. 

I 1874 ble bygningen innviet som festlokale og forsamlingslokale, under navnet «Festiviteten». Bygningen rommer Norges tredje eldste teatersal.

I 1883 ble bygningen tatt i bruk som byens rådhus, noe den var frem til kommunesammenslåingen i 1988.

2000-tallet
-----------

I 2008 hadde bygningen ikke vært i bruk siden 1999. Etter å ha bestilt en rekke utredninger, startet Larvik kommune i 2008 å restaurere fasaden, med sikte på å ferdigstille restaureringsarbeidet høsten 2008. Rådmannen foreslo at kommunen skulle selge Festiviteten så snart rehabiliteringsarbeidet var ferdig. 

I 2020 kjøpte private investorer Festivitieten av kommunen for én krone. De iverksatte deretter et omfattende restaureringsprosjekt med sikte på å gjenåpne bygningen som forsamlingslokale og festlokale for Larviks befolkning. Investorene har gitt bygningen navnet «Gjenbrukshuset Festiviteten».

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «(+) Thore la ei krone på bordet, nå avslører han hvor mye han egentlig kommer til å bruke: – Det koster mye, men det betyr langt mer å være så heldig». *Østlands-Posten* **(norsk)**. 19. juni 2021. Besøkt 21. juni 2021. «I tillegg til å være møtested og kafé, vil det legges til rette for mindre konserter, bokbad og andre kulturelle tilstellinger. Fra førsteetasje blir det også dør ut til en terrassehage med muligheter for servering og arrangementer. | – Festiviteten skal bli en myldreplass og folkets smeltedigel. Det blir mellom 50 og 60 arbeidsplasser til dem som trenger kontor for en periode, eller dem som ønsker å skape en arbeidsplass er på mer permanent basis. Første bryllupsfest er booket; siste helga i august 2022! Og åtte konserter ligger allerede i kalenderen. Gjenbrukshuset Festiviteten og Kulturhuset Bølgen er enige om et tett samarbeid. sier husvert Kari Anne Myrholmen.»
***Golova*** (originaltittel: *Голова*) er en russisk film fra 2003, regissert av Svetlana Baskova.

Handling
--------

En gangster kjøper et magisk hode, som kan oppfylle alle ønskene til den personen som eier hodet. Hodet kan også gi ham nyttige råd og spytter penger, etter å ha gitt ham en blowjob tidligere. Etter råd fra hodet, gjennomfører gangsteren en rekke lukrative avtaler, eller avslører konspirasjoner mot seg selv.

Gjennom hele filmen forsøker gangsteren å finne en hensikt med livet sitt, og rådfører seg konstant med hodet - som i all hemmelighet hater eieren sin. Mot slutten av filmen dreper gangsteren dette hodet, og begynner som munk.

Skuespillere
------------

* Aleksandr Maslajev
* Sergej Pakhomov
* Aleksandr Mironov
* Denis Gejmur
* Rustam Mosafir som Araz

Referanser
----------

1. ↑  Голова (2004)
2. ↑  ГОЛОВА (2003)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Golova* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (nl) *Golova* på MovieMeter Rediger på Wikidata
Festival: fra Åbos middelaldermarked 2005 i Finland.
Oxegen-festivalen er den største årlige musikkfestival på Irland.
Festival for fyrverkeri i Singapore i 2006.
En **festival** er en anledning for festlighet eller feiringer, spesielt en dag eller en tid av religiøs betydning som skjer ved faste tidsrom eller ved visse mellomrom. I moderne tid er festival ikke forbeholdt religiøse høytidsdager, men kan være en gjentagende festival for film, musikk, teater, og andre kulturelle aktiviteter.

Andre norske ord for festival er fest, høytid, treff, sammenkomst, og stevne.

Etymologi
---------

Ordet festival kommer fra middelalderlatin *fēstivālis* eller *festi vale* som bokstavelig betyr slutten på fasteperioden. Det middelalderlatinske ordet har bakgrunn i latinske *fēstīvus* som igjen har en indoeuropeisk rot i *fēstus*. Ordet festival kom fra latin til gammelfransk og deretter til gammelengelsk. Begrepet *fest*, engelsk *feast*, har også et element av spising og drikking i seg som andre betydning, og kommer fra latin *festa* som igjen er avledet fra *fēstus* som hadde betydningen «lykkelig», «glad».

Festivalens funksjon
--------------------

I mange religioner er en fest eller festival et sett av feiringer til ære for Gud eller guder. En fest og en festival er historisk skiftende. I den kristne liturgiske kalender er det to prinsipielle fester, julefeiringen og påskefeiringen. I den katolske, østlige ortodokse og protestantiske kristendom en rekke av mindre fester i løpet av året for feire helgener, hellige hendelser, doktriner og mere.

Festivaler, som kommer i mange typer, tjener å møte bestemte behov foruten å gi underholdning. Feiringer og festivaler tilbyr en form for å tilhørighet av enten religiøs, sosial eller geografisk gruppering. Moderne festivaler som fokuserer på kulturelle eller etniske emner søker å informere medlemmene eller de som inkluderes i festivalen om deres tradisjoner. I gamle dager var festivaler tider hvor de eldre delte historier og overførte bestemte former for kunnskap til den neste generasjonen. Historiske festivaler ga ofte en form for samhold i familien og samfunnet foruten mulighet for den enkelte til å finne en make.

Se også
-------

* Musikkfestival
* Filmfestival

Referanser
----------

1. ↑  Ayto, John (1999): *Dictionary of Word Orgins*. London. Referenseord «feast»
2. ↑  Etymology of «feast», etymonline.com

Eksterne lenker
---------------

* Festivalforskning
* Festivals.no

  

Portaler: Litteratur | Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** HDS **·** NKC **·** NKC
 |
**Festival Republic** (tidligere Mean Fiddler Music Group) er et britisk selskap som driver som promotor for musikkfestivaler. Selskapet har bl.a eierinteresser i parallellfestivalene i Reading og Leeds, det drev London Astoria fra 2000 til 2009 og har kontrakt på ledelse av Glastonburyfestivalen. I Norge kjøpte selskapet rettighetene til Hovefestivalen i 2009 etter at den gikk konkurs i 2008. 

Virksomheten i selskapet omfattet tidligere flere utesteder, det arrangerte turnéer og festivaler, men konsentrerte seg fra 2006 om å drive eksisterende festivaler. Selskapet behold kontrollen på de suksessrike festivalene i Reading og Leeds og annonserte én ny kalt Latitudefestivalen fra 2006. Den er siden arrangert hvert i Henham Park, Southwold, Suffolk i England.

Navneskiftet til Festival Republic kom i 2007 da selskapet konsentrerte seg om et kjerneområde, promotering av festivaler.

Festivalproduksjon
------------------

* Readingfestivalen
* Leedsfestivalen
* Homelandsfestivalen
* Glastonburyfestivalen
* Phoenixfestivalen
* Risefestivalen
* Latitudefestivalen
* Heavenly Planet (Ny 2009)
* Hovefestivalen (Kjøpt 2009)
***Golofa unicolor*** er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En nokså stor (ca. 35 millimeter), blank, gulbrun hornbille. Denne arten skiller seg fra de fleste andre *Golofa*-artene ved at hannene mangler horn på hode og pronotum, på hodet har de bare en liten, spiss knøl. Dermed er det små ytre forskjeller mellom kjønnene hos denne arten.

Levevis
-------

Disse billene er stort sett nattaktive, og i alle fall noen av artene kommer til lys. De har også blitt observert om dagen, spisende på bambus. Forøvrig vet man ganske lite om biologien til denne slekten, til tross for at slekten er vidt utbredt og artene ganske oppsiktsvekkende. De voksne billene kommer gjerne til lys.

Utbredelse
----------

Arten lever i Andesfjellene i Ecuador.

Systematisk plassering
----------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Dynastini MacLeay, 1819
						* Slekten *Golofa* Hope, 1837
							+ *Golofa unicolor* (Bates, 1891)

Kilder
------

* Coleoptera de Ecuador - *Golofa unicolor*
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Golofa*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Golofa unicolor* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Golofa unicolor* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Golofa unicolor* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Medisinsk pedagogikk** (engelsk: *Medical Education* eller *Health Professions Education*) er et vitenskapelig fagfelt som omhandler utdannelse av medisinere (leger), og i en bredere forstand også annet helsepersonell som f.eks. sykepleiere. Det er et tverrvitenskapelig kunnskapsområde hvor man blant annet studerer undervisnings- og læringsprosesser, forutsetninger for læring og profesjonell utvikling innen medisin og beslektede fag. Medisinsk pedagogikk er et fagdidaktisk felt. 

Flere universiteter i Europa tilbyr mastergrader i faget, som videreutdannelse for helsepersonell som vil inneha ledende stillinger knyttet til utdannelse av helsepersonell ved universiteter og sykehus, gjerne betegnet som *Master of Health Professions Education* (MHPE), *Master of Medical Education* (MME) eller lignende. 

Mange universiteter i Europa og Nord-Amerika har egne *Centre for Medical Education* som både driver forskning innen feltet og tilbyr opplæring/kompetansebygging av medisinsk og helsefaglig undervisningspersonale. Eksperter innen medisinsk pedagogikk er ofte leger, annet helsepersonell eller pedagoger. De største universitetene i Norge har i dag vitenskapelige stillinger innen medisinsk- og/eller helsefaglig pedagogikk. 

Association for Medical Education in Europe (AMEE) arrangerer årlige fagkonferanser innen medisinsk pedagogikk. Det finnes en lang rekke fagfellevurderte tidsskrifter som publiserer forskningen innen medisinsk- og helsefaglig pedagogikk (se under). 

Uttrykket helsepedagogikk brukes i helsesammenheng på norsk i en annen betydning, knyttet til veiledning av pasienter, særlig i habiliterings- og rehabiliteringsarbeid.

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel om medisinsk pedagogikk i Tidsskrift for Den norske lægeforening[*død lenke*]
* AMEE

### Aktuelle tidsskrifter

* Medical Teacher Arkivert 17. desember 2014 hos Wayback Machine.
* Medical Education
* Continuing Medical Education
* Academic Medicine
* Teaching and Learning in Medicine

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NDL
 |
Henry Giffords ballong før oppstigning i 1878. Bildet er tatt fra Tuileriene, Paris 
En **gassballong** er et luftfartøy, en ballong fylt med gass lettere enn luft. Flere gasstyper er brukt, blant annet hydrogen (tidligere kalt vannstoff). Kullgass ble også brukt på 1800-tallet.

På grunn av eksplosjonsfaren benyttes i dag nesten bestandig edelgassen helium som oppdriftsmedium. Helium gir mindre oppdrift og er mer kostbart enn hydrogen, men er ikke brennbart.

Organisert bruk av gassballonger er kjent fra beleiringen av Paris i 1870 for å sende kurérer ut fra den beleirede by. Det ble da sendt opp et 60-talls ballonger. En av disse ballongene, «La Ville d’Orléans», kom ut av kurs og havnet i Norge, på Lifjell i Telemark.

En forløper til luftballong ble lansert av italieneren Francesco Lana Terzi i 1670.

Den som trolig var den første bemannede ballongferd i Norge fant sted 18. juli 1852 da Ignatz Lassé tok av fra Bygdøy og landet ved Dønski i Bærum etter cirka en times ballongferd. Det var flere oppvisningsturer samme år. Korrespondenten Aasmund Olavsson Vinje rapporterte 5. august 1852 at ballongen drev med vinden opp mot Maridalen og at det kostet 50 speciedaler å være med som passasjer.

Bergenseren Francesco Alexandro Cetti regnes som Norges og Nordens første aeronaut da han foretok en oppstigning med en selvlaget ballong den 20. august 1890. Han foretok i de påfølgende år flere hundre oppstigninger, deriblant en distanseflyging østover fra Bergen over Ulriken til Samnanger (ca. 25 km).

Se også
-------

* Varmluftsballong

Referanser
----------

1. ↑  *Byminner*. Oslo museum. 1970. s. 8.
2. ↑  Korrespondentbrev til Drammens Tidende 1851–1859. bokselskap.no. Besøkt 12. november 2020.
3. ↑  Meyer, Fredrik: *Hærens og Marinens flyvåpen 1912-1945*, Gyldendal 1977. ISBN 82-05-05608-0

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Gassforhandlingsutvalget** (**GFU**) var et norsk halvstatlig organ med ansvar for å forberede og gjennomføre alle forhandlinger om salg av norsk gass.

Bakgrunn
--------

Da de store salgsavtalene for gassen fra Trollfeltet var sluttført midt i 1980-årene, opprettet norske myndigheter GFU. Utvalget skulle stå for alt salg og markedsføring av norsk gass. Det var ikke tillatt, verken for medlemmene i GFU (Statoil, Norsk Hydro og Saga Petroleum) eller andre selskaper på norsk kontinentalsokkel, å markedsføre egen gass.

Som ledd i gjennomføringen av det indre markedet vedtok EU-landene gassmarkedsdirektivet med frist for gjennomføring i intern lovgivning 10. august 2000. Gassdirektivets formål var å åpne det indre gassmarkedet i Europa for konkurranse. EU mente videre at gasskontraktene som var fremforhandlet under GFU stred mot grunnprinsippene til det indre markedet.

På denne bakgrunn startet Europakommisjonen sommeren 2001 undersøkelser av Statoil og Norsk Hydro og de andre oljeselskapene på norsk sokkel, og de truet Statoil og Norsk Hydro med gigantbøter for kartellvirksomhet. GFU ble som følge av dette permanent avviklet fra 1. januar 2002.

Referanser
----------

1. ↑  Kjetil B. Alstadheim (13. september 2022). «Støre driver hektisk diplomati om gass». Aftenposten. Besøkt 13. september 2022. «En av EU-kommisjonens store seire var da Norge i 2001 måtte legge ned Gassforhandlingsutvalget. Utvalget hadde ansvaret for å forberede og gjennomføre forhandlinger om salg av norsk gass. EU ville ha det bort. Erfaringen med et liberalisert gassmarked har vært sett på som svært gode i EU. Helt til nå.»

Eksterne lenker
---------------

* Austvik, OG, 2001: "Gassdirektiv, GFU og norske interesser"
* "Norwegian natural gas: Liberalization of the European gas market"
Vorontsovpalasset i St. Petersburg
**Pasjekorpset** (russisk: Пажеский корпус, fransk: *Corps des Pages*) var et militærakademi i Tsarrussland som forberedte adelens og de høyrere offiserers sønner til tjeneste i det militære.

Historie
--------

Pasjekorpset ble grunnlagt i 1759 i St. Petersburg som en skole for oppdragelse og utdannelse av pasjer. I lys av behovet for godt opplærte offiserer til den russiske garde, ble skolen omorganisert i 1802 til en spesiell kadettskole som tok sikte på å utdanne sønner fra adelen eller av høyere offiserer (fra generalløytnants/admirals grad), eller sønnesønner av generaler.

I 1802 ble læreplanen for skolen endret, og tilpasset johannitterordenens idealer, og i 1810 ble skolen flyttet til johannitternes palass i Sankt Petersburg, kalt Vorontsovpalasset. Der holdt det hus helt til den russiske revolusjon over hundre år etter.

Referanser
----------

1. 1 2  Daniel E. A. Perret The Sovereign Order of Saint John of Jerusalem Knights of Malta and the «Corps des Pages», Russia's Dream of Chivalry Arkivert 24. desember 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Russian Imperial Corps of Pages. An Online Exhibition Catalog // Rare Book & Manuscript Library (RBML) of Columbia University

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** SUDOC
 |
Brigaden rir gjennom Kairo 1914
**New Zealand Mounted Rifles Brigade** var en newzealandsk brigade som vanligvis besto av fire avdelinger med dragoner. Brigaden kjempet under første- og andre verdenskrig. Den var opprinnelig en reservestyrke og var ryggraden til New Zealand Army etter boerkrigen. Under første verdenskrig var den del av Australian and New Zealand Army Corps (ANZAC) under kampene ved Gallipoli. Brigaden tok der etter del i kampene i Sinai og Palestina som del av ANZAC Mounted Division. Etter første verdenskrig ble avdelingen redusert i størrelse og i 1944 ble den oppløst og underavdelingene absorbert av andre regimenter.

Første verdenskrig
------------------

Under første verdenskrig besto brigaden av:

* Canterbury Mounted Rifles Regiment
* Auckland Mounted Rifles Regiment
* Wellington Mounted Rifles Regiment
* Otago Mounted Rifles Regiment

Eksterne lenker
---------------

* New Zealand Mounted Rifles Association

Portal: Første verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
New Zealand Operational Service Medal, avers og revers
**New Zealand Operational Service Medal** (NZOSM) er en nyzealandsk medalje innstiftet 23. juli 2002 av dronning Elisabeth II av New Zealand til belønning av militært personell som har deltatt i operativ utenlandstjeneste siden 3. september 1945.[1]

Utforming
---------

Medaljen er i sølv og er 38 mm i diameter.[2] Den har New Zealands riksvåpen som motiv på avers. På reversen har medaljen en høyrevendt kiwi som står på et felt av rette linjer som skal representere landjorden. Under dette står innskriften «★ NEW ZEALAND ★» som igjen er skilt fra teksten «FOR OPERATIONAL SERVICE» ved bølgelinjer, for havet. Det slette feltet bak motivet skal representerer luften.[3]

New Zealand Operational Service Medal er opphengt i et rett medaljebånd i fargene svart og hvitt, New Zealands nasjonalfarger.[3]

Medaljen er formgitt av Phillip O'Shea, som er New Zealand Herald of Arms.[3]

Tildeling
---------

New Zealand Operational Service Medal tildeles for aktiv deltagelse i militæroperasjoner etter andre verdenskrigs slutt, enten dette gjelder krig, fredsbevarende styrker eller visse andre utenlandsoperasjoner etter nærmere fastsatte bestemmelser.[4] Den tildeles i tillegg til operasjonsmedaljer, enten det gjelder nyzealandske, utenlandske eller internasjonale medaljer. Personell kvalifiserer til medaljen ved første gangs tjeneste i en militæroperasjon.[3]

Medaljen er tildelt over 20 000 personer.[3]

Referanser
----------

1. ↑  Royal Warrant Arkivert 10. mars 2007 hos Wayback Machine. tekst fra New Zealand Defence Force.
2. ↑  John W. Mussell: *Medal Yearbook 2010*, Honiton: Token Publishing, 2010, s. 428.
3. 1 2 3 4 5  New Zealand Operational Service Medal Arkivert 4. mai 2013 hos Wayback Machine. New Zealand Defence Force.
4. ↑  New Zealand Operational Service Medal Regulations Arkivert 4. mai 2013 hos Wayback Machine. New Zealand Defence Force.
**Tommaso Valguarnera**, eller **Wan Duomasi** (født 1608 i Assoro ved Enna i Sicilia i Italia, død 1677 i Siam) var en katolsk prest og misjonær som virket i Kina og i Siam.

Han inntrådte i jesuittordenen 6. mars 1627, og ble sendt til Orienten som misjonær den 26. mars 1640. Underveis ble han tatt til fange av «heretikere» og fengslet for åtte måneder i 1653. Deretter kom han til Macao. Han dro derfra til Juthia i Siam i 1655. Han var tilbake i Macao i 1668, og var jesuittenes visitator for Kina og Japan 1670-1674.

Den 23. mars 1675 dro han igjen til Siam og bodde i Ayutthaya, hovedstaden, til sin død.

Se også
-------

* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

Litteratur
----------

* Louis Pfister: *Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773*, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Finland Finlands flagg |
| Orientering |
|  Seire sammenlagt i Verdenscupen: 0 |
| Verdenscupseire, enkeltløp: 0 |
| Junior-VM |
| Gull | 1993 Italias flagg Castelrotto | Stafett |
| Bronse | 1993 Italias flagg Castelrotto | Lang |
| Bronse | 1994 Polens flagg Gdynia | Lang |
| Bronse | 1994 Polens flagg Gdynia | Kort |

**Tommi Tölkkö** (født 1974) er en tidligere finsk orienteringsløper.

Tommi Tölkkö tok i alt én gullmedalje og tre bronsemedaljer i junior-VM i årene 1993 og 1994. Han utviklet seg til å bli en meget sterk stafettløper, og har vunnet orienteringsverdens største klubbstafett, Jukola, hele fem ganger. I 1994 og 1996 vant han stafetten med sin daværende klubb, Turun Suunnistajat. Han var kun 20 år gammel første gang han gikk til topps i Jukola. Finnen meldte etterhvert overgang til Kalevan Rasti hvor han bidro sterkt til at klubben vant Jukola i 2004, 2005 og 2007. 

Kun Helsingin Suunnistajats legendariske duo Erkki Aro og Juhani Salmenkylä med sine syv triumfer har flere seire i Jukolas historie enn Tölkkö.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tommi Tölkkö – World of O Rediger på Wikidata
**Theatre Royal Drury Lane** er et av Londons eldste og mest kjente teatre. Det ligger i Drury Lane i Covent Garden. I dagligtale går det ofte under navnet «Drury Lane». Teatret eies i dag av Andrew Lloyd Webbers selskap Really Useful Group.

Teaterets historie går tilbake til 1660, da Thomas Killigrew, en tidligere pasje hos Charles II fikk kongelig lisens for å framføre drama. Det første teateret brant i 1672, men ble gjenoppbygd i større skala av arkitekten Christopher Wren. Det var her «God Save the King» ble sunget offentlig for første gang 28. september 1745. Den store engelske skuespilleren og teatermannen David Garrick eide og drev teateret fra 1747, og gjennom tretti år nedla han et stort arbeid med å forbedre kvaliteten på oppsetningene og de tekniske installasjonene.

Etterfølgeren Richard Brinsley Sheridan var ikke like dyktig da han i 1795 satte opp stykket *Vortigern*, som svindleren William Ireland hadde overbevist ham om var et glemt stykke av Shakespeare. Sheridan bestemte at premieren skulle gå som normalt til tross for at det like før var blitt offentliggjort overveldende bevis for at stykket var et bedrag. Premieren ble en veritabel fiasko.

Dagens teaterbygning er fra 1812 og tegna av Benjamin Wyatt, med Grand Theatre i Bordeaux som forbilde. I 1922 ble det foretatt en større innvendig ombygning, slik at salen i dag kan romme mellom 2200 og 2300 mennesker.

Etter andre verdenskrig har teateret særlig vært kjent for sine musikaloppsetninger. En rekke av Rodgers og Hammersteins musikaler har hatt London-premiere på Drury Lane; bl.a. *Oklahoma!* i 1946, *South Pacific* i 1951 og *The King and I* i 1953. Lerner og Loewes *My Fair Lady* gikk i fire år fra 1958. Andre store oppsetninger i seinere tid er *42nd Street* (1984–89) og *Miss Saigon* (1989–99). Teateret forbereder for øyeblikket (2007) en musikalversjon av *Ringenes herre*.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Teaterets historie.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Gyldendals Teaterleksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** GeoNames
 |
***Ctenocharidotis*** er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

Middelsstore, bredt ovale, blanke, gulbrunlige (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille, midtpartiet gjerne litt mørkere. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen bredt oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" litt framskytende. Kantene av pronotum og dekkvingene danner en kontinuerlig kurve. Oversiden er tett og nokså grovt punktert.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Sør-Amerika, de fleste av artene i Brasil.

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Ctenocharidotis*** Spaeth, 1926
							+ *Ctenocharidotis beata* (Spaeth, 1926)
							+ *Ctenocharidotis briseis* (Boheman, 1862)
							+ *Ctenocharidotis chlorion* (Spaeth, 1926)
							+ *Ctenocharidotis crispata* (Boheman, 1855)
							+ *Ctenocharidotis nobilitata* (Boheman, 1855)
							+ *Ctenocharidotis ornatipennis* (Spaeth, 1926)
							+ *Ctenocharidotis roseopicta* (Boheman, 1855)
							+ *Ctenocharidotis subplagiata* (Boheman, 1855)

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* *Ctenocharidotis* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ctenocharidotis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ctenocharidotis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Ctenocharidotis* hos ITIS Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Eugene Andrew Snisky** (født 14. januar 1970 i Nesquehoning, Pennsylvania), best kjent som **Gene Snitsky** eller bare **Snitsky**, er en amerikansk fribryter i World Wrestling Entertainments *RAW*.

World Wrestling Entertainment
-----------------------------

Gene Snitsky debuterte i World Wrestling Entertainment 13. september 2004 på en utgave av *RAW* i en no-disqualification kamp mot Kane. I kampen slo Snitsky Kane i ryggen med en stol som gjorde at han falt på hans «gravide» kone Lita, og det resulterte i at babyen deres døde. Snitsky sa flere ganger etter denne hendelsen; «It wasn't my fault» (Det var ikke min skyld) som dermed ble hans catchfrase. Hans intromusikk begynner med at han sier denne frasen.

Titler
------

* **World Xtreme Wrestling**
	+ WXW Heavyweight Championship
	+ WXW Tag Team Championship

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gene Snitsky – Cagematch Rediger på Wikidata

* (en) Gene Snitsky – wrestlingdata.com Rediger på Wikidata

* (en) Gene Snitsky – Online World of Wrestling Rediger på Wikidata
**RAF Cranwell** (IATA: *ingen*, ICAO: EGYD) er en av Royal Air Force' flystasjoner. Den ligger ved landsbyen Cranwell utenfor Sleaford i Lincolnshire. 

Admiralitetet kjøpte i november 1915 et område på 10 km² av jarlen av Bristol. Den 1. april 1916 ble basen åpnet som et treningssenter, med commodore Godfrey M. Paine som første kommandant. Flyvåpenet var på det tidspunkt en del av Royal Navy, og basen fikk navnet RNAS Training Establishment. 

Da Royal Air Force ble en egen våpengren i 1918 fikk basen navnet RAF Cranwell. Alle som ønsket å bli permanente offiserer i RAF måtte innom Cranwell, og det var en svært streng utvelgelsesprosess. Det ble opprinnelig holdt kurs på to år, men i 1950-årene ble det utvidet til tre år. Selve utdanningen foregår ved RAF College Cranwell.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) RAF Cranwell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Heterogomphus schoenherri*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En stor (ca. 50 millimeter), kraftig, brun til svart, halvblank hornbille. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et krumt horn på hodet og en uthuling foran på pronotum. Hos denne arten er hornet langt, tynt og krumt og uthulingen stor, med et bredt framspring fra pronotum som ligger som et tak over den fremre delen. Hunnene har én liten knøl på hodet, men ikke horn. Det uthulede området foran på pronotum er hårete, hårene gulrøde, undersiden er kledt med lignende hår. Pronotum er ganske tett punktert hos begge kjønn, mne med et blankt område i midten, dette er størst hos hannen. Forleggen (protibia) har fire tenner på utsiden som er rettet skrått framover. Dekkvingene er tett, rynkete punkterte.

Levevis
-------

Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Panama, Colombia, Venezuela og Ecuador.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Oryctini Mulsant, 1842
						* Slekten *Heterogomphus* Burmeister, 1847
							+ ***Heterogomphus schoenherri*** Burmeister, 1847
								- ***Heterogomphus schoenherri schoenherri*** Burmeister, 1847
								- ***Heterogomphus schoenherri whymperi*** Bates, 1891 - noen ganger regnet som en egen art

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles – *Heterogomphus*
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av arten
* (en) *Heterogomphus schoenherri* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Heterogomphus schoenherri* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Heterogomphus schoenherri* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Heterogomphus schoenherri* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Heterogomphus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Mads Eriksen** (født 12. oktober 1962 i Bergen) er en norsk gitarist, kjent som soloartist og for samarbeid med andre artister.

Han startet karrieren i diverse lokale band, blant annet Sharks & Whales hvor han var med på albumet *Reaped by Man* i 1988. Han debuterte som soloartist med albumet *Journey* i 1990, og har siden gitt ut totalt ti album. Blant utgivelsene er albumet *Rediscovery* som han ga ut sammen med tidligere Manfred Mann's Earth Band-gitarist og vokalist Chris Thompson. Mads Eriksen har også spilt sammen med Bergen Filharmoniske Orkester og diverse andre klassiske orkestre. Våren 2009 turnerte han med Ronni Le Tekrø (TNT) og Terje Rypdal under navnet N3 (forkortelse for Norwegian Three). I 1993 spilte han inn *Intermission Troldhaugen* som bestod av omarrangeringer av mange av Edvard Griegs mest kjente komposisjoner.

Diskografi
----------

* *Just What the World Needs* – 2010
* *Travelin* (med Hungry John under navnet Mad & Hungry) – 2007
* *Rediscovery* (med Chris Thompson fra Manfred Mann's Earth Band) – 2004
* *Redhanded* – 2001
* *Suburban Cowboy* – 1997
* *The Plough Boy* – 1996
* *M.E.* – 1994
* *Intermission Troldhaugen* – 1993
* *Storyteller* – 1991
* *Journey* – 1990

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 1185837, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mads Eriksen (musician) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Mic.no: Eriksen, Mads

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
*Må ikke forveksles med sønnesønnen Mads Andrias Winther (1871–1923).*

**Mads Andreas Winther** (født 8. september 1813 i Tórshavn, død 14. oktober 1879 på Sandur) var en færøysk sysselmann, kongsbonde og lagtingsmann. Han var sysselmann på Sandoy fra 1838 til 1877.

Han var sønn av snekker og kirkeverge i Tórshavn Niels Christopher Winther og Sigga Maria Karbech. Både farfaren og morfaren var bøkkere i Tórshavn. Hans yngste bror var folketings- og lagtingsmann Niels Christopher Winther, som regnes som Færøyenes første virkelige politiker. Deres søster Maren giftet seg med Jens Wenningsted, som også ble lagtingsmann.

Mads Andreas Winther var innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Sandoy fra 1852 til 1854 og fra 1861 til 1865. Han medvirket til lovarbeidet bak en ny skyldsetting av landbrukseiendom på øyene, og ledet deretter kommisjonen som skulle vurdere eiendommenes verdi. Han var hovedmannen bak det Føringafelag som ble dannet på Sandur i 1870, og som skulle «vekke interesse blant folk for åndelige emner på færøysk grunn». På møtene ble det lest dikt og fortellinger på islandsk og norrønt.

Han ble tildelt Dannebrogordenens hederstegn i 1874.

Mads Andreas Winther giftet seg i Sands kirkja i 1842 med Súsanna Katrina Kristiansdóttir, som var av bondeslekt. Deres sønn Niels Christoffer og sønnesønn Mads Andrias Winther ble også sysselmenn på Sandoy.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 360–361. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.
2. 1 2 3 4  Jacobsen, Óli (14. september 2012). «Søguligar gravir: Ættirnar hjá Løbner og Winther» (PDF). *Sosialurin* **(færøysk)**: 17. Arkivert fra originalen (PDF) 24. juli 2018.
3. 1 2 3  Debes, Hans Jacob (1982). *Nú er tann stundin… Tjóðskaparrørsla og sjálvstýrispolitikkur til 1906 – við søguligum baksýni* **(færøysk)**. Tórshavn: Føroya Skúlabókagrunnur. s. 139–141. ISBN 99918-0-627-X.
4. 1 2  «Dødsfald». *Dimmalætting: Amtstidende for Færøerne* **(dansk)**: 3. 18. oktober 1879.

Portal: Færøyene
**Første anglo-powhatan-krig** var krigen mellom engelske kolonister som var basert i Jamestown, Virginia og indianere fra Powhatankonføderasjonen mellom 1609 og 1613.

I løpet av denne krigen introduserte Thomas West, 3. Baron De La Warr «irske taktikker» hvor troppene hans plyndret landsbyer, brente ned hus, konfiskerte provisjoner og satte kornåkre i brann. Men pamunkey-krigerne ledet av Opechancanough slo tilbake og beleiret fortet ved Jamestown. Han og krigerne hans lyktes nesten i å drive engelskmennene ut av Jamestown–området da kaptein John Smith, en viktig mellommann mellom bosetterne og indianerne, ble skadet i et uhell, en krutteksplosjon, og seilte tilbake til England i desember 1609. Britiske forsterkninger ankom og hevet beleiringen, tok tilbake initiativet og ledet et ødeleggende raid mot pamunkeyene. 

En fredsavtale gjorde slutt på krigen i 1614 og den ble beseglet med ekteskapet mellom Pocahontas og kolonisten John Rolfe. Dette var det første kjente ekteskapet på tvers av folkeslagene i Virginia og hjalp til med å forbedre forbindelsene mellom indianerne og nykommerne.

Se også
-------

* Andre anglo-powhatan-krig

Litteratur
----------

* Rajtar, Steve: *Indian War Sites*, McFarland and Company, Inc. 1999

Eksterne lenker
---------------

* Virginiaplaces.org
Portal: Danmark

**Mads-Kristoffer Kristoffersen** (født 24. mai 1983) er en dansk fotballdommer som til daglig dømmer i Danmarks øverste divisjon Superligaen. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper både i regi av FIFA og UEFA.

Kristoffersen begynte å dømme profesjonell fotball i 2006/2007-sesongen i dansk 2. divisjon, før han i de tre påfølgende sesonger dømte kamper i dansk 1. divisjon. Han rykket opp til Superligaen i 2011 og debuterte med kampen mellom Lyngby BK og SønderjyskE den 24. juli 2011 (0–1).

Etter å ha dømt 22 kamper i Superligaen ble Kristoffersen utnevnt til FIFA-dommer i desember 2012, hvor han avløste Anders Hermansen, som gikk av som FIFA-dommer tidligere samme år.

Referanser
----------

1. ↑  FIFA.com – Denmark, Football Officials - Referees (Besøkt 27. august 2014)
2. ↑  DBU.dk – To nye dommere i Superligaen (Av Lars Berendt. Publisert 22. juli 2011, besøkt 27. august 2014)
3. ↑  Bold.dk – To nye Superliga-dommere (Publisert 22. juni 2011, besøkt 27. august 2014)
4. ↑  DBU.dk – Ny dansk FIFA-dommer (Av Pia Schou Nielsen & Kenneth Friis Nielsen. Publisert 20. desember 2012, besøkt 27. august 2014)

Eksterne lenker
---------------

* Dommerprofil hos Worldreferee.com Arkivert 3. september 2014 hos Wayback Machine.
* Dommerprofil hos Soccerway.com
* Dommerprofil hos Danskfodbold.com
**Oddvar Alstad** (født 25. juni 1915 i Trondheim, død 31. januar 1956 i Oslo) var en norsk kunstmaler. Foreldrene var jernbanekontorist Otto Hjalmar Alstad og Davina Konstanse, f. Andresen.

Han studerte kunst vid Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo og for Axel Revold ved Statens Kunstakademi i Oslo 1943–1945. Deretter fulgte et antall studiereiser til blant annet Sverige, Danmark og Italia. Under et opphold i Paris i 1952 passet Alstad på å studere for Fernand Léger.

Alstad debuterte i en utstilling i Trondheim i 1940 og var fra 1945 en regulær utstiller på Statens Kunstutstilling. Han var representert i Nordisk Kunstforbunds utstilling i Stockholm i 1947 og i *Papegøyen*, som ble holdt på Kunstnernes Hus i 1953. Separat stilte han ut hos blant annet Kunstnerforbundet i Oslo i 1950 og på et arrangement av Trondheim Kunstforening i 1956. Vid siden av å være kunstmaler var han virksom som bildelærer ved Kunstskolen i Trondheim.

Alstad er representert på Nasjonalgalleriet med et selvportrett og maleriet *Predikanten* samt på Trondheim kunstmuseum.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 10030905[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 6445feba-e6ce-48c3-8465-305da4f89fe4, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Trondheim kunstmuseum

Kilder
------

* *Illustrert Norsk Kunstnerleksikon*, Oslo, 1956, side 14

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** KulturNav
 |
***Heterogomphus thoas*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En stor, kraftig, brunsvart, blank hornbille. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et krumt horn på hodet og en uthuling foran på pronotum. Hos denne arten er hornet middels langt og uthulingen nokså dyp, med to runde framspring fra pronotum over. Hunnene har én liten knøl på hodet, men ikke horn. Det uthulede området foran på pronotum har kraftig, nettmasket, litt rynkete mikroskulptur, men er uten hår. Pronotum er jevnt rundet, nokså blankt. Forleggen (protibia) har tre avrundede tenner på utsiden. Dekkvingene er fint punkterte og blanke.

Levevis
-------

Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Brasil og Colombia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Oryctini Mulsant, 1842
						* Slekten *Heterogomphus* Burmeister, 1847
							+ ***Heterogomphus thoas*** Burmeister, 1847

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles – *Heterogomphus*
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av arten
* (en) *Heterogomphus thoas* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Heterogomphus thoas* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Heterogomphus thoas* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Heterogomphus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons