recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Berger skole** er en tidligere offentlig skole på Rykkinn i Bærum. Skolen lå i et bilfritt og rolig område på den vestre delen av Rykkinn, omgitt av grøntarealer og skog. Skolen hadde sitt navn fra den nærliggende Berger gård. I 2006 ble Berger skole slått sammen med Gommerud skole til Rykkinn skole. 

Berger skole sto klar til bruk for skoleåret 1974-75. Skolen var bygget etter ultramoderne prinsipper med en såkalt åpen løsning – hvilket vil si at det ikke fantes egne lukkede klasserom. I stedet var det store åpne landskap, med pultseksjoner, amfiseksjoner og flere mindre arbeidsområder. Det ble lagt vekt på moderne undervisningsmetoder, blant annet bruk av fjernsyn og video, som var i sin spede barndom på midten av 70-tallet. Skolebibliotekene, der utstyret var integrert, ble kalt mediatek. Skolens første rektor ble Grethe Stowner Krosby.

Berger skole hadde fra starten den mest kompromissløse åpne løsningen i landet. Dette førte til stor interesse, og norske og utenlandske delegasjoner med skolefolk valfartet til Berger de første årene. Det viste seg imidlertid at støy- og konsentrasjonsproblemene i åpent landskap var undervurdert. Allerede i 1975-76 ble det derfor bygget en rekke avlukker – såkalte bokser – som minner om tradisjonelle klasserom.

I 1979-80 ble Berger skole kraftig utvidet med et nytt ungdomsskolebygg, en stor svømmehall og et fritidshjem – i dag i bruk av Skolefritidsordningen (SFO). Fra skoleåret 1983-84 ble ungdomsskoletrinnene 7. til 9. klasse innført på Berger.

I 2006 gikk Berger skole sammen med naboskolen Gommerud skole, og dannet Rykkinn skole. De to skolene lå bare 700 meter fra hverandre, og sammenslåingen ga en rasjonaliseringsgevinst.

Referanser
----------

1. ↑  Svenningsen, Jens (15. juni 2011). «Bygger ny skole til 247 mill. kroner på Rykkinn» **(norsk)**. Budstikka. Arkivert fra originalen 28. januar 2016. Besøkt 28. januar 2016.

| * v
* d
* r
Offentlige grunnskoler i Bærum |
| --- |
| Barneskoler: | 
* Anna Krefting
* Bekkestua
* Blommenholm
* Bryn og Hammerbakken
* Eikeli
* Eiksmarka
* Emma Hjorth
* Evje
* Grav
* Gullhaug
* Haslum
* Hosle
* Høvik
* Høvik Verk
* Jar
* Jong
* Levre
* Lommedalen
* Lysaker
* Løkeberg
* Oksenøya
* Rykkinn
* Skui
* Snarøya
* Stabekk
* Storøya
* Tanum

 |  |
| Ungdomsskoler: | 
* Bekkestua
* Bjørnegård
* Eineåsen
* Gjettum
* Hauger
* Hosletoppen
* Hundsund
* Mølladammen
* Ramstad
* Ringstabekk
* Vøyenenga
* Østerås

 |
| Spesialskoler: | 
* Glassverket
* Haug
* Sandviksbukta
* Skarva
* Solberg

 |
**Det franske petroleumsinstitutt** (fransk: ***Institut français du pétrole, IFP***) er en offentlig forskningsorganisasjon i Frankrike. Den ble etablert i 1944 som *Institut du pétrole, des carburants et des lubrifiants* (Institutt for olje, drivstoff og smøremidler)

Instituttets hovedkontor ligger i Rueil-Malmaison ved Paris og har avdelinger i Lyon og Pau. Det har 1710 fulltidsstillinger (2008), et budsjett på 286,2 millioner euro og har også ansvar for etterutdanning innen oljefag. 

IFP har utarbeidet målemetoder basert på pyrolyse for måling av oljegehalt i sedimentære bergarter. Metoden er anerkjent og brukt av de fleste petroleumsselskaper. På denne måten har de etablert en felles målereferanse.

Anerkjente ansatte
------------------

* Yves Chauvin, delte Nobelprisen i kjemi i 2005 med Robert Grubbs og Richard R. Schrock

Referanser
----------

1. ↑  «Key figures» **(engelsk)**. Institut français du pétrole. Arkivert fra originalen 7. januar 2010. Besøkt 30. januar 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Offisisell nettside – på fransk : www.ifp.fr
* Offisiell nettside – på engelsk : www.ifp.com
* www.ifp-school.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** ICCU **·** CiNii
 |
**Bergensbaneløpet** er en årlig stafett mellom Oslo og Bergen som utkjempes mellom studenter fra Norges Handelshøyskole (NHH) og Handelshøyskolen BI. Stafetten består av omtrent 110 etapper med ulik lengde og høydeforskjell. 

Den første stafetten gikk av stabelen i 1973. Den gang stilte løperne til start på Universitetsplassen i Oslo og stafetten gikk under navnet «Kienzle-stafetten», ettersom datafirmaet Kienzle var hovedsponsor. I 1984 tok DnC over som hovedsponsor. Hvert år frem til 1977 gikk stafetten fra Oslo til Bergen. Stafetten går nå fra Bergen til Oslo hvert oddetall år og fra Oslo til Bergen hvert partall år. Stafetten var opprinnelig mellom siviløkonomstudentene ved BI Sandvika og NHH, men etter flyttingen fra Sandvika til Nydalen har tradisjonene blitt videreført av BI Oslo. De senere år har det blitt åpnet for en større andel studenter og kvoteløpere, men det er fortsatt en overvekt siviløkonomstudenter.

I begynnelsen gikk også stafetten sammenhengende dag og natt, og med svært få stopp underveis, men løpes nå over tre dager med flere stopp underveis.

Vinnere
-------

Av totalt 49 løp har NHH stukket av med seieren 40 ganger (1973-78; 1980-81; 1983-84; 1987-93; 1995; 1997-98; 2002-22 (unntak 2020 grunnet avlysning)) og BI ni ganger (1979; 1982; 1985-86; 1994; 1996; 1999-2001).

Eksterne lenker
---------------

* BI sin offisielle Bergensbaneløpet side  Arkivert 31. januar 2019 hos Wayback Machine.
* NHH sin offisielle Bergensbaneløpet side  Arkivert 28. september 2020 hos Wayback Machine.
**Sweco** er et internasjonalt selskap med hovedkontor i Sverige som tilbyr rådgivningstjenester innen et bredt faglig spekter og leverer løsninger som forener teknikk, estetikk, økonomi og miljø.

I Norge driver Sweco rådgivervirksomhet innen markedsområdene energi, vann og miljø, bygg og konstruksjoner, areal- og transport, tekniske installasjoner, prosjektadministrasjon og flerfaglig prosjektering. Sweco Norge har også en egen avdeling med rundt 24 medarbeidere som jobber med akustikk, støy og vibrasjoner.

Sweco i Norge er en del av i Sweco-konsernet, Sweco AB, som har over 14.500 ansatte i elleve land med om lag 1400 ansatte fordelt på 26 kontorer i Norge. Sweco har lokalt nærvær i 15 land: Norge, Sverige, Finland, Danmark, Estland, Litauen, Bulgaria, Tsjekkia, Tyskland, Belgia, Nederland, Storbritannia, Polen, Tyrkia og Kina. Sweco AB er sammensatt av flere frittstående konsulentselskap, som heleide datterselskap av Sweco AB. Sweco AB er notert på OMX Nordiske Børs i Stockholm. Selskapet har sine historiske røtter i en rekke svenske selskap som siden har blitt slått sammen, blant annet AB Vattenbyggnadsbyrån (VBB), VIAK AB og FFNS AB.

Referanser
----------

1. ↑  Vann og miljø Arkivert 18. juli 2011 hos Wayback Machine.
2. ↑  Akustikk, støy og vibrasjoner Arkivert 18. april 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Nettside for Sweco Norge
* Nettside hovedkontor

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Tysklands flagg Tyskland |
|  i aking: |
| De olympiske ringer Vinter-OL for ungdom |
| Gull | 2016 Lillehammer | Stafett |
| Sølv | 2016 Lillehammer | Dobbel |
| Junior-EM i aking |
| Bronse | 2016 Altenberg |  Dobbel |

**Hannes Orlamünder** (født 24. juli 1999) er en tysk aker, som har gull på stafett og sølv i dobbel fra Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer som fremste internasjonale meritter. I dobbel kjører han sammen med Paul Gubitz, og de representerer klubben RRC Zella-Mehlis.

Han begynte med aking i 2003.

Idrettskarriere
---------------

2014/15
I verdenscupen i aking for ungdom 2014/15 deltok han i dobbel sammen med Paul Gubitz, og disse vant ett løp - i Oberhof i januar. De kom på 6.-plass sammenlagt i verdenscupen for ungdom.

2015/16
Hans beste plassering i verdenscupen i aking 2015/16 for junior er en andreplass ved rennet på Lillehammer i november. I januar 2016 deltok han ved junior-EM i aking, der han kom på 3.-plass sammen med Gubitz. De samme to deltok også ved junior-VM i aking 2016, der de kom på 5.-plass.

Han deltok ved Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer, der han fikk to medaljer. I dobbel for gutter kom han og Gubitz på 2.-plass, bak italienske Felix Schwarz og Lukas Gufler. I lagstafetten kom Tyskland på 1.-plass.

Referanser
----------

1. ↑   www.bsd-portal.de, besøkt 14. februar 2019[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hannes Orlamünder – Olympedia Rediger på Wikidata

* (de) Hannes Orlamünder – Tysklands olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Hannes Orlamünder – FIL Rediger på Wikidata

* (en) Hannes Orlamünder – TheSports.org Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos ungdoms-OL 2016 Arkivert 1. mars 2016 hos Wayback Machine.
* (de) Profil hos BSD
**Anne Kolbjørnsen** (født 1970 i Bergen) er en norsk TV-produsent. Hun er utdannet ved Universitetet i Bergen og Arizona State University.

TV 2-serien *Familiesagaen De syv søstre* var hennes første oppgave innen TV-bransjen hvor hun jobbet som script. Deretter var hun produksjonsleder og senere produsent på såpeserien *Hotel Cæsar*. 

Kolbjørnsen har arbeidet som kompetansesjef i NRK dramaog med Tom Sterris revy *På nett med byen*. Som dramasjef i Rubicon TV har hun vært eksekutiv produsent på *Lilyhammer* med blant annet Steven van Zandt for NRK, Netflix, krimserien *Det tredje øyet* og humorserien Samurai Sikkerhet 
for TV 2, Kasim Bæder for VGTV, *Roeng*og *Maniac* for TV 2. 
Formatet av *Maniac* er solgt til Netflix, der Cary Fukunaga, Jonah Hill og Emma Stone
blir delaktige.

Anne Kolbjørnsen og Ole Marius Araldsen startet det uavhengige produksjonsselskapet Anagram Norge som utvikler dramaserier i alle genre på alle plattformer.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Anne Kolbjørnsen». *IMDb*. Besøkt 22. november 2016.
2. ↑  NRK. «Medarbeidere NRK Drama». *NRK*. Besøkt 22. november 2016.
3. ↑  «Lilyhammer-skaperne med ny komiserie». Rushprint. Besøkt 13. desember 2016.
4. ↑  «Netflix Lands Emma Stone, Jonah Hill, Cary Fukunaga Series ‘Maniac’». Variety. Besøkt 13. desember 2016.
**Anne Kristin Hagesæther** (født 8. mars 1968 i Bergen) er en norsk maler, grafiker og illustratør. Hun er utdannet ved Norfolk Institute of Art and Design (1992–1994) og University of Brighton (1994–1995). Siden 1995 har hun arbeidet med illustrasjoner til bøker, magasiner og med reklame og design. Hagesæther har illustrert flere sitatbøker av Paulo Coelho, utgitt på 16 språk. Hun har vunnet flere norske og internasjonale priser, blant annet Kulturdepartementets bildebokpris i 2000 og gull i Visuelt 2003 og 2004. Fra 1999 til 2010 medlem av arbeidsfellesskapet Illustratørene i Oslo. Hagesæther har hatt en rekke utstillinger med maleri og grafikk. Utsmykninger for Stord Sjukehus (2007) og Oslo Misjonskirke (2008).

Anne Kristin Hagesæther er datter av biskop emeritus Ole D. Hagesæther.

Hagesæther er medlem av Norske Billedkunstnere (NBK), Landsforeningen Norske Malere (LNM), Norske Grafkere, Billedkunstnerne i Oslo og Akershus (BOA) og Grafill.

Referanser
----------

1. ↑   www.degruyter.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Anne Kristin Hagesæther presentert på Grafills nettsider
* Anne Kristin Hagesæther i LNM Arkiv[*død lenke*]

Portaler: Litteratur | Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** MusicBrainz
 |
**Anne Kristin Vie** (født 14. august 1974 i Trondheim) er en norsk politiker (H). Vie er sjefssekretær for Oslo Høyre.

Hun er født og oppvokst i Trondheim. Etter å ha fullført allmennfaglig linje ved Strinda videregående skole, har hun studert jus ved Universitetet i Oslo, og organisasjonspsykologi og ledelsesfag fra BI.

Vie var 1. nestleder i Oslo Unge Høyre 1994–1995 og leder 1995–1996, så andre nestleder i Unge Høyres sentralstyre 1996–1998. I 1995 var hun ansatt som politisk rådgiver for Oslos ordfører Per Ditlev-Simonsen. Høstsemesteret 1997 var hun redaktør i det daværende studenttidsskriftet *Minerva*. Hun har også hatt verv i Oslo Høyre.

Vie var visningsansvarlig i M2 Eiendomsmegling i Oslo og frilansjournalist innen eiendom, jus og økonomi før hun var familie-, kultur- og konkurransepolitisk rådgiver for Høyres stortingsgruppe 2003–2005, ansvarlig for Høyre og Moderaternas demokratiprosjekter i Latin-Amerika og Afrika 2006–2007 og byrådssekretær for Oslos finansbyråd 2007–2014.

Siden 2014 har hun vært spesialrådgiver for finans, senere fagdirektør for offentlige tjenester og helse i Forbrukerrådet. Fra 2012 er hun styremedlem i Huseiernes Landsforbund.

Referanser
----------

1. ↑  «Anne Kristin Vie». *Høyre*. Arkivert fra originalen 5. november 2022. Besøkt 5. november 2022.
2. 1 2  Nygaard, Knut A. (19. desember 1994). «Kvinnekupp i Oslo Unge Høyre». *Aftenposten* (aften utg.): 6.
3. 1 2 3 4  «Anne Kristin Vie». LinkedIn. Besøkt 16. juni 2014.

Portal: Konservatisme
**Fri assosiasjon** er et psykoanalyse-verktøy som innebærer å la en pasient uttrykke alt som kommer opp i tankene. Meningen er å filtrere vekk dømmende tanker, så de kan deles med terapeuten. Verktøyet har et teoretisk grunnlag å fungere på med konkrete mål. Verktøyet brukes også til projektive tester som «Rorschach-testen» og «Thematic Apperception Test (TAT)».

Bakgrunn
--------

Psykiater og nevrolog Sigmund Freud utviklet selve konseptet i en periode rundt seks år, mellom 1892 og 1898. Etterhvert inkluderte han hypnose- og rensemetoden som han i starten erstattet med fri assosiasjon. Freud begynte å leke med ideen om fri assosiasjon etter å ha behandlet sin første pasient i 1982. Hun led av en psykisk lidelse som forstyrret tankegangen hennes. Under økten ba pasienten Freud om å slutte å forstyrre tankegangen hennes da hun ville snakke fritt. Teknikker som hypnose, fri assosiasjon og drømmetydning ble benyttet.

I 1904 lanserte han «den psykoanalytiske metoden» hvor han bestemte seg for å droppe hypnose. Etter arbeidet med Breuer forsto Freud at hypnose bare gir midlertidige resultater. Den frie assosieringsmetoden kan overvinne pasientens motstand, så derfor kan det være lettere å få tak i ting fra pasientens ubevisste sinn (minner, svake punkter, symboler). Selve effekten av fri assosiasjon kan også være permanent, men pasienter trenger ikke gå gjennom hypnose for å oppnå denne teknikken. Dette er noe av grunnen til at han byttet ut hypnose og andre metoder med fri assosiasjon fordi en med fri assosiasjon lettere kan få tilgang til å grave i pasientens ubevisste sinn, slik at det i sinnet og tankeforstyrrelsene kan bli friskt.

Referanser
----------

1. ↑  Definisjon av fri assosiasjon. Besøkt 17. januar 2020
2. ↑  Pamela Thurschwell, Sigmund Freud (2009) p. 24
3. ↑  Kaplan, Robert; Saccuzzo, Dennis. Psychological Testing (8th ed.). Wadsworth, Cenage Learning. s. 386, 400.
4. ↑  Morgenbladet: *Psykoanalysens århundre.* 10. februar 1995. Antero, Johann P.

Eksterne lenker
---------------

* Et eksempel på fri assosiasjon

Mal:Autritetsdata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Dønski** er et område sørvest i Gjettum postområde, vest i Bærum. Navnet kommer fra «Døn», av norrønt ’’dynjandi’’, som betyr «den som drønner eller lager dump/sterk lyd» (gjerne brukt om lyden fra en elv eller foss). «Ski» kommer av norrønt «skeid», som betyr langstrakt hevelse eller rygg i terrenget, vanligvis i dyrket mark. Området grenser i nord og nordvest mot områdene Rud og Hauger, adskilt av Bærumsveien, i vest av Franzefoss Bruk, Haug/Kirkerud og Emma Hjort, i sørøst mot Levre, i nordøst av Evje og i sør av liene ned mot Hamang og Sandvika. Terrenget er kupert med flere små topper, hvor høyeste punkt er Dønskitoppen på ca. 85 moh. og laveste punkt er ca. 40 moh.

Dønski er hovedsakelig et boligområde med småveier og lite gjennomgangstrafikk. Det finnes ingen industri på området, som består hovedsakelig av eneboliger og rekkehus, med et fåtall lavblokker. Fire av blokkene er unike i Norge ved at de er horisontalt delt med to gateadresser, og flesteparten av leilighetene går over to eller tre etasjer. Blokkene har således mange små trappeoppganger i stedet for få store. Det finnes en nærbutikk, to bo- og behandlingssentere og et sykehjem der. Institusjonene  Bærum sykehus, Martina Hansens Hospital og Marie Plahtes Minde ligger i grenseområdet mellom Dønski og Evje, men adkomsten er gjennom Dønski. Området sogner til Levre barneskole, hvor også Rud barnehage ligger, med en avdeling på Helgerud i tillegg. Det er ytterligere én kommunal og to private barnehager. En videregående skole er lokalisert her - Dønski videregående skole. 

Det er noen mindre bekker som stammer fra avrenning, hvorav den største, Dælibekken, har sitt utløp i Sætertjernet ved Kolsåstoppen. I den nordøstre delen av området ligger den åpen mot Hauger langs en tur-/gangvei, men er lagt i rør i den nordvestre delen langs Bærumsveien ned mot Sandvikselva. Tidligere ble den kalt *Vebekken*, og utgjorde da den «grensen» mot Rud og Hauger som nå er blitt erstattet av Bærumsveien.

Referanser
----------

1. ↑   førsteamanuensis Botolv Helleland ved Institutt for nordistikk og litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo.

| * v
* d
* r
Delområder i Bærum kommune |
| --- |
| Bekkestua • Bærums Verk • Dønski / Rud • Grav • Haslum • Hosle nord • Hosle sør • Høvik • Jar • Jong • Kirkerud / Sollihøgda • Kolsås • Lommedalen • Lysaker • Løkeberg / Blommenholm • Nadderud • Rykkinn • Sandvika / Valler • Slependen / Tanum • Snarøya • Stabekk • Voll • Østerås / Eiksmarka • Østre Bærumsmarka |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Tradisjonell dørvrider
Dørvrider med vriderpinne
En **dørvrider** (også omtalt som **dørhåndtak**) er den delen av en dørlås som benyttes for å åpne en dør. Normalt er dørvrideren mekanisk koblet til en falle i låskassen som gjør at dreiebevegelsen hånden skaper ved å trykke ned vrideren trekker inn den fjærbelastede fallen.

I dagligtale brukes begrepet *dørhåndtak* som fellesbetegnelse på det som på fagspråket deles inn i *dørvrider* og *håndtak*. En dørvrider er en åpningsmekanisme som krever en vridning for at døren skal kunne åpnes, mens et håndtak er en statisk arm eller bøyle festet på døren som benyttes for å skyve eller trekke døren opp.

Det finnes mange forskjellige varianter av både dørvridere og håndtak. Tidligere ble mye av dette laget i tre, inntil smijern tok over, noe som kan sees på dører på eldre bygninger fremdeles.

I dag produseres dørvridere i all hovedsak i annet metall mens håndtak også produseres i tre og andre materialer for designets skyld. Stort sett er de laget av messing eller sinkblandinger i dag, men rustfritt stål er også populært.

Et dørhåndtak kan være et utsatt punkt når det gjelder smitteoverføring, og vies gjerne ekstra oppmerksomhet ved renhold for hygienens skyld.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN
 |
**Døscherholmen** er ei lita øy i Øygarden kommune (før 2020 i Sund kommune) i Vestland.

Døscherholmen ligger nord på Tofterøy, rett øst for Glesvær. Holmen ble i 1888 tildelt Elias Olsen fra Bremnes som husmannsplass. Han etablerte landhandel og tok samtidig navnet Elias Olsen Døscherholmen. Han bygde han også et tranbrenneri og han solgte drivstoff til båtfolket. I 1902 kjøpte han øya. Virksomheten på holmen ble etter hvert utvidet med bl.a. barkeri, fiskemottak og sildesalteri og i 1915 fikk holmen eget brevhus, dette ble i 1920 omgjort til poståpneri. Sønnen Bernt Olsen tok over forretningen i 1912 og drev den frem til han døde i 1937.

Etter andre verdenskrig kom det veiforbindelse til Døscherholmen, men det forhindret ikke at næringsvirksomheten i løpet av 60- og 70-tallet måtte avvikles. I nyere tid har det blitt lansert planer om ny bebyggelse på holmen.

Døscherholmen

Referanser
----------

1. ↑  Døscherholmen inn i ny tid Arkivert 21. juli 2010 hos Wayback Machine. Vestnytt
2. ↑  Vil ha matgilde i Bergen Bergensavisen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Hannelore Måseide** (født 21. desember 1942) er en norsk politiker. Hun var ordfører i Ulstein i Møre og Romsdal fra 2003 til 2011 og ble valgt inn i kommunestyret som representant for Arbeiderpartiet. Hun var varaordfører i kommunen fra 1999 til 2003. Hun har siden meldt seg inn i Venstre. Hun er medlem av kommunestyret i Ulstein for Venstre for perioden 2015-2019.

28. januar 2008, bare et halv år inn i sin andre periode som ordfører, meldte hun seg ut av Arbeiderpartiet. Hun begrunnet dette med en helhetlig vurdering basert på ulik forståelse for hvordan arbeidet i kommunestyregruppa skulle gjennomføres. Måseide satt likevel som ordfører ut valgperioden. Ved kommunevalget 2011 sto hun på Venstres liste. Ved kommunevalget i 2015 ble hun innvalgt som medlem av Ulstein kommunestyre for Venstre.

Referanser
----------

1. ↑  Klart for ny ordførar i Ulstein – artikkel på nrk.no fra 17. september 2003.
2. 1 2  Sunnmørsposten (18. mars 2011): *Konverterer til Venstre* Arkivert 21. desember 2014 hos Wayback Machine. hentet 21. desember 2014.
3. ↑  Måseide ut av AP – artikkel på nrk.no fra 28. januar 2008.
4. ↑  -Uaktuelt å be Måseide fratre - NRK/Møre og Romsdal 30.1.2008
5. ↑  Hannelore Måseide Arkivert 15. september 2016 hos Wayback Machine. - venstre.no, besøkt 4.9.2016

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Jan Berset** | **Ulsteins ordfører**(2003–2011) | Etterfølger:**Jan Berset** |
Hanneli Mustaparta
**Hanneli Mustaparta** (født 13. oktober 1982, oppvokst på Bekkestua i Bærum) er en norsk modell, og har tilbrakt syv år i utlandet, blant annet New York, Paris, Milano, London og Cape Town.

Hun er tilknyttet Team Models i Norge, og har gjort mange store jobber for blant annet italienske *Vogue*, Calvin Klein, Aveda, Day Birger et Mikkelsen, Bloomingdales, *Elle*, *Marie Claire*, *Harpers Bazar*, WAD, Plaza.

Mustaparta skriver en moteblogg på både norsk og engelsk. I tillegg har hun laget organinske leppestifter i samarbeid med Zanzuel i fargen "Hot Stuff" og "My New BFF". Hun var fra 2005 til 2014 samboer med Espen Lind.

Referanser
----------

1. 1 2   Ali99950, archive.vn, utgitt 6. februar 2012, besøkt 15. oktober 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hanneli Mustaparta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Hanneli Mustaparta på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Hanneli Mustaparta på Twitter Rediger på Wikidata

* (en) Hanneli Mustaparta på Instagram Rediger på Wikidata
* hanneli.com
* hanneli hos carousel.no
* Hanneli Lipstick hos youtube.com
* Sartorial sitdown with Hanneli Mustaparata hos Elle
* Oslostil: My lucky day
**John Dustin Archbold** (født 26. juli 1848, død 6. desember 1916) var en amerikansk kapitalist og en av de første i USA til å raffineriere olje[]. Han var bestefar til zoologen Richard Archbold.

Theodore Roosevelt-skandalen
----------------------------

Archbold var involvert i en skandaløs affære som involverer pengegaver til det republikanske partiet.[] I 1912 ble han kalt inn til å vitne for en komité som etterforsket pengegaver fra Standard Oil Company til kampanjer for politiske partier.

Han hevdet at president Theodore Roosevelt var klar over de 125 000 dollar som Standard Oil Company bidro med til republikanernes kampanjefond i 1904, men president Roosevelt skrev brev til sine kampanjeledere om å returnere slike pengegaver dersom de ble tilbudt.[]

Privatliv
---------

Gravmæle for John Dustin Archbold
Han giftet seg med Annie M. Mills i 1870 og sammen fikk de fire barn:

* Mary Lavina Archbold (f 1871)
* Anne Archbold (f 1873)
* Frances Archbold (f 1875)
* John Foster Archbold (f 1877), far til zoologen Richard Archbold

Archbold døde i Tarrytown i New York og er begravet i Sleepy Hollow Cemetery i Sleepy Hollow i New York.

Ettermæle
---------

John D. Archbold Memorial Hospital, nå Archbold Medical Center i Thomasville i Georgia ble i 1925 donert av hans sønn, John Foster Archbold, og navngitt til ære for faren.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6pc450d, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Geni.com[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Chernow, Ron. *Titan: The Life of John D. Rockefeller, Sr.* London: Warner Books, 1998.
* Yergin, Daniel. *The Prize: The Epic Quest for Oil, Money, and Power*. New York: Simon & Schuster, 1991.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Anna Kozlova** (født 30. desember 1972 i Leningrad i daværende Sovjetunionen) er en amerikansk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona, 2000 i Sydney og 2004 i Athen.

Kozlova vant to olympiske bronsemedaljer i synkronsvømming under Sommer-OL 2004 i Athen. Sammen med Alison Bartosik kom hun på tredjeplass i duett bak Anastasija Davydova / Anastasija Jermakova fra Russland og Miya Tachibana / Miho Takeda fra Japan. Hun var også med på det amerikanske laget som ble nummer tre i lagkonkurransen bak Russland og Japan. De andre på laget var Tamara Crow, Rebecca Jasontek, Alison Bartosik, Sara Lowe, Lauren McFall, Stephanie Nesbitt og Kendra Zanotto.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 2004 Hellas’ flagg Athen - Bronse i synkronsvømming lag USAs flagg USA
* Bronse 2004 Hellas’ flagg Athen - Bronse i synkronsvømming lag USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anna Kozlova – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Anna Kozlova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Beisfjorden**, eller **Pollen**, er en poll i Hamarøy kommune i Nordland. Den strekker seg 4,5 kilometer i vestlig retning fra Tysfjorden, fra innløpet mellom Beisfjordneset i nord og Stongneset i sør.

Like vest for Stongneset går neset Klubben omtrent 750 meter nordover. Dette gir en avstand til nordbredden på ca. 600 meter før det utvider seg inn Kalvikstorvika. Midt i pollen ligger den rundt 2,5 kilometer lange Botnøya. I tillegg kommer flere holmer og skjær. Dybden vest for Botnøya er mellom én og ti meter.

Landskapet rundt Beisfjorden utgjør stort sett lave og skogkledde åser, med unntak av i fjordbunnen hvor stigningene opp mot Hatten starter, med Horn- og Mellatinden (484 og 579 moh.), Bjørnkjeften (682 moh.), Jamnfjellet (457 moh.) og lenger nord Bogvetten (521 moh.).

De om lag hundre fastboende langs kystlinjen bor hovedsakelig i et belte ved E6 som går langs fjordbunnen fra grenden Botn og nordover via stedet Storjorda, som er et lite senter for befolkningen langs nordvestsiden av Tysfjorden. Gårdene på nordkysten knyttes til E6 ved en lokal vei til Østvika og Fv683 går langs sørsiden til grenden Kalvik.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  Beisfjordneset - fjordbunnen. Mål gjort ved hjelp av måleverktøy i Statens kartverks Norgeskart.no.

Referanser
----------

1. 1 2  Beisfjorden / Pollen på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «Beisfjorden, Pollen». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 27. februar 2017.
3. ↑  SSB: Statistikkbanken; Emne: 02.01.10 – Tabell: 04317 – Grunnkrets 18500117 (Storjord).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Karianne Arntzen** (født 19. mai 1967 i Sandnes) er en norsk musiker og låtskriver. 

Hun begynte å lage melodier og egne tekster på dialekt i 1995, og i 1999 fikk hun utgitt en låt på en samle-CD for kvinnelige artister (*Stiff Nipples* vol. 2). Hun har samarbeidet med ulike musikere opp igjennom, og i 2004 startet hun **Karianne Arntzen Band**. Musikken deres blir kalt «visepopjazz», og i juni 2005 fikk bandet opptre på talentscenen på festivalen Norwegian Wood. Bandet har spilt en rekke konserter landet rundt siden debuten. Arntzen fikk fonogramstøtte fra Fond for utøvende kunstnere i desember 2006, og ga ut albumene *I går kveld* (2007) og *Sant* (2011), begge på Via Music.. Bandet bestod (i 2011) av Vidar Schanche (gitar), John Lilja (kontrabass), Stene Osmundsen (trommer) og Gjermund Sivertsen (tangenter). 

Karianne Arntzen har også arbeidet som tekstforfatter for en rekke andre norskspråklige artister. I 2016 ble Hilde Selvikvåg nominert til Spellemann i visekategorien, med albumet "Slepp meg fri", hvor Arntzen har skrevet syv av tekstene.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Karianne Arntsen Band Arkivert 27. januar 2010 hos Wayback Machine. Aftenbladet.no
2. ↑  Visepop på Sandnesmål[*død lenke*] Aftenbladet.no

  

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**Karigasniemi** (nordsamisk: *Gáregasnjárga*) er et lite tettsted ved bredden av elva Anarjohka og foten av fjellet Áilegas i den finske kommunen Utsjok i landskapet Lappland. Tettstedet ligger like ved grensa til Norge om lag 3 kilometer fra Kárášjohka og Anarjohkas samløp i Tanaelva. Avstanden til Karasjok er 18 kilometer, og grensehandelen er betydelig. Tettstedet har supermarked, flere barer og restauranter, postkontor, skole, helsesenter og kapell. Innbyggerantallet er rundt 300, over halvparten er samer.

Karigasniemi er endepunkt for Stamvei 92 på det finske veinettet, som fortsetter som Rv92 på norsk side. Regionvei 970 forbinder Karigasniemi med Utsjok tettsted og Nuorgam.

Kjente personer fra Karigasniemi
--------------------------------

* Mika Heikurainen (1990), innebandyspiller.

Bildegalleri
------------

* Brua over  Anarjohka til NorgeBrua over Anarjohka til Norge
* Ankomst Karigasniemi fra norsk sideAnkomst Karigasniemi fra norsk side

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Karianne Bjellås Gilje** (født 16. mai 1969) er en norsk cand.philol. fra Universitetet i Oslo, tidligere lærer på Journalistutdanningen i Oslo og tidligere forlagsredaktør i Universitetsforlaget.

Bjellås Gilje var redaktør av det faglitterære tidsskriftet «Prosa» 2006–2011. Hun var spaltist i A-magasinet 2005–2007, lørdagsspaltist i Dagbladet 2009-2012 og har også vært spaltist i Dagens Næringsliv og Morgenbladet. Fra høsten 2012 var hun spaltist i Aftenposten.

Bjellås Gilje har bidratt i en rekke bøker – om norsk sakprosa, om Knut Hamsun, om essayistikk med mer. Hun har redigert boken *Oppdrag: mamma, pappa. Fortellinger fra en ny generasjon foreldre* (m/Tonje Vold, Kagge, 2004) og en bok om emaljekunstneren Grete Prytz Kittelsen, *Grete Prytz Kittelsen. Emalje og design* (Gyldendal Norsk Forlag, 2008). Utstillingen som åpnet samtidig med bokutgivelsen sto i Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design i tidsrommet 17. januar – 30. august 2008. Boken ble i 2012 oversatt til engelsk og utgitt på W. W. Norton i New York og London.

Fra 2011-2016 var hun programsjef i Norsk Form på DogA Norsk Design- og Arkitektursenter. Fra 2016 jobbet hun som dekan ved Kunsthøgskolen i Oslo. Høsten 2019 begynte hun som daglig leder av Bergesenstiftelsen.

Referanser
----------

1. ↑  Ny programsjef i Norsk Form Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
2. ↑  «Ny daglig leder i Bergesenstiftelsen - Bergesenstiftelsen». *bergesenstiftelsen.no*. Besøkt 28. oktober 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Karianne Bjellås Gilje i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Ashantiriket på et britisk kart fra 1896
**Ashantiriket** var en historisk stat i Vest-Afrika, i området som omfatter det nåværende Ghana.

Før den europeiske kolonialiseringen var Ashanti en betydelig statsdannelse, særlig i perioden 1570–1900. Et av kongerikets viktigste inntektkilder og maktbaser var slavehandel. Ashantifolket fanget og solgte sine naboer til europeiske slavehandlere fram til ca. 1830-40. Ashanti forbød slavehandel fra 1850-tallet.

Ashanti var en av de få afrikanske statene som kunne yte motstand mot de europeiske kolonimaktene/okkupantene. Storbritannia utkjempet fire kriger mot Ashanti mellom 1826 og 1896. I 1900 ble det siste opprøret slått ned. 

Ashanti-protektoratet, kolonien Gullkysten, Britisk Togoland og fantefolket ble i 1956 forenet i kolonien Gullkysten, som året etter ble en uavhengig stat med navnet Ghana.

Kongefamilien og kronen opprettholdes fortsatt av ashantifolket, parallelt med de statlige myndighetene i Ghana.

Se også
-------

* Ashanti
* Ashanti (region)
* Tradisjonelle ashantibygninger‎

Eksterne lenker
---------------

* ashanti.com.au

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis **·** NKC
 |
**Charles Voisin** (født 1882 i Lyon, død 26. september 1912 i Belleville-sur-Saône) var en tidlig flypionér fra Frankrike. Han var en yngre bror av Gabriel Voisin, også en kjent flypionér.

Biografi
--------

Charles hans bror dannet i 1906 *Appareils d ' Aviation Les Frères Voisin* ("Brødrene Voisin Flyfabrikk"). Et pusher  biplan var drevet av en Antoinette motor ble bygget for Léon Delagrange og testet av Charles i februar–april før den ble overlevert til ham. Den første flyvningen ble foretatt 16. mars 1907, da Charles fløy til 10 meter i Neuilly-Bagatelle.

Voisins' fly var et betydelig fremskritt i luftfartens historie. Rekord-flygeren Henri Farman fløy en Voisin pusher biplan i de fleste av hans tidlige flyvninger. Han ble første i Europa til å fullføre en 1 km lukket runde i Issy-les-Moulineaux den 13. januar 1908. Charles Voisin var til stede på bakken under denne historiske flyvningen.

Charles Voisin omkom i en bilulykke 26. september 1912 i nærheten Belleville-sur-Saône. Den tidlige kvinnelige flyger, baronesse Raymonde de Laroche ble skadet i samme ulykke.

Referanser
----------

1. 1 2   fødselsattest, www.fondsenligne.archives-lyon.fr, besøkt 15. mai 2023[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   GeneaStar, GeneaStar person-ID voisinc[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Roglo, Roglo person ID p=charles;n=voisin;oc=4[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Monah Aviation Pioneers
5. ↑  Early Aviators - The Earliest Early Birds
6. ↑  Early Aviators - Charles Voisin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Skags fyr.
**Jävre** er et tettsted i Piteå kommune i Norrbottens län i landskapet Norrbotten i Sverige. Jävre er det sørligste tettsted ved E4 i Norrbotten. I 2010 hadde tettstedet 576 innbyggere.

Historie
--------

«Liggande hönan»
Det går en arkeologisti fra den sørlige delen av tettstedet og til Norrbottens og Sveriges nordligste gravfelt. På veien passerer man gravhauger fra bronsealderen, en labyrint fra 1200-tallet, steinsettinger fra jernalderen og et særskilt steinmonument som er blitt kalt for «Liggende høne» grunnet dens ytre form.

Det finnes bevart dokument som viser att det var en form for bysamfunn her i middelalderen. I år 1539 var det seks røkerier i Jävre. På Karl XIIs tid var det 12 «skattehemman» (de som betalte skatt), blant disse var det et gjestgiveri og «skjutsombyte». Av senere tid finnes levninger etter Degerfors bruk i sentrum av tettstedet. På bruket ble tilvirket blant annet smijern og ble tilvirket i årene mellom 1797 og 1887.

En av de eldste fyrtårn i Sverige finnes i Jävre. Det er Skags fyr som opprinnelig sto på øya Gråklubben ved Skagsudde utenfor Örnsköldsvik og var i drift i årene 1871 og 1957.

I Jävre finnes det et kvern- og bygdemuseum.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 22. april 2016.
3. ↑  Skattejord var for den jord som bøndene betalte grunnskatt for.
4. ↑  «Skjuts», *Svenska Akademien*. SAOB spalt: S4275; trykt: 1971

  


| * v
* d
* r
Piteå kommune i Norrbottens län i Sverige |
| --- |
|  | Bergsviken **·** Blåsmark **·** Böle **·** Hemmingsmark **·** Hortlax **·** Jävre **·** Lillpite **·** Norrfjärden **·** Piteå **·** Roknäs **·** Rosvik **·** Sjulsmark **·** Svensbyn |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Dette navnet følger spansk navneskikk og alfabetiseres derfor etter det første av de to etternavnene.

**David Herrero Llorente** (født 18. november 1979 i den baskiske byen Bilbao) er en spansk syklist. Han ble profesjonell for det baskiske laget Euskaltel-Euskadi i år 2001, og var der til og med 2006-sesongen, med unntak av året 2004 da han var i Costa de Almeria-Paternina. Herrero er en svært komplett syklist. Han har kanskje sin største styrke som spurter, men har også tatt seiere på klatre-etapper. Samtidig kan han, i motsetning til mange andre baskiske syklister, forsvare seg godt på tempo-etapper.

Meritter
--------

2002
Etappeseier Vuelta a Castilla y León
2003
Etappeseier Vuelta Ciclista a la Rioja
2004
Etappeseier Vuelta Ciclista a Asturias
Prueba Villafranca de Ordizia
2005
Etappeseier Clasica International a Alcobendas
GP Llodio
Etappeseier Euskal Bizikleta(TT)
Etappeseier Vuelta Ciclista a Burgos
2006
Etappeseier Euskal Bizikleta
2007
2008
Etappeseier Baskerland rundt

Lag
---

* Euskaltel-Euskadi (2001–2003)
* Costa de Almeria – Paternina (2004)
* Euskaltel-Euskadi (2005–2006)
* Karpin-Galicia (2007–2009)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) David Herrero – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) David Herrero – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) David Herrero – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) David Herrero – CycleBase Rediger på Wikidata
**Nils David Theodor Hellholm** (født 1941) er en svensk teolog og *professor emeritus* ved Universitetet i Oslo.

Hellholm studerte ved Betelseminaret i Stockholm fra 1961 til 1963 og var prest i Sverige fra 1964 til 1966. Deretter studerte han ved baptistenes teologiske seminar (IBTS) i Sveits. Han fikk doktorgraden ved Universitetet i Uppsala i 1980 med en avhandling om *Das Visionenbuch des Hermas als Apokalypse*. I 1983 overtok han etter Gaute Gunleiksrud som lektor ved Universitetet i Bergen. I 1990 ble han professor ved Universitetet i Oslo, og beholdt stillingen til han gikk av i 2008.

Hellhom har blant annet forsket på apokalypsen som religionshistorisk og litterært fenomen.

Referanser
----------

1. ↑   Catalogue of the Library of the Pontifical University of Saint Thomas Aquinas, Angelicum ID 57924[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   BnFs generelle katalog, catalogue.bnf.fr, besøkt 27. mars 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* *Universitetet i Bergens historie*, bind 2. Bergen: Universitetet, 1996.
* Baptistenes Teologiske Seminar, fagdag 6. november 2010[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av David Hellholm i BIBSYS
* Hjemmeside ved UiO

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**David Hercules Tornøe** (født 23. februar 1856 i Skånevik, død 24. januar 1907 i Kristiania) var en norsk kjemiker som oppfant en måte å måle vannets saltholdighet ved bruk av elektrisk strøm.

Som student var han ved Bergens Museum og tok del i Den norske Nordhavsekspedisjon 1876–78 og fikk *Tornøebekken* på Jan Mayen oppkalt efter seg.
Han oppnådde cand.real. 1882 og hadde i 1880 rapportert om Tornøe-metoden og redegjorte videreføringer for Det Norske Videnskaps-Akademi i 1893.
Tornøe jobbet også ved *Bureau International des Poids et Mesures*
Han ble 1. juli 1899 innsatt som midlertidig dosent i fysikalsk kjemi etter professor Peter Waage, og hadde dette inntil
Heinrich Jacob Goldschmidt fikk det faste embetet i 1901. Han var fra 1900 overkontrollør for
malt- og brennevinstilvirkningen i Akershus og utviklet analyseteknikker for bryggeribransjen. Han var svigerfar til pressemannen Rolv Werner Erichsen.

Utgivelser
----------

* David Hercules Tornøe (1880). *Chemi. 1, Om Luften i Søvandet; 2, Om Kulsyren i Søvandet; 3, Om Saltholdigheten af Vandet i det norske Nordhav* **(Norsk og engelsk)**. Grøndahl.  [76 sider. Rapport fra Den norske Nordhavsekspedisjon 1876–78]

Referanser
----------

1. ↑  «History of the Salinity Determination». [*død lenke*]
2. ↑  «En bergensk herremiddag anno 1876». Bergensposten. juni 2011.
3. ↑  «Tornøebekken (Jan Mayen)». Norsk polarhistorie.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Langvassgrenda** er en grend i Rana kommune som omfatter de fleste gårdene og fritidsbebyggelsen omkring Langvatnet og nordvestover langs Glomåga. 

I vest strekker fjelltoppen Høgtuva seg til 1276 meter over havet, og er synlig fra nesten overalt i Langvassgrenda.

Glomådeltaet landskapsvernområde ble opprettet i 1997, Hammarnesflåget naturreservat ble opprettet i år 2000 og Fisktjørna naturreservat ble opprettet i 1992. I Glomdalen, lengst nordvest i Langvassgrenda, er det et unikt karstlandskap. Glomåga forsvinner et sted under jorda for så å komme fram i dagen igjen lengre nede i dalen. Ett sted ved elva er gitt navnet Marmorslottet, for der har elva laget merkelige skulpturer som setter fantasien hos de besøkende i aktivitet. 

Næringslivet er preget av land- og skogbruk samt videreforedling av landbruksprodukter. De første gårdene, Hammernes, Ravnå og Gullvik, ble etablert på 1640- og 1650-tallet. Grenda har tidligere hatt egen skole, men denne er i dag nedlagt. 

Langvassgrenda ble etter hvert kjent for et sterkt og meget aktivt åndsliv. I 1893 ble «Langvassgrendens læse og diskutionsklub» stiftet av den svært aktive sosialistagitatoren Hans Berntsen. Denne foreningen var en av de aller første i Nord-Norge som ble betraktet som en del av arbeiderbevegelsen. Klubbens ti første år ble preget av intens åndskamp og splittelse, for da vokste vekkelsesbevegelsen og frikirken seg sterk med mange tilhengere. 

Først på 1900-tallet gjorde brødrene Ole O. Ravnaa (1868–1948) og Nils O. Ravnaa (1870–1947) seg bemerket i vide kretser med sitt forsker- og samlerarbeid. Begge var sterke i naturvitenskap, mens Nils også samlet mye verdifullt innen folkeminnevitenskap. Idrettsmann og brefører Karl Johan Westermark (1910–98) var også bosatt i Langvassgrenda.

Langvassgrenda fikk veiforbindelser med resten av Rana i 1958 og 1967. Før den tid måtte befolkningen benytte seg av båt- eller is-trafikk over Langvatnet. 14. oktober 1982 ble det åpnet en veiforbindelse til bygda Melfjordbotn innerst i Melfjorden i Rødøy kommune. Melfjordbotn har per 17. juli 2009 kun 3 fastboende.
Blakstad videregående skole, avd. Blakstad
**Blakstad videregående skole** lå i Froland kommune, i Aust-Agder fylke. Skolen var lokalisert to steder, Blakstad og Skarsbru.

Lokalitetene på Blakstad lå på tettstedet Blakstad, ca. 10 km fra Arendal, og ca. 1 km fra Osedalen som er kommunesenteret i Froland kommune. Her lå hovedadministrasjonen og elevinternatet.

Lokalitetene på Skarsbru ligger på Skarsbru ca. 5 km unna. Skolen ligger nær Songeelva, og har NAF glattkjøringsbane og Skarsbru trav – og ridebane som nærmeste naboer. Her finner man yrkessjåførtilbudene og øvingsområder for Anleggsteknikk og Transport og logistikk. Vg3 Anleggsmaskinmekaniker holder også til på Skarsbru. 

Skolen hadde ca. 110 ansatte og ca. 300 elever. I tillegg var et kurs- og ressurssenter en integrert del av skolen, og hadde ca. 350 kursdeltakere årlig.

Skolens opplæringstilbud
------------------------

* Anleggsmaskinmekaniker
* Anleggsteknikk
* Arbeidsmaskiner
* Bygg- og anleggsteknikk
* Byggteknikk
* Klima-, energi- og miljøteknikk
* Transport og logistikk

Skolens historikk
-----------------

Blakstad videregående skole forløper startet opp i 1933, som en privat snekkerskole drevet med tilskudd fra fylke. Skolen ble kalt *Aust-Agder husflids- og håndverkerskole.* I 1938 overtok fylket og skolen fikk navnet Aust*-Agder fylkesarbeidsskole*. Skolen ble underlagt Landbruksdepartementet. 

I 1952 ble skolen overført til Kirke- og undervisningsdepartementet og skiftet status fra arbeidsskole til yrkesskole. Skolen endret navn til *Aust-Agder fylkes yrkesskole for håndverk og industri*. I 1962 endret den navn til *Aust-Agder fylkes yrkesskole*. To år senere overtok fylket ansvaret for de videregående skolene og skolen endret navn til *Blakstad yrkesskole*.

I 1994 ble navnet endret til *Blakstad videregående skole*. 
Dette het skolen til den ble slått sammen med Sam Eyde videregående skole 1. januar 2013.

Arkivet
-------

Arkivet etter skolen befinner seg på KUBEN i Arendal. Arkivet omfatter bl.a. møtebøker, journaler, saksarkiv, noen fotografier samt elev- og personalinformasjon.

Referanser
----------

1. ↑  Aust-Agder fylkes yrkesskole på lærertur til kontinentet, Avtrykk.no, 17.09.2019
2. ↑  Skolens historie Arkivert 14. februar 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Blakstad vgs' egne nettsider
* (no) Arkiv etter Blakstad videregående skole på Arkivportalen

| * v
* d
* r
Videregående skoler i Agder |
| --- |
| Videregående skoler: | Akademiet  **·** Arendal  **·** Byremo  **·** Dahlske  **·** Eilert Sundt  **·** Drottningborg  **·** Flekkefjord  **·** KKG  **·** Kvadraturen  **·** KV Vennesla  **·** KVS Bygland  **·** KVS Lyngdal  **·** Lillesand  **·** Mandal  **·** Risør  **·** Sam Eyde  **·** Setesdal  **·** Sirdal  **·** Søgne  **·** Tangen  **·** Tvedestrand  **·** Vennesla  **·** Vågsbygd  **·** Øvrebø |  |
| Tidligere videregående skoler: | Blakstad  **·** Hornnes  **·** Hovden  **·** Lister  **·** Valle  **·** Strømsbu |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| VM i turn |
| Bronse | VM 1950 i Basel |  Frittstående |

**Stefania Reindlowa** (født 24. februar 1922 i Kraków, død 11. mars 1993 samme sted) var en polsk turner.

I en del kilder står hun oppført som Stefania Reindl, blant annet i den offisielle OL-rapporten, men den polske olympiske komiteen omtaler henne med Reindlowa som etternavn.

Hun var medlem av Polens turnlandslag som deltok i OL i 1952, men vant ingen olympiske medaljer, hverken i lagkonkurransen eller individuelt. Det polske laget kom på åttendeplass i lagkonkurransen sammenlagt, og individuelt kom hun på 38.-plass sammenlagt, med 18.-plass i hopp som beste enkeltresultat.

Det gikk bedre for henne i VM-sammenheng. Hun deltok i 1950, fikk der bronsemedalje i frittstående. Sammenlagt kom hun på 38.-plass, og Polen kom på femteplass i lagkonkurransen. I VM 1954 kom hun på 59.-plass sammenlagt.

Referanser
----------

1. ↑  Offisiell OL-rapport, del 2 Arkivert 24. mai 2011 hos Wayback Machine. (PDF), s. 446
2. ↑  «Polski Komitet Olimpijski – *Helsinki 1952*». Arkivert fra originalen 3. februar 2010. Besøkt 3. februar 2010.
3. ↑  1950 World Championships Arkivert 12. oktober 2007 hos Wayback Machine.
4. ↑  Gymn Forum – *1954 World Championships Women's AA*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stefania Reindlowa – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Stefania Reindlowa – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (pl) Stefania Reindlowa – Polens olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |