recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.

**Christopher Neal Jackson** (født 1975) er en amerikansk skuespiller, sanger og musiker. Han begynte sin karriere i 1995 med hovedrollen i Off-Broadway-musikalen *Time and the Wind* av komponisten *Galt MacDermot* i en alder av 20. 

Han debuterte på Broadway i 1997 som ensemblemedlem i den originale Broadway-rollebesetningen til Disneys *The Lion King*. Han ble værende i showet i flere år, og overtok til slutt rollen som Simba. 

Han spilte Benny i den originale oppsetningen av Lin-Manuel Mirandas musikal *In the Heights* i 2008. I 2015 samarbeidet han igjen med Miranda og spilte George Washington i den originale oppsetningen av *Hamilton*, inkudert filmatiseringen av musikalen på Disney+. For *Hamilton* ble han nominert til en Tony Award for beste skuespiller i en musikal. Han samarbeidet også med Miranda om Disney-filmen *Vaiana* der han gir sangstemmen til Chief Tui.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Broadway Database, Internet Broadway Database person-ID 70782, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chris Jackson på Internet Off-Broadway Database
* (en) Christopher Jackson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Christopher Jackson hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Christopher Jackson hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata
* (en) Christopher Jackson på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Christopher Jackson på Spotify Rediger på Wikidata
* Christopher Jackson på Twitter Rediger på Wikidata

* Christopher Jackson på Instagram Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz
 |
**Tale Hungnes** (født 25. mai 1978 i Bergen) er utenlandssjef for Caritas Norge. Hun er datter av mikrobiolog Terje Hungnes (1948–) og førstelektor i førskolepedagogikk Louise Birkeland (1944–2009).

Virke
-----

Tale Hungnes har mastergrad i menneskerettigheter, med grunnutdanning i statsvitenskap og drama- og teaterkommunikasjon. Hun var tidligere leder i Changemaker, ungdomsbevegelsen til Kirkens Nødhjelp. Hun har også tidligere vœrt generalsekretær i Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner fra høsten 2009 til 2012. Hungnes har også arbeidet som seksjonsleder og landdirektør i Kirkens Nødhjelp, vært bystyrerepresentant (SV) i Bergen og medlem i Mellomkirkelig råd, samt jobber i Amnesty International som politikk - og samfunnssjef.

Eksterne lenker
---------------

* «Taletrengt tro» – Intervju i Vårt Land 23.06 2009
* Ukeavisen ledelse: «Demokratisk leder-Tale»[*død lenke*]
* Tale Hungnes: «Gå i fred og tjen Herren med hellig uro»[*død lenke*]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Trond Enger** | **Generalsekretær i Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner**(2009–2012) | Etterfølger:**Martin Vonstad Østerdal** |
**Lasse Gustavson** (født 1956) er en svensk foredragholder, forfatter og tidligere brannmann. Gustavsen ble sterkt brannskadet i forbindelse med slukking av en brann i 1981. I årene etter innsatsulykken har han etablert et motivasjonsforedrag som er blitt mye brukt for næringsliv og organisasjoner. Han har også utgitt bok om hendelsen.

Bakgrunn
--------

Gustavson var nyutdannet brannmann i 1981. Han hadde jobbet en uke da brannbilen kjørte inn i en gasslekkasje. Gassen eksploderte og han løp gjennom ilden og overlevde så vidt, men ansiktet og store deler av kroppen ble permanent skadet. Gustavson kjempet seg tilbake til livet, og gjennom boka *Gjennom ilden* forteller han om livet etter ulykken (ført i pennen av Stig Aasvik). Boka solgte meget godt og lå flere uker på førsteplass for generell litteratur i Norge.

Han har siden 1990-årene drevet med en omfattende foredragsvirksomhet om sin skjebne. Blant annet med foredraget «Dine tanker – dine muligheter», hvor han forteller om ulykken, om veien tilbake og kampen om å få kontakt med sitt indre når det ytre er ødelagt.

Bibliografi
-----------

* 2003 – *Lev videre*, ISBN 9788291701080
* 2004 – *Gjennom ilden: en bok om Lasse Gustavson*, ISBN 9788292526019
* 2005 – *Ord for dagen*, ISBN 9788292526064
* 2006 – *Dina tankar – dina möjligheter*, ISBN 9788292526132

Referanser
----------

1. ↑   BIBSYS, NORAF-ID 4006954[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   LIBRIS, SELIBR 236047, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 26. mars 2018, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Sterkt møte for landslaget». *www.vg.no*. 4. juni 2003. Besøkt 15. juni 2020.
5. ↑  FREDIN, MARIANN AALMO (6. desember 2004). «Levd liv». *Dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 15. juni 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
***Mysterien eines Frisiersalons*** er en tysk stumfilm fra 1923 regissert av Bertolt Brecht og Erich Engel.

Handling
--------

Historien følger de mange absurde opplevelsene til en frisør, hans opphøyde kollega og og kundene deres ved en liten salong. Samtidig som tre kunder med langt skjegg venter utålmodig på å bli klippet, har frisøren deres lagt seg for å lese avisen og røyker en sigar. I mellomtiden gjør hans unge kollega med en vill manken på hodet ekstatiske dansebevegelser og setter seg så ned i en frisørstol for å heller bla i en bok, i stedet for å betjente kundene. Men plutselig dukker det opp en kunde hvis største problem ikke er frisyren hennes, men heller en overdimensjonert, steinhard vorte på venstre side av haken. Frisøren prøver desperat å fjerne vorten med alle mulige midler. Men den gigantiske byllen motstår til og med behandling med hammer og meisel. Til slutt tar frisøren en tang for å klippe vekk hele vorten.

I mellomtiden venter de tre andre herrene med sine groteske skjegg og enorme frisyrer fremdeles på å bli behandlet. I mellomtiden ble frisøren skremt av sjefen hennes, eieren av salongen, og beordrer alle til å arbeide. Men frisøren foretrekker å hengi seg til dagdrømmene sine, og tenker på en forfatter som heter Moras, professor i kosmetikk og forfatter av boken «Hvordan blir jeg sympatisk?» Men en dag kommer Moras inn i frisør-salongen sammen med sin elskerinne. Men frisøren må ta på seg den utakknemlige oppgaven med å style den snobbete elskeren til forfatteren hun forguder. I mellomtiden blir de tre herrene som venter spent på behandlingen forferdet over å lese i avisen at en frisør ved et uhell har kuttet over nakken til en kunde.

Samtidig som frisøren sjokkerer Moras sin elsker med elektriske støt, og de ventende kundene blir forskrekket når frisøren går forbi dem med en lang kniv - som han bare skal slipe for skjegg-trimming. Det kommer også en mystisk, svartkledd, helskjegget herre med koffert inn i frisør-salongen, og ber frisøren om å kvesse sabelen hans som han bærer rundt i kofferten sin. Men i det frisøren plutselig blir skremt av uvanlig støy, inntreffer katastrofen. Han kuttet ved et uhell hodet av kunden sin. Dette hodet begynner plutselig å leve et eget liv, og løper rundt på gulvet. Når frisøren nærmer seg de tre rastløse kundene i venteområdet med det avkuttede hodet, besvimer alle de tre kundene.

Skuespillere
------------

* Blandine Ebinger som en frisør
* Karl Valentin som en frisør
* Erwin Faber som professor Moras
* Annemarie Hase som Moras elskerinne
* Kurt Horwitz
* Hans Leibelt som eier av frisør-salongen
* Carola Neher

Referanser
----------

1. 1 2   *filmportal.de*, Wikidata Q15706812,
2. ↑  «The Mysteries of a Hairdresser's Shop (1923)» **(engelsk)**. Besøkt 14. april 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mysterien eines Frisiersalons* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (de) *Mysterien eines Frisiersalons* på filmportal.de Rediger på Wikidata
Radiomasten på Hedmarktoppen, der Mjøsradioens første sender sto.
**Mjøsradioen** er Norges første og eldste nærradio som fortsatt er i drift. Radioen ble etablert på Hedmarktoppen ved Hamar i desember 1981. 

Mjøsradioen startet sine sendinger med en hjemmelaget sender samme dagen som kringkastingsmonopolet var over i desember 1981. Ansvarlig redaktør var Steinar Aabø. Den 7. februar 1982 var Mjøsradioen først ute med godkjent radiosender fra egen mast. Radioen brukte en direktiv quad antenne som gav mest dekning nordover Mjøsa og noe mindre dekning sørover. Radioen hadde lyttere helt fra Minnesund i sør og langt nord i Ringsaker kommune. 

Mjøsradioen drives på frivillig basis (dugnad). Penger til drift er basert på gaver og inntekter fra den årlige julemessen som Mjøsradioen arrangerer på Hedmarktoppen folkehøyskole. Radioen ble i en årrekke drevet av studenter på medielinjen ved Hedmarktoppen Folkehøyskole. De hadde faste morgen og ettermiddagssendinger som inneholdt reportasjer, musikk og hilsninger til lokalmiljøet. 

Formålet er først og fremst å evangelisere nærområdet gjennom kristne radioprogram. Men også andre program uten en direkte kristen profil blir sendt.

Referanser
----------

1. ↑  Andersen, Trond. 1995. *13 år med nærradio - hva nå*. Journalisten - (medlemsblad for Norsk Journalistlag). medio februar 1995) - (søkedato 8. oktober 2008)
2. ↑  *Julemesse på Hedmarktoppen* - Oppland Arbeiderblad Torsdag 29. november 2007
3. ↑  www.medieregisteret.no[*død lenke*] - (søkedato 12. oktober 2008)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Radio Midt-Telemark** (**RMT**) var en norsk nærradiostasjon som var aktiv mellom 1993 og 2015, og sendte i områdene Bø, Sauherad, Nome og Notodden i daværende Telemark fylke.

Historie
--------

Selskapet Radio Midt-Telemark AS ble stiftet 21. desember 1992, registrert 22. juni 1993, og var første gang på lufta 6. august samme år.

RMT mottok ikke offentlig støtte. I juni 1994 var stasjonen nesten i ferd med å bli borte. På grunn av de store økonomiske vanskene, stoppet sendingene i et halvt år. På generalforsamling 23. november 1994 ble fortsatt drift vedtatt, og Torstein Børte ble tilsatt som ny daglig leder. Ny sendestart ble fastsatt til kl. 12.00 den 8. desember 1994. Sendenettet var på den tiden en hovedsender i Bø på 20W, samt en 20 watts omformer på Akkerhaugen. Konsesjonsområdet var Bø og Sauherad kommuner med ca. 9 000 innbyggere.

RMTs konsesjonsområde ble utvidet med Nome i 1996 og Notodden i 1998. Dette tredoblet radioens lytterpotensial fra ca. 9 000 til ca. 30 000 innbyggere.

Mot slutten av 2002 var radioen gjeldfri, og 14. desember 2002 ble det besluttet at radioen skulle kjøpe egne lokaler på 122 m² i Stasjonsvegen 31c i Bø. Samlet låneopptak var på kr. 900 000 av en totalinvestering på ca. kr. 1 100 000.[]

I juni 2007 ble stasjonen på ny gjeldfri etter investeringene i nye lokaler.

Radiostasjonen hadde konsesjon for både 24/7-radiosendinger og eget sendenett frem til 1. januar 2017. Dette kunne forlenges til 2021 dersom ledelsen ikke selv hadde valgt å avvikle driften.[]

Radio Midt-Telemark varslet i februar 2015 at selskapet skulle opphøre. Sendingene ble avsluttet 1. januar 2015 og selskapet opphørte fysisk 16. desember 2015. Lokalene i Bø ble solgt til Kilen Eiendom i 2015. Radio Midt-Telemark AS avsluttet med ca. 1,5 mill. kroner på bok.[] Senderanlegget ble solgt til Radio Grenland.[] Konsesjonen ble videreført til Radio Telemark på Notodden.

Radio Telemark startet sine sendinger i mars 2015, men avsluttet 31. desember 2016 og ble slått konkurs i februar 2017.

Ledelse i Radio Midt-Telemark
-----------------------------

### Daglig leder

* Jon Berge, 1. august 1993 – 1. juni 1994
* Torstein Børte, 23. november 1994 – 16. desember 2015

### Ansvarlig redaktør

* Jon Berge, 1. august 1993 – 1. juni 1994
* Bjørn Wiik jr. 23. november 1994 – 25. januar 1995
* Torstein Børte, 25. januar 1995 – 16. desember 2015

### Eiere

* Torstein Børte 100 % (ved opphør)

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Bjørnar Hagen Vika (28. desember 2014). «Nå blir det helt stille». *Telemarkavisa*. Besøkt 6. april 2020.
2. ↑  Kyrre Dahl (12. februar 2015). «Ny lokalradio i Telemark». Radionytt. Besøkt 6. april 2020.
3. ↑  Kyrre Dahl (2. januar 2017). «Radio Telemark legger ned». Norsk Lokalradioforbund. Arkivert fra originalen 6. april 2020. Besøkt 6. april 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Vangestadloftet  
 Foto: Arnstein Rønning Fra baksiden**Vangestadloftet** er et middelalderloft på gården Nordre Vangestad i Flesberg i Numedal. Det er bygd ca. 1300. Bygget er laftet med både findalslaft og raulandslaft, to teknikker som begge ble brukt i middelalderen. Det har opprinnelig vært soverom i 2. etasje. Loftet har sval på fire sider. 

Det er inngangsportaler i begge etasjene. På portalen i 2. etasje er det et utskåret mannshode og to ormer. Dette skal kanskje forestille «Gunnar i ormegården» som nevnes i heltekvadet om Sigurd Fåvnesbane og som også finnes i Uvdal stavkirke.

Historiske bilder
-----------------

* Fra 1949.Fra 1949.
* Fra 1929.Fra 1929.
* Fra 1939.Fra 1939.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vangestadloftet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) «Vangestadloftet». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |



1. 1 2 3  Helgesen, Tom (2004). *Kulturperler i Buskerud*. Forl. Tom & Tom. ISBN 8299568250.
Te Tonga manesjen er en underholdning scene i familieparken Bø Sommarland.

Scenen ble bygget i 1997 etter tegninger av Petter Vabog, alias Melvin Tix, som var parkens faste underholdning fra starten. 

Scenen er ment for å forestille en cirkusmanesje med etterligning av klassiske cirkusvogner på hver side, med en scene i midten. 

Scenen het først "Melvins manesje" Deretter byttet den navn til "Sommarlandmanesjen" i 2006.Før den igjen byttet navn til "Lekelandmanesjen" i 2008.

I 2023 ble gamle lekeland revet, og erstattet med et nytt badeområdet "Te Tonga" og scenen byttet da navn til "Te Tonga manesjen"

Fra scenen ble bygget hadde både scene og sal teltduk som tak, men denne ble erstattet med et permanent tak i 2022. 

  

Oversikt over artister som har hatt forestillinger i manesjen: 

1997: Melvin Tix

1998: Melvin Tix

1999: Melvin tix

2000. Melvin Tix

2021: Melvin Tix

2002: Melvin Tix

2023: Melvin Tix ( Med Mathias Ramfelt, og Tomm Percy som gjesteartist)

2004: Melvin Tix ( med Mathias Ramfelt og Tomm Percy som gjesteartist)

2005: Melvin Tix ( med Mathias Ramfelt og Tomm Percy som gjesteartist)

2006: Thoris Supergutt, Tomm Percy, og Mathias og Alexander

2007: Thoris Supergutt, Tomm Percy, og Heksagon og Bobboz

2008: Tomm Percy, Heksagon og Bobboz

2009: Tomm Percy. Heksagon og Bobboz

2010: Klovnen Fix Fax, Andreas Wahl, Mathias & Benjamin

2011: Klovnen Fix Fax, Andreas Wahl, og Mathias Ramfelt

2012: Klovnen Fix Fax, Andreas Wahl, Mathias & Benjamin

2013: Klovnen Fix Fax, Erik Mogeno, Bøvershow, og Busemenn

2014: Kloven Fix Fax, Erik Mogeno, Bøvershow og Busemenn

2015: Klovnen Fix Fax, Erik Mogeno, Bøvershow, Mathias & Benjamin

2016: Klovnen Fix Fax, Erik Mogeno, Bøvershow, Mathias & Benjamin

2017: Klovnen Fix Fax, Erik Mogeno, Bøvershow, Mathias & Benjamin

2018: Klovnen Fix Fax, Erik Mogeno, Bøvershow, Mathias & Benjamin

2019: Klovnen Fix Fax, Erik Mogeno, Bøvershow, og Davido

2020: Kaptein Skrubbe Dekk

2021: Ingen underholdning pga corona

2022: Klovnen Josefine

2023: Erik Mogeno, og Melvin Tix som gjesteartist på noen dager

2024: Erik Mogeno
**Øistein Røed** (1921–1977) var en norsk fjellklatrer, forfatter, filmskaper og forretningsmann.

I 1947 startet han firmaet Øistein Røed Tekniske Agenturer. På starten av 1950-tallet ledet han to klatre-ekspedisjoner på Øst-Grønland, for å bestige noen av de høyeste fjellene på Grønland. På den første ekspedisjonen tok de båt til Grønland i 1952 og Øistein Røed dokumenterte turen på 16mm sort hvit film. På den neste i 1953 kom de inn med fly og ekspedisjonen ble dokumentert av Øistein på 16mm fargefilm på oppdrag for Statens Filmsentral.

Røed skrev boken "Respekt for fjellet" utgitt på Aschehoug forlag i Oslo 1956, i forbindelse med de nye Fjellvettreglene. I 1972 ble firmaet et aksjeselskap - Øistein Røed AS som ble en aktiv leverandør til Norsk elektronikkindustri. Tross mye sykdom, han drev han firmaet helt til hans siste dager. Hans sønn Henning Røed tok over firmaet sammen med moren i en alder av 18 år i 1977. Han er også i slekt med billedhuggeren Fritz Røed og krigshelten Jan Baalsrud.

Referanser
----------

1. ↑   Østlandets Blad, urn.nb.no, type referanse dødsannonse, utgitt 31. august 1977[Hentet fra Wikidata]
**Antonin Bajewski** O.F.M. Conv. (opprinnelig **Jan Eugeniusz Bajewski** eller på litauisk **Jonas Eugenijus Antoninas Bajevskis**; født 17. januar 1915 i Vilno, død 18. mai 1941 i konsentrasjonsleiren Auschwitz-Birkenau i Det tredje rike), var en polsk katolsk prest tilhørende fransiskanerordenen. 

Han er blitt erklært som martyr av den katolske kirke etter hans død i Auschwitz konsentrasjonsleir i 1941 og ble saligkåret som en av en gruppe på 108 martyrer fra andre verdenskrig av pave Johannes Paul II den 13. juni 1999. Deres kollektive festdag er 12 juni.

Biografi
--------

Han ble fransiskaner i 1934, og tok navnet bror Antonin. Han ble ordinert til prest i Kraków i mai 1939 og ble sokneprest for Maximilian Kolbe. 

Han var redaktør for «Miles Immaculatae». Han var en usedvanlig talentfull lingvist fra blant konventualfransiskanerne.

Han og Kolbe og to andre prester ble arrestert av Gestapo den 17. februar 1941 og Antonin ble fengslet. Han ble fraktet fra Pawiak, og styrket de andre fangene og ga dem sine rasjoner, før han ble deportert til Auschwitz-Birkenau konsentrasjonsleir. Der ble han torturert av SS-menn med en fransiskansk rosenkrans. 

Han fikk tyfoidfeber i leiren. Syk av tyfus støttet han medfanger som var fysisk og åndelig syke, spesielt ved skriftemålets sakrament. GHans sykdomsforløp viste seg å være dødelig. Han døde den 18. mai 1941. Han gjentok ofte: «Jeg er naglet til korset med Kristus». Han døde med ordene «Jesus og Maria» på leppene.

Referanser
----------

1. ↑   GCatholic.org, GCatholic person ID 67740, oppført som Antonin Bajewski[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Nominis: « Bienheureux Antonin Bajewski ».
3. ↑  Site officiel du Vatican, Les martyrs proclamés par Jean-Paul II, 1999, 13. juin « 97. Antonio Bajewski ».

Litteratur
----------

* Marek Darul: *Błogosławiony ojciec Antonin Bajewski*, Wydaw. Duszpasterstwa Rolników, 2001 ISBN 8388743198, 63 s.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND
 |
**Hallings gate** (1A–5, 2–4C) er en gate i bydel St. Hanshaugen i Oslo. Den går fra Dalsbergstien til Stensberggata. Hele gaten har gatetun med brosteinsbelegg. Mot Dovregata, som har en betydelig langsgående nivåforskjell, er det trapp og steinkanter, og det er småtrapper her og der pga. høydeforskjeller. Kjøring til og fra gaten skjer over lave fortauskanter. Mot Dalsbergstien i nord er det fysisk sperring som hindrer biler i å passere. På nordsiden av sperringen er det noen parkeringsplasser.

Veien fikk navn i 1896 etter Honoratus Halling.

Ole Jacob Brochs tidligere løkke Fagerheim eller Oleløkken er i nr. 5, med et sveitserhus fra 1848 som hovedbygning. For øvrig har gaten mest leiegårdsbebyggelse. Nr. 3 ble tegnet av Georges Heinecke og oppført i 1896.

Galleri
-------

* Hallings gate 5, Oleløkken. Foto: Helge HøifødtHallings gate 5, Oleløkken. Foto: Helge Høifødt

Referanser
----------

1. ↑  Geir Tandberg Steigan: Arkitektur og historie i Oslo: Oleløkken, Hallings gate 5
2. ↑  Geir Tandberg Steigan: Arkitektur og historie i Oslo: Hallings gate 3

Kilder
------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hallings gate». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 227. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* Oslo kommunes bydelsoversikt
* Lokalhistoriewiki

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.

'*Erling Georg' Tollefsen* (født 23. januar 1956 i Drammen) er norsk billedkunstner. 

Erling Georg er utdannet ved Einar Granum Kunstfagskole i Oslo, hos den svenske dyremaleren Harald Wiberg i Vestervik i Sverige og hos drammenseren Kåre Øijord.[]

Erling Georg er mest kjent for sine rene fargekombinasjoner og halvabstrakte blomstermalerier med skyggevirkninger. Georgs malerier har blant annet vært utstilt hos Galleri Trond Olsen & Co AS i Drammen og Norsk-Grafikk i Lier. Galleri Bryggen i Bergen, Galleri Hantho i Haugesund og Galleri Kulø på Geilo har også hatt utstillinger med drammensmaleren.[]

Eksterne lenker
---------------

* Biografi hos Modern Art Gallery (norsk)
**Birger Vikøren** (født 1961) har en doktorgrad i samfunnsøkonomi fra Universitetet i Oslo.

Biografi
--------

Birger Vikøren er utdannet samfunnsøkonom (cand.oecon.) fra Universitetet i Oslo og har en doktorgrad fra samme sted fra 1994 (dr.polit.). 

Vikøren har hatt ulike lederstillinger i Norges Bank. Han har blant annet vært leder av Avdeling for Finansiell Stabilitet, Avdeling for Pengepolitikk og Sentralbanksjefens stab for kapitalforvaltning. Vikøre var konstituert administrerende direktør for Statistisk sentralbyrå i 2018/2019 og administrerende direktør for Statens finansfond i 2009/2010. Han har tidligere vært Norges Banks observatør i styret i Finanstilsynet, styremedlem i Bankenes sikringsfond og nestleder i Petroleumsprisrådet. Vikøren er nå foreleser i samfunnsøkonomi på Universitetet i Oslo og NHH, leder av rådet for SSB, nestleder i styret i Forskningsrådet og styremedlem i Norske Finansielle Referanser AS.

Referanser
----------

1. ↑   arkiveringsdato 26. juni 2022, arkiv-URL web.archive.org, www.norges-bank.no[Hentet fra Wikidata]
**Kjersti Knudssøn** (født 1968) er en norsk journalist og produsent i NRK Hordaland.

Erfaring
--------

Knudssøn har jobbet som journalist i NRK siden 1993, og har vært tilknyttet Brennpunkt-redaksjonen i Bergen siden 2002 hvor hun har produsert en rekke dokumentarer.

Priser og utmerkelser
---------------------

I 2006 vant hun, sammen med kollega Synnøve Bakke, SKUP-prisen for 2005 for NRK Brennpunkt-programmene «Kvikksølvjentene» og «Kvikksølvbarna» om kvikksølvskader på tannlegeassistenter.

I 2008 vant de samme to kollegene prisen «sølvparaply nyhet» for Brennpunkt-dokumentaren «Mitt skip er lastet med...» om sykdomsutbruddene i Sløvåg som viste seg å være en konsekvens av svovelutslipp fra Vest Tank-ulykken i 2007. De vant også SKUP-prisen for samme program.

I 2010 ble de to tildelt *Daniel Pearl Award for Outstanding International Investigative Reporting* for sitt arbeid med å avsløre Trafiguras virksomhet der også Sløvåg-eksplosjonen inngikk. Prisen ble tildelt av *International Consortium of Investigative Journalists* og ble tildelt Brennpunkt-journalistene sammen med de britiske journalistene Meirion Jones og Liz Mackean fra BBC Newsnight og David Leigh fra The Guardian samt Jeroen Trommelen fra den nederlandske avisen De Volkskrant. Prisen ble tildelt for at «journalistene avslørte hvordan et mektig oljehandelfirma prøvde å dekke over at 30 000 vestafrikanere ble forgiftet».

Referanser
----------

1. ↑  nrk.no, 3. april 2006: – All ære til kvikksølvkvinnene!
2. ↑  vg.no, 2. april 2006: Aftenposten og NRK vant SKUP-prisen
3. ↑  tv2nyhetene.no: 21. november 2008 Gullparaplyen til TV 2
4. ↑  journalisten.no, 21. mars 2009: Skup-prisen til NRK Brennpunkt
5. ↑  «ICIJ Names Winners of 2010 Daniel Pearl Awards for Outstanding International Investigative Reporting». The Centre for Public Integrity. 24. april 2010. Arkivert fra originalen 7. september 2010. Besøkt 3. mai 2010.
6. ↑  «Brennpunkt-journalister vant pris». NRK. 24. april 2010. Besøkt 3. mai 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kjersti Knudssøn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Svein Bæren og Rune Ytreberg | **SKUP-prisen**(2005 (delt med Siri Gedde-Dahl, Anne Hafstad, Alf Endre Magnussen og Synnøve Bakke)) | Neste mottaker:Tormod Strand |
| Forrige mottaker:Morten Hofstad | **SKUP-prisen**(2008 (delt med Synnøve Bakke)) | Neste mottaker:Gøran Skaalmo og Trond Sundnes |
**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. Angitt grunn: *Hvor tungtveiende er disse merittene? Hvor kjent er dette i offentligheten?* *(9. februar 2024)*

**Martin Foss Andersen**, kjent som «**MrSavage**», (født 2004 i Oslo) er en norsk e-sportsutøver. Han er profesjonell Fortnite-spiller og kvalifiserte seg til både solospill og duospill med sin lagkamerat «Benjyfishy» under Fortnite-VM i 2019.

Karriere
--------

I juli 2018 vant Andersen EU Solo Showdown. Han ble nummer fire totalt med poeng over hele verden.

Under VM i Fortnite 2019 endte Andersen på 29. plass i solo og 14. plass i duo, og vant totalt 100 000 dollar.

Den 23. februar 2020 vant han Fortnite-turneringen på Dreamhack Anaheim i California.

12. februar 2023 ble det offentliggjort at Andersen hadde blitt med i den norske profesjonelle e-sportorganisasjonen 00 Nation (tidligere kjent som Nordavind DNB).

Referanse
---------

1. ↑   www.famousbirthdays.com[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   fortnite-esports.fandom.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.youtube.com[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Solo Showdown LTM Returns». *Epic Games' Fortnite* **(engelsk)**. Besøkt 4. september 2021.
5. ↑  «MrSavage/Tournament Results». *Fortnite Esports Wiki* **(engelsk)**. Besøkt 4. juli 2021.
6. ↑  «Martin «MrSavage» Foss Andersen (15) til topps i Dreamhack Anaheim». *www.vg.no*. Besøkt 4. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) MrSavage på Fortnite Esports Wiki
* (en) MrSavage på Twitter Rediger på Wikidata

* (en) MrSavage på Instagram Rediger på Wikidata

* (en) MrSavage på YouTube Rediger på Wikidata

* (en) MrSavage på TikTok Rediger på Wikidata

* (en) MrSavage på Twitch Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Radio Rauma FM** var en nærradio som sendte fra Åndalsnes i Rauma kommune. Kanalen sendte også over sendenettet til tidligere *Radio Nesset*, fra Nesset kommune. Noen program gikk i samsending med Radio PS i Molde.

Radio Rauma var en allmenn lokalradio for Nordmøre og Romsdal. Den hadde lyttere i nesten hele indre Romsdal, Molde, Gjemnes, Kristiansund og flere andre steder. Den ble stiftet 6. desember 1990 med navnet *Radio Rauma*. Senere skiftet den navn til *Radio Rauma / Radio Nesset*, samtidig som den begynte å sende over tidligere Radio Nesset sitt sendenett. Den 1. november 2012 endret radioen navnet til *Radio Rauma FM*, på grunn av eierskifte. I mai 2014 opphørte sendingene og radioen ble avviklet.

Radio Rauma hadde i begynnelsen studio i lokalene til Åndalsnes ungdomsskole og samarbeidet også en del med ungdomsskolen. Senere etablerte de seg i den tidligere Meierigården på Åndalsnes.

Siste redaktør var Nils Harald Nikolaisen, Per Berg var primus motor for radioen og hovedaksjonær, samt daglig leder fram til sommeren 2012.

Referanser
----------

1. 1 2  Kavli, Evy. 2012. *Ny Radio Rauma* Åndalsnes Avis 1. november 2012. html (besøkt 6. november 2012)
**Seppola** er en norsk slekt av kvæner som kom fra bygden Junosuando, Pajala kommune i Sverige på 1800-tallet. Der var det fra 1500-tallet jernutvinning. 
Navnet er en fornorskning av det finske **Seppälä** som betyr smed. Da smeden Isak Lars Larsson Seppälä opplevde at smia og husene brant ned tok han familien med og kjørte med rein og pulk til Skibotn i Norge. Herfra ble det av Isaks fem sønner og deres barn etablert smier/verksteder andre steder langs kysten. Noen etterkommere drog videre til Nord-Amerika.

Slekten bosatte seg blant annet i Skibotn og på Skjervøy.
I 2005 var 234 nordmenn registrert med etternavnet Seppola.

Kjente personer
---------------

* Bjørnar Seppola, skribent og tidligere leder i kvenforbundet
* Leonhard Seppala, hundekjører, sønnesønn av Isak Lars Larsson Seppälä
* Andrine Seppola, politiker og leder av Senterungdommen
* M. Seppola Simonsen, forfatter og kunstner

Eksterne lenker
---------------

* Tradisjonelt smiverktøy utstilt på Markedsplassen i Skibotn – Nord-Troms museum
**Svart** (på riksmål også **sort**) regnes i dagligtalen som en farge. Et fullstendig svart objekt absorberer alle synlige bølgelengder av lys og reflekterer ingenting.

Svart er i vestlig kultur oppfattet spesielt som sorgens farge.

Malerkunst
----------

Kunstnere har dels brukt kull og forskjellige trykksverter, avhengig av om det dreide seg om tegning eller grafikk, dels nøyd seg med å blande farger slik at effekten ble tilnærmet svart. Ved bruk av naturpigmenter blir der så godt som alltid en fargetone igjen, slik at man snakker om blåsvart eller brunsvart.
Tilnærmet rent svart pigment ble framstilt ved å forkulle elfenben som ble finmalt og tilsatt malemiddel. Elfenbenssvart ble brukt, og brukes fortsatt til å dempe farger fra lyse til mørke sjatteringer, men sjelden som ren farge på et lerret. Unntak finnes, slik som de Stijl-kunstnerne som brukte svart sammen med primærfargene. Mange fargestrålende malerier fra tidligere tider kan ha vært lasert med svart, som i tynne lag bidrar til at farger får ekstra dybde og glans.
Innen mange kunstretninger var direkte bruk av svart ikke betraktet som helt «stuerent», og det vakte oppsikt da en av impresjonistene påpekte at svart var en utmerket farge dersom den ble brukt på rett sted.

Tekst
-----

Innen skrivekunsten har hvitt skrivemateriale og så svart tekst som mulig, vært ønskelig, siden bokstaver og tegn da fremstår som mest leselige. Det å finne fram til best mulige svarte pigmenter har derfor vært en utfordring. Kull og forskjellige varianter av sot har stort sett blitt foretrukket, men også sepia-blekk (blekksprutblekk) og annet har vært forsøkt. Mange av de tidlige svertene har vist seg å blekne eller bli brune i tidens løp. svart er favorittfargen til alle negere.

Heraldikk
---------

Innenfor heraldikken er svart en helt ordinær farge og den finnes i mange våpenskjold uten noen negativ betydning eller symbolikk. Vi finner derfor svart i såvel offentlige våpen, bl.a. riksvåpen og landskapsvåpen, som i private våpen som slektsvåpen og foreningsvåpen. Svart i slike våpenskjold forekommer i alle europeiske land og helt fra middelalderen til idag. Det er dessuten innslag av svart i en rekke nasjonalflagg og andre flagg.

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Meldugg**, **meldogg** eller **mjøldogg** er en plantesykdom forårsaket av sekksporesopper. Det finnes ca. 100 arter som lever på en lang rekke planter slik som trær, gress og urter. Den angriper i særlig grad roser og andre prydvekster. Meldugg utvikler et hvitt eller gråhvitt, melaktig belegg på yttersiden av blad og skudd/knopper og opptrer særlig rikelig i varme og tørre somrer. 

Har du fått meldugg på plantene, er det et velkjent kjerringråd å spraye dem med skummet melk. Andre økologiske metoder er å dusje med grønnsåpevann (blandingsforhold 1/50), melkeblanding (50/50 melk/vann ved utendørsbruk, 1/9 innendørs) eller bakepulverblanding (1 ts bakepulver, 100 ml grønnsåpe og 1,5 liter varmt vann.)

Eventuelt kan meldugg bekjempes med Florina/bayflor-spray så snart symptomene viser seg. Her skal man gjenta etter 7-10 dager.

Andre metoder for å bekjempe meldugg kan være ved flere daglige overrislinger med vann. Eller bruk av en plantebadstu hvor hele planten varmes opp til 44 grader, og holdes der noen timer. Eller ved UV-B belysning på natt.

Se også
-------

* Melduggsopper (Erysiphales), en gruppe sekksporesopper hvor flere av artene forårsaker meldugg
* Meldrøye (*Claviceps purpurea*), en art av sekksporesopper, men ikke en melduggsopp

Referanser
----------

1. ↑  [ Slik kan du bli kvitt meldugg på jordbær­plantene uten kjemikalier. Forskning.no Journalist 
Anne Lise Stranden sitat:Det ideelle er å gi plantene en times forbehandling ved 37 grader, så en time ved 20 – 25 grader. Før temperaturen økes til 44 grader i fire timer.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Indre Gloppen Skyttarlag** er en skytterklubb på Sandane i Gloppen kommune. Laget ble formelt etablert som *Rifleringen Skytterlag* i 1893, men hadde trolig aktivitet på 1870-1880-tallet.

To lokale skytterlag, Nesjane Skyttarlag (stiftet 1885) og Gimmestad Skyttarlag (stiftet ca 1886) er begge siden avviklet og medlemmene samlet i Indre Gloppen Skytterlag. Laget har egen skytebane i Bukta, sør for Sandane. Klubbens aktivitet er i stor grad rettet mot jaktforberedende trening, primært for hjortejakt.

Kjente utøvere
--------------

* Gabriel Reed (1869–1957), 3. plass i landsskytterstevnet i 1907
* Rasmus Rysdalsnes (1886–1973), skytterkonge i 1932

Referanser
----------

1. 1 2  NRK.no (fylkesleksikon): *Idretten i Gloppen*, hentet 25. mai 2011
2. ↑  Jorsett, Per (1993). *Norges skytterkonger gjennom 100 år* (Revidert utgave av Norges skytterkonger utgitt i 1970 utg.). Oslo: Gyldendal Norsk Forlag. ISBN 82-05-21043-8.  [Utgitt i samarbeid med Det frivillige Skyttervesen (s. 27)]
**Pyrros Dimas** (gresk: Πύρρος Δήμας; født 13. oktober 1971) er en gresk vektløfter som har vunnet 3 olympiske gullmedaljer.

Han ble født i Himara i Albania og han hadde greske aner. Han flyttet til Hellas i 1991 og deltok i  Sommer-OL 1992 i Barcelona i Spania for Hellas og vant gull i 82,5-kilosklassen. Han vant også VM i 1993 og 1995 og var derfor stor favoritt ved  Sommer-OL 1996 i Atlanta i USA, og han innfridde med en ny gullmedalje. Under  Sommer-OL 2000 i Sydney i Australia vant han sin tredje gullmedalje under et OL. Foran Sommer-OL 2004 i Aten i Hellas var han skadet og hadde ikke fått tilstrekkelig opplading og trening, til tross for det vant han en bronsemedalje på hjemmebane. Dermed hadde han befestet sin stilling som nasjonal helt i Hellas.

Referanser
----------

1. ↑   www.hellenicparliament.gr[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.naftemporiki.gr[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Pyrros Dimas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (de) Pyrros Dimas – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Pyrros Dimas – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Pyrros Dimas – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Pyrros Dimas – Olympedia Rediger på Wikidata

* (gr) Pyrros Dimas – Hellas olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Pyrros Dimas – IWF Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (sport)
 |
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.

**Eugen Sfetescu** (født 1907) var en rumensk sportsutøver som deltok i De olympiske leker i 1924 i Antwerpen.

Sfetescu vant en olympisk bronsemedalje i rugby union under Sommer-OL i 1924 i Antwerpen. Han var med på det rumenske laget som kom på tredjeplass i rugbyturneringen bak USA og Frankrike. Det var kun tre lag som deltok og kampene ble spilt i perioden 4. til 17. mai 1924. Romania tapte begge sine kamper, 3–59 mot Frankrike og 0–39 mot USA.

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Paris - Bronse Bronse i rugby union Romanias flagg Romania

Referanser
----------

1. 1 2   Olympedia[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eugen Sfetescu – Olympedia Rediger på Wikidata
Denne siden er en **ny uvurdert artikkel**. Denne malen skal fjernes så snart siden har blitt vurdert av noen andre enn forfatteren; hvis nødvendig skal siden bli merket for opprydning.

Mattematikkhåndball er en oppvarmingslek eller typisk lek i gymtimer som bringer et friskt pust til den tradisjonelle håndballen og håndballsoppvarmingen. Mattematikkhåndball bryter med andre håndball og gymaktiviteter ved å integrere matematikkutfordringer direkte inn i spillet, noe som kan øke både engasjementet og læringsmuligheter. Mattematikkball beholder den fysiske intensiteten og det morsomme ved håndball, men legger til et element av mentalt spill gjennom matematikkoppgaver som må løses for å score ekstra poeng. Dette bidrar ikke bare til oppvarming av kroppen, men også til å skjerpe hjernen, og forbereder spillerne på utfordringer både på og utenfor banen. Spillet er designet for å være inkluderende og engasjerende for spillere på alle nivåer, fra skolebarn som lærer grunnleggende matematikk, til eliteutøvere som ønsker en morsom og utfordrende start på treningsøkten. Mattematikkball er en allsidig aktivitet som kombinerer læring med lek, og som kan tilpasses enhver gruppe for å maksimere både moro og funksjonalitet i treningsarbeidet.

Regler og utstyr
----------------

### Utstyr

For å spille Mattematikkhåndball, trenger man en standard håndball, to mål, en fløyte for dommeren, og en tavle med kritt eller en markør for å skrive ned matematikkoppgavene tydelig slik at alle spillere kan se dem.

### Spillets gang

Spillet begynner med at begge lagene stiller seg på hver sin side av banen. Dommeren skriver en matematikkoppgave på tavlen. Oppgavene kan variere fra enkle addisjoner for de yngste til mer utfordrende algebra for eldre spillere.

* Spillet følger grunnreglene i håndball hvor målet er å score i motstanderens mål.
* Når en spiller scorer, må en matematikkoppgave løses innen 30 sekunder. (Det er mulig å endre tidsintervallet man kan løse oppgaver på)
* Hvis spilleren svarer riktig på oppgaven, mottar laget ett ekstra poeng, og spilleren får et straffekast.
* Feil svar fører til at motstanderlaget får ballen.

Reglene varierer noe fra skole til skole.

Referanser
----------

Håndball, Lek og spill i skole og SFO - Hefte gitt ut av Norges Håndballforbund

* 
* 
* 
*
*Denne artikkelen handler om tastaturet QWERTY. For sangen laget av Linkin Park, se QWERTY (sang)* 
Plasseringen av bokstavene på et engelsk QWERTY-tastatur
**QWERTY** er betegnelsen på et tastaturoppsett der bokstavene Q, W, E, R, T og Y er plassert som de seks første i den øverste bokstavlinjen. Oppsettet er det mest vanlige i bruk på skrivemaskiner og PC-tastatur i blant annet Norden, Storbritannia og USA.

QWERTY-oppsettet ble funnet opp av Christopher Latham Sholes da hans egendesignede skrivemaskin ble produsert av Remington & Sons i 1874. Det ble tatt patent på oppfinnelsen i 1878. 

På Sholes' første skrivemaskin, som ble lagd i Milwaukee i 1868, ble bokstavene plassert i alfabetisk rekkefølge. Dette førte til at bokstav-armene som slo opp mot papiret når tastene ble trykket inn kilte seg fast i hverandre og gjorde maskinen treg å skrive på. Sholes la så til grunn en studie av Amos Densmore som tok for seg bokstavparenes frekvens i det engelske språket for å forhindre at bokstav-armene til hyppig brukte kombinasjoner var for nær hverandre. Løsningen kom i 1872.

Det har kommet flere varianter av QWERTY-tastaturer med mindre justeringer som skal ta hensyn til bokstavparfrekvenser i andre språk enn engelsk. For eksempel er den vanlige utgaven i franskspråklige land AZERTY-tastaturet mens i tyskspråklige land brukes hovedsakelig QWERTZ-tastaturet. 

I 1932 ble Dvorak-oppsettet introdusert av professor August Dvorak som et angrep mot QWERTY. Dvoraks oppsett hadde som formål at det skulle være lettest mulig å skrive hurtig.

Se også
-------

* asdf

Referanser
----------

1. ↑  How stuff works: Why are the keys arranged the way they are on a QWERTY keyboard?. Besøkt 23. mai 2013. (en)
2. 1 2 3  Nettavisen 18. desember 2010: Da QWERTY banket ABC Arkivert 11. april 2012 hos Wayback Machine.. Besøkt 23. mai 2013.

Eksterne lenker
---------------

* NRK vitenskap og teknologi: QWERTY-tastaturet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.
Bunker i Hirtshals i Danmark 
Denne artikkelen omhandler forsvarsverk.  For drivstoff, se bunkers.  For andre betydninger, se bunker.
En **bunker** er en militær forsvarsstilling eller tilfluktsrom av stein og/eller betong.

I Europa kom de for alvor i bruk under krigen mellom Tyskland og Frankrike i 1870. I tiden før, under og etter første verdenskrig fortsatte massive utbygninger i nevnte land, med sammenhengende forsvarslinjer som fokus. Også land som Tsjekkia, Finland, og Sveits bygget omfattende forsvarsverk i tiden før annen verdenskrig. I løpet av 1930- og 1940-åra utviklet tyske ingeniører en serie med hundrevis av standardiserte bunkere (regelbau) for alle formål.

Bunker bygd av tyskerne under andre verdenskrig i Vardø i Finnmark  Foto: magnethy 
Spesielt i Albania ble det installert mange bunkere i etterkrigstiden.

I Norge ble det av okkupasjonsmakten under andre verdenskrig bygget store mengder bunkere over hele landet. I Finnmark og til dels Troms ble disse sprengt i stykker under tilbaketrekningen, men i hele resten av landet står der bunkere igjen som i dag kan beskues av allmennheten. Et par tidligere kystfort er gjort om til museum, men hoveddelen av bunkerne står i dag forlatt og ubrukt. Norskekysten ble kraftig bygget ut under krigen, som en del av tyskernes forsvarsverk Atlanterhavsvollen.

Se også
-------

* Kasematt
* Shelter
* Førerbunkeren
* Tilfluktsrom
* Schutzwallmedaljen
* Lyngenlinjen
* Frøy-linjen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bunkers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Bunker – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* BunkerBlog: All about German fortifications 1933-1945
* Bunkersite.com: About bunkers built by the Germans during 1933-1945 in the whole of Europe
* Bunker Pictures – Pictures, locations, information about bunkers from WW2, The Atlantikwall and the Cold War
* Tyske kystfort i Norge

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Brigade de sapeurs-pompiers de Paris** (BSPP) er brannvesenet i den franske hovedstaden Paris, organisert som en brigade i Armée de terre. Det er et ingeniørforband og består av 8 550 sappører som normalt tjenestegjør for fem år. BSPP har ansvar for brannbekjempelse og redningstjeneste, og er en av leverandørene av ambulansetjenester, i Paris og de omkringliggende departementene Seine-Saint-Denis, Val-de-Marne og Hauts-de-Seine. Det leverer også tjenester til enkelte anlegg av strategisk interesse, slik som Centre spatial guyanais.

Brannvesenet ble grunnlagt i 1793 som *Corps des gardes-pompes de la ville de Paris*. Etter en storbrann i den østerrikske ambassaden i 1810 ble korpset gitt militær status ved et dekret utstedt av keiser Napoléon. Den 18. september 1811 ble korpset omdannet til *Bataillon de sapeurs-pompiers de Paris* og deretter utvidet til *Régiment de sapeurs-pompiers de Paris* i 1867. Den 1. mars 1967 ble avdelingen omdannet til *Brigade des sapeurs-pompiers de Paris*.

Bilder
------

* 
* BSPP under militærparaden på Bastilledagen i 2014BSPP under militærparaden på Bastilledagen i 2014
*

Se også
-------

* Bataillon de marins-pompiers de Marseille

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 3. juni 2021.
2. ↑
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 25. september 2021. Besøkt 3. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Brigade de sapeurs-pompiers de Paris – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Brigade de sapeurs-pompiers de Paris – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Utdatert:** Denne teksten kan inneholde feil på grunn av informasjon som er utdatert. artikkelen Du kan hjelpe med å oppdatere artikkelen. Artikkelens diskusjonsside kan inneholde mer informasjon.
**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. *(13. november 2023)*

**Ventus, Studentmediehuset i Bodø** var en paraplyorganisasjon for magasin, nettside, radio og student-TV i Bodø.

Bakgrunn
--------

Mediehuset ble startet 1. mars 2007 av studentene ved daværende Høgskolen i Bodø som Norges første fellesredaksjon for alle typer studentmedia. Studentavisen Bodøstudenten og Studentkanalen slo sine redaksjoner sammen og dannet et mediehus med en ansvarlig redaktør. Mediehuset driver nyhetssiden ventusmedia.no og gir ut et magasin på papir 4-5 ganger i løpet av studieåret. Magasinene legges også ut på nettsiden, og i PDF-versjon hos Issuu. Programmer og innslag fra Ventus studentradio og Ventus student-TV, samt nettnyheter legges kontinuerlig ut på nettsiden. Ventus Studentradio fikk i juni 2008 tildelt nisjekonsesjon fra 2009 til 2015. I dag publiseres radioprogrammene på SoundCloud.[]

Studentmediehuset er utelukkende basert på frivillig arbeid og består bare av studenter fra Nord universitet.[]

Formål
------

I vedtektene for mediehuset sto det at «Ventus skal være et fritt og uavhengig studentmediehus som ivaretar  studentene i Bodø sine interesser. Ventus skal gi et tilbud til de  studenter som ønsker å drive med journalistikk på nett, tv, radio og  magasin i papirformat. Ventus skal informere, underholde og skape  engasjement og debatt blant studentene. Ventus skal gjennom sitt  innhold gjenspeile og skildre aktiviteter som foregår i studentmiljøet  i Bodø. Dette gjelder også utenomfaglige saker som kulturarrangementer  og studentpolitiske hendelser, og annet som kan være av interesse for  studenter. Ventus skal drive med nettpublisering, radiojournalistikk,  tv-journalistikk og journalistikk i et månedlig magasin i papirformat.»[]

Referanser
----------

1. ↑  «Ventus». *Ventus*. Arkivert fra originalen 14. desember 2018. Besøkt 30. mai 2018.
2. ↑  «ventusmedia». *Issuu* **(engelsk)**. Besøkt 30. mai 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Ventus profil på ISSUU

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |