recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Zoltan, Hound of Dracula*** (også kjent under tittelen *Dracula's Dog*) er en amerikansk vampyr-grøsser fra 1977 regissert av Albert Band. Filmen handler om Draculas hund, Zoltan. Hunden og en av Draculas tjenere sendes til USA for å finne det siste gjenværende medlemmet av Dracula-slekten. Hovedrollene spilles av José Ferrer, Michael Pataki, Arlene Martel og Reggie Nalder.

Handling
--------

Under en militærmanøver i Romania avdekker en gruppe soldater familiegraven til grev Dracula. En soldat åpner en av kistene og finner en hund med en trepinne gjennom brystet. Han drar ut trepinnen, men dermed gjenoppliver han vampyrhunden Zoltan, Draculas egen hund. Hunden dreper soldaten og åpner deretter en annen grav i gravkammeret. Denne inneholder liket til Veidt Smit, Zoltans herre og kryptens opprinnelige eier. Zoltan klarer å fjerne trestaken som er satt gjennom Veids hjertet og dermed blir han også brakt tilbake til et en slags liv. Veid ble opprinnelig gjort til Draculas tjener for 300 år siden. 

Lojaliteten til Dracula leder Veid og Zoltan ut på en reise til Los Angeles for finne sin nye «mester». Den utvalgte viser seg å være det siste, gjenlevende medlemmet av Dracula-slekten: psykologen Mike Drake. Mike har akkurat dratt på campingtur med kone, barn, og deres to schæferhunder. Schmidt og Zoltan følger etter i en begravelsesbil. Fremme ved det stedet som Drake ferierer begynner Schmidt å stirre på Mikes campingbil mens han sender telepatiske beskjeder til Zoltan. Hunden angriper og suger blodet av Mikes hunder for å skape sin egen hær av vampyrhunder. Etterhvert dukker vampyrjegeren Branco opp for å bekjempe de blodtørstige vampyrhundene og dets utsending. Et siste inferno utspiller seg i en øde hytte der Drake og Branco har søkt tilflukt for de angripende «vampyrhundene».

Om filmen
---------

*Zoltan* fikk lite oppmerksomhet i sin samtid. Den har fått relativ hard medfart av filmsider som BBC Movies og The Video Graveyard.

Den ble ikke vist på norsk kino. Det er heller ikke kjent om den ble utgitt på video i Norge.

I rollene
---------

(utvalg)

* Michael Pataki .... Michael Drake/Count Dracula
* José Ferrer .... Inspector Branco
* Jan Shutan .... Marla Drake
* Libby Chase .... Linda Drake
* John Levin .... Steve Drake
* Reggie Nalder .... Veidt Smith

Referanser
----------

1. ↑  «BBC - Films - review - Zoltan, Hound of Dracula». *www.bbc.co.uk*. Besøkt 13. juni 2019.
2. ↑  «The Video Graveyard: Zoltan...Hound Of Dracula». *www.thevideograveyard.com*. Besøkt 13. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Zoltan, Hound of Dracula* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Zoltan, Hound of Dracula* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) *Zoltan, Hound of Dracula* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Zoltan, Hound of Dracula* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Zoltan, Hound of Dracula* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Zoltan, Hound of Dracula* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Zoltan, Hound of Dracula* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Carl Poellath**, formelt **Carl Poellath Münz- und Prägewerk Schrobenhausen GmbH & Co.KG**, er en tysk produsent av medaljer, metallarbeider, merker og profilartikler. Firmaet holder til i Schrobenhausen i Bayern.

Virksomheten ble etablert i 1778 av Johann Christoph Abraham. Etter at han døde, ble virksomheten videreført av enken Ursula, som i 1798 giftet seg med Carl Poellath. Firmaet produserer metallarbeider av forskjellig slag, og er kjent for sine medaljer og utmerkelser. Det lager også uniformseffekter, merker og pins, plaketter, profilartikler og lignende. På slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet samarbeidet Poellath med kjente billedhuggere og medaljekunstnere som Heinrich Kautsch, Anton Grath, Rudolf Bosselt, Maximilian Dasio, Hermann Hahn og Georg Roemer.

Firmaet framstiller merker for myndigheter, så vel som foreninger og foretak. Det har også produsert offisielle, norske utmerkelser, som Kongens fortjenstmedalje (fra 2006), St. Olavsmedaljen (fra 2006), Kongehusets 100-årsmedalje, H.M. Kongens erindringsmedalje (siden 2008), St. Olavsmedaljen med ekegren, Deltagermedaljen (1989) og Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner.

Referanser
----------

1. ↑  «Unternehmensgeschichte» Arkivert 29. mars 2015 hos Wayback Machine. Poellath.
2. ↑  *Kurzbiographien der Künstler-Medailleure und der privaten Prägeanstalten* Arkivert 14. mars 2020 hos Wayback Machine. Staatliche Museen zu Berlin.
3. ↑  Hallberg, Harald: *Norske dekorasjoner. Tildelt med bånd til å bæres på uniform eller sivilt antrekk*, Ålgård: Dreyer bok, 2012, s. 199 og 202. Firmanavnet er i denne boken skrevet «Polath» og «Prolath».
4. ↑  Hallberg, s. 206.
5. ↑  Hallberg, s. 228.
6. ↑  Hallberg, s. 250 og 252.
7. ↑  Hallberg, s. 265.
8. ↑  Hallberg, s. 272.
9. ↑  *Poellath. Verbands- und Vereinsbedarf. Club Accessoires* Arkivert 29. oktober 2012 hos Wayback Machine. produktbrosjyre, s. 2.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Carl Poellath – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisielt nettsted
* *poellath* på europeana.eu

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
Utsyn over elven Sperkhios, sett fra Kastrorachi, Makrakomi.
**Trakhis** (gresk: Τραχίς) var en region i antikkens Hellas som lå sør for elven Sperkhios og den var bosatt av den greske stammen malierne.

Lokalisering
------------

Den viktigste byen i området ble også kalt Trakhis fram til 426 f.Kr. da den ble døpt Heraklea Trakhinia. Den lå vest for Thermopylene, den smale kystpassasjen på grensen mellom Thessalia og Lokris. Trakhis er lokalisert akkurat vest for den vestligste enden av øya Euboia, nord for Delfi.

Mytologi
--------

I henhold til gresk mytologi var Trakhis hjemmet til Keyks og Alkyone. Også en kong Keyks fra Trakhis finnes i gresk mytologi. Herakles ble sendt til Trakhis etter den spartanske kongen Eunomos' død og her ble han venn med kong Keyks og hans sønn Hippasos.

Byen er også nevnt av Homer og ble nevnt for siste gang i antikken av geografen Pausanias i hans verk *Beskrivelse av Hellas*. 

*Kvinnene fra Trakhis* (gresk: Τραχίνιαι, Trachiniai) er tittelen på en athensk tragedie skrevet av Sofokles. Den handler om Deianeira, Herakles' hustru, som uforvarende drepte ham med «Nessos' skjorte».

Trakhis / Heraklea i antikken og senere
---------------------------------------

Bosetningen i byen som tidligere het Trakhis ble omdøpt til Heraklea Trakhis eller Trakhinia av spartanerne. Deres forsøk på bosetning midt under peloponneskrigen feilet da den ble angrepet av folk fra Thessalia. I antikken var byen også kjent for å ligge ved foten av det fjellet Oeta hvor Herakles døde, foruten også å være stedet hvor hans etterkommere skal ha bosatt seg.

I løpet av perserkrigene gikk den persiske hæren i land på de fruktbare slettene ved Heraklea og slo leir her før de marsjerte videre til sin skjebne ved Thermopylene. Efialtes av Trakhis forrådte sitt land og sitt folk til perserne i håp om bli belønnet ved å vise fienden en veg rundt den allierte posisjonen ved Thermopylene, og således hjelpe dem å vinne slaget ved Thermopylene i 480 f.Kr.

Under den greske selvstendighetskrigen ble området berømt for sine motstandskjempere eller «klepts», en betegnelse som betydde fjellkrigere eller rett og slett banditter. De omfattet de som bekjempet den tyrkiske undertrykkelsen og særlig den tyrkiske «harach», en forhatt skatt på jordbrukartikler. Under den andre verdenskrig var området like innbitt i sin motstand mot de tyske nazistene. En vesentlig jernbanebro som knyttet sørlige og nordlige Hellas sammen ble ødelagt av motstandsbevegelsen.

I dag er landsbyen Heraklea et blomstrende jordbrukssamfunn.

Arkeologi
---------

I nærheten av dette stedet har arkeologer avdekket graver fra den mykenske tid. Nyere utgravninger har også avdekket en rekke små graver ved foten av fjellet Oeta i nærheten av breddene til elven Asopos.

Litteratur
----------

* Pausanias: *Beskrivelse av Hellas*, X, 22, 1; III, 23, 5.
* Thukydides: *Historien til peloponneserkrigen*, II, 92.

Eksterne lenker
---------------

* «Trachis» i: William Smith: *Dictionary of Greek and Roman Geography*. London 1854.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Hovedkontorene til Granada TV.
**Granada Television** er et britisk fjernsynsselskap. De fikk lisens til å sende på hverdager over ITV-nettet i nordlige England i 1954 og kunne innlede sendingene i 1956. I 1968 ble Granadas forutsetninger endret og dens region delt opp i en region for Yorkshire, og en for nordvestlige England hvor Granada fikk sende hele uken. I løpet av 1990-tallet begynte Granada å kjøpe opp de øvrige ITV-lisensene for England. I år 2004 fusjonerte Granada med Carlton Communications for å danne ITV plc.

Historie
--------

Granada har sin opprinnelse kinoforetak. Da sendingene begynte bygde Granada opp et stort studiokompleks i Manchester og begynte i stor grad tilknytte sin region med slagord som «From the North» (*Fra nord*) og lignende. Dette var i motsetningen til de øvrige store britiske TV-selskapene som ikke er assosiert med sin region. Det fikk ITA (myndighetene for uavhengige fjernsynselskap) til senere å kreve at et ITV-selskap måtte ha forankring til sin region.

I 1960 begynte Granada å sende såpeoperaen Coronation Street som fortsatt produseres.

I 1968 ble ITV endret. Man vil da introdusere en ny region for Yorkshire og der fikk det nye TV-selskapet Yorkshire Television sendte. Granadas område ble da begrenset til nordvestlige England, men man fikk da lov til å sende også i helgene. Granada overlevde både de nye lisensfornyelsene i 1981 og 1991 til tross for en viss konkurranse.

I løpet av 1990-tallet og begynnelsen av 2000-tallet kjøpte Granada selskapene Tyne Tees Television, Yorkshire Television, London Weekend Television, Anglia Television, Meridian Television og Border Television.

I 1996 dannet Granada et fellesprosjekt med British Sky Broadcasting for å kunne starte flere nye TV-kanaler, slike som *Granada Plus*, *Granada Breeze* og *Granada Men & Motors*. Alle disse kanalene har siden opphørt, unntatt *Men & Motors* som er heleid av ITV plc.

Eksterne lenker
---------------

* ITV plc hos itv.com
* 3sixtymedia Arkivert 31. mars 2014 hos Wayback Machine.
* ScreenOnline: Granada Television Selskapets historie ved British Film Institute.
* Examination of Granada's branding, undersøkelse av Granadas varemerkebygging fra Ident av Transdiffusion
* Original Granada animated logo, 1956, from 625.uk.com (krever Macromedia Flash).
* Animated Granada logo, tidlig 1960-tall, fra 625.uk.com
* Ray Fitzwalter on the 'Rise & Fall of Granada' London Frontline Club, mai 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Bakkenteigen kulturhus i Horten kommune i Vestfold åpna i 1991 samtidig med høyskolesenteret på Bakkenteigen sør for byen. I 2018 ble studiestedet tilknytta Universitetet i Sørøst-Norge (USN) som campus Vestfold. Bygget er tegna av Ragnar Konreliussen. Foto: Peter Fiskerstrand, 2017 
**Bakkenteigen kulturhus** er et kulturhus i Horten kommune i Vestfold. Det ble bygd som en del av høyskolesenteret på Bakkenteigen sør for byen og åpna samtidig med dette i 1991. I 2018 ble studiestedet tilknytta Universitetet i Sørøst-Norge (USN) som campus Vestfold.

Storsalen i Bakkenteigen kulturhus har sitteplasser til 450 personer. Kulturhuset har 50–60 arrangementer hvert år. I tillegg til konserter, forestillinger og foredrag, har USN forelesninger og egne arrangementer i salen.

|  |
| --- |
| USN campus Vestfold omfatter Bakkenteigen kulturhus, undervisnings- og administrasjonsbygg, idrettshaller, studentboliger, forskningspark og annet. Foto: Fortegna panoramafoto januar 2019  |

|  |
| --- |
| Storsalen i Bakkenteigen kulturhus har 450 sitteplasser. Bildet er tatt under en konferanse for barnehagelærerstudenter ved USN.  Foto: Fortegna panoramafoto 2017  |

Referanser
----------

1. ↑  *Vår nasjonale identitet*. xx#. 1992. s. 116. ISBN 8270390291.
2. 1 2  Kulturhusets egenpresentasjon
3. 1 2  Horten kommune om Bakkenteigen kulturhus 2015

Eksterne lenker
---------------

* Bakkenteigen kulturhus
**Baklidammen** er en dam i Bymarka i Trondheim kommune i Trøndelag. Dammen ligger rett vest for Theisendammen, mellom Fjellseterveien og Gamle Bynesveg. Baklidammen ligger på 197 moh og har en kapasitet på 425 000 m³. Denne ble anlagt i årene 1898 til 1900 i forbindelse med stadsingeniør Carl Adolf Dahls fornyelse av Trondheims vannforsyningsnett, og har utløp til Theisendammen på 153 moh via Baklibekken. Baklidammen ble påbygget i 1910–1911, og får i sin tur forsyning via blant andre Kobberdamsbekken fra Kobberdammen samt andre myrvann mer sentralt i Bymarka. I dag drives det blant annet med sportsfiske i Baklidammen.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 24. juni 2015

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 70. ISBN 978-82-573-1762-1.

Baklidammen  Foto: Cato Edvardsen 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda
 |
**Carl Reynolds** (født Kjelstrøm i 1840 i Sverige, død 1900) var en norsk skipper og organisasjonsmann. Han er mest kjent for å ha stiftet den første godtemplarlosjen i Norge i 1877, og regnes derfor som stifteren av IOGT i Norge. 

Rundt 1860 flyttet Reynolds til Porsgrunn. Under sine mange reiser i England kom Reynolds i kontakt med IOGT-bevegelsen. Han ble i 1876 opptatt som medlem av IOGT-losjen i Hull. Da han reiste tilbake til Porsgrunn hadde han fått tillatelse til å opprette en norsk avdeling i Porsgrunn. Denne ble stiftet i hans hjem i Kjølnesgaten 8. mars 1877 og gitt navnet *Første Loge Norske Nr. 1*. Dette var også den første IOGT-losjen på det europeiske fastlandet. Losjen er fremdeles i drift.

En statue utført av Trygve Thorsen ble avduket i Porsgrunn 13. mars 1927 etter at IOGT-losjer over hele landet hadde samlet inn penger for å gi Reynolds et verdig minne. I Porsgrunn er han også hedret ved at han har gitt navn til en gate, Reynoldsgate, og en park, Reynoldsparken.

Referanser
----------

1. ↑  Mjøsund, Johan. M (red.) (1976). *IOGT. Godtemplarordenen i Norge 1927 – 1977*. Skien: Norges Storlosje av IOGT. s. 11.
2. ↑  «IOGTs historie». Arkivert fra originalen 2. april 2015. Besøkt 16.03.2015.
Kambodsjanske skoleelever foran Bakong
**Bakong** (khmer: **ប្រាសាទបាគង**) er det første tempelfjellet konstruert av herskere av Khmerriket ved Angkor nær dagens Siem Reap i Kambodsja. I det siste tiåret i det 9. århundre e.Kr. fungerte det som det offisielle statstempelet til kong Indravarman I i den gamle byen Hariharalaya.

Historie
--------

I 802 e.Kr. erklærte den første kongen av Angkor, Jayavarman II, suverenitet i Kambodsja. Kort tid etter etablerte han sin hovedstad i Hariharalaya. Sent i det 9. århundre konstruerte etterfølgerne hans Bakong, som var det første tempelfjellet ved Angkor. I 881 dedikerte kong Indravarman I tempelet til guden Shiva og innviet det sentrale religiøse bildet, et lingam hvis navn, Sri Indresvara, var en kombinasjon av kongens eget og suffikset *-esvara* som stod for Shiva. 

Bakong nøt sin status som statstempel for Angkor i bare få år. Mot slutten av det 9. århundre flyttet Indravarmans sønn og etterfølger Yasovarman I hovedstaden fra Hariharalaya til området nord for Siem Reap, nå kalt Angkor Thom, hvor han grunnla den nye byen Yasodharapura og laget et nytt tempelfjell kalt Bakheng.

Tempelet
--------

Et av de åtte tempeltårnene som omgir hovedtempelet
Bakong måler 900 m x 700 m, og består av tre konsentriske inngjerede områder atskilt med to vollgraver. Det innerste, som måler 160 m x 120 m, inneholder den sentrale tempelpyramiden. Mellom pyramiden og den innerste muren står åtte tempeltårn av murstein, to på hver side. En rekke andre mindre bygninger er også plassert innenfor. 

Pyramiden selv har fem nivåer. Øverst står et tårn som er satt opp mye senere i en arkitektonisk stil som ikke er lik det 9. århundretallsstilen i Hariharalaya, men lik det tempelet Angkor Wat fra det 12. århundre.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bakong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Steder relatert til Angkor |
| --- |
| Kambodsja | *Angkor:* Angkor Thom  **·** Angkor Vat **·** Bakong **·** Baksei Chamkrong **·** Banteay Kdei **·** Banteay Samré **·** Banteay Srei **·** Baphuon **·** Bayon **·** Chau Say Tevoda **·** Elefantterrassen **·** Hariharalaya **·** Kbal Spean **·** Khleang **·** Krol Ko **·** Lolei **·** Neak Pean **·** Phimeanakas **·** Phnom Bakheng **·** Phnom Bok **·** Phnom Krom **·** Prasat Ak Yum **·** Prasat Kravan **·** Preah Khan **·** Preah Ko **·** Preah Palilay **·** Preah Pithu **·** Pre Rup **·** Spean Thma **·** Den spedalske konges terrasse **·** Srah Srang **·** Ta Keo **·** Ta Nei **·** Ta Prohm **·** Ta Som **·** Thommanon **·** Vestre Baray **·** Vestre Mebon **·** Yasodharapura **·** Østre Baray **·** Østre Mebon 
*Andre steder:* Banteay Chhmar **·** Beng Mealea **·** Koh Ker **·** Preah Vihear |
| Thailand | Mueang Sing **·** Mueang Tam **·** Muang Tum **·** Phnom Rung **·** Phimai **·** Prang Goo **·** Prang Khaek **·** Prang Sam Yod **·** Sdok Kok Thom **·** Sri Tep **·** Wat Sa Kampaeng Yai |
| Laos | Wat Phou **·** Oum Moung |
| Omstridt | Ta Moan-komplekset (Ta Moan **·** Ta Moan Thom **·** Ta Moan Touch) |



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Grana** er ei elv i Rennebu kommune i Trøndelag, som renner fra vest inn i Orklavassdraget ved stedet Grindal, 10 km nord for Rennebu kirkested. 

Grana-vassdraget renner nordøstover fra Skarvatnet i Oppdal (869 moh.), og gjennom mellomkrigstidens nyrydningsbygd Nerskogen i Rennebu. Nedenfor Nerskogen får Grana tilsig av 15 km lange sideelva Minnilla, men utløpet ligger siden 1982 i den oppdemmede Granasjøen (650–610 moh.), som er magasin for Grana kraftverk, som har en effekt på 75 MW og en fallhøyde på 462 meter.

Oppdemmingen av Granasjøen vakte store protester før og etter vedtaket i 1978, og det kom til aksjoner i Granadalen. Da Innerdalen og Granadalen ble foreslått neddemt, vakte det politiske protester både fra lokalsamfunnene, naturverngrupper, og Landbruksdepartementet. Foruten naturhensynene var også landbruket i dalene viktig, Utbyggingen av Granasjøen førte til neddemming av et jordbruksområde i Nerdalen i Rennebu som ble nydyrket før og etter andre verdenskrig.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Sidenedbørfelt.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 27. juli 2017

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
**Andreas Engelbert Rasmussen** (født 15. mars 1893, død 23. februar 1967) var en dansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Rasmussen vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det danske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak Storbritannia. Fire lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Danmark tapte første kampen mot Storbritannia med 1-5, men vant siden kampen mot Frankrike med 9-1 og i siste kampen beseiret de Belgia med 5-2. Turneringen ble spilt i perioden 1. til 5. september 1920.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv i landhockey Danmarks flagg Danmark

Eksterne lenker
---------------

* (en) Andreas Rasmussen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Andreas Rasmussen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Andreas Rasmussen – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Granavollen** er Gran kommunes tusenårssted.
Stedet er et eldgammelt senter på Hadeland og Østlandet, antagelig mer enn 2000 år som religiøst, politisk og kulturelt senter. Sentralt på Granavollen ligger Søsterkirkene fra 1100-tallet, med Nikolaikirken og Mariakirken. Granavollen var en møteplass for pilegrimer til Nidaros og pilegrimsleden går over vangen. Men det var også et hvilested for reisende til Bergen som brukte den bergenske kongevei som nettopp her krysser pilegrimsleden. Vegen til Bergen ble også kalt Kongevegen, som fra sør kommer fra Groruddalen i Oslo og går over Krokskogen og via Lunner kirke og over Granåsen.

Granavollen består også av Steinhuset, en middelalderbygning som ligger like ved Gran prestegård. Prestegårdshagen ved Steinhuset er en gammel anlagt hage på ca. 6 mål med masse forskjellige planter, mange av dem vokser ikke naturlig i Norge.

Granavolden Gjæstgiveri er et mer enn 300 år gammelt pensjonat som lensmann Gregers Granavollen fikk godkjenning av den dansk-norske kongen til å drive etter at han sammen med en gruppe bønder oppholdt tallmessig overlegne svenske dragonkompanier en hel dag på Harestuskogen i 1716. Slik fikk den norske hæren tid til å omgruppere seg og svenskene gikk så i et bakhold på Ringerike. Se Trefningen ved Harestua i 1716 og den store nordiske krig.

Granavollen består også av gården og enkesetet Sjo, hvor Aasmund Olavsson Vinje døde. Han ligger begravet på kirkegården like ved. Det gamle kommunehuset i Gran ligger også på kirkevangen.

Flere hoteller og pensjonater ligger i nærheten av Søsterkirkene, som Hotell Hadeland, Sanner hotell og Ringvold pensjonat.

* Søsterkirkene, Mariakirken (nærmest) og NikolaikirkenSøsterkirkene, Mariakirken (nærmest) og Nikolaikirken
* Steinhuset på GranavollenSteinhuset på Granavollen
* Runesteinen bak NikolaikirkenRunesteinen bak Nikolaikirken
* Dikteren Aasmund Olavsson Vinje døde på enkesetet Sjo, og han er gravlagt ved SøsterkirkeneDikteren Aasmund Olavsson Vinje døde på enkesetet Sjo, og han er gravlagt ved Søsterkirkene

Eksterne lenker
---------------

* (en) Granavollen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Christopher Ariel Shaw** er en canadisk professor i nevrovitenskap ved universitetet i Britisk Columbia.

Shaw har utført studier som blant annet fokuserer på årsakene til utvikling av sykdommer som Alzheimers, ALS og Parkinsons. Han har også gjort undersøkelser på hvordan aluminium påvirker nervesystemet.

Mest kjent er Shaw for sin motstand mot vaksiner. Hans hypotese er at autisme forårsakes av aluminium som benyttes som adjuvans i vaksiner, og han har sammen med sin kollega Lucija Tomljenovic forfattet en rapport hvor det pekes på en sammenheng mellom aluminium i vaksiner og autisme. Disse to har også hevdet at vaksinen mot HPV ikke gir noen beskyttelse mot kreft, og at bivirkningene fra vaksinen i seg selv tar flere liv årlig enn krefttypene den er ment å beskytte mot. Shaws syn på vaksiner er motstridende vitenskapelig konsensus, og hans konklusjoner har blitt utsatt for sterk kritikk. Verdens helseorganisasjon har stemplet rapportene til Shaw og Tomljenovic som villedende. Det er også stilt spørsmål ved hans vitenskapelige integritet ved at rapportene om vaksinefare var finansiert av aktivistgrupper mot vaksiner.

Shaw har også vært engasjert i opprørsbevegelsen *Occupy Vancouver*. Han var også en aktiv motstander av de olympiske vinterleker i Vancouver 2010, og i 2013 ble det kjent at han ble overvåket av politiet i månedene før olympiaden.

Bibliografi
-----------

* *Five Ring Circus: Myths and Realities of the Olympic Games*, New Society Publishers 2008, ISBN 978-0865715929

Referanser
----------

1. ↑  Do aluminum vaccine adjuvants contribute to the rising prevalence of autism? PubMed
2. ↑  Human papillomavirus (HPV) vaccine policy and evidence-based medicine: are they at odds? PubMed
3. ↑  A sad, premature death cynically exploited by antivaccinationists ScienceBlogs
4. ↑  More pseudo-scientific garbage from Tomljenovic and Shaw SciBlogs
5. ↑  Global Advisory Committee on Vaccine Safety, report of meeting held 6-7 June 2012 WHO
6. ↑  Commentary on coronial inquiry expert witness testimony Arkivert 8. august 2014 hos Wayback Machine. Immunisation Advisory Centre, The University of Auckland
7. ↑  Occupy Vancouver in shock after suspected overdose death Vancouver Observer
8. ↑  Anti-Olympic activist tailed by Mounties, police notes show CBC News

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ORCID **·** SUDOC
 |
**Alkvettern** er en innsjø i Sverige. Den største delen ligger sør i Storfors kommune i Värmland, og en noe mindre del i øst ligger i Karlskoga kommune i Örebro län.

Berggrunnen er dominert av Värmlandsgranitt, ispedd mindre områder med metabasitter i form av dioritt, gabbro og amfibolitt. Løsmassene er i sør for det meste morene samt i Boviksmossen et større område med torv. Rundt sjøens nordlige deler er det mer silt og leire.

Sjøen får tilførsel fra Ullvettern/Frövettern i vest, som ligger på samme nivå. Ved utløpet i øst er Knappforsälven demmet opp for kraftproduksjon. Her ved Knappforsen faller elva ned mot innsjøen Lonnen. Det er bygget sluse forbi fossen. 

Et område vest for elva er sammen med noe av Alkvettern vernet som Lunnedets naturreservat. Her finnes campingplass og flere badeplasser.

Den økologiske statusen i sjøen vurderes som «god», men enkelte parametere oppnår kun «moderat» på grunn av reguleringen.

I sjøen finnes abbor, gjedde, gjørs, lagesild, sik og ål.

Referanser
----------

1. 1 2  «Sjöareal och sjöhöjd» (PDF). Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 3. september 2019.
2. ↑  «Modelldata per område». Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 3. september 2019.
3. ↑  «Min karta». Lantmäteriet. Besøkt 29. mai 2020.
4. 1 2  «Alkvettern» (PDF). *Sjöfaktablad*. Länsstyrelsen Örebro. 2017. Besøkt 4. september 2019.
5. ↑  «Väst-Kvien». *Vatteninformationssystem Sverige*. Länsstyrelserna. Besøkt 3. september 2019.

Se også
-------

* Liste over innsjøer i Skandinavia
**Raymond & Maria** er en svensk popgruppe. Bandet ble startet i 2002, og har siden gitt ut to fullengdere og seks singler. Debutsingelen «Ingen vill veta var du köpt din tröja» fra 2004 toppet svenske salgslister i flere uker. Bandets medlemmer, som konsekvent kun bruker fornavn, er Per (gitar), Staffan (gitar), Johan (bass), Mårten (trommer) og søstrene Maria og Camilla på sang.

Raymond & Maria, som har tatt navnet sitt etter en swinger-klubb i Stockholm, spiller lettbeint, halvakustisk popmusikk, delvis preget av 1970-tallets progg-bevegelse. De fleste tekstene har et hverdagslig utgangspunkt, men er også samtidig preget av en viss kritikk mot kommersialismen, kulden og egoismen som de mener preger samtiden.[]

Diskografi
----------

### Album

* *Vi ska bara leva klart* (2004)
* *Hur mycket jag än tar finns alltid lite kvar* (2006)

### Singler

* *Ingen vill veta var du köpt din tröja* (2004)
* *Nej* (2004)
* *Min pappa* (2004)
* *Redan Idag* (2005)
* *Storstadskvinnor faller ner och dör* (2006)
* *Kärlek 1* (2006)

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Raymond & Marias offisielle nettside
* (en) Raymond & Maria på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Raymond & Maria på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Raymond & Maria på Songkick Rediger på Wikidata
* Raymond & Maria på Facebook Rediger på Wikidata

* (en) Raymond & Maria på Myspace Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Raymond Cusick**, også kjent som **Ray Cusick** og **Raymond P. Cusick**, (født 1928, død 21. februar 2013) var en designer hos BBC. Han er mest kjent for å ha designet dalekene, mutanter som beveger seg ved hjelp av maskiner, for science fiction-serien *Doctor Who*.

Cusick var også ansvarlig for kulissene for en stor mengde *Doctor Who*-historier. Han designet kulisser for historier som foregikk i både fremtid og fortid. Cursick jobbet på mange forskjellig TV-serier hos BBC innen komedie, varieté, drama, skuespill og filmer.

Fordi Cusick var ansatt av BBC da han designet dalekene, fikk han fast lønn og ikke godtgjøring. Dalek-relaterte varer utgjør en stor inntekt og noen synes derfor at Cusick bør få betalt, slik som Terry Nation, som skapte begrepet dalek, men ikke utseendet. Dette var dog ikke en del av hans kontrakt. BBC betalte likevel Cusick for sitt bidrag. Cusick har ikke krevd mere penger, bare at han blir anerkjent som designeren av dalekene.

På slutten av 1970-tallet var han designer for James Burkes program *Connections*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Raymond Cusick på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BBC Things
 |
| Slaget ved Friedland |
| --- |
| Konflikt: Napoleonskrigene |
| Slaget ved Friedland |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 14. juni 1807 |
| Sted | Friedland, Øst-Preussen54°27'0"N 21°1'0"Ø |
| Resultat | Fransk seier |

 |
| Stridende parter |
| Russlands flagg Det russiske keiserdømmet | Frankrikes flagg Frankrike |
| Kommandanter og ledere |
| Levin August von Bennigsen | Napoleon I |
| Styrker |
| 60 000120 kanoner | 80 000118 kanoner |
| Tap |
| 20 000 drepte og skadede | 8 000 drepte og skadede |

**Slaget ved Friedland** (nå *Pravdinsk*) fant sted 14. juni 1807 og var et feltslag under Napoleonskrigene som førte til en avgjørende fransk seier som førte til fredsavtale mellom Det russiske keiserriket og Napoleons Frankrike i den såkalte freden i Tilsit. Slaget ved Friedland avsluttet det polske felttoget 1806-07.

Den russiske kommandanten grev Bennigsen hadde allerede vært i slag med Napoleon i slaget ved Eylau noen måneder tidligere som endte uten noen klar seierherre. Bennigsen gjorde derfor et siste større forsøk på å stoppe Napoleon på nytt i Polen. 

Napoleon ved Friedland, malt av Horace Vernet
En fransk forpatrulje stod ved broen over Wisła og ble plutselig overrasket av russiske styrker som skulle vise seg å være den russiske hovedstyrken. Den franske enheten klarte å forsvare seg til Napoleon fikk klarhet i situasjonen og angrep den russiske styrken på bred front bakfra. 

Den russiske styrken led svært store tap og ble endelig beseiret etter to års krig og led samme skjebne som Preussen og Østerrike.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN
 |
**Chris Sarandon** (født 24. juli 1942 i Beckley i Vest-Virginia) er en amerikansk skuespiller.

Skuespillerkarriere
-------------------

I 1968 flyttet Sarandon fra Vest-Virginia til New York, der han fikk sin første TV-rolle, som dr. Tom Halvorsen i *The Guiding Light* (1969–1973). Han spilte i TV-filmen *The Satan Murders* (1974) før han fikk en rolle i *Dog Day Afternoon* i 1975.

I 1991 opptrådte Sarandon på Broadway for første gang.

Sarandon er best kjent for sine roller som Prins Humperdinck i filmen *The Princess Bride* (1987), vampyren Jerry Dandridge i *Fright Night*, etterforsker Mike Norris i filmen *Child’s Play* (1988), og Jack Skellington i *The Nightmare Before Christmas*. Sarandon ble nominert til en Oscar for beste mannlige birolle for rollen som Leon i filmen *Dog Day Afternoon*.

Utdannelse og ekteskap
----------------------

Sarandon gikk på Woodrow Wilson High School i Beckley og studerte deretter ved West Virginia University. Han tok en mastergrad i teaterkunnskap ved The Catholic University of America (CUA) i Washington, DC, hvor han møtte sin første kone, skuespilleren Susan Sarandon. De giftet seg i 1968, og tok ut skilsmisse i 1979. I 1980 giftet Chris Sarandon seg med fotomodellen Lisa Ann Cooper; de fikk tre barn, Stephanie, Alexis, og Michael Sarandon. Ekteparet skilte seg i 1989. Chris Sarandon giftet seg for tredje gang i 1994, med skuespilleren og sangeren Joanna Gleason.

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 1278579, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Broadway Database, Internet Broadway Database person-id 75778, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6g86zhh, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chris Sarandon på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Chris Sarandon i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Chris Sarandon på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Chris Sarandon på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Chris Sarandon på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Chris Sarandon på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Chris Sarandon hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Chris Sarandon hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Chris Sarandon hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Chris Sarandon hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** Discogs
 |
**Christine Hjortland** (født 1951) er en norsk jurist, embetskvinne og kvinnesaksforkjemper. Hun har vært juridisk direktør og spesialrådgiver i Kommunal- og moderniseringsdepartementet, medlem av flere regjeringsoppnevnte utvalg, og har politisk vært nestleder i Norsk Kvinnesaksforening.

Karriere
--------

Hjortland er utdannet cand.jur. og ble i 1986 byråsjef i Miljøverndepartementet, i 1988 jurist og spesialkonsulent i Kommunenes Sentralforbund (KS) og arbeidet fra 1993 i Kommunal- og arbeidsdepartementet/Kommunal- og regionaldepartementet, der hun i 1998 ble avdelingsdirektør og leder for juridisk seksjon. I 2014 var hun spesialrådgiver i Kommunal- og moderniseringsdepartementet. Hun er opptatt av at samfunnsplanlegging må ta hensyn til kvinners vilkår. Hun har vært medlem av tre regjeringsoppnevnte utvalg: Utvalg til å utrede Luftfartsverkets hovedoppgaver, Opplæringslovutvalget og Hovedstadsutvalget.

I 1991 var Hjortland redaktør for boka *Frikommuneforsøkene: erfaringer og synspunkter*, sammen med Svein Erik Bersås, utgitt på Kommuneforlaget.

Politisk arbeid
---------------

Hun har hatt en rekke verv i Norsk Kvinnesaksforening (NKF), blant annet som nestleder fra 1988. I 2003 var hun medlem av landsstyret. I 2010 satt Hjortland i valgkomiteen i Oslo Kvinnesaksforening, og hun er i dag med i byvandringsgruppa til Oslo Kvinnesaksforening. Hun har i 2000-årene også arbeidet med et bistandsprosjekt i Romania for NKF, som var støttet av Utenriksdepartementet.

Bibliografi
-----------

* *Frikommuneforsøkene: erfaringer og synspunkter*. Oslo: Kommuneforlaget. ISBN 8272427990.

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Hjortland, Christine 1951-[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Likestillingsrådet (1990). «Likestilling inn i kommuneplanen». *Ord og handling*: 4–5.
3. ↑  «Initiativretten strammes inn». *kommunal-rapport.no*. Besøkt 14. november 2019.
4. ↑  «Likestilling inn i kommuneplanen». *Ord og handling!*. Likestillingsrådet. 1990. s. 4.
5. ↑  *Hardanger Folkeblad*. 11. juli 2014.
6. ↑  Forvaltningsdatabasen
7. 1 2  Hjortland, Christine (1991). *Frikommuneforsøkene: erfaringer og synspunkter*. Oslo: Kommuneforlaget. ISBN 8272427990.
8. ↑  *VG 1988.03.08*. 1988-03-08. s. 4.
9. ↑  Landsstyremøte 11. januar 2003
10. ↑  «Styret mv. i Oslo Kvinnesaksforening». 11. august 2010. Besøkt 12. november 2019.
11. ↑  Hege Løvbak (1. september 2019). «Byvandring med kvinneperspektiv». Besøkt 12. november 2019.
12. ↑  Kvinnesaksnytt 2009, nr. 1

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
Portal: Alternativ behandling

**Boyd Haley** (født 22. september 1940) er en tidligere professor i kjemi ved Universitetet i Kentucky.

Haleys laboratorium har i hovedsak fokusert på biokjemiske og biomedisinske problemstillinger som involverer kontroll på molekylært nivå, spesielt i biologiske systemer som reguleres av protein-nukleotid-interaksjoner hvor involvert bioenergi kommer til uttrykk gjennom stedsspesifikke nucleotide bindinger av høy affinitet eller gjennom protein-substratfosforylering. Han har også undersøkt effekten av kvikksølv på vev og publisert på likheter mellom disse og enkelte biokjemiske endringer som er rapportert i nerveceller i Alzheimers sykdom og autisme. Hans synspunkter om kvikksølv og bruk av amalgam i tannfyllinger strider mot den vitenskapelige konsensus på området.

Haley var blant dem som tidlig talte for å fjerne kvikksølvforbindelsen thiomersal som konserveringsmiddel i barnevaksiner, da han mente at dette var årsaken til økningen i antall autismediagnoser. Han uttalte at dersom antall autismetilfeller ikke avtok ved utfasing av thiomersal ville det motbevise hypotesen. Selv om dette ikke skjedde har Haley fortsatt å hevde en slik sammenheng, og i 2010 kom det også frem at han driver et selskap som selger et kosttilskudd som angivelig skal rense kroppen for kvikksølvforgiftning.

Referanser
----------

1. 1 2 3   «Boyd Haley PhD Bio & Curriculum Vitae», verkets språk engelsk, besøkt 26. august 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  A Possible Alzheimer Marker Is Found The New York Times
3. ↑  Another Hero Of The Anti-Vaccine Movement Bites The Dust Forbes
4. ↑  Industrial chemical OSR#1 used as autism treatment Los Angeles Times

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** Google Scholar

 |
**Christine Kristoffersen** (født 20. september 1969 i Oslo) er en norsk journalist, forfatter, redaktør og forlegger. Fra 2012-2014 var hun ansvarlig redaktør for fagbladet Naturviteren, medlemsbladet til fagorganisasjonen Naturviterne.

Kristoffersen er utdannet ved Gimlekollen Mediasenter (1990) og Høgskolen i Oslo (1996-1998). Hun har også studert ved Fagskolen for bokbransjen (2012-13) og Institutt for grafiske medier (2008-09).

Kristoffersen er nå selvstendig næringsdrivende med enkeltpersonforetaket Lys & Latter Media. Hun lager brosjyrer, hefter og bøker på oppdrag for organisasjoner og næringsliv.

Bibliografi
-----------

* Kjærlighet ved første blikk (2000)
* Engelen min (2001)
* Ekte - en bok om verdiskaping, mat og kulturminner i Solør og på Finnskogen (2010).

### Som forlegger

* Elsa Wendt: Elsas Kokebok (forlaget Lys & Latter Media)

Referanser
----------

1. 1 2 3  Ny redaktør i Naturviteren[*død lenke*] på www.fagpressenytt.no Publisert 20. desember 2012. Besøkt 14. juli 2013.

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Christine Kristoffersen i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Baklava
Baklava
**Baklava** er en kjent dessert som også er mye utbredt i tidligere osmanske områder (Hellas, Balkan, Tyrkia, Bulgaria og Kurdistan), samt i Sentral-Asia og Vest-Asia, og andre steder der det bor mange tyrkere. Den består av flere tynne lag med filodeig, fylt med nøtteblanding og trukket i honning eller sirup.

Etmyologi
---------

Ordet baklava stammer fra de gamle tyrkiske ordene *baklağu* og *baklağı*. Det er også vært nevnt at ordet kan være en tyrkifisering av det mongolske ordet *baγla-*, men dette ordet har selv tyrkisk opphav.

* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  *Mat fra Middelhavet*. Bladkompaniet. 1997. s. 58. ISBN 8250938143.
3. ↑  Flink, Helen (1992). *Lekker mat fra Marokko til Iran*. Cappelen. s. 136. ISBN 8202128404.
4. ↑  Reuven Amitai-Preiss and David O. Morgan, eds. The Mongol Empire and Its Legacy Brill, 1999. ISBN 90-04-11946-9.
5. ↑
6. ↑  Sukhbaatar, O. (1997). *A Dictionary of Foreign Words in Mongolian Arkivert 25. september 2006 hos Wayback Machine.* (PDF) (Moğolca), s. 25.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas
 |
**Axel Hubert** (født 16. februar 1996 i Bernay) er en fransk friidrettsutøver som representerer klubben As Aix-les-bains. Han ble fransk mester i tikamp i 2020, med 8260 poeng.

Idrettskarrière
---------------

Hubert kom på andreplass i U20-klassen i det franske mesterskapet i mangekamp i 2015. Han deltok i U23-EM i friidrett 2017, og kom der på 12.-plass i tikamp. Under det franske juniormesterskapet i mangekamp 2017 vant han U23-klassen, med 7526 poeng.

I 2018 fikk han sølv i tikamp under Fransk mesterskap i friidrett 2018, bak Ruben Gado. Han deltok i en U23-landskamp mot Tsjekkia, Spania, Italia, Sveits og Ukraina, og vant denne med ny personlig rekord på 7638 poeng.

Han studerte i USA i 2019. Han vant sjukamp under Big 12 Championship innendørs i febuar, og under NCAA-mesterskapet i friidrett kom han på 15.-plass. Han vant også tikamp under Big 12 Championship utendørs. I juli representerte han Frankrike under Lag-EM i friidrett 2019, der de deltok i Superligaen, og han kom der på sjetteplass. Under fransk mesterskap i friidrett 2019 kom han på tredjeplass i tikamp.

Under Fransk mesterskap i mangekamp 2020 vant han tikamp, med 8260 poeng, som var personlig rekord og årsbeste i verden.

Referanser
----------

1. ↑   www.iaaf.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Athle.fr - *17/06/17 - Championnats de France Jeunes d'Epreuves Combinées*, besøkt 22. september 2020.
3. 1 2  World Athletics - *Axel Hubert - Results*, besøkt 22. september 2020.
4. ↑  Texas Tech University - *Axel Hubert*, besøkt 22. september 2020.
5. ↑  Athletics Weekly - *Lewis Byng breaks British U20 record – weekly round-up*, besøkt 22. september 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Axel Hubert – World Athletics Rediger på Wikidata

* (fr) Axel Hubert – Fédération française d athlétisme Rediger på Wikidata
**Andy Reid** (født 29. juli 1982 i Dublin i Irland) er en irsk tidligere fotballspiller som spilte som midtbanespiller blant annet for Nottingham Forest og på landslaget til Irland.

Klubbkarriere
-------------

Han startet som fotballspiller med ungdomsklubber som Lourdes Celtic og Cherry Orchard. Han begynte på sin profesjonelle karriere som fotballspiller i klubben Nottingham Forest FC og spilte 144 kamper og scoret 21 mål for dem. Han begynte i Tottenham Hotspur FC i 2005, hvor han bare scoret ett mål på 26 kamper. I 2006 gikk han til Charlton Athletic FC, og spilte i 38 kamper og scoret til sammen åtte mål på disse kampene. 

Han scoret ett mål mot Sheffield United FC i 2003 under semifinalen i Football League Championship play-off den 15. mai 2003, hvor Nottingham Forest tapte kampen 4-3, og tapte 5-4 sammenlagt. Han scoret to mål i deres 3-1 seier over motstanderne Coventry City FC den 27. august 2003. Reid scoret til sammen 13 mål i 2003-2004 sesongen. Den sesongen var han også Nottingham Forests toppscorer.

Etter langvarige forhandlinger begynte han å spille for Tottenham Hotspur FC i andre halvdel av januar 2005. Reid scoret sitt første mål for Tottenham mot Aston Villa FC i en 5-1 seier den 1. mai 2005. Han scoret bare ett mål på de neste 26 kampene, men han fikk likevel starte i 20 av disse kampene. Han scoret to mål mot Norwich City FC i en 2-0 seier den 18. september 2007, hvor begge målene kom på straffer.

Reid signerte kontrakt for Sunderland AFC og debuterte for dem den 9. februar 2008, mot Wigan Athletic FC, da han kom inn på 74de minutt som erstatning for medspilleren Daryl Murphy. Reid scoret sitt første mål for Sunderland den 29. mars 2008 i en 2-1 seier over West Ham United FC.

Landslagskarriere
-----------------

På landslaget til Irland var han med i 27 kamper, og han har scoret fire mål per juli 2010. Han debuterte for Irlands landslag i en 3-0 seier over Canada. Han har også scoret ett i en kamp de tapte 2-1 i en vennskapskamp mot Italia den 17. august 2005.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Andy Reid – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Andy Reid – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Andy Reid – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Andy Reid – Transfermarkt (manager) Rediger på Wikidata

* (en) Andy Reid – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Andy Reid – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Andy Reid – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Andy Reid – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Andy Reid – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Andy Reid – EU-Football.info Rediger på Wikidata
**National Museum of Racing and Hall of Fame** ble grunnlagt 1950 i Saratoga Springs, New York for r
amerikanske fullblods rasehester, jockey og trenere. Hver vår, etter avstemning blir nyinnvalgte hesters navn godt kjent, vanligvis under Kentucky Derby tidlig i mai.

Hall of Fames nominasjonskomite velger åtte til ti kandidater blant fire kategorier som det skal stemmes over. Etter 2010 ble det anledning til å stemme over flere kandidater, i stedet for en enkelt kandidat i hver av de fire kategorier.

Exemplars of Racing
-------------------

The National Museum of Racing and Hall of Fame has named only five people in the history of American Thoroughbred horse racing as "Exemplars of Racing."

Pillars of the Turf
-------------------

Da Hall og Fame be etablert i 2013 var det tuftet på "Pillars of the Turf" for å hedre alle "who have made extraordinary contributions to Thoroughbred racing in a leadership or pioneering capacity at the highest national level."

Hester i Hall of Fame
---------------------

For å tilfredsstile innlemmelse iHall of Fame, må en hest vært pensjonert i minimum fem fulle kalenderår.

Trenere i Hall of Fame
----------------------

For å tifredsstille innlemmelse i Hall of Fame, må en trener ha lisens og vært aktivt involvert med Rasehester (engelsk fullblodshester) i det minste i 25 år,eller vært pensjonert i minimum fem år.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «August Belmont II and Paul Mellon Selected» (pressemelding). Saratoga Springs, NY: National Museum of Racing and Hall of Fame. 5. juni 2013. Arkivert fra originalen 18. mars 2014. Besøkt 18. mars 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Salome med Johannes' hode. Maleri av Tizian fra rundt 1515
**Salome** var datter av Herodes Filip (Herodes Boëthus) og Herodias. 

Hennes mor skilte seg fra hennes far og ble gift med hans halvbror Herodes Antipas.

Ifølge beretningen i Markus 6:17-29 og Matteus 14:3-11 betok hun sin stefar og onkel Herodes Antipas slik med sin dans, at hun skulle få oppfylt et ønske. Herodias fikk henne til å be om døperen Johannes' hode på et fat. Hennes navn står ikke i Bibelen, men er kjent fra andre kilder.

Hun ble gift med sin onkel Herodes Filippo, som var halvbror til hennes far og stefar. Han var tetrark over landområdet på den andre siden av Jordanelven. Ekteskapet var barnløst. Etter at han døde, ble hun gift med sin fetter Aristobulus av Chalkis, som hun fikk tre sønner med. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |