recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Skiathos lufthavn** eller **Papadiamantis lufthavn** (Gresk: *Κρατικός Αερολιμένας Σκιάθου Αλέξανδρος Παπαδιαμάντης*) er den eneste flyplassen på den greske øya Skiathos. Den eneste rullebanen på flyplassen er bare 1 628 meter lang. Dette gjør at bare småfly tar av med full tank fra flyplassen. Fly av typene Airbus A320 og Boeing 737 på vei til Vest-Europa, for eksempel, kan fylle 40% drivstoff og må deretter etterfylle. De fleste av disse flyene gjør et stoppested på flyplassen i Thessaloniki eller i Kavala/Chrysoupoli for å fylle ekstra drivstoff. Rullebanene på disse flyplassene er lange nok. Flyplassen på Skiathos går under kallenavnet "The second St. Maarten."

Lufthavnen har stor trafikk bare i turistsesongen.

Referanser
----------

1. ↑  «Skiathos, the Second St Maarten! Low Landings and Jetblasts -». *www.heavyliftnews.com*. Arkivert fra originalen 20. desember 2016. Besøkt 6. desember 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Ilias Picta, bilde 20
 Ilias picta, bilde 39
 Ilias Pictae, bild 47
**Ilias Picta** (*Den illustrerte Iliaden*), ofte også **Ilias ambrosiana** (*Den ambrosianske Iliaden*)  er den eneste bevarte illustrerte versjonen fra antikken av Homers epos «Iliaden». Verket er fra 500-tallet og forvares i dag på Det ambrosianske bibliotek.

Boken
-----

*Ilias Picta* er en samling med 51 illustrerte pergamentfragment med sammenlagt 58 bilder  om handlingen i Iliaden. Teksten er skrevet på klassisk gresk. Bildene viser stor variasjon i sin sammensetning og stilistiske forskjeller fra enkle scener til komplekse scener. Dette antyder at boken ble til over en lengre tid og troligen av flere kunstnere .

Bokens arkivnummer i Det ambrosianske bibliotek er *F 205 inf* .

*Ilias Picta* er sammen med Codex Vaticanus og Vergilius Romanus de eneste bevarte eksemplarer av illustrerte manuskripter fra antikken.

Historie
--------

*Ilias Picta* ble trolig til i Alexandria  eller i Konstantinopel mellom 493 og 508. Tidsrammen baseres på italienske kunsthistorikeren Ranuccio Bianchi Bandinelli og bygger blant annet på mangelen på grønn farge i bildene, noe som var den tidens dominereade farge i øvrig kunst.

På slutten av 1500-tallet kom boken i italienske samleren Gian Vincenzo Pinelli eie. Etter dennes død i 1601 kjøpte kardinal Federico Borromeo i år 1608 hele Pinellis samling med ca 8.500 bøker til Det ambrosianske bibliotek .

År 1811 återupptäcktes boken i bibliotekets arkiv og man oppdaget da tekst bak noen bilder. Man bestemte seg da for å utføre en systematisk undersøknelse av hele boken og dette oppdrag ble gitt til kardinal Angelo Mai. Det framkom da at teksten var skolier til Iliaden skrevne i majuskelskrift som lignede romersk uncialskrift til forskjell fra billedtekstene.

Referanser
----------

* Kurt Weitzmann (1977). *Late antique and early Christian book illumination*. New York: George Braziller. ISBN 0807608300.

1. ↑  , National Library of Australia katalog, lest 31. mars 2010
2. 1 2 3 4 5   Arkivert 1. januar 2011 hos Wayback Machine. History of Science, lest 31. mars 2010
3. 1 2   Arkivert 21. oktober 2018 hos Wayback Machine. Bibliotekets katalog, lest 31. mars 2010
4. 1 2 3 4  «Arkiverade kopian». Arkivert fra originalen 12. januar 2013. Besøkt 5. april 2010. , ArtValey.org, lest 31. mars 2010

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ambrosian Iliad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* om Ilias Picta, ArtValley.org[*død lenke*]
* Bilder fra Ilias Picta, The Australian National University
Kajaki-demningen i Afghanistan.
**Kajaki-demningen** er en demning i provinsen Helmand i Afghanistan, langt sør i landet. Det er en kombinert irrigasjons- og kraftproduksjonsdam, bygget i 1953. Høyden er 100 meter, lengden 270 meter og reservoaret har et største volum på 1,2 km³ (1 200 millioner m³).

90 km nord for Kandahar skaffer demningen rislingsvanning og gjør 1 800 km² tidligere ørkenområde fruktbart for dyrking. Total installert vannkrafteffekt er to ganger 16,5 MW, totalt 33 MW. En tredje turbin på 51 MW er allerede installert og har økt dagens produksjon til 86 MW. I framtiden skal nye prosjekter øke kapasiteten til nærmere 150 MW.

Installasjonen av nye urbiner og generatorer i 2008 krevde eskortering med 4 000 soldater gjennom en fem dager lang transportetappe i denne krigsherjede provinsen.

Se også
-------

* Liste over verdens største vannkraftverk

Eksterne lenker
---------------

* IndustCards – Conventional hydroelectric power plants in Afghanistan.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
St. Katarina kirke i Zgierz
**Zgierz** ('zɟɛʃ) er en by i det sentrale Polen. Den ligger like nord for Łódź og er en del av agglomerasjonen rundt denne byen. I 2007 hadde Zgierz 58 164 innbyggere. 

Zgierz ligger i Łódź voivodskap og er hovedstaden i Zgierz-powiaten. Den er en av de eldste byene i det sentrale Polen. Navnet «Zgierz» dukket for første gang opp i 1131, og i 1288 eller før fikk byen byrettigheter, som i 1420 ble bekreftet av kong Vladislav II Jagello. 

I 1793 havnet byen under Preussen etter Polens delinger, fra 1807 ble den del av Storhertugdømmet Warszawa og fra 1815 del av Kongress-Polen. På midten av 1800-tallet oppstod tekstilindustri i byen, og utviklingen skjøt da fart. Frem til 1975 hadde byen Zgierz status som distriktsnivåby.

Vennskapsbyer
-------------

Glauchau, Hódmezővásárhely, Kežmarok, Kupiškis, Orzysz, Supraśl, Manevytsji

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 4. oktober 2022; filformat: JSON.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Zgierz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Zgierz – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bystyrets nettsider (polsk)
* Det statistiske sentralbyrå i Łódź (polsk, engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Kamkake** (helgelandsk: *kamkaka*) er et bakverk som består av hvetemel, rugmel, gjær og melk. Kamkake er en lokal mattradisjon i Korgen, Bleikvasslia og Leirskardalen i Hemnes kommune på Helgeland i Nordland. Bakverket er oppkalt etter redskapet som tidligere ble brukt for å lage rutemønsteret som bobler når kamkaken steikes. Frem til 1950- og 1960-tallet ble det brukt kammer av bein eller tre. Fra 1940-tallet ble det tatt i bruk trinser med et eller to håndtak. Trinsene eller kjevlene som lager rutene kalles *settarkjevler*.

Kamkake har lange tradisjoner i distriktet; den eldste omtale er fra omkring 1670 av Petter Dass i det topografiske diktet Nordlands Trompet. Kamkaker omtales også av den første sognepresten i Mo sogn, Iver Ancher Heltzen, i opplysningsverket *Ranens Beskrivelse* fra 1834.

Til tross for gode kritikker fra de som har smakt denne lokale retten så er utbredelsen av kamkake i stor grad begrenset til Hemnes kommune, og nærliggende områder.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Klausen 2018
2. ↑  Petter Dass, side 53

Litteratur
----------

* Dass, Petter (1670). *Nordlands Trompet*. Aschehoug, 1960; 2. opplag 1999. ISBN 82-03-17778-6.
* Petersen, Asmund (2005). *Kamkaka – når og hvor ble den bakt for første gang?*. Årbok for Helgeland, 2005. ISBN 82-90148-65-8.
* Heltzen, Iver Ancher (1834). *Ranens Beskrivelse 1834 (Forsøg til Physisk og Oeconomisk Beskrivelse over Ranens Præstegjeld i Nordlandene 1834)*. Rana museums- og historielag, Bodø 1975. ISBN 82-990791-5-2.
* Klausen, Ann Kristin (2018). *Kamkake, lokalt bakverk med lang tradisjon*. Helgeland Museum avd. Hemnes. Arkivert fra originalen 13. oktober 2018. Besøkt 13. oktober 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Lokale tradisjoner
* Bilder av kamkakebaking
* Kamkakebaking
* Sommerjobb og kamkake
**CityMail**, tidligere **Bring CityMail Sweden AB**, er et svensk postselskap som deler ut industriell post, det vil si forsendelser fra foretak til andre foretak eller til privatpersoner. Selskapet har omkring 3600 ansatte og eies av Cimase Capital Consult GmbH.

Selskapet opererer hovedsakelig i Sveriges storbyområder, nordvestre Skåne, Uppsala, Gotland og Mälardalen. Forsendelsene distribueres med sykkel, men også mopeder og biler anvendes.

Selskapet ble grunnlagt i 1991 av Bror Anders Månsson som et privat alternativ til det statlige monopolet. Selskapet har siden grunnleggelsen gått konkurs to ganger, i 1992 og 1995. Selskapet ble i 2002 kjøpt opp av Posten Norge og inngikk senere i den norske logistikkvirksomheten Bring under navnet Bring Citymail, men i mars 2018 ble det solgt til Cimase Capital Consult GmbH og gikk tilbake til det opprinnelige navnet CityMail.

Store kunder er foretak, banker og myndigheter.

Referanser
----------

1. ↑  «Citymail hållbarhetsredovisning 2017» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 20. august 2018. Besøkt 14. juli 2019.
2. ↑  «City mail: Teckna med tvekan». *Affärsvärlden*. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp).

Eksterne lenker
---------------

* CityMail Arkivert 27. juni 2007 hos Wayback Machine.

Portal: Danmark
**Jegerrefleks** eller **jegerrespons** er en prosess med vekslende sammentrekning (vasokonstriksjon) og utvidelse (vasodilatasjon) av blodårene i fingre og tær som blir utsatt for kulde. Refleksen er også kjent som **Lewis-reaksjonen**, oppkalt etter Thomas Lewis som først beskrev effekten i 1930. Tidligere antok man at jegerrefleksen var til for å beskytte fingre mot kuldeskader samt gi økt muskelfunksjon, men det har imidlertid vist seg at dette ikke er tilfelle og at refleksen faktisk kan sette ekstremitetene i en større risiko for kuldeskader.

Mange faktorer påvirker styrken på responsen. Rollen til genetiske faktorer er uklare, fordi det er vanskelig å skille mellom genetisk tilpasning og akklimatisering. Gjennom akklimatisering av beboere fra tropiske strøk har det blitt fremkalt en refleks som er umulig å skille fra den hos arktiske beboere. Generelt kan man se at folk som bor eller regelmessig arbeider i kalde omgivelser har en økt jegerrefleks.

Virkemåte
---------

Vanligvis vil kroppens reaksjon mot kulde være å prioritere varme til de indre organene ved å redusere blodtilførselen i ekstremitetene. Dette vil etterhvert resultere i kraftig nedkjøling og frostskader i fingre og tær. Hos personer uten jegerrefleksen vil vasokonstriksjonen skje kontinuerlig, mens hos en person med jegerrefleks vil blodårene plutselig slutte å trekke seg sammen og deretter utvide seg igjen etter om lag 5-10 minutter fra nedkjølingen startet.

Sannsynligvis blir refleksen forårsaket av at nevrotransmittere i det sympatiske nervesystemet slutter å be musklene som styrer blodgjennomstrømingen i fingre og tær om å spenne seg, slik at blodårene utvider seg igjen og blodgjennomstrømningen øker. Vasodilatasjonen vil fortsette en stund før en ny fase med vasokontriksjon starter, og prosessen vil gjenta seg om og om igjen.

I forhold til andre reaksjoner
------------------------------

Ved forsøk på nedsenking av fingre i kaldt vann har man observert følgende reaksjoner:[]

* Jegerrespons, med vekslende vasokonstriksjon og vasodilitasjon.
* En kontinuerlig tilstand av vasokonstriksjon.
* Sakte jevn og kontinuerlig vasodilitasjon.
* En tilstand hvor diameteren til blodkarene holder seg konstant etter en innledende fase av vasokonstriksjon.

De aller fleste vaskulære reaksjoner på nedsenking av fingre i kaldt vann kan imidlertid sees på som en slags jegerrespons.[]

Se også
-------

* Hypotermi

Referanser
----------

1. ↑  Geurts, C. L. M.; Sievert, G. G.; Cheung, S. S. (2005). «Local cold acclimation of the hand impairs thermal responses of the finger without improving hand neuromuscular function». *Acta Physiologica Scandinavica*. 183 (1): 117–124. doi:10.1111/j.1365-201X.2004.01374.x.
2. ↑  Daanen, H.A.M. (2003). «Finger cold-induced vasodilation: a review». *European Journal of Applied Physiology*. 89 (5): 411–426. doi:10.1007/s00421-003-0818-2.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Cubas flagg Cuba |
| VM i friidrett |
| Bronse | Berlin 2009 | Tresteg |
| Panamerikanske leker |
| Gull | Guadalajara 2011 | Tresteg |
| Verdenscupen |
| Sølv | Split 2010 | Tresteg |

**Alexis Copello** (født 12. august 1985) er en cubansk friidrettsutøver som konkurrerer i tresteg. Siden 30. mars 2017 har han representert Aserbajdsjan. Hans fremste internasjonale meritter er bronse fra VM i friidrett 2009 og tre andreplasser sammenlagt i Diamond League, sist gang i 2016.

Karriere
--------

Copello kom på andreplass i tresteg i ALBA-lekene 2005, én cm bak sin landsmann Osniel Tosca. I Sentralamerikanske og karibiske leker 2006 fikk han sølv i tresteg, og i CACAC-mesterskapet 2008 (Central American and Caribbean Athletic Confederation) fikk han bronse.

Copello deltok i OL 2008 i Beijing, men ble utslått i kvalifiseringen. I 2009 vant han gull i Det sentralamerikanske og karibiske mesterskapet i friidrett (*Campeonato CAC Atletismo*), med ny mesterskapsrekord på 17,33 meter. Under VM 2009 hoppet han 17,36, og dette holdt til bronsemedalje.

Året etter fikk han sølv i Verdenscupen i friidrett 2010 i Split, bak Marian Oprea, og i VM i friidrett 2011 fikk han fjerdeplass, med 17,47 meter. I Det iberoamerikanske mesterskapet i friidrett 2010 vant han tresteg, med ny mesterskapsrekord på 17,28.

Han fikk sølv i Diamond League både i 2010 og 2011, og han fikk gull i Panamerikanske leker 2011.

I 2012 fikk han syvendeplass i VM i friidrett innendørs 2012 i Istanbul.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 197592[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  IAAF - *Culson prevails over Sanchez as six more records fall - CAC Champs Final Day* Arkivert 27. juli 2009 hos Wayback Machine. besøkt 4. juni 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alexis Copello – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Alexis Copello – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Alexis Copello – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Alexis Copello – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Alexis Copello – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Alexis Copello – Diamond League Rediger på Wikidata

* (en) Alexis Copello – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Tilastopaja Oy (arkivert)
**Idrettslaget Domen** fra Kiberg i Vardø kommune i Finnmark ble stiftet 19. juli 1935 under navnet Kiberg Arbeideridrettslag. Klubben er aktiv innen fotball, friidrett og ski, og har også drevet med boksing, bryting og volleyball. Hjemmebanen i fotball er Kiberg stadion (grus).

Initiativtaker til idrettslaget var Einar Nicolaisen fra Vesterålen, som da var på vårfiske i Kiberg. Klubbens navn ble endret til Idrettslaget Domen i 1948, etter fjellet Domen, som ligger mellom Kiberg og Svartnes. Daværende Kiberg AIL ble kretsmestere for Øst-Finnmark i volleyball for kvinner i 1939. Fotballaget for menn ble kretsmestere for Øst-Finnmark klasse B i 1949 og 1953, og i 1970 som vinnere av daværende 4. divisjon (nivå 4). Fra slutten av 1970-tallet og framover slet klubben med å skaffe nok spillere til å stille seniorlag. Siste gang Domen hadde seniorlag i fotball for menn var i 2000, da klubben stilte lag sammen med Vardø IL.

Jon Abrahamsen, som ble cupmester for FK Bodø/Glimt i 1977 og har tre landskamper, spilte tidlig i karrieren for IL Domen. Også handikapidrettsutøveren Terje Roe Hansen, som har tatt to medaljer i friidrett og tre i langrenn i paralympiske leker, har representert Domen.

Kilder
------

* Hjemmeside hos Speaker.no (besøkt 25. mai 2014)
* Kibergsiden: Om IL Domen (besøkt 25. mai 2014)
* Arne Brustad (red.): *Aktive fotballspillere. Bind 2*. Idrettsforlaget, Oslo 1953 (s. 558, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Norges Fotballforbund: IL Domen (besøkt 25. mai 2014)
* Terminlister og tabeller hos Norges Fotballforbund (besøkt 25. mai 2014)
* Norges Fotballforbund: Norgesmestere menn (besøkt 25. mai 2014)
* Norges Fotballforbund: Jon Arne Abrahamsen (besøkt 25. mai 2014)
* VG: Mariann (29) skrev seg inn i historien (12. mars 2014, besøkt 25. mai 2014)
**Joanna Rutkowska** er en polsk sikkerhetsspesialist som er kjent for sin forskning på stealth malware og sine bidrag til forskning på bakdører i Windows Vista og hvordan slike installereres og skjules.

I august 2006 presenterte hun på Black Hat Briefings, en konferanse i Las Vegas, en metode for å angripe maskiner som kjører operativsystemet Windows Vista. For denne forskningen ble hun utmerket i listen *Five Hackers who Put a Mark on 2006* av eWeek Magazine.

Først presenterte Rutkowska hvordan en kan unngå Vista sin modell for beskyttelse av kjernen, og demonstrerte hvordan usignert kode kan lastes inn i kjernen. Under andre del av presentasjonen ble en teknikk kalt Blue Pill introdusert. Metoden kan beskrives som et rootkit som lar fremmed kode overta kontrollen av systemet gjennom virtualisering. Denne metoden er uavhengig av operativsystemet, selv om den er beskrevet og demonstrert på maskiner som kjører Windows Vista. Metoden er omdiskutert, og det debatteres hvor effektiv den er.

I mars 2007 demonstrerte Rutkowska på Black Hat Federal at enkelte typer hardware-basert minnetilgang, typisk slikt som brukes av kontrollere for Firewire, kan bli brukt for å injisere fiendtlig kode.

På neste Black Hat i Las Vegas så presenterte Rutkowska og Alexander Tereshkin forskning som viste at det i Vista finnes svakheter i enkelte av driverne som lar angripere omgå Vista sin kjernebeskyttelse. De publiserte også kildekoden til det åpne kildekodeprosjektet for Blue Pill. Det ble da også diskutert metoder for å unngå at slike virtualiseringer ble detektert, og hvordan de eksisterende metodene for å påvise virtualiseringer var ute av stand til å påvise hva som var ondsinnet kode og hva som ikke er ondsinnet. De demonstrerte også den første fungerende *proof of concept* for *nested virtualization*, hvor en Blue Pill hypervisor lar andre enkle hypervisors kjøre som gjester.

Rutkowska startet i april 2007 Invisible Things Lab i Warszawa. Selskapet fokuserer på sikkerhet i operativsystemer og virtualiseringer.

Referanser
----------

1. ↑  Five Hackers Who Left a Mark on 2006, Ryan Naraine, eWeek.com

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Joanna Rutkowska – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* InvisibleThings – blog
* Invisible Things Lab – firmaside
* CNET news: Vista Hacked at Black Hat
* Computerworld Security: Black Hat: Microsoft hopes to swallow Blue Pill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Gastronomisk Institutt** (**GI**) er et norsk, nasjonalt kokke- og matfaglig kompetansesenter, som holder til i Stavanger. Instituttet arbeider med undervisning, formidling og måltidsutvikling, både for de som driver profesjonelt med mat og drikke og for alle som er interessert i mat og matkultur. GI holder til i Måltidets Hus på Ullandhaug i Stavanger, men jobber over hele landet og har mange internasjonale oppdrag. Selskapet har fire matfaglig ansatte.

Historie
--------

Gatronomisk Institutt ble etablert i 1988. Grunnet høy gjeld gikk GI konkurs i 2008. Etter dette ble Kulinarisk institutt opprettet av stiftelsen Rogaland kunnskapspark og Rogaland fylkeskommune for å videreføre deler av arbeidet til Gastronomisk Institutt, og kjøpte navnet, logoen og merkevaren Gastronomisk Institutt fra konkursboet. Gastronomisk Institutt har hovedkontor på Ullandhaug og flyttet i 2009 inn i Måltidets Hus på Ullandhaug.

Referanser
----------

1. ↑  Aftenbladet – GI konkurs Arkivert 6. juni 2008 hos Wayback Machine.
2. ↑  Stavanger Aftenblad – Gastronomisk institutt konkurs, hentet 21. november 2008
3. ↑  Stavanger Aftenblad – Navnet Gastronomisk Institutt solgt for 1 million, hentet 21. november 2008

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Proaktive innbyggertjenester** er offentlige digitale tjenester som er rettet mot befolkningen i Norge. De ble innført i 2000.[]

Formål
------

Det statlige og kommunale tjenestetilbudet overfor innbyggere og næringdrivende har gjennomgått en omstilling fra manuell saksbehandling til en som er basert på informasjonsteknologi, som regjeringen har betegnet som «digital proaktiv tjeneste».  I forbindelse med digitalisering i offentlig sektor i Norge mot 2020-tallet skal det utvikles nye metoder for å tilby offentlige tjenester til innbyggere og næringsliv.. Dette skal effektivisere tidsbruk og gjøre det enklere for innbyggere, slik at opplysninger som offentlig sektor allerede har lagret, blir brukt som informasjon for å beregne når bedrifter og innbyggere har behov for tjenesten. Tilbudet genereres automatisk og mottas digitalt av tjenestemottaker som bekrefter eller avslår det.

Eksempel på proaktiv innbyggertjeneste
--------------------------------------

Som eksempel på en proaktiv innbyggertjeneste, vil tilbud om barnehageplass komme automatisk når barnet nærmer seg barnehagealder. Om det er oppnådd tilstrekkelig deling av informasjon på tvers av faglige enheter i stat, og/eller kommune, vil det være unødvendig å oppgi andre opplysninger enn bekreftelse på plass, eventuelt valg av barnehage og oppstartstidspunkt.

Deling av data
--------------

Deling av data sørger for at tilgjengelige opplysninger om bruker allerede er mottatt og ikke behøver å bli oppgitt på nytt. Direktoratet for forvaltning og IKT utarbeidet i 2018 en konseptutredning for deling av offentlige data. Krav som settes er ivaretagelse av informasjonssikkerhet, herunder konfidensialitet, integritet og tilgjengelighet, og oppfyllelse av gjeldende personvernlovgivning.

Referanser
----------

1. ↑  «Meld. St. 27 (2015–2016)». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Kommunal- og moderniseringsdepartementet. 15. april 2016. Besøkt 14. november 2019.
2. ↑  «Difis tverrgående digitaliseringsstrategi» (PDF).
3. ↑  «Meld. St. 27 (2015–2016) Digital agenda for Norge».
4. 1 2  Berg, Mathilde Kjølsrød (22. august 2019). «Nå kommer Spotify for kommuner!». *Innomag.no* **(engelsk)**. Besøkt 8. desember 2019.
5. ↑  «Én digital offentlig sektor: Digitaliseringsstrategi for offentlig sektor 2019-2025». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Kommunal- og moderniseringsdepartementet. 14. juni 2019. Besøkt 8. desember 2019.
6. ↑  «tjenestebutikk.no -Tjenestebutikk». *tjenestebutikk.no*. Arkivert fra originalen 8. desember 2019. Besøkt 8. desember 2019.
7. ↑  «Deling av data - konseptvalgutredning | Difi». *www.difi.no*. Besøkt 8. desember 2019.

Eksterne lenker
---------------

* «Pisk og gulrot for digitalisering». IKT Norge. Arkivert fra originalen 7. desember 2019.
* Difi (PDF)
* Kommunal og moderniseringsdepartementet: *Én digital offentlig sektor - Digitaliseringsstrategi for offentlig sektor 2019–2025*
* KS: *Digitaliseringssrategi 2017 - 2020*
* Difi-rapport
* Rambøll: *IT i praksis*
Et elektrisk lokomotiv
Rutekart
**BC Rail**, tidligere **British Columbia Railway** (1972–84) og **Pacific Great Eastern Railway** (før 1972) var en jernbane som opererte i den canadiske provinsen Britisk Columbia mellom 1912 og 2004. Med 2,320 linje-kilometer, var det den tredje største jernbanen i Canada. Fra 1918 var den eid av provins-regjeringen inntil det ble solgt til Canadian National Railway i 2004. Salget ble en politisk skandale, med offentlige høringer og rettslige følger; denne skandalen ble kjent som "Railgate".

Jernbanen ble overtatt av provinsen in 1918, etter at selskapet hadde møtt økonomiske vansker. De første 30 årene gikk banen fra "ingensteds til ingensteds", uten å passere noen større byer eller forgreninger med andre baner. Det sørlige endepunktet var i Squamish, mens det nordlige lå i Clinton. Mellom 1949 og 1984 ble banen vesentlig utvidet, med en sørlig utvidelse til North Vancouver og en nordlig utvidelse via Prince George til Dease Lake og Fort Nelson. Frem til 2002 opererte selskapet også persontransport.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) BC Rail – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Hans Thoresen** (født 1765 eller 1767 på Degrum i Enebakk, død 1840 i Christiania) var en norsk kjøpmann, trelasthandler og skipsreder i Christiania. Han tok borgerskap i Christiania i 1790 og bygget opp en betydelig handelsforretning med base i Skippergaten og drev en stor trelasthandel.

Han kjøpte bl.a. løkken Sommerro etter Bernt Anker. Etter Thoresens død ble løkken i 1841 kjøpt av slottskommisjonen for å innlemmes i Slottsparken; den lå der Dronningparken ligger i dag. I 1810 kjøpte Thoresen også Skinderstuen, hvor Nobelinstituttet ligger i dag, av professor Ole Pihl. Han var «velkjent for sin splendide selskapelighet» i sin levetid. Ved brannen på bordtomtene i 1819 led han store tap, men kom over dem.

Thoresen ble gift med Anna Ramstad 17. februar 1816 i Domkirken i Christiania. De var bl.a. foreldre til Augusta Paus' f. Thoresen, gift i 1865 i Genève med Bernhard Cathrinus Pauss.

Det finnes et portrett av ham fra 1839 malt av Johan Gørbitz. Det har siden 1929 blitt eid av Oslo Bymuseum.

Han må ikke forveksles med trelasthandler i Christiania Hans Thorn Thoresen (1761–1823).

Referanser
----------

1. ↑  Oslo Bymuseum, *Fra dets samlinger*, hefte VI
2. ↑
3. ↑  Ellen Bugge-Næss, «Analyse av portrett av Hans Thoresen 1839», *Johan Gørbitz portrettmaler i Christiania*, s. 40
***Hoffsinde*** var en adelsmann som gjorde tjeneste ved hoffet i Danmark-Norge. Betegnelsen stammer fra det gammeldanske *sinne*, som kan oversettes med «følgesvenn».

*Hoffsinden* gjorde tjeneste ved hoffet uten noe spesielt ansvarsområde. I krigstid utgjorde *hoffsindene* og deres svenner en militær rytterenhet kjent som hoff- eller livfanen (på dansk *Hoffanen* og *Livfanen*), selv om Drabantgarden var kongens egentlige livvakt. Betegnelsene ble brukt fra 1400-tallet til opp i 1600-tallet. 

Fanen stod under hoffmarskalken, og når han ikke var til stede, under en annen, dertil utnevnt *hoffsinde*.

Eksempler på *hoffsinder* er Otte Thygesen Brahe, Anders Kjeldsen Bing og Henrik Krummedike.

Referanser
----------

1. ↑  Knudsen, Anders Leegaard: «hofsinde» i *Den Store Danske* på lex.dk. Hentet 28. september 2023 fra
2. ↑  «hofsinde», *Danske ordbog*
3. ↑  Kap. 22: *Hærens og Flaadens Udrustning*
4. ↑  Benedictow, Ole Jørgen: «Henrik Krummedike» i *Norsk biografisk leksikon* på snl.no. Hentet 28. september 2023 fra

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Tredreiing.
Metalldreiing.  Foto: Frank Vincentz, 2010 
**Dreiing** er en metode for forming av materiale ved bruk av et stasjonært skjær på et roterende arbeidsstykke, for eksempel av stein, metall-, plast- eller tremateriale, slik at man kan forme det til ønsket diameter og form, herunder hule ut arbeidsstykket til en skål eller en bolle.

Dreiing utføres ved en dreiebenk som arbeidsstykket festes til. På 2000-tallet er dreiebenken ofte drevet av en elektrisk motor, men dreiebenken kan også holdes i gang med hånd- eller fotkraft.

Tredreiing omtales generelt som en sponfraskillende metode for bearbeiding av råmaterialer, og er en av de eldste og viktigste skjærende metodene i verksteder.

Bildegalleri
------------

* Illuminasjon fra et manuskript fra 1200--tallet tilhørende samlingen til det franske nasjonalbiblioteket (Bibliothèque nationale de France, Département des manuscrits). Personen til venstre står ved dreiebenken og arbeider.Illuminasjon fra et manuskript fra 1200--tallet tilhørende samlingen til det franske nasjonalbiblioteket (Bibliothèque nationale de France, Département des manuscrits). Personen til venstre står ved dreiebenken og arbeider.
* Video med lyd: tredreiing der dreiebenken driftes ved hjelp av tredreierens fotkraft. Videoen ble tatt opp under festivalen *Boulevard Gevelsberg 2012* i Tyskland.  Foto: Frank Vincentz
* Tredreiing på en dreiebenk med motor.  Foto: HubsingTredreiing på en dreiebenk med motor.  Foto: Hubsing

Referanser
----------

1. 1 2  Gustafsson, B. Arne (1991). *Sponfraskillende bearbeiding*. no#: NKI. ISBN 8256227443.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Martin Rasmussen Hjelmen** (født 24. januar 1904 i Hjelme i Øygarden, død 30. mai 1944 i Brandenburg) var en norsk sjømann og sabotør.

Hjelmen tok tidlig hyre til sjøs, og han utviklet sympatier for kommunismen og sterk motstand mot nazismen.[] I november 1935 møtte han i Oslo den tyske kommunisten og sjømannsorganisatoren Fritz Karl Wollweber, som i samarbeid med Sovjetunionen hadde utviklet en sabotasjeorganisasjon som rammet tysk og polsk skipsfart. Organisasjonen sprengte skip som leverte krigsviktig materiell til general Franco under borgerkrigen i Spania.

I Wollweber-gruppen fikk Hjelmen ansvar for det «nord-atlantiske området» og gikk straks igang med gjennomføring av en rekke sabotasjer, også mot skip ved kai i Oslo. Den første kjente vellykkede sabotasjeaksjonen skjedde i september 1937, og fram til årsskiftet 1938–1939 utførte organisasjonen over 30 aksjoner.

I september 1938 overtok Asbjørn Sunde ledelsen over den norske Wollweber-gruppen, og Hjelmen fikk ansvaret for virksomheten langs Ofotbanen, Narvik-Kiruna-Luleå (Sunde, side 243). Han reiste til Narvik for å vurdere mulighetene for en gruppe der, og tok kontakt med Barly Pettersen, som da jobbet som havnearbeider ved den strategisk viktige malmkaien i Narvik (Berg, 2009).

I samarbeid med Gestapo rullet europeisk politi opp flere av gruppene. Bare Hjelmens gruppe i Oslo overlevde tilbakeslagene og forble organisert, og vokste fram under Asbjørn Sundes ledelse fra 1941 under tilnavnet Osvald-gruppen.

Hjelmen blir arrestert i Sverige i februar 1940, og svenske myndigheter overleverte han til tyskerne. Han ble siden avhørt og torturert av Gestapo, og henrettet med giljotin i Brandenburg 30. mai 1944. Barly Pettersen ble henrettet samme dag.

Litteratur
----------

* Borgersrud, Lars: *Die Wollweber-Organisation und Norwegen* – Berlin 2001
* Borgersrud, Lars: *Nødvendig innsats. Sabotørene som skapte den aktive motstanden* – Oslo 1997 ISBN 82-00-22529-1
* Sunde, Asbjørn (1947). *Menn i mørket*. Oslo: Spartacus Forlag. ISBN 978-82-430-0485-6.  [nytt opplag Spartacus Forlag 2009]
* Berg, Rune (24. oktober 2009). «Husmannsgutten Barly Paul Devold Pettersen fra Aldersundet». Arkivert fra originalen 3. juli 2013. Besøkt 24. desember 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** Fangeregisteret **·** Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
Kart over Lorentz nasjonalpark
Puncak Jaya (4 884 moh.)
**Lorentz nasjonalpark** (Lorentz National Park) ligger i den indonesiske provinsen Papua (Vest-Papua) på øya Ny-Guinea og omfatter 2 350 000 ha, hvilket gjør den til det største beskyttede området i Sørøst-Asia. Nasjonalparken er oppkalt etter den nederlandske oppdageren Hendrikus Albertus Lorentz.

Lorentz nasjonalpark var opprinnelig et naturreservat som ble opprettet i 1978 og endret til en nasjonalpark på (opprinnelig) 2 505 600 ha etter beslutninger og lovendringer i 1997 og 1999. Nasjonalparken strekker seg fra det tropiske Arafurahavet langs kysten av øya og opp i høyden til Maokefjellene som har fjelltopper med permanente snø- og iskapper. Den høyeste fjelltoppen er Puncak Jaya i Sudirmanfjellene med sine 4 884 moh. men en rekke andre topper når også opp over 4 500 meter. I dette området møtes kolliderende kontinentalplater, hvilket gjør det geologisk interessant. Graden av biodiversitet er dessuten den høyeste i regionen.

Fauna og flora
--------------

Lorentz nasjonalpark har en svært rikholdig fauna, som blant annet omfattes av cirka 160 pattedyrarter, 650 fuglearter (hvorav 18 arter av paradisfugler) og 150 000 insektarter, hvorav mange er truet av utryddelse. Området inkluderer dessuten 300 reptilarter og mer enn 100 arter av ferskvannsfisk.

Innenfor nasjonalparkens grenser finnes hele fem økoregioner; lavlandsregnskog, mangrover, ferskvannssumpskog, temperert montan regnskog og subalpine stepper.

Verdensarven
------------

Lorentz nasjonalpark ble inkludert på Unescos verdensarvliste i 1999 (kriterium: (viii)(ix)(x), referanse: 955).

Se også
-------

* Ny-guinea syngehund

Referanser
----------

1. ↑  World Heritage List: Lorentz National Park. UNESCO. Besøkt 2017-04-04

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lorentz National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* UNESCO World Heritage Centre - Lorentz National Park
* World Conservation Monitoring Centre - Lorentz National Park

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Aaslaug Vaa** (født 25. august 1955 i Skiptvet i Østfold) er en norsk agronom, allmennlærer og cand. phil. med fagkretsen historie, filosofi og kunsthistorie. Hun har vært offentlig tjenestekvinne i norsk kultursektor fra 1981 til 2008. 

Hun var kino- og kultursjef i Åsnes fra 1981 til 1986 og fylkeskultursjef i Nordland fylkeskommune fra 1986 til 2008. Hun hadde permisjon fra sin stilling i Nordland fylkeskommune i til sammen fem år (1996-1998 og 2005-2008). Under hennes ledelse av kulturavdelingen i Nordland fylkeskommune er det etablert institusjoner og enheter som Figurteateret i Nordland, Sceneinstruktørene i Nordland, Nordland kunst- og filmfagskole, Arkiv i Nordland, Kulturminner i Nordland, Nordland kultursenter, Hamsunsenteret på Hamarøy og fylkesdekkende prosjekter som «Regionalt kultursamarbeid i Nordland», «Forfatterprosjekt Nordland», «Skulpturlandskap Nordland». Hun var fra 1987 sentral aktør i utviklingen av vennskapssamarbeidet mellom Leningrad fylke og Nordland fylkeskommune.

Verv
----

Vaa er sakkyndig i Nordisk kulturfond og har blant annet vært styremedlem i «Program for kulturstudier», Norges forskningsråd. (1996 – 2003), ledet Barentsutvalgets kulturutvalg (2001 – 2003) og Nordkalottens kulturråd (1998 – 2003). Hun har vært styremedlem i Utsmykkingsfondet for offentlige bygg (1994 – 1999) og forskningsprogrammet «Kultur og regional utvikling» (1989 – 1994), medlem i nasjonal komité for kultur- og tradisjonsformidlende forskning, Norges forskningsråd (1987 – 1988) og styremedlem i Nærkringkastingsnemnda, (1988 – 1991), Statens teaterråd (1987 – 1991) og Nordland teater (1987 – 1991), i tillegg til diverse tillitsverv i Norsk kulturråd.

Publikasjoner
-------------

Vaa har hatt medarbeidere som har stått for utviklingen av en rekke bøker i regi av Nordland fylkeskommune, som «Skulpturlandskap Nordland» «Til topps i Nordland» og «Fotefar mot Nord, Kulturhistorisk veibok for Nord-Norge og Namdalen» ». Hun var i regi av Utsmykkingsfondet (KORO) og Norges forskningsråd prosjektleder og redaktør for «I fellesskapets rom» og i regi av Norges forskningsråd prosjektleder og medredaktør for «Blikk på kunst». Vaa er artikkelforfatter i «Kulturforskning[*død lenke*]» og «Et helligt Land for Gud. Hålogaland bispedømme 200 år». Hun var redaktør og tekstforfatter for «KAFE MIDNATTSOL Ei forteljing om mat[*død lenke*]», «Å låne øyne å se med. Kaare Espolin Johnsons kunstnerskap» og prosjektansvarlig, redaktør og artikkelforfatter for «Hamsun Holl Hamarøy». Denne boka motto en førstepris som monografi over et byggverk i 2010. 

### Filmer

«RORBUAS METAMORFOSE – en levende museumskatalog» (2010). Regi Karin Pennanen, foto Virginie Surdej og konsept og produksjon Aaslaug Vaa. 
Under utvikling og produksjon: «Ei vise vil eg kveda», om kvedartradisjoner i Øvre Telemark.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aaslaug Vaa på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**«Sea of Heartbreak»** er en amerikansk country and western-sang med melodi og tekst av Paul Hampton og Hal David. Don Gibson spilte den inn på singlen RCA Victor 47-7090 22. mai 1961. Chet Atkins var produsent.

Liverpool-gruppen The Searchers spilte den ikke inn på single. Derimot var den med på EP-platen *Play the System* (Pye NEP 24201) og LP-platen *It's the Searchers* (Pye NPL 16092). Begge ble utgitt i 1964. *It's the Searchers* havnet på en fjerdeplass på den britiske LP-listen.

Johnny Cash inkluderte den på sin CD, *Unchained* (American Recordings/Warner Brothers Records). Den ble utgitt 5. november 1996. Cash ble backet av Tom Petty & the Heartbreakers. Jerry Rubin var produsent.

Johnny Rivers spilte den inn på sin live-CD, *Back at the Whisky* (Collector's Choice Music CCHP 7112). Den ble utgitt 30. januar 2001.

Listeplasseringer
-----------------

«Sea of Heartbreak» lå på den norske VG-lista i én uke i 1961 og nådde en tiendeplass.

«Sea of Heartbreak» ble Don Gibsons debut på den britiske singlelisten 2. september 1961, hvor den lå i 13 uker med en fjortendeplass som beste resultat.

Norsk versjon
-------------

Anne Engh har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «En hav av minner». Engh har spilt inn sangen. Den ble utgitt på LP-platen *Wembley 1980* (Tonep TOPLP-80080). Country Snakes og Janis Lagan var produsenter.

Referanser
----------

1. ↑  Don Gibson-diskografi hos Emory Law
2. ↑  The Searchers Recordings by M. Denger
3. ↑  Luma Electronics' Johnny Cash-diskografi
4. ↑  Johnny Rivers (pop) - Back at the Whisky[*død lenke*]
5. ↑  norwegiancharts.com - Don Gibson - Sea Of Heartbreak
6. ↑  Chart Stats - Don Gibson - Sea Of Heartbreak
7. ↑  Se plateetiketten
Flåte på øvre Drava (Drau), i Kärnten i Østerrike.
**Tømmerrafting** er en tradisjonell metode for transport av tømmer, varer og personer langs europeiske vannveier. Metoden har historiske røtter tilbake til middelalderen.

Flåtene kan bli opptil 600 meter lange, 50 meter brede og to meter høye. Historisk kunne rafterne tilbringe ukesvis om bord i flåtene, der de bodde og arbeidet. Konstruksjonsteknikken og navigasjonskunsten er overlevert muntlig fra generasjon til generasjon.

Tømmerrafting i Latvia, Polen, Spania, Tsjekkia, Tyskland og Østerrike ble i 2022 oppført på UNESCOs liste over verdens immaterielle kulturarv.

Galleri
-------

* Tømmerrafting i Tyskland ca. 1910. Foto: Hermann RabeTømmerrafting i Tyskland ca. 1910. Foto: Hermann Rabe
* Illustrasjon av tømmerrafting datert 1893.Illustrasjon av tømmerrafting datert 1893.

Se også
-------

* Tømmerfløting
* Flak (tømmerfløting)

Referanser
----------

1. 1 2 3  «UNESCO - Timber rafting». *ich.unesco.org* **(engelsk)**. Besøkt 25. september 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Timber floating – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** LCCN **·** HDS **·** NKC **·** NKC
 |
**Karmel** var by i oldtidens kongedømmet Judea. Det er lokalisert rundt tyve km sør for Hebron og rett ved siden som dagens palestinske landsby **al-Karmil** ligger. Rett ved ligger **Karmel, Har Hebron** som er en moshav, eller en jødisk bosetning, og rett i nærheten av Bibelens nevnte Karmel, og er således oppkalt etter denne. Karmelberget er derimot et fjell i nordvestre delen av Israel som strekker seg inn i Haifa. Det var dette fjellet som profeten Elia ofret på og talte imot Baalsdyrkerne.

Referanser i Bibelen
--------------------

Det er flere referanser til Karmel i Bibelen. Den er nevnt som en by i Judea i Første Samuelsbok 15:12 Det nevnt som et sted hvor kong Saul reiste et monument etter ekspedisjonen mot amelekittene. I Josvas bok 15:55 er Karmel en av de byene som listes opp i Judea. I Josvas bok 25 er Karmel nevnt som hjemmet til Nabal og hans hustru Abigajil som siden ble gift med kong David av Israel.

Senere historie
---------------

Etter Bar Kokhba-opprøret ble det fjerntbeliggende Karmel benyttet som en romersk garnisonsby. Jødene i byen ble som ubekvem med den romerske tilstedeværelsen at det flyttet deres bosetning 2 km sørøst på en høydetopp. Den nye jødiske bosetningen blomstret fram til hæren til Khosrau II av Persia tvang romerne til å oppgi Palestina. Den persiske hæren ble kort tid etter beseiret av de muslimske styrkene til Rashidunkalfatet. Da markedet for deres vinproduksjon forsvant fikk den jødiske bosetningen en markant nedgang fram til synagogen ble helt forlatt på 800-tallet. Den etterlatte synagogen står fortsatt i den palestinske byen som i dag er kjent som al-Karmil. Det er en av de best bevarte antikke synagoger på Vestbredden.

Den arabiske geografen Al-Muqaddasi beskrev byen i 985 som «en landsby i det ytre omfanget til området til Hebron i Jund Filastin. Dette er den Karmel som er nevnt i *Josvas bok* xv.55.»

På et tidspunkt i middelalderen flyttet arabere inn i landsbyen. I henhold til Det palestinske sentralbyrå for statistikk hadde landsbyen en befolkning på 3741 mennesker i 2007.

Det nye jødiske samfunnet Karmel, Har Hebron ble opprettet i 1980 og har i dag rundt 70 familier.

Referanser
----------

1. ↑  Nettbibelen: Samuelsbok 15:12[*død lenke*]
2. ↑  Nettbibelen: Josvas bok 15:55
3. ↑  Nettbibelen: Josvas bok 25 Arkivert 27. oktober 2011 hos Wayback Machine.
4. ↑  *Calmet's Dictionary of the Holy Bible*, 1832. s. 280
5. ↑  Murphy-O'Connor, Jerome (2008): *The Holy Land: An Oxford Archaeological Guide from Earliest Times to 1700*, Oxford University Press US, ISBN 0199236666: s. 351
6. ↑  le Stange, Guy. (1890): Palestine Under the Moslems, s. 488.
7. ↑  2007 PCBS Census (PDF) Palestinian Central Bureau of Statistics. s.120.
**Olli Juhani Muotka** (født 14. juli 1988 i Rovaniemi) er en finsk skihopper og tidligere kombinertløper. Han representerer Ounasvaaran Hiihtoseura.

Han debuterte internasjonalt i kombinert i B-verdenscupen i Vuokatti i mars 2005. Han ble nummer 78 sammenlagt i B-verdenscupen i sesongen 2005-06.

I spesielt hopp debuterte han internasjonalt i FIS-cupen i normalbakken i Kuopio i desember 2005. I verdenscupen i hopp debuterte han med 14.-plass i Sapporo 16. januar 2010. Det er også hans beste individuelle plassering i verdenscupen. Han ble nummer 10 sammenlagt i FIS-cupen i sesongen 2007-08.

Olli Muotka deltok i junior-VM i 2005, 2006, 2007 og 2008 – de to første årene bare i kombinert, i 2007 både i kombinert og spesielt hopp, og i 2008 bare i hopp. I kombinert var hans beste individuelle plassering 22.-plass på sprint HS109, 5 km i Kranj i 2006. I Tarvisio i 2007 var han på det finske laget som ble nummer 6 i lagkonkurransen HS100, 4x5 km. Det var for øvrig hans siste internasjonale konkurranse i kombinert. Dette året var han også på det finske laget i hopp som tok bronsemedaljer i lagkonkurransen. I det individuelle rennet i hopp ble han nummer 8.

Referanser
----------

1. ↑   FIS-databasen, FIS skihopper-ID 112944, besøkt 26. april 2022[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* (en) Olli Muotka – Profil og resultatoversikt hos FIS (kombinert)
* (en) Olli Muotka – Profil og resultatoversikt hos FIS (skihopping)
* Finlands Idrettsforbund: Olli Muotka (finsk)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olli Muotka – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Olli Muotka – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Olli Muotka – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Olli Muotka – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Olli Muotka – FIS (kombinert) Rediger på Wikidata

* (en) Olli Muotka – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Felipe Massa under testing før sesongstart på Jerez i februar 2011.
**Ferrari 150° Italia**, opprinnelig kalt **Ferrari F150**, er en Formel 1-bil bygget av Scuderia Ferrari for å konkurrere i Formel 1-sesongen 2011. Den ble lansert på Ferraris hovedkvarter i Maranello, Italia den 28. januar 2011, på dagen ett år etter lanseringen av forgjengeren Ferrari F10. Bilens chassisbetegnelse ble valgt for å feire 150 års-jubileet for Italias samling. Bilen ble kjørt av Fernando Alonso og Felipe Massa.

Navnestrid
----------

I februar 2011 kunngjorde Ford at de aktet å saksøke Ferrari over bruken av navnet F150. Som svar begynte Ferrari å kalle bilen «F150th Italia», og hevdet at det opprinnelige F150-navnet bare var en forkortelse. Den 3. mars kunngjorde Ferrari at navnet igjen var blitt endret, denne gang til «Ferrari 150° Italia» (150º uttalt som det italienske ordenstallet *centocinquantesimo*), og at Ford hadde trukket sitt søksmål.

2011-sesongen
-------------

Da sesongen startet i Australia ble mange overrasket over Ferraris tydelige mangel på ytelse, spesielt under kvalifiseringen. Alonso og Massa var 1,4 og 2,0 sekunder langsommere enn Sebastian Vettel, som tok pole position i sin Red Bull RB7. I løpet virket det imidlertid som om Ferrariene hadde nok fart, men sluttresultatene var fremdeles betydelig preget av de svake posisjonene på griden, med Alonso på 4. og Massa på 7.-plass. Den manglende ytelsen fortsatte å hemme resultatene deres både i Malaysia og Kina og etter tre løp sto teamet uten pallplasseringer og på tredjeplass i konstruktørmesterskapet, allerede 55 poeng bak lenderen Red Bull. Løpet i Tyrkia var et vendepunkt for Ferrari, hvor de omsider klarte å holde følge med Red Bull. Etter å ha startet fra femte startposisjon klarte Alonso å klatre opp til andreplass, før han ble passert av Mark Webber på 51. runde. Hans tredjeplass var Ferraris første pallplassering i 2011-sesongen.

Referanser
----------

1. ↑  «Ferrari reveals new car launch date». *Autosport.com*. Haymarket Publications. 12. januar 2011. Besøkt 31. mars 2012.
2. ↑  «Ferrari’s new Formula 1 car to be called F150». Ferrari. 25. januar 2011. Arkivert fra originalen 25. januar 2011. Besøkt 31. mars 2012.
3. ↑  «Ford sues Ferrari over use of F150 name». Yalla F1. 10. februar 2011. Arkivert fra originalen 5. januar 2013. Besøkt 31. mars 2012.
4. ↑  «The name of the new Ferrari Formula 1 car». *Scuderia Ferrari*. Ferrari. 10. februar 2011. Arkivert fra originalen 4. september 2014. Besøkt 31. mars 2012.
5. ↑  «The Horse Whisperer - The name changes but not the sense». *ferrari.com*. Ferrari S.p.A. 4. mars 2011. Arkivert fra originalen 5. november 2013. Besøkt 31. mars 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ferrari 150° Italia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata