recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bandh** er et indisk ord som beskriver ei politisk aksjonsform. Det svarer grovt sett til, men er ikke helt identisk med, det som ellers i verden blir kalt *generalstreik*.

Opprinnelig stammer ordet fra hindi, der det betyr *lukket* eller *stengt*. Bandh er gått inn også i indisk engelsk, avisspråk osv. i den nye betydninga.

*Bandh* kan erklæres for f.eks. en by eller et større område, gjerne for en dag eller for noen få dager. Da legges alt arbeid ned, alle butikker og markeder stenges, trafikken og transporten stoppes også. I overført betydning *stenges* hele samfunnet.

Aksjonistene kan bruke midler fra fredelig blokade til aggressive demonstrasjoner, hærverk og vold for å stoppe de som ikke respekterer oppfordringa til *bandh*. Butikker kan f.eks. bli plyndra og knust, offentlige kontorer stengt og satt fyr på, og biler og busser stoppa og brent.

Bandh kan brukes som våpen i en arbeidskonflikt eller for å sette makt bak politiske krav. Fagforeninger eller politiske bevegelser kan erklære *bandh*. Dette er et fryktet våpen, fordi aksjonsforma stopper all økonomisk virksomhet og etter kort tid fører til store tap, varemangel, kanskje mangel på mat og bensin osv.

Aksjonsforma blei først utvikla i India. Men den spredde seg seinere til de fleste andre landa på subkontinentet, og ordet *bandh* har også gått inn i det politiske språket der.
Fra løpet i Long Beach i 2012
**Indy Racing League** (**IRL**), fra 2011 kjent under merkenavnet **INDYCAR** (store bokstaver), er en amerikansk motorsportsorganisasjon, mest kjent som den styrende organisasjonen bak IndyCar Series, det høyeste nivået innen amerikansk formelbilracing. IRL eies av Hulman and Co, som også eier banekomplekset Indianapolis Motor Speedway.

IRL ble stiftet i 1994 av Tony George, eieren av Indianapolis Motor Speedway, som ønsket å etablere et alternativ til CART, men med lavere kostnader. De første løpene ble arrangert i 1996, og til å begynne med var det få førere som tok racingklassen alvorlig. De første sesongene ble derfor dominert av ukjente førere, til og med i de største løpene. Fra 2000 begynte imidlertid førere og team å komme over fra CART-serien, noe som bidro til at CART i 2003 gikk konkurs og ble startet på ny under navnet ChampCar. I 2008 var det imidlertid slutt for ChampCar, og restene ble fusjonert inn i IRL.

IRL styrer fire formelbilmesterskap, hvorav IndyCar Series er den øverste. Under denne finnes de tre utviklingsseriene Indy Lights, Pro Mazda og US F2000.

Eksterne lenker
---------------

* Indys offisielle nettsider
* Indy500.com – offisielle nettsider for Indy 500

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
En robot som håndterer glass.
**Industriteknikk** er bruk av råstoffer eller materialer i en produksjonsprosess som fremstiller fabrikkens produkter. Administrasjon og drift av næringsvirksomhet, i dette tilfellet produksjon, krever bruk av økonomiske, tekniske og arbeidsmessige ressurser. Industrialisering er en kontinuerlig prosess med endringer i måten produksjonen skjer på.

Produksjon
----------

Produksjon er den bearbeidningsprosessen som skjer for å fremstille industriprodukter. Den kan skje ved manuelle arbeidsoperasjoner, ved mekaniserte produksjonsprosesser og ved bruk av automatiserte prosesser som styrer produksjonen helt eller delvis automatisk.

Håndtering
----------

Mellom produksjonstrinnene håndteres bedriftens materialer og produkter manuelt eller ved bruk av tekniske hjelpemidler. Oppbevaring og transport skjer på den måten som tjener hensynet til drift og sikkerhet best mulig. Bruk av hjelpemidler som magasiner, transportører, roboter e.l. gir halv- eller helautomatisk drift av transport og håndtering.

Markeder
--------

Industribedrifter gjør ofte bruk av varemesser når de skal promotere eller selge sine produkter.

Se også
-------

* Fluidteknikk
* Industripneumatikk
* Kybernetikk
* Masseproduksjon
* Produksjonsteknikk
* Teknisk innretning

Eksterne lenker
---------------

* Produksjons- og industriteknikk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
Li Fuchun på den andre nasjonale folkekongress i 1959
**Li Fuchun** (kinesisk: 李富春, pinyin: *Lǐ Fùchūn*, Wade-Giles: *Li Fu-ch'un*, født 22. mai 1900 i Changsha i provinsen Hunan i Kina, død 9. januar 1975) var en kommunistisk politiker i Folkerepublikken Kina. Li Fuchun regnes som en av hovedgrunnleggerne for Kinas sosialistiske økonomi.[]

Etter grunnskole og middelskole i Changsha reiste Li i 1919 til Frankrike som arbeidende student (*Mouvement Travail-Études*) og der innledet han sin politiske virksomhet. Han ble grepet av marxismen og sluttet seg i 1922 til organisasjonen Kinas sosialistiske ungdom og året etter til Det kinesiske kommunistiske parti. i 1923 giftet han seg med Cai Chang, Cai Hesens søster. I 1925 dro han for å studere til Sovjetunionen, men vendte snart etter hjem til Kina for å delta på Nordekspedisjonen. Han gjorde tjeneste som leder for den politiske avdeling av Den nasjonale revolusjonshærs 2. armé og som fungerende kommunistisk partisekretær for provinsen Jiangxi. Det var i denne tiden han ble kjent med Mao Zedong.

Li Fuchun tok del i alle de større kommunistiske felttogene, blant annet den lange marsjen, da han innehadde ledende politiske roller. Han var deretter partisekretær for Shaanxi–Gansu–Ningxia. Under den annen sino-japanske krig hadde han en rekke verv knyttet til organisasjon og økonomisk planlegging, og ble i 1945 medlem av partiets sentralkomite. 

I den avsluttende fasen av den kinesiske borgerkrig 1945–1949 hadde han sentrale politiske verv i det nordøstre Kina. 

Ved opprettelsen av Folkerepublikken Kina ble både Li Fuchun og Cai Chang forflyttet til Beijing. Mens hun tjenestegjorde som forkvinne av Den allkinesiske kvinneføderasjon, ble Li Fuchun utnevnt til nestsjef for Den sentrale økonomiske og finansielle kommisjon under Chen Yun og til minister for Ministeriet for tungindustri. I 1954 ble han visestatsminister og samtidig formann for Den statlige planleggingskommisjon. I 1956 ble han medlem av Politbyrået i 1958 av Partisekretariatet.

Ved begynnelsen av kulturrevolusjonen fikk han i august 1966 plass i Politbyråets stående komite. Etter at han begynte å uttrykke uro over den vending kulturrevolusjonen tok, ble han av Mao «bedt om å ta et års hvile».[] Ikke lenge etter angrep Li åpent kulturrevolusjonen i et møte sammen med blant annet de andre topplederne Chen Yi, Li Xiannian og Nie Rongzhen med den følge at de ble brennemerket som «februarmotstrømmen» og fordømt som revisjonister.[]

Til tross for dette ble Li Fuchun valgt inn i sentralkomiteen i 1969. Etter Lin Biaos fall i 1971 erklærte Mao Zedong at «februarmotstrømmen» var et lukket kapittel, og slik ble Li Fuchun fullstendig rehabilitert.[] Han ble igjen valgt inn i sentralkomiteen i 1973, og til Den nasjonale folkekongress i 1974 (skjønt han døde fire dager før den hadde sitt første møte).

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, oppført som Li Fu-chun, Munzinger IBA 00000009219[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.encyclopedia.com[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
Muslimske demonstranter:  
"BEHEAD ALL THOSE WHO INSULT THE PROPHET"  
"Our Dead are in Paradise. Your Dead are in HELL!"
**Islamofascisme** er en sterkt ladet neologisme som trekker paralleller mellom visse utgaver av islam og forrige århundres europeiske fascistbevegelser. Organisasjoner som har blitt omtalt som «islamofascistiske» inkluderer blant annet de iranske myndighetene, Det muslimske brorskap, al-Qaida, Taliban, Hamas og Hizbollah. 

Begrepet ble popularisert av den britiske journalisten Christopher Hitchens og har blitt brukt både i neokonservative og mer liberale og religionskritiske kretser. Som med andre nyskapte begreper der *-fascisme* inngår er ordet blitt til mest fordi det ved drahjelp av *fascisme*komponenten gis den ønskede sterkt negative ladning, ikke fordi det man ønsker å beskrive nødvendigvis har vesentlige kjennetegn felles med den italienske fascisme fra mellomkrigstiden og annen verdenskrig.[]

I august 2006 uttalte USAs president George W. Bush at avsløringene av nye terrorplaner i Storbritannia var «en sterk påminnelse om at dette landet er i krig med islamske fascister som vil bruke ethvert middel til å ødelegge de av oss som elsker frihet, til å skade vårt land».

Kritikere av begrepet hevder at det er mer tilslørende enn avslørende å sammenligne islam i visse utgaver med fascisme. Andre kritikere påpeker det uheldige og forvirrende i å lansere et nytt begrep for å beskrive et fenomen som allerede kan beskrives med det veletablerte begrepet 'islam', men en oppfatning om at islam i seg selv skulle være fascistisk, har liten støtte i relevante fagmiljøer (som religionsvitenskap eller statsvitenskap).[]

Se også
-------

* Fascisme
* Klerikal fascisme

Referanser
----------

1. ↑  «Mortal threat». The Washington Times. Besøkt 17. januar 2006.
2. ↑  «- Kriger mot islamske fascister». NRK. Besøkt 17. januar 2006.

Eksterne lenker
---------------

* Jahn Otto Johansen, forfatter og journalist: Ingen fare for islamisering (om begrepet) (Aftenposten, 31. januar 2007)
**Izjma** (russisk: И́жма) er ei elv i Republikken Komi i Russland. Den er ei venstre sideelv til Petsjora. Elva er 531 kilometer lang, med et nedbørfelt på 31 000 km². 79 kilometer fra munningen har den en middelvannføring på 317 m³/s. Den fryser over i november og blir under is til vårflommen som starter i mai.

Største tilløpselver: Ukhta, Ajuva og Sebys.

Izjmas kilder er i Timanhøydene. I det øvre løpet er elvas bredder skogkledte, mens det i Izjmas nedre løp er mest england og myr. Elvas løp er buktende, og i de øvre delene går den over stryk og steinete partier. Ved samløpet med Ukhta ligger byen Sosnogorsk, og 10 kilometer oppstrøms i Ukhta ligger byen Ukhta.

Izjma er seilbar opp til samløpet med Ukhta. I det nedre løpet blir elva betydelig bredere, den renner saktere og begynner å danne meandere og små øyer. Den løper sammen med Petsjora ved Ust-Izjma.

Referanser
----------

1. 1 2 3  *Russlands statlige vannregister* **(russisk)**.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp); Manglende eller tom `|url=` (hjelp); Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)
2. 1 2  «Izhma At Izhma» **(engelsk)**. R-ArcticNET. Besøkt 22. januar 2016.
3. 1 2  «Ижма (река в Коми АССР)». *Store sovjetiske encyklopedi* **(russisk)**. Besøkt 22. januar 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Stakčín** (ungarsk: *Takcsány*) er en større landsby og en stor kommune i Snina i regionen Prešov i det nordøstlige Slovakia.

Geografi
--------

Landsbyen og kommunen ligger i dalen til elva Cirocha i 257 meters høyde over havet med et samlet areal på 167,742 km², hvilket muligvis gjør denne kommunen til landets største. Landsbyen har et innbyggertall på rundt 2 500. Kommunen ligger mellom fjellene Vihorlat og Bukovské vrchy. Kommunen er også setet for Poloniny nasjonalparks styrende organ.

Historie
--------

Landsbyen blir først nevnt i dokumenter fra 1492 under navnet «Staccyn». Området omkring landsbyen var åsted for kamper mellom slovakiske og ungarske militære styrker under den slovakisk-ungarske krig i mars 1939.

Referanser
----------

1. ↑  Štatistický úrad SR :: The 2011 Population and Housing Results Arkivert 13. november 2012 hos Wayback Machine. - Besøkt 22. januar 2013

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Stakčín – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Stakkestad** er område som ligger nord for Førre i Tysvær kommune. Matrikkelgården Stakkestad/Stakkastad har gitt navn til hele området. Området grenser mot Førre i sør, Haugesund kommune vest og Sveio kommune i nord. Øst for Stakkestad ligger området Våg.

Gårdsnavnet har rot i det norrøne *stakkr*, antagelig i betydning (høy)stakk. Opphavet kan være at området ble brukt til høylagring eller det kan være en terrengformasjon med form som en stakk.
Den gammelnorske formen har vært Stakkastaðir. Eldre skriveformer har vært Stackestad (1519) og Stockested (1521).

Stakkestad er i dag mest kjent for Stakkastadvatnet, hovedvannkilden for de to kommunene Haugesund og Tysvær. Området er også kjent for Valhest, det høyeste punktet i Tysvær. Dette er et populært turmål for skoleelever og andre turgåere.

Harald Stakkestad, tidligere ordfører i Tysvær, er født og oppvokst på Stakkestad gård.

Referanser
----------

1. ↑  Inge Særheim (2007). *Stadnamn i Rogaland*. Bergen: Fagbokforlaget Vigmostad & Bjørke. s. 214. ISBN 978-82-7674-879-6.
***Serrognathus lhoba*** (også kjent som *Dorcus lhoba*) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor(hannen ca. 23-28 millimeter), blankt svart, kraftig bygd hjortebille, hannens kjever gjerne nokså rette, kraftige med en innoverrettet tann nær spissen, uten tenner i den indre delen. Kroppen er litt flattrykt, hannens hode er stort for å gi plass til de store kjevene, hunnen har en mer jevnbred kroppsform. Hannenes kjever er ikke sagtakkede (i motsetning til de fleste andre *Serrognathus*-artene). Hunnen er mindre enn hannen, dekkvingene er lengdestripete.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer, hunnene legger egg i døde trestammer med hvitråte.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Tibet.

Systematisk inndeling
---------------------

Arten blir ofte plassert i slekten *Dorcus*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen Dorcini
						* Slekten *Serrognathus* Motschulsky, 1861 – 28 arter
							+ Underslekten *Eurytrachelus* Thomson, 1862
								- ***Serrognathus lhoba*** (Huang & Chen, 2013)

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
* Bildegalleri
* (en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stalaktitt, fra Soreq-grotten i Israel.
Postojna-grotten i Slovenia
**Stalaktitt** (fra gresk: Σταλακτίτης, *stalaktites*, «dryppende») er en betegelse for en bestemt type dryppstein, som kan forekomme i kalksteinsgrotter. De dannes ved at hver enkelt dråpe avsetter en forsvinnende liten mengde kalkspatt, variasjon i vanngjennomstrømning og luftgjennomstrømning avgjør form og hvor sakte de vokser. Er vannet for eksempel også jernholdig kan det gi rustgul farge.

En stalaktitt er en tapp som vokser eller har vokst nedover fra taket, i motsetning til en stalagmitt som vokser oppover fra gulvet. Er stalaktitten større en stalagmitten er det gjerne mindre rask vanngjennomstrømning, og mer av kalkspatten rekker å avsettes i stalaktitten, enn ved raskere vanngjennomstrømning der stalagmitten, på gulvet av grotten, vokser raskest.

Annet
-----

En huskeregel for å skille betegnelsene «stalaktitt» og «stalagmitt» er å se på bokstavene T og M i ordene, former som likner på henholdsvis en tapp som henger ned fra et tak og to tagger som stikker opp.

Etymologi
---------

Dryppstein er først nevnt (men ikke ved navn) av den romerske naturhistorikeren Plinius den eldre i en tekst som også nevner stalagmitter og søyler og viser til deres dannelse ved drypp av vann. Begrepet «dryppstein» ble laget på 1600-tallet av den danske legen Ole Worm, som laget ordet fra det greske ordet σταλακτός (*stalaktos*, «drypp») og det greske suffikset -ίτης (*-itter*, forbundet med eller som tilhører).

Referanser
----------

1. ↑  «stalaktitt», *NAOB*
2. ↑   «stalactite», *Oxford Dictionary*. Arkivert fra originalen 1. august 2021
3. ↑  «dryppstein», *NAOB*
4. ↑  Olao Worm (1655): *Museum Wormianum*. ... (Amsterdam («Amstelodami»), (Nederland): Louis & Daniel Elzevier, s. 50-52.
5. ↑  «-ite (1)», *Online Etymology Dictionary*

Eksterne lenker
---------------

* «Speleothems (Cave Formations) – Wind Cave National Park (U.S. National Park Service)», *Nps.gov*.
* «Stalactites», *The Virtual Cave*
* «Stalactites» av Enrique Zeleny, *Wolfram Demonstrations Project*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
***«Fjellfinnenes nasjonalsang»*** er et skillingstrykk som sto trykket i visesamlingen «Luren». Melodien er «Hvor herligt er mitt fødeland».

Teksten
-------

**1.**Hvor herligt er mitt fødeland ei roser jeg de fremmede riker,  

på Norges fjell jeg best meg liker thi der jeg er den frie mann.  

Skjønt her er skarpt og goldt og øde min kjære rein dog finner føde,  

hva fordrer jeg vel mere enn fullkommen mose for min rein.  

  

**2.**Mitt reinsdyr er min beste venn min rikdom er min lærredshytte,  

med ingen konge vil jeg bytte skjønt jeg er fremmed uten hjem.  

Fra krigens larm meg Gud bevarer her sitter jeg så trygt for farer  

her føler jeg meg alltid vel blant mine rein på høye fjell.  

  

**3.**Min Skapers og min Kongens navn stå begge skrevne dypt i bringen  

jeg ellers kymrer meg om ingen og føler heller intet savn.  

Den Herre som meg kjær er vorden regjerer over hele jorden  

han fører meg den steile vei jeg vandre må o rein for deg.  

  

**4.**Min vinterdag er måneskinn hvortil seg nordlysflammer knytte  

hvor deiligt da omkring min hytte hvor herligt da at være fin.  

Når reinen trives og blir flere hva kan jeg da vel ønske mere  

når møyen kronet er med hell hvor herligt er da ei mitt fjell.  

  

**5.**På fjellet er mitt rette hjem dit når ei verdens sorg og plager,  

der går jeg trygt hvor jeg behager min ski meg fører sikkert frem.  

Min rein meg fører, føder, kleder og skaffer meg så mangen gleder  

jeg er den lykkeligste mann, ja herligt er mitt fødeland.

Kilder
------

* «To skilling for en sang» av Torunn Eriksen, Universitetsforlaget 1981
**Samaire Rhys Armstrong** (født 31. oktober 1980) er en amerikansk skuespillerinne, kanskje mest kjent for rollene som «Emily» i TV-serien *Entourage*, og som «Anna Stern» i *The O.C.*

Biografi
--------

### Tidlig liv

Armstrong ble født i Tokyo i Japan av skotsk far og italiensk mor. Hennes fornavn, uttalt sɑmɪːrɑ, er irsk. Hun bodde i Japan i flere år, før hun flyttet til Hawaii, og senere til Sedona i Arizona, der hun vokste opp. Armstrong gikk på universitetet i Arizona, men sluttet tidlig på grunn av at skolens dramaavdeling hadde en politikk på at førsteårsstudentene ikke fikk være involvert i produksjoner. Senere flyttet hun til Los Angeles.

### Karriere

Hennes første store gjennombrudd innen filmskuespill var som en av de to tvillingene «Fratelli» i parodifilmen *Not Another Teen Movie*. Armstrong hadde også en stadig tilbakevendende rolle i TV-serien *Freaks and Geeks*, samt gjesteopptredener i *Judging Amy*, *Party of Five*, *C.S.I.: Crime Scene Investigation*, *Numb3rs* og *The X-Files*. Hun opptrådte i èn episode av *The O.C.*, og ble bedt om å komme tilbake igjen da flere av seriens fans ba om at hun var med i flere episoder. Hun hadde en tilbakevendende rolle i HBOs TV-serie *Entourage*. 

Mens hun ikke medvirker i filmer, designer Armstrong klær for sitt eget klesmerke som hun kaller *NARU*. Hun har også opptrådt i musikkvideoer, slik som i Hansons «Penny and Me», og Daniel Powters «Bad Day».

Utvalgt filmografi
------------------

| År | Tittel | Rolle | Merknader |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | *Its A Boy Girl Thing* | Nell |  |
| *Just My Luck* | Maggie |  |
| *Stay Alive* | Abigail |  |
| 2001 | *Not Another Teen Movie* | Kara Fratelli |  |

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm1027847, besøkt 27. juni 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Samaire Armstrong på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Samaire Armstrong i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Samaire Armstrong på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Samaire Armstrong på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Samaire Armstrong på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Samaire Armstrong hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Samaire Armstrong hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Samaire Armstrong hos TV Guide Rediger på Wikidata

* (en) Samaire Armstrong hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* AskMen.com: Samaire Armstrong
* Maxim Magazine: Samaire Armstrong Arkivert 30. september 2007 hos Wayback Machine.
* Samaire Armstrongs fanside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
**Fjellhakefly** (*Polia richardsoni*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den forekommer mest i fjellene i nord i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 30 – 34 mm), grått nattfly. Arten er mye mindre enn de andre *Polia-*artene som forekommer i Norge og ligner ikke på dem, derimot er den ganske lik flere andre arter av nattfly som lever i fjellet. Kroppen er kledt med ganske lange hår. Forkroppen har mønstre dannet av svarte og grå hår. Forvingen er grå, midtfeltet vanligvis noe mørkere enn resten. Mellomlinjene, som avgrenser midtfeltet, er brede og lyse, nyre- og ringmerkene lysgrå. Bølgelinjen, som går langs vingens ytterkant, er markert som en rad av svarte, trekantede flekker. Bakvingen er mørkgrå med en lysere flekk i midten.

Levevis
-------

Arten lever på fjellet i nordlige områder, og på tundraen. Larvene kan finnes på setermjelt (*Astragalus alpinus*), rødsildre (*Saxifraga oppositifolia*), ullvier (*Salix lanata*) og fjellsyre (*Oxyria digyna*). De voksne sommerfuglene flyr i juli.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i de nordligste delene av Europa, Asia og Nord-Amerika. I Norge er den funnet i fjellene i Oppland, Sør-Trøndelag og indre strøk av Nord-Norge.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *fjellhakefly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *fjellhakefly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *fjellhakefly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *fjellhakefly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *fjellhakefly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *fjellhakefly* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *fjellhakefly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Polia richardsoni* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Fjellfyrverkeriet i Tromsø** er en forening som har som formål å markere årskiftet og andre hendelser for Tromsø med fyrverkeri.

Fjellfyrverkeriet har utviklet seg fra de første stangrakettene som ble sendt opp fra Storsteinen, til dagens fyrverkeri som er byens største fyrverkeri. I tillegg til fyrverkeriet, så tenner de frivillige lyspunkter langs fjellkanten, og har et brennende årstall som byttes ved årskiftet.

Hele markeringen finansieres av innbyggerne og næringslivet i Tromsø.[]

I de senere år etter Olavsvern ble nedlagt, så har Fjellfyrverkeriet skutt 17 .mai-salutten for byen.[]

Fjellfyrverkeriet er sertifisert for å skyte opp klasse 4-fyrverkeri, og tar også på seg private oppdrag med skyting av fyrverkeri.

Heder og Ære
------------

* 2006 Årets Tromsøværing - kåret av leserne i avisa ITromsøs lesere
* 2017 Tromsø kommunes hederspris - Delt ut av Ordføreren på vegne av Tromsø Kommune 13.12.2017

Eksterne lenker
---------------

* Arkivert 23. september 2019 hos Wayback Machine.
* Arkivert 30. oktober 2016 hos Wayback Machine.
***Lady Audley's Secret*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Marshall Farnum.

Handling
--------

Ektemannen George reiser plutselig til Australia, i håp om å finne bedre arbeid. Men hans kone Helen Talboy, uvitende om hvor han virkelig befinner seg, at han har forlatt henne. Hun gifter seg deretter med en aristokrat, og får dermed tittelen Lady Audley. Men etter å ha tjent en formue på gull, vender George tilbake fra Australia. Han blir fast bestemt på å gjenvinne sin kone.

Men i den påfølgende kampen med Lady Audley, dytter hun ham ned en brønn. Hun flykter deretter i panikk, i den tro at ektemannen hennes nå har dødd. Etter hvert som hennes dårlige samvittighet vokser, blir handlingene hennes også mer desperate - inntil George, som ble reddet fra brønnen, dukker opp igjen og får henne til å falle død om av skrekk når hun får øye på ham.

Rolleliste
----------

* Theda Bara som Helen Talboys.
* Riley Hatch som Luke Martin.
* Clifford Bruce som George Talboys.
* Warner Richmond som Sir Michael Audley

Referanser
----------

1. ↑  Lady Audley’s Secret
2. ↑  Anne-Marie Beller. *Mary Elizabeth Braddon: A Companion to the Mystery Fiction*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lady Audley's Secret* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Lady Audley's Secret* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Lady Audley's Secret* på Silent Era Rediger på Wikidata
Del av klosteret, med klosterkirken
Storfyrstinne Elisabeth
**Den hellige Elisabeths kloster i Minsk** (hviterussisk: Свято-Елисаветинский монастырь; *Svjato-Jelisavjetinskij monastyr*) er et ortodoks nonnekloster som er understilt den hviterussisk-ortodokse kirkes eparki (bispedømme) Minsk og Slutsk.

Navn
----

Klosteret er oppkalt etter Elisabeth av Hessen-Darmstadt (1864–1918), som etter sitt ekteskap med storfyrst Sergej Aleksandrovitsj Romanov ble kalt storfyrstinne Jelisaveta Fjodorovna. Hun æres i ortodokse kirker som helgen og martyr.

Historie
--------

Søsterfellesskapet har bestått siden 1994. Det utviklet seg fra en initiativ blant kirkemelemmer rundt Peter-og-Paul-katedralen, som etter at den ble gjenåpnet engasjerte seg i renoveringsarbeider. Søstrene gikk deretter også inn for diakonale oppgaver. De arbeidet i sykehus og barnehjem.

I 1999 grunnla metropolitt Filaret av Minsk og Slutsk Elisabethklosteret. Som forbilder for sitt indre klosterliv og ytre apostolater har søstene i Minsk det nonneklosteret som storfyrstinne Elisabeth opprettet i 1908 i Moskva, kalt Marta-Maria-klosteret, og det kloster som arkimandritt Sofroni Sakharov grunnla i 1959, det stauropegiale kloster dedisert til Den hellige Johannes i Tolleshunt Knights (distriktet Maldon i Essex i Storbritannia).

Klosteret befinner seg på området for en tidligere nerveanstalt i Minsk. Søstrene har oppbygd et omfangsrikt sosialverk som støtter psykisk syke, åndelig og legemlig funksjonshemmede foreldreløse barn og alkoholavhengige uteliggere. For å skaffe midler til sitt diakonale arbeide produserer søstrene devosjonalier og klosterprodukter for salg. De reiser også utenlands for å tilby slike produkter mot gaver fra menigheter, også i Norge (som til Sandefjord siden 2010-årene).

Under Covid-19-pandemien ble påskeliturgien i 2020 feiret med mer enn tusen troende, og 140 nonner ble syke av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑  Andreas-Petrus-Werk: *Kloster der hl. Elisabeth in Minsk, Weißrussland*
2. ↑  Kerstin Holm: Ist Gott der Chefarzt? Klöster als Corona-Hotspots

Eksterne lenker
---------------

* (en) Convent of Saint Elisabeth, Minsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* *Saint Elisabeth Convent Arkivert 21. september 2020 hos Wayback Machine.*
* Свято-Елисаветинский монастырь: *Das Kloster*
* Freunde des Hl. Elisabeth Klosters zu Minsk e.V. Arkivert 30. desember 2020 hos Wayback Machine.
**Det Vestnorske Teateret** (tidligere *Hordaland Teater*) er et teater for alle som bor i Vestlandsregionen. Teateret har fast scene i Bergen sentrum, men er også et turnerende teater. 

Det Vestnorske Teateret er et regionteater som ble etablert som Hordaland Teater i 1988, Hordaland Fylkeskommune var da hovedeier. Teateret har nynorsk som administrasjonsspråk og spiller på nynorsk og dialekt. Det Vestnorske Teateret satser sterkt på ny dramatikk og forankring i vestnorsk kultur. Driften er hovedsakelig statsfinansiert, og med Vestland fylkeskommune er hovedeier. Det Vestnorske Teateret har fast scene i tradisjonsrike Logen i Bergen sentrum, med adresse Ole Bulls gate 6.

Teatersjef per 2020 er Solrun Toft Iversen. Administrasjonen har (per oktober 2020) kontorlokale i Teatergaten 35 i Bergen sentrum.

Figurteater
-----------

Det Vestnorske Teateret (Hordaland Teater) hadde også en egen avdeling for figurteater. Det var Anne Gullestad som tok initiativet til å inkludere figurteater i teatrets repertoar, og Karel Hlavatý ble en viktig støttespiller for Hordaland Teater i oppbygningen av dukketeaterensemblet. Det ble også innledet et samarbeid med Riksteatret om utdanning av dukkespillere ved Hordaland Teater. I desember 1996 var innslag fra teaterets verksted mellomstikk i et program i NRKs serie *Norge Rundt*.

Ljudmil Nikolov var i 25 år fast ansatt som dukkespiller og skuespiller ved teatret. til han gikk av med pensjon i 2019.

Referanser
----------

1. 1 2  «dukketeater». *Store norske leksikon* **(norsk)**. 28. september 2014. Besøkt 13. november 2017. «Hordaland Teater, som startet 1988, har etter initiativ av Anne Gullestad, med god støtte av Karel Hlavatý, gitt dukketeaterforestillinger en bred plass på repertoaret. Teateret har i samarbeid med Riksteatret også gitt utdanningsmuligheter for dukkespillere.»
2. ↑  «NRK TV - Se Norge Rundt 6. desember 1996». *NRK* **(norsk)**. 6. desember 1996. Besøkt 13. november 2017.
3. ↑  «Hordaland Teater - Om oss». *hordalandteater.no*. Arkivert fra originalen 14. november 2017. Besøkt 13. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Det Vestnorske Teaterets hjemmeside
* Bergen byleksikon på nett, om Hordaland Teater

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Bergen byleksikon
 |
**Det amerikanske presidentembetets våpen** er en avbildning av et rundt, fargelagt segl som er det offisielle emblemet til USAs president. Innenfor skriftringen inneholder seglet en flakt ørn som på brystet har et skjold og som i klørne har en olivengren og en bunt av piler. Denne ørnen, nasjonalfuglen hvithodet havørn, er Amerikas forente staters riksvåpen.

Den første amerikanske president til å bruke et eget emblem til å symbolisere presidentembetet var Rutherford B. Hayes som godkjente det i 1880. Hayes brukte blant annet emblemet på invitasjoner til Det hvite hus. Woodrow Wilson var den første presidenten som brukte det på statlig porselen i stedet for riksvåpenet. Harry S. Truman fikk emblemet utformet på nytt 26. oktober 1945 ved at sirkelen av stjerner ble utvidet først fra 48 til 49, og så til 50, etter at Alaska og Hawaii ble med i unionen. Dessuten ble ørnens stilling snudd ved å bli vendt mot sin høyre side, altså med blikket vendt mot olivengrenen. Dette skulle symbolisere at USA foretrekker fred. Slik ble emblemet mer likt ørner i europeisk heraldikk.

Litteratur
----------

* Carl-Alexander von Volborth: *Alverdens heraldik i farver*, Politikens Forlag, København 1972 (oversatt av Sven Tito Achen)
* Ottfried Neubecker: *Heraldik. Kilder, brug, betydning*, København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)

Referanser
----------

1. ↑  «George Elsey's 'Unplanned Life'». Besøkt 28. desember 2005.

Portal: USA
Avers
Revers
**Medal Pro Memoria** er en polsk utmerkelse innstiftet i 2005 til minne om 60-årsjubileet for slutten av andre verdenskrig.

Utforming
---------

Medaljens avers viser den polske ørn stående på et sverd som ligger over piggtråd. I bakgrunnen er et brutt gjerde.

Medaljens revers har teksten «PRO MEMORIA» skrevet over en bladkrans. Under bladkransen står teksten «8 MAJA 2005». Langs ytterkanten av reversen står det skrevet «URZĄD DO SPRAW KOMBATANTÓW I OSÓB REPRESJONOWANYCH"», den polske regjerings «Kontor for krigsveteraner og forfulgte mennesker».

Tildeling
---------

Dekorasjonen blir tildelt personer som har bidratt til å hedre de som kjempet for Polens frihet under og etter andre verdenskrig.

Norske mottakere av dekorasjonen er Bjørn Egge og Gunnar Sønsteby.

Referanser
----------

1. 1 2   *«Informacja o medalu Pro Memoria»*,
2. 1 2   *«POLISH VETERANS MINISTER VISITS WAR HEROES AND PRESENTS MEDALS AT DEVON’S ‘LITTLE POLAND’»*, 2011-03-07, arkivert fra originalen on 2012-04-16,   «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 16. april 2012. Besøkt 12. november 2011.
3. ↑  VG (2007-06-29), ««Norske krigsveteraner hedret i Polen»», *VG*,
4. ↑  NTB (2007-08-23), ««Egge bisatt fra Trefoldighetskirken»», *Aftenposten*,
Fra utstillingen på Aust-Agder kulturhistoriske senter. Modell av slaveskipet «Fredensborg», elefanttenner fra vrakfunnet i bakgrunnen
**Med slaver, elfenben og gull. Slaveskipet Fredensborg's siste reise 1767-1768** var en museumsutstilling, en vandreutstilling som ble produsert ved Norsk Sjøfartsmuseum i Oslo. Konservator Johan Kloster var faglig ansvarlig for utstillingen som ble laget av sjøfartsmuseet i samarbeid med Aust-Agder-Museet i Arendal, det danske Handels- og Søfartsmuseet på Kronborg og Göteborg Sjöfartsmuseum. Utstillingen ble vist i Oslo, Helsingør og Göteborg før den endte i Arendal. Utstillingen kunne sees på Aust-Agder kulturhistoriske senter fram til 2011.

Utstillingens tema var, foruten det dansk-norske slaveskipets siste reise, dansk-norsk slavehandel og kolonihistorie, europeisk trekantfart, dansk-norske kulturminner i Ghana og i Vestindia samt kolonialvarene og sukkerets inntog i europeernes forbruksmønster midt på 1700-tallet.

Handelsfregatten Fredensborg hørte hjemme i København, og forliste 1. desember ved Gitmertangen på Tromøy utenfor Arendal. Skipet hadde da nesten gjennomført en "runde" i den såkalte trekantfarten, med anløp på Gullkysten og i Karibia. Skipet var lastet med sukker, fargetre, mahogny og tobakk fra Karibia; elfenben og gull var i transitt fra Gullkysten. På den danske koloniøya St. Croix hadde skipet losset sin last med slaver fra Christiansborg fort i Accra på Gullkysten og tatt om bord ny last. Ingen mennesker omkom ved forliset, mannskapet reddet seg i land, og kunne etter å ha forsøkt å redde mest mulig av lasten, reise hjem. Kapteinen fikk med seg sin kiste som inneholdt det mest verdifulle av lasten, gullet, og skipspapirene som i dag er å finne i Rigsarkivet i København.

Skipsvraket ble funnet av dykkere i 1974 og gravd ut i 1975 og 1977. Funnene tilhører i dag Norsk Maritimt Museum i Oslo og Kuben i Arendal.

Utstillingen presenterte slaveskipets siste reise basert på gjenstandene fra vrakfunnet og opplysninger fra loggboken og annen dokumentasjon fra Rigsarkivet, samt generell kunnskap om trekantfarten. Utstillingens tekster ble forfattet av konservator Johan Kloster. Disse ble oversatt til engelsk og tysk da utstillingen ble presentert i Arendal.

Utstillingen har gjenoppstått på Kuben (Arendal), den nye utstillingen åpnet 2018.

Kilder
------

* Johan Kloster: Utstillingstekster til «Med slaver, elfenben og gull». Slaveskipet «Fredensborg»s siste reise 1767-68. Utstillingen kunne sees på Aust-Agder kulturhistoriske senter i Arendal.
* Leif Svalesen: «Fredensborgprosjektet. Lokalhistorie i verdenshistorien». I *Aust-Agder-Arv* 1999
**Det allrussiske utstillingssenteret** (russisk: Всероссийский выставочный центр, forkortet ВВЦ) er en messehall i Moskva. Den ligger nordøst i byen i *Prospekt Mira*, like ved metrostasjonen VDNKh. 

Dagens utstillingssenter åpnet i 1939, etter flere år med usikkerhet. Senteret skulle egentlig ha stått klart i 1937, men Stalin fikk personlig utsatt åpningen. I 1938 ble åpningen utsatt igjen da det ble bestemt at paviljongene ikke passet med landets «ideologiske retning».

Under annen verdenskrig var senteret stengt, og det åpnet ikke igjen før i 1954. I etterkrigstiden var senteret vert for over 300 nasjonale og internasjonale utstillinger hvert år, i tillegg til mange konferanser og seminarer. De årlige besøkstallene var på rundt 11 millioner, hvorav 600 000 var utlendinger. I 1989 hadde utstillingssenteret 82 paviljonger på tilsammen 700 000 kvadratmeter.

Det allrussiske utstillingssenteret omfatter nå 2 375 000 kvadratmeter med utstillingsplass, hvorav 266 000 kvadratmeter er innendørs, fordelt på omtrent 400 bygninger. Dette gjør at senterets areal er større enn fyrstedømmet Monaco.

Senteret er kjent for den 24 meter høye stål-statuen «Arbeideren og Kolkhoz-kvinnen», laget av Vera Mukhina til verdensutstillingen i 1937. Statuen har siden 2003 vært demontert og er under restaurasjon.

* HovedinngangenHovedinngangen
* Sentral-paviljongenSentral-paviljongen

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) VDNKh (All-Russian Exhibition Center) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Det allrussiske utstillingssenterets nettsider

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC
 |
**Dongguang** (kinesisk: 东光县; pinyin: *Dōngguāng Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Cangzhou i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. 

I 1999 var folketallet der på 345 296 innbyggere.

Administrative enheter
----------------------

Storkommuner:

* Dongguang (东光镇), Lianzhen (连镇镇), Zhaowang (找王镇), Qincun (秦村镇), Dengmingsi (灯明寺镇), Nanxiakou (南霞口镇), Dadan (大单镇)

Kommuner:

* Longwali (龙王李乡), Yuqiao (于桥乡)

Samferdsel
----------

Kinas riksveier 104 og 105 løper også gjennom Dongguang. De begynner i Beijing, løper sørover og deler seg etter Dezhou. Riksvei 104 fortsetter da til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou, mens 105 løper til Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou, og ender opp i Zhuhai.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑  保定市-行政区划网

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Det andre Dáil** var det irske parlamentet Dáil Éireann fra 16. august 1921 til 8. juni 1922. Parlamentet var et revolusjonært lovgivende organ for Den irske republikk, og ble ansett som en ulovlig forsamling av britiske myndigheter.

Representantene i det andre Dáil ble valgt i 1921. En av forsamlingens viktigste handlinger var å avslutte den irske uavhengighetskrig ved å ratifisere den anglo-irske traktat.

Valget
------

I 1920 vedtok Det britiske parlamentet *Government of Ireland Act*. Hensikten var å finne en løsning på «det irske problemet» ved å dele øya i to deler, Sør-Irland og Nord-Irland, som hver skulle ha et parlament og begrenset selvstyre, *Home Rule*. De første valgene til disse forsamlingene ble holdt i 1921.

Nasjonalister fra Sinn Féin deltok i disse valgene, men nektet å anerkjenne de nye parlamentene. I stedet regnet de begge valg som valg til det andre Dáil.

I Nord-Irland ble valget holdt 24. mai. Av 53 seter ble 40 vunnet av unionister, seks av moderate nasjonalister og seks av Sinn Féin. I Sør-Irland ble det ikke avholdt noen avstemning, ettersom samtlige kandidater stilte uten motkandidat. Av de 128 setene tok Sinn Féin 124, mens fire uavhengige unionister representerte University of Dublin (Trinity College).

Kun Sinn Féins representanter deltok i det andre Dáil. 130 var valgt, men da fem av dem var valgt i både nord og sør ble det totale antallet representanter 125.

Traktaten
---------

Under det andre Dáils periode startet Den irske republikk og den britiske regjeringen fredsforhandlinger. Som president for Dáil Éireann var Eamon de Valera i praksis statsoverhode. For å styrke Irlands sak i forhandlingene fikk han Dáil til å endre grunnloven slik at han fikk tittelen president av Den irske republikk. Dermed kunne man fra irsk side hevde at forhandlingene foregikk mellom to stater; fra britisk side så man det som forhandlinger mellom sentralregjeringen og lokale representanter.

Den 14. september 1921 ratifiserte Dáil utnevnelsen av Arthur Griffith, Michael Collins, Robert Barton, Eamonn Duggan og George Gavan Duffy til forhandlere med alle fullmakter, og den 6. desember signerte de fem traktaten.

Etter nesten en måneds hard og bitter debatt ratifiserte Dáil traktaten med 64 mot 57 stemmer den 7. januar 1922.

For å tilfredsstille britiske konstitusjonelle krav måtte traktaten også ratifiseres av Sør-Irlands parlament. For å kunne gjøre dette suspenderte Dáil-medlemmene sin boikott, og møtte der sammen med de fire unionistiske parlamentsmedlemmene for å ratifisere traktaten.

Oppløsning
----------

I henhold til traktaten ble det andre Dáil oppløst, og den 16. juni 1922 ble et provisorisk parlament valgt. Fra irsk side regnes dette som det tredje Dáil, mens det fra britisk side regnes som etterfølgeren til Sør-Irlands parlament.

En minoritet innen det republikanske miljøet mener at det andre Dáil ikke opphørte å eksistere på dette tidspunkt, og at dette parlamentet overførte sin myndighet til IRA Army Council i 1938.

Referanser
----------

1. ↑  De fem som var valgt begge steder var Michael Collins, Eamon de Valera, Arthur Griffith, Sean Milroy og Eoin MacNeill.
**Det akhaiske forbund** var en konføderasjon av greske bystater i Akhaia, et territorium på den nordlige kysten av Peloponnes. En tidlig konføderasjon eksisterte i det 5. og gjennom det 4. århundre f.Kr.

Det akhaiske forbund ble reformert tidlig i det 3. århundre f.Kr. og ekspanderte snart utenfor sitt hjemland i Akhaia. Byen Skyon sluttet seg først til det, noe som gav det den første store lederen, Aratos av Sikyon. Forbundet ekspanderte snart til å kontrollere store deler av Peloponnes og svekket i betydelig grad det makedonske grepet på området, men det fikk snart vansker med det fornyede Sparta til Kleomenes III. Aratos ble tvunget til å be om hjelp fra den makedonske kong Antigonus Doson for å beseire Kleomenes, og Antiginus reetablerte den makedonske kontrollen over store deler av regionen.

Men etter at Aratos var død, klarte forbundet å trekke de fleste av fordelene med Makedonias nederlag for Roma i 197 f.Kr. Under lederskapet til Filopoemen klarte forbundet endelig å beseire Sparta og ta kontroll over hele Peloponnes.

Forbundets dominans skulle derimot ikke vare lenge. Under den tredje makedonerkrig (171-168 f.Kr.) flørtet forbundet med idéen om en allianse med Perseus, og romerne straffet den ved å ta flere gisler for å sikre seg god oppførsel, inkludert historikeren Polybios. Forbundet gjorde åpent opprør i 146 f.Kr. mot det romerske herredømmet. Romere under Lucius Mummius beseiret akajerne, raserte Korint og oppløste forbundet. Lucius Mummius fikk tilnavnet *Akhaikus* («erobrer av Akhaia») for sin rolle.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin
 |
***Stjerne-Oddes drøm*** (norrønt *Stjörnu-Odda draumr*) er en tått, en kort islendingesaga fra siste halvdel av 1200-tallet. Tåtten handler om Odde Helgesson (ca 1070/1080-1140/1150) fra Múli i Aðaldalr som levde på 1100-tallet (altså relativt sent til å være emne for en islendingesaga/tått), og som var «renowned for his astronomical knowledge». Det meste av teksten er Odds gjenfortelling av en drøm han har hatt; heri er det innflettet to kvad: en drápa og en flokkr.

I Odds drøm var han «en skjald, Dagfinnr, hos en uhistorisk konge, Hroðbjartr og dennes søn Geirviðr i Götland» Det kvadet om Geirvids sjøreise som kan sies å utgjøre kjernen i tåtten er forvansket eller uregelmessig, og Joe Allard fra University of Essex har antydet at både disse haltende versene og de absurde innslagene av overdrivelser og «lygarsoge» er en integrert del av tekstens framføringsform i det islandske samfunnet, under kveldssæta: «Stjörnu-Odda Draumr strikes me as a self-conscious – and very funny – demonstration of both the creation of a saga in an oral tradition and a suggestion of some, at least, of the elements that inform the nature of narrative in the sagas.»

Oversatt til bokmål som *Stjerne-Oddes drøm* ved Arnhild Mindrebø, 2014.

Referanser
----------

Wikisource har originaltekst relatert til denne artikkelen:
***Stjerne-Oddes drøm***

1. 1 2  Joe Allard Oral to literary: kvöldvaka, textual instability, and all that jazz , foredrag på konferansen Sagas and Societies, september 2002
2. ↑  Fornrit 2011 Arkivert 24. januar 2013 hos Wayback Machine. forlagspresentasjon av samleutgave av sagaene (pdf)
3. 1 2  Finnur Jónsson. *Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie; bind 2*. København, 1898/1923

Litteratur
* Karl Sidenbladh. Stjörnu-Odda draumr. Uppsala, 1866. Med svensk fulltekstgjengivelse av tåtten

Portaler: Litteratur | Island

| * v
* d
* r
Sagalitteratur • Islendingesagaer • Tått • Liste over islendingesagaene |
| --- |
| Audun fra Vestfjordene • Bandamanna saga • Bård • Bjørn Hitdølakjempe • Droplaugs-sønene • Egils saga • Eirik Raude • Færøyingesaga • Finnboge • Fljotsdølane • Flóamanna • Fosterbrødrene • Gisle Sursson • Grette • Grønlendingene • Gull-Tore • Gunnlaug Ormstunge • Hallfred Vandrådeskald • Håvard Isfjording • Heiðarvíga • Hønse-Tore • Kjalnesinga • Kormak • Kristnisaga • Kroka-Rev • Laksdøla • Ljósvetninga • Njål • Ravnkjell Frøysgode • Reidar • Røykdølane • Snegle-Halle • Svarvdølane • Torstein Kvite • Torstein Side-Hallsson • Torvald den vidfarne • Tord den trugande • Torstein Oksefot • Valla-Ljót • Vápnfjordingane • Vatsdølene • Viga-Glum • Víglund • Ølhette • Øyrbyggene |
**Refsholttjønna naturreservat** ble opprettet i 1981, halvparten av arealet er vann. Refsholttjønna er et næringsrikt vann med rik kantvegetasjon. Svartor er et markert innslag i kanten av vannet. Det høye gresset takrør har etablert seg langs strendene, og det er tegn til gjengroing rundt vannet.

Refsholttjønna viktig for ender på trekk, særlig om høsten. I september og oktober kan man se hundrevis av brunnakker, stokkender og krikkender i reservatet. I det vesle våtmarksområdet finner endene hvile og mat før avreise.

Formålet med fredningen er å bevare et viktig våtmarksområde i sin naturgitte tilstand og verne om et spesielt rikt og interessant fugleliv, vegetasjonen og annet dyreliv som er naturlig knyttet til området.

Referanser
----------

1. ↑  «Refsholttjønna naturreservat». *Fylkesmannen i Vestfold og Telemark*. Besøkt 8. mai 2018.
2. ↑  (no) Refsholttjønna naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Eksterne lenker
---------------

* Refsholttjønna naturreservat Arkivert 9. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
* Faktaark Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Prinsesse Astrid Kyst** er en kyststrekning i Dronning Maud Land i Antarktis, oppkalt etter prinsesse Astrid. Det var opprinnelig en betegnelse for området beliggende mellom 5 og 20° øst. I 1973 ble områdets utstrekning omdefinert til å strekke seg fra Trolltunga ved nullmeridianen til Sedovodden ved 14° øst. Prinsesse Astrid Kyst grenser til Kronprinsesse Märtha Kyst i vest og Prinsesse Ragnhild Kyst i øst.

Kystlandet ble utforsket av Norvegia-ekspedisjonen i 1931 av hvalkokeriet «New Sevilla» og ble senere navngitt etter medlemmer av den norske kongefamilien. Vest for Prinsesse Astrid Kyst ligger Kronprinsesse Märtha Kyst, og til øst ligger Prinsesse Ragnhild Kyst.

Flere land opererer forskningsstasjoner i dette området.

Se også
-------

* Dronning Maud Lands historie

Referanser
----------

1. ↑  Prinsesse Astrid Kyst SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (Norge). Katalognr. 11623

Eksterne lenker
---------------

* Prinsesse Astrid Kyst *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR **·** Norsk polarinstitutt

 |