recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Badminton under de britiske imperie- og samveldeleker 1966**. Badminton var en av flere sporter under de britiske imperie- og samveldeleker (British Empire and Commonwealth Games) som ble arrangert i Kingston på Jamaica i perioden 4. til 13. august 1966. Det var de åttende lekene i det som kom til å bli Samveldelekene (Commonwealth Games) fra 1978. De fire første lekene het de britiske imperielekene (British Empire Games) de neste fire (1966-1966) het (British Empire and Commonwealth Games). Det var første gangen badminton var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 1966 ble det konkurrert i fem øvelser i badminton, single og double for både menn og kvinner samt en mixeddoubleturnerineg. England ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Malaysia med to.

Medaljer
--------

| Badminton Badminton - Britiske imperie- og samveldeleker 1966, Kingston Jamaica |
| --- |
|
|  Nr.  | Land |    Gull    |    Sølv    | Bronse | Totalt |
| 1. | Englands flagg England | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 2. | Malaysias flagg Malaysia | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 3. | Canadas flagg Canada | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4. | Indias flagg India | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4. | Skottlands flagg Skottland | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | **5** | **5** | **5** | **15** |

Eksterne lenker
---------------

* Commonwealth Games

| * v
* d
* r
Britiske imperie- og samveldeleker 1966 |
| --- |
| Badminton **·** Boksing **·** Bryting **·** Fekting **·** Friidrett **·** Skyting **·** Stuping **·** Svømming **·** Sykling **·** Vektløfting |


| * v
* d
* r
 0 Badminton under Samveldelekene |
| --- |
| 1966 Kingston **·** 1970 Edinburgh **·** 1974 Christchurchs  **·** 1978 Edmonton **·** 1982 Brisbane **·** 1986 Edinburgh **·** 1990 Auckland **·** 1994 Victoria **·** 1998 Kuala Lumpur **·** 2002 Manchester **·** 2006 Melbourne **·** 2010 Dehli **·** 2014 Glasgow |
**Psephenoides** er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede.

Utseende
--------

Små til middelsstore (1,5 – 8 mm), ovale, mer eller mindre flate biller. Kroppen er lite sklerotisert (myk) og de voksne dyrene er temmelig skjøre. Antennene er ganske lange og sagtakkede eller kamformede. **Hodet** er ganske lite og gjerne ikke synlig ovenfra. Fasettøynene er utstående, med fine fasetter, uten hår. Antennene er 11-leddete og når minst til midten av brystskjoldet, hos noen arter er de lengre enn kroppen. De fleste av leddene har et side-utskudd slik at antennen blir mer eller mindre sagtakket eller kamformet. **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske lite og kort, sterkt tilsmalnet framover. **Dekkvingene** er brede og flate, ofte med dype punktstriper. **Beina** er slanke, føttene er tynne og fem-leddete. **Larvene** ("water pennies") er flate med ovalt omriss. Oversiden er fullstendig dekket av brede, overlappende ryggplater, glatt og jevn. På undersiden sitter tre par kraftige bein. Bakkroppen har en del lange hår.

Levevis
-------

Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Sørøst- og Øst-Asia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
			* Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
				+ Underfamilien Psephenoidinae
					- Slekten ***Psephenoides*** Gahan, 1914
						* *Psephenoides fluviatilis* Yang, 1995 (Zhejiang)
						* *Psephenoides gahani* Champion, 1920 (India, Nepal)
						* *Psephenoides immsi* Gahan, 1914 (Bhutan, Nepal, Uttar Pradesh)
						* *Psephenoides magnioculus* Yang, 1993 (Fujian, Hong Kong)
						* *Psephenoides obscuricolor* Pic, 1948 (Tonkin)
						* *Psephenoides pallidus* Pic, 1948 (Tonkin)
						* *Psephenoides rajouri* Chowdhary, 1977 (India)
						* *Psephenoides subopacus* Pic, 1954 (sørøstlige Kina, Taiwan, Ryukyuøyene)

Eksterne lenker
---------------

* Psephenoidinae: *Psephenoides* sp. (fra India)
* (en) *Psephenoides* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Psephenoides* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Psephenoides* hos NCBI Rediger på Wikidata
**Grito de Dolores** var presten Miguel Hidalgos oppfordring til å gjøre Mexico uavhengig. «El Grito» (ropet) ble holdt den 16. september 1810 i byen Dolores i delstaten Guanajuato. «Dolor» betyr smerte på spansk, så «Grito de Dolores» kan både bety «Ropet fra byen Dolores» og et «Rop i smerte».
For å samle sin menighet, ringte Hidalgo med kirkeklokken. Deretter oppfordret han til kamp for at Mexico skulle gjøres uavhengig og at alle spanjoler skulle sendes i eksil eller bli arrestert.
*El Grito* avsluttes med «Mexicanos, ¡viva México!» som på norsk kan oversettes med «Mexicanere, lenge leve Mexico!»
Først i 1821 ble Mexicos uavhengighet anerkjent.

Tradisjoner
-----------

Det har vært en årlig tradisjon siden 1821 at presidenten i Mexico ringer med Hidalgos klokke og gjentar Hidalgos ord kl. 23:00 om kvelden den 15. september. Tradisjonelt har dette blitt utført av Mexicos president på balkongen til Palacio Nacional ved Zócalo, midt i Distrito Federal.

### Året 2006

Den 15. september 2006 ble ikke dette utført ved Zócalo. President Vicente Fox ropte «¡Viva México!» fra byen Dolores Hidalgo, der det opprinnelig ble utført av Miguel Hidalgo i 1810.

Litteratur
----------

* Carlos Herrejón Peredo: *Versiones del grito de Dolores y algo más.* In: Rafael Vargas: *20/10. Memoria de las revoluciones en México.* RGM Medios, México 2009, S. 38–53, ISBN 978-607-7748-04-5.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Grito de Dolores – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Webside med informasjon, live video og videoopptak fra når presidenten utfører Grito de Dolores Arkivert 3. september 2006 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Grisungbekken**  er en elv i Dovre kommune i Innlandet fylke og danner sammen med Svone begynnelsen på Drivavassdraget i kommunene Oppdal og Sunndal.

Beskrivelse
-----------

### Geografi

Elven er 15,2 km lang, drenerer et nedbørsfelt på 44,5 km² med fjerneste kilde i dalsøkket opp mot Einøvlingseggen (1 676 moh.); Bekkjeslågån på grensen mellom Lesja og Dovre. Hele Grisungelven har sitt løp gjennom den slake og vide Grisungdalen med et fall på 1,55 %, fra 1 235 moh. til 1 000 moh. Dalen starter sørfra i Lesja kommune der hvor Grisungvatni ligger, går nordover og bytter navn til Drivdalen der elven Svone, ved samløpet med Kaldvella, får navnet Driva. Grisungvatni er ikke kilde til Grisungelva men drenerer sørover via en bekk med samme navn ut i Grøna og i Gudbrandsdalslågen etter samløp med Jora

### Landskap

Grisungbekken ligger i nedbørsfeltet *Øvre Driva* (424 km²) som omfatter fjellområdene sør for Åmotsdalen, selve Drivdalen fra nordgrensa for Drivdalen landskapsvernområde og sørover til grensen for dette feltet. Grisungbekken løper sammen med Svone ca. 3 km nord for Hjerkinn stasjon og 2,7 km sør for grensen mellom Oppdal og Dovre.
Landskapet domineres av runde tertiære former rundt vidstrakte dalformer (Grisungdalen og Stroplsjødalen). Det yngre kvartære landskapet er formet av isbreer og smeltevannselver og markerer seg i Svånåtindans og Snøhettas botner. Dalene i området er av forskjellig opprinnelse og form. Grisungdalen, Svånådalen og Stroplsjødalen representerer en tidlig utviklingsperiode og skiller seg tydelig fra den tidsepoken som skapte den trange Drivdalen med bratte lier, der fosser fra sidedaler i høyereliggende områder i fjellet har sine nedløp.

Vern
----

Vassdraget er vernet i sammenheng med verneplan 108/2 Driva (øvre deler).

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat
2. ↑   UiT, Det Kgl. Videnselskabers Selskab, Muséet: Simen Bretten, Flora og vegetasjon i Drivas nedbørsfelt s. 20 (lest 18. sept. 2014)
3. ↑  «109/2 Driva (øvre deler)». Arkivert fra originalen 12. september 2014.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. september 2014. Besøkt 23. september 2014.
***Lampronia redimitella*** er en sommerfugl som tilhører familien knoppmøll (Prodoxidae). Den er bare funnet i Nordland i Norge.

Utseende
--------

En liten (vingespenn 9 – 12 mm), mørkt gråbrun møll, forvingen med to hvite tverrstriper. Av nærtbeslektede arter ligner den mest på *Lampronia flavimitrella*, men den er markert mindre enn denne med smalere vinger og forholdsvis lengre antenner. Ellers kan den ligne på noen arter i familien grasmøll (Elachistidae). Antennene er trådformede, gradvis avsmalnende utover, mørke og vel halvparten så lange som forvingen. Hodet er kledt med hvitgule, oppstående skjell. Kroppen og forvingen er mørkt gråbrune. Forvingen er nokså smal, avrundet (vingespissen ikke markert), mørkt gråbrun med spredte, lysere skjell. Den har to kremhvite tverrbånd, det inenrste av disse er tilsmalnet mot framkanten, det ytterste er kraftig innsnevret i midten og kan være delt i to flekker. Ved framkanten brer det seg et stykke utover i vingen. Bakvingen er grå, ganske tynt skjellkledt.

Levevis
-------

Arten er knyttet til busker i rips-slekten (*Ribes* spp.). Den er funnet ved alperips (*Ribes alpinum*), villrips (*Ribes spicatum*) og solbær (*Ribes nigrum*). Sannsynligvis utvikler larven seg i knopper og skudd. Den fullvoksne larven spinner seg inn en kokong på et blad av vertsplanten, og ruller bladet delvis om seg. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli.

Utbredelse
----------

Den er bare funnet i Øst- og Nord-Europa. I Norge er det bare kjent ett funn, fra Saltdal i Nordland.

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 24. februar 2022. Besøkt 24. februar 2022.
2. ↑  Elven H, Aarvik L og Berggren K (24. november 2021). «Sommerfugler. Vurdering av *Lampronia redimitella* som NT→VU for Norge»Åpent tilgjengelig. *Norsk rødliste for arter 2021*. Artsdatabanken. Besøkt 29. mars 2023.

Kilder
------

* Bengtsson, B.Å. Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lampronia redimitella* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Lampronia redimitella* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Lampronia redimitella* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia redimitella* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Lampronia redimitella* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
***Lampronia rupella*** er en sommerfugl som tilhører familien knoppmøll (Prodoxidae). Den er utbredt over det meste av Norge.

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 13 – 17 mm), rødbrun møll, forvingen med store, lysgylne flekker. Den kjennes lett fra beslektede arter på at vingene er betydelig livligere farget. Antennene er trådformede, gule ved roten, brune ytterst, nær 2/3 så lange som forvingen. Hodet og den fremre delen av forkroppen er kledt med gule, oppstående skjell. Forvingen er mørk rødlig brun (mahognyfarget) med fire store, lyse flekker med en gyllen fargetone. Den innerste flekken går fra bakkanten nesten eller helt til framkanten av vingen slik at den danner et bredt tverrbånd. Nær bakjørnet er det en stor, trekantet flekk som når omtrent til midten av vingen. Ved framkanten er det to, litt mindre, trekantede flekker. Bakvingen er tynt skjellkledt, gråbrun med et markert purpurskjær.

Levevis
-------

Den finnes på urterike enger og lysninger, mest i fjellbjørkeskogen. Næringsplanten er ukjent, men den flyr ofte rundt storvoksne urter i kurvplantefamilien, som hvitbladtistel (*Cirsium helenioides*) og turt (*Cicerbita alpina*), larvene utvikler seg sannsynligvis på disse.

Utbredelse
----------

Den finnes i fjellområdene i Mellom- og Nord-Europa og videre østover til Altaj. I Norge forekommer den på egnede lokaliteter over hele landet.

Kilder
------

* Bengtsson, B.Å. Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lampronia rupella* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia rupella* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Lampronia rupella* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Lampronia rupella* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia rupella* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia rupella* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Lampronia rupella* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia rupella* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**M. Y. Eqbal** (født 13. februar 1951 i India, død 7. mai 2021 i Gurgaon i Haryana) var en indisk dommer. Han var dommer i Indias høyesterett.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han ble utdannet ved Ranchi University i 1970 (B.Sc) og fikk graden LL.B. i 1974 med utmerkelse (gullmedalje).

### Karriere

**Advokat:** M. Y. Eqbal fikk advokatbevilling i 1975 og praktiserte utelukkende på den sivile side i for somstolene i Ranchi. I 2986 begynte han ved Ranchi-grenen av Patna High Court, og ble regjeringsadvokat der i 1990.

I 1993 ble han regjeringsadvokat ved Høyesterett. Han befattet seg med sivilsaker, kriminalsaker, konstitusjonelle saker og skattesaker. Han var også juridisk rådgiver for nesten alle regjeringsforetak innen bank, forsikring, elektrisitetsselskaper, boligselskaper og universiteter. 

**Dommer:** M. Y. Eqbal ble utnevnt til fast dommer ved Patna High Court den 9. mai 1996, den 14. november 2000 ble han så dommer ved Jharkhand High Court. 
Han var fra 11. juni 2010 til 21. desember 2012 justitiarius i Madras High Court. 

Han ble elevert til dommer ved hele Indias høyesterett 24. desember 2012.

Han gikk i pensjon i februar 2016.

Eqbal døde av covid-19 den 7. mai 2021 på *Medanta Hospital* i Gurgaon.

Referanser
----------

1. ↑  «Hon'ble Mr. Justice M.Y. Eqbal». Supremecourtofindia.nic.in. Archived from the original on 17. oktober 2015. Besøkt 8. juni 2016. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
2. ↑  A Subramani (22. oktober 2012). «With more judges retiring, Madras high court backlog likely to go up». *The Times of India*. Arkivert fra originalen 16. februar 2013. Besøkt 16. mai 2013.
3. ↑  Murali, Krishnan. "Justice MY Eqbal retires; Vacancies in Supreme Court rise to 6", *Bar & Bench* (13. februar 2016).
4. ↑  «Former Supreme Court judge, Justice MY Eqbal passes away». *Bar and Bench - Indian Legal news* **(engelsk)**. Besøkt 7. mai 2021.
«Victoria» har flere betydninger.

**Victoria**  er et nedslagskrater som Mars-roveren *Opportunity* besøkte på Mars fra Sol 951 (september 2006). Krateret er lokalisert på 5.50°W 2.05°S på Meridiani Planum.

Opportunity reiste i 21 måneder til Victoria før den nådde kanten av krateret 26. september 2006, ved stedet kalt "Duck Bay". Rundt roveren var der andre geologiske formasjoner med navnene "No Name", "Duck Crater", "Emma Dean", "Maid of the Canyon", og "Kitty Clyde's Sister". Det er også tatt bilder av flere andre detaljer, uformelt gitt navnene "Cape Verde" og "Cabo Frio", og et lite lyst krater ved navn Beagle på motsatt side av Victoria.

Victoria kan bli det siste stedet som roveren vil besøke. En av grunnene til det, er at det store, dype krateret vil ta opp mot et år å undersøke skikkelig. For det andre, er det få andre interessante steder i nærheten og andre kratere dypere enn Victoria er så langt som 25 km unna.

Navnet
------

Krateret er navngitt etter «Victoria», et av fem skip som Ferdinand Magellan brukte, og det første skipet som seilte rundt Jorden. Langs kantene av krateret er det mange utspring og detaljer, som er oppkalt etter steder som Magellan oppdaget.

Oppdagelser i krateret
----------------------

Panorama av Victoria-krateret sett fra «Duck Bay»

Panorama av Victoria-krateret sett fra Cape Verde

### Cape Verde

Nærmere titt på Cape Verde sett fra «Duck Bay»

Detalj av lagdelingen på Cape Verde sett fra «Duck Bay»

Andre kratere besøkt av *Opportunity*
-------------------------------------

|  |
| --- |
| * Argo
* Beagle
* Eagle
* Emma Dean
* Endurance
* Erebus
* Fram
* Viking
* Vostok
 |

Referanser
----------

1. ↑  «PIA08777: Overview of Approach to 'Victoria'». Besøkt 9. oktober 2006.
2. ↑  «Cosmic Log: Traffic jam on Mars». Arkivert fra originalen 2. september 2006. Besøkt 5. september 2006.

Eksterne lenker
---------------

* Official Mars Rovers website
* NASA Rover Opportunity Takes First Peek Into Victoria Crater
* Google infrared map centred on Victoria Crater
* Victoria Crater relative to MER-B landing ellipse
* Cape St. Vincent of Victoria crater – Astronomy Picture of the Day (APOD) for July 3, 2007

Portal: Astronomi
**Herman Gerhard Gade** (1870–1953) var en norsk lege, kjent for sitt arbeid for å bekjempe tuberkulose. 

Han var sønn av forretningsmannen Fredrik Georg Gade og Ingeborg Wallem (1830–1902) og giftet seg i juni 1899 med Alvide C. Pedersen fra Stavanger. Han var bror til Fredrik Georg Gade, Jr, svoger til Anders Lorange, fetter til Fredrik Herman Gade, John Allyne Gade og Fredrik Barbe Wallem og nevø til Fredrik Meltzer Wallem.

Gade startet sine medisinstudier etter å ha tatt examen artium ved Bergen katedralskole i 1888. Han avla cand.med.-graden ved Universitetet i Kristiania i 1895 og er mest kjent for sitt arbeide ved tuberkulosehospitalet i Hagavik der han ble ansatt i 1898. Han flyttet til Hagavik i 1902 og ble etter hvert sjefsfysikus og senere hospitaldirektør. I 1908 representerte han Norge ved Den sjette internasjonale kongressen om tuberkulose som ble avholdt i Washington, D.C..

Gade mottok ridderkorset av St. Olavs Orden for arbeidet for tuberkolosesaken.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1920, www.digitalarkivet.no, oppført som Herman Gerhard Gade[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Haugesunds Avis, urn.nb.no, utgitt 9. februar 1953, «Herman G. Gade døde søndag»[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Herman G. Gade», besøkt 5. desember 2021[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Overlege Herman Gade død». *Aftenposten*, 10. februar 1953.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** VIAF
 |
**Vyākhyāprajñapti**, også kjent som **Bhagavati sūtra**, er den femte av de 12 *āgamas* innenfor kanonen av hellige skrifter i svetambararetningen innen jainismen. Teksten er skrevet i ardhamagadhi. Vyākhyāprajñapti betyr «utstillingen av forklaringer» og sies i Svetambhara-tradisjonen å ha blitt skrevet av Sudharma Swami *Gandhāra*, som var en av disiplene til Mahavira.

Vyākhyāprajñapti er den største teksten i svetambara-kanonen, og består av 60,000 spørsmål som skal ha blitt besvart av Mahavira. Emnene varierer fra jainlæren til regler om asketisk adferd, og kan inndeles i følgende kategorier:

* asketisk levevis
* de seks substanser
* jainismens ontologi
* reinkarnasjon
* geografi
* kosmologi
* matematikk
* obstetrikk
* korte biografier om berømte samtidige med Mahavira
* diverse emner

Teksten er inndelt i 41 seksjoner, kjent som Shatakas, og følger mønsteret med spørsmål og svar. Spørsmålene stilles av Gautama, Makandiputra, Roha, Agnibhuti & Vayubhuti, Skandaka, Jayanti, m.fl.

Litteratur
----------

* Pravartaka Amar Muni, Shrichand Surana Saras (red), Surendra Bothra (overs): *Illustrated Bhagavati Sutra Vol. 1. Vyakhya Prajnapti Prakrit Gatha*, 2005 (volum 2 2006, volum 3 2008)
Regnskogen i Den Lille Dyrehage. 
**Den Lille Dyrehage** er en dyrepark som ligger på Brokelandsheia i Gjerstad kommune i Agder. Parken er åpen i sommermånedene, i fellesferier og i helger gjennom året. Den åpnet i mai 2009.

Regnskogen
----------

Hovedattraksjonen i Den Lille Dyrehage er regnskogen, en tropisk regnskog med ulike tropiske dyr som går fritt. Her kan man blant annet komme tett på iguaner, hjelmvaktel, hvithodesaki, ringhalelemur, rødfotet skogskilpadde, springtamariner, trebåndet beltedyr og mer. Inne i regnskogen er det også et område hvor man kan gå sammen med frittgående slanger. Det er også utstilling av verdens giftigste slanger, og et stort akvarium med enorme fisker. Blant annet er det sølvarowana, oscarciklide og rødhalet malle.

Selve regnskogen er inne i et stort drivhus som varmes opp til nesten 30 grader.

Andre dyr i Den Lille Dyrehage
------------------------------

Det er også andre attraksjoner i Den Lille Dyrehage. 

Kenguruområdet er åpent for publikum, og man kan komme tett på grå kjempekenguruer og wallabyer. Selv om man kan gå inn i buret er det ikke tillatt å gå utenfor stien. 

Gårdsdyrene består av minigris, afrikanske geiter og vanlige geiter. Her kan man gå inn for å hilse på dyrene. 

Det er et eget hegn til surikater. 

På området er det også lekestativ, store sklier og hinderløyper for barn.

Referanser
----------

1. ↑  Walstad, Svein (2. april 2009). «Dyrehage-åpning i mai». *Aust-Agder Blad* **(norsk)**. Besøkt 24. august 2022.
2. ↑  «Kom tettere på dyrene | Den lille Dyrehage». *www.denlilledyrehage.no*. Besøkt 24. august 2022.
3. ↑  NRK (24. februar 2021). «Verdens giftigste slanger i Norge». *NRK*. Besøkt 24. august 2022.
4. ↑  «denlilledyrehage». *www.denlilledyrehage.no*. Besøkt 24. august 2022.
5. ↑  «denlilledyrehage». *www.denlilledyrehage.no*. Besøkt 24. august 2022.
6. ↑  «denlilledyrehage». *www.denlilledyrehage.no*. Besøkt 24. august 2022.
7. ↑  Hagestrand, Rune (10. april 2019). «SE VIDEO: Nye beboere er på plass i Den Lille Dyrehage». *iGjerstad.no - Nyheter fra Gjerstad*. Besøkt 24. august 2022.
**Herman Jensen** (1842–1925) var en dansk forretningsmann som slo seg opp med gruvedrift i østre del av Agder på midten av 1850-tallet. Hans virksomhet omfattet bergverksdrift, kornmølle, sagbruksdrift, sjøfart, telefonselskap og krambudrift.

Gruvedrift
----------

Jensen ble født i Roskilde i Danmark i 1842. Han utdannet seg møllemester og kom til Arendal i 1863. I 1883 kjøpte han Bosvik kornmølle og isforretning i Søndeled ved Risør. I 1886 flyttet han til Risør og gikk over til gruvedrift. Han begynte med Fone rutilgruve i Gjerstad. Senere kom Lindvikkollen rutilgruve ved Kragerø, Nes mineralmølle ved Tvedestrand og Gjernes mineralmølle ved Risør med i virksomheten. Det meste gikk til eksport til mellom-Amerika og Amerika.

Politiker, bankmann og telefonagent
-----------------------------------

Herman Jensen drev også agenturforretning, samt var han med å stifte Risør Telefonsselskap. Han var med i bystyret og ordfører i forstanderskapet for Risør Sparebank.

Arkivet
-------

Arkivet etter Herman Jensens mange virksomheter befinner seg ved KUBEN i Arendal. Følgene virksomheter er representert i arkivet. Herman Jensen, Gjernes Mølle, Nes Mølle (og Lindvikkollen ruventilgruve), August Pellerin Flis & co, Kvernvig sag; Stavanger Kem. Fabriks, D/S Visedalen, M/S Mull, M/B Jernes II, Risør Telefon A/S.

Referanser
----------

1. ↑  Risørs nr. 2, Gustav Sætra, Agderposten 2. februar 1985

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter Herman Jensen på Arkivportalen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
>  Field-byggen acter paa Tiden,  
> 
>  Vinter naar Dagen er liden,  
> 
>   Tar hand Øx paa Nacken,  
> 
>   I Backen,  
> 
>   Gaar i dyben Snee,  
> 
>   Op til Lænderne,  
> 
>   Finder sig et Træe,  
> 
>   Kraaget til at see,  
> 
>   Hugger deraf Meye,  
> 
>   som pleye,  
> 
>   Brugis under Slede paa Veye.
> 
> 
> Det første av 29 vers
> 
> 

**«Den Nordske Dale-Viise»**, eller **«Den norske dalevise»**, er en vise, eller et dikt, av presten og forfatteren Petter Dass. Visen ble trykket i 1683, og var det eneste av Dass' forfatterskap som ble utgitt i hans levetid. 

Diktet har blitt tolket som et svennestykke for den unge Dass og som en inspirasjonskilde til hans senere arbeid med Nordlands Trompet. Man antar at sangen både har blitt sunget i sin helhet, og som enkeltvers.

Diktet gir en bred folkelivsskildring av nordlandsbondens dagligliv og landbruksskikk, ispedd anekdoter om krangel og tretter.

Sangen er spilt inn med Erik Bye på platen *En dobbel deylighed* (Kirkelig kulturverksted, 1978).

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | Den Nordske Dale-Viise – originaltekst fra Wikikilden |
**Victoria Cougars** var en profesjonell canadisk ishockeyklubb fra Victoria i Britisk Columbia i Canada. Den ble stiftet i 1911 og spilte i PCHA og WHL mellom 1911 og 1926.

Navnehistorikk
--------------

* 1911–1913 Victoria Senators
* 1913–1916 Victoria Aristocrats
* 1916–1917 Spokane Canaries
* 1918–1922 Victoria Aristocrats
* 1922–1926 Victoria Cougars

Historikk
---------

Lagbilde fra 1914–15 som Victoria Aristocrats
Victoria Cougars ble stiftet i 1911 som **Victoria Senators**, og tok i 1913 navnet **Victoria Aristocrats**. I sesongen 1916–17 måtte laget flytte til Spokane i Washington da hallen deres, Patrick Arena ble rekvirert av det militære som følge av første verdenskrig. Ved flyttingen tok laget navnet **Spokane Canaries**. Canaries ble oppløst etter endt sesong og i 1919 ble Victoria Aristocrats startet opp igjen i Victoria.

I 1922 skiftet laget navn til Victoria Cougars og i 1925 vant Cougars Stanley Cup etter å ha slått Montreal Canadiens i finaleserien med 3-1 i kamper, og scoret 16 mål i finalene mot Canadiens åtte. Laget var det siste laget utenfor NHL som vant troféet, og det tredje vestkystlaget som vant.

Den følgende sesongen spilte laget igjen Stanley Cup-finale, men tapte denne gangen mot Montreal Maroons med 3-1 i kamper. Laget ble oppløst det følgende året og alle rettigheter ble solgt til Detroit der laget ble reetablert som Detroit Cougars. Detroit Cougars gikk inn i NHL fra 1926 og endret navn i 1930 til **Detroit Falcons** og i 1932 til **Detroit Red Wings**.

Referanser
----------

1. ↑  Stanley Cup All-Time Champions and Finalists nhl.com
2. 1 2  «Victoria Cougars 1924-25». Hockey Hall of Fame. Besøkt 19. juni 2015.
**Den Norske Nevro-Litterære Klubb** er en klubb bestående av en liten gruppe hjernespesialister med interesse også i kunstnerisk og historisk retning.

Klubben ble opprinnelig startet av Ragnar Stien mens han var leder for Norsk nevrologisk forening. Han fikk andre nevrologer til å skrive om kultur sett fra et faglig ståsted. Dette har ført til at klubben har produsert 200 artikler og tre bøker. De er per desember 2016 15 medlemmer og de holder mellom 50 til 60 foredrag i året.

Opptakskriteriene er spesielle og gjør at de færreste kan bli med i gruppen. Man må være nevrolog, og ha publisert noe om nevrolitteratur eller historie, og man må bli foreslått av et av medlemmene. I tillegg må alle medlemmene være enige om at det nye medlemmet skal tas opp. Når man er med i klubben må man være aktiv.

Klubben har vært med i *Bokprogramet* på NRK.

Bibliografi
-----------

* *Hjernen og Kunsten* (2005)
* *Hjernen og Kulturen* (2006)
* *The Brain and the Arts* (2008)

Referanser
----------

1. ↑  «KULTUROPPLEVELSER MED NEVROLOGBRILLENE PÅ». *Folkeakademiet*. Besøkt 5. desember 2016.
2. ↑  «NRK TV - Se Alt sitter i hjernen». Besøkt 5. desember 2016.
3. ↑  «Hjernen og kunsten». *Tidsskrift for Den norske legeforening*. Besøkt 5. desember 2016.
4. ↑  «Koloritt Forlag AS - Nettbokhandel - Hjernen og kulturen». *www2.kolofon.no*. Arkivert fra originalen 13. september 2016. Besøkt 5. desember 2016.
5. ↑  «The Brain ant the Arts». *www.kolofon.no*. Arkivert fra originalen 20. desember 2016. Besøkt 5. desember 2016.
**Ferrari 365** (1966–1972) er en serie sportsbiler laget av italienske Ferrari. De hadde 4.4-liter 12-sylindret motor (V12) på om lag 320 hk, med forgasser. Hver sylinder har volum 365 ccm, derav navnet *365*. Egentlig hadde de bare borret hver sylinder litt høyere enn den man fant på Ferrari 330.

**365 California** fra 1966 var 14 stykk 4-seters cabriolet tegnet av Pininfarina og bygget på samme 2.56-meters chassis som Ferrari 500 Superfast.

**365 GT 2+2** fra 1968 var en 4-seter coupe som erstattet nevnte Ferrari 500 Superfast og Ferrari 330 GT 2+2. Mye luksuriøst utstyr gjorde at den solgte bra i USA. Totalt 800 eksemplarer frem til 1972.

**365 GTC** og **365 GTS** var egentlig henholdsvis Ferrari 330 GTC og GTS (samme utseende og 2.4-meters chassis), men med den større 4.4-liter motor. Solgt i 168 og 20 eksemplarer frem til 1970.

**365 P** var en 3-seters (*tre posti*) midtmotorisert konseptbil laget i to eksemplarer. Det var også en 380-hesters racerbil.

**365 GTB4** var en 2-seters coupe på 2.4-meters chassis fra 1968, også kalt **«Ferrari Daytona»**, etter fabrikkens tre 1967-seiere i 24-timers rittet i Daytona, Florida. 1284 stykk produsert. Rundt 350 hk. **365 GTS/4** var en cabriolet-utgave av Daytona laget i 122 eksemplarer.

**365 GTC/4** fra 1971 var bygd på chassiset til Daytona (365 GTB/4) og produsert i 505 eksemplarer. Med 340 hk og mykere fjæring var den en 4-seters GT-bil laget i 500 eksemplarer. Videreført i 1972 som **365 GT4 2+2**, en 4-seters familiebil med helt nytt karosseri på et lengre 2.7-meters chassis. Ble laget i 521 eksemplarer frem til 1976 da den fikk større motor (4.4 liter) og ble kalt Ferrari 400.

**365 GT4 BB** fra 1973 var 387 stykk midtmotoriserte 2-setere med 12-sylinders boksermotor og således tilhørende en annen motorserie. Erstattet i 1976 med BB 512. Se Ferrari Berlinetta Boxer.

Bilder
------

* 365 GT 2+2 365 GT 2+2
* 365 GTC 365 GTC
* 365 P 365 P
* 365 GTB/4 365 GTB/4
* 365 GTC/4 365 GTC/4
* 365 GT4 2+2 365 GT4 2+2
* 365 GT4 BB 365 GT4 BB

Referanser
----------

1. ↑  365 California fra auto.ferrari.com.
2. ↑  365 GT 2+2 fra auto.ferrari.com.
3. ↑  365 GTC fra auto.ferrari.com.
4. ↑  365 GTS fra auto.ferrari.com.
5. ↑  365 P fra supercars.net.
6. ↑  365 P fra auto.ferrari.com.
7. ↑  365 GTB4 fra auto.ferrari.com
8. ↑  365 GTS4 fra auto.ferrari.com.
9. ↑  365 GTC/4 fra auto.ferrari.com.
10. ↑  365 GT4 BB fra auto.ferrari.com.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ferrari 365 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Vyborg gasskraftverk** (russisk: *Vyborgskaja TETs*) er et varmekraftverk litt øst for sentrum av St. Petersburg i Russland. Tross navnet ligger det ikke i byen Vyborg. Det eies og opereres av kraftselskapet TGK-, og har en produksjonskapasitet på 250 MW. 

Det ble produsert 748,7 GWt elektrisk kraft i 2016. I tillegg leveres det fjernvarme med en effekt på inntil 1.056 Gcal/t (ca 180 MWth), og total leveranse i 2016 var på 1.170,7 Tcal.

Brenselstype er naturgass.

Byggingen av kraftverket begynte omkring 1950, og første byggetrinn stod ferdig i desember 1954. Kraftverket har senere blitt utvidet og fornyet, med et nytt renoveringsprogram 2008-2010 hvor kapasiteten på aggregat nummer 4 ble økt fra 100 MW til 123 MW.

Kraftverket har ca 400 ansatte.

Se også
-------

* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

Referanser
----------

1. ↑  Vyborgsjaka TETs Arkivert 2. oktober 2017 hos Wayback Machine. - *TGK-1*. Besøkt 2. oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Vyborgsjaka TETs Arkivert 2. oktober 2017 hos Wayback Machine. - *TGK-1*. Besøkt 2. oktober 2017. (russisk)
Sevics Kapselapparat i treskrin fra Elefantapoteket i Oslo. NFA.03000AK Norsk Farmasihistorisk Museum. *Foto: Jon-Erik Faksvaag, Norsk Folkemuseum*
Gelatinkapsler. NFA.08449 Norsk Farmasihistorisk Museum. *Foto: Eva Brænd, Norsk Folkemuseum*
Et **kapselapparat** er et apparat til bruk i farmasien for laging av kapsler. Kapsler inneholder faste legemidler i dosert mengde. Kapsler finnes i to hovedtyper.

Oblatkapsler
------------

Oblatkapsler, også kalt capsulae amylaceae, ble brukt før gelatinkapsler kom.

Oblatkapsler ble laget av hvetestivelse og består av to deler som passer inn i hverandre. De var runde med flat bunn med en fordypning på midten. Avmålt legemiddel fylles i den minste av kapseldelene. De største delen plasseres som et lokk oppå. Kapselen skal dyppes i vann før den svelges. Sevciks kapselapparat ble brukt til å fremstille oblatkapsler.[]

Gelatinkapsler
--------------

Gelatinkapsler er laget av gelatin og finnes i to varianter, faste og myke. Grunnmassen består av gelatin, glycerin, vann og inntil 1 promille benzosyre eller natriumbenzoat som konserveringsmiddel. Utelates glycerinen, fås masse for harde kapsler. Fremstilling av gelatinkapsler foregår enten ved dypping eller ved pressing. Den siste anvendes industrielt.

Kapslene inneholder legemidler i dosert mengde. De består av to rør lukket i den ene enden, det ene røret skal skyves inn i det andre. Avmålt legemiddel fylles i den minste av kapseldelene. Små mengder virkestoff må fordeles i melkesukker e.l. til et nødvendig volum som akkurat passer i de underste delene. Den største delen av kapslene plasseres som et lokk oppå. De vanlige kapselapparatene på apotek har plass til 100 kapsler.

Litteratur
----------

* Ansgar J. Smith: Haandbog for farmaceuter, Kristiania 1907, 284.
* Jermstad Axel og Schou Svend Aage: Lærebog i Teknisk Farmaci, København 1951, 540-4
**Khokhlovka friluftsmuseum** (russisk: ХохловкаХохловка) er et kulturhistorisk friluftsmuseum i Perm-regionen i Russland. Det ligger 43 km nord for byen Perm, på høyre bredd av elva Kama, ved landsbyen og naturreservoaret med samme navn. 
Museet ble grunnlagt i 1969 og i 1980 ble det åpnet for publikum. Det var det første friluftsmuseet med antikvariske trehus i Uralområdet.

Museet har 23 trehus fra ulike steder i regionen; de eldste er fra 16-hundretallet, de nyeste fra 1900-tallet. Museumsområdet har et areal på 35 hektar.

Bildegalleri
------------

* TrekirkenTrekirken
* VindmølleVindmølle
* BrannstasjonenBrannstasjonen

Se også
-------

* Liste over europeiske friluftsmuseer

Eksterne lenker
---------------

* (en) Khokhlovka open-air museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Museets hjemmeside på russisk Arkivert 2. oktober 2017 hos Wayback Machine.
* Kamwa-festivalens hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Tom Reichelt** (født 12. mai 1982 i Marienberg) er en tysk langrennsløper som har sin styrke i fristil. Han ble født i Marienberg, men bor i Oberwiesenthal og går for skiklubben *WSC Erzgebierge Oberwiesenthal*.

Reichelt debuterte i verdenscupen den 25. januar 2003, på 15 km klassisk, fellesstart på hjemmebane i Oberhof. Da ble han nummer 33, og først to år senere begynte han å delta fast i verdenscupen. Reichelt har en individuell pallplassering i et vanlig renn. Den tok han i sesongen 2005/06, da han ble nummer tre på 5-mila i Holmenkollen. I 2008 var han med på å ta en tredjeplass på stafetten i Gällivare.

Han har deltatt i den første og tredje utgaven av Tour de Ski, og han gjorde det best i den tredje utgaven. Da ble han nummer 29. sammenlagt, og han tok sjetteplass på prologen og andreplass på den siste klatreetappen.

Reichelt deltok i 50 km klassisk, fellesstart i VM i 2007, hvor han ble nummer 18.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tom Reichelt – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Tom Reichelt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Tom Reichelt – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
* Tom Reichelts hjemmeside (tysk)
En 296 GTB med ladepluggen festet til bilen.
Spesialutgaven *Assetto Fiorano* må dyttes bakover.
**Ferrari 296 GTB** (Type 171, 2022–) er en plug-in hybrid to-seters sportsbil fra italienske Ferrari. 

Den er tenkt som etterfølger til Ferrari F8 Tributo som tas ut av produksjon i 2022. Betegnelsen GTB betyr Grand Tourer Berlinetta, så den skal ha plass til litt bagasje for ferieturer. Den bensindrevne motoren er V6 med 3 liter sylindervolum, de to sylindrebankene montert 120 grader på hverandre. 296 GTB er første 6-sylindrete Ferrari siden Ferrari Dino på tidlig 1970-tall. Motoren er utstyrt med en turbo som spinner 180 000 omdreininger per minutt. De 654 hestekreftene går bare opp til 8,500 omdreininger per minutt. Med tillegg fra de 165 elektriske hestekreftene, har bilen en total systemeffekt på over 800 hestekrefter, levert til en egenutviklet automatisk girkasse på 8 gir, samme som står i Roma og Ferrari SF90 Stradale. Navnet kommer av startprisen på 296 000 Euro, og den leveres kun med bakhjulsdrift. Den norske utsalgsprisen for den billigste varianten var 3,2 millioner kroner i august 2022. Sommeren 2022 kom også varianten **GTS** som lar en fjerne litt av taket. Spesialutgaven **Assetto Fiorano** koster 302 000 Euro og har navnet etter Ferrari's racerbane Fiorano. Av ny teknologi nevner fabrikken TMA (Transmission Management Actuator), 6W-CDS (6-veis Chassis Dynamics Sensor), en helt ny ABS Evo-kontroller og veigrepsestimering integrert med bilens EPS (elektronisk posisjoneringssystem). Bremsene er 398 millimeter.

Referanser
----------

1. ↑  Jon Winding-Sørensen, Ny Ferrari med klassiske kvaliteter i bilnorge.no den 25. juni 2021.
2. 1 2  296 GTB fra ferrari.com, sist lest den 18. september 2021.
3. ↑  296 GTB fra bilselgeren Formula auto.
4. ↑  New Ferrari 296 GTS revealed i www.evo.co.uk den 13. juni 2022.
5. ↑  NEW FERRARI 296 GTB IS A HYBRID SUPER CAR WITH 398 MM BRAKES fra 6thgearamotovie.com, sist lest den 25. januar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ferrari 296 GTB – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
En **ferniss** er et lakkaktig stoff som smøres over et ferdigtørket maleri. Det skal ligge som en gjennomsiktig hinne mellom malerfargene og luften og beskytte mot støv og annet som ellers legger seg over den malte overflaten, og gi motstand mot vann og fuktighet. Hovedpoenget med ferniss er at hvis et maleri får støvskader/røykskader el. lignende, vil dette sette seg i fernissen, og ikke i selve bildet. En erfaren kunstrestoratør vil kunne fjerne fernissen, for å så legge på ny, og med dette gjennopprette den opprinnelige gløden til bildet.

Fernissen består av harpiksstoff og løsemiddel(er). Fra gammelt bruktes sandarak eller mastiks, og fra tidlig på 1800-tallet ble dammarharpiks tatt i bruk. I dag bruker mange kunstig framstilte harpikstyper. De gamle hadde både fordeler og ulemper som de nyere tilsynelatende har bedre orden på. Der var tidligere nesten like mange oppskrifter som der var kunstnere som brukte ferniss.

Ferniss på oljemaleri
---------------------

Fernissen er ofte så diffusjonstett at tørkeprosessen i oljefargene stopper opp. Det er da viktig at det som er innerst er helt tørt. Et ufernissert oljemaleri vil ofte ha en overflate der penselstrøk og pigmentkornene i malingen har satt ujevne spor, med reflekser som ikke alltid harmonerer. Fernissen vil derfor gi en jevnere overflate, gjerne med oppfriskede farger. Det finnes også fernisser som gir mattere overflater på bekostning av skarpheten i konturene i billedet.

Hurtigtørrende ferniss blir brukt til korrektur. Den legges over et felt av bildet der en ønsker å forandre noe, for å hindre at innerste fargelags kjemi inngår uheldige forbindelser med det nye, samt gi et «blankt ark» å legge fargene på.

En god ferniss som er lagt på lag for lag er enkel å fjerne med løsemiddel. Riktig gjort, blir maleriet uforstyrret av en slik rensing. Noen av de gamle mestere brukte imidlertid å lasere ved hjelp av fernisslagene, slik at bildene deres må restaureres med både våkenhet og omhu.

Annen bruk
----------

Også møbler og annet treverk blir fernissert, da ofte med størknende oljer.

Referanser
----------

1. ↑  Smith, Ray (2003). *Kunstnerens håndbok*. Egmont. s. 334. ISBN 82-04-10176-7.
2. ↑  *Ferniss-seminar 1990*. Nasjonalgalleriet. 1990. ISBN 82-990745-1-7.

Eksterne lenker
---------------

* Winsor & Newton Retningslinjer for fernissering Arkivert 23. februar 2016 hos Wayback Machine.
* Retningslinjer fra Golden

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Tom Reidar Haraldsen** (født 29. august 1980) er en norsk tidligere fotballspiller fra Hånes i Kristiansand.

Karriere
--------

Haraldsen startet sin karriere i den lokale klubben Hånes. Etter to A-lagskamper for Start, flyttet Haraldsen i 2002 til Oslo og signerte for Oslo Øst (nå Manglerud Star) der han scoret 15 mål på 30 kamper.

I 2003 skrev Haraldsen under for Moss hvor han spilte 96 kamper, før han i 2006 flyttet til Danmark for å spille for den danske klubben Viborg. Haraldsen fikk kun tre kamper for klubben, og signerte i februar 2008 én toårskontrakt med Sandnes Ulf.

I 2009 ble han klar for Bryne, men etter at kontrakten gikk ut etter sesongen reiste Haraldsen tilbake til Danmark. Året etter kom Haraldsen allikevel gratis tilbake til gamleklubben Moss, men spilte kun én kamp som innbytter.

Privatliv
---------

Han er bror av tidligere Start-stopper Knut Henry Haraldsen og giftet seg sommeren 2007 med landslagskeeper i håndball Katrine Lunde. Etter fem års ekteskap tok paret i 2012 ut separasjon.

12. mars 2015 fikk Haraldsen påvist testikkelkreft.

Referanser
----------

1. ↑   TV 2 Direkte, www.tv2.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Norge er uaktuelt
3. ↑  Tom Reidar Haraldsen til MFK
4. ↑  Brudd for landslagsstjernen
5. ↑  «Tom Reidar Haraldsen rammet av kreft». Arkivert fra originalen 19. september 2015. Besøkt 9. mai 2015.
**Sayumi Michishige** (道重 さゆみ, Michishige Sayumi, (oppkalt etter Sayumi Horie), født 13. juli 1989 i Ube, Yamaguchi Prefektur i Japan) er en japansk sangerinne. Hun er fra den sjette genearasjon i J-pop gruppen Morning Musume, og er det medlemmet som har vært der lengst sammen med Ai Takahashi, Risa Niigaki og Reina Tanaka.

Hun begynte i Morning Musume] i 2003 sammen med Eri Kamei, Miki Fujimoto og Reina Tanaka, som alle debuterte med Morning Musume i konsernets nittende singel, "Shabondama". I 2005 ble hun tildelt oppgaven som mentor for medlemmet Koharu Kusumi(fra syvende generasjon), før Kusumi tok eksamen i desember 2009. 

Michishige var også medlem av Hello! Project enhet Ecomoni, sammen med tidligere Morning Musume medlem Rika Ishikawa. 

Når Michishige klarte auditionen for å bli med i Morning Musume,komenterte Morning Musume's produsent Tsunkuat sangstemmen hennes er svak og derfor begynte Michishige å ta sangtimer for å forbedre stemmen sin.   

**Karakter**  

Hun skildrer et ekstremt narsissistisk bilde av seg selv i TV-programmer og kaller seg ofte det søteste medlemmet i Morning Musume og sier at hennes søthet overvelder hennes dårlige sangstemme. I en av sketsjene kjent som Hello! Morning Theatre på showet deres, Hello! Morning, spilte hun ofte karakteren kjent som "Ichiban Kawaii" (søteste). 

"Usa-chan Peace" (Bunny Peace) er et uttrykk som Michishige bruker til å identifisere seg selv. Mens hun sier "Usa-chan peace" viser hun peace tegnet (også kjent som victory) ved siden av øret. 

Michishige er også medlem av Hello! Project kickball Team, Metro Rabbits H.P.

Referanser
----------

1. ↑   Talent databank ID 2000047166[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sayumi Michishige – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Sayumi Michishige på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Sayumi Michishige på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Sayumi Michishige på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Sayumi Michishige på Spotify Rediger på Wikidata
* Sayumi Michishige på Twitter Rediger på Wikidata

* Sayumi Michishige på Instagram Rediger på Wikidata

* Sayumi Michishige på Ameblo Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** NDL **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Carolyn Darbyshire-McRory** (født 6. desember 1963 i Arborg i Manitoba) er en canadisk curlingspiller som deltok i de olympiske vinterleker 2010 i Vancouver.

Darbyshire vant en olympisk sølvmedalje i curling for damer under 2010 i Vancouver. Hun var med på det canadiske laget som kom på andreplass bak Sverige. De andre spillerne på laget var Cheryl Bernard, Susan O’Connor, Cori Bartel og Kristie Moore.

Canada vant åtte kamper og tapte en i den innledende runden og var dermed kvalifisert for semifinalespill. Semifinalen vant de med 6 - 5 over Sveits. Finalen tapte de til Sverige med 6 - 7.

OL-medaljer
-----------

* 2010 Canadas flagg Vancouver - Sølv Sølv - curling, damer Canadas flagg Canada

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Carolyn Darbyshire – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Carolyn Darbyshire – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Carolyn Darbyshire – World Curling Tour Rediger på Wikidata

* (en) Carolyn Darbyshire – World Curling Federation Rediger på Wikidata
**Windows NT 4.0** er et operativsystem som ble lansert juli 1996 av Microsoft som en del av Windows NT-familien til Microsoft. Det var forøvrig ett av de første operativsystemene som benyttet seg av startlinjen.

Informasjon
-----------

Windows NT 4.0 ble gitt ut i 1996  

Windows NT 4.0 var en slags videreutvilking av Windows 95, og NT 4.0 kom også med kjente Start-linja,  
 
men disse versjonene ble laget mer for bedrifter.  

På Windows NT 4.0 Workstation var det muligheter for spill o.l. Men var egentlig laget for å bli brukt i jobbsammeneheng.  

Serversystemene til Windows NT 4.0 skulle også gjøre alt sammen lettere for bedrifter. Dette systemet var utrolig mye lettere å sette opp enn de gamle serversystemene som Windows 3 versjonen hadde, slik at det også ble lettere å feilsøke systemene.
Det finnes fortsatt flere bedrifter hvor man finner man gamle servere som er i full bruk og som fortsatt kjører Windows NT 4.0 serversystemene.

Siden Windows NT 4.0 hadde den kjente startlinja ble det ganske kjent rundt omkring.

Utgaver
-------

* Windows NT 4.0 Workstation
* Windows NT 4.0 Server
* Windows NT 4.0 Server Enterprise Edition
* Windows NT 4.0 Terminal Server
* Windows NT 4.0 Embedded

Oppdateringspakker
------------------

Det ble gitt ut 4 oppdateringspakker (eller Service Pack) Windows NT 4.0  

Disse pakkene var mulig å laste ned og få på CD.

Her har du en tabell hvor det står når Microsoft slapp ut sine Service Pack oppdateringspakker til Windows NT 4.0

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Programvare | Dato | Slapp ut programvaren | 29. Juli 1996 | General release | 24. August 1996 | Service Pack 1 | 16. Oktober 1996 | Service Pack 2 | 14. Desember 1996 | Service Pack 3 | 15. Mai 1997 | Service Pack 4 | 25. Oktober 1998 | Service Pack 5 | 4. Mai 1999 | Service Pack 6 | 22. November 1999 | Service Pack 6a | 30. November 1999 | Post Service Pack 6a Sikkerhets oppgradering | 26. Juli 2001 |

Se også
-------

### Arbeidsstasjoner

* Windows 2000
* Windows ME (sluppet senere som en hjemmeutgave til Windows 2000)
* Windows XP
* Windows Vista

### Server

* Windows 2000 Server
* Windows Server 2003

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Microsoft Windows |
| --- |
| MS-DOS-basert | 
* 1.0
* 2.0
* 2.1
* 3.0
* 3.1x
* 95
* 98 (SE)
* Me

 |
| NT-basert | 
* NT 3.1
* NT 3.5
* NT 3.51
* NT 4.0
* 2000
* XP
* Server 2003
* Win-FLP
* Vista
* Home Server
* Server 2008
* 7
* 2008 R2
* 8
* 8.1
* 10

 |
| Mobile OS | 
* Windows CE (CE 1.0
* CE 2.0
* CE 3.0
* CE 4.0
* CE 5.0
* CE 6.0)
* Mobile
* Phone 7

 |
| Avbrutte | 
* Cairo
* Nashville
* Neptune
* Odyssey

 |
| Relaterte OS | 
* OS/2

 |


1. ↑  .