recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Artikkelen inngår i serien om
**Frelsesarmeen** |
| --- |
|  |
| **Frelsesarmeen** |
| Frelsesarmeen
Kategori Frelsesarmeen
Frelsesarmeens korps
Kjente Frelsesarmeoffiserer
Kjente Frelsesarmesoldater |
| **Bakgrunn** |
| Kristendom
Protestantisme
Pietisme
Den anglikanske kirke
Metodisme |
| **Viktige personer** |
| William Booth
Hanna Ouchterlony
Othilie Tonning |

**Frelsesarméens fengselsarbeid** er et arbeid Frelsesarméen har drevet siden 1920 da de fikk Justisdepartementets godkjennelse til å gå inn i fengslene og besøke den innsatte på cella. Frelsesarmeen har opparbeidet en unik kontakt og tillit til å møte straffedømte både i og utenfor anstalt.

Frelsesarmeen bruker ansatte og frivillige med ulik utdanning, yrkeserfaring og bakgrunn. Ledelsen for Frelsesarmeen Fengselsarbeidet har utdannelse fra Frelsesarmeens offisersskole, helse- og sosialfaglig høyskoleutdannelse, og bred erfaring med mennesker i vanskelige livssituasjoner.

Leder for Frelsesarmeens fengselsarbeid i Norge er kaptein Knut Haugsvær Han har vært i denne ordren fra 1. august 2006. Frelsesarmeens fengselsarbeid sorterer under *Seksjon for velferd og utvikling* ved Frelsesarmeens hovedkvarter

Formål/ overordnet målsetting
-----------------------------

Frelsesarmeen Fengselsarbeidet har samme overordnede mål som andre virksomheter i Frelsesarmeens Sosialtjeneste.

*Møte mennesker med ulike behov ved å praktisere kristen nestekjærlighet, uten hensyn til etnisitet, kultur eller religion. Være en del av, og et alternativ til, det offentlige hjelpeapparat.*

*Virksomheten bygger på det kristne menneskesyn som innebærer omsorg for hele mennesket, synliggjort i fire dimensjoner, den fysiske, psykiske, sosiale og den åndelige. Alle mennesker er like verdifulle, fordi menneskets verdi er gitt utenfra, fra Gud, uavhengig av egenskaper, ferdigheter, kultur og etnisitet.*

Referanser
----------

Mål og Strategidokument, Frelsesarmeens sosialtjeneste 2000
**Hafnium** (noen ganger stylet **HAFNIUM**) er en cyber spionasje gruppe, noen ganger kjent som en avansert vedvarende trussel, med påståtte bånd til Kina. Microsoft benevner Hafnium som den gruppen som er ansvarlig for Microsoft Exchange Server datainnbrudd i 2021 og påstod at de var "state-sponset og opererer ut fra Kina". Ifølge Microsoft, er gruppen basert i Kina, men først og fremst bruker USA-baserte virtuelle private servere. Etterforskere utenfor Microsoft har bekreftet identiteter eller motivasjon i gruppen. Kina har nektet ansvar for innbruddet.
I februar/mars 2021 ble Stortinget utsatt for angrep som trolig hadde utspring fra denne gruppen.

Referanser
----------

1. ↑  «Microsoft accuses China over email cyber-attacks». *BBC News* **(engelsk)**. 3. mars 2021. Besøkt 10. mars 2021.
2. ↑  Kevin, Collier (9. mars 2021). «'Really messy': Why the hack of Microsoft's email system is getting worse». *NBC News*. Besøkt 10. mars 2021.
3. ↑  «HAFNIUM targeting Exchange Servers with 0-day exploits». Microsoft. Besøkt 10. mars 2021.
4. ↑  Burt, Tom. «New nation-state cyberattacks». Microsoft. Besøkt 10. mars 2021.
5. ↑  Greenberg, Andy (5. mars 2021). «Chinese Hacking Spree Hit an ‘Astronomical’ Number of Victims». *Wired* **(engelsk)**. ISSN 1059-1028. Besøkt 10. mars 2021.
6. ↑
**Gresk malle** (*Silurus aristotelis*) er en ferskvannsfisk i mallefamilien Siluridae som bare er funnet i Hellas. Den er i slekt med europeisk malle (*S. glandis*) og minner om denne i utseende og levevis. Den skal kunne bli 150 cm og 30 kg. Også gresk malle er en rovfisk som hører hjemme i innsjøer og stilleflytende elver med mudderbunn. Den finnes naturlig bare i Akhelóos-vassdragets nedre løp, men er satt ut flere steder. I Volvi-sjøen har den utkonkurrert europeisk malle, som hørte naturlig hjemme i sjøen. Gresk malle selv er truet av overfiske og forurensninger i sitt naturlige leveområde .

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gresk malle* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Gresk malle* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Gresk malle* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Gresk malle* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Gresk malle* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *Gresk malle* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Gresk malle* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Silurus aristotelis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Lika** er en 78 kilometer lang elv i det vestlige Kroatia som har gitt navn til regionen Lika.

Lika flyter i en nordvestlig retning fra kilden ved foten av Velebit-fjellene, over den store karstsletten Ličko polje, før den blir ledet i tunnel frem til foreningen med vannet fra elven Gacka, som blir ført videre til Adriaterhavet gjennom tunnel. I løpet ligger den kunstige innsjøen Krušćičko jezero, oppdemmet i 1996, som forsyner vannkraftverket Sklope (*Hidroelektrana Sklope*). Vannet fra Lika utnyttes til kraftproduksjon to ganger, først i Sklope, og deretter i Senj vannkraftverk (*Hidroelektrana Senj*).

Den største bosetningen i forbindelse med elva er Gospić, som ligger ved sideelva Novčica, ca. 3 kilometer fra munningen i Lika.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Rijeka Lika i jezero Kruščica *visit-lika.com*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lika (river) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC **·** GeoNames
 |
**Gresk einer** eller «Arâr» (latin: *Juniperus excelsa*) er en art av bartrær som tilhører einerslekten *Juniperus* i sypressfamilien. Den vokser ved det østlige Middelhavet, nærmere bestemt i Marokko, Portugal, Spania, Italia, Bulgaria, Hellas, Tyrkia, nordlige Syria, Libanon og i Kaukasus. Ofte utgjør den tregrensen, med vekst i høyder fra 100 moh. (Krim) til 2 300 moh. (Tyrkia, Kaukasus).

Illustrasjonstegning av skudd, *Brandis* 1874.
Videre vokser en underart, ***persisk einer*** *(Juniperus excelsa* ssp. *polycarpos)* i Alborz-fjellene i Iran, i det nordvestre Pakistan, og isolert i fjellområdet Jebel Akhdar i Oman. Den tåler kulde og tørke, men ikke så godt som underarten persisk einer.

Det opptrer ofte sammen med *Juniperus foetidissima*, men denne har mer rent grønne nåler og tykkere skudd, med tykkelse 1,3 mm for gresk einer, mot 2,2 mm for *Juniperus foetidissima*.

Treet blir 6–20 meter høyt, sjeldent inntil 25 meter, og kan ha en diameter på 2 meter. kronen er rund eller irregulær formet. Nålene på unge skudd sitter i grupper av 3 og er inntil 8–10 mm lange, voksne nåler er grågrønne, skjellaktig tette og 1–3 mm. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.

Frøkonglene modner til blå-svarte bær med et tidvis hvitt vokslag, inntil 6–11 mm store, runde eller ovale, litt mindre enn hos *Juniperus excelsa* ssp. *polycarpos*. Hannkonglene inntil 3–4 mm store, de sprer pollenet tidlig om våren.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gresk einer* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Gresk einer* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Gresk einer* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Gresk einer* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Gresk einer* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Gresk einer* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Juniperus excelsa* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Juniperus excelsa* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Juniperus excelsa* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Conifer Specialist Group – «Juniperus excelsa» fra IUCN Red List.
* Conifers.org – «Juniperus excelsa» beskrivelse.
**Olav Harald Langås** (født 1944) er en norsk journalist, fotograf og forfatter. Han var ansatt i lokalavisa *Trønderbladet* i en rekke år og har utgitt flere bøker, inkludert fotobok, roman og selvbiografi. Han er også kjent for byggingen av Kolbrandstad stavkirke.

Langås ble ansatt i *Trønderbladet* i 1981 og ble der til han pensjonerte seg i 2006. Han arbeidet tidligere som postbud og sjømann. Han var førstereisgutt i 1959. Etter en tid på sjøen gikk han folkehøgskole, var i militæret og tjenestegjorde et halvt år som FN-soldat på Gazastripen. I 1967 fikk han fast jobb ved Wilh. Wilhelmsen, og ble lettmatros ombord på M/S Talabot. Hans journalistiske virke begynte så smått på midten av 1970-årene, mens han var på sjøen. Derfra solgte han fotografier til diverse aviser og publikasjoner. I 1977 lagde han sin første reportasje for bladet *Vi Menn*. To år senere var han til stede og rapporterte da den store blowouten i Mexicogulfen skjedde. Da fikk han førstesiden i *Vi Menn*.

Langås er også lokalhistorisk interessert og har i flere år vært medlem av Melhus og Gauldal Historielag. I slutten av 1990-årene ledet han Kolbrandstad Stavkyrkjelag som i 1999 reiste Kolbrandstad stavkirke. I 2008 etablerte han Langås Fotosamling, et lokalt fotomuseum som omfatter samlinger av gamle fotografier fra Hølonda, Melhus, Horg og Flå, samt en kamerasamling. Museet har til hensikt å vise utviklinga innen fotografering fra 1860-årene og fram til 2000.

I 2012 ble han tildelt Kulturprisen i Melhus. Han fikk den for sin innsats på kulturfronten, blant annet byggingen av stavkirken på Kulbrandstad.

Biblografi
----------

* 1997: *Mali – en ond skjebne* (Trønderbladet)
* 1998: *Kirkene på Hølonda : Hølonda kirke 150 år 1998* (sammen med Signe Skjegstad Aal) (Hølonda menighetsråd) (ISBN 82-994442-0-9)
* 2006: *Sjømann* (selvbiografi) (Tapir akademisk forlag) (ISBN 978-82-519-2119-0)
* 2009: *Blodskam : en sannferdig beretning fra åra 1700 til 1756 på Hølonda i Sør-Trøndelag* (Snøfugl Forlag) (ISBN 978-82-7083-369-6)
* 2012: *Jakten på corpus St. Olavi* (roman) (Pirforlaget) (ISBN 9788282870092)
* 2012: *25 år i fokus : gyldne øyeblikk* (En fotobok) (Trønderbladet) (ISBN 978-82-994492-1-2)
* 2015: *Om Drapet på kramkaren* (Snøfugl Forlag) (ISBN 9788270834761)

Referanser
----------

1. ↑   Adresseavisen, utgitt 5. april 2004, besøkt 15. juni 2022, «Olav Harald Langås, Gåsbakken, blir 60 år 7. april.»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «(+)Livet som sjømann ble bok». *tronderbladet.no* **(norsk)**. 22. september 2006. Besøkt 15. juni 2022.
3. ↑  Trønderbladet - Journalist åpner fotomuseum (11.5.2008)
4. ↑  Trønderbladet - Kulturprisen til Langås (29.8.2012)
5. ↑  Kulturmag - Nytt om navn (26.9.2012) Arkivert 26. november 2012 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**Jiří Hlinka** (født 21. mars 1944) er en norsk pianist og klaverpedagog av tsjekkisk opprinnelse. Han ble født i Praha og ble norsk statsborger i 1982.

Biografi
--------

I sin ungdom studerte Hlinka med professorene Frantisek Rauch og Josef Pálenícek ved Musikkakademiet i Praha. I 1964, da Henryk Neuhaus besøkte Praha, fikk Hlinka spille for ham ved en privatkonsert. Neuhaus fikk i stand «mesterklasser» mellom Hlinka og pianistene Svjatoslav Richter og Emil Gilels. Som et resultat av dette fikk Hlinka spille med flere av Europas ledende symfoniorkestre. Han fikk også gjort LP-innspillinger av et par klaversonater av Prokofjev og av Liszts h-moll-sonate. Om Prokofjev-sonatene skal Emil Gilels i 1967 ha uttalt at «dette er den beste innspilling som noengang er gjort av Prokofiev's pianosonater».

Hans lovende solokarriere ble avbrutt da han i 1969 plutselig fikk en kronisk sykdom i begge armene. En operasjon ble gjennomført, men viste seg å være mislykket. I 1970 tok Hlinka derfor opp en stilling ved Konservatoriet i Praha, før han i 1972 flyttet til Norge for å undervise ved Grieg-akademiet i Bergen. Her underviste han blant annet pianister som Leif Ove Andsnes, Håvard Gimse og Christian Ihle Hadland. Siden 1994 har han vært tilknyttet Barratt Due musikkinstitutt som hovedlærer på klaver.

Utmerkelser
-----------

Hlinka har mottatt flere priser, blant annet et klaverdiplom fra Musikkakademiet i Praha. I 1966 var han en av finalistene under Pjotr Tsjajkovskij-konkurransen i Moskva. Hlinkas pedagogiske arbeid har også gitt ham Lindemanprisen 1992 og Griegprisen 1995. Han ble utnevnt til statsstipendiat i 1995. I 2004 fikk Hlinka Kongens fortjenstmedalje i gull for sin innsats for norsk musikkliv.

Elever i utvalg
---------------

* Leif Ove Andsnes
* Ingrid Andsnes
* Dag Arnesen
* Geir Botnen
* Håvard Gimse
* Christian Ihle Hadland
* Steffen Horn
* Jan Hovden
* Helge Kjekshus
* Einar Røttingen
* Gunnar Sama
* Øyvind Sørum
* Andrijana Vuckovic

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  Hamre, Arild (21. mars 2004). «Jiri Hlinka hedret opp og i mente : Tangerer 60 i dag». Bergens Arbeiderblad. s. 51.
2. ↑  Nilssen, Ågot Caroline (14. august 1991). «Leif Oves læremester : Sykdom kostet ham karrieren». Bergens Arbeiderblad. s. 29.

Eksterne lenker
---------------

* Jiří Hlinka på nettstedet til Barratt Due musikkinstitutt.
* Jiří Hlinkas klaverakademi

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Må ikke forveksles med Syng For Oss.

***Syng med oss*** er et norsk musikkprogram som gikk på NRK-TV fra 1980 til 1992.

Allerede i 1947 hadde NRK Skolekringkastingen en programpost for høgre skoler de kalte *Syng med oss* ved overlærer og kordirigent Lars Søraas (1887–1976) fra Bergen. I 1975 hadde Ingebrigt Davik (1925–1991) barneprogrammet *Syng med oss* på fjernsyn. Fra 1980 hadde man «Syng med oss-koret» i Grieghallen med Nils Abrahamsen som musikalsk leder. Det ble samme år kringkastet på fjernsyn under ledelse av Bjørn Tore André (1928–1996) ved NRK Bergen. Allerede i første programmet i desember 1980, var Sissel Kyrkjebø med, fra 1983 som solist. Koret ga ut plater med Rune Larsen (født 1948) og Svein Gundersen bak spakene. Korgutten Arild Sondre Sekse var også med, og et par år senere tilkom Karoline Krüger. Koret sang for eksempel på Statsråd Lehmkuhl. Ved tiårs-jubiléet i 1990 hadde koret utgitt fire plater og femti programmer hadde blitt kringkastet. Allsangprogrammet ble lagt ned av NRK i 1992. To mimreprogram ble sendt i 1993.

I 1999 laget NRK Hordaland ti nye episoder med Lise-May Spissøy (født 1967) som programleder.

Åpningsvignett
--------------

En norsk versjon av den skotske nasjonalhymnen "Auld Lang Syne" (på nynorsk: "Skal gamal venskap kverva bort") ble brukt både som åpningsvignett og avslutning på hvert program. Den norske versjonen var ved Hartvig Kiran.

Plateutgivelser (utvalg)
------------------------

* *Syng med oss* (1983) (med Sissel Kyrkjebø som solist på tre spor)
* *Syng med oss - 43 Glade Melodier* (1986) (med Sissel Kyrkjebø som solist på åtte spor)
* *Syng Med Oss Koret*

Referanser
----------

1. ↑  Olava Øverland, *Syng med Sissel og Karoline!* i Aftenposten den 21. august 1987.
2. ↑  Knut Olav Åmos, *Sissel tilbake* i Aftenposten den 23. februar 1990.
3. ↑  «Syng med oss!». NRK. Besøkt 27. mai 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Syng med oss* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Demeter på en urne fra antikkens Hellas.

*«Det er karakteristisk for den greske religion at den utvikler seg mer og mer antropomorft, dvs. at de greske guder blir stadig mer menneskeliggjort. [...] Hera og Demeter har en fortid som Moder Jord-gudinner, men i de homeriske hymnene opptrer Hera som en ganske triviell, sjalu og hevngjerrig hustru [...] mens Demeter er blitt til den sørgende mor over tapet av datteren Kore.*»  
Redaktør Frost i innledningen til boken.
***Greske myter og mysterier*** er en bok i serien Verdens Hellige Skrifter, utgitt i 2003. Boka er redigert av Tore Frost. Boken inneholder et utvalg av de viktigste kildetekstene fra gresk mytologi.

*«Vi har gitt boken tittelen* Greske myter og mysterier *for å understreke at tekstenes hellighet dels ligger i deres karakter å av berette om hellige tilskikkelser (*mythos *betyr "fabel, fortelling"), dels i at tekstene også ble brukt som en del av de hellige ritualer i mysteriekultene (*mysterion *betyr "hemmelig ritual"). Som sådann tilstreber boken å gjengi de litterære kilder som dannet fundamentet og forståelsesrammen for den levende tro som gjennomsyret de gamle grekeres tilværelse.*» (fra innledningen)

Innhold
-------

* Gudenes tilblivelse
	+ *Theogonia* av Hesiod
	+ *Den homeriske hymne* til Hermes
	+ «Fugle-teogonien» fra *Fuglene* av Aristofanes
* Om himmelen og dødsriket og livet på jorden
	+ «Achilleus' skjold» fra *Iliaden* av Homer
	+ «Dødsriket» fra *Odysseen* av Homer
	+ *Den homeriske hymne* til Apollon
	+ «Pythias prolog» fra *Eumenidene* av Aiskylos
* De eleusinske mysterier
	+ *Den homeriske hymne* til Demeter
* De dionysiske mysterier
	+ Prolog til *Bakkantinnene* av Evripides
* De orfiske mysterier
	+ Orfiske fragmenter, fra Derveni-papyrusen
	+ «Proteus' sang om Orfeus og Eurydike» fra *Georgica* av Vergil
	+ «Myten om Orfeus og Eurydike» fra *Metamorfosene* av Ovid
* Platonske myter og mysterier
	+ «Den springende gnist»
	+ «Myten om Er og sjelenes domfellelse» fra *Staten*
	+ «Myten om Eros» fra *Symposion*
	+ «Sjelevandringsmyten» fra *Faidon*
	+ «Om elskoven og sjelen» fra *Faidros*
	+ «Myten om Cupido og Psyche» fra *Det gylne esel* av Apuleius

Bibliografi
-----------

* *Greske myter og mysterier*. Utvalg og innledende essay av Tore Frost; oversatt av Peder Østbye, mfl. Bokklubben, 2003. (Verdens Hellige Skrifter; 16) ISBN 82-525-4109-7
**Petter Carlsen** (født 19. desember 1979) fra Alta er en norsk låtskriver, vokalist og gitarist. 

Han ga i 2006 ut EP-en «A Taste Of What To Come». I april 2008 undertegnet Petter Carlsen kontrakt med plateselskapet EMI.

Carlsen ga ut debutalbumet *You Go Bird* i 2009. To år senere kom *Clocks Don’t Count* på eget label, i 2014 kom *Sirens*, og i 2017 hans første utgivelse med norske tekster, *Glimt*. Han har hatt opptredener i flere europeiske land, blant annet i Nederland og Tyskland.

Andre artister Carlsen har turnert eller turnerer med er Pil & Bue, Anathema (UK), Tim Christensen (DK), Marillion (UK), Steven Wilson/Blackfield (UK), Long Distance Calling (GER), Unni Wilhelmsen mfl.

Carlsen har også skrevet låter for andre. Blant annet («Backan opp og frem») for det lokale fotballaget Alta IF. Han synger på plata *Trips* for tyske Long Distance Calling.

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 2378980, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Petter Carlsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Petter Carlsen på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Petter Carlsen på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Petter Carlsen på Songkick Rediger på Wikidata
* Petter Carlsen på Twitter Rediger på Wikidata

* Petter Carlsen på Facebook Rediger på Wikidata

* Petter Carlsen på Instagram Rediger på Wikidata

* Petter Carlsen på YouTube Rediger på Wikidata
* MySpace

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Craig Johnston** (født 25. juni 1960 i Johannesburg med foreldre fra Australia) er en tidligere fotballspiller fra Sør-Afrika. Mest kjent er han fra tiden i Liverpool.

Karriere
--------

Han startet sin karriere i Middlesbrough, og fikk sin debut som tenåring mot Everton. Han spilte 64 ligakamper og scoret 16 mål i de fire årene han var i klubben.

3. april 1981 ble Johnston kjøpt til Liverpool av manager Bob Paisley for £575.000, noe som var overgangsrekord for de røde på den tiden.
Han fikk sin debut for Anfield-klubben 29. august da han kom inn som innbytter for Ray Kennedy i 1-0 tapet i bortekampen mot Wolverhampton på Molineux. I samme kamp gjorde forøvrig også både Mark Lawrenson og Bruce Grobbelaar sine debuter. Hans første mål kom 8. desember i 4. runde kampen i Liga-cupen hjemme mot Arsenal. Liverpool vant kampen 3-0.

Johnston ble i Liverpool frem til 1988 da hans søster ble alvorlig syk. Han la støvlene på hylla omtrent med øyeblikkelig virkning. På denne tiden hadde han spilt 190 ligakamper (30 mål), og vunnet en rekke medaljer for Liverpool.

Meritter
--------

### Kamper Liverpool

* **Totalt:** 271 kamper – 40 mål.

### Medaljer som vinner for Liverpool

* **Ligavinner 1. Divisjon:** 1982, 1983, 1984, 1986, 1988.
* **Liga-Cup:** 1983, 1984.
* **Serievinnercup:** 1984.
* **FA-Cup:** 1986.
* **Charity Shield:** 1986 (Delt).

### Medaljer som nr.2 for Liverpool

* **Nr 2. 1.Division 1:** 1985
* **VM for klubblag, tapende finalist:** 1981, 1984
* **Charity Shield, tapende finalist:** 1983
* **Serievinnercup, tapende finalist:** 1985
* **Liga-Cup, tapende finalist:** 1987
* **FA-Cup, tapende finalist:** 1988

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 1117167, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 175871, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6d82t1f, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Craig Johnston – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Craig Johnston – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Craig Johnston – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata
* Profil på LFChistory.net
* Profil på Liverpools offisielle hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Quincy Breell** (født 19. april 1992) er en arubisk friidrettsutøver som konkurrerer i lengdehopp. Han deltok i VM i friidrett i 2013, 2015 og 2017, uten å kvalifisere seg til finalen. 

Han spilte basketball før han begynte med friidrett.

Idrettskarriere
---------------

### 2011

Breell deltok i CAC-mesterskapet i friidrett 2011 i Puerto Rico, der han kom på 14.-plass i lengdehopp. Han deltok også på 200 meter, der han ble slått ut i forsøksheatet med 26. beste tid, og han deltok på Arubas stafettlag på 4 x 100 meter stafett. Disse ble også slått ut i forsøksheatet.

### 2013

Den 14. juli 2013 satte han personlig rekord i lengdehopp, med 7,46 meter. Under VM i friidrett 2013 hoppet han 7,10 meter i kvalifiseringen, som var 28. beste resultat, og gikk dermed ikke fil finalerunden. 

### 2014

Under Søramerikalekene 2014 kom han på 12.-plass med 6,90 meter. I august deltok han også på Panamerikansk sportsfestival 2014 i Mexico, og kom på tidendeplass i lengdehopp. Han kom på sjuendeplass under Sentralamerikanske og karibiske leker 2014, der han hoppet 7,44 meter.

### 2015

Breell kom på åttendeplass i lengdehopp under Søramerikansk mesterskap i friidrett 2015, og fikk samme plass under Panamerikanske leker 2015. I mai satte han ny personlig rekord i lengdehopp, med 7,72 meter, i et stevne i Cartagena de Indias.

Under NACAC-mesterskapet i friidrett 2015 (North American, Central American and Caribbean Championships) kom han på sjetteplass. Han representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der han ble slått ut i kvalifiseringen i lengdehopp.

### 2016

Han deltok i VM i friidrett innendørs 2016 i Portland. Der hoppet han 7,25 meter, som var personlig rekord, og endte på 13.-plass. 

### 2017

Han representerte Aruba under VM i friidrett 2017, som landets eneste utøver. Han hoppet 6,90 meter i kvalifiseringen, og gikk ikke videre til finalerunden.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 285397[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  CACAC Athletics - *XXIII Central American and Caribbean Championships*, besøkt 4. september 2017.
3. 1 2  IAAF - *Quincy Breell - Progression*, besøkt 4. september 2017.
4. ↑  Vera Cruz 2014 - *Men's Long Jump*, besøkt 4. september 2017.
5. ↑  «Results of Beijing IAAF World Championships». Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 15. september 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Quincy Breell – eurobasket.com Rediger på Wikidata

* (en) Quincy Breell – World Athletics Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos All-Athletics Arkivert 4. september 2017 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Leo Grabowsky** (født 1914) var en polsk soldat under andre verdenskrig. Han var gift og bodde utenfor byen Warszawa. Han deltok i forsvaret av Warszawa i 1939 og kom etter nederlaget i tysk fangenskap. I 1942 mobiliserte tyskerne polakkene. De som nektet å la seg mobilisere ble skutt. Leo så seg nødt til å mobilisere noe han likte svært lite. Etter harde opphold i flere konsentrasjonsleirer, ble han overført til Norge i 1943, som tysk soldat. I en fangeleir i Loshavn på Lista ble han og to fanger beskyldt for opprør. De to ble straks henrettet, men Grabowski ble sendt til Stavanger, forhørt, torturert og dømt til døden den 27. august 1943. Han greide å flykte, og takket være lokale hjelpere greide han å holde seg skjult og i live på Lihalsen til krigen var over. Jordhytta ble bygd av hans hjelpere og var hans skjulested til å begynne med og ved flere senere anledninger. Den målte 2 x 2 meter, og den var 1,25 meter høy. Taket var av flere lag med tykk staur, tjærepapp og torv. Det ble også etter hvert bygd en mer solid hytte i utilgjengelig terreng i skjul av skogen, der han kunne føre en mer menneskelig tilværelse.

Referanser
----------

1. ↑  *Riska i Krig*.

Kilder
------

* Riska i Krig - Riska Historielag
* Leo Grabowsky - Sørfylket.no
**Mansudae Art Studio** er et selskap i Pyongyang i Nord-Korea. Det ble etablert i 1959 og sysselsetter i dag rundt 4 000 personer, inkludert 1 000 kunstnere av ulike slag. Mange av selskapets ansatte er uteksaminert fra Pyongyangs kunstuniversitet. Selskapet består av 13 ulike avdelinger, der det viktigste er gruppa som driver med maling, blant annet portretter av landets ledere. Det finnes også avdelinger for treskjæring, tegninger, oljemalerier, broderi o.l. Selskapets utenlandsvirksomhet drives av Mansudae Overseas Project Group of Companies. Mansudae Art Studio er underlagt «spesiell rådgivning» av Kim Jong-il.

Referanser
----------

1. ↑  The Official Western Web-Site of the Mansudae Art Studio Arkivert 24. august 2010 hos Wayback Machine.
2. 1 2 3 4  Pier Luigi Cecioni and Eugenio Cecioni, "The Mansudae Art Studio"[*død lenke*], fra *The Hermit Country*, utgitt av Petra, Padua/Empoli, Italia, Mai 2007

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mansudae Art Studio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |

Portal: Korea
**Hans Leo Hansen** (født 1888 i København, død 1962) var en dansk filmfotograf. 

Han var sønn av agent Peder Hansen og hustru Mathilde Hansine Emilie f. Jørgensen. Hansen begynte sin karriere som piccolo i Ole Olsens Biografi-Theatret i Vimmelskaftet i København, men kom snart til å fotografere både reportasje- og kort fiksjonsfilmer for forskjellige filmselskaper. Karrierens høydepunkt var hans medvirken på Knud Rasmussens femte Thuleekspedisjon 1921–1923; hvor han blant annet filmet stammefolk som ikke tidligere hadde stiftet bekjentskap med hvite menn.

Senere opptok han filmer fra Færøyene, Island, Østgrønland og Hvitehavet. I 1938 åpnet han kinoen Bio Lyngby nord for København, som han ledet frem til sin død.

Referanser
----------

1. 1 2   oppført som http://collections.smvk.se/carlotta-vkm/web/object/1291431, besøkt 15. juni 2018[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Leo Hansen - dansk film database». *www.danskefilm.dk* **(dansk)**. Besøkt 29. juli 2018.
3. 1 2  «Leo Hansen | Det Danske Filminstitut». *www.dfi.dk* **(dansk)**. Besøkt 29. juli 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leo Hansen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Leo Hansen på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Leo Hansen på danskefilm.dk Rediger på Wikidata

Portal: Danmark
***Palpomalium*** er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende
--------

Små, mørke, litt flate kortvinger, kroppen er noe mer langstrakt enn hos de fleste andre punktøyekortvinger. Hodet er forholdsvis stort og bredt, med to punktøyne i pannen, foran disse er det temmelig dype lengdegroper. Hodet er markert innskåret bak (tydelig "hals"), antennene er ganske tynne ved roten, gradvis tykkere utover. Pronotum er tydelig bredere enn langt, med rundede forhjørner, men ofte skarpe bakhjørner. I midten er det to litt buede, brede lengdefurer. Dekkvingene er mye lengre enn pronotum (typisk minst dobbelt så lange), med markerte "skuldre" og parallelle sider. De er tett og grovt punkterte, overflaten virker gjerne litt læraktig. Bakkroppen er flat og bred (gjerne litt bredere enn dekkvingene), med brede sidekanter som er skilt fra resten ved en smal fure. Beina er forholdsvis korte.

Levevis
-------

Utbredelse
----------

Gruppen er kjent fra Filippinene (Samar) og Sumatra.

Systematisk oversikt
--------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien punktøyekortvinger, Omaliinae MacLeay, 1825
					- Stammen Omaliini MacLeay, 1825
						* Slekten ***Palpomalium*** Steel, 1959
							+ *Palpomalium flavicorne* (Cameron, 1941)
							+ *Palpomalium rude* (Fauvel, 1904)

Referanser
----------

1. ↑  Steel, W.O. 1959. Notes on the Omaliinae (Col. Staphylinidae). (10) On *Phloeonomus flavicornis* Cameron and *Omalium rude* Fauvel. E*ntomologist's monthly magazine* 95: 112–113, pl. 9.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Palpomalium* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Palpomalium* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Palácio Nacional de Queluz** (Nasjonalpalasset i Queluz) eller **Palácio Real de Queluz** er ett av Europas største slottsanlegg i rokokkostil. Det ligger i byen Queluz, i nærheten av Lisboa i Portugal. Det kalles gjerne «Portugals Versailles».

Historie
--------

Det ble tegnet på 1700-tallet som sommerresidens for D. Pedro III, den senere prinsgemal til dronning Dona Maria I av de portugisiske arkitektene Mateus Vicente de Oliveira og Manuel Caetano de Sousa. Byggearbeidene begynte i 1747. En fløy av anlegget ble tegnet av den franske arkitekten Jean Baptiste Robillon og bygd mellom 1785 og 1792. Den tjener som gjestehus for statsgjester. Det kongelige slottsteater i palasset ble innviet den 17. desember 1778 til ettårssdagen for dronningens kroning.

Etter at Palasset i Ajuda ble ødelagt av brann i 1794, gjorde Queluz nytte som offisiell residens for prinsregent João VI og hans etterfølgere. til de måtte flykte fra Napoléon Bonaparte til Brasil. 

Til slottskomplekset hører en stor park.

Referanser
----------

1. ↑  Chronologie des Palácio Nacional de Queluz auf der Seite der portugiesischen Denkmalschutzbehörde Arkivert 18. desember 2009 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Palácio Nacional de Queluz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Palácio Nacional de Queluz – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisiell nettside Arkivert 12. desember 2015 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
En **Xaphoon** er et treblåseinstrument med enkelt rørblad, opprinnelig laget av bambus, men i moderne utførelse oftest produsert i plast.

Xaphoonen kalles ofte «lomme-saksofon», og det henspilles da på dens relativt beskjedne størrelse, og spilleteknikken som er relativt lik den på saksofonen. Sammen med fløyte og munnspill er dette greie instrumenter å ha med på reisefot.

Instrumentet fins i to varianter, en stemt i Bb og en i C. I Norge er C-varianten mest utbredt. Instrumentet har et omfang på to oktaver, og spilles med ni fingre.

Instrumentets navn kommer opprinnelig fra *bamboozaphone* som ble til *bamboozafoon*, siden *bamboo zafoon* til bare *zafoon*, også stavet *Xaphoon*.

Instrumentet har en overraskende rik klang i forhold til størrelsen, og kan minne om klarinett eller en råere saksofonlyd, alt etter spillestil.

Typer
-----

Bortsett fra hvilket materiale den er laget av skiller instrumentet seg ut i toneomfanget.

### C-Xaphoon

* Dypeste tone c'
* F-stemming
* 2 oktaver
* Kromatisk
* a' 440 Hz
* Tenorsaxofonflis

### B-Xaphoon

* Dypeste tone b'
* Es-stemming
* 2 oktaver
* Kromatisk
* a' 440 Hz
* Tenorsaxofonflis

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Xaphoon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Norsk brukerside
* Her kan du høre en improvisasjon på Xaphoon[*død lenke*]
* The xaphoon songbook
**Pam Ayres** (født 14. mars 1947 i Stanford in the Vale i Berkshire i England) er en britisk poet, låtskriver og formidler av radio- og fjernsynsprogrammer. Ayres har sammen med flere kjente engelske diktere som Christina Rossetti og Ogden Nash ofte benyttet poesiformen knittelvers.

Etter å ha tatt eksamen fra videregående skole da hun var 15 år, fikk Ayres en periode arbeid som assistent i en kirke. Hun meldte seg senere på det britiske flyvåpen, hvor hun jobbet som kontorarbeider med operative kart, og det var der hun begynte kunstneriske løpebane. Hennes poesi har som regel en enkel stil og omhandler forskjellige hverdagslige emner. Pam Ayres begynte å lese hennes poetiske vers på den lokale klubben i Oxfordshire, og dette førte snart til en invitasjon med å lese på den lokale radiostasjonen til BBC i 1974. Hennes lesing av dikt ble kringkasting nasjonalt, og deretter ble diktene sendt om igjen som en del av BBCs «Pick of the Year» («Årets utplukkete»). I en avstemning i BBC over de 100 beste komisk dikt var hun representert. Ayres var den femte mest solgte poetene i Storbritannia både i 1998 og igjen i 1999. 

Ayres er gift med teaterprodusenten Dudley Russell, og de har to sønner, William og James, sammen. De er bosatt i Cotswolds, der de har noen sjeldne raser av storfe, samt noen sauer, griser, høner og perlehøns. Pam er i tillegg til å dikte, en ivrig gartner og birøkter. Hun er beskytter av organisasjonen Battery Hen Welfare Trust. I juni 2004 ble hun tildelt den britiske orden Order of the British Empire for hennes tjenester til britisk litteratur og underholdning.

Bibliografi og diskografi
-------------------------

* 1976: *Some of Me Poetry*. London: Galaxy Records
* 1976: *Some More of Me Poetry*. London: Galaxy Records
* 1978: *Thoughts of a Late-Night Knitter*. London: Arrow Books
* 1978: *All of Pam's Poetry*; illustrated by Roy Garnham Elmore. London: Hutchinson. (inkluderer deler av hennes tre første bøker)
* 1985: *Dear Mum: Poems for mums and their babies*. London: Severn House Publisher
* 1992: *Pam Ayres: the Works*, London: BBC Books. Publisert i september 1992
* 1998: *With These Hands: a collection*, London: Orion, Februar 1998
* 2006: *Surgically Enhanced*. London: Hodder & Stoughton. September 2006

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 1020466, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0044004, besøkt 14. juli 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Pam Ayres på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Pam Ayres hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) www.pamayres.com, offisielt nettsted (arkivert, eldre versjon)
* (en) «The Wonderbra Song», eksempel på Ayres' poesi

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NDL **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Gravering fra 1883.
**Rue Saint-Nicaisekonspirasjonen** eller på fransk *Attentat de la rue Saint-Nicaise*, også kjent som *conspiration de la machine infernale* («helvetesmaskinskonspirasjonen») var den sammensvergelse av rojalister som utførte attentatet mot general Napoléon Bonaparte i Paris den 24. desember 1800.

Fra høsten 1800 oppstod flere sammensvergelser mot Napoleon, som da var førstekonsul av Frankrike, og flere attentat ble utført mot hans liv. Det mest spektakulære attentatet ble utført av rojalistene på juleaften 1800 da han i sin vogn var på vei til operaen i Paris. Ved hjørnet av Rue Saint-Nicaise eksploderte en såkalt helvetesmaskin som bestod av en stor tønne, fylt med krutt, bomber og fyrverkeri. Angrepet førte til at 46 hus ble ødelagt, 8 mennesker drept og 60 såret. I Napoleons vogn ble ingen skadet. Bare vinduene ble ødelagt.

Litteratur
----------

Liisberg, Henrik Carl Bering (1894): *Napoleon*. Stockholm, Fahlcrantz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis
 |
**Ferhat Mehenni**, også kjent som Ferhat Imazighen Imula (født 5. mars 1951 i Illoula) er en kabylsk sanger og politisk aktivist, grunnlegger og første president av Bevegelsen for autonomi Kabylia (MAK). Han har siden 1. juni 2010 vært president i den provisoriske regjeringen for Kabylia (GPK), en regjering bevegelsen satte opp i eksil i Frankrike. 26. august 2021 utstedte Algerie en internasjonal arrestordre på Ferhat Mehenni.

Etter å ha blitt uteksaminert fra Universitetet i Alger med en mastergrad i statsvitenskap, gjorde Ferhat sitt første skritt inn i musikkens verden i 1973, ved å vinne første premie i Algiers Modern Music Festival. Det var kort tid etter denne suksessen at han begynte en strålende karriere som en protest sanger. Han var spesielt fiendtlig innstilt mot regjeringen i Algerie og islamistene. Dette førte til at han ble arrestert 13 ganger.

Den 30. juni 1985 var han blant grunnleggerne av den algeriske League of Human Rights og medlem av styringsgruppen. Han ble arrestert den 17. juli i sitt hjem i Azazga for medlemskapet i ligaen, og for å ha feiret utenfor offisielt kortesjen årsdagen for uavhengighet. Han ble dømt 20. desember 1985 til tre års fengsel, og torturert av regjeringsstyrker. Etter den svarte berber våren i 2001, massakren i Kabylia som fremkom etter algeriske gendarmes drepte en ung Kabylsk mann, Masinissa Guermah, som var i forvaring, etablerte Ferhat MAK, Movement for Autonomy i Kabylia, en politisk bevegelse som krever selvstyre i Kabylia. Drapet på Ferhats eldste sønn (Améziane Mehenni) i 2001 ble ansett som en straff på grunn av hans kamp for selvstyre.

Hans musikk er svært politisk og unik. Han har produsert flere albumer:

* Tuγac n ddkir – Songs of steel, love and liberty (1994)
* Tuγac n tmes d waman – Songs of Fire and Water (1996 and 2001)
* I Tmurt n Leqvayel – Hymn to Kabylia (2002)
* Adekker d usirem – Requiem and Hope (2004)

Det er viktig å ikke betrakte Ferhat som en Bob Dylan type protest sanger. Ferhat, som Lounis Ait Menguellet eller Matoub Lounes, kommer fra en muntlig tradisjon der sangen virker som avisen eller politiske taler i europeiske samfunn. Det er veldig kraftig som et kommunikasjonsmiddel. Det er ikke lett for det vestlige publikum å forstå kraften i sangen i en muntlig tradisjon, selv når en skriftlig tradisjon eksisterer.

Ferhat er først og fremst en politisk aktivist som bor i et samfunn med sterke muntlige tradisjoner, og bruker musikk for å formidle disse ideene. Det er ganske vanskelig å skille politikeren fra sangeren.

Ferhat Mehenni har skrevet to bøker. Den ene, "Algérie: La question kabyle", utgitt i 2004, der han forklarer sine ideer om kabylsk nasjonalisme.

Den andre,"Identitetens århundre: Slutten på de post-koloniale statene", ble utgitt i 2010.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Bevegelsen for selv-bestemmelse i Kabylia (MAK)
* Den provisoriske regjeringen for Kabylia (GPK)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Dette navnet følger spansk navneskikk og alfabetiseres derfor etter det første av de to etternavnene.

**Xavier Florencio Cabre** (født 26. desember 1979 i Tarragona, Catalonia) er en spansk, tidligere profesjonell landeveissyklist.

Hans største seier kom i Clásica de San Sebastián i 2006.

Meritter
--------

1996
Spanias flagg Nasjonal Junior-mester landevei
2002
8. etappe, Tour de l'Avenir
3.-plass, Vuelta a la Rioja
5.-plass, GP CTT Correios de Portugal
2003
5.-plass sammenlagt, Ronde van Nederland
5.-plass, Vuelta Valenciana
6.-plass sammenlagt, Tour Down Under
2006
Clásica de San Sebastián
3.-plass sammenlagt, Tour de l'Ain
2007
4.-plass, Nasjonalt Mesterskap Landevei
9.-plass, Clásica de San Sebastián
2008
3.-plass sammenlagt, Vuelta a la Comunidad Valenciana
Poengkonkurransen
3.-plass sammenlagt, Tour du Limousin
2012
9.-plass, Clásica de San Sebastián

| Grand Tour | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Giro | - | - | - | - | - | - | - | - | - |
| Tour | - | - | - | 46 | 101 | - | - | - | - |
| Vuelta | 77 | 98 | DNF | DNF | 36 | 56 | 104 | - | 105 |

Referanser
----------

1. ↑   Catalan Sport Encyclopedia, oppført som Xavier Florencio Cabré, Enciclopèdia de l'Esport Català ID 5609[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Xavier Florencio – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Xavier Florencio – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Xavier Florencio – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Xavier Florencio – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Xavier Florencio – CycleBase Rediger på Wikidata
Gresk ild. Samtidig bokillustrasjon.
**Gresk ild** (**bysantisk ild**, **løpeild** eller **flytende ild**, gresk: Υγρό Πυρ, *hygró pyr*) var et krigsvåpen benyttet av Østromerriket fra det 7. århundre. Kjennskapen rundt dette våpenet gikk tapt i det 14. århundre. Våpenet skal ha blitt oppfunnet omkring 673, av en syrisk flyktning ved navn Kallinikos fra Heliopolis (Syria)

Gresk ild kunne sende ut en stråle av brennende væske, og den var effektiv både på landjorden og til sjøs, men den ble i størst grad benyttet til sjøs. Man påsto at nøkkelen til våpenets effektivitet lå i at ilden kunne brenne under alle forhold, til og med under vann ble det sagt. Bysants fiender kjente ilden som en våt, mørk og klebrig ild, fordi den hang fast ved det den rammet, og var umulig å slukke. Fiendtlige skip fryktet å komme for nær innpå den bysantiske flåten, for når skipene var i skuddhold, gav den greske ilden bysanterne en enorm fordel.

Jf. flammekaster.

Kilder
------

* (no) Gresk ild i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
«Dewey» har flere betydninger.
**Deweys desimalklassifikasjon** (**DDK**, også kalt **Deweysystemet**) er et system for klassifikasjon av bøker og andre informasjonsbærende medier, brukt av bibliotek i Norge og flere andre land. Systemet ble utviklet av den amerikanske bibliotekaren Melvil Dewey (1851–1931) i 1876, og ble introdusert i Norge av Haakon Nyhuus.

Systemet har i prinsippet internasjonal utbredelse. Det brukes i folke-, skole- og mange fagbibliotek i Norge, i en tillempet versjon i Danmark, men bare i liten grad i Sverige. 

I USA arbeider bibliotekene nå etter 22. utgave av DDK. I Norge brukes **5. forkortede norske utgave**; denne ble utgitt i 2002 av *Norsk komité for klassifikasjon og indeksering (NKKI)* med 21. amerikanske utgave som kilde.

Hovedinndelingen
----------------

Systemet er delt inn i ti hovedkategorier:

* 000 Referanse, informasjon og datamaskiner
* 100 Filosofi, psykologi, etikk
* 200 Religion
* 300 Samfunnsvitenskap
* 400 Språk
* 500 Naturvitenskap og matematikk
* 600 Medisin, teknologi og anvendt vitenskap
* 700 Kunst og fritidsaktiviteter
* 800 Litteratur
* 900 Historie, biografi og geografi

Systemet videreinndeles i titallsgrupper (derav *desimal*klassifikasjon), hvor det siste nummeret (9) typisk er et "andre sider ved faget"-kapittel. Ingen *notasjon* (emnekode) er kortere enn tre siffer. Dersom emnet er meget generelt, tilføyes én eller to *0*. Dersom notasjonen er lenger enn tre siffer, settes det et punktum etter tredje siffer.

De fleste notasjoner kan videreinndeles med suffikser som er gjennomgående i systemet, den mest brukte suffiksformen gjelder geografi: *Norsk historie: 9**48.1** ; norsk kirkehistorie 274.81; norsk fauna: 591.481.*

Kritikk av Deweysystemet
------------------------

* Systemet *samler fag, men sprer emner*. Emnet *flyskrekk* kan både være medisinsk (610), psykologi (150) eller samferdsel (380)
* Systemet favoriserer «gamle fag» (*etikk, språk*) og humanistiske fag med korte notasjoner, mens moderne/tekniske fag får lange notasjoner: *logikk: 160; motorsykkel: 629.283*
* Systemet er vestlig etnosentrisk, og favoriserer f.eks. *kristendom* og *engelsk språk* med korte notasjoner og brede spenn av koder, mens «*fjernere språk*» og emner får dårligere inndeling og lange notasjoner: *amerikansk litteratur: 820; abkhasisk litteratur: 899.962*

Eksterne lenker
---------------

* (en-US) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Dewey Decimal System – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* gutenberg.net Arkivert 9. oktober 2004 hos Wayback Machine. Fulltekstversjon av *A Classification and Subject Index for Cataloguing and Arranging the Books and Pamphlets of a Library* (1876)
* NKKI
* Emneregister til Deweys desimalklassifikasjon (DDK4)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
**Hoover Grepa komfyr** (2008)  
 - modell: HGKW 075
**Grepa** er et tidligere, norskeid varemerke for komfyrer. Komfyrene ble produsert ved Grepa og Mjelva Fabrikker i Ørsta i Møre og Romsdal. Fabrikken ble startet i 1929 av Havtor Hovden. 1. oktober 2007 ble Grepa solgt til italienske Candy Group og merkenavnet byttet til **Hoover Grepa**.

Komfyren
--------

Grepa laget elektriske komfyrer og var i senere tid særlig kjent for sin «tette stekeovn». En silikonlist tettet mellom selve stekeovnen og glasset på stekeovsdøren, slik at fuktighetstapet ble redusert. Hos andre produsenter var det tidligere vanlig at listen rundt stekeovnen ikke gikk helt rundt og ga en tett løsning. Grepas løsning ga også raskere oppvarming og redusert energibehov, fordi det ble mulig å steke ved en noe lavere temperatur som følge av den «tette løsningen». Grepa var i mange år alene om å ha «tett stekeovn», men i dag har de fleste komfyrmerker en lignende løsning for sine beste produkter.

Fabrikken
---------

Grepa har sin opprinnelse fra gamle Grepa og Mjelva Fabrikker (1907–1988). Hotelleier Mjelva i Geiranger bygde i 1907 eget kraftverk for å skaffe elektrisitet til Hotell Union. Mjelva satte også opp en liten fabrikk for fremstillingen av elektriske apparater, denne ble senere flyttet til Ørsta. Selskapet er nå solgt til det italienske storkonsernet Candy Group, som nå markedsfører komfyrene fra fabrikken under varemerket *Hoover Grepa*. Utenlandske eiere har imidlertid Grepa hatt siden 1988, da fabrikken ble kjøpt av det finske selskapet Forste OY, som tilhørte Helkama konsernet. Den norske delen av virksomheten gikk da i noen år under navnet *Grepa Forste AS*, men komfyrene ble markedsført under navnet Grepa. Siden ble firmanavnet byttet til *Helkama Grepa AS*, som høsten 2007 ble solgt til Candy Group.

Grepa og Mjelva Fabrikker i Ørsta var den siste, store komfyrprodusenten som faktisk produserte alle sine modeller i Norge. BEHA, som i 1988 vurderte kjøp av Grepa og Mjelva Fabrikker, produserte komfyrer i Norge frem til august 2007 og stekeovner for innbyggning ble produsert i Norge frem til juni 2015. Grepa-fabrikken i Ørsta hadde produksjon av Grepa komfyrer fram til utgangen av juni 2008.[]

Se også
-------

* Candy Group

Referanser
----------

1. ↑  Vollan, Odd (1967): *Tafjord Kraftselskap 1917-1967*. Ålesund: Sunnmørspostens trykkeri.

Eksterne lenker
---------------

* Candy Group