recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ty Tabor** (født 17. september 1961 i Jackson i Mississippi) er en amerikansk gitarist, låtskriver og backup-vokalist for heavy metal-bandet King's X.

Tabor har en vidspredt gitarstil. Han har latt seg påvirke av The Beatles, Mick Ronson, Brian May, Ace Frehley, Jimi Hendrix, Phil Keaggy og originale Alice Cooper.

Tabors første solo-album, *Naomi's Solar Pumpkin*, ble lansert i 1997. Det neste albumet, *Moonflower Lane* fra 1998, inneholdt de fleste sangene (gjeninnspilt) fra debutalbumet. Tabors tredje album, *Safety*, kom i 2002 og er et mye mer introspektivt album som også reflekterer en skilsmisse han da nettopp hadde vært gjennom.

Diskografi
----------

* *Naomi's Solar Pumpkin* (1997)
* *Moonflower Lane* (Metal Blade, 1998)
* *Safety* (Metal Blade, 2002)
* *Rock Garden* (InsideOut, lansert 29. august 2006)

Referanser
----------

1. ↑  [ HM Magazine

Se også
-------

* Jelly Jam
* King's X
* Platypus
* Jughead

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Ty Tabor på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Ty Tabor på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Ty Tabor på Encyclopaedia Metallum Rediger på Wikidata
* Ty Tabor på Myspace Rediger på Wikidata
* Intervju av Brian D. Holland hos Modern Guitars Magazine *(engelsk)*
* site francophone

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
*Den proskriberte rojalist, 1651*, maleri av John Everett Millais ca. 1853, hvor en kvinne tilhørende puritanismen skjuler en flyktende rojalistisk proskript i et hult tre under den engelske borgerkrigen.
**Proskripsjon** (av latin *proscriptio*) er en fredløs. Det å bli proskribert vil si at man blir offentlig identifisert og erklært fiende av staten. I praksis vil det å havne på en proskripsjonsliste bety fradømmelse av liv og eiendom. Ordet er sterkt politisk ladet og brukes ofte om statsgodkjente mord og forfølgelser. Proskripsjon involverer utslettelse av politiske rivaler eller personlige fiender, og ordet brukes ofte i forbindelse med voldelige revolusjoner eller konsolidering av makt.

Proskripsjonene i 82 f.Kr.
--------------------------

En av de første proskripsjonene fant sted i 82 f.Kr. da Lucius Cornelius Sulla ble utnevnt som romersk diktator for å redde republikken. Sulla gikk ut og offentliggjorde opptegnelser over dem han anså som statens fiender, og listen ble publisert på Forum Romanum. Enhver mann på listen var dermed fratatt sitt romerske borgerskap og fratatt alt rettsvern. Det ble gitt dusør til enhver informant hvis opplysninger førte til en proskribert manns død, og den som drepte en proskribert mann, hadde rett til å få en del av hans eiendom, resten overgikk til staten. Ingen person kunne arve penger eller eiendom fra en proskribert mann, og en kvinne som var gift med en proskribert mann, kunne ikke gifte seg igjen etter hans død. Mange av proskripsjonens ofre ble halshugget, og hodene deres satt på staker oppstilt på Forum Romanum. 

> Lister over bannlyste ble hengt opp ikke bare i Roma, men i hver eneste by i Italia. Intet sted gikk fri fra blodsutgytelse - intet gudshus, ingen gjestevenns arnested, intet familiehjem. Ektemenn ble slaktet i armene på sine koner, sønner i armene på sine mødre. Bare en liten del av de døde ble drept fordi de hadde pådratt seg andres vrede eller gjort seg til uvenn med noen; de fleste ble drept for sin eiendoms skyld, og selv bødlene pleide å si at den mannen ble drept på grunn av sitt store hus, den på grunn av sin hage, denne på grunn av sine varme kilder.
> 
> 
> Plutark, tidlig i det andre århundre e. Kr.
> 
>

Proskripsjonene i 43 f.Kr.
--------------------------

Cicero var blant de henrettede under proskripsjonene i 43 f.Kr. under triumviratet Markus Antonius, Lepidus og Octavian, der 300 senatorer ble drept. I Ciceros tilfelle ble hodet og høyre hånd utstilt på selve Rostra.

Referanser
----------

1. ↑  «Proskripsjon», *Bokmålsordboka*
2. ↑  «proscription (n.)», *Online Etymology Dictionary*
3. ↑  Goldsworthy, Adrian (2007): *Ceasar*, W&N, s. 61
4. ↑  Gundersen, Dag; Iddeng, Jon Wikene: «proskribere» i *Store norske leksikon* på snl.no. Hentet 16. februar 2022 fra
5. ↑  Ciceros død

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis
 |
Legging av torvtak var en typisk dugnadsoppgave for bearlaget  Foto: Lars Roede 
**Bearlag** (bedarlag, bedelag) var en gammel tradisjon i det norske bondesamfunnet. Grendene var delt inn i uformelle bearlag som besto av folket på de nærmeste nabogårdene. Ved større familiebegivenheter som dåp, konfirmasjon, bryllup og gravferd ble bearlaget invitert sammen med familien. Noen steder ved at alle på de nærliggende gårdene ble invitert, andre steder ved at det var et visst antall per gård. Bearlaget ble også innkalt til dugnad når større arbeider skulle utføres, som legging av torvtak.

Noen steder var det to slags bearlag, et mindre for dåp og gravøl, og et større for bryllup og dugnadsarbeider. Større byggearbeider lot seg gjennomføre fordi mange var med, og bryllupsgaver og «be til bustad» var startkapitalen for nygifte par.

Se også
-------

* Laug
* Gilde (forening)
* Gjestebud

Referanser
----------

1. ↑  Ertesvåg, Ivar: *Om stadnamnet Dimnøy*, 1994.

Eksterne lenker
---------------

* «Skikk og bruk ved bondebryllup»[*død lenke*], fra nettstedet historieboka.no, av Terra Buskerud
**Beagle B.121 Pup** er et britisk sportsfly. Flytypen var ikke i produksjon lenge før produsenten Beagle Aircraft av økonomiske grunner måtte stoppe produksjonen etter at bare 173 fly hadde blitt bygget. Men Pup skulle bli videreutviklet til treningsflyet BAe Bulldog som ble brukt av en rekke flyvåpen.

B.121 Pup ble produsert i tre varianter. Den første gikk under betegnelsen **Pup 100**, var utstyrt med en Rolls-Royce Continental O-200-A firesylindret boksermotor med en ytelse på 100 hk og hadde plass for to voksne og to barn. 66 fly av denne varianten ble produsert.

**Pup 150**, som var den mest produserte varianten med i alt 98 eksemplarer, skilte seg fra Pup 100 blant annet ved at den var noe lengre og hadde bedre passasjerkapasitet, og var ustyrt med en Lycoming O-320-A2B firesylindret boksermotor med en ytelse på 150 hk.

**Pup 160** ble produsert med den kraftigere Lycoming IO-360 etter en forespørsel fra en sivil iransk organisasjon, men bare ni fly ble bygget før produksjonen av B.121 Pup stanset helt.

Eksterne lenker
---------------

* Beagle B-121 Pup
Ved **Twyfelfontein** i Kuneneregionen i Namibia finnes en bemerkelsesverdig samling på om lag 2 000 figurer bergkunst, som dateres til en periode på flere tusen år, fram til år 1000 e.Kr. 

Bergkunsten er skapt av en jeger-samlerkultur som levde i området, som en del av deres ritualer. Ristningene omfatter flodhester, elefanter, struts og sjiraffer, samt bilder av dyrs og menneskers fotavtrykk. Noen av figurene viser mennesker som forvandler seg til dyr, slik som «Løvemannen».

Arkeologiske utgravninger har avdekket gjenstander av stein, smykker og perler laget av strutse-eggeskall. 

Twyfelfontein omfatter også seks åpne huler, eller steinoverbygg, med avbildninger av mennesker, malt i rød oker.

Bruken av området, og arbeidet med nye ristninger, opphørte trolig rundt år 1000, etter at jeger-samlerkulturen ble avløst av en gjeterkultur. 

Området ble Namibias første verdensarvminne i 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Twyfelfontein – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Twyfelfontein – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
***Craspedonispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Middelsstore (ca. 7 millimeter), avlange, mørke bladbiller med rødgult pronotum. Antennene er forhioldsvis lange og slanke, med 11 ledd. Pronotum er rundet, bredere enn langt, fint og tett punktert. Dekkvingene er nokså jevnbrede, med 10 rader av forholdsvis fine punkter, uten påfallende, opphøyde lengderibber.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Artene lever på sukkerrør (neppe den opprinnelige vertsplanten da den ikke er innfødt i Amerika).

Utbredelse
----------

Slekten er kjent fra Trinidad og Tobago og Brasil.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Chalepini** Weise, 1910
						* slekten ***Craspedonispa*** Weise, 1910
							+ *Craspedonispa modesta* Weise, 1910
							+ *Craspedonispa saccharina* Maulik, 1930

Litteratur
----------

* *Craspedonispa* på ITIS
* Hispines of the World - *Craspedonispa*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Craspedonispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Craspedonispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Craspedonispa* hos ITIS Rediger på Wikidata
* (en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Samuel Roy Meadow** (født 1933) er en britisk barnelege og professor, som ble kjent for å ha beskrevet et syndrom han kalte «Münchhausens syndrom by proxy» i 1977 og for sitt arbeid for å bekjempe foreldres vold mot egne barn.[] Han ble slått til ridder for dette arbeidet.

Meadow fungerte som ekspertvitne for aktoratet i flere rettssaker. I minst en av dem førte vitnemålet hans til et justismord.[]

Det britiske helserådet GMC (General Medical Counscil) strøk Meadow som ekspertvitne etter at det ble klart at det rådet beskrev som feilaktige og villedende vitnemål hadde ført til at Sally Clark, en britisk mor, hadde blitt uskyldig dømt og fengslet i tre år for drapet på de to spedbarna sine. Clark utviklet store psykiske problemer etter løslatelsen og døde av alkoholforgiftning i 2007. To andre kvinner ble løslatt etter en gjennomgang av saker der Meadow hadde vitnet. Meadow anket avgjørelsen fra helserådet og pensjonerte seg etter å ha fått medhold.

Meadow ble diskreditert på grunn av forventningsskjeve statistiske teorier.[] «Münchhausens syndrom by proxy» er idag omdiskutert og av flere eksperter beskrevet som et tvilsomt og sjeldent fenomen.[]

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
Portal: Alternativ behandling

**Ty Bollinger** (født 19. januar 1968) er en amerikansk forretningsmann, forfatter og promotør av alternativ behandling.

Han er mest kjent for sitt filmprosjekt *The truth about cancer* hvor han går til angrep på konvensjonell onkologi og foreslår en rekke alternative behandlingstiltak mot kreft, blant disse amygdalin som markedsføres som vitamin B-17. Filmen gjengir vitnesbyrd fra blant andre Russell Blaylock, Joseph Mercola, Stanislaw Burzynski, Tullio Simoncini, Rashid Buttar og Leonard Coldwell. Også den norske psykiateren Morten Hekneby er intervjuet i filmen fordi han mener seg helbredet av kreft ved å følge Bollingers metoder.

Bollinger har ikke medisinsk utdannelse, og hans hypoteser er i strid med vitenskapelig konsensus. Han har fått kraftig motbør fra faglig ekspertise som mener at hans råd om å droppe skolemedisinsk kreftbehandling til fordel for alternative behandlingsmetoder kan få fatalt utfall for pasienter som tror på ham.

I 2021 rapporterte organisasjonen Center for Countering Digital Hate (CCDH) om at tolv personer sto for to tredjedeler av spredning av konspirasjonsteorier om vaksiner i sosiale medier. Bollinger var blant disse tolv som de kalte «disinformation dozen».

Referanser
----------

1. ↑  Cowgirl chooses alternative therapies to treat cancer Arkivert 14. mai 2021 hos Wayback Machine. Sunshine Coast Daily
2. ↑  The quack behind the MSG scare is still stoking fear for profit The Outline
3. ↑  The Truth About Cancer - Transcript of Interview with Dr. Morten Hekneby and Jacqueline Hekneby Arkivert 26. mai 2018 hos Wayback Machine. NEMMAR
4. ↑  "The Truth About Cancer" Series Is Untruthful About Cancer Scienced-Based Medicine
5. ↑  «Majority of Covid misinformation came from 12 people, report finds». *The Guardian*. 17. juli 2021.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** SUDOC
 |
Inngravering fra forsiden til Mechanic's Magazine 1852
Veggmaleri i *Stanzino delle Matematiche* i Uffizi i Firenze av Giulio Parigi (malt c. 1599-1600)
**Arkimedisk punkt** (latin: *Punctum Archimedis*) er et begrep som kommer fra Arkimedes' bemerkning «Gi meg et fast punkt, og jeg skal bevege hele jorden» (gammelgresk: Δοσ μοι που στω και κινω την γην), et sitat vi kjenner i litt ulike oversettelser av Pappos fra Alexandrias *Matematiske samlinger* (lat.: *Mathematicae Collectiones*), åttende bok, c. 320 e.Kr.

Som vekstangens fulkrum
-----------------------

Vektstangprinsippet

Arkimedes hadde studert hvordan vektstenger fungerer, og formulerte sitt inverse prinsipp om forholdet mellom vekt og avstand fra fulkrum (likevektspunktet) i proposisjon 6 og 7 i første bok av verket hans *Om likevekten til plan*.

Τα μεγεθεα ισορροπεοντι απο μακεων αντιπεπονθοτωζ τον αυτον λογον εχοντων τοιζ βαρεσιν.
Størrelser er i likevekt ved avstander resiprokt proporsjonalt til deres vekt.
En vekt *w*1 kan dermed bevege en dobbelt så tung vekt *w*2 hvis den første vektens avstand til fulkrum, *d*1 er halvparten så kort som den andres *d*2.
I matematisk språkdrakt uttrykt som

{\displaystyle {\frac {d\_{1}}{d\_{2}}}=\left({\frac {w\_{1}}{w\_{2}}}\right)^{-1}={\frac {w\_{2}}{w\_{1}}}.}
Med en lang nok (og svært solid) vektstang og et hypotetisk fast ståsted kunne man da løfte selve jorda fra sin plass.

Som nøytralt ståsted
--------------------

Som en analogi brukes arkimedisk punkt i betydningen et privilegert ståsted som er konstant, hvorfra en observatør kan studere et subjekt på en objektiv måte i tråd med forskeridealet om å «fjerne seg selv» fra objektet som studeres.

Et slikt hypotetisk punkt er uavhengig av observatør, tid og sted. I sine meditasjoner søkte René Descartes å finne et slikt punkt og han mente å ha funnet det i sitt berømte *cogito, ergo sum* – «Jeg tenker, altså er jeg», men prinsippet sier ikke noe mer enn at mennesket er en «tenkende ting» – en *res cogitans*. Resten av verden lar seg ikke utlede derifra. I moderne filosofi har man oppgitt søken etter et arkimedisk punkt.

Referanser
----------

1. ↑  Chris Rorres. «Arhimedes : The lever quotations».
2. ↑  E.J. Dijksterhuis (1987). *Archimedes*. Oversatt av C. Dikshoorn. Princeton University Press, Princeton, N.J. U.S.A.. s. 291-304.
3. ↑  Et verdensbilde for det 21. århundre Arkivert 7. august 2007 hos Wayback Machine.. *Samtiden* nr. 2 (1997).
**Samuel Dumoulin** (født 20. august 1980) er en tidligere profesjonell fransk landeveissyklist. Han la opp etter 2019-sesongen

Hans største meritt er 3. etappe av Tour de France 2008.

Meritter
--------

2001
Paris-Tours (U23)
2002
Prix d'Armorique
Etappeseier Tour de l'Avenir
2003
Normandie rundt
Tro-Bro Léon
To etappeseire i Tour de l'Avenir
2004
Tro-Bro Léon
2005
Etappeseier Critérium du Dauphiné Libéré
Etappeseier Tour du Limousin
2006
Route Adélie de Vitré
2008
3. etappe i Tour de France
To etappeseire i Tour du Poitou-Charentes et de la Vienne
Etappeseier Circuit Cycliste de la Sarthe
2009
Etappeseier Tour du Limousin
2010
Sammenlagt og etappeseier i Étoile de Bessèges
GP dell'Insubria-Lugano
Etappeseier Catalonia rundt
Etappeseier Circuit Cycliste de la Sarthe
2011
Etappeseier Étoile de Bessèges
Etappeseier Tour du Haut Var
To etappeseire Catalonia rundt
Etappeseier og sammenlagt Paris-Corrèze
2012
Grand Prix Cycliste la Marseillaise
2013
Etappe 5a, Étoile de Bessèges
Grand Prix de Plumelec-Morbihan
2015
La Drôme Classic
2016
La Roue Tourangelle
Grand Prix de Plumelec-Morbihan
Boucles de l'Aulne
Tour du Doubs
2017
1. etappe, Tour du Haut Var

Referanser
----------

1. ↑  «Samuel Dumoulin announces retirement at 38». *Cycling Weekly* **(engelsk)**. 31. mai 2019. Besøkt 5. november 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Samuel Dumoulin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Samuel Dumoulin – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Samuel Dumoulin – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Samuel Dumoulin – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Samuel Dumoulin – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Samuel Dumoulin – CycleBase Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Våpenskjoldet til Ordelafo Faliero.
**Ordelafo Faliero de Doni** (eller Dodoni) (død 1117 i Zara) var den 34. doge av republikken Venezia. Han var sønn av den 32. doge, Vitale Faliero de 'Doni. Han var medlem av bystyret (*minor consiglio*), en forsamling hvor medlemmer kom fra de såkalte «pavelige familier», det vil si i oligarkiske Venezia de som hadde statlige funksjoner som dommere, militære ledere, ambassadører og statsoverhoder.

Hans fornavn, som ellers er ukjent i venetiansk historie, er antatt å ha blitt avledet fra en baklengs staving av venetianske navnet «Faledro».[]

I sin regjeringstid som doge gikk Faliero til krig mot ungarerne, som på den tiden ble styrt av kong Koloman. Krigen varte fra 1105 til 1115. Faliero lyktes i å gjenerobre byene Zara og Sebenico på kysten av Adriaterhavet.

Senere var Faliero engasjert i et korstog til Syria, som omfattet 100 venetianske skip og lyktes i å erobre en del av Akko. Han deltok også i beleiringen av Sidon. Hellige gjenstander fra det syriske klosteret dedikert Kristi Pantokrator ble tatt tilbake til Markuskirken i Venezia.

I Venezia etablerte Faliero grunnen til det som til sist skulle bli Arsenale di Venezia, byens skipsverft og depot.

Faliero ble drept i Zara i kamp mot ungarerne.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 1025282469, besøkt 14. august 2015[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Vitale Michiel I** | **Doge av Venezia**(1102–1118) | Etterfølger:**Domenico Michiel** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
**Anne-Tove Vestfossen** (født 5. mars 1946, død 19. januar 2018) var en norsk billedkunstner, bosatt på Saltrød i Arendal kommune. Hun hadde utdannelse fra Muthesius Kunsthochschule i Tyskland 1967–1971 og Statens håndverks- og kunstindustriskole 1971–1973.

Vestfossen hadde flere separatutstillinger, blant annet i Galleri Holmenbukta i Asker, Galerie Markt 11 i Munnerstadt i Tyskland og Galerie Nicolai i Tyskland. Hun er innkjøpt av Norsk kulturråd, Aust-Agder fylkeskommune, Kristiansand kommune og Sogn og Fjordane fylkeskommune. Hun hadde en rekke verv, blant annet var hun formann i Sørlandets kunstnersenter, hun satt i Kunstnerisk Råd (BSK) og var styremedlem på Sørlandsutstillingen. Hun utsmykket Jens Evensens Kontorbygg i Oslo. I 1986 var hun leder for kunstprosjektet «Hilsen til Tovdalindianerne» – en utsmykking av 43 spyd langs riksvei 41 fra Dølemo mot Hillestad galleri i Tovdal.

I perioden 1986–1996 startet og drev Vestfossen Tyholmen galleri i Arendal, og arrangerte den første Barnefestuka i samme by i 1989. I samme periode drev hun også Saltrødbukta galleri og kulturkafé på Saltrød i Arendal kommune. Hun var initiativtaker og leder for prosjektet «Eydehavn Kulturindustrier» i 1986–90. Hun hadde også kuratoroppgaver: blant annet for Oslo konserthus, Galleri 15 og Oslo kunstforening. I 1995 var hun kurator for en utstilling av Odd Nerdrum ved Nordjylland kunstmuseum i Danmark.

I 2002 mottok hun Hans Christian Ostrøs minnepris for et liv dedikert til formidling av kunst og kultur i Norge og internasjonalt.

Arendal kunstforening viste i perioden 15. november–14. desember 2014 en større retrospektiv utstilling av Anne-Tove Vestfossens arbeider på Lindvedske hus på Tyholmen i Arendal. Vestfossen var medlem av Norske Billedkunstnere, Agder (NBK-Agder) og Norske grafikere (NG).

Litteratur
----------

* Minge, Hans Otto (1999): *Norske billedkunstnere Agder*

Referanser
----------

1. ↑   www.agderposten.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   doczz.net[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Anne-Tove Vestfossen García de Presno
4. ↑  Agderposten (22. januar 2018). «Anne-Tove Vestfossen er død (faksimile)» (PDF). Besøkt 8. desember 2021.
5. ↑  
«Nye spyd på veien til Hillestad» i *Fædrelandsvennen* 06. juli 2006, side 8.
6. ↑  Askeland, Linda: «I et større perspektiv» i *Agderposten*, 15. november 2014, side 46.
7. ↑  «Anne-Tove Vestfossen». *annetove.site44.com*. Besøkt 8. desember 2021. «Priser: (---) Hans Christian Ostrøs Minnepris for et liv dedikert til formidling av kunst og kultur i Norge og internasjonalt, 2002.»
8. ↑  Askeland, Linda: «I et større perspektiv» i *Agderposten*, 15. november 2014, side 46.

Eksterne lenker
---------------

* Vestfossens hjemmesider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |
Arkhangelsk og Astrakhan, med Moskva, Stalingrad og Leningrad (strategisk viktige byer ved utkanten av Tysklands faktiske fremrykning) også vist.Arkhangelsk–Astrakhan-linjenArkhangelskArkhangelsk–Astrakhan-linjenAstrakhanArkhangelsk–Astrakhan-linjenMoscowArkhangelsk–Astrakhan-linjenStalingradArkhangelsk–Astrakhan-linjenLeningradArkhangelsk og Astrakhan, med Moskva, Stalingrad og Leningrad (strategisk viktige byer ved utkanten av Tysklands faktiske fremrykning) også vist.
**Arkhangelsk–Astrakhan-linjen** (forkortet «**A–A-linjen**») var det militære målet for Operasjon Barbarossa. Linjen er også kjent under navnet **Volga–Arkhangelsk-linjen** eller det sjeldnere navnet **Volga–Arkhangelsk–Astrakhan-linjen**.

Planen ble først nevnt i Førerdirektiv 21 («Sak Barbarossa») den 18. desember 1940. I direktivet ble de militære målene og vilkårene for en tysk invasjon av Sovjetunionen fremsatt og hvordan A-A-linjen skulle oppnås som et overordnet militært mål.

Den hypotetiske A-A linjen-skulle strekke seg fra havnebyen Arkhangelsk ved Hvitehavet i det nordlige Russland, langs elven Volga til Astrakhan ved Det kaspiske hav i sør. Den tyske invasjonen feilet i å oppnå målene.

Størstedelen av Den røde armé skulle bli beseiret i et hurtig militært felttog vest for linjen, før vinteren startet. Den tyske hæren antok at majoriteten av de sovjetiske militære forsyningene og mesteparten av Sovjetunionens matproduksjon og ressurser lå i områdene vest for A-A linjen. Hvis linjen ble nådd ville Sovjetunionen miste 86 % av sine petroleumressurser. Avgrensingen av «A–A-linjen» som den endelige linjen som skulle oppnås var nøye planlagt av de militære planleggerne. Grunnen til at den militære fremrykningen skulle stoppe ved linjen var at det ble sett på som umulig å invadere alle de russiske områdene i en enkel militær kampanje på grunn av landets geografiske dimensjon. De gjenværende sovjetiske industrisenterne øst for linje skulle bombes fra luften av en stor luftstyrke.

Se også
-------

* Operasjon Barbarossa

Referanser
----------

1. ↑  Boog, Horst (1996). *Germany and the Second World War: The attack on the Soviet Union*, p. 278. Oxford University Press Inc. New York.
2. ↑  wikisource:Führer Directive 21
3. 1 2  Rich, Norman (1973). *Hitler's War Aims: Ideology, the Nazi State, and the Course of Expansion*, pp. 210-212. W. W. Norton & Company Inc. New York.

Portal: Tyskland
**Samuel «Sam» Evans Ewing jr.** (født 27. juli 1906 Bryn Mawr i Pennsylvania, død 6. april 1981 i Delray Beach i Florida) var en amerikansk landhockeyspiller som deltok i De olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.

Ewing vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1932 i Los Angeles. Han var målvakt på det amerikanske laget som kom på tredje og siste i plass i landhockeyturneringen bak India og Japan. Det var kun tre lag som deltok og det ble spilt en enkeltserie i perioden 4. til 11. august. USA tapte begge kampene, 2–9 mot Japan og 1–24 mot India. Ewing spilte en kamp i OL-turneringen som back.

Fire år senere, under Sommer-OL 1936 i Berlin, spilte han to landhockeykamper som back.

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles - Bronse Bronse i landhockey (USA)

Eksterne lenker
---------------

(en) Samuel Ewing – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Samuel Ewing – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
Ordenen Bulgarias tretten århundrer
**Ordenen Bulgarias tretten århundrer** (bulgarsk: *Орден „13 века България"*) er en bulgarsk orden innstiftet 16. oktober 1981 av statsrådet i Folkerepublikken Bulgaria til minne om grunnleggelsen av Bulgaria i året 681. Den kunne tildeles bulgarere og utlendinger for fremragende fortjenester av Bulgaria. Ordenen rangerte sammen med Georgi Dimitrov-ordenen og Stara Planina-ordenen som de fremste i Folkerepublikken Bulgarias ordensvesen. Da Bulgaria i 1990 innførte flerpartidemokrati og markedsøkonomi ble Ordenen Bulgarias tretten århundrer avskaffet.

Inndeling
---------

Ordenen Bulgarias tretten århundrer har én klasse.

Insignier
---------

Ordenstegnene for Ordenen Bulgarias tretten århundrer består av et ordensbånd med ordenstegn til å bære over skulderen, samt en ordensstjerne. Ordenstegnet består av en hvitemaljert femtagget stjerne i gull. I midten av stjernen finnes en kvadratisk gullrute med en liten løve i midten av et ornament. Motivet er basert på arkitektoniske detaljer fra middelalderpalassene i byen Preslav, som var hovedstad i Det første bulgarske riket. Over kvadraten står årstallet 681. Firkanten er omgitt av en grønnemaljert laurbærkrans. Ordenstegnet er opphengt i et hvitt ordensbånd, som har midtsriper i hvitt, grønt og rødt, fargene fra Bulgarias flagg.

Ordensstjernen har firkanten fra ordenstegnet lagt på en rødemaljert skive omgitt av laurbærkransen, det hele igjen lagt på en femtagget stjerne av doble strålegrupper i sølv.

Tildeling
---------

Ordenen Bulgarias tretten århundrer ble tildelt i anledning festlighetene for og feiringen av Bulgarias 1300-årsdag. Blant mottagerne var sentrale politikere som Todor Zjivkov og Georgi Atanasov, samt kulturpersonligheter som patriark Maxim av Bulgaria og operasangeren Nicolai Ghiaurov.

Til sammen 110 personer ble hedret med denne ordenen.

Kilder
------

* Furlan, Marjan: *Socialist Bulgaria. Orders and Medals 1944–1991*, Toronto: Militaria House, 1997, s. 33
* Petrov, Todor: *Bulgarian Orders and Medals 1878–2005*, Sofia: Voenno izdatelstvo, 2005, s. 231. ISBN 954-509-317-X
**Oppmerksomt nærvær** (av engelsk: *mindfulness*): «evnen til å være våken i nået» (Nilsonne, 2005, s. 19, sitat).

Nilsonne (2005, s. 20, fritt gjengitt) fremhever fire grunnleggende prosesser for oppmerksomt nærvær: (a) observere – være oppmerksom på hendelser, følelser og tanker, (b) beskrive – sette ord på for oss selv det vi har oppmerksomheten rettet mot, (c) ikke dømme – unngå verdivurderinger, og (d) delta – være en smidig og spontan deltager i det som skjer her og nå. Kabat-Zinn (1994, s. 3, fritt gjengitt) beskriver *mindfulness* (norsk: «oppmerksomt nærvær») som å være i kontakt med den vi er her og nå, og slik tillate oss selv å "våkne opp" fra en slags sovende tilstand hvor vi handler, tenker og føler på autopilot, styrt av automatiske og ubevisste indre prosesser. 

Oppmerksomt nærvær er et nøkkelbegrep innenfor buddhistisk meditasjon (Kabat-Zinn, 1994, s. 4), og er på tradisjonelt vis en østlig meditasjonsteknikk og filosofi. På grunn av legen Jon Kabat-Zinn sine leksjoner har det videre blitt populært, ikke bare innenfor selvhjelpsverden, men innen moderne psykologi og terapi. Brukt innenfor moderne psykoterapeutisk behandling har man beholdt det psykologiske og fenomenologiske innholdet i begrepet og den praktiske teknikken, uten å nødvendigvis trekke inn den buddhistiske verdensanskuelsen eller de religiøse antagelsene som buddhistene knytter til *mindfulness*-begrepet.

Se også
-------

* Selvledelse

Litteratur
----------

* Ole Jacob Madsen *«Det er innover vi må gå» En kulturpsykologisk studie av selvhjelp* 2014 ISBN 9788215021829
* Kabat-Zinn, J. (1994). Wherever you go, there you are: Mindfulness meditation for everyday life. London: Piatkus.
* Nilsonne, Å. (2005). Hvem bestemmer i ditt liv? Om oppmerksomt nærvær. Oslo: Gyldendal akademisk.
* Egeland, Rebekka Th.: *Lev livet nå : mindfulness i hverdagen*. Oslo Pantagruel cop. 2009, 228 s. ISBN 978-82-7900-352-6
* Jakobsen, J. og Solhaug, I. (2009) Kunsten at tie - Kierkegaard, mindfulness og selvudviklingskulturen*Semikolon. Tidsskrift For Idehistorie, Semiotik og Filosofi*: årg. 9, nr. 17, 2009
* Innsikt for bedre utsyn, Morgenbladet 24.5 2013
* Mindfulness - Hva er meditasjon?, Onlinepsykologene 30.04.2022

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** SUDOC **·** BNE **·** BBC Things
 |
Et **oppmålingsgebyr** er et pengebeløp som kreves inn av oppmålingsmyndigheten i en kommune for arbeidet med å utføre en kartforretning og å utferdige et målebrev, eller for annet arbeid etter «Delingsloven». Gebyret skal i prinsippet dekke de reelle arbeidsutgiftene, materiell og kjøreutgifter for det produktet som leveres til rekvirenten (kunden).

Samtlige kommuner i landet har imidlertid utarbeidet et standard gebyrregulativ som innebærer at kunden i prinsippet skal betale et standardbeløp som skal dekke «gjennomsnittlige kostnader» ved en tilsvarende forretning, uavhengig av arbeidet med kundens spesielle sak.

Kritikk av gebyrsatsene
-----------------------

Mange kunder, som får utført lite arbeidskrevende oppdrag av kommunal oppmålingstjeneste, har følt at gebyret de betaler ikke har noen sammenheng med utført arbeid. I tillegg kommer at flere kommuner har innført et oppmålingsgebyrregulativ som er politisk behandlet, med liten tanke på reelle kostnader.

Ny matrikkellov
---------------

Den 17. juni 2005 ble ny *Lov om eiendomsregistrering* (forkortet til «Matrikkelloven») vedtatt. Departementet har ennå ikke bestemt når den skal tre i kraft. Et av de vesentlige poengene i denne loven er at kundene skal betale etter reelle utgifter. En vesentlig endring er at arbeidet med registrering av eiendom frem til selve matrikkelføringen kan utføres av private, autoriserte landmålere. 

### Siste

Den rødgrønne regjeringen har i en pressemelding den 21. august 2006 signalisert at den vil foreslå at tjenestedelen etter den nye matrikkelloven *(i motsetning til i de fleste andre vestlige land)* fremdeles skal være et kommunalt monopol. Det er derfor uklart hvordan den nye loven vil bli utformet, og når den vil tre i kraft, eller om den i det hele tatt vil føre til forbedringer for kundene.

Eksterne lenker
---------------

* Gebyrregulativ for Grimstad oppmålingsvesen – 2007 (pdf).
**Arkheanassa** (gresk: Ἀρχεάνασσα) fra Kolofon i Anatolia var kjent som en hetære eller kurtisane som levde i Athen på slutten av 400-tallet f.Kr. 

I henhold til biografiske kilder om Platon var filosofen som ung mann dypt forelsket i Arkheanassa og adresserte et epigram på fire linjer til henne. Diktet er sitert i sin helhet av Diogenes Laertios i hans biografi over filosofen.[1] Det er også gjengitt av Athenaios i en oversikt over berømte kurtisaner.[2] Det samme diktet er også funnet i bortimot identisk utgave i en bysantinsk samling kalt for *Anthologia Palatina*. I denne kilden, som fortsatt er rettet mot Arkheanassa, er forfatterskapet ikke tilskrevet Platon, men til poeten Asklepiades fra Samos. Moderne forskere tenderer til å akseptere tilskrivelsen til Platon som gyldig.[3]

Referanser
----------

1. ↑   Diogenes Laertios: *Lives of the Philosophers* 3.31;
2. ↑   Athenaios: *Deipnosophists* 13.589c
3. ↑   Diehl, E. (1954): *Anthologia Lyrica Graeca fasc*. 1, s. 104 («Plato. 8»); Page, D. L. (1975): *Epigrammata Graeca*, s. 49 («Plato. IX»)
Madurodam
**Madurodam** er en miniatyrby i Scheveningen i Haag i Nederland. Det er en modell av en nederlandsk landsby i skala 1:25, og består av typisk nederlandske bygninger og landemerker fra forskjellige deler av landet. Denne store nederlandske turistattraksjonen ble bygd i 1952 og har vært besøkt av titalls millioner besøkende siden da.

Miniatyrbyen er oppkalt etter George Maduro, en jusstudent fra Curaçao som var motstandsmann under andre verdenskrig og som døde i Dachau konsentrasjonsleir i 1945. I 1946 ble Maduro utnevnt til Ridder av fjerde klasse av Den militære Wilhelmsordenen, den høyest rangerte og eldste ordenen i Nederland, på grunn av hans innsats under krigen. Foreldrene hans donerte pengene til oppstarten av Madurodam-prosjektet.

2. juli 1952 ble den unge prinsesse Beatrix av Nederland utnevnt til borgermester av of Madurodam og fikk en egen omvisning. Da Beatrix ble dronning av Nederland avskaffet hun denne funksjonen. Idag velges borgermesteren av Madurodam av et kommunalt ungdomsråd som består av 25 elever fra skoler i nærområdet.

Kilder
------

* (no) Madurodam i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (nl) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Madurodam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Markaba** (مركبا) er en liten muslimsk landsby i det sørlige Libanon, tett ved grensen til Israel. Den er lokalisert i distriktet Marjayoun i guvernementet Nabatiye, det vil si sør for Raabatt Tallame, øst for Banni Hayyan og nordøst for Tallussah.

Klima
-----

Landsbyen ligger 950 meter over havet og det er således tørt om somrene og vått vinterstid. Gjennomsnittlig temperatur kan gå under 0˚C i vintermånedene desember, januar og februar. Om våren er været moderat og mildt. Sommermånedene er tørre og kan nå opp til 35˚C i løpet av dagen. Det meste av nedbøren skjer om vinteren og våren.

Befolkningen
------------

Det er rundt 3250 mennesker som lever i landsbyen, men kan øke til opp til 10 000 i ferietiden eller sommersesongen. Alle i landsbyen er sjiaimuslimer. Det er hele tre moskeer og dessuten en *hussainiyah* for religiøst formål. Den første moskeen i den østlige del av landsbyen er godt bevart, men den andre i sentrum av byen ble skadet i løpet av de siste krigshandlingene, men er nå under oppbygging.

De fleste av de lokale dyrker oliven, hvete og tobakk. Det meste av inntektene kommer fra jordbruk og penger som blir sendt fra slektninger som jobber andre steder.

Transport
---------

Det er få offentlige transportmuligheter, men busser frakter elever daglig til skolen og fra Marjayoun kommer det tidvis drosjer.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Opplysningsrådet for veitrafikken** (**OFV**) er en norsk medlemsorganisasjon som arbeider for økt trafikksikkerhet og trafikkeffektivitet. Organisasjonen ble stiftet i 1948 som *Opplysningsrådet for biltrafikken* og la en tid *Den Norske Veiforening* til dette navnet. I 1981 byttet organisasjonen til sitt nåværende navn. Organisasjonen er partipolitisk uavhengig.

Organisasjonen har per april 2020 66 medlemmer, deriblant aktører innen bil-, trafikksikkerhets- og transportorganisasjoner, bilbransjen, oljeselskaper, bank, finans- og forsikringsselskaper samt veibyggere og entreprenører.

OFV utgir også statistikkprodukter som informasjon om antall solgte bilmerker og bilmodeller i Norge.. Noe av dette kan hentes på OFVs nettside; noe må kjøpes. 

Et bidrag til å hjelpe på forståelsen for biltrafikkens rolle og krav var heftet *Norge trenger motorveier* fra 1967. Organisasjonen mener fortsatt at «Veitrafikkens betydning for utviklingen av landet vårt er kanskje større enn noensinne».

Referanser
----------

1. ↑   w2.brreg.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Om oss». Opplysningsrådet for Veitrafikken. Besøkt 1. april 2020.
3. ↑  «OFVs medlemmer». Opplysningsrådet for Veitrafikken. Besøkt 1. april 2020.
4. ↑  «Produkter». Opplysningsrådet for Veitrafikken. Besøkt 1. april 2020. }
5. ↑  *Vegvalg: Nasjonal verneplan*. Statens vegvesen Vegdirektoratet. 2002. s. 29. ISBN 82-91130-20-5. Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 5. januar 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Boeing 757-300 4X-BAW fra Arkia Israel Airlines
**Arkia** (Arkia Israel Airlines) er et israelsk flyselskap med hovedkontor i Tel Aviv. Det er det nest største i landet og har rutetrafikk både på innen- og utenlandske destinasjoner i tillegg til chartertrafikk til Vest-Europa og middelhavsområdet. Hovedbasen er Ben Gurion flyplassen i Lod, men et betydelig antall flyvninger går også fra Sde Dov i Tel Aviv og fra Eilat og Ovda flyplassene i sør.

Starten
-------

Arkia ble startet i 1949 som et rent innenlandsselskap, hadde navnet Israel Inland Airlines og var organisert som et datterselskap til El Al. Idéen var å få i gang en forbindelse mellom nord og sør, i første rekke Tel Aviv og Eilat. Selskapet startet flyvninger i 1950 med den sivile versjonen av Curtis Commando, et troppetransportfly. Senere fikk selskapet De Havilland DH 89 maskiner, etterfulgt av Douglas DC-3. Den første ruten gikk fra Rosh Pina til Eilat og ble fløyet to ganger i uken. Første året fløy 13.485 passasjerer med selskapet. El Al hadde 50% eierandel, Histadrut (israelsk «LO») eide resten.

Vekst
-----

Navnet utviklet seg med tiden til Eilata Airlines via Aviron til dagens Arkia Israel Airlines. Etter hvert, utover på 1950-tallet, ble frekvensen utvidet til to daglige flyvninger og passasjertallet økte til over 70 000.

Eilat ble utviklet til en stadig viktigere desitnasjon utover på 1960-tallet og i 1967-68 satte selskapet inn Handley Page Dart Herald 200 fly. Dette gav også mulighet til å opprette nye ruter til Jerusalem, Sharm el-Sheikh og Santa Caterina. De to rutene til Sinai ble avviklet i forbindelse med at området ble tilbakeført til Egypt i 1982 ifølge fredsavtalen fra 1979.

Til utlandet
------------

I mars 1980 fusjonerte selskapene Arkia og Kanaf Arkia og gikk inn på det internasjonale chartermarkedet. 

I februar 2007 fikk Arkia tillatelse til å starte rute til Larnaka på Kypros og Dublin. I juli 2007 kom nyheten om at selskapet planla ruteforbindelser til New York og Bangkok, destinasjoner som hittil betjenes med charter. I 2008 åpnet myndighetene for større konkurranse og Arkia har søkt om å få opprette ruteforbindelser til Barcelona, Berlin, Moskva og Paris. Paris ble innvilget i februar 2008 og ruten starter i mai 2008.

Flåte
-----

**Arkia Israel Airlines Flåte**| Flytype | Antall | Ordre | Passasjerer |
| --- | --- | --- | --- |
| ATR 72-500 | 5 | 0 | 72 |
| Airbus A321neo | 0 | 4 | 220 |
| Boeing 757-300 | 2 | 0 | 265 |
| Boeing 787-9 | 0 | 2 | TBA |
| Embraer 195LR | 1 | 2 | 122 |
| **Totalt** | **8** | **8** |  |

### Tidligere fly

| Antall | Totalt |
| --- | --- |
| de Havilland Canada Dash 7 | 13 |
| Boeing 737-200 | 7 |
| Boeing 757-200 | 4 |
| Handley Page Dart Herald | \* |
| Vickers Viscount | \* |
| Douglas DC-3 | \* |
| Curtiss C-46 Commando | \* |
|

Referanser
----------

1. ↑  Arkia will buy 4 Airbus A321neo

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Arkia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Ordenstegn for Ordenen for arbeidsfortjenester
**Ordenen for arbeidsfortjenester** (fransk: *Ordre du mérite du travail*) er en fransk orden innstiftet 21. januar 1957 og avviklet ved etableringen av Den nasjonale fortjenstorden i 1963. Den ble tildelt for fortjenstfull innsats for handel og industri. Ordenen var en av flere ministerielle ordener innenfor saksfeltene dekket av departementene i Frankrikes sentralforvaltning. Den ble administrert av arbeidsdepartementet.

Inndeling
---------

Ordenen for arbeidsfortjenester var inndelt i tre grader:

* Kommandør (*commandeur*)
* Offiser (*officier*)
* Ridder (*chevalier*)

Insignier
---------

Ordenstegnet for Ordenen for arbeidsfortjenester består av en medaljong med vinkelhake, passer og hammer og nederst et hode i ført guden Hermes' hjelm med en gallisk hane. Medaljongen bærer innskriften «MERITE DU TRAVAIL» på borden. På revers står Frankrikes motto «LIBERTE – EGALITE – FRATERNITE» og omskriften «REPUBLIQVE FRANÇAISE».

Ordenstegnet er i gull for kommandører og offiserer, i sølv for riddere. Ut over forskjellig materiale er ordenstegnene for de forskjellige grader identisk i utforming, men av ulik størrelse og opphengt i bånd av forskjellig type. For riddere bæres ordenstegnet i brystbånd, for offiserer i brystbånd med rosett. Kommandører har ordenstegnet i bånd om halsen.

Ordensbåndet er grønt med kantstriper i rødt og hvitt. 

  

* Båndstriper for Ordenen for arbeidsfortjenester
* Kommandør
* Offiser
* Ridder

Kilder
------

* Hieronymussen, Poul Ohm og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966, s. 140
***Arkitektnytt*** er et fagblad som utgis av Norske arkitekters landsforbund (NAL). Tidsskriftet bringer nyheter fra inn- og utland til arkitekter, interiørarkitekter og landskapsarkitekter. Ved siden av å være et aktualitetsblad, er *Arkitektnytt* et flittig brukt debattorgan, både av arkitekter og andre.

*Arkitektnytt* startet som selvstendig tidsskrift med egen redaksjon i 1952, etter å ha eksistert som vedlegg til Byggekunst – i dag Arkitektur N – siden 1945. Første setning i nr 1 fra 20. september 1945 var: «ARKITEKT-NYTT er ikke et nytt tidsskrift, men det kan kanskje bli det. Det har nemlig vist seg at det er behov for bedre kontakt mellom arkitektene.»

*Arkitektnytt* utgis 11 ganger i året, med et opplag på vel 5 800. Bladet har et redaksjonelt samarbeid med Norske interiørarkitekters og møbeldesigneres landsforening (NIL), Norske landskapsarkitekters forening (NLA) og Arkitektenes Fagforbund (AFAG).

Redaktørplakaten ligger til grunn for den redaksjonelle virksomheten. Innholdet i *Arkitektnytt* er søkbart i betaldatabasen ARKDOK, som produseres av NAL. 

Våren 2023 ble Arkitektnytt og Arkitektur N sammenslått til Arkitektur på nett og papir.

Norske arkitektkonkurranser
---------------------------

*Arkitektnytt* utgir også *Norske arkitektkonkurranser* (NAK). NAK presenterer resultater fra norske arkitektkonkurranser, spesielt åpne konkurranser. NAK publiserer også resultater fra landskapsarkitektur- og designkonkurranser.

NAK ble etablert i 1953 som et bilag til tidsskriftet *Arkitektnytt*. Per desember 2010 er 432 konkurranser presentert i denne serien. 
Bilaget er oppdragsbasert; det vil si at konkurranseinnbyder finansierer produksjon og utsendelse. Dette betyr at ikke alle åpne konkurranser blir publisert i ettertid.

I perioden 1919-1952 ble resultatene fra mange arkitektkonkurranser publisert i *Byggekunst*. *Byggekunst*s forløper, *Arkitektur og Dekorativ Kunst*, omtalte konkurransene i årene 1909-1919. Fra 1884-1909 ble konkurranseresultatene omtalt og publisert i en egen avdeling for arkitektur i *Teknisk Ugeblad*, som nå heter *Teknisk ukeblad*.

Innholdet i NAK er søkbart i betaldatabasen KONKDOK, som produseres av NAL.

Eksterne lenker
---------------

* Arkitektnytts nettsted


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Broen over Kwai.
**Mae Klong** er ei elv i Thailand, vest for Bangkok. Den renner fra grensen mot Burma og sørøstover ned provinsen Kanchanaburi, videre vest for byen Nakhon Pathom og ut i Thailandbukta ved byen Samut Songkhran. Elva er kjent for Umphang Thee Lor Sue-fossen, Sai Yok-fossen, Erawan-fossen, og litt lengre oppe Si Nakharin-demningen og flere nasjonalparker. Området er mye brukt til turisme og rekreasjon. 

Den vestre tilførselselva *Khwae Nol*, også kjent som *Khwae Noi* eller *Khwae Sai Yok*, er langt oppe utbygd med Khao Laem-demningen. Helt sør langs elva er det funnet boplasser fra neolittikum, og elvedalen er hovedføre for japanernes framføring av «Dødens jernbane» under andre verdenskrig, hvor denne via Khwae Nol skulle føres nordvestover og inn i Burma. Det er flere grotter og severdige fosser langs Khwae Nol.

Den østre tilførselselva *Khwae Yai*, eller *Si Sawat*, er mest kjent for broen over Kwai som spenner over elva bare 2 km ovenfor byen Kanchanaburi. Her anla japanerne «Dødens jernbane» over Khwae Yai og førte den deretter over fjellene vestover til sideelva Khwae Nol. Langs Khwae Yai er det to severdige fosser, hvorav den mest besøkte i Erawan nasjonalpark midtveis i elva. 

Bare 2 km nordøst for Erawan er elva regulert med den meget store Si Nakharin-demningen, mens den langt mindre Thung Na-demningen ligger et par mil lengre nede. Det har vært planlagt en stor demning med ytterligere oppdemming av elva nær ved Nam Choan, men dette prosjektet er inntil videre stoppet på grunn av protester. Mer enn 100% av elvestrømmingen er regulert.

De to tilførselselvene flyter sammen i byen Kanchanaburi, hvorfra vassdraget bare kalles Mae Klong. Langs vassdraget er det noe utvinning av edelstener, nevneverdig i småbyen Bo Ploi i nordøst.

Referanser
----------

1. ↑  ASEAN Regional Centre for Biodiversity Conservation Arkivert 1. desember 2008 hos Wayback Machine. – «Khwae Yai River System».
2. ↑  Black, Maggie og Jannet King: *The Atlas of Water*, Earthscan 2009, side 36.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mae Klong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* ASEAN Regional Centre for Biodiversity Conservation – «Khwae Yai River System»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
***Temnochalepus*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Middelsstore (ca. 7 millimeter), avlange, brungule og svarte bladbiller. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Pronotum er avrundet rektangulært, fint punktert. Antennene består av 11 ledd og er noe spoleformede. Dekkvingene er jevnbrede og har 10 punktstriper og fire opphøyde lengderibber, rundede i spissen med fine tenner.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Artene lever på planter i flere ulike familier.

Utbredelse
----------

Slekten er kjent fra Ecuador i nord til Argentina i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Chalepini** Weise, 1910
						* slekten ***Temnochalepus*** Uhmann, 1935
							+ *Temnochalepus cicrumcinctus* (Weise, 1910)
							+ *Temnochalepus imitans* Uhmann, 1935
							+ *Temnochalepus insolitus* Uhmann, 1935
							+ *Temnochalepus lugubris* (Chapuis, 1877)

Litteratur
----------

* *Temnochalepus* på ITIS
* Hispines of the World - *Nonispa*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Temnochalepus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Temnochalepus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Temnochalepus* hos ITIS Rediger på Wikidata
* (en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons