recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Møllehaugen**, Møllebakken 4, er en fredet boligeiendom i Ila i Trondheim.

Møllehaugen gjorde tjeneste som bolig for eieren av Ila Mølle. Våningshuset ble oppført i 1797 for Christian Jelstrup, etter at han hadde overtatt møllebruket i 1795. 
Kjøpmann Hans Brun overtok møllen i 1815, og drev møllen i tilknytning til sin øvrige forretningsvirksomhet. Han benyttet Møllehaugen som sommerbolig.

I samsvar med Jelstrups testamente tilfalt møllebrukene og Møllehaugen Trondhjems borgerlige realskole i 1860. Gården ble benyttet som prestebolig for Ila.
Trondheim kommune overtok Møllehaugen i 1916. Huset ble da ombygd til mødrehjem, og brukes fra 1984 som barnehage.

Møllehaugen lå opprinnelig fritt og dominerende på en høyde rett ved møllen. Bygningen er laftet i to etasjer, og har stående panel og valmtak tekket med krum, rød tegl.
Langfasadene er symmetrisk utformet, bortsett fra at 1. etasje i tunfasaden mangler det vestre vinduet. Med sine rikt utskårne louis-seize-portaler midt på hver langside, er det typisk for datidens bebyggelse.

Kilder
------

* Tonte Hegard (1986): *Fredede hus og anlegg. 4: Trøndelag*, s. 126-28.
* Terje T.V. Bratberg og Jon Gunnar Arntzen (1996). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 373. ISBN 8257306428.

Eksterne lenker
---------------

* «Møllehaugen (Trondheim)». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
**Fu Jen katolske universitet** (kinesisk: 輔仁大學; Tongyong Pinyin: *Fǔrén Dàsyué*; Hanyu Pinyin: *Fǔrén Dàxué*; Wade-Giles: *Fu-jen Ta-hsüeh*; Zhuyin: *ㄈㄨˇ ㄖㄣˊ ㄉㄚˋ ㄒㄩㄝˊ*) er et katolsk universitet i Taiwan, men som opprinnelig lå i Běiping (Beijing), nord i den indre by. Det ble stiftet i 1925 i Beijing av benediktinere fra erkeabbediet St. Vincent (Latrobe i Pennsylvania i USA), og het da **Fu Jen-akademiet**. I 1926 ble navnet endret til Fu Jen katolske universitet. 

Det var Vatikanet som tok initiativet til at et katolsk universitet skulle opprettes i Běiping, og pave Pius XI bidro også økonomisk og sørget for bidrag til universitetes bibliotek. Universitetes profil, slik den ble fastlagt ved grunnleggelsen, var å legge vekten på kina-orienterte fag snarere enn på europeiske/vestlige. Som kardinal van Rossum uttrykte det: 

*«Det er passende at den hellige Benedikts orden, som i middelalderen berget den latinske og greske kultur fra den sikre undergang, skulle grunnlegge et institutt for høyere kinastudier i Peking...»*
Kardinal Paul Shan-biblioteket, ett av fem biblioteker på *campus*.
I 1929 hadde universitetet tre fakulteter, for humaniora, naturvitenskapene og for pedagogikk. I 1933 ble administrasjonen overdratt fra benediktinerne til verbittene (S.V.D.).

I oktober 1949 ble Folkerepublikken Kina proklamert, og i 1952 ble universitetet lagt inn under det som ble *Beijings pedagogiske universitet*.

Fu Jen ble gjenopprettet i Taiwan, først med en skole i filosofi i 1961. I 1963 åpnet det sitt Hsinchuang-*campus*, nå under fellesledelse av kinesisk sekulærgeistlighet, verbitter, søstrene av Det hellige Kors, og jesuittene. Universiteter har nå ni fakulteter (humaniora, kunst, medisin, naturvitenskaper, fremmedspråk, menneskelig økologi, jus, samfunnsvitenskap og management), så vel som en skole for videreutdanning. Det har rundt 23 000 studenter.

Dens tverrnasjonale felles master-program "MGEM" ble rangert 19. globalt av *Financial Times* i 2020. For tiden har universitetet blitt rangert som topp 300 av *Times Higher Education Impact Ranking*, topp 100 i teologi og topp 500 innen humaniora og medisin av *QS World University Rankings*.

Se også
-------

* Monumenta Serica

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑   www.oeglobal.org, besøkt 22. mars 2023[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Time Magazine 29. juli 1925: For Peking». Arkivert fra originalen 19. februar 2012. Besøkt 27. november 2007.
4. ↑  «Business school rankings from the Financial Times - FT.com». *rankings.ft.com* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 12. oktober 2020. Besøkt 10. oktober 2020.
5. ↑  Impact Rankings 2020 | Times Higher Education (THE)
6. ↑  «Fu Jen Catholic University». *QS Quacquarelli Symonds Limited* **(engelsk)**. Besøkt 23. april 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (zh-Hant) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Fu Jen Catholic University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** GeoNames
 |
**Sebastião Wolf** (født 5. februar 1869, død 15. mars 1936) var en brasiliansk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Wolf vant en bronsemedalje i skyting under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det brasilianske laget som kom på tredjeplass i lagskytingen 50 meter militærpistol med 2 264 poeng, bak USA og Sverige. De andre på laget var Dario Barbosa, Afranio da Costa, Guilherme Paraense og Fernando Soledade. Wolf skjøt 454 poeng, som var det tredje beste resultatet på Brasils lag.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1920 Belgias flagg Antwerpen – Bronse i skyting, 50 meter militærpistol lagskyting Brasils flagg Brasil

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sebastião Wolf – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Sebastião Wolf – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Sebastião Wolf – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (pt) Sebastião Wolf – Brasils olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Liú Biāo** (tradisjonell kinesisk: 劉表; forenklet kinesisk: 刘表; født 142, død 208), stilnavn **Jǐngshēng** (景升), var en kinesisk krigsherre og guvernør for Jingzhou aktiv på slutten av Han-dynastiet og forspillet til de tre rikers tid i Kinas historie. Han var et medlem av Hàn-keisernes utvidede familie og delte deres etternavn. Han ble beskrevet som vakker, og var over åtte *chǐ* høy (ca. 1.86 m).

Mens Hàn-dynastiet ble svekket av de gule turbaners opprør utkjempet Liú Biāo en krig mot krigsherren Sun Jian. En av Biāos dyktige strateger, Kuai Liang, utarbeidet en plan for å drepe Jian ved å knuse ham med trestammer mens han var på vei mot Biāos hovedleir, og planen lyktes. Senere forsøkte Sun Jians to eldste sønner, Ce og Quan, å hevne sin far, men klarte ikke å beseire Biāo. Da den nordlige krigsherren og statsministeren Cao Cao skaffet seg stadig større makt, valgte Biāo å hverken støtte eller hindre ham, delvis fordi Sun Ce hadde beseiret ham i slaget ved Shaxian. 

Også senere, under Caos avgjørende seier mot Yuan Shao i slaget ved Guandu i 200, valgte Biāo å være nøytral, til tross for at han var en av få andre krigsherrer som var mektig nok til å motsette seg de to partene. Senere valgte han å hjelpe Liu Bei, Caos fiende og et annet medlem av den utvidede keiserfamilien, ved å la ham bo hos seg, og dette gjorde ham til et mål for Cao Caos vrede. Etter at Cao hadde forent det nordlige Kina under sin ledelse, sendte han en stor hær for å erobre Jingzhou, men sammen med Liú Bei vant Biāos styrker flere tidlige seire mot den invaderende hæren. Etter å ha integrert restene av Yuan Shaos hær i sine allerede tallrike styrker, klarte riktignok Caos overlegne hær å presse Biāos styrker. Etter en forverring av forholdet mellom Biāo og Bei, forårsaket av innblandingen fra Cai Maos familie, var Liú Biāos folk i en svært vanskelig situasjon. I tillegg hadde Sun Quan vunnet en knusende seier over Biāos underordnede Huang Zu i slaget ved Xiakou. 

Kort tid etter at Cao Caos hoverarmé startet sin offensiv mot Jingzhou døde Biāo av sykdom. Ifølge den historiske Míng-romanen *Beretningen om de tre kongedømmer*, skrevet av Luo Guanzhong, hadde han merket at han var døende lenge før han faktisk døde, og diskuterte med Liu Bei om hvilken av hans to sønner som skulle etterfølge ham. Det tradisjonelle valget ville ha vært hans eldste sønn Liu Qi, men han hadde rett i sin antagelse om at hans kone (Cai Maos søster) ville støtte hans yngre sønn Liu Cong. Han valgte følge Liu Beis rød, og valgte Qi til sin etterfølger. Etter hans død forandret kona hans testamente, slik at Cong overtok kontrollen over en stor del av Biāos landområder. Den svake Cóng overga seg umiddelbart til Cao Cao, mens hans eldre bror klarte å beholde kontrollen over én by. Til tross for provinsens strategiske plassering ble en rekke slag utkjempet i Jingzhou mellom de tre partene i de tre rikers tid.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som 劉表, mairi.me[Hentet fra Wikidata]
**Micreubrianax** er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede.

Utseende
--------

Ganske små (1,4-2,4 millimeter), ovale, blanke, mørke biller med lange, kamformede antenner hos hannene, sagtakkede hos hunnene. De kan ha en svak bronseglans. Antennene er lengre enn kroppen.

Levevis
-------

Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.

Utbredelse
----------

Slekten er kjent fra India i vest til Vietnam i øst.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
			* Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
				+ Underfamilien Psephenoidinae
					- Slekten ***Micreubrianax*** Pic, 1922
						* *Micreubrianax bellus* Jeng, Jäch & Yang, 2006
						* *Micreubrianax flabellicornis* (Pic, 1922)
						* *Micreubrianax nepalensis* Jeng, Jäch & Yang, 2006
						* *Micreubrianax siamensis* Jeng, Jäch & Yang, 2006

Referanser
----------

1. ↑  Ming-Luen Jeng, Manfred A. Jäch og Ping-Shih Yang (2006) Revision of the Psephenoidinae Genus *Micreubrianax* (Coleoptera: Psephenidae). *Zoological Studies* 45(1): 67-74.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Micreubrianax* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Micreubrianax* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Micreubrianax* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Pokémon Scarlet*** og ***Pokémon Violet*** er videorollespill som utviklet av Game Freak og utgitt av Nintendo og The Pokémon Company til Nintendo Switch. Spillene ble utgitt samtidig den 18. november 2022 og introduserer den niende generasjonen av *Pokémon*-spill.

Histrorien finner sted i Paldea-regionen i Pokémon-universet, som ser ut til å være løst basert på Den iberiske halvøy. Regionen har variert landskap, inkludert innsjøer, ødemarker og fjellkjeder. Spilleren skal studere ved Naranja eller Uva Academy. Akademiet gjennomfører en årlig skattejakt hvor studentene oppfordres til å utforske hele regionen. Etter å ha møtt den legendariske Pokémon Koraidon eller Miraidon, som blir med og hjelper spilleren, til tross for at de nå har mistet evnen til å slåss. Spilleren oppfordres også til å delta i tre forskjellige historier for å gjennomføre hele historien: Victory Road, Starfall Street eller Path of Legends.

Underveis må spilleren fullføre alle de åtte Pokémon-treningssentrene som ligger spredt over hele Paldea-regionen. Etter at de har beseiret lederne for hvert eneste treningsstudio, kan spilleren delta i Champion-rangering, ved å beseire regionens Elite Four og Top Champion Geeta. Etter å ha gjennomført hele Champion-rangeringen, blir spilleren utført til en siste Pokemon-kamp. Underveis må spilleren også hjelpe den sjenerte skolejenta Penny til å slåss mot Team Star, en gruppe mobbere ved skolen hvor hun studerer.

Spilleren og Penny får hjelp av akademi-direktøren Clavell, som skal oppdage Team Stars opprinnelse mens han er forkledd som en student ved navn Clive. De oppdager at Team Star opprinnelig ble grunnlagt for å motvirke mobbing, i stedet for å forårsake dette selv. Spilleren skal også besøke professorens laboratorium i Area Zero. Men der avslører professoren seg for å være en AI-erstatning for den virkelige professoren, som skal ha blitt drept i et eksperiment i laboratoriumet. Det kommer frem at den opprinnelige professoren hadde funnet opp en tidsmaskin for å hente Paradox Pokémon fra fortiden eller fremtiden.

Referanser
----------

1. ↑  «De neste Pokémon-spillene er avduket». *Gamer.no*. 28. februar 2022. Besøkt 17. oktober 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pokémon Scarlet og Violet* på OpenCritic Rediger på Wikidata

* (en) *Pokémon Scarlet og Violet* på Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

* (en) *Pokémon Scarlet og Violet* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Seborga** er en liten landsby i Liguria i Italia. En del av innbyggerne hevder at den er et selvstendig fyrstedømme, med et areal på omkring 5 km² og 325 innbyggere (2013). Den regnes dermed som en mikronasjon.

Det historiske fyrstedømmet Seborga (*Principato di Seborga*) ble stiftet i 950-årene som en vasallstat under greven av Ventimiglia. I 1079 ble det et fyrstedømme under Det tysk-romerske rike, og i 1118 erklærte det seg selvstendig.

Seborga forble uavhengig inntil 20. januar 1729, da det ble solgt til Viktor Amadeus II, prins av Piemonte og konge av Sardinia. Dette ble muligens aldri formelt registrert i kongedømmet Sardinia.

I 1748 ble området innlemmet i republikken Genova, men Seborga ble utelatt ettersom det var en sardinsk besittelse. I 1815 overså Wienkongressen dette da de fordelte områder etter napoleonskrigene. Det sterkeste argumentet for fortsatt uavhengighet er dog at området ikke ble nevnt i loven om gjenforening av Italia av 1861, som ble grunnlaget for opprettelsen av den moderne italienske stat. Dermed argumenteres det for at Seborga er uavhengig, fordi den aldri har blitt innlemmet i Italia.

Italia regner Seborga som en kommune, og anerkjenner ikke kravet om selvstendighet. At landsbyen ikke er nevnt tolkes ikke som at den ikke ble innlemmet i Italia, da den var en sardinsk besittelse etter å selv ha solgt området, uavhengig av om dette ble formelt riktig behandlet på Sardinia.

Seborgo utsteder egen valuta, *luigino*, som er mye brukt innenfor byen. Euro er også lovlig betalingsmiddel, som italienske lire var det tidligere. Det blir også utstedt pass, førerkort og bilskilter, som ikke er akseptert av noe land. Bilister som kjører med slike skilter må derfor ta fram sitt italienske førerkort og sette på italienske skilter før de kjører ut av landsbyen.

Mikronasjonens motto er *Sub umbra sedi*, som betyr «Sett deg i skyggen».

Referanser
----------

1. ↑  «Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.
2. ↑  «Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.
3. ↑  Statistisk demografi ISTAT Arkivert 3. desember 2016 hos Wayback Machine.. *Istituto nazionale di statistica*, 31. desember 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Seborga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Seborga – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Fu Yauwei** (kinesisk: 傅遊藝, pinyin: *Fù Yóuyì*; død 24. august 691), kjent som **Wu Youyi** (武遊藝) i keiserinne Wu Zetians regjeringstid, var en embedsmann i Kina under Tang-dynastiet og Wu Zetians Zhou-dynasti, og var i en kortere tid kansler etter at hun kom på tronen i 690.

Liv og virke
------------

### Tang-dynastiet

Det er ikke kjent når Fu Youyi ble født, men det vites at han var fra fylket Ji (汲縣, del av det moderne Xinxiang i Henan). 

I 690, da Wu Zetian var enkedronning og regent på vegne av sønnen keiser Ruizong, var han assisterende keiserlig sensor (侍御史). Han anførte da en gruppe på om lag 900 personer fra regionen Guanzhong for offentlig, utenfor palasset, å be om at Tang-dynastiet måtte ende, og at et nytt Zhou-dynasti måtte opprettes med henne som keiserinne. 

Enkedronning Wu avslo offentlig dette først, men forfremmet ham.

### Wu Zetian keiserinne

Som en følge av dette kom det bølger av petisjoner med den samme oppfordring, og til slutt fremsatte også keiser Ruizong en slik petisjon. Enkedronning Wu gav til slutt etter og gikk med på å bestige keisertronen; dette ble opprettelsen av det nye Zhou-dynastiet, som skulle avbryte Tang. 

Etter tronbestigelsen forfremmet hun Fu Youyi til *Luantai Shilang* (鸞臺侍郎), det vil si assisterende leder av den keiserlige regjerings eksaminasjonsbyrå (鸞臺, *Luantai*). Hun gav ham også tittelen *Tong Fengge Luantai Pingzhangshi* (同鳳閣鸞臺平章事), noe som gjorde ham til *de facto* kansler. Hun gav ham også det keiserlige slektsnavn Wu. I løpet av ett år gikk han gjennom de fire embedsuniformsfarger — blått, grønt, rødt og fiolett, fra den laveste til nesten den høyeste. Dette gav ham økenavnet «årstidsembedsmannen».

I 691 ble Fu også gitt ærestittelen *Yinqing Guanglu Daifu* (銀青光祿大夫). På denne tiden var hans bror Fu Shentong (傅神童) minister for offentlige arbeider. 

En måned etter ble han gjort til assisterende minister for seremonier - og var da ikke lenger kansler. Omtrent på denne tiden hadde Fu Youyi en drøm hvori han satt i en av hallene i det keiserlige palass, Danlu-hallen (湛露殿). Han fortalte om denne drømmen til en nær medarbeider. Dette ble av denne ansett som upassende; det ble ansett at det viste ren ambisjon om å bli keiser selv. Medarbeideren rapporterte det hele i all hemmelighet til keiserinne Wu Zetian. Hun fikk da Fu arrestert, og han begikk selvmord i fengselet.

Litteratur
----------

* *Tangshu*, vol. 186, part 1.
* *Zizhi Tongjian*, vol. 204.
**Liu Chao-Shiuan** (født 1943) er en politiker, forfatter og pedagog fra Taiwan.

Akademisk karriere
------------------

Han mottok sin bachelorgrad fra Taiwans nasjonale universitet i 1965, en mastergrad fra Université de Sherbrooke i 1968, og doktorgrad fra University of Toronto i 1971. Doktor Liu har alle sine akademiske grader innen forskjellige områder av kjemi. Liu er også en forfatter, og sammen med to av sine brødre, har han utgitt flere romaner, hovedsakelig på gammelt kinesisk. Han ble rektor ved det private Soochow-universitetet i 2004.

Politisk karriere
-----------------

Liu begynte å få offentlig oppmerksomhet da han var direktør for Det nasjonale Tsing-hua-univeristetet i Hsinchu fra 1987 til 1993. Liu fungerte deretter som transportminister fra 1993 til 1996, og vise-statsminister fra 1997 til 2000.

I april 2008 ble Liu spurt av president Ma Ying-jeou å tjene som statsminister for Republikken Kina. Han godtok statsminister-posten og hans tid som statsminister ble iverksatt ved Mas innsettelse 20. mai 2008. Han måtte gå av 10. september 2009, etter kritikk av hvordan en dødelig tyfon var blitt håndtert.

Referanser
----------

1. ↑  «Taiwan academic Liu Chao-shiuan named premier». Agence France-Pressedato=14. april 2008. Arkivert fra originalen 10. april 2013. Besøkt 13. april 2021.
2. ↑  "Taiwan's Premier Resigns in Aftermath of Storm", The Wall Street Journal, 10. september 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** NCL
 |
Paustians hus i København Foto: seier+seier 
**Paustians hus** er et stort møbelshowroom i Kalkbrænderiløbskaj 2, Nordhavnen i København. Det ble reist i 1987 og er tegnet av arkitekt Jørn Utzon. Sønnen Jan deltok i oppføringen og hans bror 
Kim tegnet to tilhørende bygninger i 2010.

Inspirasjonen til husets søyler er hentet fra de høye, slanke stammene i en bøkeskog. Oppe under loftet deler søylene seg som grener og blader i en trekrone.

Kim, Jan og Jørn Utzon mottok Betonelement-Prisen for Paustians Hus i 1987.

Fredning
--------

Paustians Hus ble fredet i 2012. Fredningen omfatter møbelhuset med tilbygget, restaurantbygninger samt arealene rundt.

Referanser
----------

1. ↑  Jan Utzon fra Den Store Danske
2. 1 2  Om bygningen Arkivert 13. februar 2014 hos Wayback Machine. fra Paustian
3. ↑  The Petrified Forest Vinder af Betonelement-Prisen 1987 Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. Fra Betonelement-Foreningen
4. ↑  Fredningssag / Paustians Hus, Kalkbrænderiløbskaj 2, København fra Kulturarvsstyrelsen (besøkt 29. juni 2014)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Paustians Hus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Danmark
**Pauspur** er en landsby i delstaten Assam i India. Den ligger i distriktet Kokrajhar, rundt 40 km. sør for grensen til Bhutan og fjellkjeden Himalaya. Landsbyen er en del av Mornai Tea Estate. Den ble etablert på slutten av 1800-tallet og oppkalt etter Bernhard Cathrinus Pauss, formannen i Den norske santalmisjon. Den hadde en bengalispråklig protestantisk kirke, Pauspur kirke, som ble stengt i 1951 da gudstjenestene ble flyttet til nabolandsbyen Dingdinga.

Historie
--------

Pauspur ble grunnlagt i 1880- eller 1890-årene av misjonærer knyttet til *The Indian Home Mission to the Santals* og var oppkalt etter Bernhard Cathrinus Pauss, som var formann i sentralkomiteen i Den norske santalmisjon og redaktør for tidsskriftet *Santalen*. Navnet består av det norske slektsnavnet Paus og det sanskritiske suffikset -pur, som betyr «by» eller «bosetning». Landsbynavnet ble skrevet Pauspur med én s, selv om Bernhard Pauss skrev sitt eget navn på en annen måte. Landsbyen lå like utenfor Mornai Tea Estate ved koloniens sørlige grense. Landsbyen nevnes så tidlig som 1896 i norske kilder. Boken *Santalmisjonens historie* inneholder et kart som viser landsbyens plassering.

Pauspur hadde sin egen bengalispråklige protestantiske kirke. De bengalispråklige kristne i kolonien bodde hovedsakelig i Pauspur eller Bijoepur. I 1919 ble en buffalostall i Pauspur brukt til å holde gudstjenester på bengali. I 1921 nevnte *Santalen* at Pauspur hadde en liten kirke. En ny kirke stod ferdig i Pauspur i 1939. I 1951 ble Pauspur kirke stengt og gudstjenestene flyttet til en ny kirke i nabolandsbyen Dingdinga.

Pauspur ligger rundt 40 kilometer sør for grensen til Bhutan og foten av Himalaya og rundt 25 kilometer nordøst for grensen til Bangladesh.

Referanser
----------

1. ↑  *The 79th Annual Report of the Santal Mission of the Northern Churches*. 1945. s. 63. «Pauspur congregation is situated at the outside of the Tea-garden»
2. 1 2  «Bengali-arbeidet». *Santalen*. 39 (5): 73. 15. mars 1921.
3. ↑  Bahr, Halfdan (20. september 1896). «Fra Assamkolonien (Brev fra Halfdan Bahr; skrevet kort før hans Død)». *Santalen*. 14 (9): 139. «Folkene fra Pauspur, Hertelpur og Mornaithehaven d.v.s. de herværende Kristne, søker Kirken i Mornithehaven»
4. ↑  Nyhagen, Johan (1968). *Santalmisjonens historie*. 2. s. 369.
5. ↑  «Vore bengali talende kristne». *Santalen*. 38 (7): 106. 15. april 1920.
6. ↑  «Grahampur menighet». *Santalen*. 37 (24): 373. 20. desember 1919.
7. ↑  Hodne, Olav (1992). *Santalmisjonens historie: med særlig henblikk på utviklingen i India og Norge 1867–1967*. 3. Oslo: Den norske santalmisjon. s. 281. «I 1939 kunne misjonens formann innvie en ny kirke for kamarene i Pauspur [...] atskillige er blitt døpt i årenes løp i Dingdinga, Mornai og Pauspur.»
8. ↑  *The 86th Annual Report of the Santal Mission of the Northern Churches* (PDF). 1953. s. 77. Arkivert fra originalen (PDF) 20. desember 2016. Besøkt 3. desember 2016. «The need for a church for Bengali-speaking people has been felt in Mornai since the church of Pauspur was shifted to Dingdinga in 1951»
**Eugène Ryther** (født 23. mars 1890, død 8. mars 1973) var en sveitsisk vektløfter som deltok under OL 1920 i Antwerpen.

Ryther vant en olympisk bronsemedalje i vektløfting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i den letteste klassen, fjærvekt opp til 60 kg. Det var første gangen i OL som løfterne ble delt inn i ulike vektklasser. Det var totalt fem vektklasser under OL-1920. Han løftet sammenlagt 210,0 kilo, ti mindre enn gullvinneren François de Haes fra Belgia men samme resultat som sølvvinneren Alfred Schmidt fra Estland. Vektløftkonkurransen besto av tre løft, rykk og støt med en hånd og støt med begge hendene. Det var 14 utøvere fra 11 nasjoner i fjærvektklassen.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv Sølv i vektløfting, fjærvekt

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eugène Ryther – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Eugène Ryther – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Riyāḍ Farīd Ḥiǧāb** (arabisk: رياض فريد حجاب; født 1966 i Dayr az-Zawr, Syria) er en syrisk politiker. Ḥiǧāb ble med i Baathpartiet i 1998 og tjente som borgermester for hjembyen Dayr az-Zawr i perioden 2004–2008. Deretter var han guvernør i al-Qunaytirah en periode før han ble utnevnt til landets jordbruksminister i 2011. Ḥiǧāb har en doktorgrad i landbruksvitenskap.

6. juni 2012 ble Ḥiǧāb landets statsminister etter at president Baššār al-ʾAsad ba han danne regjering, men to måneder senere hoppet Ḥiǧāb av til Jordan med hjelp fra Den frie syriske armé og sluttet seg dermed til opposisjonen i opprøret i Syria. Ḥiǧāb anklaget det sittende regimet for delaktighet i folkemord.

Referanser
----------

1. ↑  Profile: Riad Farid Hijab
2. ↑  Laila Ø. Bakken (6. august 2012). – Regimet er i ferd med å begå folkemord. *nrk.no*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**ʾAdil Safar** |  **Syrias statsminister**(6. juni 2012–6. august 2012) | Etterfølger:**ʿUmar Ibrāhīm Ġalāwanǧī** |
Ronghetårnet i Rongcheng fylke, april 2019.
Tallene angir de tre omfattede fylker i Baoding: (1) Xiong; (2) Anxin, og (3) Rongcheng.
**Xiong'an**, eller **Xiong'an New Area**, (forenklet kinesisk: 雄安新区; pinyin: *Xióngān xīnqū*) er en planlagt storbysone i byprefekturet Baoding i Hebei-provinsen i Kina. Prosjektet ble offentliggjort i april 2017.

Xiong'an ligger om lag 100 kilometer sørvest for Beijing og 100 kilometer vest for Tianjin. Storbysonen er plassert i sentrum av det triangelet som dannes mellom Beijing, Tianjin og Shijiazhuang. Det første steget involverer 100 km² med muligheter for å bli utvidet til 2 000 km².

Fra Beijing kommer funksjoner som ikke har direkte koblinger til hovedstaden til å fases over til Xiong'an. Særlig høyteknologiske foretak skal legges til Xiong'an. Xiong'an skal utvikles som en økonomisk motor øst i Beijing-Tianjin-Hebei-regionen, parallelt med den spesielle økonomiske sonen Shenzhen *i sør og* Shanghai-Pudong New Area *i øst.*

Oppbyggingen skjer i de tre fylkene Rongcheng, Anxin og Xiong i prefekturet Baoding. Store deler av Baiyangsjøen og dets våtområde ligger innen området.

Generalsekretæren for kommunistpartiet, Xi Jinping, meddelte i juli 2014 personlig i fortrolighet den tidligere amerikanske *Treasury Secretary* Henry Paulson om at ideen til denne storbysonen var «hans eget personlige initiativ», ifølge Paulsons memoarer *Dealing with China*.

Den offentlige kunngjøringen om dette «nye området» kom som et lyn fra klar himmel på ettermiddagen 1. april 2017. Informasjonen hadde vært så konfidensiell at de berørte lokalregjeringene ikke visste om det på forhånd. Det at Xi Jinping hadde besøkt Anxin-området 23. februar 2017 sammen med Xu Kuangdi, den tidligere lederen i *Pudong nye område*, ble avslørt første gang i nyhetsprogrammet *Xinwen Lianbo* samme kveld.

Referanser
----------

1. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
2. 1 2   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
3. 1 2 3  «New area to be 'historic' development» **(engelsk)**. CHINADAILY.com.cn. Besøkt 6. januar 2018.
4. ↑  «Arkivert kopi». *xueqiu.com*. Arkivert fra originalen 5. april 2017. Besøkt 23. april 2020.
5. ↑ . National Business Daily. 3. april 2017 .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
6. ↑  *Beijing Youth Daily* .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
Kongler med frø fra *Welwitschia*
***Welwitschia mirabilis*** er en besynderlig nakenfrøet plante som kun forekommer i Namibørkenen.
Den har en kort underjordisk stamme med opptil en halv meter diameter.
Stammen produserer kun to blader, som vokser gjennom hele plantens liv (som kan vare i over 1000 år).
Bladene er om lag 30 cm brede og blir flere meter lange, selv om spissene etter hvert visner og eroderer bort. De har parallelle nerver som barnåler eller bladene til tempeltreet.

*Welwitschia* lagrer vann i stammen sin, og regnes således til sukkulentene.
For i det hele tatt å få tak i vann, utvikler *Welwitschia* svære røtter som dekker et enormt område, samt en lang pælerot for å få tak i grunnvann.
Planten hadde imidlertid ikke overlevd uten vann fra dugg og tåke.

*Welwitschia* er særbu.
De hunnlige plantene danner små kongler, mens hannkonglene er sterile.

Systematisk sett er *Welwitschia* en veldig isolert art (et «levende fossil»).
De nærmeste slektningene er *Ephedra* og *Gnetum*, men evolusjonært sett må de ha skilt lag for veldig lenge siden, fordi de er kjennetegnet ved så mange unike egenskaper.

Planten ble nevnt for første gang i 1859 av den østerrikske botanikeren Friedrich Welwitsch, som den også er oppkalt etter.

Referanser
----------

1. ↑  Peter R. Crane; Patrick Herendeen; Else Marie Friis (2004). «Fossils and plant phylogeny». *American Journal of Botany*. 91 (10): 1683–1699. PMID 21652317. doi:10.3732/ajb.91.10.1683. Arkivert fra originalen 18. juli 2010. Besøkt 23. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Welwitschia mirabilis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Welwitschia mirabilis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Welwitschia mirabilis* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Welwitschia mirabilis* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Welwitschia mirabilis* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Welwitschia mirabilis* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Welwitschia mirabilis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Welwitschia mirabilis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Welwitschia mirabilis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
***Xiphophorus*** er en gruppe levendefødende tannkarper som finnes i Mellom og Sør-Amerika. De fleste artene er endog fra Mexico. De fleste har populærnavnene sverddrager eller platy. Dette kommer av at hannene på en del av artene har sverd på nedsiden av halefinnen, dermed sverddrager. De artene uten dette fenomenet har navnet platy. De blir ennå beskrevet nye arter i familien. Lengden variere på de minste fra 3 cm til 25 cm. *Xiphophorus mayae* er registret over 20 cm, men også *Xiphophorus helleri* og *Xiphohorus montezumae* blir tilsvarende stor i visse biotoper. Merk at det er store individuelle forskjeller på artene fra biotop til biotop både på lengde, farge og utseende generelt. Det kan også være store individuelle forskjeller fra en enkelt biotop. Noen steder i Mexico finnes det store innsjøer med mange forskjellige stammer av *Xiphophorus helleri*. Det er helt normalt i naturen at en hann har kontroll over en store gruppe hunner, gjerne oppimot 50 hunner. Fenomenet ligner mye på løvene. Det gjelder både *Xiphophorus helleri* og *Xiphophorus montezumae*. Andre biotoper virker det som hanner og hunner er separert fra hverandre og møtes tilfeldig.

Innenfor de store sverddrager-artene finnes det morfer, dette er hanner som utvikler seg tidlig, og er mindre enn det normale. Utvikler seg tidlig for å kunne formere seg raskere. Dette fenomenet ser ut til å være unikt for akvariehobbyen, og oppstår nok sjeldent i naturen. Spesielt alt for små akvarier hemmer veksten på de store artene. Dessuten er ofte sverddragerne og platyene i butikken en hybrid mellom flere arter innenfor slekten. Hybrid er en krysning av flere arter, og siden genetikken er lik innenfor *Xiphophorus* kan artene krysses. Men så lenge de har muligheten til å formere seg normalt innenfor egen art, vil de normalt unngå å krysse seg. De finns tilfeller av krysning i naturen, dette var slik *Xiphophorus mixei* ble til.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Xiphophorus* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Xiphophorus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Xiphophorus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Xiphophorus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Xiphophorus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Xiphophorus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**Marit Beate Kasin** (født 1983) er en norsk hundekjører, forfatter og journalist. 

I 2008 startet hun kennelen Vinterdans. Kasin og hundene konkurrerer i norgeseliten i langdistanse hundekjøring, og har mange gode resultater. Blant annet ble hun beste førstegangskjører på Finnmarksløpet i 2015, vant NM i hundekjøring i 2016 og ble sammenlagtvinner i Finnmarksløpet i 2016 og Finnmarksløpet i 2017.[]

Journalist
----------

Kasin jobber (per 2022) som journalist i redaksjonen i Avisa Valdres på Fagernes, og bor i Øystre Slidre i Valdres.

I 2021 ledet Kasin et større, redaksjonelt graveprosjekt som Avisa Valdres ga samletittelen *Hytteparadokset - har nordmenns hyttedrøm blitt naturens mareritt?*.

Forfatterskap
-------------

I 2018 debuterte hun som forfatter med boken *Vinterdans* på Aschehoug forlag. I boken forteller Kasin om sin altoppslukende virksomhet som hundekjører, og om et liv tett på naturen og hundene. Boken ble kjøpt inn av Kulturrådet, og ble også oversatt til tysk.

I 2021 var Kasin skyggeforfatter på samme forlag for boken *Best sammen*, sammen med hundetrener og NRK-profil Maren Teien Rørvik og hennes ektemann Jørgen Teien Rørvik.

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Kasin, Marit Beate, 1983-, besøkt 16. oktober 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Hjem». *vinterdans* **(engelsk)**. Besøkt 16. oktober 2022.
3. ↑  «Hytteparadokset». *Avisa Valdres*. Besøkt 16. oktober 2022.
4. ↑  «Vinterdans». *aschehoug.no*. Besøkt 16. oktober 2022.
5. ↑  «Best sammen». *aschehoug.no*. Besøkt 16. oktober 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marit Beate Kasin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** SUDOC
 |
**Kommunestyrevalget 1907** var et valg i Norge som ble gjennomført i 1907. Valgdagen var i oktober for landdistriktene og desember for byene. Ved valget ble det valgt representanter og varamenn til 583 norske landkommuner med 908 valgsogn, 31 større byer og 30 mindre byer. I landdistriktene ble det valgt 10 876 representanter og 9 823 varamenn, mens det i byene ble valgt 1 980 representanter og 1 535 varamenn.

716 932 personer var innført i manntallet ved valget, herav 37,7 % kvinner. Det var et krav om to års opphold i vedkommende kommune for å ha stemmerett, i tillegg til statsborgerskapet. De som mottok fattigunderstøttelse hadde ikke stemmerett. Innføring av kvinnelig stemmerett i Norge hadde kommet dithen at kvinner som betalte skatt hadde stemmerett. Stemmerettsalderen var 25 år. Av de manntallsførte hadde 18 720 personer suspensjonsanmerkning. 698 212 personer hadde stemmerett.

Valgloven ga anledning til å velge mellom forholdstallsvalg og flertallsvalg. 393 av herredene hadde vedtatt å avholde flertallsvalg. I de øvrige ble det holdt flertallsvalg hvis det bare var ett eller ingen godkjente forslag til valgliste. Ti av byene avholdt flertallsvalg. Den største av disse var Bodø.

324 617 personer avga stemme, noe som ga en valgdeltagelse på 46,5 %.

Referanser
----------

1. ↑  «NOU 2001:3 Velgere, valgordning, valgte». Kommunal- og regionaldepartementet. 30. januar 2001. s. 33.
2. ↑  «Norges Offisielle Statistikk.V.61. Kommunevalgene 1907» (PDF). Det Statistiske Centralbyraa, Kristiania, i kommisjon hos H.Aschehoug & Co. 1908.

| * v
* d
* r

* Valg i Norge
* Liste over valg i Norge

 |
| --- |
| Stortingsvalg | 
* Riksforsamlingen 1814
* 1814
* 1815
* 1817
* 1820
* 1823
* 1826
* 1829
* 1832
* 1835
* 1838
* 1841
* 1844
* 1847
* 1850
* 1853
* 1856
* 1859
* 1862
* 1865
* 1868
* 1870
* 1873
* 1876
* 1879
* 1882
* 1885
* 1888
* 1891
* 1894
* 1897
* 1900
* 1903
* 1906
* 1909
* 1912
* 1915
* 1918
* 1921
* 1924
* 1927
* 1930
* 1933
* 1936
* 1945
* 1949
* 1953
* 1957
* 1961
* 1965
* 1969
* 1973
* 1977
* 1981
* 1985
* 1989
* 1993
* 1997
* 2001
* 2005
* 2009
* 2013
* 2017
* 2021

 | Norges flagg |
| Kommunestyrevalg | 
* 1898
* 1901
* (1904)
* 1907
* 1910
* 1913
* 1916
* 1919
* 1922
* 1925
* 1928
* 1931
* 1934
* 1937
* 1945
* 1947
* 1951
* 1955
* 1959
* 1963
* 1967
* 1971
* 1975
* 1979
* 1983
* 1987
* 1991
* 1995
* 1999
* 2003
* 2007
* 2011
* 2015
* 2019
* 2023

 |
| Fylkestingsvalg | 
* 1975
* 1979
* 1983
* 1987
* 1991
* 1995
* 1999
* 2003
* 2007
* 2011
* 2015
* 2019
* 2023

 |
| Sametingsvalg | 
* 1989
* 1993
* 1997
* 2001
* 2005
* 2009
* 2013
* 2017
* 2021

 |
| Folkeavstemninger | 
* Union 1905
* Konge 1905
* Forbud 1919
* Forbud 1926
* EF 1972
* EU 1994

 |
| 
* Se også: Liste over Norges regjeringer
* Lister over stortingsrepresentanter
* Historisk mandatfordeling på fylker
* Mandatfordeling på valgkretser

 |
***Her Strange Wedding*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av George Melford.

Handling
--------

Etter å ha underslått en stor sum penger fra en bedrift i Chicago, avlegger Lee Brownell et uventet besøk til broren sin Dr. Max Brownell. Snart vinner Lee kjærligheten til Coralie Grayson, som Max lenge hadde ønsket å gifte seg med. Kvelden før Coralies og Lees bryllup oppdager Max brorens forbrytelse. Men han går, for Coralies skyld, med på å tilbakebetale alle de stjålne pengene.

Max kommeer imidlertid for sent, fordi Lee har stjålet igjen. Coralie får vite om ektemannens virkelige natur etter bryllupet deres. På bryllupsreisen møter de ved et uhell Max, som reiser med samme båt som dem, men Lee dør kort tid senere.

Rolleliste
----------

* Fannie Ward som Coralie Grayson.
* Jack Dean som Dr. Max Brownell.
* Tom Forman som Lee Brownell.
* William Elmer som Peters.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 7. mai 2016.
2. ↑  HER STRANGE WEDDING

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Her Strange Wedding* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Her Strange Wedding* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Her Strange Wedding* på American Film Institute Rediger på Wikidata
***Her Game*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Frank Hall Crane.

Handling
--------

Etter at familien hennes blir økonomisk ødelagt på grunn av et søksmål av John Rutherford fra Wall Street, velger Carol Raymond å forlate Virginia for å ordne opp. Tre uker senere, etter å ha giftet seg med Bruce Armitage - den nå avdøde Rutherfords nevø og arving - forteller Carol sin far historien i et brev: Etter at hun ankom, lyktes hun med å få Armitage til å bli forelsket i henne.

Imidlertid lokket Armitages tvilling-bror, Alan Rutherford, henne til en veikro. Etter at hun drikker for mye champagne, forsøkte Rutherford - som dukket opp som Armitage - å angripe henne. Men hun oppdager snart at det var tvilling-broren som stod bak dette angrepet. Hun giftet seg deretter med Armitage.

Rolleliste
----------

* Florence Reed som Carol Raymond
* Conway Tearle som Alan Rutherford / Bruce Armitage
* Jed Prouty som Bobby McAllister
* Florence Billings som Mildred Manning

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 9. april 2016.
2. ↑   www.imdb.com, besøkt 9. april 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  HER GAME

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Her Game* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Her Game* på AllMovie Rediger på Wikidata
**Owen Gun** (Owen Machine Carbine) er en maskinpistol fra Australia, designet av Evelyn Owen i 1939.

Våpenet er det eneste australske våpen som ble brukt under andre verdenskrig, og var standard maskinpistol for den australske hæren gjennom krigen. Våpenet ble produsert av John Lysaght, ca. 50 000 våpen ble produsert mellom 1941 og 1945.

Owen Gun i bruk
---------------

Owen Gun var noe større og tyngre enn tilsvarende andre maskinpistoler, men var kjent som et uvanlig pålitelig våpen. Under de harde kampene i jungelen i Ny-Guinea var det vanskelig å vedlikeholde våpen skikkelig og støv og gjørme gjorde at mange eller pålitelige våpen ikke fungerte. Owen Gun var lett og demontere, hadde enda færre deler enn en Stengun og åpninger bak i glidekassen som slapp ut vann, rust og gjørme. Delene hadde også ganske vid toleranse, slik at litt rusk i mekanismen ikke førte til å våpenet låste seg.

Under kampene på Guadalcanal og Salomonøyene byttet australske og newzealandske kommandosoldater ut sine Thompson maskinpistoler med Owen Gun fordi Thompson ikke var diftsikker nok. Både New Zealand, Storbritannia og USA viste interesse for designen, men produksjonen ved John Lysaght var ikke stor nok til å dekke mer enn etterspørselen på hjemmebane. Etter andre verdenskrig ble den også brukt senere av australske tropper i både Koreakrigen og Vietnamkrigen. Den var standard maskinpistol frem til tidlig på 1960-tallet, hvor den ble byttet ut mot F1 maskinpistolen.

Konstruksjon
------------

Mekanismen har masseretardert sluttstykke, og skyter med åpent sluttstykke. Den er lett igjenkjennbar da den har et topp-montert våpenmagasin og sidemonterte sikter. Den har en stokk som ikke er foldbar, men kom også med pistolgrep.

Referanser
----------

1. 1 2  «Owen SMG (Owen Machine Carbine)». militaryfactory.com. Besøkt 2. mai 2013.
2. ↑  Colin R. Larsen (1946). *Pacific Commandos: New Zealanders and Fijians in acton. A History of Southern Independent Commando and First Commando Fiji Guerrillas*. Wellington: A. H. and A. W. Reed. s. 96. Besøkt 13. august 2015.

| * v
* d
* r
Britiske og Samveldets infanterivåpen under andre verdenskrig |
| --- |
| Pistoler | Enfield No. 2 · Webley revolver · Browning Hi-Power · Colt M1911 · Smith & Wesson Victory revolver |
| Rifler | Lee-Enfield · Rossriflen · M1 Karabin |
| Maskinpistoler | Lanchester SMG · Stengun · Austen MK I · Owen Gun · Thompson · Reising M50 |
| Maskingevær og større | Brengun · Lewisgun · Charlton Automatic Rifle · Vickers MG · M1918 Browning Automatic Rifle · Boys antitankrifle · PIAT · Lifebuoy flammekaster |
| Patroner | .303 British · .38/200 · .38 Special · .45 ACP · .455 Webley · .50 BMG · 9 x 19 mm Parabellum |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |

Portal: Andre verdenskrig
***Her Own People*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Scott Sidney.

Handling
--------

John Kemp, en velstående mann, etter kunngjøringen om hans forlovelse med Eleanor Dutton, overhører henne erklære hennes kjærlighet til en annen mann - samtidig som hun uttaler at hun må gifte seg med Kemp på grunn av pengene hans. Kemp reiser sin vei, og Eleanor gifter seg snart med mannen hun elsker. Kemp gifter seg heller med en indianer, kalt The Morning Star. De får snart en datter, Alona, som Kemp idoliserer. Hun møter Frank Colvin, en fattig ung prospektør, og de blir raskt knyttet til hverandre.[]

Men Kemp føler det som sin plikt å vende tilbake til sivilisasjonen, for å gjennomføre Alonas utdannelse - og han sørger for at hun får plass ved en fasjonabel internatskole. Men etter å ha fått vite at Alona er av indianer-blod, mister flere av de andre studentene ved skolen interessen for henne. Bare en, Myra Agnew, er fremdeles snill mot Alona. Myra tar Alona med seg hjem når det er jul, slik at hun kan møte broren hennes: Blinn. Men Alona får ved et uhell vite at Blinn bare bryr seg om formuen hennes, og etter farens død vender hun forbitret tilbake til hennes eget folk. Hun møter igjen Frank Colvin, som erklærer sin kjærlighet til henne.[]

Skuespillere
------------

* Lenore Ulric som Alona
* Colin Chase som Frank Colvin
* Howard Davies som John Kemp
* Adelaide Woods som Eleanor Dutton
* Jack Stark som Jimmie Pope
* Gail Brooks som Morning Star
* Joy Lewis som Myra Agnew
* William Jefferson som Blinn Agnew
* Ada Lewis som Mrs. Colvin
* Mary Mersch som Katherine Colvin
* William Steele som Polsa Kar

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 18. april 2016.
2. ↑  HER OWN PEOPLE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Her Own People* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Her Own People* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Skottet i Buvika** er en dramatisk musikal av Idar Lind (tekst) og Knut Anders Vestad (musikk).

Bakgrunn
--------

Den 20. september 1913, under streiken i Buvika, ble den streikende møllearbeideren Marius Folstad drept av streikebryteren Alf Egset ved Piene Mølle i Buvika ved Trondheim. Aftenposten reagerte med å legge skylden på arbeiderbevegelsen: "Det drypper blod af dine fingre, Martin Tranmæl." Denne hendelsen er utgangspunktet for det dramatiske musikkspillet **Skottet i Buvika** (urpremiere 1. mai 2008, nypremiere 20. september 2013).

Drapet førte til at en liten streik i et lite bygdesamfunn ble en stor nasjonal konflikt. Boikotten av *blodmjølet* ble ikke bare en trussel mot Piene Mølle, den førte til at arbeidsgiverne varslet lockout av førti tusen arbeidere på landsbasis. Den radikale delen av fagbevegelsen ville reagere med sympatistreik. Konflikten delte Buvika, den delte det norske samfunnet og den delte arbeiderbevegelsen.

Skuespillet
-----------

Manuskriptet til Skottet i Buvika er skrevet av Idar Lind, musikken av Knut Anders Vestad. Stykket blir spilt der hendelsene fant sted, i friluft ved selve mølla. Dette er trolig det eneste teaterstykket i Norge som blir spilt ved et industrianlegg der produksjonen må stanses under forestillingene. På scenen står mer enn hundre aktører, profesjonelle og amatører. Det grunnleggende uttrykket i musikken er rock, men den spenner over mange ulike sjangrer.

I 2008 hadde Trond-Ove Skrødal fra Trøndelag Teater rollen som den danske møllemesteren Lars Sørensen, mens norsk-danske Hege Tokle var fru Marie Sørensen. Som drapsofferet, den streikende Marius Folstad, møtte vi Olve Løseth. Jeanette Krommen spilte Randine Nilsen som var datter av en streikebryter og hadde barn med Marius. Tore Berntsen Granås var den radikale fagforeningslederen Elias Volan. Rockevokalisten John Magnus Nilsen hadde sin teaterdebut som drapsmannen Alf Egset. Gunn Mogseth spilte Sofie Havn, den unge kvinnen som ble ansatt som kokke for streikebryterne.

På scenen var også en rekke amatører sammen med Buvik songlag, Koret Våren og Eggkleiva mannskor. Regien var ved Rolf Losnegård, koreograf Anett Hjelkrem, orkesterleder Trond Hustad. Produsent var kulturfestivalen Kristin på Husaby.

Blant de andre medvirkende: Marit Leinum, Are Hembre, Ann Kristin Vinje, Tore André Helgemo.

Litteratur
----------

* Inga E. Næss (1988). *Skotet i Buvika : Streiken ved Piene Mølle 1913*. Oslo: Samlaget. ISBN 82-521-3129-8.
* *Streiken i Buvika, – arbeidskonflikten som endte med drap*. Redigert av Gerd Søraa. Utgitt av Skaun historielag, 2008.
* Jørund Leraan. «Buvik-konflikten» I: *Streiken i Buvika, – arbeidskonflikten som endte med drap*. 2008. pdf[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* skottet.no