recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Naar kjærlighed dør*** (svensk: *När kärleken dödar*) er et svensk stumfilmdrama fra 1913 i regi av Mauritz Stiller. Manuset ble skrevet av Stiller og Sigrid Calamnius, etter en idé av førstnevnte. Bergliot Husberg spiller den kvinnelige hovedrollen som modellen Irma.

Handling
--------

Forvalteren hos grev Bjelke har en ung, vakker og kunstbegavet datter med navn Irma. Hun får i oppdrag av greven til å male hans portrett. En dag frir han til Irma, men hun avviser ham. Det forårsaker en heftig scene mellom henne og faren, hvoretter hun forlater sitt hjem og drar sin vei. Ett år senere står Irma modell for den unge og lovende maleren, Oscar Falck, som hun elsker og bor sammen med. Falck er fattig og lykkes ikke i å selge noen skisser. Han legger merke til hvordan en fremmede og velkledd herre mister sin pengepung uten å merke det. Fristelsen blir for stor for Falck. Han tar den og skynder seg derifra. Mannen oppdager at han har mistet pengepungen og ser hvem tyven er. Når Falck kommer hjemme viser han Irma den. Hun kjenner pengepungen igjen på initialene. Den tilhører grev Bjelke. 

Falck har malt et portrett av Irma, som blir stilt ut i den store kunstsalongen. Greven får se det der og ber om kunstnerens navn og adresse for å kjøpe det. Greven gjenkjenner umiddelbart Falck som tyven. Irma ber ham inntrengende om ikke å gå til politiet med saken. Greven går med på dette under det vilkår at hun forlater Falck og gifter seg med ham. Irma skriver et avskjedsbrev, følger greven og blir hans ektefelle. Det blir intet lykkelig ekteskap. 

Noen år senere har Falck blitt en berømt maler og blir presentert for greven på en klubb. Oscar rekker tvilende fram hånden, men greven snur ham bare ryggen med forakt. Følgen blir med nødvendighet en duell. Irma gjør det hun kan for å forhindre duellen, men lykkes verken med å få ektemannen eller Oscar til å avstå. I duellen blir greven livsfarlig såret. Irma og Falck flykter for å unngå følgene. På toget ser hun greven foran seg, mørk og truende, i et syn. Irma går av toget. Hun står og ser på det der det forsvinner bort med den eneste mannen som hun virkelig har elsket.

Rolleliste
----------

* Victor Sjöström - Oscar Falck, maler
* Bergliot Husberg - Irma, modell
* Georg af Klercker - Bjelke, greve
* Emil Ljungqvist - Berg, Irmas far, forvalter hos greven
* William Larsson - Kunstsamler

Filmen i dag
------------

Av filmen er et kortere avsnitt gjenfunnet, etter at man lenge anså filmen i sin helhet for å være tapt. Dette avsnittet, ervervet av Svenska Filminstitutet våren 1981, er 37 meter langt, noe som tilsvarer en datidig visningstid på om lag 2 minutter.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Naar kjærlighed dør* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Naar kjærlighed dør* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Naar kjærlighed dør* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (de) *Naar kjærlighed dør* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Naar kjærlighed dør* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Eigenamt** («det egne amt») var navnet på habsburgernes «eget» område rundt stamborgen deres, Habsburg i Aargau i dagens Sveits. Eigenamt hadde status som grevskap (senere fyrstegrevskap), men mistet betydningen etter at huset Habsburg hadde flyttet sitt makttyngdepunkt østover til Østerrike på 1200-tallet. Habsburgerne overlot dermed Eigenamt i 1397 til klosteret Königsfelden, som de hadde grunnlagt. I 1415 okkuperte Bern de habsburgske besittelsene i Aargau inkludert Eigenamt. Dermed var stamlandene til huset Habsburg gått tapt, men uten at disse noen gang godtok tapet. Derfor inngikk tittelen *gefürsteter Graf zu Habsburg* i den offisielle tiltalen av de østerrikske (erke)hertugene helt frem til monarkiets fall i 1918.

Området som ble betegnet som Eigenamt, består av dagens kommuner Birr, Birrhard, Brugg, Brunegg, Habsburg (med selve borgen), Hausen, Lupfig, Mülligen, Scherz, Schinznach-Bad og Windisch (med det forhenværende klosteret Königsfelden).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | HDS
 |
**Lippe** er en elv i Nordrhein-Westfalen i Tyskland og en av sideelvene til Rhinen fra høyre med en lengde på 220 kilometer. Elven har sitt utspring ved kanten av Teutoburger Wald i Bad Lippspringe nær byen Paderborn. Den renner vestover gjennom Paderborn, Lippstadt og så nordover langs kanten av Ruhrområdet gjennom byene Hamm, Lünen, Haltern og Dorsten. Elven munner ut i Rhinen ved Wesel.

På grunn av avløpsvann fra industrien og oppretting av elveløpet var Lippe i en økologisk utfordrende tilstand. For tiden blir det gjort tiltak for å gjenopprette dyrelivet i elven. Området Kreis Lippe er kalt opp etter elven, og dette var en delstat i Det tysk-romerske riket og er i dag et *landkreis* i Nordrhein-Westfalen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lippe River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Lippe – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames
 |
Hovedbygningen (våningshuset) ved Oddernes prestegård Foto: Erlend Bjørtvedt 
Prestegårdsbygningen før arbeidene i 1923, med en fløy som siden er revet. Foto: Anders Bugge 
**Oddernes prestegård** ligger like nord for Oddernes kirke.

Kirken er fra middelalderen, og det har vært prestegård på stedet siden reformasjonen. Dagens hovedbygning ble oppført i 1759–61 etter at den forrige brant. Det ble utført større endringer og reparasjoner i 1892 og 1923, de siste etter tegninger av Niels Winge Grimnes. Prestegården ble fredet av Riksantikvaren i 1991. Den ble noe modernisert i 1994.

Hovedbygningen (våningshuset) er en laftet bygning i to og en halv etasje med stående panel og saltak. Den hadde før 1923 en ekstra fløy i full høyde vinkelrett på den nåværende, og fargen har variert. I dag er den hvit. Nordover og dernest vestover fra våningshuset går lavere fløyer. De tre fløyene danner et gårdstun med utgang mot Jegersbergveien i vest. Bygningsmassen er omgitt av et hageanlegg som igjen er omgitt av Oddernes kirkegård.

I området rundt prestegården og kirkegården er en rekke jernaldergraver.

Referanser
----------

1. ↑  Kjempegravene på Oddernes (Frans-Arne Hedlund Stylegar om arkeologi)

Kilder
------

* Oddernes prestebolig Arkivert 6. september 2021 hos Wayback Machine. hos Opplysningsvesenets fond
* Gunnar Birkeland og Sigrunn Nerdal, red. (2015). «211 Oddernes prestegård». *Prestegårder i Norge – et utvalg*. Opplysningsvesenets fond. s. 181–182. Arkivert fra originalen 1. september 2019. Besøkt 6. september 2021.

Eksterne lenker
---------------

* «Oddernes prestegård». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* Kirkebøker for Oddernes
***Nabathaea*** er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

En nokså liten, avlangt oval, halvblanke, gulaktig eller rødbrun akjoldbille, sett fra siden er pronotum ganske flatt, dekkvingene jevnt hvelvede. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval, men hos denne arten er utvidelsen forholdsvis smal. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" litt spisst framskytende. Oversiden er kraftig og ganske jevnt punktert.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Denne slekten finnes i tørre, ørkenaktige områder.

Utbredelse
----------

Arten er kjent fra Jemen og Egypt.

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Nabathaea*** Spaeth, 1911
							+ *Nabathaea pygmaea* Spaeth, 1911

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* *Nabathaea* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Nabathaea* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Nabathaea* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Nabathaea* hos ITIS Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Filosofisk fotball** (på engelsk *Philosopher's Football* eller *Phutball*) er et strategibrettspill for to spillere som er beskrevet i Elwyn Berlekamp, John Horton Conway og Richard K. Guys kompendium *Winning Ways for your Mathematical Plays.* Det spilles med én hvit brikke og et ubegrenset antall svarte brikker på et rektangulært rutenett med femten vertikale linjer og nitten horisontale linjer. En måte å spille på er å bruke go-stener på et go-brett. 

En vanlig åpning
Den hvite brikken er *ballen* og plasseres i begynnelsen av spillet på midten av brettet. Målet er å flytte ballen til motstanderens mållinje, som er den andre siden av brettet sett fra der man selv sitter.

Et trekk består i enten å plassere en svart brikke (en *spiller*) på et hvilket som helst tomt punkt på brettet, eller å hoppe med ballen. Ballen kan bare hoppe over punkter som inneholder svarte brikker. Et hopp må være i en rett linje, horisontalt, vertikalt eller diagonalt. Etter at en spiller hopper med ballen, fjerner han alle de svarte brikkene som ble hoppet over. Deretter kan han enten avslutte trekket, eller, hvis han ønsker det og det er mulig, fortsette å hoppe med ballen. Hvis spilleren avslutter trekket med å plassere ballen på motstanderens mållinje, vinner han spillet.

Ballen kan ikke gå over sidelinjen til høyre eller til venstre, men den kan gå over motstanderens mållinje. I det tilfellet regnes det som et mål. I tillegg er det tillatt å la ballen lande på sin egen mållinje uten at det regnes som et selvmål, forutsatt at man fortsetter trekket og flytter ballen vekk fra mållinjen før trekket avsluttes.
**Servaas «Faas» Wilkes** (født 13. oktober 1923, død 15. august 2006) var en nederlandsk fotballspiller som spilte angriper med 35 mål på 38 kamper (et snitt på 0,92 mål per kamp) for det nederlandske landslaget. Snittet kunne kanskje ha vært større, da Wilkes som profesjonell spiller ble satt ut av det rene amatørlandslaget til Nederland fra 1949–1955, da det nederlandske fotballforbundet tillot profesjonelle spillere på landslaget.

Wilkes spilte for Xerxes Rotterdam i begynnelsen av karrieren før han etter sesongslutt 1948–1949 dro til den italienske klubben Internazionale. Han fikk 95 kamper og scoret 47 mål for laget i de tre sesongene han var der. Han spilte også én sesong i Torino Calcio før han som 30-åring dro til den spanske klubben Valencia. Wilkes holdt scoringsformen oppe med 38 mål i 62 kamper mellom 1953 og 1956. Han ble således den første utenlandske stjernen i Valencia. Etter det oppholdet dro han tilbake til Nederland og VVV, deretter tilbake til Valencia og Levante UD før han avsluttet karrieren i Fortuna '54. 

Wilkes ble regnet som en av de beste fotballspillerne fra Nederland noensinne, og han var kjent for sitt kreative spill og driblinger. Storspilleren Johan Cruijff omtalte Wilkes som sitt idol.

Wilkes døde av hjerteinfarkt i 2006.

Referanser
----------

1. 1 2   GeneaStar, GeneaStar person-ID wilkesserva[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   transfermarkt.com, oppført som Faas Wilkes †, Transfermarkt spiller-ID 148736, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Faas Wilkes: Dutch Superstar and the Cristiano Ronaldo of His Time - Bleacherreport.com, 11. november 2008, hentet 16. februar 2013

Eksterne lenker
---------------

* (en) Faas Wilkes – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Faas Wilkes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Faas Wilkes – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Faas Wilkes – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Faas Wilkes – EU-Football.info Rediger på Wikidata
* In memorial for Faas Wilkes Arkivert 16. april 2021 hos Wayback Machine. (nederlandsk)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNE
 |
**György Matolcsy** (født 18. juli 1955 i Budapest) er en ungarsk økonom, som har vært økonomiminister (2000-2002) og minister for nasjonal økonomi (2010-2013), og som siden mars 2013 har vært sentralbanksjef for Ungarns sentralbank. 

Han er gift og har tre barn.

Utdanning og yrkeserfaring
--------------------------

Matolcsy har en doktorgrad innen temaet konvertering av ungarske statseide selskaper til holdingselskaper, en oppgave han forsvarte i 1981. Før dette gikk han ved Karl Marx University of Economics (1972-1977), der han fikk en universitetsgrad innen sosialøkonomi. 

Han begynte å jobbe i det ungarske Finansdepartementet i 1978, der han jobbet fram til 1985. I 1985 begynte han å jobbe i Financial Research Institute, og i 1987 gikk han til Financial Research PLC, som teoretisk forsker, og rådgiver innen området kapitalmarkeder. Etter å ha jobbet ved Statsministerens Kontor i 1990, som bl.a. statssekretær og rådgiver for statsminister József Antall, ble han direktør for Privatisation Research Institute i 1991. 

Fra 1991 til 1994 jobbet han for Den europeiske bank for gjenoppbygning og utvikling (EBRD) i London. De første tre årene satt han i styret, og var Ungarns representant i EBRD. Det siste året var han direktør for EBRD. Etter dette jobbet han en årrekke for Privatisation Research Institute, som etterhvert byttet navn til Institute for Growth; her jobbet han fra 1995 til 2010, kun avbrutt av to år i Finansdepartementet i 2000-2002, der han var økonomiminister, og hadde ansvaret for bl.a. *Széchenyiplanen*. Han grunnla også Hungarian Economic Development Institute i 2007, der han jobbet fram til 2010.

Matolcsy var minister for nasjonal økonomi i Viktor Orbáns andre regjering, fra 2010 til 2013. Den 1. mars 2013 annonserte statsminister Orbán at Matolcsy ville bli nominert til stillingen som sentralbanksjef, og 4. mars overtok han etter András Simor.

Utmerkelser
-----------

* 2013 - Barankovics Commemorative Coin award

Utgivelser
----------

* 1991 - «Lábadozásunk évei» (Years of Recovery)
* 1998 - «Sokk (vagy kevés?)» (Shock Therapy, or Too Little?)
* 2003 - «Élő emlékeink» (Our Living Memories)
* 2004 - «Amerikai birodalom» (American Empire)
* 2008 - Éllovasból sereghajtó (From Vanguard to Bringing Up the Rear)

Referanser
----------

1. ↑   PIM identifier, PIM authority ID PIM36913, resolver.pim.hu, besøkt 1. juni 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Ungarns sentralbank – *Curriculum Vitaes of the members of the board*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Forbruker- og administrasjonsdepartementet** var et norsk departement som skulle arbeide med forbruker-, familie- og likestillingsaker, inntekts-, pris- og konkurransespørsmål, og administrasjonssaker. Departementet eksisterte fra 1972 til 31. desember 1989. Fra 1990 ble de berørte saksområdene overført til henholdsvis Arbeids- og administrasjonsdepartementet og Barne- og familiedepartementet.

Videre utvikling
----------------

Fra 1. januar 1990 til 1992 var det Arbeids- og administrasjonsdepartementet, så Administrasjonsdepartementet (1993 – 1996) / Planleggings- og samordningsdepartementet (1997) / Arbeids- og administrasjonsdepartementet (1998 – 2004) / Moderniseringsdepartementet (2004 – 2005) /
Fornyings- og administrasjonsdepartementet (2006 – 2009) / Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet (2010 – )

Se også
-------

* Liste over Norges forbruker- og administrasjonsministre


| * v
* d
* r
Norske departementer |
| --- |
| Regjeringen | 
* Statsministerens kontor
* Arbeid og inkludering
* Barn og familie
* Finans
* Forsvar
* Helse og omsorg
* Justis og beredskap
* Klima og miljø
* Kommunal og distrikt
* Kultur og likestilling
* Kunnskap
* Landbruk og mat
* Næring og fiskeri
* Olje og energi
* Samferdsel
* Utenriks

 | Norges flagg |

Portal: Norge

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Forvaltningsdatabasen
 |
**Patristikk** (fransk *patristique*, tysk *Patristik*, trolig fra latin eller gresk *pater*, «far») er en teologisk disiplin som tar for seg kirkefedrenes lære eller skrifter. Det defineres oftest ut fra den mest begrensede tolkningen av kirkefedre, det vil si de som skrev mellom slutten av 100-tallet og 700-tallet, den såkalte «patristiske tidsalder». 

Patristikken er nært knyttet til studiene av tidlig kirkehistorie og tidlig doktrinehistorie, siden skriftene er hovedkilder for disse temaene. Skriftene består av bibelkommentarer, doktrinære avhandlinger, praktiske avhandlinger, åndelig litteratur og en stor mengde prekener. De fremste geografiske stedene for de tidlige kirkefedrene var Roma, Konstantinopel, Alexandria, Antiokia og de vestlige områdene av nordlige Afrika rundt Kartago, foruten også Milano og Jerusalem.

Faget er noe annerledes avgrenset enn *patrologi*en, som konsenterer seg mer fokusert om kirkefedrenes (katolske) teologi. Patristikken favner alle teologiske skrifter fra den aktuelle tidsperiode, og dermed også skrifter som uttrykker heretiske lærer, og med ikke-personlige teksttlige vitnesbyrd som aktstykker fra konsiler og synoder og litugiske tekster.

Referanser
----------

1. 1 2   «patristisk», *NAOB*
2. ↑  McGrath, Alister E. (1998): *Historical Theology: An Introduction to the History of Christian Thought*. Oxford: Blackwell Publishers. ISBN 0-631-20843-7, s. 20–22.

Eksterne lenker
---------------

* Forum for Patristik, dansk nettsted
* Patristics In English Project, et engelsk nettsted med mål samle patristiske tekster og bringe oversettelser av uoversatte tekster

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** NKC
 |
**György Martinuzzi**, kalt  **Frater Georgius**  (kroatisk: **Juraj Utješinović**), (født 1482 i Kamičak i Dalmatia i det som i dag er Kroatia, myrdet desember 1551 i borgen Alvinczy i Transilvania i det som i dag er Romania) var en av Den katolske kirkes kardinaler.

Liv og virke
------------

Han var kroatisk, og mistet sin far som døde i kamp mot tyrkerne. Moren var venetiansk og onkelen var Giacomo Martinuzzi, biskop av Skradin i Dalmatia, og han tok deres slektsnavn. Hans fornavn er også gjengitt som Juraj, György, Georgius, og etternavnet som Utiesenovic, Utyeszenics, Utissenoviski, Wisenowiski, Martinušević og Martinuzius. Han var onkel til kardinal Juraj Draskovics (kreert 1585).

Han trådte inn i paulinereremittenes orden i Buda i 1510 etter å ha hatt en kort militær karriere. 

Han ble prior for ordenens kloster i Czestochowa i Polen og senere i Sajolad ved Erlau i det nordlige Ungarn. Der organiserte han en hærstyrke som hjalp den flyktede kong János til å beseire sin fiende kong Ferdinand av Böhmen.

### Biskop

Kong János utnevnte ham til kongelig rådgiver og stattholder i 1529, og i 1534 til biskop av Nagyvárad i 1534. I 1536 ble han også biskop av Csanád, men flyttet over til Nagyvárad i 1539. Han var en nøkkelperson under Ungarns samling og i kampen mot tyrkerne. Han ble ikke bispeviet før i 1548, av biskop Franciscus Josephich av Senj. 

### Erkebiskop

I 1551 ble han erkebiskop av Esztergom.

### Kardinal

Han ble kreert til kardinal av pave Julius III den 12. oktober 1551. Han døde før han fikk hentet sin røde kardinalshatt og bli tildelt tittelkirke.

Tyrkerfaren var overhengende høsten 1551, og for å vinne tid for forsvarerne gjenopptok kardinal Martinuzzi betalingen av tributt til sultanen.[] Men disse hemmelige kontaktene vekket den keiserlige general Giovanni Castaldos mistanke, og han anklaget Martinuzzi overfor kongen for forræderi og bad om tillatelse til å ta live av ham dersom det ble nødvendig.[] Kongen gav sin tillatelse, og mordet fant sted den 17. desember 1551 i borgen Alvinczy i Transilvania. Liket ble ikke begravet før den 25. februar 1552.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 122669181, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Kardinal Juraj Utješinović (kroatisk)[*død lenke*]
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Catholic-Hierarchy **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***Patriotism*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Raymond B. West.

Handling
--------

Robin Cameron forvandler hjemmet sitt ved den skotske kysten, til et sykehus for skadde soldater. Sidney Carson, som eier nabo-eiendommen, og Dr. Hyde er begge forelsket i Robin. Men hun er mer interessert i John Hamilton, en amerikansk soldat hvis skip ble senket utenfor kysten av Skottland. Når en rekke tjenestemenn blir sendt for å undersøke rapporter om tyske spioner som de tror kan være aktive i området, skjer det et luftangrep.

John Hamilton blir snart anklaget for å være en fiendtlig spion. Men Robin oppdager at Sidney Carson hadde sendt meldinger om natten, som hadde blitt plukket opp av tyske ubåter. John Hamilton reiser deretter til fronten, og Robin mottar nyheten om at hennes yngre bror Donald nettopp har mistet livet i kamp.

Skuespillere
------------

* Bessie Barriscale - Robin Cameron
* Charles Gunn - John Hamilton
* Herschel Mayall - Sidney Carson
* Arthur Allardt - Hyde
* Joseph J. Dowling - Angus Cameron

Referanser
----------

1. ↑  Patriotism
2. ↑  PATRIOTISM

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Patriotism* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**György Kutasi** (født 16. september 1910, død 29. juni 1977 i Melbourne, Australia) var en ungarsk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin. 

Kutasi ble olympisk mester i vannpolo under OL 1936 i Berlin. Han var med på det ungarske laget som vant vannpoloturneringen. Det var 16 nasjoner som stilte med lag. Ungarns resultat i finalerunden, 2-2 mot Tyskland, 3-0 over Belgia og 5-0 over Frankrike. Ungarn og Tyskland fikk begge 5 poeng men Ungarn vant på grunn av bedre målsnitt (10/2 = 5) mot Tysklands (14/4 = 3,5). De andre spillerne på det ungarske laget var György Bródy, Kálmán Hazai, Márton Homonnay, Olivér Halassy, Jenő Brandi, János Németh, Mihály Bozsi, István Molnár, Sándor Tarics og Miklós Sárkány. Kutasi spilte en kamp som målvakt under vannpoloturnering i Berlin.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Gull **Gull** i vannpolo, (Ungarn)

Eksterne lenker
---------------

* (en) György Kutasi – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) György Kutasi – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) György Kutasi – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) György Kutasi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) György Kutasi – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (hu) György Kutasi – Ungarns olympiske komité Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Fagermosen naturreservat** er et våtmarksområde på Setskog i Aurskog-Høland kommune som ble  vernet i 1981 for å bevare ei større, uberørt nedbørsmyr og et plantegeografisk interessant område.

Naturreservatet ligger nord for sjøen Setten, og utgjør et stort, sammenhengende myrområde omgitt av barskogkledde åser i vest og øst. I sør og nord ligger dyrket mark nært inntil myra. Fagermosen er ei nedbørmyr med flere eksentriske partier (høydepartier), som er særlig godt utviklet i den nordre delen. Små jordvannspåvirkete partier finnes i kantsonen. Midt på myra er det et større sumpområde med mye løsbunn. I øst og vest er det arealer med frodig kantvegetasjon.

Fagermosen representerer en utforming av eksentrisk høgmyr som er typisk for Akershus’ østre deler. Fagermosen har høy verdi som fuglebiotop og fungerer blant annet som rasteplass for traner under trekk.

Området nås fra lokale vei- og stisystemer.

Referanser
----------

1. ↑  Direktoratet for naturforvaltning, faktaark Besøkt 25. februar 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Naturbase
 |
Kruse Larsens kontorer i Inkognitogata 1
**Kruse Larsen AS** er et norsk kommunikasjons- og rådgivningsselskap, som ble startet av tidligere Arbeiderparti-politiker Jan-Erik Larsen i 2015. Larsen er også selskapets daglig leder, som har 24 ansatte. De leverer rådgivning innen strategi, politikk og mediehåndtering.

Tidligere statsråd, Bjarne Håkon Hanssen, ble partner og medeier i selskapet i 2016. I 2017 ble Lisbeth Berg-Hansen medeier i selskapet, også hun tidligere statsråd for Arbeiderpartiet. Berg-Hansen er selskapets styreleder.

Kruse Larsen har kontorer i Inkognitogata 1 i Oslo, Kristiansund og Trondheim.

Referanser
----------

1. ↑  «Rekordresultat i Kruse Larsen – har hatt sterk vekst under koronakrisen». *kampanje.com*. Besøkt 12. april 2021.
2. ↑  Støbakk, Torun (16. juni 2016). «Bjarne Håkon Hanssen slutter i First House». *dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 12. april 2021.
3. ↑  «Kruse Larsen AS Avd. Oslo - Oslo - Roller og kunngjøringer». *www.proff.no*. Besøkt 12. april 2021.
4. ↑  Svardal, Yngve Garen (5. august 2021). «Kruse Larsen åpner kontor i Trondheim». *www.kom24.no*. Besøkt 9. oktober 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Stockholms Olympiastadion. 
**Stockholm Bauhaus Athletics**, tidligere kalt **DN Galan** er et årlig svensk friidrettsstevne som blir arrangert på Stockholms stadion i Stockholm. DN Galan ble grunnlagt av Sixten Borg i håp om å få Peter Snell, den olympiske mesteren på 800 og 1500 meter fra Sommer-OL 1964 i Tokyo (etter at alt var klart meldte Snell forfall til stevnet). 

I 2015 ble Bauhaus ny sponsor for stevnet, og det byttet da navn til Stockholm Bauhaus Athletics.

Historie
--------

Den første DN Galan ble arrangert på Stockholms Olympiska Stadion den 4. og 5. juli 1967. Navnet på konkurransen var egentlig «Julitävlingarna» og bygde på en gammel sommertradisjon. DN Galan var klassifisert som IAAF Super Grand Prix og fra 2006 inngikk stevnet i den nye «World Athletic Tour». Fra 2010 er stevnet et av de fjorten arrangørene av serien Diamond League.

Et av de største øyeblikkene (sett med svenske øyner) er trolig da Patrik Sjöberg i 1987 satte sin svenske rekord på 2,42 meter i høyde. Resultatet som da var en tangering av verdensrekorden er fortsatt gjeldende europarekord.

Verdensrekorder
---------------

Det er satt tre verdensrekorder ved DN Galan:

| År | Øvelse | Rekord | Utøver | Nasjonalitet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **1997** | 800 m | 1:41,73 | Wilson Kipketer | Danmarks flagg Danmark |
| **1993** | 10000 m | 27:07,91 | Richard Chelimo | Kenyas flagg Kenya |
| **1987** | Høydehopp | 2,42 m | Patrik Sjöberg | Sveriges flagg Sverige |
|

Referanser
----------

1. ↑  Expressen - *Efter 48 år – DN-galan får nytt sponsornamn*, besøkt 3. juni 2017.
2. ↑  «European Alltime Top 30». European Athletics. Arkivert fra originalen 19. august 2014. Besøkt 11. juli 2012.  *(engelsk)*

Eksterne lenker
---------------

* DN Galans hjemmeside
* Banerekorder

| * v
* d
* r
 Diamond League  |
| --- |
| År | 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |
| Stevner | Doha Diamond League • Shanghai Golden Grand Prix • Bislett Games • Golden Gala • Adidas Grand Prix • Prefontaine Classic • Athletissima • British Grand Prix • Meeting Areva • Herculis • BAUHAUS-galan • London Grand Prix • Weltklasse Zürich • Memorial Van Damme |
**Krylbosmällen** (*Krylbosmellet*) var en eksplosjon som fant sted klokken 05.20 den 19. juli 1941. Et tysk godstog lastet med ammunisjon, med destinasjon Torneå i Finland, eksploderte i nærheten av Krylbos jernbanestasjon i Sverige. Eksplosjonen, som begynte med brann i vognene var omfattende; 24 personer ble skadet, men ingen drept, takket være at en assisterende ved lokomotivet hadde buksert bort de brennende vognene fra stasjonsområdet innen de rakk å eksplodere. Men det ble knust vindusruter i hele området. Flere krater oppstod og det største var 2,5 meter dypt og 10 meter bredt.

En ung offiser fra Dalregementet (Bror von Vegesack, som i 1960-årene ble regimentssjef) ledet saneringsarbeidet for å ta hånd om ueksplodert ammunisjon som lå spredt utover. Først ble ammunisjonen dumpet fra den nærliggende jernbanebroen over Dalälven, for å senere kjøres til Bysjön om lag tyve kilometer øst for Krylbo. Ammunisjon og deler fra jernbanevognene ble funnet senere flere kilometer fra Krylbo stasjon.

Det har aldri blitt klart hvorfor vognene eksploderte. Noen tror det var sabotasje av britiske agenter, men det foreligger ingen beviser for dette. Ifølge denne teorien skulle britiske Special Operations Executive, SOE, ha vært ansvarlig for sprengningen. SOE hadde sin svenske avdeling basert på den britiske legasjonen, med den assisterende militærattasjéen Malcolm Munthe som sjef. Han ble utvist fra Sverige dagen derpå.

Den utredning som ble gjort i 1941 samt flertallet senere rapporter peker imidlertid mot at det var en ulykke, med varmgang i et hjullager, alternativt gnister ved nedbremsing som i sin tur forårsaket en brann i de kruttsekker som ble transportert. Den utredning som ble gjort etter eksplosjonen ble helt offentlig først i 2011, 70 år etter hendelsen.

Referanser
----------

1. ↑  Lennart Oldenburg: *Under stöveln. Norge 1940-45*, Atlantis, Lund 2008, ISBN 978-91-7353-226-6, sid 210-11
2. ↑  Björn Fontander (2006). *De onda åren*. Stockholm.  Björn Fontander anfører i boken at Munthe på eldre dager halvveis medgav sabotadjen.
3. ↑
4. ↑  Krylbosmällen 70år. Utredningens PM her
En patruljebåt av typen Riverine under full fart
**Patrol Boat, Riverine** (**PBR**) var en type mindre patruljebåter som ble anskaffet av USA under Vietnamkrigen for å patruljere de store elveområdene i Vietnam.

I motsetning til tidligere prosjekter, sendte den amerikanske marinen (US Navy) ut oppdraget på anbud til sivile produsenter. Dette fordi man visste båtprodusenter allerede hadde de nødvendige forutsetninger og fagkunnskap til oppdraget. Det som er bemerkelsesverdig i denne sammenheng er mannen som tilslutt fikk den første kontrakten, produsent av fritidsbåter Willis Howard Slane (21 Apr. 1921–8 Sept. 1965) Han er forøvrig kjent som produsenten av den eksklusive yacht'en Hatteras.

På forespørsel om han hadde bragt med seg plantegninger, tekniske spesifikasjoner m.m. svarte han: Jeg har ikke tid til den slags, jeg setter igang og lager en prototype som dere kan komme til inspeksjon & prøvekjøring av innen en uke. Marinen var imponert, for å si det mildt, over båten han presenterte. Dermed ble han den første som fikk anbudet godkjent & produksjonen ble igangsatt.

Båtene var bygget i glassfiberarmert plast og ble drevet av vannjetaggregat. Kombinasjonen av et lett skrog og vannjet gav ikke bare liten dypgang, men gjorde også båtene veldig lettmanøvrerte.

Båtene ble laget i to versjoner; Mk 1 var 9,4 meter lang og 3,2 meter bred, mens Mk II var 9,8 meter lang og 3,5 meter bred. Mk II hadde aluminiumforsterkninger av skroget og forbedret vannjetaggregat som ikke var så følsomt for skrap i vannet.

Bestykningen besto av to dobbelmonterte 12,7 mm maskingeværer på fordekket og et maskingevær og en 40 mm granatkaster på akterdekket. Dessuten kunne M60-maskingeværer monteres ved relingen midtskips. Dessuten hadde hver besetningsmann en M16-automatkarabin og håndgranater. En del båter ble endret med en 20 mm automatkanon i stedet for de doble maskingeværene på fordekket. Også varianter med flammekastere og 81 mm granatkastere forekom.

Kilder
------

* .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
*
**Patrisier** er et begrep med to betydninger, dels brukes det i sin opprinnelige betydning om medlemmene av det gamle romerske aristokrati, og dels brukes det om en samfunnsklasse i europeiske land fra høymiddelalderen til tidlig moderne tid, eventuelt som en bred betegnelse for adel og høyborgerskap i mange land.

Antikkens Roma
--------------

Begrepet patrisier kommer fra latin *patricius* (flertall *patricii*), som igjen kommer av *patrēs*, som er flertall av *pater* («far»). *Pater* var en av flere betegnelser som ble brukt om de opprinnelige medlemmene av det romerske senatet.

I den tidlige romerske republikken utgjorde patrisierne den ledende samfunnsklassen, og hadde enerett til mange av de fremste vervene i staten, eksempelvis enerett til å være prester. Historikeren Richard Mitchell mener at patrisierfamiliene opprinnelig var de som var prester, og at det gamle senatet, som bestod av patrisiere, var en religiøs institusjon.

De som ikke var patrisiere ble kalt plebeiere. Etterhvert samlet også plebeiere betydelig rikdom og innflytelse, og dette førte til at patrisiernes innflytelse ble svekket.

Europa etter romersk tid
------------------------

I høymiddelalderen ble betegnelsen patrisier tatt i bruk i flere italienske bystater om statenes ledende slekter, eksempelvis Venezia, Firenze og Genova. En tilsvarende samfunnsklasse oppstod i mange andre bystater i det tysk-romerske rike, eksempelvis Bern, Basel, Zürich, Frankfurt am Main, Augsburg m.fl. Disse statene ble kjennetegnet av et fravær av landbasert adel, og statenes ledende skikt baserte isteden sin velstand på handel. Gjennom sine seter i byenes råd, og senere, senater, dominerte de byene. Byene kunne ha forfatninger som gav patrisiernes en privilegert politisk stilling. Patrisiernes stilling varierte likevel betydelig med tid og sted. Selve ordet patrisier ble ikke nødvendigvis brukt; i høymiddelalderen ble patrisierne i de tyske byene gjerne bare kalt «slekter», og ordet patrisier kom først i bruk i renessansen.

Begrepet patrisiere ble brukt om en sosial gruppe, dels økonomisk, dels kulturell, i mange europeiske land frem til slutten av 1800-tallet eller begynnelsen av 1900-tallet. Det er i moderne tid også et generelt begrep for «velstående byborger av gammel familie».

Se også
-------

* Plebeier
* Patrisiervilla
* Plankeadel, om det norske handelspatrisiatet på 1700- og 1800-tallet

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Patrisier», Bokmålsordboka

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Douglas Mawsons gruppe gjør krav på Mac. Robertson Land for den britiske kronen under BANZARE.
**British Australian New Zealand Antarctic Research Expedition** (**BANZARE**) var en forskningsekspedisjon til Antarktis mellom 1929 og 1931 som omfattet to reiser i løpet av de to australske somrene. Ekspedisjonen var et samarbeide innen Det britiske samveldet og formålet var mer geopolitisk enn vitenskapelig. Storbritannia, Australia og New Zealand finansierte ekspedisjonen.

Lederen av BANZARE var Douglas Mawson, og som ekspedisjonsskip ble benyttet RRS «Discovery», tidligere benyttet av Robert Falcon Scott på Discovery-ekspedisjonen i 1901–04. BANZARE kartla kystlinjen av det antarktiske kontinentet og oppdaget Mac. Robertson Land og Princess Elizabeth Land, også ved hjelp av et småfly.

Ekspedisjonens geopolitiske innhold kom til syne gjennom Mawsons proklamering av britisk suverentitet over de fem områdene der det ble foretatt ilandstigninger. Disse områdene ble i 1933 overdratt til Australia.

BANZARE hadde også veitenskapelig innhold og publiserte 13 bind rapporter om geologi, oseanografi, jordmagnetisme, zoologi og botanikk mellom 1937 og 1975.

Se også
-------

* Liste over antarktisekspedisjoner

Litteratur
----------

* *B.A.N.Z. Antarctic Research Expedition 1929–1931 Reports* (1937–1975), Adelaide: BANZAR Expedition Committee & Mawson Institute for Antarctic Research, University of Adelaide.
* Collis, Christy (2004) The Proclamation Island Moment: Making Antarctica Australian. *Law Text Culture 8*:1–18.
* Price, A. Grenfell (1962) *The Winning of Australian Antarctica: Mawson's BANZARE voyages, 1929–31: based on the Mawson Papers*, Sydney: Angus & Robertson.

Eksterne lenker
---------------

* Douglas Mawson 1882-1958

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
***Khrustaljov, masjinu!*** (originaltittel: *Хрусталёв, машину!*) er en russisk film fra 1998, regissert av Aleksej German.

Handling
--------

Historien begynner våren 1953, og samme dag inntreffer to vidt forskjellige hendelser: Brannmannen Fedja Aramysjev blir arrestert, samtidig som Josef Stalin blir oppdaget liggende på gulvet i datsjaen sin. En tid før disse to hendelsene følger historien livet til general Jurij Georgievitsj Klenskij. I Sovjetunionen blir en gruppe jødiske leger anklaget for å stå bak et komplott for å drepe Josef Stalin. Men Klenskij, som selv er jødisk, håper at han selv skal slippe å havne i problemer med staten på grunn av hans religion.

Men videre hendelser kan imidlertid tyde på at Klenskijs håp er fåfengt, og at arrestasjonen hans snart vil følge. Senere dukker det opp en utlending i huset hans som kommer med nyheter om en slektning som angivelig bor i utlandet. Klenskij, som mistenker at dette er en provokasjon planlagt av staten, kaster «utlendingen» ned en trapp. Men en tyster legger merke til besøket hans, og rapporterer snart til MGB om Klenskijs kontakt med påståtte utlendinger. Klenskij forsøker deretter å stikke av, men han ender opp med å bli arrestert.

Familien deres blir snart kastet ut av hjemmet deres, og de havner i stedet i en overfylt felles-leilighet hvor de havner sammen med en rekke andre mennesker. Klenskij, etter å ha blitt arrestert, blir overlatt til en gruppe kriminelle som brutalt banker ham opp og voldtar ham. Men så skjer det et mirakel: den nå blodige Klenskij blir kjørt direkte fra cellen sin til en veldig viktig pasient, som den sjokkerte Klenskij oppdager er selveste Josef Stalin. Men han kan ikke gjøre noe for å redde landets øverste leder.

Skuespillere
------------

* Jurij Tsurilo som Jurij Georgievitsj Klenskij
* Nina Ruslanova
* Mikhail Dementjev
* Jüri Järvet
* Aleksandr Basjirov som Fedja Aramysjev

Referanser
----------

1. ↑  Что стало причиной смерти заслуженного артиста РФ Геннадия Митрофанова?
2. ↑  Хрусталев, машину! (1998)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Khrustaljov, masjinu!* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Khrustaljov, masjinu!* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Khrustaljov, masjinu!* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Khrustaljov, masjinu!* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Khrustaljov, masjinu!* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Khrustaljov, masjinu!* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Patronato Real de las Indias** eller **det spanske patronat** var en ordning mellom den spanske krone og pavestolen om de katolske misjoner i de områder som ble oppdaget og/eller kolonisert av Spania. Ordningen hadde sitt utgangspunkt i tre pavelige buller fra 1493, senere styrket i 1508. 

Arrangementet gav den spanske krone, og i forlengelsen av den, de koloniale myndigheter betydelig myndighet i kirkelige anliggender. Utnevnelser biskoper og til sentrale prestestillinger måtte i regelen godkjennes av de borgerlige myndigheter. Forholdet mellom kirke og stat ble meget tett på denne måten, ettersom myndighetene i stor grad kunne sikre seg at den kirkelige øvrighet bestod av personer som de kunne samarbeide med.

Bakgrunn og problemer
---------------------

Bakgrunnen for den spanske patronatsrett var de lignende konsesjoner som pavestolen allerede hadde gitt til Portugal i det øyemed å effektivisere misjonen i de områder som portugisiske oppdagelsesreisende kom til. Mange av disse oppdagelsesreisende, som seilte i kronens tjeneste, var medlemmer av en katolsk lekmannsorden, Kristusordenen.

Da spanske handelsmenn begynte å bygge opp et lignende oversjøisk velde, bad Spania om lignende patronatsprivilegier. Pave Alexander VI, som selv var spanjol, hadde stor forståelse for sine landsmenns ønsker, og i løpet av 1493 gav han tre buller som innrømmet Spania de samme privilegier som Portugal hadde fått.

Pavestolen kom snart til å angre på at man hadde gitt Spania, og også Portugal, så vide fullmakter. Den pavelige styring ble svekket på felter som kirken anså som meget viktige. Blant annet ble pavenes forbud mot slaveriet, som uttrykt f.eks. i pave Paul IIIs bulle Sublimis Deus i 1537, ikke tilstrekkelig påaktet i de spanske kolonier ettersom det ikke passet koloniherrene. Dette «statskirkesystemet» forsøkte pavene å omgå blant annet med jesuittene, en presteorden med et eget direkte ordensløfte til paven.

Se også
-------

Den portugisiske patronatsretten

Litteratur
----------

* Antonio J. Gonzalez Zumarraga: *Problemas del patronato indiana a través del «Govierno Eclesiástico Pacífico» de Fr. Gaspar de Villarroel*
* H. Vander Linden: «Alexander VI and the Demarcation of the Maritime and Colonial Domains of Spain and Portugal 1493-1494», i *The American Historical Review* 22:1 (October 1916)
* W. Eugene Shiels S.J.: *King and Church. The Rise and Fall of the Patronato Real*, Chicago:Loyola University Press, 1961
**.222 Remington** er en patron for rifle, introdusert i USA i 1950, som den første kommersielt tilgjengelige kraveløse patronen i kaliber .22 (5,56 mm) i USA. .222 Remington-patronen var et helt nytt design, og var ikke basert på noen eksisterende patron.

Historie
--------

Patronen ble introdusert i sylinderlåsriflen *Model 722* fra Remington Arms, og var en umiddelbar suksess. Presisjonen rett fra esken var svært god, og den gode presisjonen og den flate kulebanen gjorde at den raskt ble tatt i bruk i såkalte *Varmint-* og benkeskytingsrifler. Det var den dominerende patronen for denne typen skyting i lang tid. De raskere patronene .220 Swift og .22-250 Remington gir en lengre rekkevidde, men på bekostning av en større kruttladning og derved større munningsflamme og løpsslitasje. .222 Remington ble også populær i Europa, hvor Sako var en av de første produsentene som introduserte på våpen og patroner i kaliberet, og kaliberet ble tatt i bruk for jakt på vilt opptil rådyrs størrelse.

Se også
-------

* Liste over patrontyper

Referanser
----------

1. 1 2  Braathen, Erik (1998). *Ladeboken*. [Asker]: Våpenlitteratur AS. s. 274-275. ISBN 8291361045.
Puerto Villamil
Strand i Puerto Villamil
**Puerto Villamil** er en landsby på øya Isabela i Galápagos-arkipelet. Landbyen, som ligger ved stillehavskysten på sørøstsiden av øya, er Galápagosøyenes tredje største bosetning med en befolkning på 2 092 (2010), og hovedbyen i kantonen Isabela.

Puerto Villamil ble grunnlagt av Antonio Gil i 1897 og fikk navn etter den ecuadorianske frihetskjemperen, og Galápagos' første guvernør, José de Villamil. Fra havnen ble det skipet ut sulfur fra et lokalt vulkankrater til Guayaquil. I 1902 ble det opprettet en garnison i Puerto Villamil. Jordbruk og fiske har vært de viktigste næringsveiene for befolkningen i landsbyen, inntil det på 1990-tallet ble en gradvis utvikling av turistnæringen. Stedet er blant annet ugangspunkt for turer til vulkanen Sierra Negra og lavaformasjonene Las Tintoreras. I 1996 åpnet General Villamil-flyplassen som har flyforbindelser til Puerto Baquerizo Moreno og Baltra.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  Folketellingen 2010 gjengitt i Stephen Joseph Walsh,Carlos F. Mena, *Science and Conservation in the Galapagos Islands: Frameworks & Perspectives*. Side 71, tabell 4.1 Population distribution in the Galapagos Islands (INEC, Population and housing census, 2010a). (en)
3. 1 2 3  Galapagos Conservancy: Isabela (en)
4. 1 2  This is Ecuado - The most complete guide of Ecuador: Isabela Island: A different way to experience Galapagos Arkivert 16. desember 2013 hos Wayback Machine.. Besøkt 16. desember 2013. (en)
5. 1 2 3  Thor Heyerdahl, *Archaeological evidence of pre-Spanish visits to the Galápagos Islands : English and Spanish texts* Norwegian University Press, Oslo 1990. Side 17. ISBN 8200028798 (en)
6. ↑  OurAirports: General Villamil Airport. Besøkt 16. desember 2013. (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**.223 Wylde** er navnet på et sett kammerdimensjoner som er utviklet for å trygt kunne brukes både med .223 Remington- og 5,56 x 45 mm NATO-ammunisjon. Dimensjonene ble utviklet av Bill Wylde fra Greenup (Illonois).

Remington .222 Special ble skapt i 1957 under utviklingen av en militær .22-kaliber rifle. På grunn av at flere .222-kaliber patroner var i utvikling, ble .222 Special omdøpt til .223 Remington. Patronen ble standard for US Army i 1962 som M193 Cartridge.

Riflestigning
-------------

Som for alle andre patroner behøver tyngre kuler krappere riflestigning for at kulen skal stabiliseres. Bruk av for krapp stigning med en lett kule kan imidlertid føre til at kulen bli «overstabilisert».[*bør utdypes*] Tabellen nedenfor er basert på kulevekt, men i realiteten er det lengden på kulens kontaktflate som bestemmer hvilken stigning som kreves.

Riflestigning .223 Wylde| gram | mm | grain | tomme |
| --- | --- | --- | --- |
| 3.6 | 355 | 55 | 1:14 |
| 3.6-4.5 | 305 | 55-70 | 1:12 |
| 4.5 | 255 | 70 | 1:10 |
| 4.9-5.2 | 230 | 75 | 1:9 |
| 4.9-5.2 | 205 | 75-80 | 1:8 |
| 5.8 | 180 | 90 | 1:7 |
|

Referanser
----------

1. ↑  Barnes, Frank C. (19. desember 2014). *Cartridges of the World: A Complete and Illustrated Reference for Over 1500 Cartridges*. Iola, Wisconsin: "F+W Media, Inc.". s. 88. ISBN 978-1-4402-4265-6.
**Birte Christoffersen** (født 28. mars 1924 i København) var en dansk stuper som deltok i de olympiske leker 1948 i London, 1956 i Melbourne og 1960 i Roma.

Christoffersen vant en olympisk bronsemedalje i stuping under Sommer-OL 1948 i London. Hun kom på tredjeplass i tårnstup for kvinner bak Victoria Draves og Patricia Elsener fra USA. I sviktstup ble hun nummer ni.

Åtte år senere, under Sommer-OL 1956 i Melbourne representerte hun Sverige, hun ble nummer åtte i tårnstup og kom på niendeplass i sviktstup.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Storbritannias flagg London - Bronse bronse i stuping, tårnstup

Eksterne lenker
---------------

* (en) Birte Christoffersen – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Birte Christoffersen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Birte Christoffersen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Birte Christoffersen – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Birte Christoffersen – FINA Rediger på Wikidata

Portal: Danmark