recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Olsborg** (nordsamisk: *Dávká*) er en del av tettstedet Moen i Målselv kommune i Troms. Olsborg er selve sentrumsdelen i tettstedet, med dagligvareforretning, bensinstasjon, gjestestue og flere små forretninger.

På Olsborg ligger også tidligere Bardufoss Høgtun videregående skole, med fagene medier og kommunikasjon og design og håndverk. Olsborg skole ligger også her, der man går fra 1.-7.klasse. Før gikk det helt opp til 10.klasse, men i skoleåret 2009/10 ble alle elevene fra 8.-10.klasse på Bakkehaug og Olsborg skole flyttet til Bardufoss ungdomsskole grunnet korrupsjon innad i kommunestyret (der også elevene fra Fagerlidal og Karlstad barneskole gikk på fra før). 

E6 passerer øst for stedet og skiller dermed Olsborg fra Moen. Dessuten krysser fylkesvei 854 E6 ved Olsborg. Tidligere hadde rutebilselskapet TIRB busstasjon med venteværelse på Olsborg, hvor busser mellom Narvik og Tromsø korresponderte med busser til Finnsnes og Øverbygd. Dette stoppestedet er nå flyttet til Buktamoen, som ligger cirka 1 km lenger sør.

Se også
-------

* Prolog stasjon II, Nord-Norgebanens andre stasjon i Målselv.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
***Labyrint*** er et norsk/svensk konkurranseprogram for barn som går på NRK Super. Et lag på tre barn reiser til Daidalos sin skumle labyrintverden med vanskelige oppgaver, slim og ekle robotskapninger. Margrethe Røed er programvert/reporter. Fra og med sesong fire er det Håvard Lilleheie som har rollen som Daidalos. Tidligere var det Jeppe Beck Laursen som hadde denne rollen. 

Konseptet er utviklet av SVT i Sverige, og serien ble første gang sendt på svensk TV i 2012. Den norske versjonen er laget av NRK i samarbeid med SVT.

Serien vant Gullruten 2016 i klassen beste barne- eller ungdomsprogram.

Sesong 5 ble annonsert sent i 2019, men er utsatt på grunn av koronaviruset. Sesongen hadde premiere først i 2020, nesten ett år senere.

Det finnes flere «Daidalos program» og «Labyrint program»:

Monstrets Hjerte, Labyrint: Daidalosas hevn, Labyrint: Los og Lupus, Labyrint: Volfram våkner, Labyrint: Huset Daida, Daidalos befaler og Labyrint X.

Episoder
--------

Sesong 1| Episode |  | Lengde |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |
|  |  |  |  |
|  |  |  |  |

Konsept
-------

Den noe onde Daidalos har brukt store deler av sitt liv på å bygge en labyrint, og nå utfordrer han barn til å prøve seg i denne. I hvert program sender Margrethe et team med tre barn av sted gjennom en teleport og ned til Daidalos' verden.

I de første labyrint-oppgavene må barna løse oppgaver og samle "livspucker" som brukes i finalen. I tillegg må de passe seg for store, skumle roboter. Blant annet møter de den slimsprutende Taurus som fanger barna i et bur eller den stinkende komposteringsmaskinen Muttern som slukker de lysende livspuckene om de ikke klarer å lede slimballer til spesielle trakter.

I finalen må barna først komme seg over et slimbasseng. Her må de hoppe fra "pute til pute", der en av dem er roterende, for å komme over til finalen på den andre siden. Hver gang noen faller i slimet, slukker Daidalos en livspuck. Til slutt må barna løse et memory-spill og finne to og to like bilder. Går de tom for livspucker, blir ett og ett barn tatt ut av spill gjennom "slimsuget" hvis de svarer feil.

Referanser
----------

1. ↑  «Gullruten 2016». *Gullruten*. Arkivert fra originalen 19. oktober 2021. Besøkt 29. desember 2019.
2. ↑  «Labyrint X». Besøkt 13. desember 2020.
3. ↑  «Daidalos befaler». Besøkt 13. desember 2020.
4. ↑  «Labyrint: Daidalos' hemmelighet». Besøkt 13. desember 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (no) *Labyrint* på NRK TV Rediger på Wikidata
***Der Roman eines Dienstmädchens*** er en stumfilm fra 1921, regissert av Reinhold Schünzel.

Handling
--------

En dag kommer en attraktiv, ung og uskyldig ung kvinne til Berlin, for å ta en jobb som hushjelp for Baron von Birthal og familien hans. Baronen har to voksne barn, en sønn som er en gambler og kvinnebedårer som en dag stjeler morens verdifulle smykker for å dekke hans økende gjeld. Adelsmannens datter er mye mindre degenerert, men hun har et forhold til en billedhugger som ikke anses å passe hennes sosiale status.

En annen hushjelp som er ansatt for baronens familie har et forhold til sønnen til en grønnsakshandler som bor ved siden av baronens familie. Sønnen til grønnsakshandleren starter også et forhold til den nye hushjelpen, og gjør henne snart gravid. I tillegg blir hushjelpen mistenkt for å ha stjålet verdisaker fra baronens kone, som egentlig ble tatt av familiens klåfingrede sønn.

Skuespillere
------------

* Liane Haid
* Reinhold Schünzel
* Erika Glässner
* Mizzi Schütz som Marie
* Arnold Korff
* Otto Tressler som Leopold
* Olga Engl som Charlotte

Referanser
----------

1. ↑   *filmportal.de*, Wikidata Q15706812,
2. ↑  «The Story of a Maid (1921)» **(engelsk)**. Besøkt 15. august 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Der Roman eines Dienstmädchens* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (de) *Der Roman eines Dienstmädchens* på filmportal.de Rediger på Wikidata
Austefjorden ferjekai.  Foto: Torstein Fjell 
**Barmen–Kvaløya–Austefjorden** var et fergesamband mellom Austefjorden i Sund kommune og Kvaløya og Barmen i Austevoll kommune. Fergesambandet til Austefjorden ble åpnet i 1988 og nedlagt i 1995. Fergestrekningen Kvaløya–Barmen ble nedlagt da Bakkasundbrua åpnet i 1999.

Fra 21. mars til 17. juni 1999 ble ferjestrekningen midlertidig åpnet på grunn av at Krokeidevegen raste ut i Storavatnet ved Krokeide i Fana bydel i Bergen kommune. Raset førte til at Krokeide ferjekai måtte stenges.

I 2007 gjorde Hordaland fylkeskommune en vurdering av gjenåpning av ferjesambandet, men fant at trafikkgrunnlaget var for beskjedent til at det var økonomisk forsvarlig. Det har senere blitt luftet ny politisk vilje til å gjenopprette ferjestrekningen.

Referanser
----------

1. ↑  Vil ha vurdert ferjekapasiteten til Austevoll Arkivert 8. desember 2015 hos Wayback Machine. Hordaland fylkeskommune
2. ↑  Vil ha ferja til Austevoll tilbake Arkivert 8. desember 2015 hos Wayback Machine. Vestnytt
**«Kissin' Cousins»** er en rask amerikansk filmsang, skrevet av Fred Wise og Randy Starr. Den ble fremført av Elvis Presley i MGM-filmen *Kissin' Cousins* fra 1964. Fetterne Josh Morgan/Jodie Tatum (begge spilt av Presley) sang «Kissin' Cousins» på en gårdsplass, mens mange mennesker danset rundt.

Instrumentalsporet ble spilt inn 5. september 1963 i RCA Studio B, Nashville. Presley la på sang 10. oktober 1963. Den ble utgitt på LP-platen *Kissin' Cousins* (RCA Victor LSP 2894 (stereo) og RCA Victor LPM 2894 (mono)) samt på singlen RCA Victor 47-8307 i 1964. MGM-produsenter var Gene Nelson og Fred Karger.

Andre versjoner
---------------

* Malcolm Dodd. Utgitt på CD 2, *The Demos* (på etiketten Follow That Dream), i 2006. Den fulgte med boken *Writing for the King*.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Elvis Presley | Norges flagg VG-lista | # 6 | 6 (# 6 i 1 uke) | 1964 |
| Elvis Presley | Storbritannias flagg Storbritannia | # 10 | 11 | 27. juni 1964 |
| Elvis Presley | USAs flagg Billboard Hot 100-listen | # 12 |  | 1964 |

Referanser
----------

1. 1 2   Elvis Presley Recording Sessions
2. ↑  Elvis Presley Recording Sessions
3. ↑  2006 – 2010 Elvis Presley Gesellschaft
**Privat militær organisasjon** er en organisasjon innrettet på sivil eller militær sikring av personer eller eiendom. Noen ganger blir slike foretak referert til som **sikkerhetsselskap**. Personell som arbeider i sikkerhetsbedrifter innrettet på militær sikkerhet og som deltar i væpnet konflikt, kan etter Genèvekonvensjonene regnes som leiesoldater. Straffelovens paragraf 104a i Norge gjør det straffbart å delta i en privat organisasjon av militær karakter, eller rekruttere folk til en slik.

Sikkerhetsselskap kan også være vaktselskap som driver med spaning, vektertjenester, detektivarbeid, alarmsystemer, debugging, DNA-analyse og lignende uten å bruke militær makt. Dette er som regel lovlig virksomhet.

Etter 2001, er private militære firmaer kommet i offentlig søkelys. Under krigen i Irak 2003-2011 har det kommet mange negative presseoppslag som knytter private militære firmaer til kamphandlinger, overgrep og drap på sivile. 

:Ett eksempel er Nisour Square massakren.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  ?
4. ↑
5. ↑
6. ↑
**KNM «Vigra»**, tidligere **USN SC 1061**, er en av tre ubåtjagere som den norske marinen fikk av USA i 1943. Det ble totalt bygget 878 slike ubåtjagere, og flere allierte land gjorde bruk av båttypen. I den norske marinen ble de benyttet av shetlandsgjengen fra høsten 1943. Skipssjef på KNM «Vigra» var Leif Larsen («Shetlands-Larsen»). KNM «Vigra» utførte 43 turer mellom Shetland og Norge fram til 1945. Lengste turen ble utført til Vikna i Trøndelag i november 1944. Etter krigen ble KNM «Vigra» satt inn i tjeneste som kystvakt og kystoppsyn frem til 1953 da hun ble lagt i opplag. I 1959 ble skipet solgt.

Skipet
------

Skipstypen ble første gang bygget i 1917, og i 1918 hadde den amerikanske marinen 440 skip av denne typen i tjeneste (under første verdenskrig). De fikk prefikset SC som er en forkortelse for ***S**ubmarine **C**haser* (ubåtjager). Under andre verdenskrig ble en litt modifisert utgave av skipstypen bygget i 438 eksemplarer hvorav tre ble gitt til Norge. Skrogene ble bygd av kanadisk furu (pitchpine) på eikespant, og hovedskott og forsterkninger av stål. Byggingen ble utført på amerikanske sivile båtbyggerier som ikke allerede var opptatt med forsvarskontrakter.

Shetlands-Larsen ombord på «Vigra», med Palmar Bjørnøy, Birger Arnesen og Johannes Kalve.

Referanser
----------

1. ↑  Sverre Mo: *Norske marinefartøy*, Bergen: Bodoni forlag, 2008, s. 200.

Litteratur
----------

* Sælen, Frithjof: *Shetlands-Larsen*, 2. utgave, Oslo: Gyldendal , 1995, s. 25ff.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesiden til KNM «Hitra»
* Stord Maritime Museum – KNM Hitra. Besøkt 9. august 2009

Leif Larsen, også kjent som Shetlands-Larsen, var skipssjef på KNM «Vigra» under andre verdenskrig
Portal: Andre verdenskrig
En bomberobot på vei inn i transportvognen etter fullført oppdrag et sted i Danmark.  Foto: EPO (2006) 
 Malmö-politiets første bomberobot ruller ut på oppdrag med et røntgenkamera i sentrum av Malmö i 1986.  Foto: Jonn Leffmann 
En såkalt **bomberobot** er egentlig ikke en robot i ordets rette forstand, men derimot en RCV (remote controlled vehicle), eller en slags landgående drone. Det vil si at den er en fjernstyrt og førerløs innretning – i motsetning til en robot, som vil være en autonom innretning. Såkalte bomberoboter brukes til å undersøke, fjerne og uskadeliggjøre gjenstander som mistenkes for å kunne være bomber eller andre farlige emner, herunder også ammunisjon, fyrverkeri eller ustabile kjemiske stoffer.

Dronene anvendes til å undersøke og uskadeliggjøre farlige gjenstander som erstatning for en person. Hvis gjenstanden av sikkerhetsmessige hensyn ikke kan uskadeliggjøres eller destrueres på funnstedet, kan en drone ved hjelp av sin manipulatorarm samle gjenstanden opp og transportere den til et annet sted. Fordelen er at såfremt gjenstanden skulle eksplodere i forbindelse med undersøkelsen, så kan man unngå (eventuelt redusere) personskader.

Dronen transporteres rundt i en større transportvogn, og under innsatsen styres dronen fra transportvognen. Inne fra vognen kan man iaktta omgivelsene gjennom et kamera, og beslutte på sikker avstand hvordan oppdraget skal gjennomføres.

Det anvendes utelukkende kabler mellom dronen og transportvognen; dersom man hadde styrt dronen ved hjelp av radiobølger, ville det vært risiko for at radiobølgene kunne påvirke eventuelt ustabilt sprengstoff og fremprovosere en eksplosjon.

Referanser
----------

1. ↑  «What Is a Robot? - ROBOTS: Your Guide to the World of Robotics». *robots.ieee.org* **(engelsk)**. Besøkt 28. november 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Den norske lov** (hebraisk: החוק הנורווגי, *HaḤok HaNorvegi*. The *Norwegian Law* ), først *Mini-Norwegian Law* (החוק הנורווגי הקטן) for dens første versjon, er navnet gitt til en justering av Basic Law: The Knesset, del av Israels grunnleggende lover.

Den gjelder utnevnelser av regjeringsministre og av medlemmer av Knesset. Justeringen tillater ministre og viseministre til å fratre fra Knesset men forbli ministre, og slik at den neste på deres partis valgliste inntar den plass i Knesset de forlater. Dersom den som fratrådte senere går ut av regjeringen, inntar hen atter plassen i Knesset, til fortrengsel for den saom kom inn som erstatning. Opprinnelig tillot loven et parte kun én slik fratreden og erstatning.

Lovgivningen ble alment kalt *Den norske lov* på grunn av at et lignende system regulerte stortingsrepresentanter og ministre i Norge. Endringen ble godkjent av Knesset med 64 mot 51 stemmer den 30. juli 2015.

En utvidet versjon av loven, som tillot alle ministre å fratre og bli slik erstattet, ble vedtatt den 15. juni 2020 med 66 stemmer for og 43 imot.

Referanser
----------

1. ↑  Lahav Harkov (26. januar 2016). «New Shas MK Yigal Guetta sworn in». *The Jerusalem Post*. Besøkt 21. juni 2020.
2. 1 2  «Knesset passes controversial 'Norwegian Law». *The Jerusalem Post*. 30. juli 2015. Besøkt 21. juni 2020.
3. ↑  Raoul Wootliff (16. juni 2020). «Knesset passes ‘Norwegian Law,’ letting parties replace ministers with more MKs». *The Times of Israel*. Besøkt 21. juni 2020.
**Weng Wenhao** (kinesisk: 翁文灏; pinyin: *Wēng Wénhào*; født 26. juli 1889 i  Cixi i Zhejiang i Kina, død 27. januar 1971 i Beijing i Folkerepublikken Kina) var en kinesisk geolog og politiker. Han var en av de første moderne kinesiske geologer, og blir ansett tom grunnlegger av den moderne kinesiske geologi og far for den moderne kinesiske oljeindustri. Fra mai til november 1948 var Weng statsminister for Republikken Kina.

Liv og virke
------------

Han ble født til en forretningsmann under det sene Qing-dynastiet. Hans *courtesy name* var Yongni (咏霓). I 1902 tok han *xiucai*graden i den keiserlige embedsmannseksamen i en alder av bare 13 åt. Senere stoderte han på katolsk skole i Shanghai.

Han tok doktorgrad i geologi fra det katolske universitet i Leuven i Belgia i 1912. Han var den første kineser overhodet som tok en vestlig doktorgrad i geologi.

### Under Republikken Kina

Etter hjemkomsten til Kina i 1912 var Weng minister for mineindustrien og minister fot jordbruk og handel i Beiyangregjeringen. Han var professor ved (og direktør fra 1914) for Det nasjonale forskningsintitutt for geografi. Sammen med Ding Wenjiang grunnla han *National Geological Survey*.[1]

Han var også professor i geologi både ved Pekinguniversitetet og Tsinghuauniversitetet.Han var i en periode også leder av geografifakultetet ved Tsinghuauniversitetet. I juli 1931 ble han fungerende president for Tsinghuauniversitetet.

I 1928 assisterte han den kanadiske paleoantropologen Davidson Black med opprettelsen av *Det kenozoiske forskningslaboratirum*  for forskning og vurdering av Pekingmannens fossiler funnet i Zhoukoudian.

Under ' *Central (Provisional) Military Government* i Republikken Kina osatt han i sentralregjeringen som generalsekretær for Executive Yuan (13. desember 1935 – 9. september 1937); industriminister (til 1. januar 1938), undervisningsminister (28. oktober 1932 – 21. april 1933), æg finansminister (1. january 1938 – 1947).

Etter invitasjon fra Chiang Kai-shek var han den første president for *Executive Yuan* av nasjonalistregjeringen (med hovedstad i Nanjing) (25. mai 1948 – 26. november 1948).

I mars 1948 var han en av de grunnleggende medlemmmer av *Academia Sinica*.

### Under Folkerepublikken Kina

Etter den kinesiske borgerkrig flyttet han til Beijing og gjorde tjeneste i **Chinese People's Political Consultative Conference** (CPPCC) sammen med sin medarbeider Qian Changzhao.

Under Kulturrevolusjonen nøt han Zhou Enlais særlige beskyttelse. 

Han hadde fire sønner. Den eldste var Weng Xinyuan (翁心源), og var en berømt petroleumsingeniør som ble drept under Kulturrevolusjonen, og den nest eldste var Weng Xinhan (翁心翰), en ,ilitærpåilot og veteran fra Slaget om Sichuan, som senere falt under den andre sino-japanske krig.[2][3]

Grunnleggeren at kinesisk moderne geofysikk, Weng Wenbo (翁文波), medlem av Det kinesiske vitenskapsakademi, var hans fetter. Weng Xinzhi (翁心植), medlem av det kinesiske akademi for ingeniørkunst, var hans nevø. 

### Død

Den 27. januar 1971 døde han i Beijing.
**Knut Hove** (født 21. februar 1946) er en norsk veterinær og professor ved Norges miljø- og biovitenskapelige universitet. Han var rektor ved Universitetet for miljø- og biovitenskap.

Hove ble i 1974 utdannet veterinær fra Norges veterinærhøgskole, der han skrev en avhandling med tittelen *Studier av reguleringen av plasmainsulin hos melkeku*. I 1978 avla han doktorgrad ved samme institusjon, denne gang med avhandlingen *Studies on plasma insulin concentrations and some aspects of insulin actions in domestic ruminants*.

Hove ble i 2002 valgt til rektor ved Norges landbrukshøgskole og ledet omstillingen av denne til Universitetet for miljø- og biovitenskap fra 2005. Han var tidligere leder for Institutt for husdyr- og akvakulturvitenskap.

Hove ble i 2004 utnevnt til kommandør av den chilenske Bernardo O'Higgins-ordenen for bidrag til oppbygning av akademiske forbindelser mellom Chile og Norge.

Referanser
----------

1. ↑  (no) BIBSYS
2. ↑  (no) BIBSYS
3. ↑  UMBs rektorat Arkivert 3. februar 2010 hos Wayback Machine. Universitetet for miljø- og biovitenskap.
4. ↑  Chilensk orden til NLHs rektor[*død lenke*], Universitetet for miljø- og biovitenskap.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Knut Hove i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Knut Hove i BIBSYS

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** ICCU **·** CRIStin
 |
**Taffara Deguefé** (født 15. juni 1926 i Abomse ved Ankober, død 6. mars 2015) var en etiopisk bankmann, som en periode var sentralbanksjef og deretter ble politisk fange under Dergen.

Deguefé begynte i 1944 i statsbanken i Etiopia. Han utdannet seg i Canada og fikk i 1950 bachelorgrad i handel fra University of British Columbia. Han studerte deretter rettsvitenskap og vendte tilbake til Etiopia der han i 1955 avla juridisk grad ved University College of Addis Ababa. Han ble generaldirektør for sivil luftfart, var sjef for kontoret til Etiopias statsbank i Khartoum i Sudan og ble banksjef både i statsbanken og en handelsbank.

Deguefé ble i 1974 utnevnt til sjef for Etiopias nasjonalbank. Etter at keiser Haile Selassie ble styrtet i et kupp i september 1974, ble Deguefé fengslet. Han satt som politisk fange til 1981. Etter dette flyttet han til Canada. Deguefé var, inntil han ble fengslet i 1974, Norges honorære konsul i Etiopia.

Kong Harald utnevnte i 2011 Deguefé til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fortjenstfullt virke for Norge og norske interesser i Etiopia. I 1974 ble han æresdoktor ved University of British Columbia.

Utgivelser
----------

* *A guide to service. Being a collection of selected speeches*, Addis Ababa: Commercial Bank of Ethiopia, 1973
* *A tripping stone. Ethiopian Prison Diary (1976–1981)*, Addis Ababa: Addis Ababa University Press, 2003
* *Minutes of an Ethiopian Century*, Addis Ababa: Shama Books, 2006

Referanser
----------

1. ↑  «Taffara Deguefe (1926-2015)» Arkivert 16. mars 2015 hos Wayback Machine. *Ethiopia Observer*, 12. mars 2015. Lest 28. mars 2015.
2. ↑  Biografiske opplysninger i forbindelse med utnevnelse til æresdoktor, University of British Columbia, 1974.
3. ↑  «Etiopia: Norsk konsul 3 år i fengsel», *VG*, 18. april 1978, s. 1.
4. ↑  Etiopias tidligere sentralbank-sjef ridder av første klasse Arkivert 7. november 2011 hos Wayback Machine. Norges ambassade i Etiopia.
5. ↑  «Tildeling av ordener og medaljer: Søk i arkivet», kongehuset.no.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Bovrup-kartoteket** eller **Bovrup Bogen** er en avskrift av medlemskartoteket for Danmarks Nationalsocialistiske Arbejderparti (DNSAP) som ble utgitt i bokform i tiden etter befrielsen.

Kartoteket var opprettet av partiføreren Frits Clausen som bodde i Bovrup - herav navnet. I løpet av 1945 foretok motstandsfolk avskrift av kartoteket i bitterhet over at tidligere medlemmer av nazistpartiet straffritt og ubemerket kunne gjenoppta sine tidligere posisjoner i samfunnslivet. Det førte til motstandsbevegelsens utgivelse i mars 1946.

Kartoteket inneholdt opp til 50 000 medlemmer, men avskriften hadde bare 28 000. Det har ikke vært mulig å få en entydig forklaring på denne forskjellen. Kartoteket er inndelt etter hvor i landet medlemmet bodde og er deretter sortert alfabetisk med angivelse av fødselsår, yrke, bopel og innmeldelsesdato.
En avgjørelse fra 1946 ved Københavns Byret bestemte at utgivelsen hørte under arkivloven, noe som innebar at det bare kunne fås adgang til kartoteket etter søknad til Justitsministeriet (i dag Rigsarkivet) i hvert enkelt tilfelle.

Behandlingen av søknader har utviklet den praksis at primært utdannede historieforskere har adgang til opplysninger. Sekundært har flere lokale lister med navn på medlemmer av DNSAP også fått adgang. Det var denne praksisen som fikk Claus Bryld til å planlegge en offentliggjøring av 28 000 navn på cd-rom.

En lang rekke kjente dansker er notert i kartoteket, blant annet fhv. statsminister Poul Nyrup Rasmussens far, Oluf Nyrup Rasmussen.

I tillegg til den originale bokutgivelsen har det blitt gitt ut en rekke duplikater som også har samme beskyttelse. Det er imidlertid enkelte eksemplarer som av ikke nærmere angitte årsaker er offentlig tilgjengelige utenom Justitsministeriet og Rigsarkivet.

Referanser
----------

1. ↑  *Dagbladet* 24. april 1995
2. ↑  David Rehling: Nazi-navne nam nam, Dagbladet Information, 12. april 2000
3. ↑  John T. Lauridsen. Historisk Tidsskrift Arkivert 19. juli 2011 hos Wayback Machine. Bind 16. række, 4 (1995): Nazister i Danmark 1930-45 EN FORSKNINGSOVERSIGT.
4. ↑  Statsbiblioteket: Bovrup-Kartoteket
5. ↑  Mette-Line Thorup, Dagbladet Information:Nazi-arkiv offentliggøres uden om politikerne

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
**Karl Kværness** (født 27. oktober 1834 i Rendalen, død 25. november 1899 i Ytre Rendal, også nevnt som *Karl Mortensen Kværnes*) var skogeier, gårdbruker på gården Søndre Lomnes i Rendalen, handelsmann, ordfører i Rendalen 1877–1879 og etter kommunedelingen ordfører i Ytre Rendal 1883–1891.

Han var utdannet sersjant, og overtok gården Søndre Lomnes (Utstu Lomnes) etter konas morbror i 1871, og drev den til sin død, hvoretter sønnen Martein overtok. Han opprettet et meieri på heimgården.

Han var med på å stifte Rendalen Brannkasse i 1877 og Ytre Rendalens sparebank i 1889, og han satt i det første styret i banken. Han var også bestyrer av landhandelen Ytre Rendalens spareforening til sin død, og herredskasserer 1867–69.

Han var også et av tre medlemmer i Lappekommisjonen av 1889, sammen med advokat Haakon Berg fra Elverum og lensmann I.B. Herstad fra Røros.

Referanser
----------

1. ↑  «Ordførere i Hedemarkens Amt fra 1838. Rendalen». *Hedemarkens Amtstidende 19. august 1910*. Hamar. 1910.
2. ↑  Karl Kværness; Gravminner i Norge
3. 1 2 3  Nytrøen, Odd (1970). *Ytre Rendal, gard og ætt*. s. 457f, 462.
4. ↑  *Norske gardsbruk : Hedmark fylke. 2*. Oslo: Forlaget Norske gardsbruk. 1943. s. 1641.
5. 1 2  *Hedmark fylke : Østerdalen og østerdølerne*. Aktieforlaget Johannes Hanche. 1923. s. 140, 141, 143.
6. ↑  *Det Norske næringsliv. 11 : Hedmark fylkesleksikon*. Det norske næringslivs forl. 1952. s. 743.
7. ↑  Bull, Kirsti Strøm (1997). *Studier i reindriftsrett*. Tano Aschehoug. s. 83. ISBN 8251835437.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
Ved en **påtaleunnlatelse** bestemmer påtalemyndighetene at det ikke skal reises tiltale mot en antatt lovbryter, selv om det finnes nok bevis for siktedes skyld til at en sak kunne ha vært ført.

I Norge finner man bestemmelsen om påtaleunnlatelse i Straffeprosessloven § 69, hvor det heter: «Selv om straffeskyld anses bevist, kan påtale unnlates såfremt slike særlige forhold er til stede at påtalemyndigheten etter en samlet vurdering finner at overveiende grunner taler for ikke å påtale handlingen.» Bestemmelsen har generell anvendelse, og påtalemyndighetene kan beslutte påtaleunnlatelse for alle type straffesaker.

Grunner til at det gis påtaleunnlatelse kan være at lovbruddet er lite alvorlig, og at den siktede ikke har gjort noe ulovlig før. Det kan også forekomme at en siktet får tilbud om påtaleunnlatelse i bytte mot informasjon som politi og påtalemyndighet kan ha nytte av i arbeidet med å oppklare en straffesak.

En påtaleunnlatelse er ment som en advarsel til den siktede. I Norge kan påtaleunnlatelsen gjøres betinget med en prøvetid på to år. Det betyr at hvis den siktede blir tatt for et nytt lovbrudd i disse to årene, vil hen både bli tiltalt for det nye og det gamle lovbruddet. Hvis påtaleunnlatelsen gjøres betinget, blir den ført inn i politiets strafferegister.

Siktede som mener seg å være uskyldig kan kreve å få en unnlatt sak prøvd for retten. Siktede kan ha interesse av dette, da en påtaleunnlatelse fortsatt er en skyldkonstatering fra påtalemyndighetene, og ved forbrytelser vil denne bli stående i strafferegisteret.

Se også
-------

* Henleggelse

Referanser
----------

1. ↑  Straffeprosessloven § 71

Eksterne lenker
---------------

* Straffeprosessloven §69
**Tewolde Berhan Gebre Egziabher** (født 19. februar 1940, død 20. mars 2023) var en etiopisk aktivist som i 2000 ble tildelt prisen Right Livelihood Award for sitt «eksemplariske arbeid for å ivareta det biologiske mangfoldet og de tradisjonelle rettighetene til bønder og lokalsamfunn».[]

Tewolde Berhan ble i 1963 uteksaminert fra Universitetet i Addis Abeba og fikk i 1969 doktorgrad fra Universitetet i Wales. Han returnerte til Universitetet i Addis Abeba, der han fra 1974 til 1978 var dekan ved Fakultet for vitenskap.[] Tewolde Berhan var medlem av National Herbarium (1978–1983) og var president for Universitetet i Asmara (1983–1991). Etter dette ble han daglig leder for Environmental Protection Authority i Etiopia, som er en del av det etiopiske Miljøverndepartementet.[]

Tewolde Berhan mottok FNs øverste, Champions of the Earth, i 2006.[]

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, oppført som Tewolde (Berhan Gebre) Egziabher, Munzinger IBA 00000024629, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   borkena.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   rightlivelihood.org[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   rightlivelihood.org[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   eas-et.org[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** Munzinger (iba)
 |
Et **transponerende instrument** er et musikkinstrument som ikke noteres som det klinger. Hvis f.eks en som spiller på en trompet som er stemt i B leser en C på notene sine, vil tonen hen spiller være en B, og man må således transponere trompetstemmen opp en stor sekund når man skal skrive den på noter. Noen instrumenter behandles både som transponerende og som ikke-transponerende instrumenter. Dette gjelder bl.a tuba, trombone og eufonium, som gjerne behandles som transponerende i brassband og ikke-transponerende ellers. En vanlig tenortrombone som er stemt i B har grunntone B(store B), men noteres den transponert i G-nøkkel vil den tonen noteres som c1, en none over klingende tone. Mange blåseinstrumenter er stemt i Ess eller B, og behandles som transponerende instrumenter. Men det finnes også såkalte *oktavtransponerende instrumenter*. Dette er instrumenter som er stemt i C, men som noteres en oktav over eller under sitt egentlige leie. Eksempler på dette er kontrafagott og kontrabass, som noteres en oktav opp, og sopranblokkfløyte, som noteres en oktav ned.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Transposing instruments – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Challenge Round** finale eller utfordrerrunde er den runden i en tennisturnering der regjerende mester utfordres av vinneren i den innledende *All Comers Round*-turneringen.

*Challenge Round* ble introdusert i Wimbledonmesterskapet i 1878. Den første *Challenge Round* ble spilt mellom mesteren i den første Wimbledonturneringen (1877), Spencer Gore og utfordreren Frank Hadow. Hadow vant med 7-5, 6-1, 9-7 og ble dermed den nye mesteren.

*Challenge Round* ble innført i single for damer og i double for herrer i Wimbledon i 1886. I 1922 ble systemet med *Challenge Round* oppgitt i Wimbledon av flere grunner. Fremst gav systemet fordeler til den regjerende mesteren som kun trengte å spille en kamp i turneringen; finalen. Det skjedde også flere ganger at mesteren ikke stilte til finale, da vant utfordreren på walk over og den egentlige finalen var den samme som i *All Comers Round*.

I de øvrige Grand Slam-turneringene (Australian Open, French Open og US Open) var det kun det amerikanske mesterskapet som benyttet seg av systemet *Challenge Round* i årene 1884–1912.

*Challenge Round*-systemt ble også praktisert i Davis Cup i årene 1901–72.
En side fra folketellingens registreringer fra Kautokeino prestegjeld.

|  |
| --- |
|  |
| **Norgesdokumentarv** |

**Folketellingen 1801** var den første nominelle folketellingen i Norge. Den ble avholdt 1. februar 1801 og opplyser om navn, alder, ekteskapelig status, posisjon i husholdet og yrke. Personene er fordelt på deres respektive bosteder.

Ut fra folketellingen 1801 regner man folketallet i Norge ved tellingstidspunktet til 883 487 mennesker. Av disse bodde 8,8 % i byene. Den forrige folketellingen var Folketellingen 1769. Den gang ble folketallet oppgitt til cirka 724 000 personer.

Registreringen
--------------

Det ble benyttet ferdigtrykkede skjemaer i føringen av tellingen. Dermed ble det en nokså ensartet føring for hele landet. Skjemaet har rubrikker for gårds- og gatenavn, personenes navn og posisjon i husstanden og i familien, alder, ekteskapelig status og yrke. 

Registreringen av den enkelte person skjedde der hen hadde fast bopæl, og ikke der personen tilfeldigvis befant seg på telledagen. Dermed er også sjøfolk og folk på reisefot tatt med på stedet hvor de var hjemmehørende.

Alder ble i tellingen oppgitt ut fra førstkommende fødselsdag. Dermed vil en person som nettopp hadde fylt 20 år stå oppført som 21 år gammel. Det er også grunn til å tro at mange av aldersangivelsene er unøyaktige. 

Befolkningen ble delt inn i husstander, dvs de som bodde sammen. En husstand vil inneholde både personer som er i nær familie, andre slektninger, tjenestefolk og leieboere.

### Mangler i folketellingen

Hele Holt prestegjeld med sognene Holt, Dypvåg og Flosta mangler i tellingen. Det samme gjør gårdene i Maridalen i Aker. Det er dessuten kjent at enkeltgårder her og der mangler.

Arkivtilhørighet og digital tilgjengelighet
-------------------------------------------

Folketellingen 1801 inngår i arkivet «Rentekammeret inntil 1814, Realistisk ordnet avdeling» og oppbevares i Riksarkivet. Skjemaene er innbundet i til sammen 67 bind. Folketellingen 1801 er i sin helhet tilgjengelig i søkbar og skanna form i Digitalarkivet, og er en del av Norges dokumentarv, et register med de viktigste norske historiske dokumentene.

Se også
-------

* Norges administrative inndelinger i 1801

Kilder
------

* Artikkelen er hentet fra lokahistoriewiki, drevet av Norsk lokalhistorisk institutt. Se diskusjonssiden for historikkdetaljer.

Eksterne lenker
---------------

* Søkeskjema for folketellingen 1801 i Digitalarkivet
* Geografisk inngang til folketellingen 1801 i søkbar og skanna form i Digitalarkivet
* Om folketellingen 1801 på Riksarkivets nettsider

| * v
* d
* r
Folketellinger i Norge |
| --- |
| Manntall 1664 **·** 1701 |
| 1769 **·** 1801 **·** 1815 **·** 1825 **·** 1835 **·** 1845 **·** 1855 **·** 1865 **·** 1870 **·** 1875 **·** 1885 **·** 1891 **·** 1900 **·** 1910 **·** 1920 **·** 1930 **·** 1946 **·** 1950 **·** 1960  **·** 1970  **·** 1980 **·** 1990  **·** 2001  **·** 2011  **·** *2021* |
| Kommunale Oslo 1923 **·** Trondheim 1925 |
**Håkonshella** er et boligområde i Loddefjord i Laksevåg bydel i Bergen kommune. Håkonshella ligger mellom Mathopen og Alvøen, ut mot sjøen. Håkonshella grunnkrets hadde 1 119 innbyggere 1. januar 2012 og et areal på 1,23 km², hvorav 0,03 km² er ferskvann.

Håkonshella er i dag et boligområde med hovedsakelig eneboliger. Det er og noe industri, to småbåtverksteder og fire småbåtbrygger. Videre er det et entreprenørfirma og anlegg for Statens havnevesen.

Det norrøne navnet var *Hákonarhella*. Kong Håkon den gode skal ha blitt født her i år 920. 40 år senere, i år 960, skal han ha dødd på samme sted etter slaget på Fitjar. Andreleddet er ordet *hella*, som betyr «flatt berg». Ordet «hella» blir mange steder benyttet om et landingssted for båter. 

På Håkonshella helt nede ved sjøen er det oppført en bautastein til minne om Håkon den gode. Den ble oppført år 1920, tusen år etter han ble født her.

I *Topografisk Statistisk Samling No 2*, trykt i 1813, står det en skildring fra 1779 som opplyser at Håkonshella på den tid gikk under navnene *Hagens Hælle, Haakheilen, Hagensund* og *Haakelsund*.

Strøk og boligområder i Bergen kommune

Referanser
----------

1. ↑  Just Bing: *Aarstads historie* (s. 70), særtrykk av Bergens Historiske Forenings Skrifter No 28, 1922

Eksterne lenker
---------------

* (no) Håkonshella i Bergen byarkiv

| * v
* d
* r
Laksevåg bydel |
| --- |
| 
* Alvøen
* Bjørndal
* Damsgård
* Godvik
* Gravdal
* Hetlevik
* Håkonshella
* Kjøkkelvik
* Kringsjå
* Loddefjorddalen
* Lyngbø
* Mathopen
* Melkeplassen
* Nygård
* Olsvik
* Vadmyra
* Damsgårdsfjellet
* Lyderhorn

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Bergen byleksikon
 |
Gudinnen Allāt på kamel. Relieff fra byen Taif i Saudi-Arabia, ca 100 e.Kr.
**Allāt** eller **Al-Lāt** (arabisk: اللات) var en førislamsk arabisk gudinne, og en av Mekkas tre hovedgudinner. 

Allāt er nevnt i Koranen (Sura 53:19), på et vis som indikerer at hun av preislamske arabere ble sett på som en av Allahs døtre sammen med Manāt og al-Uzza.

Gudinnen forekommer i tidlige safaittiske inskripsjoner (safaittisk:*han-'Ilāt* «gudinnen») og nabatéerne i Petra og Hatrafolket dyrket også henne. Hun har sin motsvarighet i de greske Athene og Tyche, og i den romerske Minerva. 

Hun kalles ofte «den store gudinne» i flerspråklige greske inskripsjoner. Ifølge Julius Wellhausen trodde nabatéerne at al-Lāt var Hubals mor, og altså også Manāts stemor.

Litteratur
----------

* Ibn al-Kalbī (Translation and Commentary by Nabih Amin Faris) (1952). *Book of Idols, Being a Translation from the Arabic of the Kitāb al-Asnām*. Princeton University Press. Library of Congress #52006741.

Referanser
----------

1. ↑  *The Religion of the Nabataeans: A Conspectus*. Boston: Brill. s. 107–119. ISBN 90-04-10754-1.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** SUDOC
 |
**OBF (Oslo og Omegn Boligforvaltning AS)** er et forretningsførerselskap som utfører forvaltnings- og regnskapsførertjenester. I dag forvalter OBF over 400 boligselskaper og er dermed et av landets større boligforvaltningselskaper, med kunder i og utenfor Oslo.

Historie
--------

OBF ble opprinnelig etablert som et andelslag for å forvalte noen av bygårdene Oslo kommune hadde ansvar for. Som følge av den store husmangelen på begynnelsen av 1900-tallet, bygget kommunen flere leiegårder. Lave inntekter, dårlig økonomi og krigsårene medførte at bygningene var i dårlig forfatning. I 1950 ble det vedtatt at gårdene skulle omdannes til borettslag, og beboerne fikk tilbud om å kjøpe seg inn i disse. For å sikre god drift av borettslagene ble A/L Oslo Boligforvaltning stiftet i 1956. På den tiden hadde ingen av gårdene noen form for bygningsforsikring. En av de første kjernesakene for OBF ble derfor å sikre at borettslagene tegnet dette. Bygningsmassene ble med tiden pusset opp og modernisert. 

Siden den gang har OBF gjennomgått endringer og utvikling. "Boligbladet" ble i perioden 1962-74 utgitt hvert kvartal, og sendt til alle beboere i OBFs kundeportefølje. Gratisbladet inneholdt bla. råd om boligen, vedlikehold og oppussing. I 1980 fikk OBF sin første kvinnelige styreformann, Lillian Wikstrøm, som ledet styret i 4 år. I 2004 ble selskapet omdannet til aksjeselskap. Andelslagets tid var nå forbi, og etter dette har OBF blitt drevet etter ordinære forretningsmessige prinsipper.

Referanser
----------

1. ↑  *Alf Nilsens historie om OBF - 2006*. s. 12
2. ↑  *Alf Nilsens historie om OBF - 2006*. s. 105
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 1. august 2019. Besøkt 1. august 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
| Slaget ved Lyndanisse |
| --- |
| Konflikt: Nordlige korstog |
|  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 15. juni 1219 |
| Sted | Tallinn, Estland59°26'7"N 24°44'22"Ø |
| Resultat | Dansk seier |

 |

**Slaget ved Lyndanisse** er slaget mellom danske kong Valdemar og esterne i dagens estiske hovedstad Tallinn.

Beskrivelse
-----------

Etter å ha samlet et meget stor hær, dro kong Valdemar mot Estland med 1500 langskip i et korstog mot det danskene så på som de hedenske estlenderne. Flåten nådde Estlands nordlige provins Revele i begynnelsen av juni 1219. Med i flåten var, utover kongen, erkebiskopen av Lund, Anders Sunesen, og biskop Theoderik av Estland. I hæren var også flere av kongens vasaller, tyskere under grev Albert og sorbere under Vitslav I av Rügen.

Korsfarerne slo seg ned ved Lyndanisse (dagens Tallinn) og begynte å oppføre en borg, «Castrum danorum», som senere på estisk ble til Tallinn, danskeborgen. Under byggingen av borgen kom flere estiske forhandlere på besøk for å trekke ut tiden, mens de selv samlet sin hær.

Kvelden 15. juni 1219 angrep esterne danskene og deres allierte fra fem kanter. Biskop Theoderik ble drept av esterne, som trodde de hadde drept kongen. Alt tydet på et katastrofalt nederlag for korsfarerne. Imidlertid ble ikke sorberne oppdaget av den estiske angrepsstyrken. Vitslav gjennomførte et hurtig motangrep som stanset den estiske fremrykningen. Dette ga de øvrige korsfarerne tid til å samle seg og omgruppere, hvoretter de i fellesskap klarte å drive den estiske hær på flukt. Tallinn og store deler av dagens Estland ble etter dette underlagt Danmark.

Ifølge sagnet knelte erkebiskop Anders Sunesen i bønn på en bakketopp under slaget. Når han rakte armene mot himmelen, rykket danskene frem, når armene ble senket på grunn av tretthet, trakk de seg tilbake. Hjelpere kom til for å støtte den gamle erkebiskopens armer. Da kampen var på sitt mest intense, sendte Gud hjelp. Tegnet var et rødt flagg med et hvitt kors som falt ned fra himmelen. Dette oppmuntret de danske soldatene ytterligere, og de vant en stor seier. Kong Valdemar kunngjorde at det korsflagget som ga danskene seieren heretter skulle være det danske flagget, i dag kjent som Dannebrog.

Se også
-------

* Valdemarsdag

Portaler: Danmark | Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
Terahertzbølger ligger helt i enden av det infrarøde bandet, like før starten av mikrobølgebandet.
**Terahertzstråling**, også kalt **sub-millimeterstråling**, **terahertzbølger**, **terahertzlys**, **T-stråling**, **T-bølger**, **T-lys**, **T-lux** eller **THz**, består i fysikken av elektromagnetiske bølger ved frekvenser fra 0,3–3 terahertz (THz). Begrepet henviser til elektromagnetisk stråling med frekvenser mellom den høyfrekvente grensen til millimeterbølgene – 300 gigahertz (3×1011 Hz) – og den lavfrekvente grensen til fjerninfrarødt lys – 3 000 GHz (3×1012 Hz). Tilsvarende bølgelengder med stråling i dette bandet går fra 1 mm til 0,1 mm – eller 100 μm.

Eksterne lenker
---------------

* (engelsk) Terahertz radiation: applications and sources av Eric Mueller
* (engelsk) Terahertz profile on Google Scholar
* (engelsk) Special Issue of Proceedings IEEE on Terahertz in Scholar Google
* (engelsk) List of groups around the world doing THz time-domain spectroscopy

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
**Jubileumsstien 2020** er en 55,4 km turtrasé gjennom Bergen kommune fra Krokeide i Fana bydel i syd til Tellevik kai i Åsane bydel i nord. Den etableres som en del Bergens 950 års jubileum i 2020. Turen er inndelt i åtte etapper, er skiltet med egne skilt og har merkestaver med 150 - 200 meters mellomrom. Det er informasjonstavler langs turtraséen, som i hovedsak går på sti i terrenget, og noe på grusvei eller lokalveier med asfalt. Turens høyeste punkt er Hauggjelsvarden på Vidden, 674 m o.h.

Etapper
-------

Etappene er merket med standard gradering grønn, blå og rød. Etappene er:

* Krokeide - Fana kulturpark, 7,2 km, blå
* Fana kulturpark - Valle, 5,7 km, grønn
* Valle - Myrdalsvatnet
* Myrdalsvatnet - Søylen
* Søylen - Rolland, 18 km, rød
* Rolland - Ulsetstemma
* Ulsetstemma - Falkanger
* Falkanger - Tellevik kai, 2,5 km, grønn

Kilder
------

* Gå Bergen på langs i 2020 – ny turløype planlegges, Bergen kommune Arkivert 5. februar 2020 hos Wayback Machine.
* Her går den nye jubileumsstien, bt.no
* Byjubileum med fjellturen «Bergen på langs», ba.no
**Norrmalmstorgranet** var et ran og gisseldrama 23. til 28. august 1973 på daværende Kreditbanken ved Norrmalmstorg i Stockholm. Det bidro til Clark Olofssons berømmelse og i ettertid skulle Nils Bejerot gi navnet stockholmssyndromet på et aspekt av gislenes opplevelser.

Dramaets forløp
---------------

Ranet begynte med at en fange, Jan Erik «Janne» Olsson, på permisjon gikk inn på Kreditbanken ved Norrmalmstorg i Stockholm sentrum den 23. august 1973. Politi ble tilkalt og gikk inn i banken. Olsson var bevæpnet med en maskinpistol, som en av politimennene ble såret i hånden av.

Olsson tok tre kvinner og en mann av bankpersonalet som gisler og krevde at Clark Olofsson skulle føres til ham. Hans kravliste inneholdt videre: Tre millioner kroner, skuddsikre vester, hjelmer, to pistoler og en fluktbil. Olofsson ble hentet av politiet på fengslet i Norrköping og ble sluppet inn i banken. Der var det ytterligere en banktjenestemann sammen med gislene.
De fire gislene var Birgitta Lundblad (31), Elisabeth Oldgren (21), Kristin Enmark (23) og Sven Säfström (24).

Ranerne og gislene barrikaderte seg siden i bankens hvelv. To politimenn lykkes med å komme seg inn og lukke hvelvdøren. Den 26. august boret politiet hull i taket, og førte ned et kamera og siden, den 28. august, for å slippe inn gass i hvelvet. For å hindre politiet fra å anvende gass ble gislene perioder tvunget til stå langs veggene med tau rundt halsen, slik at de ville kveles dersom søvngass ble sprøytet inn. To ganger skjøt Olsson opp gjennom hullet og andre gangen ble en kriminaltekniker truffet i hånden og i ansiktet.

Ved to tilfeller snakket Olofsson, Olsson, samt to av gislene med daværende statsminister Olof Palme. 

Dramaet ble avsluttet i og med at politiet satte inn gass. Ingen av ranerne eller gislene ble skadd.

* Kreditbanken på NorrmalmstorgKreditbanken på Norrmalmstorg
* Tau ble som anvendt i ranet.Tau ble som anvendt i ranet.
* Clark Olofsson (i midten) (1967).Clark Olofsson (i midten) (1967).

Se også
-------

* Filmen *Norrmalmstorg* (2003)

Referanser
----------

1. ↑  – Jeg satt ved siden av en skarpskytter – aftenposten.no
2. ↑  «Nils Bejerot Strategin i sexdagarskriget vid Norrmalmstorg» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 18. april 2016. Besøkt 5. desember 2008.

Eksterne lenker
---------------

* Nyhetsinnslag om hendelsen fra SVTs åpne arkiv
* P3 Dokumentär
* Telefonsamtalet mellom gisselet Kristin Enmark og Olof Palme
* Nils Bejerot Strategin i sexdagarskriget vid Norrmalmstorg Arkivert 18. april 2016 hos Wayback Machine.
* Radiointervju med gisslan i bankvalvet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Samadhi**, eller evnen til konsentrasjon (ett-punkts fokusering av sinnet *cittassa-ekaggata*), er den tredje hoveddelen av den åttedelte stien i Buddhas lære: pañña (visdom), sila (oppførsel), samadhi (konsentrasjon). Det blir utviklet ved hjelp av samatha-meditasjon. Ifølge den gamle kommentarteksten *Visuddhimagga* underviste Buddha samadhi ved å bruke 40 forskjellige meditasjonsobjekter. Blant disse meditasjonsobjektene var pusten (anapanasati-meditasjon), kjærlig vennlighet (metta-meditasjon), forskjellige farger, jord, flammer med mere (kasina-meditasjon).

Når man utvikler *samadhi*, blir sinnet midlertidig rent og rolig. Når meditatoren oppnår sterk konsentrasjon er sinnet klart til å bryte igjennom og se hvordan virkeligheten egentlig er slik at hen til slutt kan frigjøre seg fra all lidelse.

Noen viktige komponenter i buddhistisk meditasjon som ble diskutert av Buddha, er de gradvis høyere meditative tilstandene som er kjent som de fire jhanaer, som i språket fra den åttedelte stien er «riktig konsentrasjon». Riktig konsentrasjon blir også av og til nevnt som noe man oppnår når man har perfeksjonert de 7 andre punktene i den åttedelte stien. 

Fire utviklinger av samadhi er nevnt i Pali-kanonen:

1. Jhana.
2. Økt oppmerksomhet.
3. Innsikt i den virkelighetens natur.
4. Endelig frigjøring.

Det finnes flere forskjellige typer samadhi også:

1. Konsentrasjon som gir tilgang (uacara samadhi).
2. Fokusert konsentrasjon (appana samadhi).
3. Øyeblikkelig konsentrasjon (khanikha samadhi)
4. Konsentrasjon uten avbrytelse (anantharika samadhi)
5. Konsentrasjon som ikke kan måles (appamana samadhi)

Det er ikke alle typene av samadhi som blir anbefalt. De som fokuserer og øker de fem hindringene bør ikke utvikles.

De buddhistiske suttaene inneholder også en beskrivelse av at samadhi-praktikanter kan oppnå overnaturlige evner (kalt siddhis), og ramser opp flere som Buddha utviklet, men det advares også mot å la dette distrahere meditatoren fra det høyere målet om perfekt frihet fra all lidelse.

Den salige roen man opplever i samadhi er ikke buddhismens mål, men det forblir et viktig redskap for å nå målet om oppvåkning. Det er blitt sagt at samatha og samadhi meditasjon og vipassana (innsiktsmeditasjon) er de to hjulene på den åttedelte stiens tohjulede vogn, og Buddha anbefalte sterkt å utvikle begge.

Se også
-------

* Samadhi (hinduisme)
En tørketrommel
En **tørketrommel** er en husholdningsmaskin man finner i mange moderne hjem.
Den har som oppgave å tørke vått tøy, for eksempel tøy som nettopp har blitt vasket i en vaskemaskin.
Alternativer til tørketrommelen er å henge klærne til tørk.

Forskjellige typer tørketromler
-------------------------------

Det finnes mange forskjellige typer tørketromler, alle har sin egen virkemåte. Nedenfor følger virkemåten til de mest vanlige tørketrommeltypene.

### Virkemåten til en kondenstørketrommel

En kondenstørketrommel roterer det våte tøyet i en rund trommel mens den ventilerer tøyet med varm luft. Den varme luften får vannet i tøyet til å fordampe til fuktighet og fører denne fuktigheten med seg ned gjennom lofilteret til varmeveksleren som igjen kondenserer fuktigheten tilbake til væskeform.
Denne væsken, eller vannet om du vil, blir så ledet vanligvis via en pumpe opp til vannbeholderen eller ut gjennom en slange bak på maskinen.

### Virkemåten til en utluftningstørketrommel

En utluftningstørketrommel roterer det våte tøyet i en rund trommel mens den ventilerer tøyet med varm luft. Den varme luften får vannet i tøyet til å fordampe til fuktighet. Fuktigheten blir så blåst ut av maskinen, vanligvis med ett stort rundt fleksibelt rør.

Historie
--------

Den første tørketrommelen ble oppfunnet i 1799 av en franskmann som het Pochon. En annen variant der man hengte klærne i nærheten av en varmekilde ble patentert i USA 7. juni 1892. Elektriske tørketromler ble funnet opp på 1900-tallet.

Se også
-------

* Vrimaskin
* Tørkeskap
* Klesbrettemaskin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** NKC
 |