recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Liangxiang** (forenklet kinesisk: 良乡地区; pinyin: *Liángxiāng Dìqū*) er et subdistrikt i bydistriktet Fangshan øst i Beijing, ca 25 km sørvest for byens sentrum. Befolkningen er sammensatt av ca 80.000 beboere med lokalt bostedsregistrering, og av 32 tusen øvrige bofaste. I tillegg er det en svært stor studentbefolkning, på rundt 100.000, knyttet til fire Beijing-universiteter som har åpnet sidecampuser her. 

Subdistriktet dekker 69,2 kvadratkilometer og er dermed et av de største i Fangshan.

Historie
--------

Liangxiang fylke ble opprettet under Qin-dynastiet. Her var et viktig marked - selve navnet vitner om det, ettersom det kommer fra uttrykket '人物俱良', = *folk og gods samles i Liang*. Området er flatt og fruktbart jordbruksland.
I 1958 ble Liangxiang fylke (良乡县) slått sammen med Fangshan fylke. I 2002 kom en ny sammenslåing med Guandao (官道镇). Liangxiang ble Fangshans politiske, administrative, kulturelle og økonomiske sentrum.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 6. august 2012. Besøkt 15. juli 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell hjemmeside)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Hemavan** (sørsamisk: *Bïerke*) er et tettsted i Storuman kommune i Västerbottens län i landskapet Lappland i Sverige. Det ligger ved E12, ca. 150 kilometer nordvest for tettstedet Storuman og ca. 19 kilometer vest for Tärnaby. Tettstedet befinner seg omkring 38 kilometer fra riksgrensen og omkring 97 km til nærmeste norske by Mo i Rana. En internasjonal turistvei Blå vegen går gjennom Hemavan. I 2010 hadde tettstedet 222 innbyggere.

Tettstedet ble opprettet i 1834 under navnet *Björkfors*. I 1918 fikk det sitt nåværende navn **Hemavan**. Det befinner seg i lavlandet i nærheten av innsjøene Ahasjön og *Tängsvattenluspen*. Hemavan er omgitt av en mektig fjellverden med fjelltopper på omkring 1 700 meter i Norra Storfjället, *Södra Storfjället* og Artfjället. 

Seks dager i uken går det direktefly mellom Arlanda lufthavn og Hemavan Flyplass, og man kan reise mellom Stockholm og Hemavan på mindre enn to timer.

Hemavan er først og fremst et turiststed, som såvel sommer som vinter lokker besøkende til fots eller på ski i fjellet. Den alpine skisporten står høyst på listen for turister og det finnes snø i bakkene fra begynnelsen av november. Alpinistklubben *IK Fjällvinden* i Tärnaby trener og konkurrerer i *Ingemarbacken* og *Anjabacken* og på bar bakke ved Vikmyra idrettsplats i Tärnaby om sommeren og høsten.

Den 425 kilometer lange vandringsveien Kungsleden, begynner i Hemavan og ender i Abisko. Drottningleden er omkring 10 kilometer, og ble innviet i år 2000 av dronning Silvia av Sverige og strekker seg mellom Hemavan og Laisaliden.

I Hemavan finnes det et høyfjellshotell og flere overnattingshytter. 

Fjellparken har også en restaurant med en unik utsikt. Der kan man besøke den fjellbotaniske hagen som viser de fleste urter og blomster i området. I kjelleren finner man også et natur-rom med informasjon om *Vindelfjällens naturreservat*.

Utfluktsmål i nærheten av Hemavan er Joesjö og *Ruttjebäcken*, som er kjent for sine erosjonsavleiringer. 

Hemavan er også et område hvor det svenske forsvaret hvert år avholder vinterøvelser innenfor alle de tre forsvarsgreinene.

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 19. april 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hemavan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Storuman kommune i Västerbottens län i Sverige |
| --- |
|  | Tettsteder | Hemavan/Bierke **·** Storuman **·** Stensele **·** Tärnaby |  |
| Småsteder | Barsele **·** Gunnarn **·** Långsjöby **·** Skarvsjöby **·** Slussfors **·** Åskilje |
| Øvrige steder | Pauträsk |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Forsvarsministeriet** i Danmark er et ministerium med ansvar for det danske forsvar og relaterte sivile funksjoner, herunder oppgaver i forbindelse med internasjonale aktiviteter og samarbeidsaktiviteter til støtte for bevaring eller etablering av fred.

I tillegg har ministeriet ansvar for oppgaver rundt sikring av trafikk og overvåkning av farvann rundt Danmark, Grønland og Færøyene, herunder suverenitetshevdelse på sjøterritoriet. Tilsvarende oppgaver ivaretas for luftrommet.

Til ministerområdet hører blant annet Forsvarskommandoen, Hjemmeværnskommandoen, Forsvarets Efterretningstjeneste, Forsvarets Auditørkorps, Farvandsvæsenet, Forsvarets Oplysnings- og Velfærdstjeneste, Forsvarets Interne Revision, Beredskabsstyrelsen, Militærnægteradministrationen, Forsvarsministeriets Krigergravtilsyn, Forsvarsministeriets Jagtbestyrer, Hendes Majestæt Dronningens Jagtkaptajn og Hendes Majestæt Dronningens Adjudantstab.

Referanser
----------

1. ↑  .

Eksterne lenker
---------------

* Forsvarsministeriet

| * v
* d
* r
Danmarks ministerier |
| --- |
| Beskæftigelsesministeriet **·** Erhvervsministeriet **·** Finansministeriet **·** Forsvarsministeriet **·** Justitsministeriet **·** Ministeriet for Ligestilling og Kirke **·** Klima-, Energi- og Forsyningsministeriet **·** Kulturministeriet **·** Miljø- og Fødevareministeriet **·** Ministeriet for Børn, Undervisning og Ligestilling **·** Skatteministeriet **·** Social- og Indenrigsministeriet **·** Statsministeriet **·** Sundheds- og Ældreministeriet **·** Transport-, Bygnings- og Boligministeriet **·** Uddannelses- og Forskningsministeriet **·** Udenrigsministeriet **·** Udlændinge- og Integrationsministeriet |

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** ISNI
 |
**Forsvarsloven** (full tittel **lov om verneplikt og tjeneste i Forsvaret m.m.**) er en norsk lov som regulerer verneplikten, hvem som har tjenesteplikt i Forsvaret og omfanget av tjenesteplikten.

Loven ble sendt på høring 19. juni 2015 og erstattet da den trådte i kraft 1. juli 2017 fire lover: vernepliktsloven, heimevernloven, forsvarspersonelloven og militærnekterloven.

Arbeidet med loven var en del av utviklingsprosjektet «Klare lover for innbyggerne», ledet av Kommunal- og moderniseringsdepartementet, hvor et av formålene er å utforme lovene i et klart og forståelig språk. Prosjektet inngår i Solberg-regjeringens satsingsområde «En enklere hverdag for folk flest».

I 2021 ble det gjort endringer i loven for å opprette Klagenemnda for kompensasjon og billighetserstatning for psykiske belastningsskader som følge av deltakelse i internasjonale operasjoner og fastsette regler om bistand fra Forsvaret til andre beredskapsaktører enn politiet.

Referanser
----------

1. ↑  Høring av ny forsvarslov
2. ↑  «Fakta om klarspråkarbeidet». Arkivert fra originalen 27. juni 2015. Besøkt 26. juni 2015.
3. ↑  Lov om endringer i forsvarsloven (klageadgang og foreldelse i erstatningssaker og Forsvarets bistand til offentlige myndigheter og andre beredskapsaktører)

Eksterne lenker
---------------

* Forsvarsloven
**Lalandia ⅍** er et dansk selskap som driver to feriesentre i Rødby og Billund kalt Lalandia Rødby og Lalandia Billund. Lalandia har i sine to parker sammenlagt mere enn én million besøkende på årsbasis, og de er begge blant de mest besøkte danske turistattraksjoner. Størstedelen av gjestene kommer fra Danmark, Norge, Sverige og Tyskland. Selskapet ble grunnlagt i 1988 med åpningen av feriesentret i Rødby, og navnet Lalandia er den latinske betegnelse for Lolland, hvor det første senter ligger.

Begge Lalandia-parker består av feriehus som utleies gjennom Lalandia. Ved leie av husene får man adgang til en rekke fasiliteter som badeland, lekeland, sportsfasiliteter som klatrebane og skøytebane, restauranter og butikker.

Lalandia Rødby
--------------

Lalandia Rødby åpnet i 1988 som vannland. Det er siden blitt utvidet med blant annet skøytebane og bowlingbaner. Området dekker over 25 000 m². I 2018 hadde feriesentret 520 000 besøkende.

Lalandia Billund
----------------

Lalandia i Billund åpnet den 24. april 2009. Badelandet i Lalandia i Billund er med 10 000 m² Skandinavias største vannland.

I 2018 hadde feriesentret 682 000 besøkende.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Attraktionslisten 2018 I. VisitDenmark. Hentet 16/7-2019
2. ↑  Mange nyheder i Lalandia. Lalandia. Hentet 16/7-2019

Eksterne lenker
---------------

* Lalandia.dk
* www.visitdenmark.dk/da/denmark/attraktioner/mest-besogte-attraktioner Arkivert 29. april 2017 hos Wayback Machine.
* www.tvsyd.dk/i-godt-selskab/i-godt-selskab-lalandia
* www.jv.dk/billund/Lalandia-saetter-ny-sommerrekord-30000-flere-besoegende-end-sidste-aar/artikel/1191628
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Imerslund & Co**, eller **Imerslund Musikk** ble etablert i 1914 av Thorleif Imerslund, faren til Per Imerslund og er i dag en stor musikkforretning i Oslo. Opprinnelig var butikken et magasin som solgte både instrumenter, plater og fotoutstyr og holdt til i Torggata, rett ved der hvor firmaet fortsatt har en butikk.

Etter hvert ble virksomheten mer rettet inn mot musikk, med et stort utvalg av både instrumenter og plater. I 1935 flyttet butikken inn i større lokaler i Dronningens gate og i 1951 ble butikken kjøpt av Henschien Trekkspillfabrikk i Hønefoss, for så selge den videre til Erling Tronerud i 1965.

I 1970 flyttet forretningen til nye lokaler i «*Strøget*» – Oslos første gågate. Da en høy husleie tvang butikken ut, havnet de i Skippergata 28.

I 1992 ble det etablert en ny musikkbutikk på St. Olavs Plass med navnet *St. Olav Musikksenter*. Butikken var en all round butikk, med et ekstra fokus på trommer.

I 1997 kjøpte St. Olav Musikksenter seg inn i eiersiden av Imerslund Musikk og i 1998 flyttet St. Olav Musikksenter fra sine lokaler på St. Olavs Plass til større lokaler i gamle Torggata Bad, i Torggata 16. 

I 2002 dannet Imerslund og St. Olav Musikk forhandlerkjeden Kick Music med de største musikkhandlerne i landet. Kick ble drevet av Imerslund frem til Kick Music fikk eget kontor i 2004. I 2006 solgte Imerslund Musikk seg ut av Kick Music.

I løpet av de neste årene kjøpte St. Olav Musikksenter opp en større andel av aksjene i Imerslund Musikk, og ble etterhvert største eier og i 2005 fusjonerte selskapene til ett firma. Det nye navnet ble Imerslund Musikk AS, med bakgrunn i den lange og tradisjonsrike historien dette navnet bærer.

I 2006 åpnet Imerslund Musikk Norges største musikkbutikk i Oslo på Schous bryggeri.

Eksterne lenker
---------------

* Imerslund Musikks internettsider med historikk
Imigongo vist fram ved den internasjonale geografifestivalen i Saint-Dié-des-Vosges i Frankrike.
**Imigongo** er en form for billedkunst fra Rwanda. Det er en form for veggkunst som tradisjonelt blir malt med tørket kumøkk blandet med ulike naturfarger som rødt, hvitt, grått og svart. Tradisjonelle imigongomalerier har abstrakte mønster av geometriske former og spiraler. Nyere kunst kan også være figurativ.

Imigongo ble opprinnelige malt på vegger inne i hus, men kan i dag også males utenpå hus, på treplater, lerret og på keramikk. Maleriene blir lagd ved at en skaper relieff av de figurene man ønsker med kumøkk. Etter at relieffet har tørket og blitt hardt, maler man med fargene man ønsker. Malingen foregår i gjentatte omganger etter at tidligere lag eller farger har tørket.

Imigongokunst skal ha blitt funnet opp i Kibungo (nå Østprovinsen i Rwanda) av prins Kakira, sønn av kongen av Gisaka, tidlig på 1800-tallet. Det er likevel vanligvis kvinner som lager imigongobilder.

Naturlige lokale fargestoffer brukte til imigongommaler er rød oker fra jorden, kaolin som gir hvitfarge og svart fra bananskall og saft fra aloe vera og *Solanum aculeastrum*. Disse fargene kan blandes slik at man for eksempel får den karakteristiske gråfargen.

Industrielle malingstyper har fortrengt mye av den gamle malingsblandingen, og sammen med folkemordet i Rwanda i 1990-årene var det fare for at tradisjonen skulle gå tapt. Ulike kooperativ, flere av dem dannet av enker, har blitt dannet etter uroen for å videreføre skikken og produsere imigongobilder for salg.

Referanser
----------

1. ↑  Briggs, Philip; Booth, Janice (2010). *Rwanda* (illustert utg.). Bradt Travel Guides. s. 243–245. ISBN 9781841623061.
2. ↑  Celis, Georges; Celis, Thérèse A. (1971). «Les peintures murales intérieures des habitations du Migongo (Rwanda)». *Africa-Tervuren* **(fransk)**. 17 (2): 47–61.
3. 1 2  Denisyuk, Yulia (8. juli 2019). «From the Ashes: Rwanda’s Traditional Imigongo Art Is on the Rise». *Afar* **(engelsk)**. ISSN 1947-4377. Besøkt 6. september 2020.
4. ↑  Huylebrouck, Dorck (2019). *Africa and Mathematics: From Colonial Findings Back to the Ishango Rods* **(engelsk)**. Springer. s. 70. ISBN 9783030040376.
5. ↑  Fornal, Justin (17. april 2017). «Dung Art Helps Genocide Victims Recover». *National Geographic* **(engelsk)**. Besøkt 6. september 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Imigongo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Storøyd tunfisk** (*Thunnus obesus*) er en tunfiskart med uvanlig store øyne.

Den er en stor art med den dypeste delen av kroppen under midten av første ryggfinne. Brystfinnene er moderate lange hos store individer, men svært lange hos mindre individer. Buksiden er hvitaktig. Maksimal lengde er 127 cm. Vanlig lengde i Det indiske hav er 40–100 cm, men større eksemplarer er ikke uvanlige i Atlanterhavet.

Et langsgående bånd med iriserende blå farge går langs kroppsiden av levende eksemplarer. Den første ryggfinnen er mørk gul, og andre ryggfinne og gattfinnen er lys gul. Småfinnene er skinnende gule med svart kant. Arten har svømmeblære. 

Storøyd tunfisk lever epi- og mesopelagisk ute på åpent hav fra overflaten ned til 250 m. Den er blitt funnet i vann med en temperatur mellom 13 og 29 °C, men optimal temperatur er 17 til 22 °C. Dette er temperaturen ved termoklinen, og arten er vanligere ved termoklinen enn nærmere overflaten der det er mest planteplankton.

Små individer svømmer i stim ved overflaten. Stimene kan bestå av bare denne arten, eller også omfatte bukstripet bonitt og gulfinnetun. Arten har en kosmopolitisk utbredelse i subtropiske og tropiske farvann i alle hav, men finnes ikke i Middelhavet.

Storøyd tunfisk eter mange ulike arter fisk, bløtdyr og krepsdyr. Den jakter både om dagen og natta. Selv er den bytte for store seilfisker og tannhvaler.

Det drives kommersielt fiske etter arten i hele utbredelsesområdet. Fangstene økte fram til 2004 da det ble tatt en rekordfangst på 468 035 tonn. I det vestlige Stillehavet er arten blitt overfisket og i 2010 var fangsten redusert til 358 682 tonn.

Litteratur
----------

* B.B. Collette og C.E. Nauen (1983). *FAO species catalogue: Vol.2. Scombrids of the world: An annotated and illustrated catalogue of tunas, mackerels, bonitos and related species known to date*. FAO Fish.Synop. s. 88–90. ISBN 92-5-101381-0.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Storøyd tunfisk* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Storøyd tunfisk* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Storøyd tunfisk* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *Storøyd tunfisk* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Storøyd tunfisk* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Storøyd tunfisk* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Thunnus obesus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Thunnus obesus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Thunnus obesus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

Nærbilde av *Thunnus obesus*
* (en) *Thunnus obesus* (Lowe, 1839) Bigeye tuna - FishBase
* B. Collette m.fl. (2011). «*Thunnus obesus*». *IUCN 2012. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1*. Besøkt 25. august 2012.
* *Thunnus obesus* i FAO FishFinder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Stour** er ei elv i Dorset og Wiltshire i det sørlige England. Den kalles også **Dorset Stour**, for å skille den fra andre elver med samme navn. Elva, som er 97 km lang, renner fra det sørvestlige Wiltshire gjennom Dorset, og munner ut i Den engelske kanal øst for Bournemouth.

Elvas løp
---------

Elva har sitt utspring ved Stourhead i Wiltshire, hvor den danner en rekke kunstige innsjøer som inngår i Stourhead-godset som tilhører National Trust. Den renner så mot sørvest og inn i Dorset gjennom Blackmore Vale og passerer byen Gillingham. Den møter sideelvene Cale, fra nordvest, og Lydden fra sørvest, og snur deretter mot sørøst og renner gjennom byen Sturminster Newton. Ved Blandford Forum renner elva gjennom de lave krittåsene i Dorset Downs, og fortsetter videre mot sørøst gjennom hedelandskapet i det sørøstlige Dorset. 

Ved Wimborne Minster møter den sideelva Allen, som kommer inn fra nord, renner videre forbi de nordlige forstedene i Bournemouth og løper sammen med sideelva Moors, også den fra nord. Ved Christchurch renner den ut i det nordvestre hjørnet av estuaret Christchurch Harbour, som den har dannet sammen med naboelva Avon, som kommer fra nord og munner ut i estuaret like ved Stour. Christchurch Harbour munner ut i Den engelske kanal ved Hengistbury Head, rundt 2 kilometer lenger øst.

Severdigheter
-------------

Vannmølla i Sturminster Newton
En lang vandrervei, kalt *Stour Valley Way*, følger nesten hele løpet til elva, fra Stourton nord for Gillingham til munningen ved Hengistbury Head. Parallelt med deler av elva går også den nå nedlagte Somerset and Dorset Joint Railway, som på grunn av Stours krokete løp krysset elva hele fem ganger. 

Skiltet på bybrua over Stour i Sturminster Newton
Flere byer og landsbyer i Dorset har sine navn etter elva, så som Stourton, East Stour, West Stour, Stourpaine, Stourton Caundle, Stour Row, Stour Provost, Sturminster Newton og Sturminster Marshall. 

Sturminster Newton er spesielt kjent for sin godt bevarte vannmølle og for bybrua, hvor det fortsatt står et nå berømt skilt om at den som vandaliserer brua vil bli straffet med transportering.

Økologi
-------

Ettersom elvebunnen i stor grad består av leire varierer vannføringen i elva sterkt. På sommeren er vannføringen lav, noe som bidrar til artsrike og viktige habitater, med en lang rekke sjeldne planter. På vinteren renner elva ofte over sine bredder, og den er derfor omgitt av brede og fruktbare elvesletter.

Eksterne lenker
---------------

* (en) River Stour, Dorset – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Stour ved Tarrant Crawford

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** GeoNames
 |
**Mafadi** (afrikaans: *Mafadipiek*) er et fjell som ligger i fjellkjeden Drakensberg på grensen mellom Sør-Afrika og Lesotho. Med en høyde på 3 450 moh. er Mafadi det høyeste fjellet i Sør-Afrika, men det er lavere enn Thabana Ntlenyana, som med en høyde på 3 482 moh. er det høyeste fjellet i Lesotho og hele det Sørlige Afrika.

Bestigning
----------

Bestigning av Mafadi fra sørafrikansk side skjer vanligvis via campingplassen i Injasuthi. Ruten innebærer en om lag 8 km fottur til Marble Baths. Dette etterfølges av en gåtur langs elven med en kombinasjon av korte stier og hopping over rullesteiner. Alt dette ender nederst i bunnen av fjellet, som videre fører til Molar campingplass. Stien opp langs fjellsiden og mot fjelltoppen er kjent som Leslie's Pass. Stien følger åsryggen frem til undersiden av et lag med steiner, som den går forbi på den sørlige siden. Veien fortsetter opp en kort talus, etterfulgt av mer vandring opp en ganske bratt bakke. De siste 20 meterne utgjør en gressbakke. Herfra (toppen av Leslie's Pass) fører fjelltoppene til Mafadi. Turen tar tre eller fire dager.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mafadi, Sør-Afrika/Lesotho
* (en) Hiking på Mafadi
* (en) Peak High mountaineering, Sør-Afrika Arkivert 25. desember 2011 hos Wayback Machine.
* (en) Informasjon om fjellet Arkivert 19. desember 2010 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Mafiaens Hevn** er et norsk tekstbasert mafiaspill som ble lansert den 1. januar 2008, og kan spilles på mobil og PC.

Spillet hadde en begrenset prøveperiode mot slutten av 2007, der det kun var tilgjengelig for et begrenset antall spillere. Etter lansering og frem mot 2011 var det en stor økning i antall aktive brukere, blant annet fordi spillere av lignende spill som f. eks. Nordicmafia byttet over til Mafiaens Hevn. Siden slutten av 2009 har Mafiaens Hevn vært det mest aktive norske spillet av denne typen.

Om spillet
----------

Mafiaens Hevn har et stort fokus på samarbeid og handel mellom spillere, og har oppnådd betydelig popularitet i Norge med flere tusen aktive spillere hver måned. Over 40 000 unike norske mobilnummer har blitt brukt siden 2013 for å verifisere brukerkontoer i spillet.

I Mafiaens Hevn får spillerne muligheten til å ta på seg rollen som en kriminell, og deretter jobbe seg oppover i en verden av kriminalitet og intriger. Spillet tilbyr en bredt spekter av aktiviteter, inkludert organisert kriminalitet, ran, tyveri av biler, oppdrag og handel. Spillerne kan danne allianser og jobbe sammen for å oppnå felles mål, eller de kan konkurrere mot hverandre for å oppnå høyere rang og makt. Med unntak av f.eks. profilbilder til bruk på spillet har det ikke vært tillat for spillere å bytte spillverdier mot ting utenfor spillet. Denne regelen har ført til at mange spillere har startet med bilderedigering for å tjene spillpenger fra andre.

Selve spillet er gratis, men det er mulig å kjøpe "poeng" i spillet, for ekte penger. Disse poengene kan brukes til å forbedre spillerens brukerkonto eller byttes mot andre ting i spillet.

Et av de bemerkelsesverdige trekkene ved Mafiaens Hevn er at spillet har vært under kontinuerlig utvikling siden lanseringen. Utviklerne har jevnlig introdusert oppdateringer og nye funksjoner for å forbedre spillopplevelsen og holde spillerbasen engasjert. Dette har bidratt til å opprettholde spillets popularitet og tiltrukket en lojal spillerbase over tid.

Et unik aspekt ved Mafiaens Hevn er muligheten til å drepe brukerkontoer i spillet. Dette betyr at dersom en spiller blir angrepet og drept av en annen spiller, mister de hele brukerkontoen og må starte på nytt fra bunnen av. Dette legger til en ekstra dimensjon av risiko og konsekvens i spillet da det ikke er unormalt at spillere legger inn veldig mye tid i brukerkontoene sine.

Referanser
----------

1. ↑  frilanser, Isak Løve Pilskog Loe; kode24 (22. juli 2021). «Ukas Koder har lagd app for å spre hverdagsgleder». *Kode24.no* **(norsk)**. Besøkt 21. juni 2023.
En stabel hummerteiner.
Teiner på Fitjar. Foto: Marius Vassnes 
En **teine** er et redskap som brukes til fiske etter krabbe, hummer og kreps. Også ål ble fanget i teiner, som i tidligere tider var i trespon flettet i flaskeform. Det består av en sylinder eller kasse av sprinkelverk, med åpninger kolver hvor krepsdyra kan komme seg inn, men ikke så lett ut igjen. I tillegg er der en luke hvor en kan ta ut fangsten og legge inn agn, samt synkemiddel (stein eller sementlodd).

Teinene ble sluppet ned på steder en visste der var krabbe eller hummer, festet til et grastau med en trebit(fle) som overflatemarkør, i dag benyttes en beholder med luft eller en blåse. Fleet var merket med eiers bumerke for å unngå forviklinger.

I eldre tider ble teinene laget av treverk, mens en i dag kjøper fabrikkproduserte i nylon og plast. Alle teiner (hummer, krabbe, kreps) skal etter dagens regler være merket med fullt navn og eieridentifikasjon, av hensyn til særbestemmelsene som gjelder for dette fisket, det er også begrensninger på hummerfiske i forhold til årstider.

Fritidsfiskeres krabbeteiner skal ha minst to fluktåpninger med 80 mm diameter, slik at man minimerer risikoen for å fange hummer. På hummerteiner skal diameteren på fluktåpningene være 60 mm, slik at hummer under minstemålet kan gå ut av teinen av seg selv.

Se også
-------

* Ruse

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lobster traps – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
Agmund Bolts vei på Teisen
**Teisen Vest Borettslag** er et borettslag i Agmund Bolts vei på Teisen i Oslo. Borettslaget ligger ytterst vest i Alna bydel med direkte grense til bydel Gamle Oslo. Ring 3, som har trasé langs østsiden av tomten, danner et kunstig skille mellom Teisen Vest og resten av Teisenområdet.

Arkitektur
----------

Borettslaget ble bygget i regi av OBOS og sto ferdig i 1955. Arkitektene var Frode Rinnan , Olav Tveten og Kjell Colbiørnsen. Bygningsmassen består av 16 bygninger i tre og fire etasjer. Blokkene har en funksjonalistisk utforming med gjennomgående leiligheter på to eller tre rom pluss kjøkken, i samme stil som borettslagene på Lambertseter.

Historikk
---------

Teisen Vest Borettslag, med 
Ring 3 i forgrunnen. I bakgrunnen sees Østre gravlund og Helsfyr.
Innflytting i Teisen Vest Borettslag foregikk i tidsrommet 1953 til 1955 mens borettslaget offisielt ble stiftet 5. februar 1954.
Borettslaget består idag av 468 andelsleiligheter og fire tjenesteleiligheter.
I 2009 igangsatte borettslaget en omfattende utomhusrehabilitering for å heve bygningsmassens estetiske inntrykk.

Referanser
----------

1. ↑  Spjudvik, Marit; *Å bygge et sosialdemokrati, Frode Rinnan og utbyggingen av drabantbyen Lambertseter[*død lenke*]*, Hovedoppgave ved Universitetet i Oslo 2007 side 91
2. ↑  Byggekunst nr. 7/1954, «Byens vekst», 170-96.
3. ↑  Spjudvik 2007 side 67 «Selv hadde Rinnan allerede bygget de samme blokkene på Storo, Keyserløkka, Teisen og Valle»
4. ↑  
	* Historien har et bilde med teksten:«Dugnadsarbeid i Teisen Vest borettslag. Innflyttingsår: 1953 - 1955» Arkivert 29. desember 2010 hos Wayback Machine.. Besøkt 17. oktober 2010
5. 1 2  «Velkommen til Teisen Vest Borettslag» Arkivert 7. mars 2015 hos Wayback Machine. besøkt 18. august 2010
6. ↑  Lokalavisen: «Teisen vest borettslag er snart i mål»[*død lenke*] besøkt 18 august 2010

Litteratur
----------

* Spjudvik, Marit; *Å bygge et sosialdemokrati, Frode Rinnan og utbyggingen av drabantbyen Lambertseter[*død lenke*]*, Hovedoppgave ved Universitetet i Oslo 2007

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |

Portal: Arkitektur
**Queensland Museum** er delstatsmuseum for den australske delstaten Queensland. Museet har fem avdelinger, to i Brisbane (South Brisbane og Woolloongabba) og delstatens regionale sentere Ipswich, Toowoomba og Townsville (ref). Museet mottar bevilgningene sine fra delstatsmyndighetene i Queensland.

Historikk
---------

Queensland Museum ble grunnlagt av Queensland Philosophical Socitiy 20. januar 1862. I den første tiden hadde museet flere midlertidige hjem i Brisbane, blant annet The Old Windmill (1862–1869), Parliament House (1869–1873) og General Post Office (1873–1879). Museets første profesjonelle kurator var Karl Theodor Staiger.

I 1879 sto en ny museumsbygning klar i William Street i Brisbane som var museets hjem frem til det flyttet inn i Exhibition Hall (nå kalt Old Museum) på Gregory Terrace i Brisbane forstaden Bowen Hills i 1899.

I 1986 flyttet museet til Queensland Cultural Centre på South Bank ved siden av Queensland Art Gallery.

Utstillinger
------------

Mephistoutstillingen.
En av utendørs utstillingene er *Dinosaur Garden* med fullskala modeller av Tyrannosaurus rex og Triceratops dinosaurene. Museet har også utstilt «Mephisto», det eneste originale eksemplaret av den tyske første verdenskrigs stridsvognen A7V. Stridsvognen ble erobret av australske styrker under det andre slaget ved Villers-Bretonneux under første verdenskrig. Den australske flypioneren Herbert Hinklers Avro Avian er også utstilt.

Undermuseer
-----------

I 1987 besluttet museet at de trengte mer plass for å utstille sin samling av hestedrosjer og kjerrer og åpnet Cobb & Co Museum i Toowoomba. Museum of Tropical Queensland er et undermuseum i Townsville.

Eksterne lenker
---------------

* Queensland Museum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopedia of Australian Science **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
**Mohamed Béavogui** (født 15. august 1953 i Porédaka i Mamou-regionen i Guinea) er en diplomat og politiker som var fungerende statsminister i Guinea fra 6. oktober 2021 til 17. juli 2022.

Han har studert ved Gamal Abdel Nasser-universitetet i Conakry, ved St. Petersburgs statlige polytekniske universitet i det daværende Sovjetunionen og ved Harvard University i USA.

Fra 1982 til 1986 arbeidet han i Nigeria før han ble ansatt som konsulent i FNs organisasjon for ernæring og landbruk (FAO). I 2001 ble han utnevnt til regiondirektør for Vest- og Sentral-Afrika i Det internasjonale fondet for jordbruksutvikling (IFAD), en jobb han hadde til 2011. I oktober 2011 ble han avdelingsdirektør og seniorrådgiver for IFAD-presidenten. I 2015 ble han direktør i African Capacity Building Foundation.

Statskuppet i 2021
------------------

Den 5. september 2021 ble Guineas valgte president Alpha Condé styrtet ved et statskupp støttet av de militære og president Condé ble arrestert. Leder for spesialstyrkene i Conakry, oberst Mamady Doumbouya, ble 1. oktober 2021 tatt i ed som ny president, og han utnevnte 6. oktober Mohamed Béavogui til fungerende statsminister. En rekke land har tatt avstand fra, eller fordømt, kuppet og har krevd at Alpha Condé settes fri.

Béavogui ble avsatt 17. juli 2022 etter å ha blitt erklært uegnet på grunn av sin helsesituasjon. Han ble erstattet av Bernard Goumou.

Referanser
----------

1. ↑  «Mohamed Béavogui | Feed the Future Innovation Lab for Markets, Risk and Resilience». basis.ucdavis.edu.
2. ↑  «Ces Guinéens qui nous rendent fiers – Mohamed Béavogui, DG de "African Risk Capacity "et S/G adjoint des Nations Unies – Guinéenews©» **(fransk)**. guineenews.org. Arkivert fra originalen 8. oktober 2021. Besøkt 17. april 2022.
3. ↑  «Guinea military government names Mohamed Beavogui as PM | News». Al Jazeera. 7. oktober 2021.
4. ↑  «Guinée: Bernard Goumou confirmé à la tête du gouvernement» **(fransk)**. www.jeuneafrica.com. 21. august 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Rorbuer og fiskebåter i Stamsund i Lofoten 
Rorbuinteriør
Middagen serveres i rorbua. Bildet er trolig tatt mellom 1930 og 1955.  Foto: Kristian Magnus Kanstad. Nordlandsmuseet  
Rorbuer i Sør-Gjeslingan i 1902. Fra Harald Natvigs artikkel «De hygieniske forhold ved Viktens fiskevær og fiskerilovgivningen i Namdalen»; trykt i Tidsskrift for Den norske legeforening; 1902-03
**Rorbu** er en sesongbolig for fiskere, gjerne lokalisert til et fiskevær. Rorbuer var særlig viktige den gang da fisket ble drevet fra åpne båter, og fiskebåten ikke hadde plass til også å brukes som bolig. Til ei rorbu hørte sengeplasser for et båtlag, plass til matlaging og rom for å lagre alt nødvendig av redskap og annet utstyr. Rorbua var plassert på land, men nær ved sjøen. Det var viktig at utstyr kunne løftes rett fra båten og inn i hus. 

Rorbuer brukes fremdeles i dag av sjarkfiskere som deltar i Lofotfisket.

Rorbuene i fiskeværa kunne tilhøre fiskerne selv, eller de kunne tilhøre væreieren. 

Rorbuer og fiskevær var knyttet til de store regelmessige sesongfiskeriene, først og fremst til fisket etter skrei fra Sunnmøre og nordover. Sildefisket var mer uregelmessig, på den måten at silda tok land ulike steder til ulike tider og dette ga ikke insitament til å bygge rorbuer. Sildefiskerne søkte i større grad ly der det var å finne, eller de hadde et eget fartøy med til overnatting, ei "losjamenta". Dette var gjerne ei gammel skøyte.

Sesongbolig med mange navn
--------------------------

Rorbu er et nordnorsk begrep for en sesongbolig for tilreisende fiskere. På Romsdalskysten eksisterer det samme fenomenet i fiskeværa, men sesongboligene gikk under betegnelsen *fiskarstove*. I Hordaland ble betegnelsen *fjæremannshus* brukt, og i innlandet finnes *fiskebuer* ved enkelte innsjøer, bl.a. Femunden. 

Betegnelsen rorbu er i dag velkjent over hele kysten, langt ut over der begrepet opprinnelig hørte hjemme. Reiselivsfolk har etablert tilbud om *rorbuferie* på steder langt sør for der rorbuene fantes og stadig eksisterer som kulturminner.

Rorbua blir turistanlegg
------------------------

I dag tilbys mange steder rorbuferie i «rorbuer» med høy standard, moderniserte eller nybygde, enkeltstående eller samlet i større turistanlegg. Standarden i noen av disse tilsvarer vanlig hotellstandard: Flislagte bad, toalett, kjøkken, peis, flatskjerm. Likheten med de opprinnelige rorbuene er først og fremst beliggenheten og eksteriøret med karakteristisk plassering på peler helt nede i fjæra. Det man ikke lenger trenger å ta hensyn til er havna; at fiskebåter skal kunne legge til og laste og losse fiskeredskaper m.m.

Se også
-------

* Fjæremannshus
* Fiskebu

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rorbu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Tante Ulrikkes vei*** er en norsk roman skrevet av Zeshan Shakar og første gang utgitt av Gyldendal forlag i 2017. Romanen gir et realistisk bilde av oppveksten til to unge gutter i drabantby-Oslo tidlig i 2000-årene.

Handling
--------

De to ungguttene Mo (egentlig Mohammed) og Jamal er jevngamle og vokser opp som norskfødte barn av første generasjons innvandrere. De bor i samme boligblokk i Tante Ulrikkes vei i Oslo, i det området som er en del av «blokk-Stovner» (Fossum) i motsetning til «hus-Stovner». Mo er ressurssterk og skoleflink, og vokser opp i en kjernefamilie (mor, far og to søsken) med lite penger og en uføretrygdet far, dog innenfor omsorgsfulle rammer. Foreldrene er svært ambisiøse på hans vegne, og stiller store krav til hans skolearbeid og prestasjoner. Jamal på sin side bor sammen med sin deprimerte alenemor og sengevætende lillebror. Han dropper ut av videregående og veksler mellom ulike jobber. Moren mottar ikke uføretrygd tross gjentatte søknader, og deres økonomiske situasjon er vanskelig. Jamal har et hyppig hasj-forbruk og en ustrukturert hverdag.

I romanen blir guttenes tilværelse belyst også gjennom fiktive sitater fra en kvalitativ levekårsundersøkelse blant innvandrerungdommer. Undersøkelsen utføres av Velferdsforskningsinstituttet NOVA  (NOVA). Jamal og Mo sender regelmessig inn svar til forskningsansvarlig Lars Bakken, henholdsvis gjennom innspilte lydfiler og e-poster. Jamal sine lydfiler er muntlig fremstilt på «kebabnorsk», i kontrast til velformulerte e-poster fra Mo. Guttene sender disse personlige rapportene inn regelmessig i perioden fra 2001 til 2006. Mo og Jamals beskrivelser av sine egne hverdager hjemme, på skolen, på jobb og blant venner gir innsikt i livet til to unge representanter for et sammensatt «innvandrermiljø» i en norsk storbyforstad. Fortellingen gir også innblikk i tankegangen hos ungguttene, deres planer og drømmer, og tar opp innvandrerguttenes små og store problemer, utfordringer og muligheter. Foruten deres personlige erfaringer, omhandler romanen også dragninger[*klargjør*] mellom ulike sosioøkonomiske forhold, identitet og subtil «hverdagsrasisme».

Mottakelse
----------

Zeshan Shakar fikk Tarjei Vesaas' debutantpris for boka.

I 2019 satte Det Norske Teatret opp et teaterstykke basert på *Tante Ulrikkes vei*, som en del av sin satsing med Rommen Scene på Stovner. Oppsetningen var regissert av Victoria Meirik.

Litteratur
----------

* (no) Zeshan Shakar i Store norske leksikon
* Ruud, Sara Sægrov: *Straight Outta Stovner*. Masteroppgave (2021), Høgskolen i Østfold.

Referanser
----------

1. ↑  Gyldendals presentasjonsside av *Tante Ulrikkes vei*[*død lenke*]
2. ↑  Stølan, Arne Hugo (23. september 2017). «Sterkt og viktig om oppvekst på Stovner: Bokanmeldelse: Zeshan Shakar: «Tante Ulrikkes vei»». *www.vg.no*. Besøkt 20. februar 2023.
3. ↑  «Tante Ulrikkes vei av Zeshan Shakar». Det Norske Teatret. Besøkt 30. november 2018.
4. ↑  Nystøyl, Karen Frøsland (30. august 2019). «Anmeldelse: Farvel, autensitet». *NRK*. Besøkt 20. februar 2023. ««Høstens viktigste bok» ble «Tante Ulrikkes vei» kalt da den kom i 2017. Teaterstykket med samme navn er ikke høstens viktigste.»
**Tor Gudmund Selvær** (født 19. februar 1948 Sandnessjøen) er vokalist i Ryfylke Visegruppe.

Flyttet fra Tjøtta i Nordland til Vassøy i Rogaland i 1950. Han begynte i ung alder med musikk og var først med i Jåtten skolemusikk-korps og videre sopran i Stavanger domkor. Var i 6 år med i popgruppa Islanders som opphørte i 1969. Selvær flyttet til Jørpeland i 1977, og startet Glassmesterfirmaet Strand Glassindustri som han drev til 1997. I 1999 ble han Kontakt Lærer ved Bergeland videregående skole til han gikk av med pensjon. På Jørpeland var han med å starte Ryfylke Visegruppe i 1979.

Utgivelser
----------

* *Før oljå kom* 1979/80 kombinert med viseboken Ei visa eg vil kveda (fikk Prøysenprisen)
* *Forlis 1983* (nominert til Spellemannprisen)
* *Trekkfuglar 1986* (nominert til Spellemannprisen)
* *Øve dammen 1986* (singelplate til Utvandrings-Jubileet)
* *Hjemma igjen* 2011
* *Ei striba med lys* 2012

I 1982 fikk han sammen med Ryfylke Visegruppe, Strand kommunes kulturpris. Videre har Selvær gitt ut kunstboken, *Når dagen gryr* ISBN 82-7096-320-8 i samarbeid med kunstneren Stian Heimlund Skjæveland 1999. Ryfylke Visegruppe holder fortsatt konserter og planlegger ny utgivelse i 2014/2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Melkesil av tre, datert 1759, fra Rendalen, Hedmark. Diameter 19 cm. Foto Haakon Harriss / Norsk Folkemuseum. NFL.15843
Melkesil av jernblikk med rester av fortinning, ant. laget omkring 1910-20, innkommet fra Sogndal i Sogn og Fjordane. Diameter 23 cm. Foto Anne-Lise Reinsfelt / Norsk Folkemuseum, NFL.26752.
**Melkesil** er et redskap for å fjerne hår og annet rusk når man melker for hånd.

Melkesiler av tre har gjerne en rund, kvadratisk eller korsformet hull i bunnen, og i disse silene la man et silhår eller en silklut som man slo melken gjennom, men det forekommer også melkesiler av tre med en innsatt performert blikkplate som fungerer som sil.

De eldste melkesilene av metall har helst en bunn av metallduk. I disse silene ble det også gjerne lagt en silduk, men senere metallsiler fikk ilegg filter av vatt. I denne typen ble ett eller to vattfilter satt inn i bunnen mellom to skiver av metallduk eller perforerte metallplater.

Det kan være vanskelig å skille mellom svarvede melkesiler av tre og trakter, men en hovedregel ser ut til å være at trakter har en tut i bunnen mens melkesiler bare har ett eller flere hull.

Synonymer: silestokk, siletre,

Litteratur
----------

* Dybdal, Audun (1985): *Fôr, fe og melkestell i eldre tid. Arbeidsmåter og redskaper i Steinkjer-regonen.* Steinkjer. ISBN 82-7279-032-7
* Reinton, Lars (1969): *Til seters. Norsk seterbruk og seterstell.* Oslo.
* Visted, Kristofer og Stigum, Hilmar: *Vår gamle bondekultur.* Oslo.
* Østby, Jon Birger (1984): *Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand.* Oslo.[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Se melkesiler i DigitaltMuseum.
Lagget melkestave av tre, datert 1917 og innkommet fra Øystre Slidre, Oppland. Diameter 25 cm. Foto Haakon Harriss / Norsk Folkemuseum, NFL.15645.
**Melkestave** er et kar til å melke i. Den er svakt konisk eller sylinderformet og har et rett skaft i siden. På laggede melkestaver av tre dannes skaftet av en forlenget stav mens staver av metall har et påsatt skaft. Tilsvarende kar kan også være brukt til å gi dyra drikke av eller til å øse med.

Noen synonymer: melkask, melkekakk, kakk, kølle, mjølkeask, mjølkekolle, mjølkekopp, staup, stave, strippe og tutask (om stave med tut).

Litteratur
----------

* Dybdal, Audun (1985): *Fôr, fe og melkestell i eldre tid. Arbeidsmåter og redskaper i Steinkjer-regionen.* Steinkjer. ISBN 82-7279-032-7
* Reinton, Lars (1969): *Til seters. Norsk seterbruk og seterstell.* Oslo.
* Visted, Kristofer og Stigum, Hilmar: *Vår gamle bondekultur.* Oslo.
* Østby, Jon Birger (1984): *Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand.* Oslo.[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Se melkestaver i DigitaltMuseum.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Sør-AfrikaSør-Afrika Sør-Afrika |
| Friidrett: |
| Friidrett Universiaden |
| Gull | Napoli 2019 |  10.000 m |
| Friidrett Universiaden |
| Sølv | Taipei 2017 |  Halvmaraton lag |

**Mokofane Kekana** (født 3. oktober 1995) er en sørafrikansk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp og langdistanseløp. Han vant 10.000 meter under Sommeruniversiaden 2019.

Idrettskarriere
---------------

Kekana fikk sølv på 3000 meter hinder under det sørafrikanske U23-mesterskapet i friidrett i 2015. I 2017 kom han på sjuendeplass på 10.000 meter under det sørafrikanske mesterskapet for senior, og han deltok i Sommeruniversiaden 2017, der han kom på femteplass på halvmaraton, og Sør-Afrika fikk der sølv i lagkonkurransen i halvmaraton. Han deltok også på 10.000 meter, der han kom på sjuendeplass. Han kom på sjuendeplass i det sørafrikanske mesterskapet på 10 km gateløp.

Han vant 10.000 meter og fikk sølv på 5000 meter under det sørafrikanske universitetsmesterskapet i 2018. I det sørafrikanske mesterskapet på 10 km gateløp kom han på sjuendeplass. Han fikk bronse på 10.000 meter under Sørafrikansk mesterskap i friidrett 2019, og vant 10.000 meter under Sommeruniversiaden 2019 i Napoli i Italia.

Referanser
----------

1. 1 2  IAAF - *Mokofane Kekana - Results*, besøkt 11. juli 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mokofane Kekana – World Athletics Rediger på Wikidata
**Thorbjørn Johan Gaarder** (født 21. august 1955) er en norsk advokat og finansmann, som tidligere hadde en sentral rolle i det norske statlige bistandsfondet Norfund.

Gaarder er utdannet cand.jur. ved Universitetet i Oslo i 1981, fikk advokatbevilling i Norge i 1984 og advokatbevilling i England og Wales i 1997. Han tok også en mastergrad i ledelse (Master of Business Administration) ved International Institute for Management Development i Sveits i 1986.

Han arbeidet som konsulent i Distriktenes utbyggingsfond 1981–1982, som advokatfullmektig i Advokatfirmaet Per Selinger i Oslo 1982–1984, som advokat i Hydro Aluminium 1984–1986, som direktør i finansselskapet Nevi 1986–1990, som fungerende administrerende direktør i det danske finansselskapet Erik Møllers Efterfølgere 1988–1989, som partner i Sleipner UK Ltd. 1990–1995 og som advokat i Advokatfirmaet Steenstrup 1995–1996. Fra 1996 til 1998 jobbet han som selvstendig konsulent i Rio de Janeiro, bl.a. med utviklingen av et landbruksprosjekt i Brasil.

Fra 1998 var han sentral i etableringen av det norske statseide bistandsfondet Norfund; fondet hadde blitt vedtatt opprettet av Stortinget året før og han var fondets andre ansatte. Frem til 2001 var han prosjektdirektør i Norfund. Fra 2001 til 2004 var han administrerende direktør for fondet Aureos Capital i London, et fellesforetak etablert av Norfund og det britiske statlige bistandsfondet Commonwealth Development Corporation.

Fra 2010-årene har Gaarder ofte blitt omtalt i pressen som Norges mest aktive jobbsøker.

Referanser
----------

1. ↑  "Norfund inn i britisk fond", Aftenposten, 19. feb. 2001
2. ↑  Omtale av Thorbjørn Johan Gaarder
3. ↑  Thorbjørn (57) prøvde å bli både politimester i Oslo, skattedirektør, pressegeneral, finansdirektør og helsetopp
**Vasilij Konstantinovitsj Bljukher (Blücher)** (også stavet, Blukher, Bliukher etc, Russisk: Василий Константинович Блюхер, født 19. novemberjul / 1. desember 1889greg; død 9. november 1938) var en sovjetisk marskalk. Bljukher var en av de mange framstående ofre for Josef Stalins utrenskninger i siste del av 1930-årene.

Liv og virke
------------

Bljukher ble født i en bondefamilie nær Jaroslavl, nordøst for Moskva. Til tross for sitt tyske slektsnavn, var han ikke av tysk opprinnelse. Familien hans fikk navnet på 1800-tallet av en godseier.[] På denne tiden talte en stor del av Russlands elite tysk, og språket ble regnet som langt finere enn russisk, som var bøndenes språk.[] Han sluttet seg til Den keiserlige russiske hær i 1914 og tjenestegjorde som underoffiser. I 1916 ble han medlem av Bolsjevikpartiet og deltok i den russiske revolusjonen i Samara.

Han var en av de mer lysende offiserer på kommunistisk side under borgerkrigen som fulgte og ble høyt dekorert.[]

Etter borgerkrigen ble han øverstkommanderende for Den fjernøstlige republikk fra 1921 til 1922. Fra 1924 til 1927 var Bljukher militærrådgiver i Kina, og der benyttet han navnet *Galen* (etter sin kones fornavn, Galina) mens han var tilknyttet Chiang Kai-sheks militære hovedkvarter. Han var ansvarlig for den militære planlegging av Nordekspedisjonen som innledet Kuomintangs erobring og gjenforening av Kina. Blant dem han instruerte var Lin Biao, som senere ble en ledende skikkelse i Folkets frigjøringshær.

Tilbake i Sovjetunionen fikk han kommandoen over det ukrainske militærdistrikt. I 1929 ble han forflyttet til det sovjetiske fjerne østen, der han ble øverstkommanderende. I årene som fulgte ledet han med stor fremgang de sovjetiske styrker mot krigsherrer i det nordlige Kina og senere, men med mindre lysende suksess, mot japanerne. Han hadde i en tid vært relativt immun mot Stalins utrenskninger innen militærledelsen, som begynte i 1937, men i oktober 1938 ble også han arrestert. 

Han ble anklaget for spionasje for Japan og ført til Lefortovofengselet i Moskva. Bljukher nektet å tilstå, og det er ikke helt avklart hvordan han døde. Han ble aldri formelt stilt for retten. Muligens døde han som følge av tortur; det er også dem[*hvem?*] som hevder at han ble skutt på Stalins ordre.

Bljukhers død ble holdt hemmelig helt til 1956.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, oppført som Wassilij Blücher, Munzinger IBA 00000007141, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, oppført som Vasilij Konstantinovič Blûher, BNF-ID 162243801[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vasily Konstantinovich Blyukher – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** Munzinger (iba)
 |