recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**John Evert Gunnar Hellström** (født 6. desember 1928 i Alnön i Medelpad, død 28. november 2001 i Nynäshamn var en svensk skuespiller og regissør.

Biografi
--------

Hellstrøm tok dramatimer hos Ingrid Luterkort i 1947 og deretter hos Gösta Terserus og kom til slutt inn på Dramatens elevskole i 1952. Den unge Hellström fikk arbeide under noen av datidens store regissører, blant annet Alf Sjöberg og Hampe Fustman. Tidlige roller var som Tybalt i *Romeo og Julie* på Dramaten i 1953 og som frikirkepredikanten Simon Angus i filmen *Simon syndaren* i 1954. Den filmen regisserte han selv, og det samme gjorde han med *Nattbarn* i 1956 og *Synnöve Solbacken* i 1957.

Hans største suksess som filmregissør hadde Hellström med *Chans* i 1962, som var basert på Birgitta Stenbergs roman med samme navn. Han spilte også teater. Blant forestillingene kan nevnes Agatha Christie s *Råttfällan* på Lorensbergsteatern i 1959 og Tennessee Williams' *Ungdomens ljuva fågel* på Vasateatern samme år.

Fra tidlig på 1960-tallet jobbet han som skuespiller og regissør i Hollywood. Han regisserte avsnitt i de populære western-seriene *Kruttrøyk*, *Bonanza*, *Familien Macahan* og *The Wild Wild West*. Mellom 1979 og 1983 regisserte han et par episoder av TV-serien  *Dallas* og spilte en rolle i noen avsnitt i 1989.

Gunnar Hellström gjestespilte dessuten i den amerikanske krigsserien *Combat!*

Han ble kanskje mest kjent for sine svenske filmer om *Raskenstam*  (1983) og *Zorn* (1994), hvor han spilte tittelrollen som sol-og-vår-mannen Raskenstam mot blant annet Agnetha Fältskog. *Zorn* ble Gunnar Hellströms siste store filmprosjekt.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 7967790, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  
*Sveriges dödbok 1901-2009 Swedish death index 1901-2009* **(svensk)** (versjon 5.0 utg.). Solna: Sveriges släktforskarförbund. 2010.
3. ↑  «Dramatens rollbok». Arkivert fra originalen 5. juli 2017. Besøkt 8. juni 2017.
4. 1 2 3  «Gunnar Hellström». *Svensk Filmdatabas*. Svenska Filminstitutet. Besøkt 8. juni 2017.
5. ↑  «Råtfällan». Musikverket. Besøkt 8. juni 2017.
6. ↑  «Ungdomens ljuva fågel». Musikverket. Besøkt 8. juni 2017.
7. ↑  «Gunnar Hellström». IMDb.com. Besøkt 8. juni 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gunnar Hellström på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Gunnar Hellström i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Gunnar Hellström på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Gunnar Hellström hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** NKC
 |
**Tungetaledebatten** var en litterær debatt om den modernistiske lyrikken i Norge. På 1950-tallet møtte den modernistiske lyrikken motstand, da mange forfattere begynte å skrive modernistiske dikt. Da reagerte de veletablerte forfatterne, blant dem riksmålsforkjemperne og tradisjonalistene Arnulf Øverland, André Bjerke og Markus Harvey. Øverland holdt et foredrag med tittelen «Tungetale fra Parnasset», der han angrep den modernistiske lyrikken. Øverland mente det bare var en strøm av abrakadabra, rabbel, snikksnakk og tungetale. Da André Bjerke skulle anmelde debutboka «Drøm om havet» til Erling Christie benyttet han anledningen til å ta et oppgjør med modernismen. Han sa at store lyrikere hadde evnen til å uttrykke et komplisert innhold i en enkel form, mens modernistene i stedet uttrykte enkle tanker i en komplisert form. Paal Brekke og Erling Christie forsvarte modernismen, og sa at heldigvis forandret diktningens form seg. Christie og Brekke kom seinere til å bli angrepet av nye modernister, Profil-modernistene.
***Cyclommatus cupreonitens*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor til stor (hannen 26-65 millimeter lang), blank, brunlig hjortebille. Denne arten har kobberaktig metallisk glans. Arten er nokså variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst). Store hanner har kraftige, nokså rette mandibler med en kraftig, innoverrettet tann et stykke innenfor midten. Mandiblene er sagtakkede ytterst i spissen, etter en nokså lang, innoverrettet tann. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Hodet har opphøyde sidekjøler. Pronotum utvider seg litt forover. Dekkvingene er uten synlig punktering. Beina er slanke, lårene gulbrunlige. Hunnen er mye mindre enn hannen, rødbrun med litt vage, mørkere lengdestriper på sidene, uten forstørrede kjever, i motsetning til hannen er kroppen tydelig og tett punktert.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten lever på Sumatra.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatus* (i snever forstand)
								- ***Cyclommatus cupreonitens*** Boileau, 1901

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* Nettside om arten
* (en) *Cyclommatus cupreonitens* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cyclommatus cupreonitens* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Cyclommatus cupreonitens* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cyclommatus cupreonitens* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Gunnar Haarberg** (født 28. juli 1917 i Trondheim, død 1. oktober 2009) var en norsk filolog, pedagog, radiomann og programleder for en rekke gameshows på TV.

Utdanning
---------

Etter examen artium ved Trondheim katedralskole i 1937, underviste han ved lokale skoler i Trondheim og Oslo, men dro til London i 1946 for jobb ved BBCs norskavdeling. Han studerte til Cand.philol med engelsk som hovedfag i 1948 ved Universitetet i Oslo der han var hjelpelærer 1948-62.

Arbeid
------

Han var i årene 1949–1972 engelsklærer i NRK Radio en dag i uken, ved siden av sitt faste virke som lektor i engelsk ved Politiskolen i Oslo 1952-87. 
I tillegg hadde Haarberg mange bokutgivelser om faget.

Haarberg var programleder for TV-konkurransen På ære og samvittighet (1958), den første programlederen i TV-serien Kvitt eller dobbelt fra 1961 til 1963, Trekampen (1964), Terningen er kastet og Øyenvitne (1966).

Utmerkelser
-----------

* Deltakermedaljen for sin innsats under den andre verdenskrig.

Utgivelser
----------

* *The perfect guide. The right way to help tourists and talk to them*, 1958
* *My english friends*, 2. bd. Trondheim 1959
* *On your own in England*, 1960 (2. utg. 1967)
* *Good evening, friends. English for beginners*, 1964
* *E det Kvijtt eller dobbelt?* (Gunnar Haarberg intervjuet av Krestjan Flatlajndet), 1965
* *English just for you*, 1965
* *Engelsk grammatikk for yrkesskolen for handel og kontorarbeid*, 1974

Referanser
----------

1. ↑   www.aftenposten.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Norges første TV-kjendis er død i VG.
3. ↑  (no) Gunnar Haarberg i Store norske leksikon

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
«Tondo» har flere betydninger.
Kart over Manila; Tondo i nordvest
**Tondo** er et av distriktene i Manila, hovedstaden på Filippinene. Distriktet er et av de tettest befolkede områder i hele verden. Tondo ligger nordvest i Manila og har også en del industri i tillegg til bostedsområder. Tondo er det fattigste og mest underutviklede området i Manila, og mange av byens slumområder ligger her.

Det er også fødestedet til tidligere president Joseph Estrada, sanger og skuespiller Regine Velasquez og katipuneroslederen Andres Bonifacio.

Tondo I har et areal på 5,64 km², med en befolkning på 364 965 (1995); 64 710 personer per km². Tondo II har et areal på 3,46 km², med en befolkning på 224 679 (1995); 64 936 personer per km². Dette gir en samlet befolkningstetthet på 64 796 personer per km².

Historie
--------

Tondo har hatt fast bosetning siden før 900-tallet, og den første omtalen man vet om var i en inskripsjon på en kobberplate *(Laguna Copperplate Inscription)* fra 21. april 900. Tondo fikk etterhvert en stor kinesisk befolkning med innvandrere og deres etterkommere primært fra Fujian i Kina. I den spanske kolonitiden var Tondo også en provins, også kalt Manila, og en av de første provinsene som i 1896 gjorde opprør mot Spania under den filippinske revolusjon. I 1911 reorganiserte amerikanerne de filippinske provinsene, og provinsen Tondo forsvant. Dens byer ble overført til provinsene Rizal og Bulacan. Idag er Tondo kun et distrikt i Manila.

Eksterne lenker
---------------

* wikimapia.org overblikk over Tondo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
***Cyclommatus pahangensis*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor til stor (hannen 20-41 millimeter lang), kraftig, brunrød hjortebille, særlig forkroppen med noe metallisk glans. Store hanner har kraftige mandibler, hver mandibel har en kraftig tann litt utenfor midten. Hos små hanner er mandiblene mye mindre og sagtakkede i hele lengden. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Pannen har et spisst framspring i midten. Hodet har ikke sidekjøler, men gjerne noen korte lengdefurer bak fasettøynene. Pronotum utvider seg tydelig forover, og har gjerne tre svarte lengdestriper, særlig hos hunner og små hanner. Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke, rødbrune. Hunnen er mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, i motsetning til hannen er kroppen tydelig og tett punktert og ganske blank, rødbrun med tre svarte striper på hode og pronotum.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Laos, Thailand og Malaysia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatinus* Didier, 1931
								- ***Cyclommatus pahangensis*** Nagel, 1936
									* *Cyclommatus pahangensis chiangmaiensis* Mizunuma, 1994 - Laos og det nordlige Thailand
									* *Cyclommatus pahangensis ipseni* Lacroix, 1988 - Vest-Malaysia
									* *Cyclommatus pahangensis pahangensis* Nagel, 1936 - Vest-Malaysia

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* (en) *Cyclommatus pahangensis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Tomáš Raszka** (født 16. juli 1971) er en tsjekkisk tidligere skihopper fra Frenštát pod Radhoštěm som konkurrerte internasjonalt i årene 1983-1993. Størstedelen av karrieren konkurrerte han for Tsjekkoslovakia.

Han deltok i junior-VM i 1988, 1989 og 1989, og tok to bronsemedaljer - individuelt i Štrbské Pleso i 1990 og i lagkonkurranse for Tsjekkoslovakia i Saalfelden i 1988. Raszka greide aldri å ta poeng i verdenscupen - i hans tid fikk bare de 15 beste i hvert renn poeng. Hans beste rennresultat i verdenscupen var 27. plass i storbakken i Sapporo 15. desember 1991. Han ble nummer 83 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1990/91, og nummer 58 i 1991/92. Sesongen 1991/92 fikk han også sin beste sammenlagtplassering i europacupen, med 17. plass. I Böhmen-turneringen, som var en del av europacupen, ble han nummer 2 sammenlagt i 1992 og nummer 4 i 1991.

Junior-VM-plasseringer:

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| År | 1988 | 1989 | 1990 |
| Sted | Saalfelden | Vang | Štrbské Pleso |
| Individuelt | 13 | 44 | 3 |
| Lagkonkurranse | 3 | 6 | 4 |

Referanser
----------

1. ↑  TJ Frenštát pod Radhoštěm: Skoky na lyžích ve Frenštátě p.R. a na Pustevnách Arkivert 29. august 2013 hos Wayback Machine. (besøkt 16. juni 2017)
2. 1 2  Adam Kwieciński: Tomas Raszka Arkivert 24. oktober 2020 hos Wayback Machine. (hoppresultater, besøkt 16. juni 2017)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tomáš Raszka – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
Animasjon av en pendelbevegelse, der hastighet og akselerasjon angis.
**Pendel** er en mekanisk anordning som beveger seg periodisk. Den mekaniske energien i en pendel bevares, og omdannes mellom potensiell energi og bevegelsesenergi.

Den vanligste varianten er *gravitasjonspendelen*. Perioden til en slik er bare avhengig av to faktorer – tyngdeakselerasjonen og avstanden mellom festepunktet og pendelnes massesentrum. Denne pendelen ble oppfunnet av Galileo Galilei på 1500-tallet og er framfor alt blitt brukt
i urverk. En annen variant er *torsjonspendelen*, der en deformerbar kropp vris frem og tilbake av sin egen bevegelsesenergi.

Ettersom pendelen utfører en harmonisk svingning, er den svært regelmessig, og har derfor gjennom tidene blitt brukt både praktisk og eksperimentelt. Pendelens potensielle energi tar form ved nullnivået og punktene hvor ballen endrer retning. En pendel som består av en punktformet masse som er opphengt i en uelastisk tråd betegnes som en matematisk pendel. Med denne kan svingningstiden *T*, for små vinkler, ledes til å kun bero på trådens lengde *ℓ* og tyngdeakselerasjonen *g*:

{\displaystyle T=2\pi {\sqrt {\frac {\ell }{g}}}.}
Ettersom trådens lengde og svingningstiden er målbare, får man et verktøy for eksperimentelt å måle også tyngdeakselerasjonen.

I noen deler av verden, framfor alt i Sør-Europa, har pendelen blitt tillagt overnaturlige egenskaper, og den har blitt brukt på samme måte som en «ønskekvist», for eksempel for å finne vannkilder. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**TOP500** er et prosjekt som rangerer de 500 kraftigste datasystemene i verden. Prosjektet startet i 1993 og publiserer en oppdatert liste over superdatamaskiner to ganger i året. Den første av disse to faller sammen med International Supercomputing Conference i juni, mens den andre blir presentert ved ACM/IEEE Supercomputing Conference i november. Prosjektet har som formål å gi et troverdig grunnlag for å oppdage trender innenfor superdatamaskiner, og baserer sine rangeringer på HPL en portabel implementasjon av LINPACK benchmark, som er skrevet i programmeringsspråket Fortran.

I november 2016 var den kinesiske Sunway TaihuLight verdens raskeste superdatamaskin, med en ytelse på 93.015 petaFLOPS.

Referanser
----------

1. ↑  A. Petitet, R. C. Whaley, J. Dongarra, A. Cleary (24. februar 2016). «HPL - A Portable Implementation of the High-Performance Linpack Benchmark for Distributed-Memory Computers». *ICL - UTK Computer Science Department*. Besøkt 22. september 2016. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
**Gunnar Henningsmoen** (født 17. september 1919, død 23. april 1996) var en norsk paleontolog.

Henningsmoen ble født i Kristiania som sønn av oberst Nils H. Henningsmoen. I 1962 giftet han seg med Kari Egede Larssen.

Han ble student i 1939 og ble uteksaminert med en cand.real. grad fra Universitetet i Oslo i 1946. Under andre verdenskrig var han noen år i eksil i Sverige, etter at Universitetet i Oslo ble stengt. Han ble ansatt som kurator ved Paleontologisk Museum i 1948 og forfremmet til førstekurator i 1956. Han fullførte dr.philos.-graden i 1957 med arbeidet *The trilobite family Olenidae*. Han var generalsekretær i Den Internasjonale Kommission for Stratigrafi fra 1960 til 1965, gjesteprofessor ved University of Kansas fra 1966 til 1967, og professor ved Universitetet i Oslo fra 1967. I tillegg til sine vitenskapelige publikasjoner, er han kjent for den populærvitenskapelige utgivelsen *Trilobitter* i 1977.

Han var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1965 og var styremedlem av Norges geologiske undersøkelse i 1970.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Gunnar Henningsmoen, (17.september 1919 - 23.april 1996).», besøkt 14. august 2021[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Bjørn, Steenstrup, red. 1973: Henningsmoen, Gunnar. *Hvem er hvem?* 1973. Oslo: Aschehoug. s. 234.
* Nils Spjeldnæs, 1996). Gunnar Henningsmoen (nekrolog). *Aftenposten*. 28. mai 1996 s. 15.
* «Gunnar Henningsmoen». *Store norske leksikon*. Oslo, Kunnskapsforlaget.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Skjema for eksplosiv ytelse mot soppsky, som viser forskjell mellom den 22 kilotonn store "Fat Man" og den 15 megatonn store "Castle Bravo".
**TNT-ekvivalent** er en metode for å kvantifisere energien som blir utløst i eksplosjoner. Et «tonn TNT» er en enhet lik 4,184 gigajoule, som er omtrent energimengden frigjort i detoneringen av et tonn med TNT. Et megatonn TNT er en energienhet lik 4,184 petajoule.

Kilotonn og megatonn TNT har tradisjonelt blitt benyttet for energiutybytte og dermed den ødeleggende kraften i kjernevåpen. I nyere tid har den også blitt benyttet for å skildre energien frigjort i andre særdeles ødeleggende hendelser, som asteroidenedslag. TNT er derimot ikke den mest energirike av de vanlige eksplosivene. Dynamitt har for eksempel rundt 60 % høyere energitetthet. 

| Gram TNT | Symbol | Ton TNT | Symbol | Energi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| gram TNT | g | mikrotonn TNT | μt | 4,184×103 J |
| kilogram TNT | kg | millitonn TNT | mt | 4,184×106 J |
| megagram TNT | Mg | tonn TNT | t | 4,184×109 J |
| gigagram TNT | Gg | kilotonn TNT | kt | 4,184×1012 J |
| teragram TNT | Tg | megatonn TNT | Mt | 4,184×1015 J |
| petagram TNT | Pg | gigatonn TNT | Gt | 4,184×1018 J |

Referanser
----------

1. ↑  Joules to Megatons Conversion Calculator

Litteratur
----------

* Rhodes, Richard. *The Making of the Atomic Bomb*, New York: Simon and Schuster, 1986.

Eksterne lenker
---------------

* Guide for bruk av SI-enheter
* Kjernevåpen FAQ Part 1.3
***Cyclommatus katsurai*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (hannen ca. 30-35 millimeter lang), avlang, rødbrun hjortebille uten metallisk glans. Hode og forkropp er rødbrune, dekkvingene brungule. Store hanner har kraftige mandibler, hver mandibel har en kraftig tann ved roten og én tann lenger ute. Hos små hanner er mandiblene mye mindre og sagtakkede i hele lengden. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Pannen er rundet innbuktet i midten. Hodet har ikke sidekjøler, men noen korte, kraftige lengdefurer bak fasettøynene. Pronotum utvider seg lite forover. Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke, rødbrune. Hunnen er mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, i motsetning til hannen er kroppen tydelig og tett punktert og ganske blank.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Vietnam.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatinus* Didier, 1931
								- ***Cyclommatus katsurai*** Fujita, 2010

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* (en) *Cyclommatus katsurai* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Cyclommatus katsurai* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Simon Rodia's Watts Towers.
**Sabato «Simon»** (eller **«Sam»** blant vennene hans) **Rodia** (født 1879 nær Napoli, død 16. juli 1965) var en arkitekt som kom som italiensk immigrant til USA og som tilbrakte mesteparten av sitt voksne liv i Los Angeles, California. Rodia bodde i Watts et distrikt i Los Angeles hvor han var med på å bygge det berømte Watts Towers.

Rodia emigrerte til USA 15 år gammel og bodde med sin bror i Pennsylvania. Broren døde kort etter i en gruveulykke og Rodia flyttet så til vestkysten. Han bodde i Seattle, hvor han giftet seg og fikk tre barn, og flyttet etter hvert til Oakland og Long Beach. Han slo seg ned i Watts tidlig på 1920-tallet, hvor han begynte å bygge tårn.

Rodia begynte på tårene i 1921 og fullførte dem i 1954. Etter å ha fullført tårene, flyttet Rodia til Martinez, California hvor han bodde til sin død i 1965; det er en generell oppfatning at han aldri så tårnene igjen etter at han forlot Watts. He flyttet på grunn av uenigheter med naboene når det gjaldt vandalismen av tårnene.

Påstandene om Rodias etternavn var "Rodella" eller "Rodilla," eller at fornavnet var "Sabatino", heller enn Sabato, knytter det seg ikke stor tiltro til, og er sannsynligvis feilstavinger. Det er stilt spørsmål med om han generelt ble kalt "Simon" eller ikke mens han levde.

Et fotografi av Simon Rodia er med på coveret av Beatles sitt album *Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band*, sluppet i 1967. Simon Rodia High School i Watts kalt opp etter ham.

Ifølge anmelderen Robert Koehler i **Variety**, er dokumentarfilmen I Build the Tower «den mest komplette bildefortellingen om den selvlærte arkitekten Simon Rodia og hans mesterverk».

Referanser
----------

1. 1 2  Big Orange landmerker -- No. 15 – Tårn av Simon Rodia.

Se også
-------

* Watts Towers
* Watts, California
* I Build the Tower
* Ferdinand Cheval
* Enoch Tanner Wickham

Eksterne lenker
---------------

* Fotodokumentar av Watts Towers hos Blurrylens.com
* Siden til Art Junction site om Watts Towers
* PBS artikkel
* Simon Rodia hos Greatbuildings.com
* Watts Towers hjemmeside -- foto av Simon Rodia.
* Rodias Watts Towers – Fotodokumentar av tårnene og ruinene av Rodias hus, med ny biografisk informasjon.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** ULAN **·** BNE
 |
***The Home Town Girl*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Robert G. Vignola.

Handling
--------

En ung bank-funksjonær ønsker å gifte seg med henne, men Nell Fanshawe bestemmer seg for at John Stanley er mer riktig for henne. Fordi John imidlertid ikke har nok penger til å gifte seg, oppfordrer Nell ham til å reise til New York - hvor han snart begynner å selge antikviteter på vegne av Jellaby og Company.

Men Steve Ratling, en hevngjerrig selger som nylig hadde fått sparken, overbeviser John om å bruke de 300 dollarene han tjente - på et stort salg - på gambling, men John ender opp med å tape alle pengene sine. Når Nell oppdager hva som har skjedd reiser hun straks til New York, og begynner å lete etter John over hele byen.

Skuespillere
------------

* Vivian Martin som Nell Fanshawe
* Ralph Graves som John Stanley
* Lee Phelps som Frank Willis
* Carmen Phillips som Nan Powderly
* Stanhope Wheatcroft som Steve Ratling
* Herbert Standing som Peter Jellaby
* Pietro Sosso som Mr. Fanshawe

Edythe Chapman som Mrs. Fanshawe

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 21. mai 2016.
2. ↑  THE HOME TOWN GIRL

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Home Town Girl* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Home Town Girl* på American Film Institute Rediger på Wikidata
***Cyclommatus margaritae*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor til stor (hannen 27-54 millimeter lang), litt matt metallisk farget hjortbille. Farge er mørkbrun med en svak, bronseaktig metallisk glans. Arten er nokså variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst). Store hanner har kraftige, krumme mandibler med markerte inner- og ytterrender, tenner bare i spissen. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Hodet har skarpe, delvis doble sidekjøler. Pronotum utvider seg forover, forkanten er opphøyd som en krage bak hodet og V-formet fremskutt i midten. Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, mørk rødbrun, i motsetning til hannen er kroppen tydelig og tett punktert, ganske blank.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten lever på Ny-Guinea.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatus* (i snever forstand)
								- ***Cyclommatus margaritae*** (Gestro, 1877)

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* (en) *Cyclommatus margaritae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Cyclommatus margaritae* hos NCBI Rediger på Wikidata
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons



[Kategori:Dyr formelt beskrevet av Raffaello Gestro]]
***Cyclommatus incognitus*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (hannene opptil 46 millimeter), matt rødbrunlig hjortbille. Arten er nokså variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst). Store hanner har lange, jevnt buede mandibler, disse har en innoverrettet tann nær midten, på yttersiden med en skarp rand. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Hodet har ikke sidekjøler, men er tett og kraftig punktert på sidene. Pronotum er omtrent dobbelt så bredt som langt, og utvider seg forover. Dekkvingene er matte uten synlig punktering. Beina er slanke. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, tofarget med mørk forkropp og brunrøde dekkvinger, i motsetning til hannen er kroppen tydelig punktert.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Vest-Malaysia (Kedah, Perak, Pahang) og på Sumatra inkludert Mentawaiøyene.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatus* (i snever forstand)
								- ***Cyclommatus incognitus*** Möllenkamp, 1906

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* (en) *Cyclommatus incognitus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Audfinn Sigurdsson** (død 1330) var biskop i Bergen fra 1314 til 1330.

Liv
---

Han var bror av sin forgjenger som biskop Arne Sigurdsson. Man vet lite om livet hans før han ble biskop: I 1308 blir det nevnt at han skal reise til Roma i oppdrag for sin bror, og han møtte som fullmektig for Bergens domkapittel på kirkemøtet i Vienne 1311–1312. Etter brorens død i 1314 ble han valgt til ny biskop i Bergen. Han fortsatte brorens kamp mot den kongelige kapellgeistligheten, og deltok i striden mellom biskopene og drottseten Erling Vidkunsson på 1320-tallet. Mange av brevene hans er bevart i *Bergens kopibok*.

Som biskop ble han etterfulgt av Håkon Erlingsson.

Referanser
----------

1. ↑   katolsk hierarki ID sigurds[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Edvard Bull d.e.: «Audfinn Sigurdsson», i *Norsk biografisk leksikon*, bind 1. Kristiania: Aschehoug, 1923

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Catholic-Hierarchy
 |
En tynn, bøyelig stokk for prylestraff.
**Rør** er en fellesbetegnelse på gressarter med spesielt storvokste, høye strå. Større ansamlinger kan også kalles **takrørsump** eller **takrørskog**. Selv om ordet «rør» antyder at de er hule, er det ikke alle som er det. I Norge er takrør den vanligste rørarten, mens det internasjonalt særlig er én av to slekter av flerårige gress med bøyelige, vedaktige stammer som gror i varmere deler av verden som omtales som rør. Slekten Arundo vokser naturlig i middelhavsområdet og østover til Det fjerne østen. Slekten Arundinaria er en type bambus som finnes på de amerikanske kontinentene. I tillegg omtales gjerne sukkerrør som rør.

De forskjellige rørtypene vokser vanligvis langs vassdrag og danner rørsumper. Rør er høye og skygger ut andre planter og kan dominere rørsumper og danne monokulturer. Rør vokser fort og gir stor biomasse, og er vanlig å finne i eutrofe vann som er i ferd med å gro igjen.

Avhengig av styrken brukes rør til forskjellige ting, inkludert spaserstokker, krykker og stokk til prylestraff. Rør som skal brukes til fysisk avstraffelse må fylle spesielle krav, blant annet må de være må være spesielt føyelige. Rør har tradisjonelt blitt brukt til mange formål, inkludert kurvfletting, møbler og flåter. Takrør brukes til såkalte halmtak.

Spanskrør (*Arundo donax*)
***The Hostage*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Robert Thornby.

Handling
--------

Highlander-familien og Lowlander-familien er svorne fiender frem til løytnant Kemper, sønn av brigadegeneral Kemper - lederen for den militaristiske Lowlander-familien - holdes som gisler av Highlander-familien frem til farens styrker har trukket seg helt tilbake til deres egne grenser. Til hans store overraskelse blir løytnanten behandlet med vennlighet og omtanke av sine fangevoktere, spesielt av Boyadi og hans vakre datter Nathalia - som løytanten snart blir forelsket i.[]

I stedet for å adlyde sin fars befaling om å stikke av til et bestemt tidspunkt - når Lowlander planlegger å bryte løftet deres og storme festningen - holder løytanten løftet sitt til fangevokterne og blir værende som en fange. Men snart kommer nyhetene om at noen andre motstanderne nærmer seg, og de to tidligere fiendene blir nødt til å forene seg - og samarbeide med hverandre - hvis de skal ha noe som helst håp å beseire denne nye fienden.[]

Skuespillere
------------

* Wallace Reid som løytnant Kemper
* Dorothy Abril som Nathalia
* Gertrude Short som Sophia, søsteren til Nathalia
* Clarence Geldert som brigader
* Guy Oliver som Vanvoyd
* Marcia Manon som Eunice
* Noah Beery som Boyadi
* George Spaulding som Ragnor
* Lillian Leighton som Marienka
* Lucien Littlefield som Paul

Referanser
----------

1. ↑  THE HOSTAGE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Hostage* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Hostage* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Hostage* på American Film Institute Rediger på Wikidata
***Cyclommatus pasteuri*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor til stor (hannen 28-59 millimeter lang), brun hjortbille med ganske matt, metallisk glans. Arten er variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst). Store hanner har kraftige, noe krumme mandibler, disse er tett sagtakkede i spissen, mellom to tenner, og med en innoverrettet tann nær spissen. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. I pannen er det et langt, kløvet fremspring i midten. Hodet har skarpe sidekjøler i den fremre delen, men disse når ikke bakkanten. Pronotum er nesten dobbelt så bredt som langt. Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke, lårene gulbrune. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, mørkbrun, i motsetning til hannen er kroppen tydelig punktert.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på det nordlige og nordvestlige Sumatra.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatus* (i snever forstand)
								- ***Cyclommatus pasteuri*** Ritsema, 1891

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* (en) *Cyclommatus pasteuri* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Audacity** er et lydredigeringsprogram som kan brukes på operativsystemene GNU/Linux/UNIX, Mac OS 9/OS X og Microsoft Windows. Audacity er fri programvare og er tilgjengelig under GNU General Public License.

Programmet følger med en rekke store GNU/Linux-distribusjoner, og er oversatt til en mengde språk, blant annet norsk.

Funksjonalitet
--------------

Man kan gjøre enkel klipping og liming mellom flere lydspor. Man kan zoome ut og inn på lydsporene, og hvis man zoomer langt nok inn, kan man justere lydbølgen manuelt ned til minste detalj. Audacity har en mengde filtere og effekter, for eksempel til å reversere, invertere, endre hastighet og tonehøyde, frekvensfilter og støyfjerning. Det er ingen grense for hvor mange ganger man kan angre. Programmet støtter plugginer i tre formater, nemlig VST, LADSPA og plugginer skrevet i skriptspråket Nyquist. Man trenger ikke kompilator for å skrive sine egne Nyquist-plugginer.

Audacity er ikke lagd for komponering av musikk. Tidsskalaen er trinnløs (tilnærmet), ikke oppdelt i takter. Audacity inneholder ingen lydeksempler, men det går an å lage en tone med en spesifisert frekvens og bølgeform.

Støttede formater
-----------------

Programmet kan importere og eksportere lyd i formatene WAV, Ogg Vorbis og MPEG-lyd (inkludert MP2 og MP3-filer, eksport vha. LAME). Det er også mulig å importere rådata. Man kan også spille inn analog lyd fra mikrofon, CD-stasjonen, lydutgangen eller lydinngangen.

Audacity har sitt eget xml-baserte lagringsformat for lagring av prosjektfiler, som består av en tekstfil med filendelse .aup og en mappe som inneholder en mengde .au-filer.

Hvis audacity kompileres med støtte for biblioteket libsndfile, kan audacity eksportere og importere filtyper som støttes av dette biblioteket. Nyere utgaver av Audacity kan importere og delvis eksportere i FLAC.

Kompilering
-----------

Audacity er basert på visualiseringsverktøyet wxWidgets, et bibliotek til å lage grafiske multiplatformsprogrammer. Versjon 1.2 og tidligere av Audacity krever at wxWidgets er kompilert *uten* tilleggene gtk2 eller unicode. Versjon 1.3 av audacity støtter den nyeste wxWidgets, men er foreløpig (januar 06) i betaversjon. Bibliotekene libmad, libsndfile og Vorbis er frivillige. Under Linux/UNIX kompileres Audacity på den vanlige måten, se forklaring.

LAME-biblioteket for eksportering av MP3 legges til *etter* kompilering via menyen i Audacity.

Referanser
----------

1. 1 2 3  .
2. ↑  ; besøksdato: 9. mai 2021.
3. ↑  «Audacity 3.3.3». 8. juni 2023. Besøkt 8. juni 2023.
4. ↑  .
5. ↑  Om FLAC på Audacitys wiki Arkivert 6. januar 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Audacity – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Audacity – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Audacity på Twitter Rediger på Wikidata

* Audacity på GitHub Rediger på Wikidata
* (en) Hjelpemanual
* (en) Audacity Wiki
* Audacity på openhub.net
**Simon Nes** (født 10. oktober 1894 i Åkra, død 11. mai 1975 i Skudeneshavn) var en norsk journalist og forfatter.

Han var den eldste av ti søsken på et småbruk, og kjøpte som ung morens hjemgård, hvor han livnærte seg som fisker og bonde. Han solgte gården i 1921, tok utdanning ved Bladmannaskulen i Bergen, og arbeidet deretter som journalist. Han sluttet som fisker i 1928, etter at de to første bøkene hadde utkommet. Fra 1932 var han bosatt i Skudeneshavn.

Han debuterte i 1923 med romanen *Taparen*, og skrev i alt 5 skjønnlitterære bøker og noen lokalhistoriske bøker. Forfatterskapet har preg av Nes' bakgrunn i fiskerbondebygdene, og et sentralt tema er «vansken med å vere menneske mellom medmenneske» og alle tre romanene ender med av hovedpersonene «vart tekne av sjøen, etter at dei først har vorte taparar i samværet med sin medmenneske.».

Forfatterskap
-------------

* 1923: *Taparen*, roman
* 1927: *Vikstadfolket*, roman
* 1930: *Skudeneshavns sjøfartshistorie*, lokalhistorie. Medforfatter Alf Midbøe. Ny utgave 1947: *Skudeneshavn sjøfart- og byhistorie*
* 1939: *Rogaland fiskarsoga i eldre og nyare tid*, lokalhistorie
* 1943: *Berre akta deg du!*, barnebok
* 1947: *Rømingen i vinternatta*, roman
* 1948: *Tora og morfar reiser heim*, noveller
* 1963: *Skudeneshavn sparebank gjennom 100 år, 1863-1963*, lokalhistorie. Medforfatter

Referanser
----------

1. 1 2  Olav A. Loen. *Bygda gav diktarsyn*. Rune forlag, 1970 (ebok)

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Et ansiktuttrykk som beskriver følelsen vemmelse.
**Vemmelse** eller **avsky** beskriver en elementær følelse eller emosjon som kan gi en negativ reaksjon og medføre sterk motvilje: som søppel, bedervet eller besk smak, vond lukt og syn av ting som tegn på sykdom, innvoller, lik eller avføring. Det kan bli ansett som en instinkt og noe genetisk, for ikke å bli utsatt for infeksjoner, bli forgiftet o.l. Vemmelse kan medføre negative kroppslige reaksjoner som for eksempel kvalme, oppkast og generelt ubehag.

Ordet kan brukes om de eller det individet ikke liker, for eksempel mennesker med dårlige egenskaper, urettferdighet, ting som kan bryte med hva en personlig eller alment anser for å være uakseptabel moral, eller dårlige hygiene; som å ikke vaske hender. Forskere antar noen emosjoner som grunnleggende, både avsky og for eksempel sinne, frykt, glede; andre emosjoner antas å være avledet fra disse.

Alle kan kjenne på følelsen, for eksempel ved bedervet mat. Mennesker er i stand til å skape et felles ansiktuttrykk som beskriver følelsen.

Forskning
---------

Hjerneforskere har oppdaget at det finnes to spesielle hjerneområder som skaper følelsen. De undersøkte en hjerneoperert pasient som opplevde uvanlig bivirkningen av at han ikke var i stand til å føle eller avlese ansiktuttrykk for vemmelse. De andre følelsene hadde pasienten ingen problemer med. Pasienten ble operert i hjerneområdet som er forbundet med smak og lukt. Det er i disse områdene hvor følelsen vemmelse skapes.

Referanser
----------

1. ↑  "Følelse", Bokmålsordboka:
2. ↑  BBC Science:
3. ↑  The Free Dictionary By Farlex:
4. ↑
5. ↑  «Illustrert vitenskap Hjernen har sentre for vemmelse». Arkivert fra originalen 16. februar 2016. Besøkt 13. februar 2016.

| * v
* d
* r
Følelser |
| --- |
| Elementære | Forbauselse  **·** Frykt  **·** Glede  **·** Sinne  **·** Sørgmodighet  **·** Vemmelse |
| Andre | Ambivalens  **·** Anger  **·** Angst  **·** Apati  **·** Begjær  **·** Blyghet  **·** Defaitisme  **·** Depresjon  **·** Ekstase  **·** Empati  **·** Ensomhet  **·** Eufori  **·** Fanatisme  **·** Forakt  **·** Forelskelse  **·** Forlegenhet  **·** Forventning  **·** Frustrasjon  **·** Frykt  **·** Hat  **·** Hevn  **·** Hovmod/Stolthet  **·** Hysteri  **·** Håp  **·** Interesse  **·** Kjedsomhet  **·** Kjærlighet  **·** Krenkelse  **·** Lidenskap  **·** Lyst  **·** Medlidenhet  **·** Melankoli  **·** Misunnelse  **·** Nysgjerrighet  **·** Panikk  **·** Paranoia  **·** Selvmedlidenhet  **·** Sinne  **·** Sjalusi  **·** Skadefryd  **·** Skam  **·** Skuffelse  **·** Skyldfølelse  **·** Sorg  **·** Sult  **·** Takknemlighet  **·** Tomhet  **·** Ydmykelse |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
**Taheva kommune** er en tidligere landkommune i Valga fylke i Estland, på grensen til Latvia. Kommunen lå helt sør i fylket og administrasjonssenteret var landsbyen Laanemetsa. Kommunen hadde cirka 900 innbyggere og et areal på 205 km². Folketallet var sterkt fallende. I kommunen ligger Karula nasjonalpark. I Taheva kommune er opptatt det tidligere kommunalt selvstyrte *Hargla sogn*.

Langs elvedalene av Mustjõgi og Koiva i kommunen bodde i tidligere tider *livonere*, et finsk-ugrisk folkeslag som ikke lenger eksisterer. Det har vært drevet mye tømmerhogst og -fløting langs vassdragene i Taheva, helt inn i moderne tid. Vassdraget inklusive sideelva *Peetri jõgi* er viktig for kanoturister og er kjent for et bølgete, skogdekt landskap med farbare elver og sandsteins-banker langs breddene.

Den estiske maleren Juhan Püttsepp (1898–1975) malte kjente landskaps- og kulturmalerier både fra Koiva-vassdraget langs grensetrakten, og langs sideelva Mustjõgi.

Det største tettstedet er Laanemetsa med ca 150 innbyggere. Landsbyen Hargla 10 km lengre sørøst fikk kirke i 1691 med en senere altertavle av den tyske maleren Emil Jakobs. Hargla ble eget sogn tre år senere, stedet var et gammelt offersted med tette furuskoger. De har blitt foreviget av den estiske grafikeren Ott Kangilaski.

Fram til 1970 gikk en smalsporet jernbane gjennom kommunen, mellom Valga og Gulbene. Denne var ikke i stand til å ta av for behovet for tømmertransport.

Referanser
----------

1. ↑  «Maakatastri statistika». Det estiske landinspektorat. Besøkt 23. mars 2020.
2. ↑  ; *Estlands statistikkbyrå*; besøksdato: 30. mai 2017.
3. ↑  *A ja O taskuteatmik: Eesti*, Eesti Entsüklopeediakirjastus, Tallinn 2007.
4. ↑  Kokk, Aavo og Eilart, Andres: *Brushstroke Estonia*, forlaget Regio. Tallinn, 2011, side 70.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Taheva Parish – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Kommuner i Valga fylke |
| --- |
| Regionens våpen | Landkommuner | Otepää **·** Tõrva **·** Valga | Estlands flagg |
| Historiske kommuner | Helme **·** Hummuli **·** Karula **·** Palupera **·** Puka **·** Põdrala **·** Pühajärve **·** Sangaste **·** Taheva **·** Tõlliste **·** Tõrva **·** Valga  **·** Õru |

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Området der veluwsk snakkes
**Veluwsk** er en nedersaksisk dialekt som brukes i området kalt *de Veluwe* øst i Nederland, nærmere bestemt i provinsen Gelderland. Området begrenses av Hattem – Apeldoorn – Dieren – Arnhem – Wageningen – Ede – Harderwijk. 

Dialekten kan igjen deles i to, vest- og østveluwsk. Forskjellen mellom disse to er fortrinnsvis å finne i deres grammatikk. For eksempel blir *Wij werken* (ned.) (no.: *Vi arbeider*) på østveluwsk til *wie waarkt/warkt* eller *wie(le) warkt/wärkt* og på vestveluwsk til *wie/wulie waarken* eller *wie/wulie wa[a]rken*.

Vestveluwsk er mer under innflytelse av standardnederlandsk, mens det avviker mer og mer fra dette jo nærmere man kommer grensen med østveluwsk. I det sentrale området der vestveluwsk brukes sies for eksempel *hie staot*, mens man i nordvest sier *hij steet* (han står). Sammenlignet med østveluwsk *hij/hee stiet/steet*, viser dette en tydeligere innflytelse fra nedersaksisk. I Hattem, den nordøstlige delen av området der østveluwsk snakkes er meget påvirket av sallandsk.
«**Christmas Time's A-Comin'**» er en populær julesang, skrevet av Bell Labs-teknikeren Benjamin «Tex» Logan som den første julesang i bluegrass-stil.

Sangen ble opprinnelig innspilt av Bill Monroe («gudfaren av bluegrass») i 1951 og igjen i 1966.. Logan var selv en fremragende felespiller, som flere ganger spilte med Monroe. Sangen ble fremført av de to og Monroes faste medspillere i The Blue Grass Boys på Monroes 71-årsdag i 1982. Derimot finnes ifølge Rene Pavliks og Carl Solomons Monroe-diskografi ingen offisielle plateutgivelser hvor Logan spilte med Monroe.
  
       Sangen ble innspilt i 1994 av countryartisten Sammy Kershaw fra Louisiana på hans album med samme navn. Denne versjonen gikk inn på *Billboards* country-liste i 1995 og 1998, på henholdsvis 50. og 53. plass.

Andre versjoner
---------------

Sangen er innspilt av en rekke artister (og fremført av enda flere), bl.a.: 

* Johnny Cash, *The Johnny Cash Family Christmas*, 1972
* Emmylou Harris, *Light of the Stable*, 1979
* Raffi, *Raffi's Christmas Album*, 1983
* «The Waltons»-besetningen, *A Walton's Christmas: Together Again*, 1999
* Peter Rowan, *Sugar Plums: Holiday Treats From Sugar Hill*, 1993
* Sammy Kershaw, *Christmas Time's A-Comin'*, 1994
* Ricky Skaggs & Kentucky Thunder, *Christmas Time's A-Comin'*, 1994
* Patty Loveless, *Bluegrass & White Snow: A Mountain Christmas*, 2002
* Rhonda Vincent, *Beautiful Star: A Christmas Collection*, 2006
* Diamond Rio, *A Diamond Rio Christmas: The Star Still Shines*, 2007
* Charlie Daniels med The Grascals, *Joy to the World: A Bluegrass Christmas*, 2009
* The Oak Ridge Boys, *Christmas Time's A-Coming*, 2012

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Logan (en) «Christmas Time’s A-Comin» hos AllMusic
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**«Dmitrij Donskoj»** (russisk: Дмитрий Донской) var en russisk panserkrysser. Skipet var oppkalt etter Dmitrij Donskoj, fyrste av Moskvariket på 1300-tallet.

Bygging, modernisering
----------------------

*Dmitrij Donskoj* ble bygd fra 1881 i Sankt Petersburg; og var ved sin sjøsettelse i 1883 og ferdigstillelse i 1885 den hurtigste av sitt slag og dermed en trussel for den engelske sjøfart. Den ombygd i 1895 og fikk blant annet nye hurtigskytende kanoner, og rigging ble erstattet med lette master. 

**Dmitrij Donskoj** anløper Vladivostok 7. oktober 1897

Tjeneste
--------

*Dmitrij Donskoj* ble, til tross av at den var over 20 år gammel, sendt med den tredje russiske stillehavseskadre fra Østersjøen til Det fjerne østen, hvor flåtestyrken ankom i mai 1905 i et forsøk på å vende lykken i den russisk-japanske krig. Under slaget ved Tsushima overlevde skipet i første omgang, men ble om natten angrepet av seks japanske kryssere og overlevde, men med store skader, hvorpå kapteinen gav ordre til å åpne bunnventilene og senke det. Mannskapene, ca 600 mann, ble satt i land på øya Ulleungdo forut for senkingen.

Vrakfunn
--------

Vraket ble funney 15. juli 2018 av det sørkoreanske skattejegerselskap *Shinil Group* pg internasjonale eksperter på 1 400 fot (430 m) dybde. De tror at det er 5.500 kasser gull og 200 tonn tonn gullmynter ombord. Finnerne akter å gi 50% av gullet tilbake til Russland, bruke 10% til å utvikle den sørkoreanske øya Ulleungdo til en turistdestinasjon.

Referanser
----------

1. ↑  «Russian warship 'carrying £100 billion in gold' discovered off South Korea» (pressemelding). Daily Telegraph. 18. juli 2018.
2. ↑  Renae Reints (18. juli 2018). «A Russian Warship Was Discovered with an Estimated $130 Billion in Gold on Board». Besøkt 19. juli 2018.

Kilder
------

* Roger Chesneau, Eugène M. Koleśnik, N. J. M. Campbell. *Conway's All The World's Fighting Ships 1860-1905*, Udgivet 1979, ISBN 0-8317-0302-4