recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ringsaker kirke
**Ringsaker prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Hamar domprosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Ringsaker kommune i Hedmark fylke, og hovedkirken var Ringsaker kirke. 

Ringsaker prestegjeld og dets sogn er nå en del av Ringsaker kirkelige fellesråd underlagt Hamar domprosti.

Historikk
---------

*Hringisakr sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. I middelalderen hadde Ringsaker en rekke kirker, *Hringisakr Olafskirkja*, *Bergs kirkja í Svaðabú*, *Reyri kirkja*, *Am kirkja í Svaðabú*, *Geylastaða kirkja í Svaðabú* og *Skriðishóls kirkja*, hvorav alle utenom den første ble lagt ned innen 1600-tallet. Svadabu (norrønt: *Svaðabú*) var betegnelsen på den sørlige delen av Ringsaker sogn.

### Prestegjeldet

Ringsaker prestegjeld går antakelig tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Povel Huitfeldts Stiftsbok fra 1574-77 omtales tre kirker i prestegjeldet:

* RinngsAager Hoffuitt Kiercke
* Filkisaager Annex
* Brottenn Annex

### Nyere tid

Ringsaker prestegjeld dannet grunnlaget for Ringsaker formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 8. januar 1925 ble det vidløftige Ringsaker prestegjeld delt i tre: Ringsaker, Veldre og Brøttum, hvert svarende til soknet med samme navn, gjeldende fra 1. januar 1925.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Ringsaker
* Åsmarka

Referanser
----------

1. 1 2  Rygh, O. (Oluf) (1900). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius. s. 1,46.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 38.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
5. ↑  Prestegjeld og sogn i Hedmark, arkivverket.no
6. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Strøm kirke i Sør-Odal
**Odalen prestegjeld** eller **Strøm prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Vinger og Odal prosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet kirkesognene i Sør-Odal og Nord-Odal kommuner i Hedmark fylke, og hovedkirken var Strøm kirke.

Historikk
---------

*Straumr sókn í Ódalr* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet.

### Prestegjeldet

Etter Svartedauden omfattet Odalen prestegjeld de fem kirkesognene som er angitt under.

Ved kgl.res. av 10. april 1819 ble det vidløftige Odalen prestegjeld delt i to, ved at Søndre og Nordre Odalen prestegjeld ble opprettet.

### Kirkesogn

*Til Søndre Odalen 1819:*

* Strøm
* Ulleren
* Opstad

*Til Nordre Odalen 1819:*

* Sand
* Mo

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1900). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius. s. 175.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 34.
3. ↑  Kirkeby, Birger (1966). *Odalsboka*. no: [Kommunene]. s. 80.

Eksterne lenker
---------------

* Prestegjeld og sogn i Hedmark
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Mangenskogen** (**Mangskogen**) er et stort skogs- og villmarksområde nord i Aurskog-Høland kommune, samt i søndre deler av Nes kommune, begge i Akershus. Det er spredte grender på Mangenskogen, blant annet Ovlien og Fagerlia. Mangen kapell ligger idyllisk til ved Viksjøen. Stangeskovene på Vikodden ved Viksjøen er et av de største sagbruk på Østlandet. 

Mangenskogen er et viktig friluftsområde for befolkningen i Aurskog-Høland, Nes og resten av Romerike. Mangenfjellet turlag er blant Aurskog-Hølands største idrettslag. Den store kanalbyggeren Engebret Soot kom fra plassen Soot på Mangenskogen. På Mangenskogen ligger de to naturreservatene Midtfjellmosen og Storfelten som begge er viktige hekkeområder for en rekke fuglearter. 

Mangenskogen var i tidligere århundrer tilhold for mange skogfinner.

Størsteparten av Mangenskogen tilhører Haneborg skolekrets.

Nordre Mangen vei ble oppgradert til en moderne 2-feltsvei i perioden 1977–1988. Statens vegvesen planlegger å oppgradere Søndre Mangen vei med fast dekke i 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Martin Tulinius** (født 27. september 1967, død 10. oktober 2016) var en dansk teaterregissør og scenograf samt teaterdirektør på Teatret Republique.

Han var sønn av Maria Petri og Sten Tulinius, og gjennom moren barnebarn av skuespillerinnen Ingeborg Brams. Han iscenesatte oppsetninger ved blant annet Det Kongelige Teater, Kanonhallen, Malmø Opera og Kampnagel. I 2000 mottok han Reumertprisen for årets dramatiker i forbindelse med forestillingen *K* på Teatret Kaleidoskop. Siden 2009 var Tulinius kunstnerisk leder og ansvarshavende direktør på Teatret Republique.

Referanser
----------

1. ↑  *Teatermanden Martin Tulinius er død*, politiken.dk. Besøkt 11. oktober 2016
2. ↑  *Martin Tulinius*, danskefilm.dk. Besøkt 22. september 2016
3. ↑  «*Årets Dramatiker 2000*, aaretsreumert.dk. Besøkt 22. september 2016». Arkivert fra originalen 8. mai 2019. Besøkt 14. juni 2021.
4. ↑  ''*Fra bistandsklient til teaterkonge*, politiken.dk. Besøkt 22. september 2016

Eksterne lenker
---------------

* (da) Martin Tulinius på danskefilm.dk Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Gyldendals Teaterleksikon
 |

Portal: Danmark
**Follo prosti** var et tjenestedistrikt (prosti) i Borg bispedømme i Den norske kirke som omfattet menighetene i distriktet Follo i det sydlige Akershus.

Historikk
---------

Ved kgl.res. av 25. juni 1971 ble det foretatt endinger i prostiinndelingen i Borg bispedømme, gjeldende 1. januar 1973. Øvre Borgesyssel prosti ble avviklet og det ble opprettet et nytt *Follo prosti*, og Hobøl, Skiptvet og Spydeberg ble lagt under Vestre Borgesyssel prosti, mens Follo prosti fikk Enebakk prestegjeld fra Nedre Romerike prosti.

Follo prosti ble 1. januar 2012 delt i Søndre Follo prosti (Frogn, Nesodden, Vestby og Ås) og Nordre Follo prosti (Enebakk, Oppegård og Ski).

Sogn i Follo prosti
-------------------

*(fra 2012: Søndre Follo prosti)*

* Ås kommune
	+ Ås sogn
	+ Kroer sogn
	+ Nordby sogn
* Vestby kommune
	+ Vestby sogn
	+ Såner sogn
	+ Garder sogn
	+ Hvitsten sogn
* Frogn kommune
	+ Drøbak sogn
	+ Frogn sogn
* Nesodden kommune
	+ Nesodden sogn
	+ Gjøfjell sogn
	+ Skoklefall sogn

*(fra 2012: Nordre Follo prosti)*

* Oppegård kommune
	+ Oppegård sogn
	+ Greverud sogn
	+ Kolbotn sogn
* Ski kommune
	+ Kråkstad sogn
	+ Ski sogn
	+ Langhus sogn
	+ Siggerud sogn
* Enebakk kommune
	+ Enebakk sogn
	+ Mari sogn

Prestegjeld
-----------

* Ås
* Vestby
* Drøbak
* Nesodden
* Oppegård
* Kråkstad
* Langhus
* Enebakk

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Se også
-------

* Liste over Den norske kirkes sogn
* Liste over kirker i Norge etter kommune
* Prostiet på kirken.no

Referanser
----------

1. ↑  Øvre Borgesyssel prosti Arkivert 3. oktober 2016 hos Wayback Machine. fra Arkivverket : Statsarkivet i Oslo/arkivportalen
2. ↑  Navn på prostiene i Follo Arkivert 22. februar 2014 hos Wayback Machine. fra Enebakk kommune
3. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
Hof kirke i Åsnes
**Hof prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Solør prosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Hof sogn i Åsnes kommune i Hedmark fylke, og hovedkirken var Hof kirke.

Hof prestegjeld og dets sogn er nå en del av Åsnes kirkelige fellesråd underlagt Hamar domprosti.

Historikk
---------

*Hofs sókn á Sóleyjum* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Hof prestegjeld går antakelig tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Povel Huitfeldts Stiftsbok fra 1574-77 omtales følgende kirker i prestegjeldet:

* Hoff Hoffuidt Kiercke
* Walle Annex
* Aassnness Annex

Hof prestegjeld dannet grunnlaget for Hof formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Ved kgl. res. 12. juli 1848 ble Hof prestegjeld delt i to: Hof og Aasnes.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Hof
* Arneberg
* Hof Finnskog

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1900). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius. s. 264.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 34.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
5. ↑  Prestegjeld og sogn i Hedmark, arkivverket.no
6. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Seierskirken** var et trossamfunn med tilhold i Lillestrøm som ble etablert i 1990 under navnet Lillestrøm Kristne Senter. Menigheten endret navn året etter til Seierskirken. Pastor var Jan-Aage Torp inntil menigheten la ned virksomheten i 2000.

Virksomhet og samarbeid
-----------------------

I 1995 kom Seierskirken med i Pinsebevegelsen..

Menigheten drev misjonsarbeid i Thailand, India, Sentral-Asia og Vest-Europa.[] På vegne av Seierskirken ble pastor Torp i 1998 valgt til feltsekretær for misjonsarbeidet i Europa i De norske pinsemenigheters ytremisjon.

Månedsavisen *Seierstro* ble i tidsrommet 1990-1994 utgitt av Seierskirken med pastor Jan-Aage Torp som ansvarlig redaktør.

I 1996-2000 drev menigheten et arbeid for å endre homofiles seksuelle orientering, og pastor Torp var i 1997 medstifter av det norske nettverket Til Helhet. Pastor Torp var fra 1998-2001 nestleder for Exodus International i Europa, Midtøsten og Nord-Afrika. I mars 2000 viste TV 2 filmen *Be – skitne, syndige meg*, der Torp kom under kraftig kritikk. Pastor Torp kunngjorde i september 2000 at arbeidet blant homofile og virksomheten i Lillestrøm gjennom Seierskirken var blitt nedlagt, og han etablerte ny virksomhet i Oslo.

Referanser
----------

1. ↑  «Inn i Pinsebevegelsen)». *seierskirken.no*. Besøkt 16. september 2017.
2. ↑  «SeiersTro presentert i Aftenposten)». *seierskirken.no*. Besøkt 16. september 2017.
3. ↑  «Til Helhet)». *Til Helhet*. Besøkt 16. september 2017.
4. ↑  «BE - skitne, syndige meg)». *Dalchows verden*. Besøkt 16. september 2017.
5. ↑  «Jan-Aage Torp avvikler sitt homofiliarbeid». *Korsets Seier*. Arkivert fra originalen 14. desember 2017. Besøkt 17. september 2017.

Eksterne lenker
---------------

* seierskirken.no – Seierskirken
Tre runeinnskrifter er kjent fra den bysantinske kirken Hagia Sofia i Istanbul. De antas å være risset av væringer i Konstantinopel.

Halvdan-runene.
Den første runeinnskriften ble oppdaget av arkeolog og kunsthistoriker Alfred Westholm i 1964 på håndlisten til balustraden i det øverste galleriet på søndre side og beskrevet i tidsskriftet *Fornvännen* av Elisabeth Svärdström i 1970. Av innskriften er bare deler av fornavnet Halvdan leselig som *-alftan*. «NN risset disse runer» var et svært vanlig formular i vikingtidens runeinnskrifter, og det er mulig at innskriften i Hagia Sofia fulgte denne malen. 

I samme balustrade oppdaget svensken Folke Högberg i 1975 ytterligere en runeinnskrift. Denne ble gjenoppdaget i 1988 av Mats G. Larsson. Han klarte ikke å tolke hva som stod i denne innskriften, men han leste *ari:k*.

Högberg gjorde opprinnelig en annen lesning og fikk i 1997 støtte av Svein Indrelid, som i stedet tolket innskriften som *Árni*, det vil si Arne, en enkel signatur eller tag. Denne tolkningen ble i 1999 bedømt som mer sannsynlig enn Larssons.

Den tredje innskriften ble publisert av Elena Melnikova i tidsskriftet *Futhark* i 2016. Det dreier seg om en 26,8 cm lang og 3–4,8 cm høy runeinnskrift ved et vindu der det også finnes innskrifter på gresk, kyrillisk og arabisk. Melnikova tolker innskriften som *Arinbárðr rеist rúnar þessar* («Arinbárðr risset disse runer»). Hun daterte innskriften til 1050–1150.

Det er også funnet flere tegninger av vikingeskip risset inn i vegger i bygningen.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Knirk, James E.: *Runer i Hagia Sofia i Istanbul* Arkivert 24. januar 2019 hos Wayback Machine. Nytt om runer 14 (1999), 26-27.
2. ↑  Svärdström, Elisabeth: Runor i Hagia Sofia, *Fornvännen* nr. 65, 1970 s. 247-49
3. ↑  Larsson, Mats: Nyfunna runor i Hagia Sofia, *Fornvännen* nr. 84, 1989, s. 12-14
4. ↑  Melnikova, Elena A.: «A New Runic Inscription from Hagia Sophia Cathedral in Istanbul», *Futhark: International Journal of Runic Studies*, årg. 7, 2016, s. 101–110.
5. ↑  Cat Jarman: *Elvekonger* (s. 262), forlaget Press, ISBN 978-82-328-0425-2

Eksterne lenker
---------------

* Relics Of The Varangians - Graffiti in Hagia Sophia Arkivert 15. januar 2010 hos Wayback Machine. (med bilder)
Denne artikkelen omhandler NRK-programmet.  For TV 2-programmet, se Alle mot en.

***Alle mot 1*** er et norsk gameshow og underholdningsprogram som hadde premiere på NRK1 i 2018. I 2022 var programlederene Selda Ekiz, Victor Sotberg og Thomas Engeset, men fra 2023 er Victor Sotberg byttet ut med Selma Ibrahim. Fra 2018 til 2021 var Ole Rolfsrud progamleder, med Selda Ekiz som stuntreporter. De fikk også god hjelp av Victor Sotberg, også kjent fra bl.a. serien "FlippKlipp".

Den første sesongen ble vist på TV våren 2018, og siden det har serien per 2022 blitt en årlig foreteelse.

Programmene blir sendt direkte hver lørdag på NRK1 klokken 20. Her skal én deltaker i studio konkurrere mot hele landet og gjette på resultatet av rare og spektakulære eksperimenter. De bruker appen *Alle mot 1* til å spille med, og gjennomsnittsresultatet fra hele landet blir det svaret som konkurreres mot deltakeren. Deltakeren får ta med seg tre selvvalgte personer, enten familie, venner eller bekjente som et hjelpemiddel i løpet av programmet. I tillegg er det et kjendislag som er et annet hjelpemiddel, mens hjemstedet til deltakeren er det siste hjelpemidlet. Deltakeren kan selv velge når den ville bruke sine tre hjelpemidler, men blir tvunget til å bruke hjelpemidlene dersom deltakeren ikke har brukt noen før de tre siste oppgavene.

Endringer under koronaviruspandemien
------------------------------------

På grunn av smitteverntiltak under koronaviruspandemien i Norge våren 2020, var det kun Rolfsrud, Ekiz og deltakeren som var i studio, i tillegg til produksjonsteamet. Kjendislaget og det laget som deltakeren selv hadde valgt, ble vist på skjermer som var plassert over stedene der de egentlig skulle vært i studio. Victor Sotberg deltok i noen av Selda Ekiz’ eksperimenter. Sotberg er også med i Alle mot 1-sesongen våren 2021.

Referanser
----------

1. ↑   www.nrk.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Alle mot 1* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Alle mot 1* på NRK TV Rediger på Wikidata

* (en) *Alle mot 1* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
**Alon Natan Schuster** (אַלּוֹן נָתָן שׁוּסְטֶר, født 2. mars 1957 i kibbutz Mefalsim i Israel) er en israelsk politiker. Han var borgermester i Sha'ar HaNegevs regionråd fra 2002 til 2018, og jordbruksminister fra 2020 til 2021. I 2021 ble han viseforsvarsminister, til 2022.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Schuster ble født i den israelske kibbutzen Mefalsim. Hans far var innvandret fra Tyskland og hans mor fra Argentina. Han hadde sin obligatoriske militærtjeneste i Israels forsvarsmakt i *Nahal*-brigaden. I 1981 mistet Schuster synet på det ene øyet etter å ha blitt skadet under forberedelser til Libanonkrigen i 1982. 

Etter krigen studerte han på Ben-Gurion-universitetet i Negev og utdannelse i matematikk og datavitenskap. 

Schuster arbeidet så på Sha'ar HaNegev utdannelsessenter som lærer og assisterende rektor. 

### Politisk karriere

I 1998 stilte Schuster opp i Sha'ar HaNegevs borgermestervalg men ble slått av Shai Hermesh. I mars 2002 ble han imidlertid valgt til Hermeshs etterfølger.

Som medlem av Arbeiderpartiet stod han på 105-plass på Sionistunionens valgliste til valget til Knesset i 2015.

Før valget i april 2019 gikk han med i det nye partiet Hosen L’Yisrael. Da partiet ble en del av den blåhvite allianse stod han på plass 27 på koalisjonens fellesliste, og kom dermed inn i Knesset da alliansen vant 35 mandater valget. Han ble gjenvalgt i september 2019 og 2020. I mai 2020 ble han jordbruksminister i den nye regjeringen. 

Schuster ble gjenvalgt til Knesset i mars 2021. Han ble da viseforsvarsminister.

Referanser
----------

1. 1 2  «Current Knesset Members». *knesset.gov.il*.
2. ↑  Schuster finds success as region's new leader San Diego Jewish Press-Heritage, 6. desember 2002
3. ↑  2019 Blue and White list CEC
*Se også León*

***Léon*** er en franskprodusert action- og thillerfilm fra 1994, skrevet og regissert av Luc Besson, med Jean Reno og Gary Oldman i hovedrollene og Natalie Portman i hennes spillefilmdebut.

Handling
--------

Léon (Jean Reno) er en effektiv leiemorder som lever et tilbaketrukket liv mellom oppdragene. En dag blir alle i leiligheten ved siden av drept av en korrupt politimann (spilt av Gary Oldman), alle unntatt den lille jenta Mathilda (Natalie Portman) som kommer hjem fra butikken samtidig med at hennes familie blir drept. Når Mathilda merker hva som har hendt med hennes familie banker hun på hos Léon.

Produksjon
----------

*Léon* er delvis en utvikling fra en idé i Bessons tidligere film *Nikita* (1990), der Jean Reno spiller en liknende figur ved navn Victor. Besson har sagt at han betrakter Léon som en mer menneskelig «fetter» av Victor.

I første utkastet til Bessons manus er leiemorderens fulle navn Leone Montana (noe som antyder et italiensk utspring); det er likevel ikke merkbart i den ferdige filmen.

Natalie ble først nektet å spille i filmen fordi hun var for ung, men når hun kom tilbake for andre prøvespilling gjorde hun et så bra inntrykk at Luc Besson var tvunget til å gi henne rollen.

Medvirkende
-----------

* Jean Reno – Léon
* Gary Oldman – Stansfield
* Natalie Portman – Mathilda
* Danny Aiello – Tony
* Peter Appel – Malky

Referanser
----------

1. ↑  Besson, *Leon: International Uncut DVD*, Inside Sleeve
2. 1 2

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Léon* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Léon* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Léon* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Léon* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Léon* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Léon* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Léon* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Léon* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Léon* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Léon* på Metacritic Rediger på Wikidata

Engelsk Wikiquote har en samling sitater relatert til: ***Léon*** 
* (no) *Léon* hos Filmweb

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Donnatella Versace** (født 2. mai 1955 i Reggio di Calabria i Italia) er en italiensk motedesigner. Hun driver moteselskapet Versace, som opprinnelig ble startet av hennes bror Gianni Versace.

Biografi
--------

### Tidlig liv

Donatella ble født i den italienske byen Reggio di Calabria. Donatella er den yngste av fire barn. Hennes far var investor for det italienske aristokratiet. Hun hadde en eldre søster, Tina, som døde i en alder av tolv på grunn av en feilbehandlet stivkrampeinfeksjon. Hennes bror Santo Versace eier 30% aksjene i Versace. Senere var hun, som sin bror, designstudent i Firenze. Donatella ble fort en del av moteindustrien ved å følge i sin brors fotspor. På 1980 tallet ga Gianni Versace ut en parfyme dedisert til søsteren, kalt *blonde*, og gav henne sin egen linje i selskapet kalt *Versus*.

### Versace

Donatella er blitt kjent for å benytte kjente mennesker framfor supermodeller for å fronte sin design. Donatella viste seg snart å være en PR-gigant innen Versace og ble snart kjent over hele Europa. Den 15. juli 1997 i Miami ble Gianni skutt og drept av Andrew Cunanan. Familien dro til et hemmelig resort i Karibia.

Det ble holdt begravelse og minnestund for Gianni. Ett år og tre dager etter brorens død gjennomførte Donatella sin første motevisning for Versace på Hôtel Ritz i Paris. Denne og de kommende visningene ble suksesser og Donatella ble verdensberømt.

### Familie

Donatella har barna Allegra og Daniel med sin tidligere ektemann, den amerikanske modellen Paul Beck.

Referanser
----------

1. ↑   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Donatella-Versace, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   RKDartists, «Donatella Versace», RKD kunstner-ID 213239[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000025642, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm1015809, besøkt 15. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Collins, Lauren (24. september 2007). «Mondo Donatella». *The New Yorker*: 158.
6. ↑  «Versace Sale At $5.8B Valuation Would Make Heirs Allegra And Santo Billionaires, Donatella Still Out (Forbes.com)». Forbes Magazine. 2. desember 2013. Besøkt 1. oktober 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Donatella Versace – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Donatella Versace på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Donatella Versace hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Donatella Versace på Facebook Rediger på Wikidata

* (en) Donatella Versace på Instagram Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NKC **·** ICCU **·** Munzinger (iba)
 |
Bind 1-10 av Nationalencyklopedin
Bind 1-20, 3 tillegg og NEO
***Nationalencyklopedin*** (**NE**) er et svensk oppslagsverk som ble utgitt på 1980- og 1990-årene av Bra Böcker AB. De fikk innvilget et lån på 170 millioner svenske kroner av Sveriges riksdag, som var helt tilbakebetalt i desember 1990. Fra og med september 2000 gis Nationalencyklopedin ut av NE Nationalencyklopedin AB. Sjefredaktør er Arne Ekman, og Per Söderberg er redaksjonssjef.

Nationalencyklopedin er Sveriges tredje mest omfattende trykte oppslagsverk gjennom tidene, etter Nordisk familjebok og Svensk uppslagsbok. Første bind ble utgitt i 1989, mens det siste, bind 20, kom i 1996. Oppslagsverket omfatter 23 bind (hvorav 3 supplementer), samt en ordbok, **Nationalencyklopedins ordbok** (**NEO**). Ordboken er utgitt i tre bind mellom 1995 og 1996. Det siste opplaget av ordboken ble imidlertid utgitt i ett bind, og kom i 2004. Fra og med 2006 utgir Nationalencyklopedin den biografiske håndboken *Vem är det*, som første gang ble utgitt i 1912.

Nationalencyklopedin i bokform omfatter om lag 170 000 oppslagsord, 12 700 sider som inneholder ca. 100 millioner tegn. Totalt har NE drøyt 3 000 skribenter. Siden 1997 har NE blitt utgitt på cd-rom (6 cd-plater), og siden 1998 også på DVD. I 2000 utgav NE mer avanserte versjoner av oppslagsverket på dvd og cd. I mai 2000 slapp man også NE på Internet, "ne.se". Denne webbaserte versjonen av både oppslagsverket og ordboken oppdateres regelmessig med ny informasjon, og består av flere artikler NE er også tilgjengelig på mobiltelefon for de som abonnerer på internettjenesten. Man får da tilgang til en engelsk/svensk-svensk/engelsk-ordbok i tillegg til oppslagsverket.

Høsten 2008 gjorde Nationalencyklopedin 64 000 av NEs oppslagsord gratis tilgjengelig på Ne.se.

NE i tre bind
-------------

*NE i tre band* er et kompakt leksikon i tre bind som NE lanserte i september 2008. Det består av 64 000 utvalgte og avkortede artikler og 5000 illustrasjoner (3700 fotografier, 475 kart og 900 tegninger) på 2168 sider fordelt på 3 bind. I gjennomsnitt er det 30 artikler og 2 eller 3 illustrasjoner per side.

Referanser
----------

1. 1 2  *Nationalencyklopedin blir delvis gratis*, Dn.se. Publisert 17. november 2008, lest 17. november 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nationalencyklopedin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (sv) Svenska encyklopediska sällskapets historikk over NE

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** OCLC
 |
**Alliance of European Republican Movements** (**AERM**) er en allianseorganisasjon for republikanske bevegelser i Europa. Alliansen ble etablert i Stockholm, juni 2010, i etterkant av bryllupet mellom den svenske kronprinsesse Victoria og Daniel Westling. Foreningen Norge som republikk er en grunnleggende medlem av alliansen og var vertskap for kongressen i Oslo i både 2014 og 2022.

Formålet til AERM er å tilby nettverk for republikanske bevegelser på tvers av partigrenser i alle land med monarki som styreform. Nettverkene står for deling av informasjon, resurser, ideer og gjensidig bistand.

AERM har seks medlemsorganisasjoner, Danmark, Nederland, Norge, Spania, Sverige, og Storbritannia. Belgia var tidligere medlem, men er ikke lenger representert i AERM.

Referanser
----------

1. 1 2  «About AERM». *AERM website*. Besøkt 22. september 2015.
2. 1 2  «Royal wedding: anti-monarchists flock to London to hold rival street parties». *The Daily Telegraph*. 20. april 2011.
3. ↑  «'Koekendozenromantiek, bah!' Alleen republikein Philipp Bekaert (42) moet er niet van weten». *Het Nieuwsblad*. 29. april 2011.
4. ↑  «Events». *www.aerm.org*. Besøkt 3. juli 2023.
5. ↑  «Republikken Norge». *Litteraturhuset*. Arkivert fra originalen 6. juni 2023. Besøkt 6. juni 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Lillehammer kirke
**Lillehammer prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Sør-Gudbrandsdal prosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet byen Lillehammer i Oppland fylke, og hovedkirken var Lillehammer kirke.

Lillehammer prestegjeld og dets sogn er nå en del av Lillehammer kirkelige fellesråd underlagt Sør-Gudbrandsdal prosti.

Historikk
---------

Ved kgl.res. av 29. desember 1902 ble kjøpstaden Lillehammer fraskilt Faaberg prestegjeld og opprettet som Lillehammer prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 1903.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Lillehammer
* Søre Ål
* Nordre Ål

Referanser
----------

1. ↑  Prestegjeld og sogn i Oppland, arkivverket.no
2. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
3. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**White Springs** er en liten by i Hamilton County i Florida, USA. Ved folketellinga i 2000 var innbyggertallet 819. Arealet er 4,8 kvadratkilometer.

Byen ligger heilt nord i Florida ved Suwannee-elva. Før koloniseringa av området var dette hjemtraktene til Timucuan-stammen. Like ved byen ligger svovelkildene White Sulphur Springs, som var regna som et hellig sted. Her kunne stammer som ellers lå i krig, møtes for helsebringende bad og for å drikke av kildevannet.

I 1835 kjøpte Bryant og Elizabeth Sheffield området for å anlegge bomullsplantasjer. De fant også nytte i å reklamere for kildenes gode effekt på lidelser som revmatisme, nyresvikt og nervøsitet. Dermed var Floridas første turistmål skapt.

White Springs fikk bystatus i 1885. På denne tida var det på det meste 14 luksushotell og mange mindre hotell i området. Mange av de gamle husa står fortsatt, og byens historiske sentrum er ført opp i Nasjonalregisteret over historiske steder.

Florida Folk Festival arrangeres her hvert år sia 1953.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) White Springs, Florida – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Florida Folk Festival
* Stephen Foster Folk Culture Center
* Nettsted med bl.a flere tusen bilder fra Florida Folk Festival

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |



1. ↑  United States. Bureau of the Census (2016) (på en), *2016 U.S. Gazetteer Files*, Washington D.C.: Bureau of the Census, Wikidata Q32859555,
Dette skiltet i Åbo viser havnivået i år 2 000 BCE.
Store deler av Finland er tidligere havbunn og skjærgård. Illustrasjonen viser havnivået straks etter siste istid. Isbreen over Norden var tykkest i Bottenvika, og landhevningen er derfor også størst der.
**Landhevning** er en heving av jordskorpen i forhold til havnivået. Dette kan komma av ulike grunner.

* Postglasial landhevning: I områder som var dekket av innlandsis i istiden, blant annet Norden og Canada, får man postglasial landhevning.
* Tektonisk landhevning: I andre områder, der jordskorpeplatene møtes, får man tektonisk landhevning. Bevegelsene til jordskorpen kalles *isostasi*.
* Eustasi: Nivået til havoverflaten relativt til jordoverflaten blir også påvirket av endringer i det totale volumet av vann i verdenshavene. Dette blir kalt *eustasi*.

Se også
-------

* Fjellkjedefolding

 Dette er en pekerside og inneholder kun pekere til forskjellige betydninger av dette ordet. Hvis du har fulgt en lenke hit, kan du kanskje gå tilbake og rette den, så den peker direkte til riktig artikkel. Se alle artikler som begynner med *Landhevning*.
Ringebu stavkirke
**Ringebu prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Sør-Gudbrandsdal prosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Ringebu kommune i Oppland fylke, og hovedkirken var Ringebu stavkirke.

Kirkesogn
---------

Ringebu prestegjeld bestod av følgende kirkesogn:

* Ringebu
* Fåvang
* Venabygd

Historikk
---------

*Hringabú sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet.

Ringebo prestegjeld dannet grunnlaget for Ringebo formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Ved kgl. res. 16.11.1861 med virkning fra 1.3.1862 ble Sollien annekssogn fraskilt Ringebu prestegjeld og opprettet som eget Sollien prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Ringebu prestegjeld og dets sogn er nå en del av Ringebu kirkelige fellesråd underlagt Sør-Gudbrandsdal prosti.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1900). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 137.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 44.
3. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
4. ↑  Prestegjeld og sogn i Oppland, arkivverket.no
5. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
Stadium ved antikkens greske Olympia
**Olympiade** (fra gresk Ὀλυμπιάς, *Olympiás* betegner enten en periode på fire år (tiden mellom to olympiske leker) eller en feiring av de olympiske lekene.

Den etymologiske kilden er det gammelgreske ordet *olympias*, som betegnet de fire årene som gikk mellom hver gang antikkens olympiske leker ble avholdt i byen Olympia. Selv om de antikkens olympiade ble etablert under Hellas’ arkaisk tidsperiode, var det ikke før Hippias at en konsistent liste ble etablert og ikke før Eforos i den hellenistiske perioden at den første registrerte olympiske konkurransen ble brukt som en kalenderepoke. Antikkens forfattere var enige om at andre olympiader hadde blitt holdt før løpet vunnet av Koroibos fra Elis, men var uenige om hvor mange; konvensjonen ble opprettet for å plassere Koroibos’ seier på et tidspunkt tilsvarende sommeren 776 f.Kr. i den gregorianske kalenderen og behandle den som år 1 av den første olympiade. Andre olympiade begynte med de neste lekene sommeren 772 f.Kr.

De siste olympiske lekene i antikken ble avholdt i 393 e.Kr. da de ble forbudt av den romerske keiser Theodosius den store i 394 e.Kr. som et hedensk arrangement. Mot midten av 400-tallet var det slutt på bruken av *olympiade* for å betegne det fireårige tidsintervallet.

Den internasjonale olympiske komité har gjenopptatt regningen i olympiader for de moderne olympiske lekene. I det olympiske charteret står det blant annet at:

* De olympiske lekene består av Olympiadens leker (sommerlekene) og De olympiske vinterlekene.
* en olympiade varer i fire kalenderår.
* regningen i olympiader begynner i 1896, hvor den første av Olympiadens leker ble avholdt i Athen, og går kontinuerlig.
* Olympiadens leker feires i løpet av det første året av en olympiade, og De olympiske vinterleker feires i løpet av det tredje.

*Olympiade* brukes også i navnet på andre typer regelmessige internasjonale konkurranser, som for eksempel Sjakkolympiaden, Den internasjonale matematikkolympiaden, Den internasjonale kjemiolympiaden, og videre.

Se også
-------

* Antikkens olympiske leker

Referanser
----------

1. 1 2  olympiade, *NAOB*
2. ↑  «Olympiad (n.)», *Online Etymology Dictionary*
3. ↑  «Charte olympique» (PDF) **(fransk)**. Comité international olympique. 13. september 2009. Besøkt 20. oktober 2009.
4. ↑  «Olympic charter» (PDF) **(engelsk)**. International Olympic Committee. 12. september 2009. Besøkt 20. oktober 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Ukategorisert:** Denne artikkelen bør kategoriseres i en egnet kategori.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
**Crixus** var en gallisk gladiator og en ledende figur i den tredje servile krigen, også kjent som slavekrigen, som fant sted i det gamle Roma mellom 73 og 71 f.Kr. Sammen med Spartacus ledet Crixus opprøret mot romersk herredømme. Slaget ved Mount Garganus i 71 f.Kr. førte til at Crixus og hans styrker ble beseiret av romerske styrker under kommandoen til Marcus Licinius Crassus. Crixus døde i slaget.

Spartacus og Crixus samarbeidet i begynnelsen av opprøret, men de hadde uenigheter om strategi, og de to gruppene skilte lag. Crixus ønsket å fortsette plyndringstoktene i Italia, mens Spartacus ønsket å lede styrkene mot Alpene for å unnslippe til friheten. Denne splittelsen førte til at Crixus og hans menn ble isolert og til slutt beseiret av romerske styrker. Etter nederlaget ved Mount Garganus ble Crixus og mange av hans følgesvenner drept i kampen. Spartacus fortsatte opprøret, men ble senere beseiret av Crassus, og mange av opprørerne ble korsfestet langs Via Appia som straff.
**Biloxi** er en by i Harrison County i Mississippi i USA. Den har en befolkning på om lag 50.644 (2000).[] Byen fikk omfattende ødeleggelser den 29. august 2005 av orkanen Katrina. Byen er et regionalt senter for gambling og kasino-industrien er en viktig inntektskilde for byen.[]

Historie
--------

Den første permanente franske bosetningen i Fransk Louisiana skjedde i Biloxi i 1699 under ledelse av Pierre Le Moyne d'Iberville.[] I 1720 ble hovedstaden i Fransk Louisiana flyttet til byen fra Mobile. Hovedstaden ble flyttet fra Biloxi til New Orleans i 1723. I 1763 måtte Frankrike gi fra seg sine områder rundt Mississippi til Spania og Storbritannia.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Biloxi, Mississippi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |
Vestre Gausdal kirke
**Vestre Gausdal prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Gudbrandsdalen prosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Vestre Gausdal kommune i Oppland fylke, og hovedkirken var Vestre Gausdal kirke.

Vestre Gausdal prestegjeld og dets sogn er nå en del av Gausdal kirkelige fellesråd underlagt Sør-Gudbrandsdal prosti.

Historikk
---------

Ved kgl.res. av 5. januar 1878 ble Gausdal prestegjeld delt i Østre og Vestre Gausdal prestegjeld, gjeldende fra 27. mars 1878.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Vestre Gausdal
* Svatsum
* Aulstad

Referanser
----------

1. ↑  Prestegjeld og sogn i Oppland, arkivverket.no
2. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
3. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
De olympiske ringene
**De olympiske ringene** ble tegnet i 1913 av de moderne lekers grunnlegger, den franske baron Pierre de Coubertin. Ringene ble det offisielle emblemet for de olympiske leker, og ble først brukt i forbindelse med sommer-OL 1920 i Antwerpen.

### Symbolikk

Symbolet består av fem sammenvevde ringer i fargene blå, gul, sort, grønn og rød, lagt på en hvit bakgrunn. Coubertin presenterte det nye emblemet i augustutgaven av *Revue Olympique* i 1913. Her beskrev han at ringene skulle symbolisere de fem verdensdelene (*Nord- og Sør-Amerika blir sett som ett kontinent)*. Den blå ringen representerer Europa, gul er Asia, sort er Afrika, grønn er for Oseania, og rød for Amerika. Noen mener at den hvite bakgrunnen representerer polområdene Antarktis og Arktis, men dette vites ikke sikkert. Ringene beskrev de områdene av verden som nå hadde tatt til seg olympismen, og aksepterte den sunne og vennlige kappestriden som Coubertin brant for.

Flagget og ringene
------------------

Emblemet ble offisielt tatt opp som de olympiske lekers symbol i 1914, og var tenkt brukt på et offisielt OL-flagg under sommer-OL 1916, men etter avlysningen av lekene på grunn av den første verdenskrig ble flagget for første gang heist over stadion i Antwerpen i forbindelse med sommer-OL 1920. 

### Ringenes utvikling

De olympiske ringenes offisielle utforming og bruk fastsettes av Den internasjonale olympiske komité (IOK) etter fastsatte regler.

|  |
| --- |
| Ringenes offisielle utforming |
| 

|  |
| --- |
| Nåværende offisiell versjonOffisiell versjon 1913–1986
 |
| Offisiell versjon 1913–1986
  |

|  |
| --- |
| Offisiell versjon 1986–2010
 |
| Offisiell versjon 1986–2010
  |

|  |
| --- |
| Nåværende offisiell versjon
 |
| Nåværende offisiell versjon
  |

 |

Se også
-------

* Det paralympiske symbol

Referanser
----------

1. ↑  Decision adopted by the Executive Committee Arkivert 15. juli 2012 hos Wayback Machine. (PDF)
2. ↑  «The Olympic Symbol – The Olympic Rings» (PDF). IOK. Besøkt 1. desember 2023.
3. ↑  «The Olympic Rings». IOK. Besøkt 1. desember 2023.
4. ↑  «Olympic Brand Guidelines» (PDF). IOK. Besøkt 1. desember 2023.
Sør-Fron kirke
**Sør-Fron prestegjeld** *(Søndre Fron prestegjeld)* var et prestegjeld tilhørende Sør-Gudbrandsdal prosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Sør-Fron kommune i Oppland fylke, og hovedkirken var Sør-Fron kirke.

Sør-Fron prestegjeld og dets sogn er nå en del av Sør-Fron kirkelige fellesråd underlagt Sør-Gudbrandsdal prosti.

Historikk
---------

*Hliðsstaða sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet.

Ved kgl.res. av 10. august 1850, gjeldende fra samme dato, ble Fron prestegjeld delt i Søndre og Nordre Fron prestegjeld. Søndre Fron skulle bestå av Fron hovedsokn og Espedalens almenning.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1900). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 120.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 42.
3. ↑  Prestegjeld og sogn i Oppland, arkivverket.no
4. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
**Sheikh Abeid Amani Karume** (født 4. august 1905, død 7. april 1972) var Zanzibars første og eneste president og Tanzanias første visepresident.

Liv og virke
------------

Karume ble født i landsbyen Mwera på Zanzibar i 1905. Han hadde bare et par års skolegang og ingen formell utdannelse. Karune startet veldig ung å jobbe som sjømann, dette bragte han rundt i verden og han observerte styretsett og snakket med politikere og fagforeningleder i havnene han var innom. Blant annet fikk han et flere måneders opphold i London. Karume dro etterhvert tilbake til Zanzibar og ble involvert i fagforeningsarbeid.

I 1957 ble politiske partier lovlig på Zanzibar og flere partier ble stiftet. Blant disse var *Afro-Shiraz Party* hvor Karume etterhvert ble leder. *Afro-Shiraz Party* hadde et Marxist-Leninistisk program. I 1963 ble det første valget avholdt og Afro Shiraz ble største parti, men fikk ikke flertall. I 1964 brøt Zanzibar-revolusjonen ut, og sultanen ble drevet bort. Revolusjonen avsluttet en nærmere 500 år lang arabisk dominans på øya under vilken den arabiske slavehandelen hadde utfoldet seg. Raseriet mot denne bygde seg opp hos majoriteten av befolkningen på øya, det vil si afrikanerne. 

Karume ble da president. Kun et par måneder senere ble det inngått en union mellom Zanzibar og Tanganyika, og republikken Tanzania ble dannet. 

Julius Nyerere som hadde vært president i Tanganyika ble Tanzanias første president, mens Karume ble den første visepresidenten.

Karume satt som visepresident helt til han ble drept i et attentat 7. april 1972. Fire menn åpnet ild mens han spilte bao (et mancalaspill) i Afro-Sharazi Partys kontorer i Zanzibar by

Abeid Karume var far til Zanzibars sjette president, Amani Abeid Karume.

Referanser
----------

1. ↑   Wikipedia på engelsk[Hentet fra Wikidata]

  


| * v
* d
* r
Zanzibars presidenter |
| --- |
| 
* Abeid Karume (1964–1972)
* Aboud Jumbe (1972–1984)
* Ali Hassan Mwinyi (1984–1985)
* Idris Abdul Wakil (1985–1990)
* Salmin Amour (1990–2000)
* Amani Abeid Karume (2000–2010)
* Ali Mohamed Shein (2010–2020)
* Hussein Mwinyi (2020–)

 | Zanzibars flagg |

| * v
* d
* r
Tanzanias visepresidenter |
| --- |
| Abeid Karume (1964–1972) **·** Aboud Jumbe (1972–1984) **·** Ali Hassan Mwinyi (1984–1985) **·** Joseph Sinde Warioba (1985–1990) **·** John Malecela (1990–1994) **·** Cleopa Msuya (1994–1995) **·** Omar Ali Juma (1995–2001) **·** Ali Mohamed Shein (2001–2010) **·** Mohamed Gharib Bilal (2010–2015) **·** Samia Hassan Suluhu (2015–2021) |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
**France 5** (norsk oversettelse: *Frankrike 5*) er en av Frankrikes statlige tv-kanaler. Kanalen eies av det statlige kringkastingsselskapet France Télévisions, som også driver kanalene France 2, France 3 og France 4/Culturebox. France 5 er tilgjengelig via digitalt bakkenett, kabel-tv, satellitt og IPTV, og kanalen hadde i 2021 en markedsandel i det franske tv-markedet på 3,3 prosent.

Bakgrunn
--------

France 5s logo frem til 2018.

France 5 het tidligere La Cinquième (*Den femte*) frem til januar 2002. Kanalen startet sendinger i desember 1994 og sendte utdanningsprogrammer. Deler av France 5s sendeflate ble brukt av kanalen Arte. I 2000 ble La Cinquième inkorporert i det franske kringkastingsselskapet France Télévisions. 

I 2001 begynte Frankrike å bygge ut sitt digitale bakkenett for fjernsyn, og France Télévisions besluttet å restrukturere sine kanaler for å kunne tilby en bukett av kanaler i det nye digitale tilbudet. Resultatet var seks kanaler: France 2 og France 3, France 4, Arte og La Chaîne Parlementaire. Den siste kanalen var France 5 som fikk sitt nåværende navn 7. januar 2002. 

France 5 og sender døgnet rundt – hovedsakelig faktaprogrammer, dokumentarer og debatter. Bare i 2003 sendte France 5 nærmere 4000 timer med dokumentarer. France 5 gikk over til digitale sendinger i november 2011. 

I januar 2009 ble France 5 og de andre offentlige kanalene reklamefrie mellom klokken 20.00 og 06.00, siden har tv-reklamene forsvunnet helt fra France Télévisions' kanaler.

Referanser
----------

1. ↑  «Médiamétrie - Communiqués de presse - Télévision - L'audience de la télévision du 20 au 26 novembre 2017». *www.mediametrie.fr* **(fransk)**. Arkivert fra originalen 3. desember 2017. Besøkt 2. desember 2017.
2. ↑  «Médiamétrie – Yearly Médiamat 2021» (PDF). *www.mediametrie.fr* **(engelsk)**. Mediametrie. 5. januar 2022. Besøkt 7. juli 2022.
3. ↑  «Les 10 ans du succès pour France 5». *Toutelatele* **(fransk)**. 13. desember 2004. Besøkt 17. juli 2009.
4. ↑  «European Public Broadcasters' Crisis: Tax and Ad Ban Hit French Channels». *The Hollywood Reporter* **(engelsk)**. Besøkt 2. desember 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) France 5 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Femmina Internasjonale Filmfestival SA (FIFF)** er et samvirkeforetak med åpent medlemskap, med det formål å arrangere en årlig filmfestival i Verdal med film fra kvinner. FIFF skal gjennom dette synliggjøre kvinnelige filmskapere, være arena for nettverksbygging og bidra til å fremme film- og tv-produksjon fra kvinner. FIFF skal også tilby opplæring innen film for barn og unge.

Femmina Internasjonale Filmfestival ble etablert i 2004 og har siden 2010 delt ut Edith Carlmarprisen i samarbeid med Norsk filminstitutt (NFI). Prisen er opprettet for å hedre Norges første kvinnelige filmregissør Edith Carlmar og skal gå til en profesjonell filmkvinne, som har vist integritet, uredd evne til nytenkning og vilje til å bryte grenser.

Femmina Internasjonale Filmfestival ledes av et styre hvor Inger Marie Bakken er styreleder. Festivalleder er Lill Trude Myrslo

Femmina Internasjonale Filmfestival ble lagt ned i 2018. Utdeling av Edith Carlmarprisen gjennomføres av Kosmorama.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Festivalprogram 2014
**Frank Simon** (født 26. november 1889 i Cincinnati, Ohio, død 28. januar 1967 i Columbus, Ohio) var en anerkjent amerikansk kornettist, trompetist, dirigent og pedagog.

Frank Simon var elev av Herman Bellstedt ved musikkonservatoriet i Cincinnati, og etter anbefaling fra Bellstedt kom han til å spille sammen med selveste Herbert Clarke i det verdensberømte *John Philip Sousa Band* i 1914. Da Clarke sluttet tre år etter, i 1917, overtok Simon plassen rollen som solokornettist. I tiden etter karrieren hos Sousa fortsatte han som dirigent og pedagog, Frank Simon virket dessuten også som musikkprodusent i forskjellige radioselskaper.

Referanser
----------

1. ↑   www.findagrave.com, besøkt 27. oktober 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  www.bandmusicpdf.org[*død lenke*]
3. ↑  hnwhite.com Famous H. N. White Artists
4. ↑  Eriksen, Jan; "The Golden Age of the Cornet" Ole Edvard Antonsen/Royal Norwegian Navy Band; BIS Records 2007; BIS-SACD-1598

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NLA **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |