**Uoversatt:** Denne artikkelen er delvis på svensk, og ikke fullstendig oversatt til norsk
**Säkerhetspolitiska rådet** er et svensk organ i Regeringskansliet opprettet 2014/2015 av Stefan Löfvens første regjering for å regelmessig kunne diskutere og samordne med berørte statsråder, samt informere disse om spørsmål som berører Sveriges sikkerhet.

Oppgave
-------

Rådet ble etablert for å regelmessig kunne diskutere en samordnet håndtering av spørsmål som berører Sveriges sikkerhet i vid betydning som et saksforberedende og koordinerende organ mellom de statsråder som forventes å ha mest med den typen spørsmål og for at deltagerne skulle kunne informere seg slik at ansvarlig statsråd kunne vite hva de kunne komme til å behøve å forberede som regjeringsbeslutning. Statsminister Stefan Löfven nevnte 2015 det militære forsvaret, miljøtrusler, terrorisme og IT-sikkerhet. Löfven betonte at rådet ikke fastslo slutsatser som var å betrakte som regjeringsbeslutning. I rådet talte deltagerne ikke om operative spørsmål, men om strategiske.

Organisasjon og historie
------------------------

I rådet, som ledes av Sveriges statsminister, inngikk statsministeren, visestatsministeren, utenriksministeren, forsvarsministeren og innenriksministeren. Også andre statsråder og visse statssekretærer samt representanter for berørte myndigheter deltok ved behov. Statsministeren uttalte at rådet trådte sammen i gjennomsnitt én gång i måneden.

Rådet ble innrettet som et tiltak mot att Försvarsmakten rapporterat att en främmande miniubåt hade kränkt svenskt territorium.

Vid tiden för inrättandet fanns motsvarande råd redan i Norge, Finland, Danmark och Storbritannien.

Rådets dokumentasjon
--------------------

I en interpellasjon som ble debattert den 3. mars 2015 etterlyste Hans Wallmark (M) mulighet for Sveriges riksdag å granske og følge opp regjeringens arbeid i rådet. Han etterlyste møteprotokoll og fortegnelse over hvem som hadde deltatt på rådets møter.

Även Andreas Norlén (M) efterfrågade dokumentation och spårbarhet. Han noterade att konstitutionsutskottet vid flera tillfällen hade betonat betydelsen av att arbetet i regeringskansliet dokumenterades så att det i efterhand gick att följa upp. Han lyfte ett granskningsbetänkande från redan 2005/2006 rörande regeringen Perssons hantering av flodvågskatastrofen 2004 (samt ett betänkande från 2012/2013) där konstitutionsutskottet påpekade värdet av dokumentation även från möten av informell karaktär, dels för att det internt inte skulle uppstå osäkerhet om vad man kommit fram till men även för att i efterhand skulle kunna granska händelseförloppet.

Hillevi Larsson (S) sade att dokumentation inte var det viktigaste och att om ett reellt hot förekom så skulle riksdagen få veta det och det var den vanliga beslutsgången som gällde.

Statsminister Stefan Löfven (S) sade att rådet förde minnesanteckningar, att regeringen hade ett ansvar för att visa hur regeringens arbete hade gått till och att dokumentationen skulle ske på ett korrekt sätt.

I januari 2016 anmäldes Löfven till konstitutionsutskottet av Wallmark när oppositionen nekades att ta del av anteckningarna, men utskottet kom fram till att säkerhetspolitiska rådet inte hade någon skyldighet att dokumentera sina möten.

I samband med rapporteringen kring Transportstyrelsens IT-upphandling sommaren 2017 sade Wallmark att bristen på insyn i det säkerhetspolitiska rådet gjorde det svårt för allmänheten och oppositionen att granska regeringen. Den Moderate riksdagsmannen Jan Ericson begärde av regeringskansliet ut handlingar gällande säkerhetspolitiska rådet men fick svaret (även från regeringen) att några sådana handlingar ej existerade, vilket väckte frågor om det säkerhetspolitiska rådet någonsin hade existerat.

I november 2017 meddelade regeringen att "Det förs inte några protokoll vid rådets möten. Från och med hösten 2017 diarieförs dagordning och en tjänsteanteckning av vilken bland annat framgår vilka som deltog vid mötet."

Se også
-------

* Krishanteringsrådet som består av myndighetschefer for noen av myndighetene innen krisehåndteringsområdet, for eksempel Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), Polismyndigheten, Säkerhetspolisen, Försvarsmakten og Socialstyrelsen. Det ledes av innenriksministerens statssekretærer.
* Kansliet för krishantering ("Kriskansliet"), som efter maktskiftet 2014 flyttet fra statsrådsberedningen til justitiedepartementet. Tidligere hadde det, siden regeringen Perssons kritiserede håndtering av flodvågskatastrofen 2004, ligget nærmere statsministeren selv.
* Gruppen för strategisk samordning (GSS)
* Regjeringens sikkerhetsutvalg
* Regeringens Sikkerhedsudvalg

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Hans Wallmark et al. "Interpellation 2014/15:269 Säkerhetspolitiskt råd på Regeringskansliet" (video), riksdagen.se, 3. mars 2015. Besøkt den 29. juli 2017.
2. ↑  K-G Bergström. "K-G Bergström: I en normal regering får en statsminister veta det han behöver", *Expressen*, 25. juli 2017. Besøkt den 1 augusti 2017.
3. ↑  Göran Eriksson. "Göran Eriksson: Test på Löfvens kapacitet som ledare", *Svenska Dagbladet*, 14. november 2014. Besøkt den 30. juli 2017.
4. ↑  Johanna Ekström, Henrik Ennart. "Nya säkerhetsrådet ska skydda Sverige", *Svenska Dagbladet*, 14. november 2014. Besøkt den 30. juli 2017.
5. 1 2  Jonas Gummesson. "Löfven KU-anmäls: Vägrar lämna anteckningar", *Svenska Dagbladet*, 27. januar 2016. Besøkt den 30. juli 2017.
6. 1 2  Adam Westin. "M-toppens kritik mot hemliga rådet: 'Gäller rikets säkerhet', *Aftonbladet*, 28. juli 2017. Besøkt den 30. juli 2017.
7. ↑  Jan Ericson. «Har Regeringskansliet något att dölja?». Arkivert fra originalen 1. januar 2020. Besøkt 1. januar 2020.  Jan Ericsons blogg, 2. august 2017.
8. ↑  Jan Ericson. «Regeringsbeslut angående handlingar om Säkerhetspolitiska Rådet». Arkivert fra originalen 1. januar 2020. Besøkt 1. januar 2020.  Jan Ericsons blogg, 17. august 2017.
9. ↑  Osignerad ledare. «Var säkerhetspolitiska rådet bara en bluff, Stefan Löfven?». Arkivert fra originalen 27. september 2019. Besøkt 1. januar 2020.  *Borås Tidning, 3. august 2017.*
10. ↑  Lars Wilderäng. "Ingen dokumentation på att Löfvens säkerhetsråd någonsin existerat", *Cornucopia*, 19 augusti 2017. Besøkt den 2. januar 2018.
11. ↑  Daniel Persson. «Vilseledandet fortsätter». Arkivert fra originalen 23. august 2017. Besøkt 1. januar 2020.  *Norrbottens-Kuriren*, 23. august 2017.
12. ↑  Jan Ericson. "Jan Ericson (M): Har Löfvens säkerhetspolitiska råd verkligen haft några möten?" *Svenska Dagbladet*, 29 augusti 2017. Besøkt den 1 januari 2020. "Det finns två möjliga förklaringar. Det ena är att regeringen av någon outgrundlig anledning sekretessbelagt all information kring Säkerhetspolitiska rådet, inklusive datum för rådets möten. Man kan fråga sig varför? Datum för möten brukar exempelvis inte sekretessbeläggas ens i väldigt känsliga sammanhang. Det andra är att Säkerhetspolitiska rådet inte har haft några möten."
13. ↑  «Det säkerhetspolitiska rådet». Arkivert fra originalen 10. november 2017. Besøkt 2. januar 2020.  regeringen.se, 10. november 2017.
14. ↑  Hans Wallmark (fråga), Anders Ygeman (svar). "Fråga 2015/16:1036 Det säkerhetspolitiska rådet och it-angreppen mot Sverige", riksdagen.se. Besøkt den 29. juli 2017.
15. ↑  Jonas Gummesson. "Jonas Gummesson: Är planen att informationen ska begravas?", *Svenska Dagbladet*, 7 augusti 2017. Besøkt den 9. august 2017.
16. ↑  Claes Lönegård. "'En gåta – kan finnas två skäl att Löfven inte informerats'", *Svenska Dagbladet*, 2 augusti 2017. Besøkt den 9. august 2017.
17. ↑  Göran Eriksson. "Göran Eriksson: Regeringen Löfven och den värdelösa ursäkten", *Svenska Dagbladet*, 5. august 2017. Besøkt den 9. august 2017.