recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gunnar Fredrik Oulie-Hansen** (født Hansen 31. desember 1897 i Østre Aker, død 27. desember 1938 på  Norges Røde Kors-klinikken i Oslo var en norsk arkitekt, stedsplanlegger og gårdbruker.

Liv og virke
------------

Gunnar Oulie-Hansen var sønn av Anna Kirstine Oulie og handelsfullmektig ved Christiania Glasmagasin Ragnvald Marius Hansen. Han ble 12. juni 1920 gift i Garnisonsmenigheten i Kristiania med Berta Helene Larsen. 

Oulie-Hansen ble som ung arkitekt assistent hos den kjente arkitekten Oscar Hoff, hvor han arbeidet i et par år. Senere var han assistent hos arkitekt Kristofer Lange i en femårsperiode. I denne perioden medvirket han ved reguleringsarbeider, blant annet til konkurransen om Huseby-reguleringen, hvor arkitekt Langes plan vant. Lange og Oulie-Hansen utførte i 1919 en plan for reguleringen av Tønsberg med utkastet «Sagagrund». 

Etter at Oulie-Hansen etablerte selvstendig praksis som arkitekt, deltok han i en stor konkurranse om reguleringen av det sentrale Birmingham i England, hvor han ble belønnet med tredjepremien. 

**Sonja Henie. NÅ nr. 21, 1953**, Sonja Henie foran sin villa «Filmslottet» på Landøya.
Oulie-Hansens praksis sentrerte seg likevel for det meste om villaer. Han tegnet flere villaer i Bærum, og sto for tengingene til Svingen Konditori på Stabekk. Hans mest oppsiktsvekkende arbeid er nok den omfattende utvidelsen og ombyggingen av Sonja Henies eiendom *Granholtet* på Landøya i Asker. Den monumentale, nyklassisistiske villaen utført i pusset treverk ble i samtiden omtalt som et «Hollywood-palé». Byggingen ble påbegynt i 1937, og først etter arkitektens død sto det ferdig til bruk. Huset ble blant annet utstyrt med bar, gymnastikksal og svømmebasseng.

Foruten sitt virke som arkitekt, etablerte Oulie-Hansen seg som gårdbruker på gården Libakke i Hole. Etter å ha kjøpt gården, restaurerte han den gamle hovedbygningen.

Utvalgte arbeider
-----------------

* 1924: *Svingen Konditori* for kjøpmann Stangebye, nordisk nybarokk
* 1937: Feriekoloni på Snoka for Kongsvinger Sanitetsforening
* 1937: *Granholtet*, villa på Landøya for Sonja Henie, nyklassisisme

Utkast
------

* 1925: Kunstnernes hus på Nisseberget i Slottsparken
* 1930: *Slotsavenuen*, utkast til en aveny fra Slottet til Piperviken.

Referanser
----------

1. 1 2   Nordstrand prestekontor Kirkebøker, SAO/A-10362a/F/Fa/L0000: Ministerialbok nr. I 0, 1881-1900, s. 59
2. 1 2 3 4 5  Nekrolog over arkitekt Gunnar Fredrik Oulie-Hansen i Asker og Bærums Budstikke, 28. desember 1938
3. ↑  Garnisonsmenigheten Kirkebøker, SAO/A-10846/F/Fa/L0015: Ministerialbok nr. 15, 1915-1921, s. 183
4. ↑  Jensen, Rolf H. (1980). *Moderne norsk byplanlegging blir til*. [s.n.] s. 291. ISBN 9186248006.
5. 1 2   Svingen konditori på
6. ↑  «Sonjas nye sommerhjem» i Aftenposten, 9. april 1938
7. ↑  «Kongsvinger Arbeiderblad 1937.07.10». Norge, Innlandet, Kongsvinger. 1937. s. 2.
8. ↑  «Kunstnernes hus i Slotsparken?». *Norges Handels og Sjøfartstidende 1925.11.02*. s. 5. Arkivert fra originalen Sjekk `|url=`-verdien (hjelp) 11. juli 2013. Besøkt 7. juni 2023.
9. ↑  «Morgenbladet 1930.11.29». Norge, Oslo. 1930. s. 1.
**Brian Price** (født 19. februar 1976 i Belleville i Ontario) er en canadisk roer som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen, 2008 i Beijing og 2012 i London.

Price ble olympisk mester roing under OL-2012 i London. Sammen med Ben Rutledge, Kyle Hamilton, Malcolm Howard, Andrew Byrnes, Adam Kreek, Kevin Light, Dominic Sieterle, Jake Wetzel vant de konkurransen i åtter for menn, Price var styrmann.

Fire år senere under OL-2012 i London vant han en sølvmedalje. Han var styrmann på den canadiske åtteren som kom på andreplass i åtter for menn bak Tyskland. Roerne på den canadiske åtteren var Gabriel Bergen, Douglas Csima, Robert Gibson, Malcolm Howard, Will Crothers, Jeremiah Brown, Conlin McCabe og Andrew Byrnes.

OL-medaljer
-----------

* Gull 2008 Kinas flagg Beijing - **Gull** i roing, åtter, menn Canadas flagg Canada
* Sølv 2012 Storbritannias flagg London - Sølv i roing, åtter, menn Canadas flagg Canada

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, «Brian Price», Sports-Reference.com olympisk utøver-ID pr/brian-price-1, besøkt 31. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   World Rowing athlete database, «Brian Price», World Rowing-ID 735db8d0-20f6-45ca-9c09-82a7aea0df5a, besøkt 8. mars 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Brian Price – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Brian Price – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Brian Price – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Brian Price – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Brian Price – FISA Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
*Se pekerside for flere forekomster av Storgata.*

**Storgata** er den historiske hovedgata i Gjøvik. Den strekker seg fra Jernbanetorvet i øst og løper gjennom bysentrum fra øst til vest før den skifter navn til Raufossveien ved bydelen Brusvea. Gata ble anlagt i 1855, som første etappe av den nye hovedvegen til Odnes. Alt i 1860 hadde de to handelsmennene Falk og Skattum etablert seg her (i henholdsvis Storgata 3 og 23). I disse to gårdene skulle gjennom fire generasjoner Gjøviks ledende handelshus ha tilhold. Plassen ved Falks gård, Falkehjørnet, ble regna som Gjøviks absolutte sentrum i flere tiår. Her kryssa Storgata Trondheimsveien. I Storgata 17 etablerte Edvard Olsen Bodding byens første bokhandel. Hans familie ble en kulturinstitusjon i byen, og huset også Johanne Hagen (mor til suttung-bevegelsens stifter, Ingeborg Refling Hagen, Maihaugens opphavsmann, Anders Sandvig - blant annet i hans sykdomsperiode, og Bodding-familien hadde tallrike besøk av den kjente misjonæren Lars Olsen Skrefsrud). Storgata 17 er barndomshjemmet til misjonæren, lingvisten, etnologen og botanikeren Paul Olaf Bodding. De øvrige tomtene i Storgata ble bebygd i tiåra fram til 1900, i hovedsak med enkle trehus. 

Øverst i Storgata, ovafor det egentlige sentrum i Gjøvik, ble bydelen Briskebyen bygd opp i åra før 1865. De fleste husa i Briskebyen ble revet mellom 1960 og 1970. I denne perioden starta også ei sanering av den nedre delen av Storgata. Mange av de gjenværende gårdene, bl.a. Skattumgården, strøk med i branner. På rivings- og branntomtene kom det opp moderne forretningsgårder. 

Fra 1986 fikk sentrum i Gjøvik, inkludert Storgata, konkurranse fra det nye kjøpesenteret CC Mart'n. Senteret gjorde Storgata rangen stridig som byens sentrum. I 1993 ble midtre del av Storgata gågate, noe som var et svar på utfordringa fra CC Mart'n. At det kunne bli gågate her, ble muliggjort gjennom utbygginga av ny riksvei 4 mot Raufoss og Oslo. Gjennomgangstrafikken ble nå borte fra Storgata. 

Storgata sett mot jernbanen med nr. 16 midt i bildet og 18A til høyre. Foto: Helge Høifødt

Se også
-------

* Artikkel om gata på lokalhistoriewiki
* Liste over Gjøviks gater

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**«Cry Baby Cry»** er en sang med The Beatles, hovedsakelig skrevet av John Lennon med bidrag fra Paul McCartney, kreditert på vanlig vis Lennon/McCartney. Den ble utgitt i 1968 på albumet *The Beatles (White Album)*.

Sangen er basert på sanger og historier Lennon husket fra sin barndom, men har en vri: Godnattsanger for barn kan ofte dreie seg om å trøste barnet, som i «hush little baby, don't you cry», men Lennon går den andre veien: «Bare gråt!» Sangen blir slik sett en slags «anti-vuggesang» med islett av uhygge, slik Alan W. Pollack leser den.

Teksten har visse likhetspunkter med den gamle engelske barnesangen «Sing a Song of Sixpence», og er antakelig, som mange barnesanger, mer bygd på lek med rim og regler enn noe egentlig «dypere» budskap. Lennon så ikke selv sangen som et særlig betydningsfullt arbeid. Det finnes en alternativ utgave av «Cry Bay Cry» på *The Beatles Anthology 3*.

«Can You Take Me Back?»
-----------------------

Det påfølgende sporet på *White Album* er Lennon og Yoko Onos lydcollage «Revolution 9». Mellom «Cry Baby Cry» og «Revolution 9» er det en kort navnløs sang av Paul McCartney som vanligvis omtales som «Can You Take Me Back?».

Selve «Cry Baby Cry» varer i 2 minutter og 36 sekunder, mens «Can You Take Me Back?» varer i 27 sekunder. På CD-utgavene av *White Album* er låten lagt inn som en forlengelse av «Cry Baby Cry». Det er bare en kort del av låten som er med på *White Album*, og vesentlig lengre versjoner av låten finnes på flere bootlegs. I anledning 50-årsjubileet for *White Album* i 2018 ble en versjon som varer i 2 minutter og 22 sekunder gitt ut på en av bonus-CD-ene.

Medvirkende
-----------

* John Lennon: Vokal, akustisk gitar, piano, annenstemme
* Paul McCartney: Bass, annenstemme, vokalist og akustik gitar på «Can You Take Me Back?»
* George Harrison: Elektrisk gitar, orgel
* Ringo Starr: Trommer og tamburin
* George Martin: Harmonium

Eksterne lenker
---------------

* Teksten til «Cry Baby Cry» hos genius.com
* Teksten til «Can You Take Me Back?» hos genius.com
* Alan W. Pollacks notater på «Cry Baby Cry»
**Presidenten for Den autonome regionen Madeiras lovgivende forsamling** (portugisisk: *Presidente da Assembleia Legislativa da Região Autónoma da Madeira*) er leder for øyas parlament.

Den lovgivende forsamlingen ble innstiftet i 1976 like etter at Portugals forfatning, som fulgte etter nellikrevolusjonen i 1974, ble antatt. Forfatningen gav lovgivende selvstyre til Azorene og Madeira. Den etablerte således de portugisiske autonome regionene og deres styringsorganer.

Embetet som president for Den autonome regionen Madeiras lovgivende forsamling samsvarer med det som president for Den autonome regionen Azorenes lovgivende forsamling. Begge rangerer som nummer 14 i det portugisiske rangreglementet, noe som gjør dem til de høyest rangerte embetene til et regionalt organ.

| Nr. | Bilde | Navn(født-død) | Embetstid | Parti | Ref. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I |  | **Emanuel Rodrigues**(1943–) | 1976–1984 | PPDI 1976 omdøpt tilPSD |  |
| II |
| III |  | **Nélio Mendonça**(1930–2009) | 1984–1994 | PSD |  |
| IV |
| V |
| VI |  | **Miguel Mendonça**(1935–) | 1994–2015 | PSD |  |
| VII |
| VIII |
| IX |
| X |
| XI |  | **José Tranquada Gomes**(1958–) | 2015–2019 | PSD |  |
| XII |  | **José Manuel Rodrigues**(1960–) | 2019– | Centrista |  |

Referanser
----------

1. ↑  «Lei das Precedências do Protocolo do Estado Português» (PDF). Besøkt 7. september 2020.
2. 1 2 3 4  «Antigoes presidetes». Assembleia Legislativa da Região Autónoma da Madeira. Besøkt 7. september 2020.
3. ↑  «Nota Biográfica». Assembleia Legislativa da Região Autónoma da Madeira. Besøkt 7. september 2020.
**Crux** var en rekke på fem radiostasjoner etablert av Secret Intelligence Service (SIS) på Helgeland under andre verdenskrig.

Ole Snefjellå betjente av Crux I-III, broren Tore Snefjellå var involvert i driften av Crux I.

Crux III ble etablert i mai 1943 på øya Renga omkring 800 meter fra nærmest bebyggelse. Et bensindrevet aggregat leverte strøm til radiosenderen. De bygget en liten hytte (av stein, kvist og torv) og restene av denne er fortsatt synlig. I alt sendte Snefjellå 700 meldinger om tysk skipstrafikk forbi Renga som lå midt i skipsleia. Snefjellå og Erling Moe på Renga medvirket i oktober 1943 med etterretning til angrep fra det amerikanske hangarskipet «Ranger», operasjon Leader, den første amerikanske operasjonen i Norge. Åtte skip ble senket eller ødelagt, andre betydelig skadet i angrepet. Etter det amerikansk/britiske angrepet 4. oktober 1943 ble tyskerne overbevist om at det var britiske agenter i området og Snefjellå antok at tyskerne var i ferd med å peile inn Crux III. Erling Moe forlot stasjonen 2. november, og Snefjellå fikk da hjelp av brødrene Klaus og Harald Lines. Tidlig i januar 1944 ble Snefjellå evakuert med ubåten «Sea Nymph» til Shetland, der Eric Welsh kom ens ærende fra London for å ta i mot Snefjellå. Samtidig ble agenten Anton Arild satt i land fra ubåten. Sammen med Erling Moe drev Anton Arild «Crux IV» fra Renga, da disse evakuerte satte Klaus Lines opp «Crux V» uten å ha vært på opplæring i England. Hele familien på den avsidesliggende gården Lines var involvert i det farlige etterretningsarbeidet.

Litteratur
----------

* Jacobsen, Tor (1985). *"Crux" kaller London*. Oslo: Gyldendal. ISBN 8205163952.

Referanser
----------

1. ↑   Christensen, Dag (1988): *En spion går i land. Brødrene Snefjellås utrolige innsats på norskekysten under krigen.* Oslo: Damm. ISBN 8259005085 (ib.)
2. 1 2  Christensen, Dag (1988). *En spion går i land: brødrene Snefjellås utrolige innsats på norskekysten under krigen*. Oslo: Damm. ISBN 8259005085.
3. 1 2  *Årbok for Helgeland*. Brønnøysund: Helgeland historielag. 1990.
4. ↑  Insall, T. (2021). *Secret Alliances: Special Operations and Intelligence in Norway 1940–1945 – The British Perspective*. Biteback Publishing.
Det gjenoppbygde Storfyrstens slott med det historiske Vytis-flagget
**Storfyrstens slott** (litauisk *Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valdovų rūmai Vilniaus žemutinėje pilyje*, polsk: *Zamek Dolny w Wilnie*) er et gjenoppbygget palass i Vilnius, Litauen.

Slottet ligger i Vilnius slottskompleks nedenfor det øvre slottet og Gediminastårnet, og mellom denne høyden og Vilnius katedral. Det ble utviklet gjennom årene gjennom 1500-tallet og 1600-tallet som residens for storfyrstene av Litauen og kongene av Polen, og var et sentrum i samveldet Polen-Litauen.

Bygningen ble svært skadet etter at festningsanlegget ble inntatt under Den polsk-russiske krig (1654–1667) og sto forlatt i nesten 150 år. Etter at Storfyrstedømmet Litauen ble en del av Det russiske keiserdømmet i 1795 som følge av den tredje delingen av Polen-Litauen, ble det revet i 1801. Gjenoppbygging ble startet i 2002 og dagens bygning ble offisielt åpnet 6. juli 2009.

Referanser
----------

1. ↑  Omtale på nettsidene til Litauens nasjonalmuseum, besøkt 18. januar 2015
2. ↑  Finansieringsfondet Arkivert 9. juli 2006 hos Wayback Machine. besøkt 18. januar 2015

Eksterne lenker
---------------

* (lt) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Palace of the Grand Dukes of Lithuania – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Slottets nettsider
* Omtale hos Litauens kunstmuseum
* Nettside om gjenoppbyggingen
* Finansieringsfondet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Tamil United Liberation Front** er et politisk parti i Sri Lanka som søker selvstyre for de tamilbefolkede områdene av landet.

Historie
--------

Tamil United Liberation Front ble stiftet under navnet Tamil United Front (TUF) 4. mai 1972. Da partiet vedtok å inkludere kravet om selvstendighet, endret det navnet til nåværende navn. Ved valget i 1977 fikk partiet 18 mandater i nasjonalforsamlingen, inkludert alle 14 fra Jaffna-halvøya.

Gjennom 1970-tallet og langt inn på 1980-tallet anklaget nasjonalistiske singalesiske politikere partiet for voldshandlinger utført av militante grupper som tamiltigrene. Men partiet var i realiteten for en mer konservativ holdning hos tamiler og mente at uavhengighet kunne oppnås uten vold. Partiet ble oppfattet som konkurrenter til LTTE.

Fremtredende medlemmer
----------------------

* Appapillai Amirthalingam Tamil United Liberation Front tidligere leder
* Neelan Tiruchelvam kjent tamilsk jurist
* Veerasingham Anandasangaree nåværende leder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
*Akagi*
*Kaga*
*Hiryū*
*Zuikaku*
*Shōkaku*
*Hiei*
*Kirishima*
*Chikuma*
**Kidō Butai** (japansk: 機動部隊, *mobil enhet*) var navnet på den største japanske flåteenheten i begynnelsen av andre verdenskrig i Stillehavet. Den ble dannet av den keiserlige japanske marinen ved etableringen av den 1. marineluftflåten 10. april 1941. Kjernen i denne flåten var de syv hangarskipene med deres 474 kampfly som Japan hadde på den tid.

Senere ble 5. hangarskipsdivisjon med *Shōkaku* og *Zuikaku*, 1. hangarskipsdivisjon med *Akagi* og *Kaga* samt 2. hangarskipsdivisjon med *Sōryū* og *Hiryū* tilføyet i enheten. Disse divisjonene utgjorde nå kjernen av Kidō Butai. I tillegg kom mindre eskortehangarskip og et antall slagskip, kryssere og jagere. Den store flåten seilte med admiral Isoroku Yamamoto østover for å gjennomføre angrepet på Pearl Harbor. Den øverstkommanderende for 1. marineluftflåte var på dette tidspunktet viseadmiral Chuichi Nagumo.

Skipene i Kidō Butai opererte til dels uavhengig av hverandre. Ved slaget om Midway fra 4. til 6. juni 1942 mistet flåten imidlertid fire hangarskip. Dette markerte begynnelsen på slutten av den keiserlige japanske marinens herredømme i Stillehavet.

De øvrige hangarskipene deltok fortsatt i slagene i Stillehavskrigen og ble fortsatt betegnet som Kidō Butai. Frem for alt ble *Shōkaku* og *Zuikaku*, som deltok i slaget om de østlige Salomonøyene og slaget om Santa Cruz-øyene i august og oktober 1942 omtalt med dette navnet.

Skip i Kidō Butai
-----------------

Status ved utgangen av november 1941

### Hangarskip

* *Akagi* – senket 4. juni 1942
* *Sōryū* – senket 4. juni 1942
* *Hiryū* – senket 5. juni 1942
* *Kaga* – senket 5. juni 1942
* *Shōkaku* – senket 19. juni 1944
* *Zuikaku* – senket 25. oktober 1944

### Slagskip

* *Hiei* – senket 13. november 1942
* *Kirishima* – senket 15. november 1942

### Kryssere

* *Abukuma* – senket 26. oktober 1944
* *Tone* – senket i japansk havn 1945
* *Chikuma* – senket i japansk havn 1945

### Jagere

* *Arare* – senket 5. juli 1942
* *Kagero* – senket 8. mai 1943
* *Akigumo* – senket 11. april 1944
* *Tanikaze* – senket 9. juni 1944
* *Shiranui* – senket 27. oktober 1944
* *Urakaze* – senket 21. november 1944
* *Isokaze* – senket 7. april 1945
* *Hamakaze* – senket 7. april 1945
* *Kasumi* – senket 7. april 1945

### Ubåter

* *I-19*
* *I-21*
* *I-23*

  

Portal: Andre verdenskrig
**De Danske Spritfabrikker** er en dansk spritprodusent som eies av norske Arcus.

Virksomheten ble grunnlagt i 1881 av C.F. Tietgen og C.A. Olesen gjennom en fusjon av en rekke mindre brennevinsfabrikanter. I 1893 sluttet familiebrenneriet Brøndum seg til De Danske Spritfabrikker. Som et resultat av ytterligere oppkjøp og sammenslåinger eide De Danske Spritfabrikker i 1923 samtlige brennerier i Danmark og fikk enerett på fremstilling av sprit og gjær m.v. Dette monopolet ble først opphevet i 1973 etter at Danmark var tiltrådt EF.

Ved en av de største fusjoner i dansk forretningsliv sluttet De Danske Spritfabrikker seg i 1989 sammen med De Danske Sukkerfabrikker og Danisco. I 1995 endret virksomheten navn til *Danisco A/S*, men da den i 1999 ble et datterselskap av det svenske *V&S Vin & Sprit AB*, gikk man tilbake til det gamle navnet. Siden ble virksomheten solgt videre til det franske Pernod Ricard.

Martin Borch var i starten firmaets arkitekt, siden ble det Alf Cock-Clausen, som blant annet har tegnet den store fabrikken i Aalborg, oppført 1928-1930 i en art deco-stil, som er et særsyn på dansk jord.

Litteratur
----------

* Lauritz Estrup: *De danske Spritfabrikker 1881-1921*, 1921.

Eksterne lenker
---------------

* De Danske Spritfrabrikker på Kulturarvsstyrelsens hjemmeside Arkivert 5. desember 2009 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin
 |

Portal: Danmark
Kiel slott i det 16. århundre med Frederik Is fløy til venstre og sønnen hans Adolf Is renessansebygning til høyre. Stikk av Georg Braun og Frans Hogenberg.
Kiel slott (til venstre) ca. 1900
Den bevarte Rantzau bygning, en reminisens av det gamle slottet.
**Kiel slott** i Kiel i Slesvig-Holsten var en av de sekundære residensene til de slesvig-holstenske hertugene. Slottet fremviste en variert arkitektonisk historie, og kom i senere tid til å bli en av de viktigste sekulære bygningene i Slesvig-Holsten.

Historie
--------

I det 15. århundre kom den middelalderlige borgen gjennom Ribeprivilegiet, i kong Frederik Is besittelse, og han utvidet det til et egentlig slott. 

Etter den store nordiske krig ble Slesvig og Holsten delt. Hertugdømmet Slesvig ble fra da av regjert av den danske-norske kongen i en personalunion. Derfor ble gottorpenes hovedresidens Gottorp slott oppgitt, og Kiel slott ble i en overgangsperiode hovedresidens for hertug Karl Friedrich, som nå kun regjerte over Holsten. 

Slottet ble fødestedet til sønnen hans Karl Peter Ulrich, den etterfølgende hertug og senere tsar Peter III. Etter Peters død overtok konen hans Katarina den store administrasjonen, og det var i hennes periode at slottes renessansebygning ble forvandlet til et stort barokkpalé. Hun frasa seg sine rettigheter i Slesvig-Holsten i Tsarskoje Selo-traktaten fra 1773, og Holsten fikk dermed i de neste 89 årene den danske konge som overhode. Den festlige overrekkelsen ble holdt på Kiel slott. 

I det 19. og 20 århundre tjente slottet flere formål. Universitetet gjorde bruk av det, og det var videre i perioden 1848-1851 sete for Slesvig-Holstens statsforsamling. Under de dansk-tyske krigene ble det anvendt som lasarett og militært hovedkvarter. 

Fra 1888-1918 bodde prins Henrik av Preussen der. Han tjente som storadmiral i den keiserlige marine, og Kiel var nettopp på dette tidspunktet en av de viktigste marinehavnene i keiserdømmet. Etter 1. verdenskrig flyttet prinsen vekk, og slottet mistet sin betydning. 

Slottet brant ned under 2. verdenskrig, og ruinene ble fraktet bort og erstattet med en ny bygning.

Eksterne lenker
---------------

* Kiel slott
* Informasjon om Kiel slott med historiske bilder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
Kart over Hitlers ulike hovedkvarter

**Felsennest** (tysk for «klipperede») var det førerhovedkvarteret Adolf Hitler opprinnelig hadde utpekt for angrepet mot vest i 1940 under andre verdenskrig. Det lå ved Bad Münstereifel, 30 kilometer sydvest for Bonn.

Hovedkvarteret var i bruk ved begynnelsen av det vestlige felttoget i 1940. Det var langt mindre enn de andre førerhovedkvarterene, Hitlers personlige kvarter besto av en liten bunker med et arbeidsrom, soverom, to adjutantrom, kjøkken og bad. Det var det vakrest beliggende av alle førerhovedkvarterene. Hitler oppholdt seg mye utendørs mens han var der og kalte det senere for «fugleparadiset».

Anlegget
--------

Felsennest er en fjelltopp ved byen Bad Münstereifel. Organisation Todt hadde bygget et bunkeranlegg der allerede før krigen (1938/1939), som en del av det vestlige vernet av Tyskland. Høsten og vinteren 1939/1940 ble det utbygget til førerhovedkvarter, og 22. februar 1940 bestemte Hitler at dette skulle være kommandoplassen hans under angrepet på Frankrike (det vellykkede tyske gjennombruddet gjorde at hovedkvarteret etterhvert ble flyttet). I likhet med de andre førerhovedkvarterene ble overkommandoen for hæren og Wehrmacht plassert i nærheten. Anlegget innenfor sperrekrets I besto av fire bunkere, to massive trebygninger og tre brakker. I tillegg ble fem hus i den nærliggende landsbyen Rodert bygget ut for general Alfred Jodl med følge. Dette ble liggende innenfor sperrekrets II. Hele anlegget var ferdig 6. mai 1940. Hitler flyttet inn 10. mai (samme dag som angrepet på Frankrike startet).

Hitler ledet den første fasen av angrepet mot Frankrike fra Felsennest. 1. og 2. juni besøkte han slagmarker fra 1. verdenskrig. Om ettemiddagen første dag ble han hyllet av de seiersrike soldatene på den store kirkegården ved Langemark, der de falne fra slaget 10. november 1914 ligger. Etter det dro han og følget hans til La Montagne, rett syd for Wervicq, der han for første gang hadde mistet synet midlertidig under et engelsk gassangrep, natten mellom 13. og 14. oktober 1918.

5. juni flyttet han hovedkvarter til Wolfsschlucht I for den andre og avgjørende angrepsfasen. Han ville at Felsennest skulle bli et nasjonalt minnesmerke etter krigen «for å vise Wehrmachts uovervinnelighet», slik ble det ikke – hele anlegget ble ødelagt i 1945.

Hitlers opphold i Felsennest
----------------------------

Denne tabellen er basert på dagboksnotater til offiserer i Hitlers stab.

| Fra | Til | Korte fravær |
| --- | --- | --- |
| 10. mai 1940 | 5. juni | 1. til 2. juni |

Litteratur
----------

* Franz W. Seidler og Dieter Zeigert: *Die Führerhauptquartiere – Anlagen und Planungen im Zweiten Weltkrieg* ISBN 3-7766-2154-0

Portal: Andre verdenskrig
Schjødt og Yngve Larsson 1952
**Annæus Schjødt d.e.** (født 7. mars 1888 i Kristiania, død 12. oktober 1972 i Oslo) var en norsk jurist og motstandsmann under krigen. 

Han ble høyesterettsadvokat i 1917.

Familie
-------

Han var sønn av juristen og politikeren Annæus Johannes Schjødt og Laura Rømcke. Begge foreldrene var kjente kvinnesaksforkjempere; moren var en av de seks unge kvinnene som stiftet Diskusjonsforeningen Skuld, og begge foreldrene var medstiftere og styremedlemmer i Norsk Kvinnesaksforening (NKF). Som sine foreldre ble også Annæus Schjødt d.e. NKF-medlem og stod i 1936 som undertegner av et støtteopprop for foreningen.

I 1914 giftet han seg med Hedevig Petersen (1892-1966). Hun var datter av Johan Fredrik Petersen (1865–1901), som var plantasjeeier på Sumatra, og Miriam Maxwell. 

Ekteparets sønn Annæus Schjødt d.y. (1920–2014) ble også jurist, og var jagerflyger under 2. verdenskrig. Etter krigen ble også han høyesterettsadvokat.

2. verdenskrig
--------------

Annæus Schjødt d.e. reiste ut av landet våren 1942, og ble av Quisling-regjeringen fratatt sitt statsborgerskap og sin formue.
Også hans kone Hedvig som hadde vært med på å gi ut illegale aviser. Hun var også aktiv i motstandsgruppen 2A og hadde forbindelser til Osvaldgruppen. 

Mens han var i landflyktighet var han fra 1942 til 1943 sjef for flyktningekontoret til den norske eksilregjeringens legasjon i Stockholm. I årene 1943-1945 var han sjef for Norsk Luftfartsstyre i London.

Aktor i rettssaken mot Quisling
-------------------------------

I landssvikoppgjøret etter 2. verdenskrig ble han oppnevnt som aktor i lagmannsrettssaken mot Vidkun Quisling. Rettssaken mot Quisling ble gjennomført i perioden august–september 1945. Annæus Schjødt d.e. var også aktor i sakene mot flere av Quislings ministre.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Annæus\_Schjødt[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Annæus Schjødt – Store norske leksikon». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 10. mars 2017.
3. ↑  «Upprop». *Norsk Tidend*. 5. mai 1936.
4. ↑  «Annæus Schjødt D.Y. – Norsk biografisk leksikon». Arkivert fra originalen 14. mars 2016. Besøkt 21. august 2016.
5. ↑  Morgenbladet 23. juni 1942.
6. ↑  «Annæus Schjødt – Store norske leksikon». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 10. mars 2017. «Han var 1942–43 sjef for legasjonens flyktningkontor i Stockholm og 1943–45 leder for Norsk luftfartsstyre i London.»
7. ↑  «Annæus Schjødt D.E. – Norsk biografisk leksikon». Arkivert fra originalen 22. mai 2017. Besøkt 21. august 2016.
8. ↑  «Annæus Schjødt – Store norske leksikon». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 10. mars 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF
 |

Portal: Andre verdenskrig
Anodiserte karabinkroker.
Anodisert Apple Ipod Mini
**Anodisering** er en overflatebehandling som forbedrer et metalls beskyttelse mot korrosjon, og er hovedsakelig brukt på aluminium og magnesium. Prosessen foregår ved at metallet oksideres i en syreelektrolytt slik at man oppnår en hard og tykkere oksid som tåler slitasje bedre og gir beskyttelse mot korrosjon. Anodisering av aluminium kalles også **eloksering** (eloksal, *el*ektrisk *oks*idert *al*uminium).

Aluminium
---------

Aluminium anodiseres i en syre (vanligvis svovelsyre eller kromsyre). Delen blir deretter skylt i vann. Overflaten er nå svært humpete (nesten porøs), og hvis man ønsker kan delen farges ved å dyppe den i en pigmentløsning. Overflaten forsegles så ved å dyppe delen i avionisert vann. Til slutt tørkes delen under varme, for eksempel i en ovn.

Rent aluminium har et oksidlag på omtrent 10 nm (0,01 mikroner) som øker til mellom 5 og 25 mikroner etter anodisering. Ved anodisering av aluminium skjer følgende reaksjon:

2 Al + 3 H2O → Al2O3 + 3 H2

Anodisert aluminium brukes blant annet som materiale for bygningsfasader, vindusrammer, butikkinnredning, seilbåtmaster og foringsrør.

Referanser
----------

1. ↑  anodisering – Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |
**Ecdicius** var en gallo-romersk aristokrat som kjempet mot visigoterne på 470-tallet. Han var sønn til den tidligere vestromerske keiseren Avitus (455-457). Vestromerriket hadde tidligere avstått Akvitania i Sørvest-Gallia til visigoterne, men begynte, særlig under kong Eurik (466-484) å trenge vestover inn i Ecdicius hjemområdet Auvergne. Omkring 471 begynte Ecdicius å samle sammen en motstandstyrke. Dette måtte han gjøre lokalt da all sentral romersk autoritet i området hadde brutt sammen. På et tidspunkt skal han ha klart å bryte den gotiske beleiringen av byen Clermont-Ferrand med kun 10 eller 18 mann. Forsvaret av Clermont-Ferrand var ledet av en annen motstandskjemper, biskopen og skribenten Sidonius Apollinaris. 

I 474 ble Ecdicius utpekt til patrisier og *magister militum* av keiser Julius Nepos. Ecdicius’ bedrifter må tydeligvis ha blitt lagt merke til, men i hvor stor grad han virkelig klarte å stagge visigotisk ekspansjon er uvisst. Våren 475 valgte Nepos å inngå fredsavtale med visigoterne hvor han avsto Auvergne mot at visigoterne skulle trekke seg ut av Provence. Kildene er kortfattige og uklare på hva som videre skjedde. Nepos skal ha utpekt generalen Orestes til sin nye *magister militum* og beordret Ecdicus å reise til Italia. Kort tid senere fordrev Orestes Nepos fra Italia og utpekte sin egen sønn Romulus Augustus til keiser. En mulig forklaring er at Nepos var påtvunget Orestes av det romerske senatet og kalte til seg sin galliske hærfører for å forsøke å få bukt med dette problemet.
**Grunnloven til Kinas kommunistparti** (forenklet kinesisk: 中国共产党章程; tradisjonell kinesisk: 中國共産黨章程; pinyin: **Zhōngguó Gòngchǎndǎng zhāngchéng**) består av 53 artikler som behandler blant annet generalprogram, medlemskap, organisasjonssystem, sentrale organisasjoner, primærorganisasjoner, partikadre, partidisiplin, partiorganer for disiplininspeksjon, ledende partimedlemmers grupperinger, forholdet mellom partiet og Kinas kommunistiske ungdomsliga, partiemblem og fane.

Partigrunnloven som nå (2012) gjelder, ble vedtatt under den 12. nasjonalkongressen til Kinas kommunistparti (KKP) i september 1982. Revisjoner innen noen artikler ble foretatt ved nasjonalkongressene i november 1987, i oktober 1992, og i mindre grad i november 2002.

Det organisatoriske prinsipp innen Partiet er «demokratisk sentralisme». Det demokratiske element innebærer et krav om medlemmenes deltagelse og innspill på alle nivåer. Det skal foregå vedvarende konsultasjoner og undersøkelser om medlemmenes oppfatninger om politiske nøkkelspørsmål. På samme tid innebærer sentralismen at de underordnede organisatoriske nivåer følger det som foreskrives på høyere nivå. Man har lojalitetsplikt overfor beslutninger fattet på toppnivå og forventes å støtte opp om Sentralkomiteen.

Partigrunnloven er forsåvidt denne sentralismen noe avsvekket i forhold til tidligere tider ved det at vervet som partiets formann er avskaffet og at det regelrett forbys å ta skritt i retning av persondyrkelse. Det kollektive lederskaps betydning vektlegges i stedet.

Eksterne lenker
---------------

* Text of the Constitution of the Communist Party of China as of November 14, 2002
* Full Text of Constitution of the Communist Party of China
* Text of the Constitution of the Communist Party of China (kinesisk)
**Ano-Tech Computers** er et av Norges eldste datagrupper, startet opp i 1986.

Selskapet drev med webhosting og konsulenttjenester i årene 1998–2003. I 2003 overtok et nytt selskap under samme navn driften og aktivitetene frem til selskapet ble tvangsoppløst i 2006 på grunn av økonomiske og driftsmessige problemer. De siste tre årene drev selskapet i tillegg med salg av datamaskiner og rekvisita. Kunder og tjenester ble da overført til NSN ASA.

I dag er Ano-Tech Computers fortsatt en datagruppe. For noen er ATC mest kjent for å drive en norsk Minecraft-server.

Historikk
---------

Ano-Tech Computers er en av Norges eldste datagrupper, startet opp i 1986. Ano-Tech Computers ANS var et selskap stiftet av Arnfinn Grønberg og Andreas Lund, som drev med webhosting og konsulenttjenester fra 1998 til 2003. Ano-Tech Computers AS var et selskap stiftet av Arnfinn Grønberg, Kjell Arne Arvesen og Andreas Lund, som overtok virksomheten til ANS'et samt drev med salg av datamaskiner og rekvisita, fram til økonomiske og driftsmessige problemer ledet til tvangsoppløsning av selskapet i 2006. Kunder og tjenester ble overført til NSN ASA.

Referanser
----------

1. ↑   Atc.no, se timeline nederst.
2. ↑  ATC Forums

Eksterne lenker
---------------

* NSN.no
* ATC.no
* ATC Forums
* Minecraft.ATC.no
Mazda MX-3
----------

Mazda MX-3 var en sportsbil som Mazda solgte mellom 1992 og 1998. MX-3 hadde 2 sidedører, en stor bakluke og et bittelite baksete. MX-3 og 323 har ikke felles plattform, men de har en rekke felles deler. MX-3 bruker sin egen EC-plattform, men den er basert på BG-plattformen til Mazda 323. Det ble sagt at Mazda MX-3 hadde verdens minste V6-motor.

På det norske markedet ble modellen solgt med 1,8-liters V6 eller 1,6-liters firesylindret bensinmotor. V6 hadde 24 ventiler og en ytelse på 136 hk, mens 1,6 hadde 90 hk. MX-3 var en brukervennlig sportsbil med blant annet servostyring. Utstyrsmessig manglet 1,6 hekkspoiler og elektriske vinduer sammenlignet med V6. I tillegg hadde kun V6 skivebremser bak.

Lengden var 422 cm og bredden 169,5 cm. Bilen var ikke mer enn 131 cm høy. 

Mazda har i dag en ny elektrisk modell med nesten samme navn. Denne kalles MX-30, men designet har ingenting til felles med MX-3.

Referanser
----------

1. ↑  Kolberg Motors AS (1. oktober 1991). «Med V6 under panseret, Mazda MX-3». *Brosjyre 7021 10 91D*.
2. ↑  «Mazda parts online catalog». *www.bmaparts.com*. Besøkt 24. april 2022.
3. ↑  «List of Mazda platforms». *Autopedia* **(engelsk)**. Besøkt 24. april 2022.
4. ↑  «Mazdas vidunderlige coupé-verden». *Bil24.no*. 16. mai 2020. Besøkt 24. april 2022.
**Grunnskolelærerutdanning** er et studium som er delt i to deler, 1.–7. trinn og 5.–10. trinn.

Grunnskolelærerutdanning 1. - 7. trinn
--------------------------------------

Studiekrav: *«Generell studiekompetanse (GENS) og: Minst karakteren 3 i matematikk (224 timer) og norsk (393 timer, gjennomsnitt av hovedmål, sidemål og muntlig) og minst 35 skolepoeng»* 

Dette fireårige studiet kvalifiserer deg for å arbeide som lærer fra første til syvende skoletrinn. Norsk og matematikk er obligatoriske fag som grunnskolelærer. I tillegg til disse to obligatoriske fagene er det vanlig å ha to til tre andre undervisningsfag. Man tilegner seg en grunnleggende fagkompetanse innen pedagogikk, elevkunnskap, forskjellige læringsstrategier og evnen til å velge rett læringsstrategi til den enkelte elev.

Studiet finnes mange steder i vårt langstrakte land, noe som kan sees på Samordna opptak sine nettsider

Grunnskolelærerutdanning 5. - 10. trinn
---------------------------------------

Studiekrav: *«Generell studiekompetanse (GENS) og: Minst karakteren 3 i matematikk (224 timer) og norsk (393 timer, gjennomsnitt av hovedmål, sidemål og muntlig) og minst 35 skolepoeng»* 

Som lærer skal man være en konfliktløser og rollemodell, samt at du må være en motiverende faktor i læringssituasjonen til elevene. Dette studiet er skreddersydd for de siste trinnene på barneskolen og ungdomsskoletrinnene. Også her har man pedagogikk, elevkunnskap og forskjellige læringsstrategier, men her skal man altså velge mellom å ha matematikk eller norsk som obligatorisk fag, i motsetning til 1.-7. trinn-utdanningen hvor man må ha begge.
Også dette studiet finnes mange steder i vårt langstrakte land, som man ser på Samordna opptak sine nettsider.

Referanser
----------

1. ↑  «Samordna opptak». Arkivert fra originalen 10. juni 2015. Besøkt 7. oktober 2013.
2. 1 2  «Samordna opptak - Opptakskrav». Arkivert fra originalen 10. juni 2015. Besøkt 7. oktober 2013.
3. ↑  HIOA Arkivert 17. mai 2013 hos Wayback Machine.
4. 1 2  «Samordna opptak - Grunnskolelærerutdanning». Arkivert fra originalen 10. juni 2015. Besøkt 7. oktober 2013.
5. ↑  Studentum
**Åklinuten** er toppen på Åkli på Blefjell (Store Ble), et fjellmassiv som ligger med den østre delen i Rollag kommune i Buskerud og den vestre delen i Tinn kommune i Telemark. Fylkesgrensa følger fjellryggen. Selve toppen ligger 1246 m over havet.

Det går sti fra parkeringsplassen ved Butjønnseter, via Kroktjønn og opp til Åkli. Dette er en strekning på 4 km i luftlinje, med en stigning fra parkeringsplassen til Åklinuten på ca. 450 m. Turen én vei er på ca. 2-4 timer, alt etter kondisjon, og siste delen er bratt og litt krevende.

Turistforeningens hytte Eriksbu ligger ca. 1 km (luftlinje) sørøst for Åklinuten, men det kan være litt kronglete å ta seg opp til toppen av Åkli fra turisthytta.

* På toppen av Åklinuten Foto: Arnstein RønningPå toppen av Åklinuten  
 Foto: Arnstein Rønning
* Utsikt fra Åkli mot Kroktjørnan og Blenuten / ViermyrnutenUtsikt fra Åkli mot Kroktjørnan og Blenuten / Viermyrnuten
* Utsikt sørover. Eriksbu ligger bak den første fjellryggen midt på bildetUtsikt sørover. Eriksbu ligger bak den første fjellryggen midt på bildet
* Utsikt mot JonsknutenUtsikt mot Jonsknuten
* Stjernesildre tett oppunder ÅklinutenStjernesildre tett oppunder Åklinuten
* Polarlusegress på ÅklinutenPolarlusegress på Åklinuten
* Kartlav på kvarts på Åklinuten - typisk BlefjellKartlav på kvarts på Åklinuten - typisk Blefjell
* Heipiplerke fotografert på ÅklinutenHeipiplerke fotografert på Åklinuten

Eksterne lenker
---------------

* (en) Åklinuten – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Flora of Store Ble – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Maze nasjonalpark** er en nasjonalpark som ligger sørvest i Etiopia i regionen for sørlige nasjoner, nasjonaliteter og folk, omtrent 460 kilometer fra hovedstaden Addis Abeba. Parken var opprinnelig *Maze controlled hunting area* som ble etablert i 1983. I 2005 ble området oppgradert til nasjonalpark med et areal på 210 km2. Maze nasjonalpark har fått navn etter elven Maze som renner gjennom parken. Parken ble opprettet for å bevare den minkende bestanden av den truede arten swayne's kuantilope. Parkens høyde over havet er mellom 1 000 og 1 200 meter. Den er omgitt av fjell og har flere småbekker og elver. Årlig nedbørsmengde ligger normalt på 800 til 1 600mm, og regntiden er fra mars til september.

I parkens sørlige del ligger Bilbo/Halo varme kilder med geysirer. Wenja steingrotter med plass til 300 mennesker ligger også i Maze nasjonalpark. Ulovlig jakt og hogst er en trussel mot parkens dyreliv, men omfanget av de ulovlige aktivitetene har ikke vært godt kartlagt hittil (2014). I 2010 hadde parken 12 utenlandske besøkende.

Dyreliv
-------

Maze nasjonalpark er sammen med Senkelle kuantilopereservat like ved, et av de siste stedene i verden det finnes ville flokker med swayne's kuantilope. I en telling gjennomført i 2009 og 2010 ble det talt 374 individer av denne arten i parken. Den største flokken besto av 27 dyr, og disse tallene indikerer en tydelig økning i bestanden siden opprettelsen av nasjonalparken. I tillegg til kuantiloper er det registrert 38 andre større pattedyrarter og 196 fuglearter. Av andre antilopearter i parken finnes rørbukk, oribi (blekbukk), buskbukk og vannbukk. Andre pattedyr som lever her er afrikansk bøffel (kafferbøffel), vortesvin, stor og liten kudu, olivenbavian, løve, serval og leopard.

Referanser
----------

1. ↑  James Young: Ethiopian protected areas - A Snapshot (publisert mars 2012) Arkivert 6. oktober 2014 hos Wayback Machine. Besøkt 6. oktober 2014
2. ↑  W Tekalign, A Bekele: Current Population Status of Swayne’s Hartebeest in Maze National Park. (Ethiopian Journal of Science, Vol 34, No 1 2011) Besøkt 12. oktober 2014

Kilder
------

* Ethiopian Wildlife Conservation Agency: Maze National Park - (arkivert versjon av original) Besøkt 11. oktober 2017
* Ethiopian Wildlife and Natural History Society: A Glimpse at Biodiversity Hotspots of Ethiopia - side 77. (pdf) - (publisert 2011)[*død lenke*] Besøkt 11. oktober 2017

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Nasjonalparker i Etiopia |
| --- |
| Nasjonalparker | Abijata-Shala • Alatish • Awash • Bale Mountains • Chebera-Churchura • Gambella • Geraille • Kafta Sheraro • Mago • Maze • Nechisar  • Omo • Simien Mountains • Yabello • Yangudi Rassa | Etiopias flagg |
| Vilteservater | Babile elefantreservat • Senkelle kuantilopereservat |
Feltflaske fra Trøndelag, ant. fra 1800-årene. Den er laget av tre med beskyttelsestrekk av lær. Høyde 21,5 cm. Foto Anne-Lise Reinsfelt/Norsk Folkemuseum, NF.1929-0833.
Feltflaske av metall med drikkekopp.
**Feltflaske** er en flat beholder eller flaske til oppbevaring av drikke på felttog, utmarsj eller tur. Feltflasker er først og fremst bruk av militære, men de er også brukt av sivile som jegere og fotturister.

Feltflasker var i bruk allerede i oldtiden, og det er funnet feltflasker i etruskiske graver. I middelalderen ble det laget feltflasker av horn eller elfenben, og disse kunne være rikt dekorert med utskjæringer.

I utrustning av norske jegerkorps i skulle det i 1789 regnes 3 mann pr feltflaske, og disse var laget av kobber eller blikk. Men i utrustningsreglementet av 1855 skulle både offiserer og soldater ha egne feltflasker. Idag er det å sjekke at man har fylt feltflasken (med vann) et av momentene for norske soldaters «Klar til strid» (KTS) drill.

Feltflasker bør være lette og samtidig kunne tåle slag og støt. I nyere tid er derfor feltflasker helst laget av plast. Tidligere ble de ofte laget av metall, men det forekommer også feltflasker av glass, keramikk eller tre. Feltflasker er gjerne utstyrt med remmer eller kroker som brukes til å henge dem over skulderen eller feste den til beltet eller oppakningen. Noen feltflasker har et trekk av stoff eller lær for beskyttelse mot skader og for å holde jevnere temperatur på innholdet. Noen av disse trekkene har innvendige lommer for oppbevaring av vannrensetabletter. En del feltflasker er pakket sammen med en drikkekopp tilpasset bunnen av flasken. Enkelte nyere feltflasker har en kork som man kan koble til en vernemaske, slik at man kan få i seg drikke uten å ta av seg masken. Feltflasker rommer gjerne fra 0,5 til 1 liter. Et moderne alternativ til feltflaske er drikkesekk.

Litteratur
----------

* Berthelsen, B. P. (1918): «Feltflaske» Artikkel i *Salmonsens konversationsleksikon.* Bind VII, s. 857-858. København.
* Ødegaard, V. (1896): *Norske jægerkoprs' historie 1788-1888.* Christiania og København.
* Østby, Jon Birger (1983): *Nomenklatur for drikkestell*[*død lenke*], med tegninger av Torill Sand. Oslo

Referanser
----------

1. ↑  Ødegaard (1896) s. 194 og 196.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Canteens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Se feltflasker i DigitaltMuseum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN
 |
**Mazār-e Sharīf**, også kjent som *Mazar-e-Sharif*, *Mazar-i Sharif*, *Mazar-i-Sharif* og *Mazari Sharif* (Persisk: مزار شریف), er en by nord i Afghanistan og er administrasjonssenteret i Balkh-provinsen. Byen ligger i distriktet Mazār-e Sharīf. Det dominerende språket i byen er dari.

Taliban erobret byen den 14. august 2021.

Historie
--------

Etter at Taliban tok kontroll over mesteparten av Afghanistan, forble Mazar-e Sharif et støttepunkt for motstandsgruppene i flere år. Mellom mai og juli 1997 prøvde Taliban å ta kontroll over byen, men mislyktes. De lyktes i å ta byen 8. august 1998, det har blitt rapportert at dette førte til et blodbad.

Nordalliansen og styrker fra USA erobret byen den 9. november 2001.

NATO hadde nærvær gjennom ISAF. Stabiliseringsstyrken PRT/Mazari Sharif hadde soldater fra Sverige og Finland og var utstasjonert på *Camp Northern Lights*, i det sørøstre hjørnet av byen. ISAF hadde et regionalt hovedkvarter (utafor byen) som styrte 5 stabiliseringsstyrker, av de 26 ISAF-stabiliseringsstyrkene i Afghanistan. På *Camp Marmal*, utafor byen, lå *Regional Command North*. 

*Nidaros-leiren* var i drift mellom 2006 og 2014 og hadde soldater fra Latvia og Norge stasjonert, under ledelse av en norsk ISAF-offiser. Denne militærleiren ligger innenfor *Camp Marmal*.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  «Camp Nidaros er historie». Arkivert fra originalen 14. juli 2014. Besøkt 11. juli 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mazar-e-Sharif – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) مزار شریف – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
Tegning av CPAP-maskin i bruk mot søvnapné
CPAP-maskin med maske mot søvnapné
**Continuous Positive Airway Pressure-maskin** (**CPAP**-maskin) er en maskin som brukes for å hjelpe pasienter med å puste. Maskinen brukes ved respirasjonssvikt for eksempel ved lungeødem eller obstruktive lungesykdommer, hvor pasienter ikke responderer på konvensjonell behandling, samt ved søvnapné.

Maskinen gir luft med overtrykk, og når man er tilkoblet maskinen blåser den luft med høyt trykk ned i luftveiene. Maskinen består av tre deler, selve maskinen som lager og kontrollerer trykket, en maske som settes over nesen eller både nese og munn, og en slange som sammenkobler disse.

CPAP ved søvnapné
-----------------

Maskinen kan brukes når man sover for å hindre snorking og pustestans under søvn. Utstyret utlånes i Norge av helseforetakene, når det er konstatert søvnapné. Luften som blåses inn i nesen åpner de øvre luftveiene, og forhindrer at de klapper sammen mens man sover, og man hindrer dermed snorking og pustestans.

CPAP ved kronisk klasehodepine
------------------------------

Det er nylig igangsatt en større studie i regi av Nasjonal kompetansetjeneste for hodepine (NKH) ved St Olavs Hospital i Trondheim, for å se om CPAP kan ha effekt for pasienter som lider av kronisk klasehodepine. Studien er åpen for inkludering av personer med denne lidelsen fram til årsskiftet 2018/2019. Forsøkene vil pågå i seks måneder.

Bi level positive airways pressure (Bipap)
------------------------------------------

Bipap er et apparat for behandling av pasienter med respirasjonssvikt, for eksempel ved KOLS.

Maskinen gir luft med overtrykk som en CPAP-maskin, men til forskjell fra denne gir bipap overtrykk i to nivåer, det vil si at den gir høyere trykk på innpust.

Bipap brukes ved akutt respirasjonssvikt, men også fast av kronikere.

Referanser
----------

1. ↑  Gøril Bruvik Gravdahl (2017) CPAP som potensiell ny behandling for klasehodepine - en randomisert kontrollert overkryssningsstudie. *St. Olavs Hospital HF*, Cristin-prosjekt-ID: 556323.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Continuous positive airway pressure – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Pasienthåndboka Arkivert 2. juli 2015 hos Wayback Machine.
* Portalen for behandlingshjelpemidler

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |