Prostituert kvinne i Storyville i New Orleans i USA 1912.
**Storyville** var det legale prostitusjonsdistriktet i New Orleans, Louisiana fra 1897 til 1917.

Innfødte brukte ganske enkelt å kalle området «The District». Kallenavnet Storyville refererer til bystyremedlem Sidney Story som skrev lovgivningen som skapte området. Det meste av det tidligere Storyvilleområdet opptas nå av «The Iberville Housing Projects», et boligkompleks to kvartaler inn i landet fra det franske kvarteret.

New Orleans har lenge vært en stor internasjonal havn og som i mange slike byer var det mye prostitusjon der. The District ble opprettet for å begrense prostitusjonen til et område av byen der det kunne bli kontrollert og regulert av myndighetene. Sent på 1890-tallet studerte myndighetene i New Orleans lovlige «red light districs» i nordlige tyske og nederlandske havner og opprettet Storyville basert på slike modeller.

Etablissementene i Storyville spente fra billige «cribs», rom som stort sett bare var møblert med en madrass der billige prostituerte virket, til mer kostbare hus opp til en rad med elegante leiegårder langs Basin Street for velbeslåtte kunder.

The District var nærliggende til en av de store jernbanestasjonene der reisende kom til byen og ble en severdighet for mange besøkende.

Jazzen oppsto ikke i Storyville (den startet som en musikktype som ble spilt over hele New Orleans), men den blomstret der som i resten av byen; mange besøkende utenbys fra hørte denne musikktypen der før den spredde seg nordover. Noen av de første jazzskribentene foreslo at Storyville spilte en nøkkelrolle i jazzens utvikling og at nedleggelsen var grunnen til at musikere fra New Orleans dro til Chicago, men dette regnes nå som unøyaktig. Storyville blir fremdeles assosiert med jazzens røtter. Det var en tradisjon i de penere etablissementene i Storyville å leie en pianist, og av og til små grupper.

The District ble stengt av de føderale myndighetene (mot sterke protester fra myndighetene i New Orleans) i løpet av første verdenskrig i 1917. New Orleans' ordfører Martin Behrmans siste uttalelse om The District er fortsatt husket av den lokale befolkningen: "Dere kan gjøre det ulovlig, men dere kan ikke gjøre det upopulært."

The District fortsatte i løpet av 1920-årene i en mer dempet tilstand som et underholdningssenter med ulike dansehaller, kabareter og restauranter. Smuglerkneiper, spillebuler og prostitusjon fantes også regelmessig i distriktet til tross for de gjentatte politirazziaene.

Nesten alle bygningene i det tidligere distriktet ble revet i 1930-årene for å frigjøre tomter til byggingen av det offentlige boligkomplekset. Mens mye av området besto av gamle og forfalne bygninger, ble de gamle leiegårdene langs Basin Street, noen av de fineste strukturene i byen, også revet. Byens myndigheter ønsket å gjøre alt de kunne for å slette det beryktede distriktet fra hukommelsen. Basin Street ble til og med døpt om til "North Saratoga" (selv om det historiske navnet kom tilbake ca. 20 år senere).

En bemerkelsesverdig samling av fotografier av E. J. Bellocq som illustrerer prostituerte fra Storyville ble utgitt i 1971 under tittelen *Storyville Portraits*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Storyville – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |