recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
En bekk i Troms
**Bekk** eller **bekkefar** er et mindre vassfar (en naturlig vei i landskapet) der en vannstrøm har gravd seg en fast løype i terrenget og renner noenlunde stabilt hele året. Opphav til alle bekker er tidligere overskuddsnedbør som etter hvert samles og renner nedover til sporet blir synlig nok til å kalles bekk.

Bekken kan ha synlig start fra et vann, tjern, underjordisk kilde eller en myr, og vil fortsette nedover til den ender med å møte annet vann i form av en annen bekk, vann, elv eller havet.

Enkelte større bekker regnes med som start av et elveløp. Mange bekker har en stamme av ørret som lar seg fiske på.

Vannføringen i et bekkeløp vil kunne variere sterkt, avhengig av nedbørsforholdene langs det. På Vestlandet finnes mange strenger som har løp ned bratte fjellsider og som er tørre store deler av forsommeren og vinteren, men er særs aktive og synlige ved snøsmelting og høstregn. Mange av de sesongvariable bekkeløpene lager store problemer og ødeleggelser ved å flomme over eller mette leirjord med for mye vann slik at en får flomskred. For bøndene har det alltid vært viktig å sørge for at bekkeløp er godt steinsatt og sikret, slik at ikke vannet tar matjorda.

For samferdselen har det tidligere vært et problem å krysse bekker. Noen steder har bekken vært bred og grunn, og en har laget vad, alternativt lagt ut steiner som en kunne gå over på, mens vannet fikk avløp mellom. Ellers har en brukt klopp eller en liten bro.

Moderne veibygging sikrer bekkeløpene mot flom ved å legge dem i rør under veilegemet eller støpe små broer, også kalt stikkrenner og kulverter.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Espresso House** er en kaffebarkjede som finnes på et 190-talls steder i Sverige og besøkes av drøyt 40 000 gjester daglig.

Espresso House logo.
En «Frapino Cookies & Cream» med krem, minimarshmallows og sjokoladesaus, kjøpt på Espresso House i Tyresö sentrum.
Espresso House var inntil september 2012 eiet av det britiske risikokapitalselskapet Palamon Capital Partners, som også har kjøpt kaffebarkjeden **Coffee Cup** som startet i 1997 i Stockholm. Begge varemerkene ble forent under navnet Espresso House, under hvilket kjeden ekspanderte kraftig. I september 2012 kjøpte det norske risikokapitalselskapet Herkules Capital kjeden, og solgte den videre til JAB Holding Company i 2015.

Historie
--------

Espresso House ble grunnlagt av paret Elisabet og Charles Asker. Paret hadde da overtatt den lille kaffebaren Café Java i Göteborg av dens opprinnelige eier Matts Johansson. Den første Espresso House åpnet på Kyrkogatan i Lund i 1996. I begynnelsen av 2005 fantes det 16 kaféer og idag har Espresso House omkring 120 kaffebarer spredt over Sverige, fra Luleå till Trelleborg. Alt brød og bakverk som serveres bakes i deres sentralbakeri Espresso House Bakery i Malmö. Foretaket tilbyr også catering.

Referanser
----------

1. ↑  «Espresso House - Etablering». Besøkt 3. oktober 2012.
2. 1 2  «Espresso House - Om oss». Arkivert fra originalen 20. desember 2011. Besøkt 29. desember 2009.
3. ↑  Katarina Butovitsch. «Espresso House får tyska ägare». *DI*.
4. ↑  «Espresso House - Så började det». Espresso House. Arkivert fra originalen 9. oktober 2013. Besøkt 25. august 2013.
**Skicross** (også kjent som **ski-X**) er en skiidrettskonkurranse. Den er basert på snowboarding-grenen boardercross. Til tross for at øvelsen går på tid, blir det sett på som freestyle fordi det foregår på terreng som tradisjonelt sett finnes i freestyle.

I en hurtighets- eller kvalifiseringsrunde skal alle deltagerne stå på ski ned bakken, som er laget med både naturlig terreng, samt kunstig, som for eksempel hopp. Etter hurtighetsrunden kommer det 16 (i kvinnenes konkurranse) eller 32 (i mennenes konkurranse) utøver til en knockout-serie over fire runder. Grupper bestående av fire utøvere starter samtidig og skal komme seg til slutten av banen. De to første over mållinjen går videre til neste runde. I slutten bestemmer finalen og den lille finalen hvem som kommer på 1.- til 4.- og 5.- til 8.-plass, respektivt.

Deltagere har ikke lov til å dytte eller dra i hverandre under knockoutrundene. All kontakt mellom flere utøver som er tilregner vil straffes med diskvalifisering.

Det internasjonale skiforbundet har nylig lagt skicross til listen over øvelser under VM i freestyle, sammen med kulekjøring og hopp.

Den internasjonale olympiske komité bestemte at skicross skulle være med under Vinter-OL 2010 i Vancouver den 28. november 2006.

Se også
-------

* Freestyle under Vinter-OL 2010 – Skicross menn
* Freestyle under Vinter-OL 2010 – Skicross kvinner

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ski cross – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* Det internasjonale skiforbundets hjemmeside
***Vitellinus*** er en slekt av tropiske biller som lever i død ved. De tilhører familien Passalidae. Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende
--------

Passalidae er middelsstore til store, avlange, litt flate, blanke, brunrøde til svarte biller. Kjevene er velutviklede, fasettøynene nokså små, antennene mer eller mindre C-formede. Pronotum er firkantet, og de jevnbrede dekkvingene har tydelige punktstriper. Denne familien er ganske enhetlig utseendemessig.

Levevis
-------

Artene lever i død ved, i alle fall noen av artene selskapelig, og voksne og larver lever sammen. Dette er nokså uvanlig blant biller.

Utbredelse
----------

Slekten er endemisk for Madagaskar.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien Passalidae - totalt 70 slekter
				+ Underfamilien Passalinae Leach, 1815
					- Stammen Solenocyclini
						* Slekten ***Vitellinus*** Kuwert, 1891
							+ *Vitellinus approximatus* (Klug, 1832)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Vitellinus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Vitellinus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

Generic Guide to New World Scarab Beetles(på engelsk):

* Oversikt over artene
Et **vitenskapelig tidsskrift**, også kalt **akademisk tidsskrift** og, noe mindre presist, et **fagtidsskrift**, er et tidsskrift som trykker vitenskapelige artikler. Vitenskapelige tidsskrifter er en av flere former for vitenskapelige publiseringskanaler ved siden av vitenskapelige bøker (monografier, antologier og tradisjonelt rapporter i interne skriftserier). I de fleste fag skjer det meste av den vitenskapelige publiseringen i moderne tid i vitenskapelige tidsskrifter. Vitenskapelige tidsskrifter er derfor den viktigste kilden til ny vitenskapelig kunnskap. Vitenskapelige tidsskrifter utgis ofte av større akademiske forlag, men kan også være frittstående tidsskrifter; noen akademiske forlag utgir både tidsskrifter og bøker, mens andre fokuserer på ett av disse formatene.

Egenskaper
----------

En vanlig forskjell mellom vitenskapelige og andre tidsskrifter er kvalitetskontrollen som artiklene må passere forut for publiseringen. En vitenskapelig artikkel kan være omfattende; rundt 20 sider er relativt vanlig innenfor for eksempel humaniora og samfunnsvitenskap, selv om mange tidsskrifter de siste årene har redusert den maksimale lengden de tillater til ned mot ca. 15 sider. Innenfor for eksempel medisin og matematisk-naturvitenskapelige fag er artiklene som regel en del kortere (gjerne 2–5 sider), siden de som regel består mer av beregninger og opplistinger av resultater enn hermeneutisk argumentasjon.

Det ligger som regel svært mye arbeid bak vitenskapelige artikler, både selve forskningsarbeidet de bygger på og selve skrivingen av artiklene, og det kan ta lang tid, i mange tilfeller flere år, å få dem publisert (2–3 år er forholdsvis vanlig). Som oftest gjennomgår artiklene mange runder med kommentarer fra fagfeller og omarbeidelser.

Vitenskapelige tidsskrifter er tilnærmet aldri illustrert (bortsett fra tabeller og illustrasjoner brukt i vitenskapelig sammenheng i artiklene) og trykkes som regel i svart-hvitt.

Nordiske forhold
----------------

I Norge finnes det et register over vitenskapelige publiseringskanaler, som drives i samarbeid mellom Det nasjonale publiseringsutvalget (NPU) og Norsk senter for forskningsdata (NSD), på oppdrag fra Kunnskapsdepartementet. NSD har ansvaret for driften og NPU har ansvaret for godkjenningen av publiseringskanalene. Siden 2015 har de nordiske landene samarbeidet om å utvikle registeret over autoriserte vitenskapelige publiseringskanaler.

I norsk vitenskapsindeks deles vitenskapelige tidsskrifter inn i nivå 1 og nivå 2, der nivå 2 er det høyeste nivået. Nivå 2 består av inntil 20% av tidsskriftene, som regnes som internasjonalt ledende i faget.

Se også
-------

* Liste over norske vitenskapelige tidsskrift

Referanser
----------

1. ↑  NSD (2018) Register over vitenskapelige publiseringskanaler Arkivert 24. oktober 2019 hos Wayback Machine.. *Norsk senter for forskningsdata*. Besøkt 2018-09-20.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** NKC
 |
Det nederlandske RAC-bandet Brigade M i 2009.
**Rock Against Communism** (**RAC**) (norsk: «Rock mot kommunisme») begynte som en rekke politiske konserter i Storbritannia på slutten av 1970-tallet, men er også blitt navn på en musikkgren. Musikalsk sett kan RAC tidvis minne om musikkstiler som Oi!, punk rock, og i mindre grad på heavy metal. Tekstene til denne bevegelsen/sjangeren hadde anti-kommunistiske temaer, men kunne også omfatte nynazistiske, hatske og rasistiske synspunkter. Langt oftere var det ikke referanser til kommunisme, men isteden generelle hatytringer, rasisme og antisemittisme.

RAC-bevegelsen hadde sin opprinnelse i Storbritannia mot slutten av 1978 med ytterliggående høyreekstrem aktivister knyttet til National Front (NF), det britiske nynazistiske partiet. Den første RAC-konserten ble organisert i Leeds, England, i 1978, og hadde nazipunkeband som The Dentists og The Ventz.

Kjente RAC-band
---------------

* Blood Red Eagle
* Bound For Glory
* Landser
* Macht und Ehre
* Mistreat
* No Remorse
* Prussian Blue
* Skrewdriver
* Skullhead

Referanser
----------

1. ↑  B&H / C18 – A Tribute to Ian Stuart Arkivert 17. februar 2009 hos Wayback Machine. *Skrewdriver.net*
2. ↑  RAC: A Visual Database of Extremist Symbols, Logos and Tattoos, *ADL.org*
3. ↑   Rock Against Communism. General Hate Symbols, *ADL.org*
4. ↑   «The soundtrack of neo-fascism: youth and music in the National Front», Patterns of Prejudice, 2013
5. ↑  «WNP - Memoirs of a Street Soldier Part 8» Arkivert 17. februar 2012 hos Wayback Machine. Aryanunity.com
**Alta Valtellina** er Valtellinas øverste dalavsnitt i Nord-Italia (Lombardia) og et av provinsen Sondrios fem forvaltningsdistrikter. Distriktet omfatter 24 000 innbyggere i seks kommuner:

* Bormio, distriktets hovedsted, ved Valtellinas slutt
* Livigno, geografisk sett en egen, nokså isolert dal
* Sondalo, lengst syd i dalen
* Valdidentro, en vestlig sidedal
* Valdisotto, syd for Bormio
* Valfurva, en østlig sidedal

Alta Valtellina er sammenfallende med det historiske landskapet *Bormio* (tysk *Worms*, retoromansk *Buorm*), som var omstridt mellom fyrstbiskopene av Chur og Como. De førstnevnte overlot forvaltningen til fogder av den lokale adelsslekten Matsch. Fra 1348 til 1512 hørte Bormio til hertugdømmet Milano, og var deretter og frem til 1797 et graubündensk *Untertanenland*. Selv om Bormio var en vasallstat, hadde innbyggerne nokså stor autonomi, spesielt i motsetning til resten av Valtellina. Graubünden stilte bare dommeren, mens lovgivning og forvaltning var i lokale hender. I 1797 kom Worms sammen med resten av Valtellina til Den cisalpinske republikk og senere til Italia.

Bormio lå ved krysningen av flere passveier (Foscagnopasset til Val di Livigno, Fraelepasset til Engadin, Umbrailpasset til Val Müstair, Stilfspasset til Vinschgau, Gaviapasset til Valcamonica). Her passerte bl.a. Valtellinas vin på vei nordover og salt fra Tirols gruver på vei sydover. Denne handelen, i kombinasjon med frodige fjellbeiter og egen gruvedrift, gjorde Alta Valtellina til et velstående område. I dag tar transporten andre veier, og Alta Valtellina er hovedsakelig kjent for gode muligheter for fjellvandrere og vinterturister.

Eksterne lenker
---------------

Turistisk informasjon (italiensk og engelsk)
**Alta-meteorittene** er to meteoritter som stammer fra samme meteoroide. De ble funnet i Alta i 1902.
Det kan hende at en finsk del også har samme opphav.
Det er en blandingsmeteoritt, nærmere bestemt en stein-jern-meteoritt av undertypen palasitt. 
Det er Norges største meteoritt, med en vekt på 78,67 kilogram.

Den store meteoritten veier ca. 77,5 kilogram. Tromsø Museum har en avstøpning av denne (ikke utstilt).
Originalen ble fraktet til Wien hvor den ble saget i flere skiver og solgt rundt om i verden. 

Den lille meteoritten ble kjøpt av Bergen Museum, men har vært utstilt på Tromsø Museum siden 2005.

Se også
-------

* Meteorittnedslag i Troms 7. juni 2006

Kilder
------

* Tromsø museum - fagenhet for geologi
* Astronomiforeningen i Agder - Referat fra møte 19.4.05

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alta-meteorittenes oppslag i Meteoritical Bulletin Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon
 |
***Aphthona cyparissiae*** (Koch 1803) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). 

*Aphthona cyparissiae* er mellom 3-4 mm lang. Den er lyst gulbrunt med enkelte svakt brunere parti på hodet, halsskjoldet (pronotum) og dekkvingene. Den har en svak (grunn) uregelmessig punktur på halskjoldet og hodet. Kroppen er litt langsmal og pæreformet. Beina er lyse, gulbrune, mens baklåret er mørkere. Baklåret er langt tykkere enn de andre lårene.

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. 

*Aphthona cyparissiae* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Aphthona cyparissiae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Aphthona cyparissiae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Aphthona cyparissiae* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Aphthona cyparissiae* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Aphthona cyparissiae* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Aphthona cyparissiae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Aphthona cyparissiae* hos NCBI Rediger på Wikidata
* *Aphthona cyparissiae* - Fauna Europaea
* Norsk Entomologisk forening
***Aphthona flaviceps*** er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den finnes ikke i Norge.

*Aphthona flaviceps* er omtrent 2 mm lang. Den er helt lyst gul eller gulbrunt farget på hodet, halsskjoldet (pronotum) og dekkvingene. Kroppen er litt langsmal. Beina er lyse. Baklåret er noe tykkere enn de andre lårene.

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.

*Aphthona flaviceps* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Aphthona flaviceps* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Aphthona flaviceps* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Aphthona flaviceps* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata
* *Aphthona flaviceps* - Fauna Europaea
* Norsk entomologisk forening
**Gregory Norton** (født 1603, død 26. mars 1652) var en engelsk politiker og stortingsrepresentant.

Norton er den eldste overlevende sønnen til Henry Norton av Wantage. Gregory Norton vokste trolig opp i Irland, der hans far hadde en administrativ post. Norton kjøpte en eiendom i Sussex etter hans ekteskap med Martha Gunter rundt 1621, og han ble utnevnt til baron i 1624. I løpet av 1630-årene, holdt Norton en mindre posisjon ved hoffet til kong Charles I. Norton var en nær venn og kollega av hoffmann Humphrey Edwards. Norton hadde interesse for irske anliggender og han var aktiv i søksmål mot kong Charles i 1649, mens han satt som medlem av den britiske høyesterett signerte han dødsdommet over kong Charles 1 av England. Norton døde, da han var 49 år gammel, i 1652.

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, oppført som Sir Gregory Norton, 1st Baronet, SNAC Ark-ID w6377m25, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Concert for George** var en konsert i Royal Albert Hall i London den 29. november 2002 til minne om George Harrison, som nøyaktig ett år tidligere tapte kampen mot lungekreft. Eric Clapton og Harrisons enke Olivia var initiativtakere til konserten.

Konserten
---------

Klokken 12 (engelsk tid) den 11. oktober ble i underkant av 5300 billetter lagt ut for salg, og til tross for at spilleprogrammet ikke var offentliggjort ble billettene revet vekk. Før konserten kunne det rapporteres om svartebørspriser på 10 000 norske kroner per billett.

Konserten var delt inn i tre deler:

* Indisk musikk med Anoushka Shankar og Eric Clapton.
* Humor med Monty Python.
* Klassiske George Harrison-låter med rockeband, fremført av blant andre Eric Clapton, Billy Preston, Tom Petty og de to gjenlevende Beatles-medlemmene Paul McCartney og Ringo Starr. I forkant av konserten gikk det ivrige rykter om at Bob Dylan skulle dukke opp, men han meldte forfall på grunn av konflikt med sin egen konsertvirksomhet.

The Concert for George ble filmet og er utgitt både på dvd og plate. I enkelte storbyer ble den også satt opp på kino. NRK har vist den kritikerroste konsertfilmen flere ganger.

Artister
--------

* Paul McCartney
* Ringo Starr
* Tom Petty & the Heartbreakers
* Eric Clapton
* Monty Python
* Ravi Shankar
* Billy Preston
* Joe Brown
* Anoushka Shankar
* Dahni Harrison
* Jeff Lynne
* Gary Brooker

Eksterne lenker
---------------

* The Concert for George
* IMDB-informasjon om filmen
* George Harrison
* Den Norske Beatles-klubben

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Stiftelsen Norsk institutt for naturforskning** (**NINA**) er en norsk stiftelse, opprettet i 1988, som forsker på natur og samspillet mellom natur og samfunn.

NINAs primære aktivitet er å drive anvendt forskning. Stiftelsen har både biologer og samfunnsforskere. Viktige arbeidsområder for NINA er biologisk mangfold, fornybar energi, rovpattedyr, havbruk, miljødatabaser, bruk og forvaltning av naturressurser, konsekvensanalyser, økologiske effekter av klimaendringer og økonomiske effekter av naturbruk.

NINA har hovedkontor på Gløshaugen i Trondheim, og avdelingskontorer i Bergen, Lillehammer, Oslo og Tromsø, og NINA har også forskningsstasjon på Ims i Rogaland. Totalt har NINA 255 ansatte (2017).

NINA ble dannet i 1988 ved en sammenslåing av forskningsavdelingen ved Direktoratet for naturforvaltning og Økoforsk (Program for anvendt økologisk forskning), som var blitt grunnlagt i 1983 og underlagt Miljøverndepartementet).

NINA er en del av Framsenteret, CEDREN, CIENS og Alternet.

NINAs tjenester
---------------

Tjenestene som instituttet leverer, omfatter blant annet:

* Forskning og utredning
* Miljøovervåking
* Rådgivning og evaluering
* Dialog og formidling

De viktigste tema- og aktivitetsområdene er:

* Arealbruk og landskapsanalyser
* Nærings- og samfunnsutvikling basert på naturressurser
* Forvaltning av biologiske ressurser
* Høsting og bærekraftig bruk av fiske- og viltbestander
* Analyser av konflikter mellom menneskelig aktivitet og naturlige plante- og dyrebestander
* Miljøkonsekvenser av menneskelig aktivitet og naturinngrep
* Vegetasjonsundersøkelser
* Overvåking og analyser av tidsserier vedrørende endringer i naturen
* Utvikling og drifting av miljødatabaser
* Overvåking av rødlistearter og bevaring av biologisk mangfold

Referanser
----------

1. ↑   Enhetsregisteret[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* NINAs hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** ICCU **·** Forvaltningsdatabasen **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Sammensvergelsesbrevet** var et dokument fra 21. desember 1522 hvor ni jyske riksråder, både geistlige og adelige, gjorde opprør mot Christian II. Det var både i protest mot de store skatteutskrivningene i forbindelse med hans kriger og hans politikk i alminnelighet.

I 1521 hadde Lübeck erklært Danmark krig og året etter brøt det ut opprør mot *Christian Tyran* i Sverige, som han ble kalt etter Stockholms blodbad.

I Sammensvergelsesbrevet erklærte de at de hadde tatt kontakt med hertug Frederik av Gottorp for «i overensstemmelse med håndfæstningen at afværge den ulykke» som Christian med sitt styre hadde brakt over landet. Det ble innkalt til et jysk stendermøte i Århus, men fem dager før det skulle finne sted, sa de sammensvorne opp sin *huld og troskab* til kongen på Viborg landsting og oppfordret alle jyder over 18 år til å følge dem.

Den 13. april 1523 flyktet kongen, dronningen og deres tre barn til Nederlandene, hvor de levde i åtte år i landflyktighet. Samme år tilbød den danske adel og geistlighet tronen til Christians onkel, hertug Frederik av Gottorp (Frederik I), som i en alder av 52 år kunne ta tronen i besittelse.

Eksterne lenker
---------------

* Christian II hos SNL WebCitation av SNLs artikkel
* Opsigelsesbrev til Christian 2 ca. 20. januar 1523 Arkivert 21. desember 2018 hos Wayback Machine.

Portal: Danmark
**Bjørn Sem** er en norsk fribryter fra Oslo i Norge. Han er en av de tidligste medlemmene av Norges Wrestlingforbund (NWF). Bjørn Sem ble norgesmester for første gang den 24. august 2003 ved å slå Byron Lawless. Han mistet tittelen igjen kort tid etter, men den 21. oktober 2007 ble Sem norgesmester for andre gang, og han er per 18. juli 2009 regjerende norgesmester. Seieren som førte til Sems andre norgesmesterskap kom i kamp mot daværende norgesmester Jon «Big John» Veivåg på Parkteatret i Oslo.

Bjørn Sem er en av Norges største fribrytere, både i størrelse og renommé. Sem har vært med på flere internasjonale show i Colombia, Spania, Italia, Danmark, Finland og Storbritannia. Bjørn Sem har stort sett hatt en "heel"-personlighet, og to av hans mest gjennomgående sitater er "Bjørn er best. Og jeg er Bjørn" og "Hold kjeft!". Bjørn Sem sier selv at han har blitt inspirert av Bret "The Hit Man" Hart, Owen Hart, Ted DiBiase, Dick Togo og Bam Bam Bigelow.

Tag Teams
---------

Bjørn Sem har vært med i flere tag teams. I Norge er hans samarbeid med Big John og Talentfulle Thomas i Big Ones det mest kjente. I en periode var også Bjørn Sem del av Olsen-klanen.

Bjørn Sem har også samarbeidet med den kjente wrestleren Alofa.

Filmografi (utvalg)
-------------------

* 2006 – *Uro*
**Bjørn Erik Simensen** (født 28. juni 1947 på Lillehammer) er en norsk journalist og kulturarbeider. Bjørn Simensen har vært sjef for Den norske opera i årene 1984–1990 og igjen fra 1997 til 2009.

Han har journalistisk utdannelse fra Skjeberg Folkehøyskole, journalistlinjen, og Rendsburg Volkhochschule. I tillegg har han musikkutdannelse fra Østlandets Musikkonservatorium med hovedfag sang 1972-1973.

Simensen arbeidet først i sin karriere som journalist, først i *Fredriksstad Blad* og deretter i *Sunnmørsposten* fra 1966–1972. Fra 1973 til 1980 var Simensen kultursjef i Sandefjord kommune. Han var sjef for konserthuset i Göteborg 1980–1984 og samtidig sjef for Göteborg Symfonikerne før han i 1984 ble sjef for Den norske opera. Fra 1990 til 1995 var Simensen sjefredaktør i *Dagbladet*. Etter at han på nytt ble operasjef i 1997 har han blant annet ledet arbeidet med nytt operahus i Oslo.

Bjørn Simensen ble 3. desember 2007 utnevnt til Kommandør av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for innsats for norsk opera, og den 27. september 2008 ble han *Årets Oslo-ambassadør 2008*.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  NRK: – «Hedres for mange års opera-kamp»

Eksterne lenker
---------------

* Ledelsen fra Den norske opera
* Hjemmeside

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** VIAF **·** MusicBrainz
 |
**Charles Garrett Maloney** (født 9. september 1913 i Louisville i Kentucky i USA, død 30. april 2006 samme sted) var katolsk hjelpebiskop i erkebispedømmet Louisville i Kentucky, og titulærbiskop av *Bardstown*.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn, prest

Charles G. Maloney gikk på High School og på *Saint Joseph's College* i Rensselaer i Indiana. Han var senere ved Pontifical North American College i Roma. Maloney ble ordinert til prest i 1937 i Roma.

### Hjelpebiskop i Louisville

Den 30. desember 1954 utnevnte pave Pius XII Maloney til hjelpebiskop av erkebispedømmet Louisville; han tjenestegjorde i denne egenskap i 51 år. Han ble bispeviet i 1955 av erkebiskop John Alexander Floersh i *Cathedral of the Assumption* i Louisville i Kentucky. Også i 1954 ble han utnevnt til biskop av titulærbispedømmet *Capsa*. Senere ble han utnevnt til den første titulærbiskop av *Bardstown* i Kentucky. Det var opprinnelig grunnlagt i 1808, men biskopen flyttet til Louisville som ble det nye bispesete. 

I 1995 var Mahoney én av bare åtte amerikanske biskoper som fortsatt levde og som hadde deltatt på Det andre Vatikankonsil. Maloney deltok i alle fire sesjoner, 1962 til 1965. Han var innflytelsesrik på konsilsvfokumentet *Dignitatis humanae (erklæringen om religionsfriheten), ett av bare seksten dokumenter som ble generert av konsilet og approbert av paven.* 

Biskop Maloney celebrete ofte den tradisjonelle latinske messe under sin pensjonisttilværelse i *Saint Martin of Tours Church* i Louisville.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) \* bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) \*1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) \*1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) \*1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) \*1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) \*1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) \*1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) \*1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) \*1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) \*1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744–1820) \*1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770–1837) \*1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775–1856) \*1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808–1889) \*1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829–1892) \*1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843–1913) \*1882
* Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865–1930) \*1900
* Kardinal Giovanni Vincenzo Bonzano (1867–1927) \*1912
* Erkebiskop John Alexander Floersh (1886-1968) \*1923
* Biskop *Charles Garrett Maloney* (1913 -2006) \*1955

Referanser
----------

1. ↑  maloney, lest 1. november 2022

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Catholic-Hierarchy
 |
***Concealing a Burglar*** er en amerikansk stum kort dramafilm fra 1908 regissert av D. W. Griffith.

Handling
--------

Mr. og Mrs. Brown gjør seg klare for å delta på en bankett. Men når de ankommer resepsjonen, innser fruen at hun hadde etterlatt et kostbart halskjede hjemme og er bekymret for at det verdifulle smykket kan ha forsvunnet. Men ektemannen beroliger henne, og forteller at når de kommer hjem vil de sikkert finne igjen halskjedet med en gang. Men Wells, en av de andre gjestene og en profesjonell tyv, overhører denne samtalen deres. Han bestemmer seg umiddelbart for å bryte seg inn i det nå tomme leiligheten. Wells later som han plutselig har blitt syk, og forlater banketten kort tid senere.

Men etter å ha brutt seg inn på eiendommen, hører Wells eierne komme hjem før han rekker å forlate området. Mr. Brown, lettere beruset, går ut igjen for å skaffe sigarer. Mrs. Brown støter på tyven som tvinger henne til å gjemme ham, og truer henne med å fortelle ektemannen sin at han er den hemmelige kjæresten hennes. Mrs. Brown forsøker uten hell å overbevise ektemannen sin om at Wells bare er en innbruddstyv, men hun blir ikke trodd. Tvert imot. Ektefellen hennes legger deretter en pistol i hånden hennes, og ber henne skyte innbruddstyven.

Medvirkende
-----------

* Arthur V. Johnson som Mr. Brown
* Florence Lawrence som Mrs. Brown
* Harry Solter som Mr. Wells
* Linda Arvidson
* George Gebhardt som middagsgjest
* Robert Harron som valet
* Jeanie Macpherson som middagsgjest
* Mack Sennett som servitør / politibetjent

Referanser
----------

1. ↑  «Concealing a Burglar». *Silent Era* **(engelsk)**. Besøkt 25. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

(en) *Concealing a Burglar* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Concealing a Burglar* på American Film Institute Rediger på Wikidata
* (en) *Concealing a Burglar* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Andries de Graeff** (født 16. februar 1611 i Amsterdam, død 30. november 1678 samme sted), ridder an det tysk-romerske rike, var en hollandsk statsmann og borgermester av Amsterdam. 

I Den nederlandske gullalderen styrte De Graeff sammen med sin bror Cornelis og sin nevø Johan de Witt Generalstatene.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Andries de Graeffs familie besto av faren Jacob Dircksz de Graeff som var borgermester i Amsterdam, moren Aeltje Boelens Loen. Familien hans tilhørte i en lang periode den styrende klasse i deres hjemby.

I 1655 giftet han seg med Elisabeth Bicker van Swieten, datteren til Cornelis Bicker og Aertge Witsen. De Graeff studerte jus ved Universitetet i Poitiers. Han tok sin magistergrad i 1634. 

### Karriere

I de følgende årene arbeitet han som varamedlem av fiansministerium i Den Haag. 

I 1653 ble De Graeff gjennom sin bror Cornelis de Graeff rekenmeester (finansminister) av Holland og West-Friesland i Den Haag. Gjennom hans ledelse ble det i 1654 erklært fred med England, og Westminster-avtalen undertegnet. I disse turbulente tider utgjorde hans rådgiver Coenraad van Beuningen en stor støtte. I 1657 ble De Graeff borgermester av Amsterdam. Hans periode som statsmann var preget av en sterk økonomisk vekst og selve høydepunktet i den såkalte «Nederlandske gullalderen».

Etter at Nederland i 1672 (det rampjaar) igjen hadde erklært krig med England, Frankrike, Köln og Münster kollapset den nederlandske regjeringen under Johan de Witt; De Witt ble myrdet av en godt organisert «lynsjemobb», og De Graeff tapte sitt amsterdamske regentskap. Vilhelm III av Oranien ble så stattholder. De Graeff flyttet unna, til Utrecht.

Referanser
----------

1. 1 2   Biografisch Portaal, «Andries de Graeff», Biografisch Portaal number 42436855[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.historici.nl[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Nederlands adelsboek 1914, p 15

Litteratur
----------

* Israel, Jonathan I. (1995) *The dutch Republic – It`s Rise, Greatness, and Fall – 1477-1806* Clarendon Press, Oxford, ISBN 978-0-19-820734-4
* Zandvliet, Kees (2006) *De 250 rijksten van de Gouden Eeuw: kapitaal, macht, familie en levensstijl* blz. 77 tm 79 uitg. Nieuw Amsterdam, Amsterdam, ISBN 90-8689-006-7
* Burke, P. (1994) *Venice and Amsterdam. A study of seventeenth-century élites.*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Andries de Graeff – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Andries de Graeff – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Biografi (nederlandsk)
* Biografi (nederlandsk)
* Andries de Graeff - *Triumpf of Peace* (en)
* Pieter C. Vies: *Andries de Graeff (1611-1678) `t Gezagh is heerelyk: doch vol bekommeringen* (nederlandsk)
* Andries de Graeff malt av Rembrandt van Rijn
* Andries de Graeff malt av Artus Quellinus Arkivert 9. oktober 2012 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** ISNI **·** BPN **·** BPN
 |
**Giuseppe Guerini** (født 14. februar 1970 i Gazzaniga, Italia) er en tidligere profesjonell landeveissyklist. Siden 1999 har han syklet for det tyske T-Mobile Team. Han ble hentet til laget for å være hjelperytter for Jan Ullrich. I 1997 og 1998 kom han på tredjeplass i Giro d'Italia. Han har dessuten en andreplass sammenlagt fra Tour de Suisse i 2003.

Guerini huskes spesielt for sammenstøtet med en tilskuer da han var alene i brudd under Tour de France i 1999, like før målgang i L'Alpe d'Huez. Til tross for at han veltet, greide Guerini å beholde forspranget han hadde opparbeidet seg, helt til mål. Først seks år senere, i Tour de France 2005, lyktes det ham å vinne ytterligere en etappe, den 19.

Han la opp mot slutten av 2007-sesongen.

Etappeseire i Tour de France
----------------------------

* 1999: 10. etappe fra Sestrières til L'L'Alpe d'Huez.
* 2005: 19. etappe fra Issoire – Le Puy-en-Velay.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Giuseppe Guerini – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Giuseppe Guerini – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Giuseppe Guerini – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Giuseppe Guerini – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Giuseppe Guerini – CycleBase Rediger på Wikidata

* (en) Giuseppe Guerini – TheSports.org Rediger på Wikidata
Sammuramat
Semiramis, dronning av Babylon, 1905, symbolistisk arbeid av Cesare Saccaggi fra Tortona*Semiramis, dronning av Babylon,* 1905, symbolistisk arbeid av Cesare Saccaggi fra Tortona
**Sammuramat** eller **Sammur-amat** var dronning av Assyria i tiden 811–808 f.Kr. Hun var gift med Shamshi-Adad V, og ved hans død 811 f.Kr. ble han etterfulgt av sin sønn Adad-Nirari III (811 til 783 f.Kr.), men da sønnen var svært ung ble det til at hans mor, Sammuramat, var regent i hans sted i fire-fem år. Andre kronologier antyder at hennes regentskap varte fra 809 til 792 f.Kr.

Det er diskutert blant forskere om det faktisk var tilfelle at dronningen kunne være regent i Assyria. Hun er lite nevnt i samtidige assyriske inskripsjoner, men hun var uansett forbausende innflytelsesrik for sin tid. Det er antagelig hun som var opphavet til legenden om Semiramis.

Sammuramats stele har blitt funnet ved Assur, mens en inskripsjon ved Nimrud indikerer at hun var dominerende posisjon etter sin ektefelles død og derfor styrte på vegne av sin sønn.

Semiramis
---------

Den legendariske Semiramis er betraktet av historikeren som en ren mytologisk figur. Imidlertid er det assyriske inskripsjoner som antyder at Semiramis kan være en gresk refleksjon av Sammuramat, men denne identifikasjonen er omdiskutert. En annen mulighet er at hun ble gitt denne tittelen etter sin død for å reflektere likheter med en tidligere sumerisk gudinne. Legenden har beskrevet Seriramis som av guddommelig opphav, en spesialist i botanikk, en alkymist med stor kunnskap om alle planters virkemåte. Hun ble beskrevet som meget vakker og som meget stolt.

Referanser
----------

1. 1 2  Reilly, Jim (2000): «Contestants for Syrian Domination» Arkivert 11. mars 2012 hos Wayback Machine. i: «Chapter 3: Assyrian & Hittite Synchronisms», *The Genealogy of Ashakhet*
2. ↑  Roux, Georges (1992): *Ancient Iraq*, Penguin Books, London, ISBN 0-14-012523-X, s. 302.
3. ↑  «Sammu-ramat», *Britannica.com*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
*For bildekunstneren med samme navn, se Henrik Finne (kunstner).*

**Henrik Finne** (født 14. desember 1836 i Oslo, død 1. oktober 1906 i Stavanger) var en norsk embetsmann som hadde sitt virke i Stavanger og ble byens første byfogd.

Han var utdannet jurist i 1861 og fikk jobb som overrettssakfører i Stavanger 1862. I 1887 ble han politimester i Stavanger og i 1891 ble han utnevnt til byfogd. I 1895 var han ordfører i Stavanger bystyre for Venstre.

Finne var en av banebryterne for hermetikkindustrien i Stavanger, idet han tok initiativet til opprettelsen av byens første hermetikkfabrikk i 1873 – Stavanger Preserving Co. Han var Det Stavangerske Dampskibsselskabs første direktør, og medlem av styret i en rekke industriforetak.

Finne var gift med Alexander Kiellands kusine Axeliane (kalt «Assa»), hun var eldste datter av Gabriel Schanche Kielland og Anna Henriette, født Schram. 

Henrik Finne var sønn av premierløytnant og brigadeadjutant Christian Dorph Finne og hustru Elise Margrete Dietrichson.

Finne var ridder av St. Olavs Orden.

*Byfoged Finnes gate* ligger på Våland i Stavanger.

Eksterne lenker
---------------

* Nettstedet for familien Kielland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister
 |
Da Tønsberg sjømannsskole ble bygd på Haugar/Møllebakken i 1921, ble det reist en minnebauta over haugatinget på stedet. Inskripsjonen på steinen er «Her blev haugatinget holdt i vikingetid og middelalder. Det var fylkesting for Vestfold og kongehyldningsting.» Bygningen huser siden 1995 Haugar Vestfold Kunstmuseum. Foto: 2014 
Bykart over Tønsberg 1868 viser «Möllebakken»(Haugar) som høyden midt på kartet, med vindmølle og byens sykehus fra 1841. Kart: Axel Magnus / Statens kartverk 
**Haugar** er et av de eldste landemerkene i Tønsberg i Vestfold. Haugar utgjør en høyde midt i byen, med gravhauger fra vikingtida. Her ble Haugarting avholdt på 12- og 1300-tallet. 

Vestfold Haugar kunstmuseum holder til i en markant bygning på Haugar. Bygningen er oppført for Tønsberg Sjømannskole mellom 1918 og 1921 (egentlig Tønsberg Navigasjonsskole). På Haugar ligger også Villa Møllebakken, en stor villa i sveitserstil, som lenge rommet Tønsberg bibliotek.

Haugar ligger øst i byen, ikke langt fra Vestfold fylkeskommunes kontorer og Svend Foyns arbeiderboliger. Haugar utgjør et slags skille mellom den nordlige og sørlige delen av Tønsberg.

* Tønsberg med Slottsfjellet, det viktigste landemerket i byen, sett fra nordøst, på flyfoto tatt av Widerøe i 1957. Bildet viser sentrum og Haugar med Tønsberg sjømannsskole, nå Haugar Vestfold Kunstmuseum, oppe til høyre, bak i bildet. Foto: VestfoldmuseeneTønsberg med Slottsfjellet, det viktigste landemerket i byen, sett fra nordøst, på flyfoto tatt av Widerøe i 1957. Bildet viser sentrum og Haugar med Tønsberg sjømannsskole, nå Haugar Vestfold Kunstmuseum, oppe til høyre, bak i bildet. Foto: Vestfoldmuseene
* Flyfoto av Tønsberg sentrum i 1951. Deler av bygningsmassen er siden endret, blant annet med kjøpesenteret Farmandstredet, men en kjenner igjen blant annet Tønsberg Torv midt i bildet og nordre del av Haugar oppe til høyre, med Tønsberg gamle kirkegård bak. Foto: Widerøe/VestfoldmuseeneFlyfoto av Tønsberg sentrum i 1951. Deler av bygningsmassen er siden endret, blant annet med kjøpesenteret Farmandstredet, men en kjenner igjen blant annet Tønsberg Torv midt i bildet og nordre del av Haugar oppe til høyre, med Tønsberg gamle kirkegård bak. Foto: Widerøe/Vestfoldmuseene
* Flyfoto av Tønsberg 1947 sett fra vest, med Tønsberg Torv til venstre for midten av bildet og Haugar til høyre. Foto: Widerøe/VestfoldmuseeneFlyfoto av Tønsberg 1947 sett fra vest, med Tønsberg Torv til venstre for midten av bildet og Haugar til høyre. Foto: Widerøe/Vestfoldmuseene

* Foto: Fordreid panoramabilde 2015 Foto: Fordreid panoramabilde 2015
* Foto: Fordreid panoramabilde 2015 Foto: Fordreid panoramabilde 2015
* Foto: Fordreid panoramabilde 2015 Foto: Fordreid panoramabilde 2015

Se også
-------

* Haugar kunstmuseum
* Haugatinget

Eksterne lenker
---------------

* Tønsberg Navigassjonskole 1859-1959
* Om Haugar og Vestfold kunstmuseum
* Om Haugarting

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
IDDIS, Museum Stavanger AS' samlokalisering av Norsk hermetikkmuseum og Norsk grafisk museum, åpnet i Gamle Stavanger i 2021. Bildet viser den restaurerte fabrikkbygningen med inngangsparti og kafé. Foto: 2022 
**Norsk grafisk museum** ble etablert i 1991 som en stiftelse i Stavanger. Stavanger har vært, og er et tyngdepunkt innen norsk grafisk industri. Museet ligger ved sjøen, ytterst i vestre del av Stavanger havn ved Bjergsted, og holder til i et gammelt hermetikklager fra 1913. Lokalene er restaurert og tilbakeført til opprinnelig stand. Norsk Grafisk Museum ble offisielt åpnet 23. oktober 1993. I 2006 ble museet konsolidert med Stavanger Museum. 1. juli 2010 ble Stavanger Museum og Rogaland Kunstmuseum slått sammen til MUST – Museum Stavanger AS. Norsk Grafisk Museum er nå en del av MUST.

Kilder
------

* om Norsk Grafisk Museum

| * v
* d
* r
Museum Stavanger |
| --- |
| Stavanger museum **·** Stavanger kunstmuseum **·** Stavanger maritime museum **·** Norsk barnemuseum **·** Norsk hermetikkmuseum **·** Utstein kloster **·** Ledaal **·** Breidablikk museum **·** Norsk grafisk museum **·** Stavanger skolemuseum |
**Odd Olai Aalen** (født 6. mai 1947 i Oslo) er en norsk statistiker og er internasjonalt kjent for sin forskning på forløps- og overlevelsesanalyse. 

Aalen vokste opp i Oslo og fullførte Oslo katedralskole i 1966. Han studerte fysikk- og matematikk ved Universitetet i Oslo og ble cand.real. med hovedfag i statistikk i 1972. Deretter begynte han på doktorgradsstudier ved University of California i Berkeley, USA. Etter doktorgraden jobbet han som forsker ved Københavns Universitet og Universitetet i Tromsø, før han i 1982 ble medisinsk statistikker ved Universitetet i Oslo. Han ble professor fra 1985 og har nå en stilling ved Avdeling for biostatistikk. 

Han ble den første rene statistiker som ble fast ansatt ved Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo. Han har jobbet med å integrere kunnskap fra statistikkfaget i medisinstudiet. I 1992 ble han medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi. Fra 1997 til 1999 var han leder for Norsk statistisk forening. 

I sine tidlige studieår videreutviklet han den matematiske teknikken for overlevelsesanalyse som nå kalles Nelson-Aalen-estimatoren. Denne et svært hyppig brukt teknikk for beregning av risiko innen medisinsk forskning med livsløpsdata, forsikringsmatematikk og analyse av antatt levetid for tekniske komponenter. Hans mest siterte vitenskapelige artikkel er *Nonparametric inference for a family of counting processes* fra 1978.

Referanser
----------

1. ↑   Mathematics Genealogy Project[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Fellows of the American Statistical Association database, besøkt 10. juli 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Jstor.org Nonparametric inference for a family of counting processes

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Odd Aalen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Odd Aalen i BIBSYS
* Hjemmeside ved UiO
* Intervju av Odd O. Aalen i Tidsskrift for Den norske legeforening «Livet er en gåte, Baltus ...»[*død lenke*] januar 2007
* forskning.no Umulig å skille kultur fra natur? 14.04.2010

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ORCID **·** SUDOC **·** MGP **·** NKC **·** CRIStin
 |
**Buttsnutefrosk** eller **vanlig frosk** (*Rana temporaria*) er den vanligste froskearten i Norge. Den kan bli litt større enn spissnutet frosk, ca. 7–10 cm lang, og har en butt snute. Fargene varierer en del med temperaturen, men undersiden er lys (gjerne rødlig hos hannen) og oversiden brun, rødbrun eller gråbrun med mørke tegninger, særlig på bakbeina. I paringstiden om våren får hannen en blålig farge, mens hunnene gjerne blir ensfarget mørk brun. Vanlig frosk og spissnutet frosk er såpass like at de fleste vil ha vanskelig for å se forskjell på dem. Det sikreste skilletegnet er hannenes sang om våren.

Buttsnutefrosk finnes over hele landet og opp til nesten 1500 meter over havet i Veodalen i Jotunheimen. Arten er den amfibiearten som finnes lengst nord i Eurasia og er en robust art med små krav til leveområdene. Her i nord foretrekker arten å gyte i dammer med en relativt grunn, soleksponert «strand», men den gyter også i tjern, myrer og gårdsdammer. Vanlig frosk finnes sjelden i dammer med fisk, og egg og rumpetroll tåler ikke like surt vann som spissnutet frosk. Vanlig frosk gyter derfor fortrinnsvis i midlertidige vannsamlinger, derav artsnavnet *temporaria* (midlertidig).

Buttsnutefrosk som gyter i Theisendammen (Trondheim).
I mars–mai (avhengig av klima) samles begge kjønn til gyting i gytedammen så snart isen går. Hannen lokker med en vedvarende knurrende «rrrrrrrr». Hunnen legger de 400–2000 eggene i faste geléklumper. Eggklasene vil oftest synke til bunnen, men flyter gjerne opp i senere faser av utviklingen. Larvene (rumpetrollene) går på land i juli–august og blir kjønnsmodne etter 2 til 3 år. Arten overvintrer som oftest på bunnen av en dam eller bekk, der den puster med huden for å få oksygen.

Buttsnutefrosk er fredet (sammen med alle norske amfibier og reptiler), men er et relativt vanlig dyr og står ikke oppført på Norsk rødliste for arter.

Referanser
----------

1. ↑  Artsdatabanken: Artsnavnebasen Artsnavn ble forandret fra «vanlig frosk» til «buttsnutefrosk» september 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) *buttsnutefrosk* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *buttsnutefrosk* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *buttsnutefrosk* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *buttsnutefrosk* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *buttsnutefrosk* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *buttsnutefrosk* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *buttsnutefrosk* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *buttsnutefrosk* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Rana temporaria* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Rana temporaria* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Rana temporaria* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND **·** LCCN
 |