recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Meertens Instituut i Amsterdam
**Meertens Instituut** eller **Meertensinstituttet**, er et forskningsinstitutt ved Koninklijke Nederlandse Akademie van Wetenschappen (KNAW) i Amsterdam.På Meertens Instituut blir det forsket på nederlandsk språk og kultur. 

Instituttet er delt inn i to avdelinger: Nederlandsk etnologi, rettet mot andres og egen kultur i Nederland og deres interaksjon med hverandre, og variasjonslingvistikk, rettet mot syntaktisk, dialektologisk og sosiolingvistisk undersøkelse på språkvarianter i nederlandsk i Nederland, med vekt på grammatikalsk og onomastisk variasjon. Forskningen er i dag hovedsakelig samtidsrettet. Man leter etter en forbindelse mellom det moderne samfunnet og den aktuelle utviklingen.[*klargjør*]

Instituttet ble til 1. januar 1948 ved en sammenslåing av KNAWs Dialectenbureau og Bureau voor Volkskunde og Bureau voor Naamkunde. Disse tre byråenes sekretær, P.J. Meertens, ble dets første direktør. I 1979 fikk instituttet navnet *P.J. Meertens-Instituut* etter han. Det står modell for den nederlandske romanen *Het Bureau* av J.J. Voskuil, som selv jobbet ved instituttet i 30 år (1957–1987).

I 1998 ble instituttets navn forkortet til Meertens Instituut. Instituttet har siden 2001 huset sekretariatet til Societé Internationale d’Ethnologie et de Folklore (SIEF).

Databaser
---------

Meertens Instituut har et antall databaser som er offentlig tilgjengelige:

* Pilegrimsferd og pilegrimssteder i Nederland (BiN)
* Navn og navnegransking i Nederland
* Nederlandske familienavn database (NFD)
* Plantenavn i de nederlandske dialektene (PLAND)
* Nederlandske visebase
* Nederlandske folkeeventyrbase

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Meertens Instituut – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Meertens Instituuts databaser (nederlandsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
En **Bessel-funksjon** er i matematikk løsninger av **Bessel-ligningen**

{\displaystyle x^{2}{\frac {d^{2}y}{dx^{2}}}+x{\frac {dy}{dx}}+(x^{2}-\alpha ^{2})y=0}
der *α* er et vilkårlig, komplekst tall.

Bessel-funksjonene ble først utledet av matematikeren Daniel Bernoulli og senere generalisert av Friedrich Bessel.

Definisjon
----------

Besselfunksjoner av første typeBessel-funksjoner av første type (α = 0,1,2)
Bessel-funksjoner av første og andre type er to lineært uavhengige løsninger av Bessel-ligningen.

**Bessel-funksjoner av første type** er definert ved:

{\displaystyle J\_{\alpha }(x)=\sum \_{m=0}^{\infty }{\frac {(-1)^{m}}{m!\Gamma (m+\alpha +1)}}{\left({\frac {x}{2}}\right)}^{2m+\alpha }}.
der Γ(*z*) er gammafunksjonen. Dersom α er et heltall er *Jα*(*x*) = (-1)n*J*−α(*x*).

Besselfunksjoner av andre type (α = 0,1,2)Bessel-funksjoner av andre type (α = 0,1,2)
**Bessel-funksjoner av andre type** er definert ved:

{\displaystyle Y\_{\alpha }(x)={\frac {J\_{\alpha }(x)\cos(\alpha \pi )-J\_{-\alpha }(x)}{\sin(\alpha \pi )}}}.
Dersom *α* er et heltall er *Yα*(*x*) = (-1)*n**Y−α*(*x*).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** MathWorld **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
Et kraftig lavtrykk sørvest for Island. Skybåndene rundt lavtrykket viser hvordan luftstrømmene roterer inn mot lavtrykkssenteret. 4. september 2003. 
Et **lavtrykk** er et område der det atmosfæriske lufttrykket er lavere enn i de omkringliggende områdene. Tropiske stormer, ekstratropiske sykloner, subpolare sykloner og subarktiske sykloner er alle former for lavtrykk.

Fysisk
------

Atmosfæren er slik at den alltid vil prøve å være i likevekt. Det betyr at når et lavtrykk oppstår vil luften strømme inn mot senteret av lavtrykket for å utligne trykkforskjellen. Siden jorden roterer vil luftstrømmene bli bøyd av mot høyre på den nordlige halvkule, og mot venstre på den sørlige halvkule (kjent som corioliskraften). Dermed vil ikke luftstrømmene gå direkte inn mot lavtrykkssenteret, men bevege seg i sirkler nærmere og nærmere senteret. På den nordlige halvkule beveger luftstrømmene seg mot klokken på vei inn mot lavtrykket. I lavtrykkssenteret konvergerer luften som da begynner å stige. Dette medfører adiabatisk avkjøling og luften kondenserer til skyer. Derfor er lavtrykk assosiert med skyet vær som minimerer temperaturforskjellen mellom natt og dag. Skydekket fører til at mindre sollys slipper ned til overflaten, og om natten hindrer skydekket langbølget utstråling (varmetap). Frontsoner er også tett knyttet til lavtrykk, og stigende luftbevegelser i forbindelse med disse fører også til skyet vær og nedbør. 

Et kraftigere eller dypere lavtrykk fører til at trykkgradienten (trykkforskjellen mellom lavtrykket og de omkringliggende områdene) blir større. Dette merker en igjen på at vinden blir kraftigere. Er trykkgradienten stor nok kan vinden nå både storm og orkan styrke.

Klimatologisk
-------------

Klimatologisk blir det dannet lavtrykk i den intertropiske konvergenssonen (ITCZ) som en del av sirkulasjonen i Hadleycellen. Fordi solinnstrålingen er kraftigst over ekvator vil luften der stige fordi den blir varmere enn den omkringliggande luften. Dette fører til et mer eller mindre konstant lavtrykksområde rundt ekvator.

Termale lavtrykk
----------------

I svært varme områder, som ørkener, kan det oppstå såkalte *termale lavtrykk*. Disse oppstår når overflaten raskt blir varmet opp, og luften over begynner å stige. Dette fører til isolerte lavtrykk ved overflaten.

Se også
-------

* Høytrykk
* Tropisk syklon
* Den intertropiske konvergenssonen
* Stormbane
* Okklusjon

Eksterne lenker
---------------

* (en) lavtrykk – Encyclopedia of Surfing Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN
 |
Hammeren i Maridalen, ca 1880, før bygging av Hammeren kraftstasjon. Foto: Olaf Martin Peder Væring / Oslo Museum 
**Hammeren**, eller **Maridalshammeren** er et område ved nedre del av Skjærsjøelva i Maridalen i Oslo. Området er et populært utgangspunkt for å ta seg inn i Nordmarka. Fra Hammeren går det godt vedlikeholdt skogsvei til Skjærsjøen og videre innover marka. Ved Hammeren ligger også kraftverket Hammeren kraftstasjon.

Peder Anker bygget vei for å frakte jernmalm fra Bærums Verk hit til Hammeren ved Skjærsjøelva. Det første som ble fraktet på den nye veien, var en stangjernshammer fra Gammelverket i Lommedalen. Det ble også bygget masovn og produksjon satt i gang. Da Anker i 1798 overtok Hakadals Verk ble jernet kjørt fra Hakadal til Hammeren. Driften ble imidlertid utvidet med seks spikerhammere, et skjæreverk og en hammer til mindre smiarbeider. Masovnen ved Hammeren fikk kort levetid. I 1860-åra svikter det utenlandske markedet, og driften stagnerer. Men så sent som i 1865 var det 22 arbeidere og en oppsynsmann ved hammeren og smelteovnen. I 1874 stoppet driften.

Her nede ved elvas utløp lå før i tiden husmannsplassene Skjervenbrua og Bruastua. På flere av plassene ved Skjærsjøelvas utløp bodde det hammersmeder, og noen av disse var fagfolk fra Tyskland. Elias Fisker som P. Chr. Asbjørnsen skriver om i *En natt i Nordmarken*, skal ha bodd på husmannsplassen Brua.

Hammeren ligger i rik edelløvskog med mye gråor og heggskog. De døde og nedfalne trærne gir området et preg av urskog. Området er klassifisert som regionalt verneverdig.

Referanser
----------

1. ↑  Maridalens Venner: Vandring langs Skjærsjøelva
2. ↑  (no) Skjærsjøelva ved munning i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Se også
-------

* Skiforeningen, markadatabasen om Hammeren, med bilder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**Édouard Armand Lartet** (født 15. april 1801 i Castelnau-Barbarens, død 28. januar 1871 i Seissan) var en fransk dommer, geolog og arkeolog.

Liv og virke
------------

Édouard Lartet stammet fra en sørfransk godseierslekt. Etter å ha studert juss og en kortere tid ha praktisert som advokat vendte han tilbake til godset sitt og ble privat forsker på omtrent samme vilkår som den samtidige Charles Darwin. Lartet er den ledende skikkelsen innen den tidlige paleolitiske forskningen, en dommer som hadde begynt å vie seg til paleontologi og understreket offentlig viktigheten av Boucher de Perthes' oppdagelser. I 1836 gjorde han et sensasjonelt funn av en fossil menneskeape, *Pliopithecus* i departementet Gers i Sør-Frankrike. Med støtte fra den engelske bankmannen Henry Christy begynte han i 1863 å utforske grotter og boplasser i Dordogne, noe som viste ham at de eldste menneskene hadde levd samtidig med mammuter, hulebjørner og ullhåret neshorn. I 1864 fant han i grotten La Madeleine den berømte tegningen av en mammut på et elfenbeinsstykke. Undersøkelsene ble offentliggjort i 1875 i *Reliquiæ aquitanicæ* etter at både Lartet og Christys var døde. I 1869 ble han professor i paleontologi ved Muséum d'histoire naturelle.

Han forstod raskt at paleolitikum ikke var bare en fase i menneskehetens historie, men en hel rekke utviklingsfaser som kunne skilles fra hverandre ved de artefakter og forhistoriske dyr som forekom i dem. Han ville ha en klassifikasjon etter paleontologiske kriterier og skilte på fire tidsaldrer.

* Urokse- eller bisonperioden
* Reinperioden
* Mammut- og ullhåret neshornperioden
* Hulebjørnperioden

Etter hvert innså han at de siste to periodene ikke kunne skilles ad i tid. Funnplassen i Le Moustier ble omtalt som å være typisk for en nykonstruert hulebjørns- og mammutperiode. Til Lartets tre perioder føyet Félix Garrigou en enda eldre flodhestperiode, da menneskene i hovedsak hadde bodd ute i det fri.

Han var far til Louis Lartet.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   annuaire prosopographique: la France savante, oppført som Edouard Lartet, CTHS person-ID 107902, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id lartet-edouard[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Léonore database, oppført som Edouard Lartet, Léonore LH//1488/34, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Léonore database, www.leonore.archives-nationales.culture.gouv.fr, Léonore LH//1488/34[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  Carlquist, Gunnar, red. (1933). *Svensk uppslagsbok. Bd 16*. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB. s. 982.
7. ↑  Trigger 1993, s. 120

Litteratur
----------

* Trigger, Bruce G. *Arkeologins idéhistoria* (1993)
* Uddenberg, Nils, *Idéer om livet, II*. En biologibok (2003)

Eksterne lenker
---------------

* Lartet, Édouard i *Nordisk familjebok* (2. utgave, 1911)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Hammastunturi ødemarksområde** (finsk: *Hammastunturin erämaa*) er et ødemarksområde i Finland. Det ble opprettet i 1991 i likhet med alle de 11 andre ødemarksområdene i Lappland. Det har et areal på 1 825 km². Det ligger i et fjell- og skogsområde mellom Urho Kekkonen nasjonalpark i øst og Lemmenjoki nasjonalpark i vest. Området administreres av Forststyrelsen.

Områdets historie omfatter reindrift, det store gullrushet i Lappland, og senere veibygging og bosetninger. Under gullrushet, rundt 1870, var Kultala ved elva Ivalojoki et stort tettsted med hundrevis av fastboende. Det var like mange gullgravere som resten av folket i Enare kommune til sammen.

Referanser
----------

1. ↑  «Tsarmitunturi Wilderness Area». Forststyrelsen. Besøkt 9. mai 2015.

| * v
* d
* r
Ødemarksområder i Finland |
| --- |
| Hammastunturi  **·** Kaldoaivi  **·** Kemihaara  **·** Käsivarsi  **·** Muotkatunturi  **·** Paistunturi  **·** Pulju  **·** Pöyrisjärvi  **·** Tarvantovaara  **·** Tsarmitunturi  **·** Tuntsa  **·** Vätsäri |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Prosjekterende** er en betegnelse på fagfolk som tegner, beskriver og beregner bygge- og anleggsleveranser (entrepriseprosjekter). Det arbeid de foretar kalles å *prosjektere*. De fagfolk som utfører denne prosjekteringen er vanligvis arkitekt og rådgivende ingeniør.

Også for andre typer leveranser, bl.a. dataprogrammer, brukes betegnelsen *prosjekterende* om dem som utfører lignende arbeid.

I entrepriseprosjekter blir det dokumentmaterialet som de prosjekterende utarbeider, benyttet som dokumentunderlag for det arbeid som entreprenørene utfører. I tradisjonelt organiserte prosjekter er det byggherre som har avtale med de prosjekterende. I de såkalte *totalentrepriser* har en entreprenør avtale med de prosjekterende.

Det er en egen Norsk Standard (NS) for avtaler mellom byggherre og prosjekterende, med tilhørende avtaledokument:

* NS 8401:2010 Alminnelige kontraktsbestemmelser for prosjekteringsoppdrag

I bustadoppføringslova som gjelder avtale om bolig for forbruker, er de prosjekterende kalt konsulent.

Se også
-------

* Prosjektering, også kalt prosjektplanlegging

Kilder
------

* Hans Cappelen: «Byggherren og kontraktene», Oslo 2001 (1. opplag 1994), og i HolteProsjekts program «Bygglex», Oslo 2005
* Advokatfirmaet Cappelen & Krefting DA: «Oppføring av egen bolig» (Oslo 1998) om bustadoppføringslova
* Hans Jakob Urbye: "Kommentarer til NS 8401 og NS 8402", Oslo 2011
**Prosjekt Haiti** er en norsk humanitær bistandsorganisasjon. PH ble opprettet i år 2000 av Ingvill Konradsen Ceide, Luc Edwin Ceide og Nina Bønå. PH driver blant annet skolene *Petit Troll* for fattige barn i Port-au-Prince og St. Louis-du-Sud i Haiti.

Skolene
-------

Skolen Petit Troll i Port-au-Prince har over 100 elever fra førskole til og med sjette klasse, og støtter 14 elever på ungdomsskole. Skolen har 19 lokale ansatte, tilbyr gratis skolemåltid, ungdomsklubb med data og et kvinnenettverk med lese- og skriveopplæring. 

Skolen Petit Troll i St. Louis-du-Sud var etablert i 2011 og har rundt 300 elever i første til sjette klasse. Skolen har også 10 lokale ansatte. Skolens bygning ble donert til PH av organisasjonen Build Aid, og har siden 2015 blidt delvis finansiert av Norad.

Bakeriet
--------

Boulanjé Manman Troll er et bakeri som er bygget med 4 arkitektstudenter og 2 produktdesignere fra NTNU med veiledning fra Tyin Tegnestue. Åpent bakeri i Oslo har bidratt med kursing og opplæring av bakerne som jobber der. 

Bakeriet startet sin produksjon høsten 2012, og har 12 ansatte. Fra disse arbeidsplassene er det 40 kvinnelige brødselgere som kjøper brød og videreselger dette på åpen gate.

Frisørutdanning
---------------

Studio Manman Troll er startet av en gruppe kvinner som har gjennomført frisøropplæring i samarbeid med Åse Midtveit.

Siden 2009 har Manman Troll i samarbeid med frisør Åse Midtveit tilbudt frisørutdanning til kvinner i nettverket.

Skredder
--------

Manman Troll Atelier var etablert i april 2011 med støtte fra stiftelsen. Skreddersalongen ble ettablert for å prøve å få flere kvinner ut i arbeidslivet.

Andre aktiviteter
-----------------

Stiftelsen arrangerer også sommerleir drevet av frivillig ungdom fra Skandinavia og utveksling av studenter og profesjonelle fra Norge og Haiti. Det hele finansieres gjennom private gaver, fadderprogram og dugnad.

Referanser
----------

1. ↑  «Petit Troll Port au Prince - Prosjekt Haiti». *Prosjekt Haiti* **(engelsk)**. Besøkt 20. november 2018.
2. ↑  «Petit Troll St. Louis du Sud - Prosjekt Haiti». *Prosjekt Haiti* **(engelsk)**. Besøkt 20. november 2018.
3. ↑  «Boulanjé Manman Troll - Prosjekt Haiti». *Prosjekt Haiti* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 20. november 2018. Besøkt 20. november 2018.
4. ↑  «Atelier Manman Troll - Prosjekt Haiti». *Prosjekt Haiti* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 20. november 2018. Besøkt 20. november 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Stiftelsen Prosjekt Haiti på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) Stiftelsen Prosjekt Haiti på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Stiftelsen Prosjekt Haiti på Instagram Rediger på Wikidata

* (no) Stiftelsen Prosjekt Haiti på YouTube Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
***Jeg er Pilegrim*** (engelsk: *I Am Pilgrim*) er en hardkokt spenningsroman på engelsk av Terry Hayes, utgitt 18. juli 2013 av Bantam Press. Den er oversatt til mer enn 30 språk, deriblant til norsk av Peter A. Lorentzen og til svensk av Örjan Sjögren.

I juli 2014 kjøpte Metro-Goldwyn-Mayer filmrettighetene til *I Am Pilgrim*.

Handling
--------

«Pilgrim» var en amerikansk tidligere etterretningsagent også kjent som «Rider of the Blue» som senere skriver en bok om rettsmedisinsk patologi. «Pilgrim» blir involvert i en situasjon i New York City hvor en mystisk kvinne bruker boken hans til å begå drap i etterkant av terror-angrepene den 11. september 2001.

Samtidig er «Saracen» en Saudi som blir radikalisert når han blir vitne til at hans egen far blir drept ved halshugging. Senere får «Sacred» utdannelse som doktor, og slåss under Den afghansk-sovjetiske krig. Pilegrim blir tilbakekalt til en etterretningsorganisasjon som har oppdaget en trussel som involverer Saracen, som har vært med på å produsere en vaksine-resistent stamme av kopper

Referanser
----------

1. 1 2  Tatiana Siegel (29. september 2015). «Matthew Vaughn to Direct Terrorism Thriller 'I Am Pilgrim' for MGM» **(engelsk)**. *Hollywood Reporter*. Besøkt 27. august 2016.
2. ↑  «Jeg er Pilegrim, Terry Hayes» **(norsk)**. Bazar Forlag. Arkivert fra originalen 13. oktober 2016. Besøkt 27. august 2016.
3. ↑  «Bazar». Arkivert fra originalen 21. september 2016. Besøkt 28. august 2016.
**Hammarstrand** er et tettsted i Jämtlands län i landskapet Jämtland i Sverige. Det ligger ved Indalsälven, om lag 100 kilometer sørøst for Östersund og 130 kilometer nordvest for Sundsvall. Hammarstrand er Ragunda kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 1 052 innbyggere.

Navnet indikerer at det har vært en strand på stedet, og før 1796 lå Hammarstrand ved bredden av den daværende Ragundasjön, som i østre ende hadde det 35 meter høye fossefallet Storforsen, også kalt Gedungsen. For å gjøre det lettere å fløte tømmer begynte man å lage en kanal på sørsiden av fossen. Men vårflommen 6.-7. juni 1796 feide med seg hele kanalen og åpnet elva for det elveleiet den hadde før siste istid. På fire timer ble hele den 25 km lange Ragundasjön tømt for tre millioner kubikkmeter vann. Det gamle elveløpet og Gedungsen ble tørrlagt og kalles nå Döda fallet. Det er en av Sveriges største naturkatastrofer noensinne.

I stedet for en stor sjø med en foss i østre ende, fikk man nå et område som folk etter hvert tok i bruk. Fossen lå nå i vestenden og ble kalt Hammarforsen, den var god for kverner og til andre formål, så folk begynte å bosette seg her. Midt på 1800-tallet ble det oppdaget en jernholdig kilde der hvor det før hadde vært sjø, og det ble etablert et badehotell. I 1900 fikk stedet posthus, senere kom andre sentrumsfunksjoner. I 1928 ble en kraftstasjon etablert. Da Fors, Stugun og Ragunda kommuner ble slått sammen i 1974, ble Hammarstrand valgt som administrasjonssenter.

Ragunda gamla kyrka er fra 1400-tallet, bygget av en rød granitt som kalles Ragundagranitt og lå like ved stranden av Ragundasjön. Midt på 1800-tallet ble det bygget en ny kirke nord for den gamle.

Hammarstrand var også kjent for sin bob- og akebakke. Den første VM-konkurransen ble arrangert i 1967, siden var det VM der både i 1975 og 1981. EM har blitt arrangert i 1970, 1976, 1978 og 1986. De milde vintrene har imidlertid gjort at banen ikke har vært i bruk de senere årene.

  

* Ragunda gamla kyrkaRagunda gamla kyrka
* Hammarforsens kraftverkHammarforsens kraftverk

Referanser
----------

1. ↑   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑   (på sv) *Statistiska tätorter 2018 – befolkning, landareal, befolkningstäthet*, Statistiska centralbyrån, 23. mars 2021, Wikidata Q106128829,
3. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 17. april 2016.

  


| * v
* d
* r
Ragunda kommune i Jämtlands län i Sverige |
| --- |
|  | Hammarstrand **·** Stugun **·** Västra Bispgården **·** Östra Bispgården |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Hammer og sigd, et utbredt kommunistisk symbol for  arbeidere og bønder, brukt i Sovjetunionens flagg
Sovjetunionens riksvåpen 1958-1991.
**Hammer og sigd** (russ. серп и молот, *serp i molot* = sigd og hammer) er et symbol som forbindes med kommunismen. Det er opprinnelig fra Russland, der det ble tatt i bruk i 1917/1918. I 1922 ble hammer og sigd offisielt merke for Sovjetunionen, og det inngikk i statens offisielle kjennetegn (emblem) eller «våpen». Symbolet er i dag forbudt i en rekke land på grunn av sin assosiasjon med kommunismen.

Hammeren står for industriarbeidere og sigden for jordbruksarbeidere. I stedet for sigden brukte man aller først bildet av en plog. Merker på uniformene til Den røde armé og annet inneholdt derfor fram til 1922 hammer og plog. Sammen skal de to redskapene stå for foreningen mellom de to hovedgruppene i arbeiderklassen. Symbolet har blitt brukt i flere kommunistiske lands flagg, og i mange kommunistpartiers merker (emblem).

Et annet viktig symbol for kommunismen har vært en femtakket stjerne, og dette symbolet omtales som den røde stjerne. Fargen rødt symboliserer også sosialisme og kommunisme.

Særlig kjent i denne forbindelse er flagget til Sovjetunionen, med gul hammer, sigd og stjerne i øvre hjørne nærmest stangen, på rød duk.

Hammer og sigd inngår også i merket til Norges Kommunistiske Parti. 

En hvit hammer alene på rød bunn er brukt som kjennetegn for arbeiderbevegelsen, blant annet av Det norske Arbeiderparti.

En hammer brukes også som figur i kommunevåpen og slektsvåpen i mange europeiske land. En slik heraldisk hammer kan være utformet noe forskjellige fra de formene som er vanlige i sovjetiske kjennetegn. I Norge er det en hammer i kommunevåpnene til Ballangen (fra 1980: på grønn bunn en gull opprett hammer) og Iveland (fra 1987: i grønt en skråstilt sølvhammer). En eller to hammere inngår i slektsvåpnene til de norske familiene Gade, Klingenberg, Koren og Smith.

Forbud
------

I flere av landene som tidligere var okkupert av Sovjetunionen blir kommunistiske symboler, bl.a. hammer og sigd, røde stjerne eller den sovjetiske nasjonalsangen Hymne til Sovjetunionen/Stalin-hymnen, ansett som okkupasjonsymboler. I Ungarn (fra 1994), Litauen (fra 2008), Polen (fra 2009), Moldova (fra 2012), Latvia (fra 2013) og Ukraina (fra 2015) er hammer og sigd forbudt, og besittelse, produksjon eller distribusjon av effekter med symbolet kan straffes med bøter eller fengsel (i Ukraina er strafferammen ti års fengsel for medlemmer av organisasjoner, fem års fengsel ellers, i Polen er strafferammen to års fengsel).

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 2. desember 2009. Besøkt 27. januar 2010.
3. ↑
4. ↑
5. ↑  «Ukraine bans Soviet symbols and criminalises sympathy for communism». 21. mai 2015. Arkivert fra originalen 22. desember 2019. Besøkt 5. juli 2020.

Se også
-------

* Sovjetunionens riksvåpen
* Sigd
* Den tyske demokratiske republikks riksvåpen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hammer and sickle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
***Coelocorynus baleensis*** er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, nokså blank, brunrød til svart gullbasse. Kroppsformen er nokså jevnbred, beina ikke spesielt lange. Hannene har fire rundede tenner på clypeus ("snuten") og en uthulning foran på pronotum. Hannen har også at kort, litt flatt horn i pannen. Pronotum er spredt og grovt punktert, tettere punktert i uthulningen. Dekkvingene har markerte punktrader.

Levevis
-------

Disse artene lever i fjellområder. Larvene utvikler seg inne i døde, mosekledte trestammer, både stående og liggende.

Utbredelse
----------

Arten er kjent fra Etiopia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
					- Stammen Cryptodontini
						* Slekten *Coelocorynus* Kolbe, 1895
							+ ***Coelocorynus baleensis*** Di Gennaro, 2009

Kilder
------

* Di Gennaro, C. (2009) Le genre *Coelocorynus* Kolbe en Ethiopie. *Entomologia Africana* 14(1): 9-20.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Coelocorynus baleensis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Coelocorynus baleensis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Arvid Mostad** (født 1929) er en norsk kjemiker og professor emeritus i fysikalsk kjemi ved Universitetet i Oslo.

Vitenskapelig arbeid
--------------------

Mostad har brukt røntgenkrystallografiske metoder for å bestemme molekylstrukturen til en rekke forbindelser med biologisk aktivitet. Arbeidet omfatter særlig stoffer med aktivitet i nervesystemet, og molekyler med kreftdempende potensial. Han har undervist realister, farmasøyter og medisinere i de fleste områder av kjemien, spesielt om biologiske makromolekylers struktur og aktivitet.

Mostad var ansatt som professor i fysikalsk kjemi ved Universitetet i Oslo til han ble pensjonist i 2000, men han har fortsatt å arbeide ved universitetet også etter dette.

Mostad har publisert en rekke arbeider i internasjonale tidsskrifter. Han har også skrevet boka *Alt er kjemi ...men kjemi er ikke alt*. Boka er basert på en samling artikler som har vært publisert i tidsskriftet *Kjemi* i løpet av de siste 20 år og var et ledd i markeringen av Kjemiåret 2011.

Utmerkelser
-----------

I 2010 mottok han Thaulowprisen for sin årelange innsats for å gjøre kjemien kjent for allmenheten.

Utgivelser
----------

* *Alt er kjemi ...men kjemi er ikke alt*, Oslo: Universitetsforlaget, 2011. ISBN 978-8-2150-1882-9

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Bokpresentasjon Arkivert 28. september 2011 hos Wayback Machine. Universitetsforlaget.
3. ↑  Thaulowprisen, Store norske leksikon.

Eksterne lenker
---------------

* Presentasjon, Kjemisk institutt, Universitetet i Oslo
* 

* (no) Publikasjoner av Arvid Mostad i BIBSYS

  

Portal: Vitenskap

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
**Krigsturisme** er enten turisme i områder hvor det er krig, eller turisme på steder hvor det har vært krig og turistenes hensikt med besøket er å se krigsminnesmerker.

Noen turister oppsøker en pågående krig. Krigsjournalister har ofte blitt anklaget for å være krigsturister. Den amerikanske journalisten og forfatteren Susan Sontag har gått kraftig ut mot et slikt syn. Folk som befinner seg i en krigssone av yrkesmessige grunner skiller seg fra den rene krigsturisten ved at krigsturisten oppsøker krigssonen i fritiden og uten annet enn opplevelsen som mål. Krigsturisme er således en form for ekstremsport der krigshandlingene og den menneskelig lidelse i krigssoner ses på som en turistattraksjon. 

En av de mest populære destinasjonene for denne typen krigsturisme var Sarajevo på nittitallet, mye på grunn av nærheten til store krigsturistproduserende land, som Tyskland, Nederland, Storbritannia, Frankrike og de skandinaviske landene. 

Etter den amerikanske invasjonen har Irak blitt den mest populære destinasjonen for krigsturister. I Irak-krigen har en ny form for krigsturisme oppstått: såkalt «embedded tourism» (avledning av begrepet embedded journalist), dvs en turist som reiser sammen med militære styrker eller andre krigsdeltakere og således får bedre tilgang til krigsturistattraksjonene. En vanlig måte å bli embedded på er å påberope seg journaliststatus. Den norske forfatteren Erik Bakken Olafsen har behandlet temaet i den delvis selvbiografiske romanen "Turisten" (Gyldendal Norsk Forlag, 2007).

Eksempler på historiske steder som kan trekke turister er slagfelt, graver og andre minnesmerker som konsentrasjonsleiren Auschwitz, gravfeltene i Normandie fra første verdenskrig og Vietcongs underjordiske ganger fra Vietnamkrigen.

Eksterne lenker
---------------

* 
* 
* Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
**Jeffrey Zeldman** er en prominent, amerikansk taler og forfatter innenfor fagfeltet webdesign. Han driver også sitt eget webdesignstudio, Happy Cog, og har skrevet en populær blogg om webdesign siden 1995. Zeldman var også med å starte Web Standards Project (WaSP), en gruppe profesjonelle webdesignere som ivrer for å informere om og utbre bruken av bransjestandardene fra World Wide Web Consortium (W3C).

Zeldman regnes som en av de fremste visuelle designerne som begynte å løse problemer innenfor webdesign med standardbaserte løsninger som fungerer på tvers av alle slags nettlesere. Slik sett er han i selskap med blant andre Dave Shea og Douglas Bowman. Spesielt har han hjulpet til å avlive myten om at tilgjengelige nettsteder ikke kan være visuelt attraktive, men må se «udesignet» ut. Bøkene og nettstedene hans har bidratt til en generell utbedring av det tekniske aspektet, den visuelle designen, brukervennligheten og tilgjengeligheten til alle slags nettsteder.

Betydning for Nettet
--------------------

I 1997 startet Zeldman A List Apart. I begynnelsen var dette en epostliste, men i 1998 tok den steget fra epostliste til et eget nettsted. Magasinet inneholder artikler som har blitt lovprist av webdesignere i alle verdenshjørner, blant andre «Suckerfish Dropdowns,» «Sliding Doors of CSS» og «Alternative Style: Working with Alternate Style Sheets.»

I 2001 var redaksjonen til A List Apart lei av den manglende støtten for standarder i de populære nettleserne. For å drive teknologien framover, byttet de derfor til den kjente standarden Cascading Style Sheets (CSS), først utarbeidet av Håkon Wium Lie. Samtidig oppfordret de leserne sine til å foreta det samme byttet, og hundrevis fulgte etter.

Personlig informasjon
---------------------

Jeffrey Zeldman er fraskilt fra Carrie Bickner, for de invidde kjent som Rogue Librarian og som har en ledende stilling ved New York Public Library. Hun er også forfatter av *Web Design on a Shoestring*. De har en datter sammen, Ava. Zeldman er tørrlagt alkoholiker, og har vært sober siden 1993.

Forfatterskap
-------------

* *Taking Your Talent to the Web: Making the Transition from Graphic Design to Web Design.* (ISBN 0-7357-1073-2)
* *Designing With Web Standards.* (ISBN 0-7357-1201-8)

Eksterne lenker
---------------

* Jeffrey Zeldman Presents
	+ *Designing with Web Standards*
* An Event Apart
* Happy Cog
* Første kapittel av *Designing with Web Standards*: 99.9% of Websites are Obsolete
* Slashdot: Jeffrey Zeldman Bites Back (2000 interview)

### A List Apart

* Web 3.0
* To Hell With Bad Browsers
* From Table Hacks to CSS Layout: A Web Designer’s Journey

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC
 |
Hammarbytoppens snøkanoner i gang, 13. januar 2014.
Hammarbytoppen 17. februar 2008.
**Hammarbytoppen** er en kunstig laget ås i bydelen Björkhagen i sør-Stockholm, med en høyde på 93,5 meter over havet.

Den er bygget oppå Hammarby skibakke, som opprinnelig nådde 55 meter over havet. Byggingen startet i 1983 av fyllmasser fra blant annet byggingen av Globen, og over 800 000 kubikkmeter ble brukt. Høyden ble da 87,6 meter. I 2007 ble fyllmasser fra Hammarby sjöstad dumpet på toppen, som dermed økte til det nåværende 93,5 meter.

På Hammarbytoppen er det anlagt et alpinanlegg, kalt Hammarbybacken. Anlegget har 2 skitrekk og i alt 4 nedfarter, hvorav den lengste er 750 meter lang med en fallhøyde på 85 meter. Anlegget ble åpnet i 1990. Driften av alpinanlegget ble i 2006 overtatt av Skistar, som har rustet opp bakken og installert et nytt snøkanonsystem.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hammarbytoppen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Skistar Hammarbybacken
* Fakta om Hammarbybacken
***Captain Courtesy*** er en amerikansk stumfilm fra 1915 regissert av Lois Weber og Phillips Smalley.

Handling
--------

I 1840, mens California blir styrt fra Mexico, er amerikanske nybyggere i konstant fare fra meksikanske kjeltringer. Etter at en gruppe meksikanske soldater ledet av amerikaneren George Granville dreper foreldrene til Leonardo Davis, lover Leonardo hevn og begynner en karriere som en maskert landeveisrøver som terroriserer de meksikanske lovbryterne. Leonardo gir verdier han skaffer via plyndring til amerikanere som har blitt ranet av meksikanerne. Han forsøker også å beskytte kvinnene, barna, de fattige og hjelpeløse mot videre angrep. Han blir snart kjent under kallenavnet «Captain Courtesy»

Etter hvert blir Leonardo forelsket i Eleanor, en foreldreløs ung kvinne som holder til i menigheten under pastor Reinaldo. For Eleanors skyld gir Leonard avkall på hevn-oppdraget sitt, og slutter seg til California Riflemen som forsøker å opprettholde lov og orden i samfunnet deres. Men når Granville får vite om store gull-verdier som skal være gjemt av misjonen til pastor Reinaldo, organiserer han snart et angrep. Leonardo forsøker å beskytte området, men Eleanor forsøker å overtale ham til å skåne Granvilles liv.

Skuespillere
------------

* Dustin Farnum som Leonardo Davis
* Winifred Kingston som Eleanor
* Courtenay Foote som George Granville
* Herbert Standing som pastor Reinaldo
* Jack Hoxie som Martinez
* Carl von Schiller som Jocoso
* Winona Brown som en indianer-tjener

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 26. mai 2016.
2. ↑  CAPTAIN COURTESY

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Captain Courtesy* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Captain Courtesy* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Captain Courtesy* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Captain Courtesy* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Jeffrey Wigand** (født 1942) er en amerikansk forsker, biokjemiker og whistleblower som ble kjent for sin kamp mot den amerikanske tobakk-bransjen. I 1990-årene avslørte på CBS hvordan tobakks-firmaet han hadde vært ansatt i manipulerte nikotinen i sigarettene i den hensikt å gjøre folk mer avhengig.

Hans kamp mot det amerikanske tobakksfirmaet Brown & Williamson ble i 1999 overført til film (regissert av Michael Mann og med Russel Crowe og Al Pacino i hovedrollene). Filmen er kritisk overfor Brown & Williamson og til dels også overfor CBS som i starten lot seg presse av tobakksfirmaets trusler om søksmål og overtakelse av CBS. Filmen bidro til å gjøre Wigands kamp kjent utenfor USA.

Liv og virke
------------

Wigand ble tilsatt som forskningssjef i den amerikanske tobakksgiganten Brown & Williamson i 1989. Målet hans var å utvikle en ny og mindre helsefarlig sigarett, men han kom raskt i konflikt med sin arbeidsgiver. Wigand reagerte blant annet på hvordan Brown & Williamson manipulerte sine tobakksprodukter for å skape større avhengighet hos røykerne, og han ble sett på som et uromoment innad i firmaet. I 1993 ble han oppsagt og pålagt en omfattende taushetsplikt om alt han visste om tobakksindustriens indre liv. Brown & Williamson hevdet at han hadde brutt denne taushetsplikten og saksøkte Wigand som på sin side kom i kontakt med Lowell Bergman, produsent i aktualitetsprogrammet *60 Minutes* på fjernsynskanalen CBS. Dette innledet en langvarig strid mellom Wigand og Brown & Williamson. Wigands liv ble totalt endret, men han ble en viktig mann i de amerikanske myndigheters arbeid for å bevise hvordan tobakksindustrien bruker avhengighet som et middel for å holde på sine kunder.

Det store gjennombruddet kom i 1997 i Washington, hvor hele 40 delstater var representert ved sin regjeringsadvokat. Etter intense forhandlinger kom det 20. juni 1997 til avtale mellom Mississippi og 49 andre delstater på den ene siden og på den andre siden Philip Morris, RJR, BAT Industries, Brown & Williamson og Loews' Lorillard. Avtalen er også blitt benevnt «the Global Settlement», skjønt avtalen kun gjaldt tobakksindustrien i USA.

Referanser
----------

1. ↑  ROSSINÉ, HANS (10. mars 2000). «Gnistrende drama». *dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 13. oktober 2020.
2. ↑  «Timelines - Jeffrey Wigand | Inside The Tobacco Deal | FRONTLINE | PBS». *www.pbs.org*. Besøkt 13. oktober 2020.
3. ↑  «Jeffrey Wigand : Biography». *www.jeffreywigand.com*. Besøkt 13. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
*For den lovløse banditten, se: Jesse James*

**Jesse Gregory James** (født 19. april 1969) er en amerikansk TV-personlighet og administrerende direktør for West Coast Choppers.

Bakgrunn
--------

Han ble født i Lynwood, California av Larry og Carol James, og var den yngste av to barn. Foreldrene ble skilt mens Jesse gikk på barneskolen, og han og søsteren flyttet til Riverside med faren. Han gikk på Arizona Middle School and La Sierra High School, hvor han spilte amerikansk fotball. Han spilte også amerikansk fotball to år på college. Som tenåring begynte han å jobbe som bodyguard, og ble ettervert ansatt av Rick Rubin for å være bodyguard på band-turneer. Han var bodyguard for blant andre Danzig, Slayer og Soundgarden.

Karriere
--------

Han startet selskapet West Coast Choppers i 1992, hvor han spesialbygde motorsykler (choppere) i morens garasje. Selskapet ekspanderte fort, og måtte snart flytte for å kunne ta seg av kundene. Jesse kjøpte så Austin Speed Shop og startet med spesialbygging av biler. Han har bygget en off-road Trophy Truck og en Figure-8 racingbil, og han konkurrerer med begge selv. Han eier også en hamburgerrestaurant som han åpnet 28. april 2006.

Fjernsyn
--------

I 2000 startet Discovery Channel dokumentaren *Motorcycle Mania*, som fulgte Jesse sin hverdag. I etterkant av suksessen fikk Jesse tilbud om å være programleder for den nye TV-serien *Monster Garage*, hvor Jesse og en gjeng med mekanikere modifiserte kjøretøy innen korte tidsfrister. Han startet senere selskapet Payupsucker Productions, hvor han produserte programmer som *History of the Chopper*, *Iraq Confidential with Jesse James* og *Green Scream*, hvor han prøver å bryte fartsrekorden på land med en miljøvennlig bil som går på hydrogen.

Han deltok på sesong av Donald Trump sin TV-serie *Celebrity Apprentice*. Han har også en serie med navn *Jesse James is a Dead Man*, som startet 31. mai 2009, hvor han skal gjøre farlige og vågale stunts og utfordringer. Serien har[*når?*] over to millioner seere.

Privatliv
---------

Han har to barn fra hans første ekteskap med Karla James; datteren Chandler og sønnen Jesse James Jr. Han har også datteren Sunny James fra sitt andre ekteskap med pornoskuespilleren Janine Lindemulder. 16. juli 2005 giftet han seg for tredje gang, med skuespilleren Sandra Bullock. Hun skilte seg fra ham i 2010 da det ble kjent at han hadde vært utro.

Referanser
----------

1. ↑   pagesix.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Jesse G. James – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Jesse G. James – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Jesse G. James på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Jesse G. James hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Caproni Ca.87** var en firemotors variant av Caproni Ca.82, ved å ha to motorgondoler med to motorer hver, rygg mot rygg. Det var opprinnelig et Ca.73ter/82 fly som var gjort tilgjengelig for en amerikansk-polsk gruppe som ønsket å krysse Atlanterhavet fra Europa til Nord-Amerika.

Historie
--------

De polske emigrantene i USA ble inspirert av de transatlantiske krysningene i året 1927 til å gjøre et egne forsøk, og en besetning på to mann ble valgt; Adam Kowalczyk og Wlodzimierz Klisha. Disse reiste til det europeiske kontinentet og kontaktet de ulike flyprodusenter i Frankrike, Tyskland og Italia. I 1929 falt valget på Caproni som kunne levere et Ca.73ter fly til dem. Polakkene aksepterte flyet fordi det kunne lande på vann i nødsfall, og var enkelt å modifisere for den planlagte overflygningen til det nordamerikanske kontinentet. Den enslige motorgondolen ble fjernet og erstattet med to motorgondoler med to Isotta-Fraschini Asso 200 hver, med en samlet ytelseskraft på 800 hestekrefter. Flyet ville ha 12 brenselstanker i tillegg til fire fra før.

Flyet, som fikk navnet «Polonia», lettet den 15. juni 1929 etter kort tids arbeid og var beredt for den planlagte krysningen som skulle skje 4. juli samme år. Flyet skulle lettet fra Medionali flyplass i Italia, deretter til Baldonnel flyplass i Irland hvor man ville vente på gunstige vindforhold. Ruten over Atlanterhavet var ment å ende ved den kanadiske østkysten, derfra skulle man videre til Chicago. Den polske besetningen opplevde imidlertid alvorlig motorsvikt allerede i starten, og måtte avbryte flyvningen på ubestemt tid. Samme år dro et annet fly med en polsk besetning om bord, «Orzel Bialy» («Hvite Ørn»), fra Le Bourget i Frankrike. Etter å ha tilbakelagt 2 140 km over havet fikk Amiot 123-flyet motorhavari og måtte nødlande ved øya Graciosa i Azorene den 13. juli 1929. Den ene av besetningen på to mann omkom.

Etter å ha mottatt nyheten om tragedien besluttet Kowalczyk og Klisha å oppgi forsøket om å krysse Atlanterhavet, og returnerte flyet til Caproni.

Spesifikasjoner
---------------

* Type: Firemotors dobbeltdekker fly

### Dimensjoner

* Lengde: 15,10 m
* Vingespenn: 25,0 m
* Høyde: 5,60 m
* Vingeareal: 143 m²
* Tomvekt: 3 400 kg
* Maksvekt: 5 390 kg
* Besetning: 2

### Ytelser

* 4 Isotta-Fraschini Asso 200 200hk væskekjølte motor i tandem
* Topphastighet: 180 km/t
* Tjenestehøyde: 4 00 m
* Rekkevidde: 5 000 km

Se også
-------

* Caproni Ca.73

Referanser
----------

1. ↑  Aeroplani Caproni, s. 110, s. 116
2. ↑

Litteratur
----------

* Andrzej Glass, W. Bączkowski, **Barwa w lotnictwie polskim: Samoloty słynnych przelotów 1925-1932**, Warszawa, Wydawnictwa Komunikacji i Łączności, 1990. (polsk)
* Andrzej Morgała, **Samoloty wojskowe w Polsce 1924-1939**, Warszawa, Wyd Bellona, 2003. (polsk)

Eksterne lenker
---------------

* (polsk)
* (russisk)
**Brumunda** er en elv i Ringsaker kommune i Innlandet. Den renner fra Brumundsjøen til Mjøsa ved Brumunddal, og er 32,2 kilometer lang (38,3 km medregnet Brumundsjøens tilløp).

Brumundas øverste kilder er Hestbekken og andre små bekker på vestsiden av Brumundkampen i Vang. Bekkene samles Brumundsjøen på grensen til Ringsaker og renner derfra i vestlig retning nordenfor Høljemyra til sør for Bersbuseter. Her løper den sammen med Ljøsåa, og bøyer deretter mot sør og videre mellom temmelig steile bakker til sør for Maridal. Her møter den sideelva Lera og renner deretter mot sørvest og faller ut i Furnesfjorden ved Brumunddal. Elven har nokså stridt løp, men kan på de fleste steder vades. I elvens nedre del ble det dannet tallrike fall, som ble anvendt til drivkraft for industrielle anlegg. Den ble også benyttet til fløtning.

Brumunda danner grensen mellom Furnes og Veldre, og var i middelalderen grensen mellom Søndre og Nordre Hedemarken. Den danner dessuten dialektgrensen mellom den nordlige og sørlige varianten av hedmarksk. Nord for elven finnes diftongene *ei* og *øy*, mens man sør for den sier *e* og *ø*.
Videre er dette en av de viktigste gyteelvene for ørret i Mjøsa. Fisk opp til rundt 5 kg. Fisketid 1. mai til 31. august.

Sideelver
---------

* Lera
	+ Svartdalsbekken
	+ Skreppåsbekken
		- Rotfarbekken
* Stormyrbekken
* Aursmotjernbekken
	+ Ellungstjernbekken
* Ljøsåa
	+ Bergsbutjernbekken
	+ Tomsbekken (Steinbekken)
	+ Dempenibekken
	+ Vivelsbekken
	+ Bubekken
* Verkensbekken
* Gautsæterbekken
* Storbekken
	+ Veslebekken
* Hestbekken
* Bjørkholbekken

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Elvenett.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 18. desember 2015
2. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 18. desember 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Radio Télévision Libre des Mille Collines** (norsk: Den frie radio til de tusen høyder) forkortet **RTLM**, var en radiostasjon i Rwanda mellom 8. juli 1993 og 31. juli 1994. RTLM spilte en aktiv rolle under folkemordet i Rwanda, ved at den ved forskjellige hatkampanjer og rasistisk propaganda oppfordret landets hutu-befolkning til å ta livet av landets tutsier. Stasjonens tilnavn var *Hutu Power Radio*. RTLM ble støttet av landets huturegjering og sendte fra en av hærens militærforlegninger i hovedstaden Kigali. Stasjonen drev også kampanjer mot blant annet FN og de fredsbevarende styrkenes øverstkommanderende Roméo Dallaire. 

RTLMs sendinger bidro i betydelig grad til å høyne voldsnivået, og et overslag hevder at opp til 45.000 av mordene, det vil si cirka 9 prosent, fant sted på grunn av RTLMs propaganda ved den koordinerede rolle stasjonen fikk.

Det var RTLM som formidlet startskuddet for folkemordet da en av stasjonens programledere, den italiensk-belgiske Georges Ruggiu, formidlet kodeordene «hugg ned de høye trærne». Dette var signalet for å sette i gang drapene på tutsier. Dette fant sted etter at landets president Juvénal Habyarimanas private fly var blitt skutt ned og samtlige ombord var omkommet. 

Da Kigali ble inntatt av opposisjonsgeriljaen RPF den 19. juli 1994 flyktet mange av stasjonens medarbeidere til nabolandet Zaire der sendingene i noen grad fortsatte i ytterligere en ukes tid, til de helt opphørte den 31. juli.

Kjent personal på RTLM
----------------------

* Félicien Kabuga, radiosjef
* Ferdinand Nahimana, nestsjef
* Jean Bosco Barayagwiza vice nestsjef
* Gaspard Gahigi, nyhetssjef
* Georges Ruggiu, radioprogramleder
* Valerie Bemeriki, radioprogramleder

Referanser
----------

1. ↑  Yanagizawa, David (21. november 2009). «Propaganda and Conflict: Theory and Evidence From the Rwandan Genocide» (PDF). Stockholms universitet. Arkivert fra originalen (PDF) 28. september 2011. Besøkt 12. april 2010.
2. ↑  «When Radio Kills». The New York Times. 14. januar 2010. Besøkt 12. april 2010.

Eksterne lenker
---------------

* "RwandaFile": Avskrifter av sendinger fra RTLM (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC
 |
**Radio Rana** er en lokalradiostasjon i Mo i Rana i Rana kommune i Nordland. Utgiver er LokalRadioens venner. Lokalradiostasjonen markedsfører seg under slagordet: **Lokalradioen i polarsirkelbyen Mo i Rana.**

Historie
--------

**Radio Rana** ble opprettet i 1984, først som AL senere som AS. Radio Rana delte konsesjonen for Rana de første årene med Radio RV og overtok frekvensen helt da Radio RV få år etter ble lagt ned. Radiostasjonen var fra starten eid av lokale eiere som lag og foreninger i kommunen. Gjennom årene har radiostasjonen skiftet eiere flere ganger. «Radio Rana» var stasjonsnavnet i mange år. Senere ble det "Radio 3 Rana" etter at det ble nye eiere bak medieselskapet Radio Rana AS og til sist "NRJ Rana" med medieselskapet Argus-Media AS som konsesjonseier. I 2011 trakk Argus-Media AS seg ut av Rana og sa opp konsesjonsavtalen med Medietilsynet. Lokalradiostasjonene hadde fra starten av et stort antall frivillige medarbeidere som gjennom årene var store bidragsytere med radiostoff. I 2006 organiserte de seg og ble foreningen "LokalRadioens venner" (LRV).
LokalRadioens Venner fikk i 2012 tildelt lokalradiokonsesjon i Rana og markedsfører denne som "Radio Rana - Lokalradioen i polarsirkelbyen Mo i Rana".

Eksterne lenker
---------------

www.radiorana.no