recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Beleiringen av Akko* - Korsbroderen Mathieu de Clermont forsvarer Akkos murer. Maleri av Dominique Papety, ca. 1840. 
**Beleiringen av Akko** (også kalt **Akkos fall**) fant sted i 1291 og resulterte i tapet korsfarerstaten Akko til muslimene. Det militære slag anses som et av de viktigste slag under korstogene. 
Tapet av Akko markerer avslutningen av korstogene i Levanten som hadde pågått siden 1095. Ved tapet av Akko mistet korsfarerne det siste viktige brohodet i forsvaret av Kongeriket Jerusalem.

Noter
-----

1. ↑  Burgtorf, Jochen (2006). «Acre, Siege of (1291)». I Alan V. Murray. *The Crusades: An Encyclopedia*. 1. Santa Barbara: ABC-CLIO. s. 13–14. OCLC 70122512.

Eksterne lenker
---------------

* Siege of Acre 1291
* "The history of the crusades, Volume 3", pp 70–89 (Google Books, full view), af Joseph Fr. Michaud, William Robson. \*"The Crusades" av Edward Gibbon (1963), pp 76–78.

Litteratur
----------

* Nicolle, David *Acre 1291* (Osprey Campaign 154) Osprey, 2005.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** NKC
 |
**Knut Andreas Kopperstad** (født 1. oktober 1859 i Herøy, død 5. august 1936) var en norsk redaktør og språkforsker.

Liv
---

Han var sønn av fiskeren Arne Eirikson Hatløy(1818-1914), Ulstein, men tok navnet Kopperstad, da han flyttet til Kopperstad (Herøy kommune) og fikk plass-seddel i 1861. Moren het Pauline Frøystad (1820–1902). Etter å ha gjennomgått folkeskolen i Herøy ble han handelsbetjent hos landhandler Gustav Wiig i Flåvær, før han ble ansatt på kontoret hos overrettssakfører Olaf Madsen i Ålesund. I fritiden fortsatte han å studere, og kom i 1880 inn på Ålesund latinskole. Året etter tok han middelskoleeksamen og begynte ved Hauges minde i Kristiania. Her fikk han *examen artium* i 1883. De neste årene studerte han teologi, samtidig som han livnærte seg som lærer. Han ble *cand. theol.* i 1890.

Fra 1892 til 1894 var han emissær for Santalmisjonen. I 1894 ble han ansatt som redaktør for *Nationalbladet*, og var en tid medredaktør for *Eidsvold*, etter at denne hadde blitt slått sammen med *Nationalbladet* i 1900. I 1901 var sekretær i Norges venstreforening, og fra 1902 til 1903 medredaktør for *Dagbladet*. I 1903 ble han rammet av hjerneblødning. Senere livnærte han seg av journalistikk, og fra 1908 til 1925 som korrekturleser ved Centraltrykkeriet. Som eldre mann bodde han i Herøy.

Kopperstad var en ivrig målmann. Han utga artikler om sunnmørsk og om stedsnavn på Sunnmøre i *Maal og Minne*.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Sunnmørsposten, type referanse dødsannonse, utgitt 7. august 1936[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* *Studenterne fra 1883*. Kristiania. 1908.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Tanemsborgen** er rester etter en bygdeborg i Tanemsåsen i Trondheim kommune. Rester av muren går rundt hele toppen av Tanemsåsen. Arkeologiske undersøkelser antyder at borgen er satt opp ca. 500 år før Kristus, slutten av bronsealderen eller starten av den eldre jernalderen.

Det finnes få sikre svar på hvorfor og av hvem borgen er bygd, men man går ut fra at bygdeborgen ble bygd som forsvarsverk mot angripere utenfra. Det antas at det oppå muren som går rundt åsen var en palisade. Det er stor usikkerhet knyttet til både denne borgen og liknende funn av bygdeborger andre steder i Norge. Innenfor det som en gang var muren er det også en liten vanndam. Det har vært mistanker om at dette var et oppkomme, men tidligere grunneier har påtatt seg ansvar for utgravingen av dammen.[]

En tilsvarende bygdeborg fra samme epoke finnes på Korpdalsberget i Sparbu i Nord-Trøndelag.[]

På toppen av Tanemsborgen så er det nå blitt tilrette lagt for å sitte og slappe av litt etter en fin tur. Noen snille frivillige har satt opp benker, og utsikten er ordnet slik at det skal være ekstra fint.

Referanser
----------

1. ↑  Ystgaard, Ingrid (1999). «Tanem - borger og samfunn i førromersk jernalder.». *SPOR* (1): 38-40.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Tanem – borger og samfunn i førromersk jernalder -se side 39
* «Tanemsborgen». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Whatever Gets You thru the Night** er en sang av John Lennon fra albumet *Walls and Bridges*. Sangen ble gitt ut som single og oppnådde førsteplass i USA. Dette ble den første singlen som nådde førsteplass for John Lennon siden The Beatles-tiden. Lennon framførte sangen sammen med Elton John. Elton John var tilfeldigvis i studio og deltok med piano, orgel og bakgrunnsvokal til singlen. Tittelen til sangen skal ha kommet fra et program om alkoholisme, der en evangelist sa at «alt som fikk deg gjennom natten, var OK».

Før denne sangen, var Lennon den eneste i The Beatles som ikke hadde hatt en nummer 1-single. George Harrison fikk en med «My Sweet Lord» i slutten av 1970,, Paul McCartney fikk en med «Uncle Albert/Admiral Halsey» i september 1971, og Richard Starkey fikk en med «Photograph» i 1973. Lennon veddet med John om resultatet, og da den nådde 1.-plassen, måtte Lennon framføre den med John på Thanksgiving.

Besetning
---------

* John Lennon: Vokal, guitar
* Elton John: Vokal, piano, orgel
* Jesse Ed Davis: el-gitar
* Eddie Mottau: akustisk gitar
* Bobby Keys: saxofon
* Ken Ascher: Klavinett
* Klaus Voormann: bassgitar
* Arthur Jenkins: Slagverk
* Jim Keltner: Trommer

Referanser
----------

1. 1 2  Whatever Gets You Through the Night - Beatles Bible
2. ↑  My Sweet Lord (side 2) - Beatles Bible
3. ↑  Uncle Albert/Admiral Halsey - Beatles Bible
4. ↑  Photograph - Songfacts
**Lid Jarnindustri AS** er en norsk industribedrift som produserer landbruksmaskiner under merkevarenavnet Dalen. Lid Jarnindustri sin fabrikk ligger i Norheimsund i Kvam herad i Hordaland.

Historie
--------

S.G. Lid & Skutlaberg Metallindustri ble etablert av Samson Lid og Leiv Skutlaberg i 1948. Det var opprinnelig planlagt at bedriften skulle produsere møbellås og -beslag, som det var stor etterspørsel etter i etterkrigs-Norge. På grunn av mangel på råvarer, så ble denne produksjonen aldri startet.

Etter å ha fått tilbud om å kjøpe 2 ton rustet ståltråd, så bestemte de seg for å lage is-kjetting til sykler. Siden det fortsatt var begrenset med biler i Norge på denne tiden, så var sykkelen et viktig fremkomstmiddel. Den første generasjonen med sykkelkjetting viste seg å være av utilstrekkelig kvalitet og falt i fra hverandre under bruk. Produktet måtte dermed tilbakekalles og produksjonen stanset. Andre generasjon kjetting var av bedre kvalitet, men etter en stund ble det klart at merkenavnet på kjettingene var allerede i bruk av et annet firma. Dermed måtte produktet igjen tilbakekalles og tredje generasjon med sykkelkjetting kom etter kort tid i salg under navnet *GRABB*.

I 1953 gikk Skutlaberg ut av bedriften og navnet ble endret til dagens Lid Jarnindustri. Tre år senere kom det første produktet som ble solgt under Dalen merkevarenavnet, en vaskemaskin. I 1959 flyttet bedriften til Lidaflaten, hvor den fortsatt holder til i dag.

Dagens virksomhet
-----------------

Familiebedriftens leder Svein Ove Lid er tredje generasjon Lid etter at han overtok i 2011. Samtidig som bedriften fikk ny leder, så ble det lansert en ny Dalen logo. Virksomheten leverer i dag produkter innen for de fem hovedkategoriene ved, vei, snø, løft og gress.

Referanser
----------

1. ↑   www.dalen.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Siemens Product Lifecycle Management Software Inc. (2013). «Lid Jarnindustri Case Study». Besøkt 16. april 2016.
3. ↑  «Lid Jarnindustri AS lanserer ny logo og visjon.» (pressemelding). 31. januar 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for sosiale medier i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Chapati som skal bakes i en tandoor
**Tandoor** er en sylinderformet leirovn som er vanlig i hele Sentral-Asia, men først og fremst i det nordlige India og Pakistan. 

Tandoorovnen minner om en stor keramikkpotte som er snudd opp-ned. Den har tykke vegger av leire, og er plassert over glødende kull. Kullet fortsetter å brenne mens maten tilberedes, og temperaturen kan derfor bli svært høy, opp til 480°C.

En tandoor benyttes til tilberedelse av kjøtt (for eksempel den berømte tandoorikyllingen), til fersk fisk, til å bake brød (som naan), til kebab, og til tikka (små kylling- eller fiskebiter). Mat stekt i tandoorovn er marinert i krydder og syrlige ingredienser, og har tradisjonelt også fått tilsatt et oransje fargestoff. Den sterke varmen gjør at maten holder på fuktigheten, og forblir mør og saftig innvendig.

Ordet tandoor kommer fra hindi og urdu *tandūr* og *tannūr*; disse ordene kommer fra persisk *tanūr*, som i sin tur stammer fra arabisk *tannūr*.

Referanser
----------

1. 1 2  Passmore, Jacki (1992). *Asia: En kulinarisk reise*. Grøndahl Dreyer. s. 179. ISBN 82-504-1878-6.
2. ↑  Wilson, Bee (2012). *Consider the Fork: A History of How We Cook and Eat*. Penguin UK. ISBN 9780141960852.
3. ↑  «Tandoor». Merriam-Webster. Besøkt 24. november 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas
 |
Salesianerkirkens fasade
En skriftestol av tre på hellig lørdag med lyset på, noe som indikerer at presten inne er klar til å høre skriftemål
**Salesianerkirken** (polsk *Kościół Wizytek*) er en kirke ved Krakowskie Przedmieście i Warszawa og en av de mest fremtredende rokokko- og barokkirker i Polens hovedstad.

Kirkens barokkfasade er en av de mest interessante arkitektoniske elementer i bygningen. Den er bølgeformet og delt opp av søylepar, mens den brutte, utbygde gesimsen beriker bygningens hovedkorpus. Over portalen finnes Salesianerordenens våpenskjold. Kirken har ett skip med hovedalteret og seks sidekapeller med rike rokokkodekorasjoner, gamle malerier av polske, italienske og franske mestere (blant annet *Saint Louis de Gonzaga* av Daniel Schultz), portretter av berømte og adelige polakker samt et tabernakel av sølv og ibenholt, overgitt til kirken av dronning Marie Louise Gonzaga de Nevers i 1654.

Foran kirken står et monument over kardinal Stefan Wyszyński, Polens primas fra 1948 til 1981.

Historie
--------

Kirkeindret
Den opprinnelige trekirken ble bygd i 1651 av dronning Marie Louise Gonzaga de Nevers til den franske salesianerordenen. Kirken ble brent ned av svenskene under den svenske invasjonen av Polen i 1656.

I 1644 begynte salesianerne å bygge en ny kirke. Grunnsteinen ble lagt av primas Wacław Leszczyński. Den uferdige kirken brant ned i 1695. Byggingen ble påbegynt igjen i 1728 av Elżbieta Sieniawska av Lubomirski etter tegninger av Karol Bay, og avsluttet i 1765. Hovedalteret ble tegnet av Efraim Szreger, mens skulpturene på fasaden og prekestolen ble utformet av Jan Jerzy Plersch.

Kirken ble innvidd den 20. september 1761 av Kiev-biskopen Józef Andrzej Załuski. Fra den tid har ikke kirken forandret form, med unntak av noen innvendige elementer. Den var en av få historiske bygninger som ikke ble ødelagt av tyskerne under andre verdenskrig.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Visitation Order church in Warsaw – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Salemmarsjen** er en årlig demonstrasjon i den svenske byen Salem, som har blitt gjennomført siden 2000 i tilknytning til årsdagen for mordet på Daniel Wretström, som var en svensk 17-åring som ble drept av en ungdomsgjeng med innvandrerbakgrunn i 2000. Demonstrasjonen arrangeres av *Salemfonden*, som beskriver formålet som å demonstrere «mot svenskhat och det urskillningslösa svenskfientliga våldet». Flere av organisasjonene som deltar har blitt beskrevet som nasjonalister, rasister, nynazister eller nazister (selv om marsjens offisielle formål i seg selv ikke har noe med nazisme i historisk forstand å gjøre, men snarere er uttrykk for en generell innvandringsmotstand). Salemmarsjen har fått medieoppmerksomhet fordi det ofte har kommet til voldelige sammenstøt med motstandere på ytre venstre fløy (bl.a. Antifascistisk aksjon) og som følge av dette store politioppbud i tilknytning til arrangementet.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 22. desember 2005. Besøkt 10. februar 2006.
**Homofon substitusjon** går ut på at man ser på trekkene til de mest sære bokstavene, erstatter dem med flere andre symboler, slik at frekvensen blir lik en. Som eksempel tar vi e som har en frekvens på 16%. Hvis vi da lar den bli erstattet av 16 andre tegn vil de hver for seg få en frekvens på 1%. Slik gjør vi med alle bokstavene, til vi får en serie med symboler med en frekvens på 1%. Alle særtrekkene og egenskapene til bokstavene har nå blitt utjevnet, og en standard frekvensanalyse vil ikke lenger fungere. Sikkerheten i et slikt system er betraktelig større, men ikke på linje med et polyalfabetisk substitusjonschiffer. For det vil fortsatt være et monoalfabetisk chiffer i og med at chifferalfabetet ikke forandrer seg gjennom enchifferingen, det forblir statisk. I et polyalfabetisk chiffer kan flere bokstaver enchiffres til like bokstaver, mens i et homofonetisk substitusjonschiffer er det kun en av bokstavene som kan enchiffres til de gitte bokstavene i chifferalfabetet. Man kan derfor, for å dechiffre et slik chiffer, benytte seg av en utvidet frekvensanalyse, hvor man for eksempel ser på bokstavenes forhold til hverandre, og hvordan de opptrer. På 1600-tallet var det mer en godt nok med et slikt homofonetisk substitusjonschiffer, men utover 1700-tallet ble dechiffring industrialisert og dechiffreringskontorer opprettet rundt i Europa, så behovet for sterkere chiffer økte for å kunne holde en god sikkerhet på kommunikasjonen. Og med informasjonsrevolusjonen på 1800-tallet, med telegrafen, økte behovet igjen betraktelig. Informasjonsmengden steg kraftig, og det var enkelt å avlytte signalene som ble sendt gjennom ledningene.
Plan og fasade av Østerport. Fra *Den Danske Vitruvius* av Laurids de Thurah
**Østerport** var en av Københavns fire byporter. De tre andre byportene til København var Nørreport, Vesterport og Amagerport.

Den opprinnelige Østerport lå i enden av *Østergade* (nåværende Kongens Nytorv). Den forsvant da byen ble utvidet nord for Gothersgade (Frederiksstaden) og erstattet av en ny port (omtrent ved Østerport stasjon).

Det er ikke kjent når denne porten ble bygget, men i 1708 ble den gjenoppført av Frederik IV med en temmelig beskjeden utsmykking. I 1857 ble den revet og er i dag Oslo Plads.

P.V. Jensen Klint tegnet nullpunktsteinen som markerer hvor byportene sto, også ved Østerport.

I desember 2010 ble den opprinnelige Østerport på Kongens Nytorv gravet ut av arkeologer og man kunne endelig bestemme portens presise plassering, som var et par meter syd for Østergade/Strøgets inngang på torvet. Ved samme anledning fant man også et uthugget løvehode som man regner med har vært en del av portens opprinnelige utsmykking. Det var tidligere oppfattelsen at byporten ble oppført av Christian IV, men datering av funnlagene rundt porten viser at den i stedet stammer fra perioden 1300- til 1500-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  «Københavns Museum: Byport fundet». Arkivert fra originalen 10. januar 2011. Besøkt 9. desember 2011.
2. ↑  Københavnsk byport overrasker arkæologer

Eksterne lenker
---------------

* Østerport, København
* Christian IVs Østerport

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Gråkallbakken under rehabilitering med Vintervatnet til høyre. Foto: Klaus Forbregd (1958) 
**Vintervatnet** er en innsjø rett sør for foten av fjellet Gråkallen sentralt i Bymarka i Trondheim. Den ligger i nedbørfeltet til Leirelvvassdraget og har tilløp fra en lukket bekk som renner fra Blomstertjønna og har utløp i sørvest til Skjellbreia til Dalabekken som renner gjennom Skjellbreidalen. Innsjøen er omgitt av myrpartier mot øst og vest samt bratte skogkledde sider mot henholdsvis Gråkallen i nord og Henriksåsen i sør. Av fiskeslag i Vintervatnet finnes trepigget stingsild og ørret.

Gråkallen Skisenter med den tidligere hoppbakken Gråkallbakken (Vintervasskleiva) ligger tett på innsjøen mot nordøst.

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 9. april 2022
2. ↑  «Norgeskart». Statens kartverk. Besøkt 9. april 2022.

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 615. ISBN 978-82-573-1762-1.

Eksterne lenker
---------------

* Wikioppføring «Vintervatnet» hos Strinda historielag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Kardiologi** er en medisinsk spesialitet som befatter seg med sykdomstilstander i hjertet og dets blodårer. Spesialområdet inndeles gjerne i *medfødte hjertesykdommer*, *koronarsykdommer*, *hjertesvikt*, *klaffesykdommer* og *elektrofysiologi*. Leger som er spesialister innen dette fagfeltet omtales som *kardiologer*. Elektrofysiologiens far er Emil du Bois-Reymond.

Ordet kardiologi er avledet fra det greske ordet *καρδιά* (omskrevet som *kardia* og betyr *hjerte* eller *ens indre*).

Anatomi & fysiologi
-------------------

### Anatomi (hjertets anatomi)

* Epicardium
* Pericardium
* Myocardium
* Papillærmuskel
* Endocardium
* Kransarteriekretsløpet (hjertets blodforsyning)
* Hjerteklaffer

### Sirkulasjonssystemet (kroppens blodforsyning)

* Cardiac output
* Hjerterytme
* Vaskulær motstand
* Blodårer

### Lungekretsløpet (Oksygenering av blodet)

* Arteria pulmonalis, lungepulsåren
* Vena pulmonalis, lungevenene

Se også
-------

* Intervensjonskardiologi

Eksterne lenker
---------------

* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av kardiolog
* Norske doktoravhandlinger om kardiologi, i fulltekst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
Britiske soldater i tysk krigsfangenskap etter slaget ved Arnhem.
***Postkort fra ingenmannsland*** (engelsk: *Postcards From No Man's Land*) er ei ungdomsbok fra 1999 av den britiske forfatteren Aidan Chambers. Boka ble tildelt Carnegie Medal in Literature da den utkom, og Michael Printz Award for 2003 da den utkom i USA. Den skildrer andre verdenskrig gjennom to historier, en som foregår i 1944 og en i 1994.

I 1994-historien reiser 17 år gamle Jacob Todd til Nederland for å delta i 50-årsminnet for slaget ved Arnhem, hvor bestefaren deltok. I 1944-historien kjemper den 19 år gamle Geertrui Wesseling for selv å overleve i krigens Nederland. Hun beskytter og pleier den sårede britiske soldaten Jacob Todd, som hun blir kjæreste med likevel opplever at dør fra henne. Den unge Jakob møter den 79 år gamle Geertrui i 1994-handlingen, og får av henne høre historien om bestefarens og hennes dager sammen. 

Parallelt med opprullingen av fortiden blir den sjenerte og usikre Jacob konfrontert med vanskelige spørsmål som utfordrer ham til å avklare sin egen identitet og til å ta vanskelige etiske valg: 

«By the end of the story Jacob has moved on emotionally, and is given adult responsibilities by the Dutch family that only he can deal with. There is a lot for Jacob - and the reader - to think about, as concerns such as euthanasia, homosexuality, emerging sexuality, true love and friendship between old and young, war and history are all considered.»
Jacobs seksuelle identitet er et tema i boka, han blir forelsket i jenta Hille som han møter ved bestefarens grav, og han blir også fascinert av den attraktive, homofile gutten Ton, som er venn av Geertruis barnebarn Daan. «Actually, it is great to simply find a bisexual character in a novel, they come wide and far apart, but in Postcards from No Man's Land sexuality in all its forms is represented very matter of factly and without angst which I found refreshing.»
Boka inngår i Chambers' serie på seks ungdomsromaner som han selv kaller *The Dance Sequence*

Boka utkom på norsk i 2000, oversatt av Jón Sveinbjørn Jónsson.

Referanser
----------

1. ↑  carnegiegreenaway.org.uk *Postcards From No Man's Land* Arkivert 5. mars 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  Paula Rohrlick (mai 2002). «Chambers, Aidan. *Postcard from No Man's Land* - Book Review». *Kliatt*.
3. ↑  Bokanmeldelse hos publishersweekly.com
4. ↑  Tim Morris. lection: postcards from no man's land Arkivert 30. desember 2013 hos Wayback Machine. hos uta.edu
5. ↑  Utdrag fra anmeldelser hos aidanchambers.co.uk; sitatet er fra Kirkus Reviews 2002
6. ↑  omtale Arkivert 31. desember 2013 hos Wayback Machine. på bloggen abookblogofonesown
7. ↑  The Dance Sequence hos aidanchambers.co.uk
8. ↑  Betty Greenway. *Aidan Chambers: Master Literary Choreographer*. The
Scarecrow Press, 2006, ISBN 978-0-8108-5087-3
9. ↑  Jennifer Sattaur. Aidan Chambers: Master Literary Choreographer (review). I: *Children's Literature Association Quarterly*; Nr 1, 2007
10. ↑  ebok fra bokhylla.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |
Et postkontor i Sandviken i Bergen.
Et postkontor i New York
Et **postkontor** er et offentlig sted hvor man kan hente og levere pakker og brevsendinger, kjøpe frimerker, leie postboks, endre adresse og få utført en rekke banktjenester. I tillegg tilbyr landets postkontor et bredt utvalg i bøker, emballasjeartikler og diverse kontormateriell. Posten Norges postkontor selger også billetter for Billettservice A/S. De ansatte ved et postkontor er titulert som kundebehandlere.

Historie
--------

### Norge

I 1950 fantes 3641 postkontor (fordelt på 4771 poststeder).

I 1960 fantes 3656 postkontor (fordelt på 4853 poststeder).

I 1970 fantes 3040 postkontor (fordelt på 3514 poststeder).

I 1980 fantes 2724 postkontor (fordelt på 2909 poststeder).

Posten Norge har per 1. juli 2011 179 postkontorer og omtrent 1 250 post i butikk, en omlegging som startet i 2001.

Den 27. april 2012 fikk Posten tillatelse av Jens Stoltenbergs andre regjering til å omgjøre ytterligere 149 postkontor til Post i butikk. Samtidig forsvinner bankplikten. Etter en slik eventuell reform vil det være 30 postkontorer igjen i Norge. I 2020 vedtok Posten Norge å legge ned 25 av de resterende postkontorene, slik at det kun består postkontor i Oslo og på Svalbard.

Se også
-------

* Poståpneri

Referanser
----------

1. ↑  1950-1959: Arkivert 25. mars 2016 hos Wayback Machine.
2. ↑  1960-1969: Arkivert 25. mars 2016 hos Wayback Machine.
3. ↑  1970-1979: Arkivert 25. mars 2016 hos Wayback Machine.
4. ↑  1980-1994: Arkivert 25. mars 2016 hos Wayback Machine.
5. ↑  «Nye avtaler om Post i Butikk». Posten Norge. 29. oktober 2010. Arkivert fra originalen 24. juli 2011. Besøkt 24. juli 2011.
6. ↑  NTB: 149 postkontorer kan legges ned, TV 2 Nyhetene, 27. april 2012
7. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Post offices – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NDL **·** NKC
 |
Norðdepil (t.v.) og Hvannasund
**Norðdepil** (IPA: [ˈnoːɹˌdeːpɪl], dansk: *Norddeble*) er en bygd på Færøyene. Den ligger i Hvannasunds kommuna, som har sitt senter i Hvannasund på Viðoy, rett over på den andre siden av sundet som skiller de to bygdene. Norðdepil ble grunnlagt av Poul Sivar Sivertsen i 1866, som grunnla forretningen *á Oyrini* på stedet. I 1895 åpnet skolen, og fra 1897 til 1912 var det en hvalfangststasjon i bygda. Norðdepil og Hvannasund har siden 1963 hatt landfast forbindelse via en veidemning. Siden 1967 har Norðdepil vært tilknyttet Klaksvík via to tunneler. Langs østkysten av Borðoy går det en vei til Múli. 1. januar 2009 hadde Norðdepil 170 innbyggere, mot 191 i 1985.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  Heimabeiti Arkivert 15. juli 2015 hos Wayback Machine.
3. ↑  Hagstova Føroya Arkivert 26. februar 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Norðdepil – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Norðdepil – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Norðdepil på *faroeislands.dk*

| * v
* d
* r
Hvannasunds kommuna |
| --- |
| Depil **·** Hvannasund **·** Múli **·**  Norðdepil **·** Norðtoftir | Færøyenes flagg |

Portal: Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Kardemomme** er en flereårig urt i ingefærfamilien. Med kardemomme menes som regel **grønn kardemomme** (*Elettaria cardamomum*), et kraftfullt aromatisk krydder som botanisk hører hjemme i artsfamilien Zingiberaceae. Planten kan bli fra to til fire meter høy. I India kalles krydderet også «elaikai». Det finnes også en beslektet art ved navn svart kardemomme.

De grønne frøkapslene tørkes og frøene benyttes i det indiske kjøkken (og i asiatisk matlaging for øvrig) enten hel eller malt. I malt form er kardemomme en ingrediens i karri. I Midtøsten benyttes ofte kardemomme som smakstilsetning til kaffe – i Iran til te. Kardemomme er også en ingrediens i urtete fra India.

Man vet at kardemomme var i bruk omkring 700 år f.Kr. Den ble importert til Europa første gang omkring 1200-tallet. Nå dyrkes planten i India, Nepal, Sri Lanka, Thailand og i Sentralamerika.

Kardemomme har en sterk smak, med en duft som kan minne om eukalyptusolje, men som er mer kompleks. 

Tørkede kardemommefrø.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *kardemomme* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *kardemomme* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *kardemomme* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *kardemomme* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *kardemomme* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *kardemomme* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Elettaria cardamomum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Elettaria cardamomum* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Elettaria cardamomum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Norwich terrier** er en liten terrier med mye personlighet. Rasen har eksistert siden 1800-tallet, og ble først brukt i rottejakt. I dag er den brukt som selskapshund.

Om rasen
--------

Norwich terrieren er en av de minste terrierne og har eksistert i Øst-England i over hundre år. På slutten av 1800-tallet hadde studentene ved Cambridge-universitetet hunden som maskot, men den ble ikke utstilt som en egen rase før 1935. Norwich er en typisk sjefete terrier som har høye tanker om sin egen betydning. Til tross for dette er den en fin familiehund som går godt sammen med eldre barn. Den er ikke fullt så vanskelig å dressere som andre terriere og følger villig med på lange turer. Rasen er sunn og fri for de fleste skavanker.

På 1800-tallet fantes det flokker med små, røde terriere som hadde utviklet seg fra irske terriere. Norwich terrieren stammer kanskje fra disse eller fra den utdødde Trumpington-terrieren.

Utseende, anatomi og fysikk
---------------------------

Utstillingskrav
* Hodet er lett rundet.
* Ørene er alltid opprette.
* Kort og kompakt kropp med bred brystkasse.
* Muskuløst bakparti.

Fargevarianter
Hvete, rød, grå og svart/tan.

Kilder
------

Litteratur: *Alle verdens hunder* av Bruce Fogle, Spektrum forlag, 2005.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Terrier Klub Arkivert 24. februar 2007 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Troels Smith von Munthe af Morgenstierne til Hüttenhof** (1745-1810) var kommandør i den dansk-norske sjøeetaten. 

Han var eldste sønn (hans tvillingbror Bredo døde 2 år gammel) av den norske adelsmann Bredo von Munthe af Morgenstierne og Anna Dorothea Truelsdatter Smith (1714-1777), og ble i 1765 sekondløytnant i Sjøetaten, mens han i 1769 sammen med broren Caspar Wilhelm, gikk i russisk krigstjeneste. I 1777 var han vendt hjem igjen og ble utnevnt til kapteinløytnant, og året etter overlos og havnemester i Christiansted på St. Croix. Senere samme år ble han forfremmet til kaptein, 1782 til kommandørkaptein og endelig etter hjemkomsten igjen i 1804, til kommandør.

Han giftet sig i mars 1775 i Livorno med Caroline Felizia Spulcioni (1756-1843), de fikk tre barn sammen som alle ble født på St. Croix. Kommandøren døde i juni 1810, hvoretter han ble bisatt på Holmens kirkegård i København. Det samme ble ektefellen da hun døde i 1843. I 1886 ble de begge overført til Butterup kirkegård på Sjælland.

Referanser
----------

1. ↑   Danmarks Adels Aarbog, bind 1915[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Geni.com[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3  «von Munthe af Morgenstierne» (PDF). *Danmarks Adels Aarbog*: 331. 1915.
4. 1 2  Munthe, Sverre (1994). *Familien Munthe i Norge*. S. Munthe. s. 97. ISBN 8299332109.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Bank of England
**Prudential Regulation Authority** (**PRA**) var et britisk tilsynsorgan for finanssektoren som eksisterte fra 1. april 2013 til 1. mars 2017. PRA var en gren av Bank of England og hadde som formål å sikre stabiliteten i Storbritannias finanssektor.

PRA førte tilsyn med banker, gjensidige sparekasser, samvirkeforeninger, forsikringsselskaper og store investeringsselskaper, til sammen omkring 1 700 virksomheter. PRA skulle fremme stabilitet i disse virksomhetene og – spesifikt for forsikringsbransjen – bidra til å sikre en adekvat grad av beskyttelse for forsikringshavere.

PRA ble omdannet til en komité – Prudential Regulation Committee – under Bank of England gjennom en lovendring i 2016, som trådte i kraft 1. mars 2017.

Se også
-------

* Financial Conduct Authority

Referanser
----------

1. ↑  «Om PRA». Arkivert fra originalen 6. april 2013. Besøkt 1. april 2013.
2. ↑  gov.uk
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 3. mars 2017. Besøkt 3. mars 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**United Bible Societies** (**UBS**) er en verdensomspennende organisasjon av bibelselskap. I 1946 møttes delegater fra flere land i Haywards Heath i England til et møte for å koordinere bibelselskapenes aktiviteter. Møtet endte med at delegater fra tretten land grunnla UBS. Selskapet har to hovedkvarter, et i London og et i Genève i Sveits.

I januar 2009 var 145 bibelselskap medlem av UBS. Disse arbeider i mer enn 200 land og områder. UBS deltar videre i 546 oversettelsesprosjekt på totalt ca. 500 språk. Det er anslått at førstegangs utgivelser av (deler av) Bibelen vil finne sted på ca. 320 språk, og nye oversettelser forberedes på mange av de øvrige språk.

Blant disse er de nordiske:

* Det Danske Bibelselskab (22. mai 1814)
* Det Finska bibelsällskapet (Suomen Pipliaseura, 1812)
* Det Islandske bibelselskapet (Hið íslenska biblíufélag)
* Det Svenska Bibelsällskapet
* Det Norske Bibelselskap (26. mai 1816)

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 16. desember 2009. Besøkt 27. oktober 2009.
2. ↑  www.biblesociety.org
3. ↑  www.bibelselskabet.dk/Indsamlinger/Partnersamarbejde Arkivert 2. april 2009 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* United Bible Societies nettsted (engelsk, fransk, spansk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** ICCU **·** CiNii
 |
**United Defense Industries** (UNI) var et amerikansk forsvarsindustriselskap som nå er en del av BAE Systems Land and Armaments. Selskapet ble skilt ut fra FMC Corporation i 1994, og produserte militære kjøretøy, artilleri, skipskanoner, launchere for missiler og ammunisjon. Britiske BAE Systems kjøpte opp selskapet i 2005.

Historie
--------

Oppkjøp av selskaper av BAE Systems, fra 1970-tallet og utover innenfor sektorene militære kjøretøy og ammunisjon.
FMC hadde over flere tiår produsert militært materiell for det amerikanske forsvaret, de mest kjente av disse var kanskje M113 og M2 Bradley.

Etter en stor nedgang i ordrereservene for militære beltekjøretøy i perioden mellom 1983 and 1994, ble FMC og Harsco Corporation enige i januar 1994 om å fusjonere avdelingene sine innen forsvarsindustrien til det nye selskapet United Defense. Dette nye selskapet eide dermed det tidligere FMC California-baserte *Ground Systems Division* og Harscos Pennsylvania-baserte *BMY Combat Systems Division*. I september 2000, kjøpte selskapet opp det svenske selskapet Bofors Weapon Systems AB, og skiftet navn på dette til Bofors Defence.

I 1997 var det budkrig om eierskapet i United Defense mellom rivalen General Dynamics og private equity selskapet Carlyle Group. United Defense valgte da Carlyle Group. I 2005 ble selskapet kjøpt opp av BAE Systems.

Produkter
---------

Produktene til selskapet inkluderte

* **Advance Gun System (AGS)** United States Navy
* **Future Combat Systems Manned Ground Vehicles**
* **M2 Bradley** stormpanservogn (enkelte av disse ble modifisert til M6 Linebacker)
* **M3 Bradley** oppklaringsvogn
* **M8 Armored Gun System** Armored Gun System
* **M88 Hercules** bergningsvogn
* **M109 Paladin** artilleri
* **M113** beltekjøretøy-familien
* **XM2001 Crusader**
* **Mk41 Vertical Launching System** (VLS) for skip

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Jan Arvid Johansen** (født 18. juni 1947 i Havøysund i Måsøy, død 7. oktober 2017) var en norsk musiker.

Han var utdannet ved Nordnorsk Musikkonservatorium (1976–1979) og artist i Tromsø-området. Han hadde plateutgivelser med «Erter, Kjøtt og Flesk» (1973) og Nordnorsk Visegruppe (1975–1980). Han bidro ved Hålogaland Teater (1979-1981) og Tramteateret (1985). Johansen samarbeidet mye med lyrikeren Helge Stangnes, samt artistene Sverre Kjelsberg, Trygve Hoff og Tove Karoline Knutsen, spilte irsk musikk i gruppa «Rebels», samt tok del i Forente Artisters «Sammen for Livet» (1985) og en lignende «Visehjelp til Nordvest-Russland» (1998). Han etablerte og hadde flere plateutgivelser med gruppen Boknakaran (1992-). Soloplaten *Tonen & Kjærligheten.* utkom i 2005 (Himalaya/Bonnier) og ga førsteplasser på Norsktoppen (melodien «Tirilltungetid»).

Referanser
----------

1. 1 2   Discogs, Discogs artist-ID 1186916, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Lofotposten - Visesanger Jan Arvid Johansen er død: - Minnene etter levd liv i lag er mange og gode». *Lofotposten* **(norsk)**. 8. oktober 2017. Besøkt 8. oktober 2017.
3. ↑  «Jan Arvid Johansen er død». *NRK* **(norsk)**. 7. oktober 2017. Besøkt 8. oktober 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Haakon Dyrnes** (født 5. august 1966) har vært administrerende direktør i Tele2 Norge AS. Dyrnes er utdannet siviløkonom. Han startet sin karriere med salg mot dagligvarebransjen. Senere var han med da radiokanalen P4 startet i 1993. Her hadde han en sentral rolle innen salg og markedsføring. Fra midten av 1996 arbeidet Dyrnes i Telenor, der han har hatt flere lederstillinger på produkt- og markedssiden, blant annet som produktansvarlig for ISDN.

Deretter gikk Dyrnes gradene i Tele2 Norge, først som produktdirektør i 2001, salgs- og markedsdirektør i 2003 og 1. juni 2006 overtok han som den første norske administrerende direktør i det svenskeide telekomselskapet.

Tele2 AB er et pan-europeisk telekomselskap med cirka 25 millioner kunder i 11 europeiske land, med en omsetning i 2008 på 39,5 milliarder SEK. 

Tele2 Norge AS var Telenors og Netcoms største utfordrer i telekommarkedet i Norge. Tele2 Norge AS hadde i 2008 55 medarbeidere og omsatte for 2,99 milliarder NOK.

I 2016 ble Dyrnes bedt om å bygge opp Komplett Mobil som i løpet av 2,5 år ble det 4. største mobilselskapet i Norge, før det i 2019 ble solgt til Ice Communications Norge.

**Etter salget av Komplett Mobil etablerte Dyrnes strømselskapet Klarkraft, hvor han i dag er daglig leder. Klakraft ble lansert i markedet ved årsskiftet 2020/2021**

Eksterne lenker
---------------

* Tele2 Norges hjemmeside
* Haakon Dyrnes' blogg
* Tele2 ABs hjemmeside
I materialvitenskap tetrahedronet er det skrevet; struktur, prosess, opptreden og egenskaper.
**Materialvitenskap** eller **materialteknologi** er en fellesbetegnelse for ulike vitenskapelige og teknologiske aspekter ved materialers egenskaper og bruk. Som begrep omfatter materialvitenskap utforskning, beskrivelse, utvikling, fremstilling og prosessering/bearbeiding av tekniske materialer og virkestoffer. Materialvitenskapen er tverrfaglig og baserer seg i hovedsak på fagfeltene kjemi, fysikk, ingeniørfag (som elektronikk og mekanikk), mineralogi, krystallografi og petrologi i sin utforskning av forholdet mellom materialers struktur på molekylært og atomært nivå på den ene side, og deres makroskopiske egenskaper på den annen side. Med økende anvendelse av nanoteknologi innenfor diverse fagområder, har materialvitenskap blitt et stort satsingsområde for mange universiteter.

Materialene som blir omtalt innenfor materialvitenskapen, kan ofte deles inn i fire hovedkategorier: keramer, polymerer, metaller og halvledere.

Se også
-------

* Metallurgi
* Materiale
* Komposittmateriale
* Krystallografi

Referanser
----------

1. ↑  "materials science."  Encyclopædia Britannica. 2008. Encyclopædia Britannica Online. 14 Dec. 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Materials science – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Hva er materialteknologi.
* Institutt for materialteknologi på NTNU.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Haag-konferansen for internasjonal privatrett** er en internasjonal organisasjon for internasjonal privatrett med 72 medlemmer, 71 stater og Den europeiske union (EU). Navnet kommer av at organisasjonen har sitt hovedsete i Haag i Nederland.

Formålet for virksomheten er å utarbeide konvensjoner mellom stater for gjensidig anerkjennelse av krav av fortrinnsvis privaterettslig art. Det er i dag 38 konvensjoner som er adoptert av konvensjonen. For at en konvensjonen skal være gyldig mellom statene må den ratifiseres. Ikke alle konvensjoner er ratifisert av alle stater.

De mest allmenne konvensjonene er:

* Anerkjennelse av nasjonale dokumenter (Apostille)
* Forkynning av dokumenter
* Anerkjennelse av beviser
* Tilgang til rettergang
* Barnebortføring
* Adopsjon mellom land
* Testamenters opprettelse og tolkning
* Foreldrerett og omsorg for barn
* Anerkjennelse av skilsmisse

Konvensjonene er i Norge i liten grad inkorporert i lovtekstene. Barnelovens kapittel 9 har egne lovvalgsregler. Arveloven har ikke egne bestemmelser, § 76 henviser til "avtale med framand stat". Bruken av konvensjonene forutsetter således inngående kjennskap til de ulike tekstene. Tekstene er ikke oversatt til norsk.

Haag-konferansen for internasjonal privatrett har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.

Referanser
----------

1. ↑   «Intergovernmental Organizations» Arkivert 1. desember 2012 hos Wayback Machine. De forente nasjoner.

Eksterne lenker
---------------

* Haag-konferansens hjemmesider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** BNE **·** CiNii
 |
**Sigwald Lian** (født 1874, død 1909) var en norsk sosialist og politisk aktivist.

Lian var i mange år sjømann, og ble vant til det frie livet i syden og de livlige havnebyene. Da han slo seg ned i Kristiania som trykker engasjerte han seg i den voksende politiske bevegelsen blant arbeiderungdommen, men fant seg aldri helt til rette med byens mange regler og disiplinen i det «tunge» sosialdemokratiet. Han kjente seg mer hjemme da han møtte Kristoffer Hansteen og hans anarkistiske blader. Lian holdt fast ved sitt anarkistiske grunnsyn livet ut.

Da Hansteen døde i 1906 ble Lian først stående nokså ensom med dennes politiske arv. Da den ungsocialistiske tendensen vokste fram i Norges Socialdemokratiske Ungdomsforbund ble imidlertid Lian en ildsjel i ungdomsbevegelsen. Hans «anarkistiske vesen» til tross var han en dugelig organisator, med grep om praktiske spørsmål som billettsalg, avisdistribusjon og økonomi.

Han ble valgt inn i NSU-ledelsen på landsmøtet i 1906 som ekspeditør, gjenvalgt i 1907 og valgt som forretningsfører i 1908. Som ekspeditør for NSUs blad *Ung-Socialisten* slet han hardt for å sikre økonomi og utgivelser. Han var blant NSU-funksjonærene som ble tiltalt for forbundets antimilitære agitasjon.

Sigwald Lian døde av tuberkulose høsten 1909. Han var bror til den senere LO-lederen Ole Olsen Lian.

Referanser
----------

1. ↑  Side 108. Harald Fagerhus: «Norske anarkister og ungsosialister
rundt 1900», *Arbeiderhistorie 2005*, arbark
2. ↑  Side 80. Arvid G. Hansen: *Den Røde Ungdom*, NKUs Forlag, Kristiania 1923
3. ↑  Side 531-532. Terje Halvorsen: *Partiets salt*. Oslo, Pax 2003 ISBN 82-530-2576-9.
4. ↑  Side 132. Arvid G. Hansen: *Den Røde Ungdom*, NKUs Forlag, Kristiania 1923
**Delta Energi** er en partipolitisk uavhengig yrkesorganisasjon som organiserer ansatte i energisektoren, uansett hvilket tariffområde de omfattes av.

Delta Energi jobber for å ivareta sine medlemmers tariffmessige og juridiske interesser, herunder arbeids- og lønnsvilkår.

Delta Energi er tilsluttet arbeidstakerorganisasjonen Delta som igjen er tilsluttet Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS). Delta er en partipolitisk uavhengig arbeidstakerorganisasjon som arbeider med å ivareta lønns- og arbeidsvilkår i offentlig og privat sektor.

Leder i Delta Energi er Lena Johnsen Bunes.

Referanser
----------

1. ↑  «Kontakt oss». *Delta*. Besøkt 12. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Delta Energi

| * v
* d
* r
Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund |
| --- |
| 
* AVYO
* Befalets Fellesorganisasjon
* Delta
* Farmasiforbundet
* Finansforbundet
* Kriminalomsorgens Yrkesforbund
* Lærernes Yrkesforbund
* Negotia
* Norges Politilederlag
* Norske Meierifolks Landsforening
* Norsk Tollerforbund
* Parat
* Personellforbundet
* SAFE
* Skatteetatens landsforbund
* Skolelederforbundet
* STAFO
* Yrkestrafikkforbundet

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Gjefsjøen Fjellgård** er en fjellgård ved innsjøen Gjevsjøen i Snåsa i Trøndelag, nær grensen til Sverige. Sammen med Holden, Gaundalen og Gressåmoen er dette en av fire fjellgårder uten veiforbindelse i Snåsa. Det har bodd folk på stedet fra 1790-årene. Gårdstun og kulturlandskap vitner om flere hundre års tradisjoner med gårdsdrift samt fiske og fangst. I nyere tid har også turisme blitt en viktig inntektskilde. Gården er fortsatt bebodd og i drift. Sommerstid er adkomst er til fots, en 7-8 timers tur over fjellet fra Ismenningen i Snåsa. Det er også mulig å ta båt fra Bjørkede på svensk side av Gjevsjøen. På vinteren kan man komme til Gjefsjøen på ski eller med snøscooter fra Ismenningen i Snåsa eller over Gjevsjøen fra Björkedet i Sverige. Det er vinterbrøytet vei både til Ismenningen og til Björkedet.

Turistnæring
------------

Per 2020 tilbyr eieren av Gjefsjøen fjellgård overnatting, servering, båttransport og båtutleie for turister.

Andre verdenskrig
-----------------

I de siste krigsmånedene i 1945 var Gjefsjøen fjellgård en sentral plass i forbindelse med den amerikanskledede Operasjon Rype som var en del av Office of Strategic Services (OSS). Sabotørene hadde sin base på fjellgården og bygningen som ble brukt som hovedkvarter er nå under restaurering av foreningen OSS Gjefsjøen. Heimevernets Innsatsstyrke Rype i Trøndelag Heimevernsdistrikt har tatt navnet etter operasjonen.

Referanser
----------

1. ↑  «Der ingen skulle tru at nokon kunne bu : Gjevsjøen». *NRK.no*. 20. november 2005. Besøkt 6. desember 2020.
2. ↑  «Hjem». *Gjefsjøen Fjellgård*. Besøkt 6. desember 2020.

Litteratur
----------

* Sigvart Tøsse. «Sabotasjen mot jernbanen i Nord-Trøndelag under 2. verdenskrig» I: *Nord-Trøndelag historielags årbok* 1983
* Jarle Skjei (red.). *Operasjonene Woodlark og Rype : et 50-årsminne*. Snåsa kommune, 1995. ISBN 82-992976-1-3
* Kåre Olav Solhjell. *Fra krig til fred : Fokus på Snåsa og Nord-Trøndelag*. Boksmia forlag, 2001. ISBN 82-91871-12-4
* Frode Lindgjerdet *Kampen om Nordlandsbanen 1944–45*, Ares Forlag, 2016 ISBN 9788292938508
* Helge Kjenstad og Alfred Andersson *Gjevsjøgubben Alfred Andersson*, Grøndahl og Dreyer 1983, ISBN 13-9788250406537

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
***Albertine*** er et norsk tidsskrift som blir utgitt av Prostituertes Interesseorganisasjon i Norge (PION), i de første årene med tilskudd fra Oslo kommunes Helse- og velferdsetat mens de siste tiåret har tidsskriftet fått støtte fra Helsedirektoratet  Navnet spiller på maleren Christian Krohgs maleri *Albertine i politilægens venteværelse* som henger i Nasjonalgalleriet.

Tidsskriftet har fokus på tema, problemstillinger og politikk relatert til sexarbeid, sexarbeidere, seksuell helse og seksualitet. Tidsskriftet blir blant andre distribuert til offentlige tiltak og organisasjoner som jobber relatert til sexarbeid og seksuell helse og rettigheter, studenter, folkevalgte politikere, politiske partier og privatpersoner i Norge samt til prostitusjonstiltak og privatpersoner i Danmark og Sverige.

Filmskaperen Lars Daniel Krutzkoff Jacobsen har fungert som kronikør for *Albertine*.

Referanser
----------

1. 1 2  pion-norge.no Arkivert 13. november 2007 hos Wayback Machine.
2. ↑  Gledespiker på barrikadene, gateavisa.no Arkivert 2. april 2008 hos Wayback Machine.
3. ↑  Flott at Nina Karin Monsen fikk prisen, dagbladet.no
**Carsten Gerhard Bang** (født 1756 i Trondheim, død 1826) var en norsk offiser, generalmajor fra 1809/1810. Han var sønn av biskop Marcus Frederik Bang og hans tredje kone, Mette Margrethe Vollquarts. 16 år gammel begynte han på Trondheim katedralskole i 1772, seks år senere ble han juridisk kandidat ved Københavns Universitet, og etter seks nye år ble han justisråd i 1784. 

I 1788 ble han kommandant for det reorganiserte Røraasiske Bergjægercorps; og innledet med det en militær karriere. Under krigen i 1808 ledet han også avdelinger som var i kamp i Sverige. Han ble oberst i 1803. I 1814 tok han over stillingen etter general Georg Frederik von Krogh som øverstkommanderende for militæret i Trondheim og han fortsatte som sjef også etter at unionen mellom Sverige og Norge var kommet i stand.

Carsten Bang bygget Ferstad gård på Ferstad i Trondheim. I 1782 giftet han seg med Sara Marie Lysholm, som var datter av grosserer Broder Brodersen Lysholm og Catharina (Meincke) Lysholm. De fikk fire barn. General Bangs veg i Trondheim er oppkalt etter ham.

Heder
-----

* Ridderkorset av Dannebrogordenen for sin innsats i det norske angrepet på Härjedalen i 1808

Referanser
----------

1. 1 2  Rasch-Engh, Rolf (1942-) (1997). *Den Nordenfjeldske Skieløberbattailon: om militær skiløping nordafjells 1747-1826*. Oslo: Elanders forl. ISBN 8290545770.
2. ↑  Om Bang i SNL

Eksterne lenker
---------------

* (en) Carsten Gerhard Bang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Ingrid J. Brissach: *General Bangs veg*. Artikkel i Adresseavisa 13. oktober 2004 Arkivert 16. januar 2006 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Wikistrinda **·** Historisk befolkningsregister
 |