recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Dødens investeringer*** er en kriminalroman av Kjell Ola Dahl.

Boka kom ut i 1993. Romanen var Kjell Ola Dahls litterære debut og den første i serien om politiførstebetjent Gunnarstranda og hans kompanjong Frank Frølich.

Dødens investeringer er en kriminalroman med økonomisk kriminalitet som sentralt tema.

Etter Dahls debut med *Dødens investeringer* fulgte en bølge av norsk kriminallitteratur hvor politiet var sentrale aktører, såkalte politiromaner.

Handling
--------

*Dødens investeringer* åpner med at en ung mann våkner sammen med en kvinne i hennes leilighet i en gård på Grünerløkka i Oslo. Kvinnen blir neste dag funnet drept og den unge mannen blir mistenkt. Når den unge mannen også blir funnet drept i sin leilighet må Gunnarstranda og Frølich gå bredere ut i sin etterforskning. De velger å fokusere på kvinnens arbeidsplass, et mykvareutviklingsfirma, og finner at hennes kolleger er svært tilbakeholdne med informasjon. Gunnarstranda og Frølich finner ut at selskapet har likviditetsproblemer og at det er noe merkelig med en emisjon selskapet har foretatt. Politimennene søker nå mot selskapets likviditet, forretningspraksis og den rollen som den drepte kvinnen har hatt på en forretningsreise.

Referanser
----------

1. ↑  «Gunnarstranda». *kjelloladahl.no*. Besøkt 7. april 2018.
2. ↑  KAGGE. «Kagge Forlag AS». *www.kagge.no* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 8. april 2018. Besøkt 7. april 2018.
3. ↑  «- Krim er den nye legeromanen». *Aftenposten*. Besøkt 7. april 2018.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger: | **Bøker om Gunnarstranda**(1993) | Etterfølger:***En liten gyllen ring***

 |
Saemangeumdemningen.
Området der Saemangeumdemningen ligger i dag, før byggearbeidene startet.
**Saemangeumdemningen** er en demning som ligger på Koreahalvøyas vestkyst. Den er verdens lengste menneskeskapte dike med sin over 33 km lengde. Mellom demningens endepunkter skal det gjenvinnes 400 km² sjøbunn fra Vesthavet og det tidligere Saemangeumestuaret.

Sørkoreanske myndigheter vedtok prosjektet i 1991, som ligger like sør for industribyen Gunsan i provinsen Nord-Jeolla, 270 km sør for Seoul. Formålet var å gjenvinne 400 km² til bruk som landbruksjord, samt etablere et ferskvannsreservoar.

Det er investert nesten to billioner sørkoreanske won i konstruksjonsarbeidet, senere 220 milliarder won på å styrke konstruksjonen og ytterligere 1,31 billioner won på å omforme tidevannsflatene til landbruksjord og vannreservoar. I demningen er det anlagt to sluser for å slippe båttrafikk igjennom. Arbeidet innenfor demningen vil fortsette fram til 2020.

Prosjektet ble ikke lansert uten motargumenter. Miljøvernere mener oppdemningen som få negative konsekvenser for det lokale miljøet og har forsøkt å stanse arbeidene, uten å lykkes. Men Sør-Koreas høyesterett stanset arbeidene midlertidig i 1999 og 2005. I april 2006 ble det viktigste arbeidet ferdigstilt, selve demningen. Den er 500 meter lengre enn Afsluitdijk i IJsselmeer, i Nederland, og derfor for tiden verdens lengste sjø-dike.

Offisielt ble prosjektet åpnet 27. april 2010.

Se også
-------

* Saemangeum
* Miljøvern i Sør-Korea
* The Four Major Rivers Restoration Project

Referanser
----------

1. ↑  About Saemangeum Project Arkivert 8. november 2011 hos Wayback Machine.
2. ↑  Court Halts Controversial Land Reclamation Project The Chosun Ilbo 17. januar 2005
3. ↑  Green Groups Blast Ruling on Land Project[*død lenke*] KBS 21. desember 2005
4. ↑  Guinness certifies Saemangeum as world's longest seawall Yonhap News Agency 2. august 2010

* «Saemangum seawall completed», *The Korea Herald*, 22. april 2006, Seoul.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Saemangeum Seawall – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Saemangeumdemningens prosjektkontor

  

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Lewis Cooper** (født 1864 i Belper, Derbyshire, England, død 12. februar 1937 i Derby, Derbyshire, England) var en engelsk fotballspiller som spilte for tre engelske klubber. 

Cooper startet sin karriere i Darley Dale før han i 1885 gikk til Derby County der han spilte sin første obligatoriske kamp den 14. november 1885 mot Aston Villa. Sitt første obligatoriske mål for *the Rams* scoret han 30. oktober 1886 da Derby vant 4-1 over Aston Unity. Etter et par sesonger i Derby County spilte Lewis en periode for Grimsby Town før han returnerte til Derby County i juni 1888.

Da Derby debuterte i The Football League den 8. september 1888 scoret Lewis Cooper to av Derbys mål i kampen mot Bolton Wanderers. 

Lewis Cooper spilte for Derby County ut 1890/91 sesongen og han avsluttet deretter sin fotballkarriere.

Karriere som fotballspiller
---------------------------

### Klubblag

|
|  |
| Klubb | Klubbforbindelse | Klubbkamper | Ligakamper | Klubbmål | Ligamål | Periode |
| Darley Dale | Kontrakt | ? | ? | ? | ? | ? - 1885 |
| Derby County | Kontrakt | 4 | 0 | 1 | 0 | 1885 - ? |
| Grimsby Town | Kontrakt | ? | ? | ? | ? | ? - 06/1888 |
| Derby County | Kontrakt | 54 | 50 | 26 | 23 | 06/1888 - 04/1991 |

Kilder
------

* Mortimer, Gerald (2004): *The Who´s Who of DERBY COUNTY*.   
 Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4
* Mortimer, Gerald (2006): *DERBY COUNTY The Complete Record*.   
 Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-517-1

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Dødsboskifte** eller **arveoppgjør** er prosessen hvor man overfører en avdød persons eiendommer til dens arvinger. I tiden fra man har en dødsattest til eiendelene er overført til arvingene så kalles boet for et dødsbo og benevnes som «(Avdødes navn)'s bo».

Noe av det første man gjør i et arveoppgjør er å avklare hvem som tar ansvar for forvaltningen av skiftet og for boets totale innhold inkludert dets gjeld, og dette bekreftes av Tingretten med en skifteattest. Det er ofte praktisk å gi en person fullmakt til å utføre avtaler for dødsboet og ordne praktiske ting.

Underveis i skiftet kan man bruke den tiden man trenger for å føre skiftet i havn. Et skifte kan være krevende, mye fordi man må håndtere både pengemessige verdier, bruksverdier og affeksjonsverdier. Hvis skiftet blir vanskelig så kan en part i skiftet kreve offentlig skifte. 

Skiftet avsluttes med at det sendes inn en arvemelding til Skatteetaten. Det er også vanlig å tinglyse de faste eiendommene som overføres.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Joanna Manganara** er en gresk diplomat og kvinnesaksforkjemper, som var den 14. internasjonale presidenten for International Alliance of Women (IAW) fra 2013 til 2020. Hun er utdannet sosiolog, har arbeidet som universitetslektor ved Panteion-universitetet og var fra 1980 ansatt i det greske Utenriksdepartementet, der hun bl.a. var ministerråd og menneskerettsrådgiver. Hun hadde en rekke verv i kvinnesaksbevegelsen, bl.a. som IAWs visepresident for Europa fra 2004 til 2013, før hun ble valgt til IAW-president på kongressen i London i 2013. Hun har også vært styremedlem i European Women's Lobby, Det greske flyktningrådet og den greske nasjonalkomiteen for UNICEF.

Referanser
----------

1. ↑  «International Alliance of Women (IAW) ... Herstory in the Making: Pt 1». *Women's History Network* **(engelsk)**. 6. oktober 2013.
2. ↑  «International Alliance of Women». Womenalliance.org. Arkivert fra originalen 13. januar 2013. Besøkt 14. januar 2013.
3. ↑  «European Women's Lobby Européen des femmes : Conseil d'administration 2012-2014». Womenlobby.org. Besøkt 14. januar 2013.
I matematisk logikk og informatikk er **kleenestjerna** (også kalt **kleenetillukning** og **kleeneoperatoren**) en unær operator på ei mengde symboler eller strenger. Operasjonen er ofte skrevet som V\* hvor V er mengda det er snakk om. Det er ofte brukt i regulæruttrykk og var også der operatoren først ble introdusert i den betydning «null eller mer».

Hvis V er ei mengde bestående av symboler vil kleenestjerna av V være mengda over alle strenger over alfabetet bestående av symbolet inkludert den tomme strengen. Dette kalles også språket over alfabetet bestående av de gitte symbolene.

Hvis V er ei mengde bestående av strenger vil V være den minste mengda av V som inneholder den tomme strengen og som er lukket under operasjonen konkatenering.

Kleenestjerna over mengda V kan også beskrives som mengda over alle strenger som blir generert av å konkatenere vilkårlige elementer i V.

Formell definisjon
------------------

Gitt ei mengde V la V være følgende mengde. I dette tilfellet språket bestående av bare den tomme strengen.

*V*0 = {ε},
*V*1 = *V*
Definer så følgende mengde rekursivt og man vil få tillukningen av denne mengda.

*V**i*+1 = { *wv* : *w* ∈ *V**i* and *v* ∈ *V* } for enhver *i*>0.

Eksempler
---------

 Kleenestjerna av ei mengde bestående av symbolene a, b og c vil være følgende uendelige mengde.

{«a», «b», «c»}\* = { ε, «a», «b», «c», «aa», «ab», «ac», «ba», «bb», «bc», «ca», «cb», «cc», «aaa», «aab», …}.

Kleenestjerna av ei mengde må ikke være uendelig. Kleenestjerna av den tomme mengden er følgende mengde

 ∅\* = {ε}

Litteratur
----------

* Hopcroft, John E.; Ullman, Jeffrey D. (1979). *Introduction to Automata Theory, Languages, and Computation* (1st utg.). Addison-Wesley.
**Kleen kraftverk** er et uferdig olje- og gasskraftverk i Middletown, den største byen i Middlesex fylke i de sørlig-sentrale delene av delstaten Connecticut i det nordøstre USA. Kraftverket ligger om lag 30 km sør for storbyen Hartford og planlegges utbygd med 620 MW effekt, med kombinasjonsgeneratorer for kogenerasjon levert av Siemens. Etter planen skulle kraftverket stå ferdig i juni 2010, og blir utbygd av *Kleen Energy Systems*.

Ulykke i februar 2010
---------------------

Den 7. februar 2010 inntraff en fatal eksplosjon i anlegget da det sto 95% ferdigbygd. Eksplosjonen antente naturgass, trolig i forbindelse med testing av en gassrørledning.
Ulykken drepte minst fem mennesker, mens inntil 50 ansatte var på jobb og flere kan ha blitt begravd i det sammenraste kraftverket.

Referanser
----------

1. ↑  «Connecticut power plant blast 'dozens injured or dead'» – Telegraph 7. februar 2010, besøkt 8. februar 2010.
2. ↑  «Witness To Middletown Explosion: 'There Are Bodies Everywhere'»[*død lenke*] – The Hartford Courant 7. februar 2010, besøkt 8. februar 2010.
3. ↑  «At least 5 dead in Conn. power plant blast» – MSNBC 7. februar 2010, besøkt 8. februar 2010.
4. ↑  «5 Dead, Dozens Hurt in Connecticut Power Plant Blast» – New York Times 7. februar 2010, besøkt 8. februar 2010.
Ukokte thailandske kleberis.
Riskaker fra Laos laget av kleberis.
**Kleberis** er en sort ris hvor en høy andel av amylopektin i kornets stivelse (ved høyst 6 % amylose) gjør at riskornene kleber fullstendig til hverandre når de dampes, og i enda høyere grad enn ved grøtris. Frisk kleberis er lett å gjenkjenne på de matthvite og ugjennomsiktige korn. Kleberis kokes ikke, men dampes.

Anvendelse
----------

Idet kleberis har en stor evne til å utvide seg, brukes det ofte til tykningsmiddel og bindemiddel. Kleberis benyttes til mange oppskrifter overalt i Sørøstasia og Østasia.

I Kina spiser man gjerne zongzi (粽子), klumper av kleberis (糯米, *nuòmǐ*) dekket med bambus- eller sivblader med forskjellig fyll som dadler, søt bønnegrøt, skinke, krabber, jordnøtterr og eggeplomme. En tradisjonell snack fra Beijing er aiwowo, som spises kaldt.

Den japanske mochi, som er en fast del av nyttårsfesten, er søte boller av kleberis, som kan krydres med kinako.

I Korea brukes kleberis dels til fyldige grøtretter, for eksempel med tang og sesamfrø, med abalone eller med hønsekjøtt. Dels fremstilles det mange forskjellige riskaker av moset kleberis som songpyeon, fylt med sesam eller bønnemos, eller med pinjekjerner, maroni eller gresskar.

I det thailandske kjøkken benyttes kleberis (ข้าวเหนียว, *khao niao*, ofte også kalt *Sticky Rice*) overveiende, men ikke kun til søte retter. I det nordlige og nordøstlige Isan i Thailand samt i Laos er kleberis det primære levnetsmiddel. Til fremstillingen av kleberis benytter man i Thailand en trykkoker og en bambuskurv. Først lar man kleberisen udvide seg i ca. tre timer i kaldt vann, hvorpå kleberisen dampes i ca. 30 minutter. Etter dampingen kleber riskornene til hverandre. Ved spisingen løsner man risen eller former den til håndterlig tilbehør som man spiser til barbecue kjøtt- eller fiskeretter. I billige thailandske spisehus kan man kjøbp kleberis i små plastikkposer eller som fyll i bambusstenger eller bananblader. 

Ferdig kleberis brukes også til mange slags søtsaker i Thailand som *Khao Neow Moon* (med kokosnøttmelk), *Khao Tom Mad* (i bananblader) eller *Khao Neow Ma Muang* (med gul mango). Kleberis benyttes dessuten til å brygge et øl, *sato* (สาโท).

Referanser
----------

1. 1 2  Waldemar Ternes, Alfred Täufel, Lieselotte Tunger, Martin Zobel (utgiver): *Lebensmittel-Lexikon*. 4. oplag. Behr, Hamburg 2005, ISBN 3-89947-165-2.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Glutinous rice – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Thailandsk kleberis - Opprinnelse og kvalitet
* Oppskrift på kleberis

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Naurus grunnlov** ble vedtatt av landet 17. mai 1968.

Formålsparagraf
---------------

**ETTERSOM** vi, Naurus folk, anerkjenner Gud som den allmektige og evige Herre og giver av gode ting;
**og ettersom** vi ydmykt plasserer oss under Hans gode åsyn og søker Hans frelse på oss selv og våre liv;
**og ettersom** vi har erklært at Nauru skal være en republikk;
**og ettersom** en konstitusjonell forsamling har forberedt Naurus grunnlov;
**SÅ, DERFOR** vedtar, utøver og gir oss selv, Naurus folk i den konstitusjonelle forsamling, denne tjueniende dagen av januar, ett tusen ni hundre og sekstiåtte, denne grunnloven som kommer i kraft den trettiførste dagen av januar, ett tusen ni hundre og sekstiåtte.

Arrangering av deler
--------------------

Naurus grunnlov er delt i 11 deler:

* **Del I** (artikkel 1 og 2) – Republikken Nauru og Naurus øverste lov
* **Del II** (artikkel 3-15) – Beskyttelse av grunnleggende rettigheter og frihet
* **Del III** (artikkel 16-25) – Presidenten og den utøvende makt
* **Del IV** (artikkel 26-47) – Den lovgivende forsamling
* **Del V** (artikkel 48-57) – Retten
* **Del VI** (artikkel 58-67) – Økonomien
* **Del VII** (artikkel 68-70) – Offentlig tjeneste
* **Del VIII** (artikkel 71-76) – Borgerskap
* **Del IX** (artikkel 77-79) – Nødtiltak
* **Del X** (artikkel 80-84) – Generelle bestemmelser
* **Del XI** (artikkel 85-100) – Overgangsbestemmelser

Eksterne lenker
---------------

* Naurus grunnlov

Portal: Nauru
**Jeffrey Hopkins** (født 1940) er en amerikansk tibetolog.

Hopkins er emeritert professor for tibetiske og buddhistiske studier ved University of Virginia, der han underviste fra 1973. Han hat i mer 25 bøker beskjeftiget seg med tibetansk buddhisme. I 1983 kom det innflytelsesrike verket *Meditation on Emptiness*, som la grunnlaget for Gelug-skolen.

Fra 1979 til 1989 var han sjefsoversetter til engelsk for Dalai Lama. Dessuten hadde han sterk innflytelse på *International Tibet Independence Movement* (ITIM).

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 109089871, besøkt 14. august 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Korean Authority File, National Library of Korea ID KAC200403353[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase, NKC-identifikator xx0037961[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** MusicBrainz
 |
**Gunvor Gjessing** (født *Rusånes*; 24. juni 1932 i Saltdal, død 8. mai 2019 i Oslo) var en norsk journalist. 

Gjessing var utdannet med mellomfag i engelsk og fransk språk ved Universitetet i Oslo. Hun var tilknyttet *Aftenposten* fra 1960, og arbeidet med kulturstoff, blant annet som filmkritiker. 
Gjessing var styremedlem i Norsk Filmkritikerlag. 

Hun ga ut ei bok som tar for seg historia til A/S Rusaanes Snekkerifabrikk. Fabrikken eksisterte fra 1887 til 1972. Foretaket lå ved Rusånes i Saltdal i Nordland fylke. 

Gunvor Gjessing bodde sammen med mannen Ketil Gjessing på Sagene i Oslo.

Verk
----

* 1999 *Møbeleventyret. Historien om en pionerbedrift i Nordland* ISBN 82-7631-030-3
* 2004 *Fra skog og fjell til Akersgata* Artikkel i pressehistoriske skrifter nr. 3

Referanser
----------

1. 1 2   akerbegravelse.vareminnesider.no[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Leif Gjessing: *Grømsted Gjessingene og dets etterkommere i 300 år*.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Om huset der ekteparet Gjessing bur
* (no) Om boka *Møbeleventyret*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Martaum** (*Chorda filum*) er en brunalge som er vanlig langs norskekysten. Den danner lange, runde, noen millimeter tykke tråder.

Utseende
--------

Martaumen danner lange tråder med rundt tverrsnitt, opptil 5 millimeter i diameter. Fullt utvokste er de gjerne 2-3 meter lange, men kan bli 8 meter. Den har et skiveformet festeorgan. Om sommeren er trådene er kledt med ganske fine, hårlignende utvekster omtrent så lange som trådens diameter.

Livssyklus
----------

 Trådene er lettere enn sjøvann og derfor står den gjerne mer eller mindre rett opp i sjøen
Arten vokser fra den nedre fjæremålet ned til 25 meters dyp, mellom andre brunalger men også ofte sittende på enkelte steiner på sandbunn. Tråden er litt lettere enn sjøvann slik at den flyter opp uten flyteblærer. Den trives også i brakkvann, men tåler ikke sterk strøm eller mye bølgeslag. Arten er ettårig og nye individer vokser opp hver vår.

Utbredelse
----------

Arten er vanlig langs hele norskekysten. Forøvrig er den vidt utbredt i tempererte hav på den nordlige halvkulen.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Martaum* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Martaum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Martaum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Martaum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Martaum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Martaum* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Martaum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Chorda filum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Chorda filum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
> Etter en debut som romantiker i Kunstnerforbundet i 1977 begynte Svein Bolling å fremstille byscener med enslige personer og hunder. I de senere år gikk han bort fra realismen og prøvde i sine bilder å omskape virkeligheten til poesi.
> 
> 
> Galleri K, til utstilling i 2006
> 
> 

**Svein Bolling** (født 13. april 1948) er en norsk maler, bosatt i Oslo. 

> I bildene fra 1990-tallet har interessen for menneskekroppen kommet tilbake, og mange av hans skikkelser er fremstilt som om de var hugget i stein. I Bollings univers kan det ofte virke som verden står stille. Mennesker eller dyr synes å stå fastfrosset i sine bevegelser, og for et øyeblikk kan tiden synes å være satt til side.
> 
> 
> Nordnorsk kunstmuseum, til utstilling i 2004
> 
> 

Han er utdannet fra Statens kunstakademi under Reidar Aulie 1970-74, debuterte på Høstutstillingen i 1972, og hadde sin første separatutstilling på Kunstnerforbundet, Oslo i 1977. Astrup Fearnley Museet viste en større utstilling i 1995, og en større retrospektiv utstilling ble viste på Lillehammer Kunstmuseum i 1997. 

Bolling er innkjøpt av Nasjonalgalleriet og de fleste norske kunstmuseer. Han har hatt utsmykningsoppdrag i *Gardeleiren*, Trondheim tinghus og Oslo tinghus. Han deltok i utstillingen «Reidar Aulie og hans elever» på Galleri F 15 i 1978, og var festivalutstiller under Den norske filmfestivalen i 1999.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Svein\_Bolling[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Svein\_Bolling, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 072b24ac-82c2-4d68-a3f6-a07d61cd17ff, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Hoff, Svein Olav. *Svein Bolling : reflekser og refleksjoner : malerier*. Labyrinth Press, 1997. ISBN 82-7393-063-7

Eksterne lenker
---------------

* kik.no Kunstnernes informasjonskontor: CV
* Kulturspeilet Intervju med Bolling, 2001
* barokkminimalist.com Arkivert 6. desember 2006 hos Wayback Machine. Gry Solbraa: *Fra mytisk representasjon til barokk minimalisme?* (analytisk omtale fra utstilling i 2001)
* Galleri K biografi

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** KulturNav
 |
**LL** og **ll** er en bokstavkombinasjon som eksisterer på flere språk. På norsk har dobbel-l den samme funksjonen som andre doble konsonanter: Den indikerer at den forestående vokalen skal ha kort uttale. 

Den walisiske ligaturen ll.
På albansk og walisisk regnes den som en egen bokstav, og er henholdsvis den 17. og 15. bokstaven i alfabetet. I begge tilfeller uttales den /ɫ/. På spansk kalles ll *elle* og representerer lyden /ʎ/. Frem til 1994, ble den regnet som en egen bokstav også på spansk, men man bestemte da at ll i stedet skulle alfabetiseres som to ll-er. 

Walisisk og spansk har tidligere skrevet bokstaven ll med en egen ligatur. Den walisiske ligaturen brukt i situasjoner som krever majuskel, ser ut som en minuskel l, etterfulgt av en majuskel L, eller en majuskel L med dobbel loddrett strek. Ligaturen som ble brukt i minuskel posisjon ser ut som to minuskle l-er, med en strek gjennom begge. Det finnes ingen egen måte å kode denne på i Unicode, men det er gjerne denne man kan kode ved hjelp av U+A748 (Ꝉ) og U+A749 (ꝉ): En enkel l med en strek høyt oppe på stammen. På spansk har ligaturen hatt form som en «brudden L»: Stammen i en enkel l (både i majuskel og minuskel form) har blitt kuttet i to, og den øvre delen er flyttet noe til venstre. Denne ligaturen kodes i Unicode som U+A746 (Ꝇ) og U+A747 (ꝇ). 

| * v
* d
* r
Det latinske alfabetet |
| --- |
| Grunnbokstaver | 
* Aa
* Bb
* Cc
* Dd
* Ee
* Ff
* Gg
* Hh
* Ii
* Jj
* Kk
* Ll
* Mm
* Nn
* Oo
* Pp
* Qq
* Rr
* Ss
* Tt
* Uu
* Vv
* Ww
* Xx
* Yy
* Zz

 |
| Modifiserte bokstaver | 
* Áá
* Ââ
* Àà
* Ăă
* Ää
* Ǟǟ
* Ãã
* Ąą
* Ą̊ą̊
* Ⱥⱥ
* Ɓɓ
* Ḇḇ
* Ƀƀ
* Ƈƈ
* Ćć
* Ĉĉ
* Čč
* Çç
* Ċċ
* Ȼȼ
* Ɗɗ
* Ḓḓ
* Ďď
* Ḑḑ
* Đđ
* Ðð
* Ɖɖ
* Ḏḏ
* Éé
* Èè
* Êê
* Ěě
* Ëë
* ‌Ẽẽ
* Ęę
* Ėė
* Ẹẹ
* Ɇɇ
* Ƒƒ
* Ɠɠ
* Ḡḡ
* Ǵǵ
* Ĝĝ
* Ǧǧ
* Ğğ
* Ģģ
* Ǥǥ
* Ġġ
* Ĥĥ
* Ȟȟ
* Ḧḧ
* Ħħ
* ‌Ḥḥ
* İi/Iı
* Íí
* Ìì
* Îî
* Ïï
* Ĩĩ
* Įį
* Ịị
* Ɨɨ
* Ĵĵ
* J̌ǰ
* Ɉɉ
* Ƙƙ
* Ḱḱ
* Ǩǩ
* Ķķ
* Ĺĺ
* Ḽḽ
* Ľľ
* Ļļ
* Ḷḷ
* Łł
* Ƚƚ
* Ɫɫ
* Ⱡⱡ
* Ṃṃ
* Ŋŋ
* Ńń
* Ṋṋ
* Ňň
* Ṅṅ
* N̈n̈
* Ññ
* Ɲɲ
* Ņņ
* Ōō
* Ơơ
* Őő
* Óó
* Òò
* Ôô
* Ŏŏ
* Ȯȯ
* Ȱȱ
* Öö
* Õõ
* Ȭȭ
* Øø
* Ǫǫ
* Ọọ
* Ƥƥ
* Ᵽᵽ
* Ɽɽ
* Ŕŕ
* Řř
* Ŗŗ
* Ɍɍ
* Śś
* Ŝŝ
* Šš
* Şş
* Șș
* Ṣṣ
* Ťť
* Ṱṱ
* T̈ẗ
* Ţţ
* Țț
* Ŧŧ
* Ⱦⱦ
* Ūū
* Úú
* Ùù
* Ûû
* Ŭŭ
* Ưư
* Űű
* Üü
* Ųų
* Ůů
* Ũũ
* Ụụ
* Ʉʉ
* Ʋʋ
* Ṽṽ
* Ŵŵ
* Ƴƴ
* Ýý
* Ŷŷ
* Ÿÿ
* Ỹỹ
* Y̨y̨
* Ɏɏ
* Źź
* Ẑẑ
* Žž
* Żż
* Ƶƶ

 |
| Ligaturer | 
* Åå
* Ææ
* @
* ȸ
* &
* Ƕƕ
* Œœ
* Ȣȣ
* ȹ
* ß
* ᵺ

 |
| Uvanlige bokstaver | 
* Ɐɐ
* Ƃƃ
* Ƅƅ
* Ↄↄ
* Ƌƌ
* Ǝǝ
* Əə
* Ⅎⅎ
* Ƣƣ
* Ɣɣ
* Ⱶⱶ
* Ɩɩ
* ĸ
* Ɯɯ
* Ƞƞ
* ŉ
* Ɔɔ
* Ɵɵ
* Ƿƿ
* Ɋɋ
* ſ
* Ʃʃ
* Ʊʊ
* Ƨƨ
* Ƽƽ
* Ʌʌ
* Ȝȝ
* Ʒʒ
* Ǯǯ
* Þþ
* ʘ
* ǀ
* ǁ
* ǂ
* ǃ

 |
| Digrafer | 
* CHch
* C'Hc'h
* DZdz
* DŽdž
* GBgb
* GĦgħ
* Ĳĳ
* LJlj
* LLll
* ḶḶḷḷ
* L·ll·l
* LYly
* NJnj

 |
| Spesielle tegn | 
* ¶
* °
* !
* ?
* ;
* %
* \*
* "
* '
* ©
* ®
* ɔ:
* ฿
* ¢
* €
* ₭
* £
* ₦
* $
* ₩
* ¥

 |
| Diakritiske tegn | 
* ´
* ˝
* `
* ^
* ˇ
* ˘
* ¨
* ¨
* ¸
* ~
* ˛

 |
**Gunvor Snekvik Knaben** (født 10. mai 1911, død 12. november 1993) var en norsk botaniker. 

Hun startet studiene ved Det Kongelige Frederiks Universitet. Her var hun assistent for Kristine Bonnevie og fikk opplæring i cytologiske metoder. Hun dro så til Bergen sammen med ektefellen Nils Knaben og var på 1940-tallet tilknyttet Bergens museum. Her tok hun magistergraden med en avhandling om fjellvegetasjonen mellom Voss og Vik i Sogn. Et resultat av denne forskningen var at norsk vintergrønn (*Pyrola norvegica*) ble beskrevet som en egen art.

Knaben var deretter universitetsstipendiat før hun ble universitetslektor ved Universitetet i Oslo. Taksonomi og kromosomforhold hos fjellplanter var de viktigste feltene i Knabens forskning. I 1954 skilte hun ut oslosildre (*Saxifraga osloënsis*) som en egen art. Hun brukte mye tid på å studere fjellvalmuer med krysningsforsøk og kromosomstudier, og tok i 1960 dr.philos.-graden med en avhandling om dette temaet. I 1971 ble hun utnevnt til dosent ved Universitetet i Oslo.

Litteratur
----------

* Torstein Engelskjøn (1994). «Gunvor Snekvik Knaben 1911–1993» (PDF). *Blyttia*. 52 (2): 53–54. ISSN 0006-5269.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Botanist
 |
**Malvik kommunale kraftanlegg** ble startet i 1921. Det var på dette tidspunktet fire ansatte. Navnet ble endret til **Malvik Kommunale Elverk** i 1963 og igjen til **Malvik Everk** i 1992. 

Malvik Everk ble i 2001 omdannet til kommunalt foretak. 1. januar 2005 ble dette omdannet til aksjeselskap. Gjennomsnittlig var det ansatt 41 årsverk i 2010. Per juni 2011 var det 40 ansatte, derav fire lærlinger.

Malvik Everk ble drevet innenfor tre forretningsområder: nett, kraft og installasjon. I tillegg startet Malvik Everk og Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk opp Malvik Fibernett  og eide 50 prosent hver.

i 2012 det inngått avtale mellom Malvik kommune og TrønderEnergi AS om at Malvik Everk AS skal slås sammen med TrønderEnergi.

Referanser
----------

1. ↑  «Malvik Everk». Arkivert fra originalen 1. august 2015. Besøkt 9. februar 2015.
2. ↑  NTE
3. ↑  Malvik Fibernett Arkivert 9. februar 2015 hos Wayback Machine.
4. ↑  TrønderEnergi[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Svein Bjerke** (født 15. november 1938 i Oslo), er professor emeritus i religionshistorie ved Universitetet i Oslo, der han i en tredveårsperiode var ansatt ved Religionshistorisk institutt, en periode som bestyrer. Han tilhørte den første norske gruppen av antropologistudenter, men har siden arbeidet så vel med arkeologiske utgravinger (bl.a. deltager i *The Scandinavian Joint Expedition to Sudanese Nubia* (1965–66) som filologiske tekstanalyser (særlig i magistergradsavhandlingen om det egyptiske munnåpningsritualet) og tradisjonelt antropologisk feltarbeid.

Verv
----

Bjerke har representert det norske religionshistoriske miljøet i *International Association for the History of Religion* (IAHR) og i en årrekke vært medlem av redaksjonsrådet for tidsskriftet *Humanist*.

Bibliografi
-----------

* (no) Publikasjoner av Svein Bjerke i BIBSYS
* Hans mest kjente arbeid er doktoravhandlingen *Religion and Misfortune. Tthe bacwezi complex and the other spirit cults of the Zinza of northwestern Tanzania* (UiO 1975; Universitetsforlaget 1981) basert på feltarbeid fra Tanzania.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
1966 modell Piper PA-32-260 Cherokee Six
**Piper PA-32 Cherokee Six** er en serie lavvingede småflymodeller med fast understell fra Piper i USA, med seks eller syv seter. Flyet ble produsert mellom 1965 og 2007. 

Modellen er attraktiv for flygere som gjerne vil ha med kona og inntil fire unger på langtur, i tillegg til litt bagasje og fulle tanker. Det gir mulighet for å laste ca. 500 kg i tillegg til fulle tanker. Det er relativt mye vekt for pilot, passasjerer og bagasje for et småfly. For kortere turer, med mindre bensin i tankene, kan man ta med enda tyngre last. En ulempe med en så kraftig motor og stort fly er at det blir relativt kostbart i bensinutgifter å fly alene og med liten last, noe som blir verre med økende pris på småflybensinen 100LL.

Utvikling
---------

PA-32 serien ble utviklet fra PA-28 Piper Cherokee som ble forlenget til seks, eller syv seter og utstyrt med en 260 hk motor. Cherokee Six modellen hadde fått et bagasjerom mellom motorrommet og cockpiten i tillegg til en stor dobbelt dør for passasjerer og gods.

### PA-32-300

Mange piloter som fløy de første 260 hk Cherokee Six mente det var for lite motorkraft i flyet, så i 1966 fikk Piper godkjenning for 300 hk motor, og flyet fikk betegnelsen PA-32-300 fra 1977 modellen. 

### PA-32R

I 1975 ble det levert ny modell med inntrekkbart understell og flyet fikk betegnelsen PA-32R, kalt Piper Lance som ble betraktet som luksusmodellen av Pipers en-motors småfly.

Da Piper innførte vinger som ble smalere utover til siden, ble det også ny vinge for PA-32 serien, og modellen som kom i 1980 ble kalt Saratoga. På grunn av de amerikanske produktansvarslovene med store økonomiske konsekvenser, ble all småflyproduksjon i USA drastisk redusert, til den stoppet i 1985.

### Piper 6X

Etter *General Aviation Revitalization Act*, /(Loven om gjenoppliving av småflyproduksjon) som kom i 1994, startet Piper opp igjen produksjonen av PA-32 Saratoga med inntrekkbart understell i 1995. En PA-32 med fast understell kalt Piper 6X, og tilsvarende med turbomotor kalt Piper 6XT ble lansert i 2003. Disse solgte dårlig og produksjonen av dem ble stoppet sent i 2007. 

### PA-34 prototyp

Piper bygget en prototyp PA32-260 med IO-360 motorer montert på vingene, i tillegg til motoren foran cockpit. Denne Cherokee Six varianten ble forbildet for Pipers to motors versjonen med inntrekkbart understell, som ble til Piper PA-34 Seneca.

Tekniske data på 1972 modell PA-32-300
--------------------------------------

(i tillegg til verdier i infoboksen til høyre.)

* Vingeprofilen: NACA 65-415
* Maksimum høyde: 4950 m / 16250 ft

Eksterne lenker
---------------

* New Piper Aircraft Arkivert 1. juli 2017 hos Wayback Machine.
* PA-32 series at Airliners.net
**Norsk navnekomité for fugl** (NNKF) er en komité oppnevnt av BirdLife Norge (tidligere Norsk Ornitologisk Forening), som fra 1990 til 2008 arbeidet med å sette **norske navn på verdens fugler** (opprinnelig regnet til omkring 9 800 arter) fugler. Lista skal refereres som Syvertsen *et al.* (2008). Listen ble oppdatert i desember 2017, noe som har medført at flere arter har fått nye norske navn og at arter som ikke tidligere var navngitt nå har fått et norsk navn. Den nye lista skal i henhold til Morten Bergan (sekretær i NNKF per januar 2018) refereres som Syvertsen *et al.* (2017). Listen ble på nytt oppdatert i 2020 og inneholder 10 721 arter. Listen skal refereres som Syvertsen *et al,* (2020).

Referanser
----------

1. ↑  Syvertsen, P. O. Ree, V. Hansen, O. B. Syvertsen, Ø. Bergan, M. Kvam, H. Viker, M. & Axelsen, T. 2008. Virksomheten til Norsk navnekomité for fugl (NNKF) 1990-2008. *Norske navn på verdens fugler*. Norsk Ornitologisk Forening. www.birdlife.no (publisert 22.5.2008). Besøkt 2016-04-10
2. ↑  Syvertsen, P.O. M. Bergan, O.B. Hansen, H. Kvam, V. Ree og Ø. Syvertsen 2017: Ny verdensliste med norske fuglenavn. Norsk Ornitologisk Forenings hjemmesider:
3. ↑  Syvertsen, P. O. Bergan, M. Hansen, O. B. Kvam, H. Ree, V. & Syvertsen, Ø. 2020. Norske navn på verdens fugler. Norsk Ornitologisk Forenings hjemmesider. URL:

Eksterne lenker
---------------

* Aftenposten: «De mater oss med fuglenavn»
* birdlife.no Komitéens hjemmeside
**Sølvspisshai** (*Carcharhinus albimarginatus*) er en stor hai fra familien Carcharhinidae med spredt utbredelse i det tropiske Indiahavet Rødehavet og Stillehavet. Utbredelse i Det karibiske hav er ubekreftet. Denne arten er ofte observert rundt øyer og korallrev, og har vært kjent for å dykke ned til en dybde på 800 meter. Sølvspisshaien ligner en større grå revhai (C. amblyrhynchos), og kan lett identifiseres av den fremtredende hvite streker på finnene. Den kan oppnå en lengde på 3 meter.

Haien er aggressiv og kraftig, og livnærer seg på et bredt utvalg av fisk, samt ørnerokker, mindre haier, og blekksprut. Arten dominerer andre haier av samme størrelse når de konkurrerer om mat, og større individer er ofte sterkt arret av konflikter med andre av sin art. Som med andre medlemmer av familien sin, føder Sølvspisshaien levende unger, 1-11 om sommeren. 

Sølvspisshaier anses som potensielt farlige for mennesker, siden de ofte nærmer seg dykkere. Frem til 2008 har det av International Shark Attack File kun blitt registrert fire tilfeller av angrep på mennesker, ingen med dødelig utfall. 

Denne sakte-reproduserende arten, som andre haier, blir tatt av kommersielle fiskerier for kjøtt, finner, hud, brusk, kjever og tenner, som har tilsynelatende ført til at antallet avtar. Som følge av dette har Verdens naturvernunion vurdert arten som «nær truet».

Referanser
----------

1. ↑  Pillans, R. Medina, E. & Dulvy, N.K. (2012). «*Carcharhinus albimarginatus*». *IUCN 2012. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.2*. Besøkt 14. november 2012. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sølvspisshai* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Sølvspisshai* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Sølvspisshai* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *Sølvspisshai* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Sølvspisshai* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Carcharhinus albimarginatus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Carcharhinus albimarginatus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Carcharhinus albimarginatus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* IUCN Rødliste – Sølvspisshai
***Zjila-byla odna baba*** (originaltittel: *Жила-была одна баба*) er en russisk film fra 2011, regissert av Andrej Smirnov.

Handling
--------

Historien er delt i to deler, og begynner og slutter med bilder fra en oversvømt landsby - og kirke som ligger under vann. Varvara (spilt av Darya Ekamasova) en bonde-kvinne fra Guvernementet Tambov, blir giftet bort til en mann som misbruker henne - både seksuelt og fysisk. Paret bor sammen med ektemannens familie, som også behandler Varvara dårlig. En dag forsøker svigerfaren å tvinge seg på henne, og hun dytter ham vekk. Han slår deretter hodet mot en stein, og dør av skadene.

Varvara og ektemannen hennes flytter til et annet område - som er ganske nedslitt, og begynner å gjøre området mer beboelig. Varvara føder snart en datter. Utbruddet av første verdenskrig fører imidlertid til uro. Varvara og barnet hennes blir skilt fra ektemannen hennes. Varvara blir tvunget vekk fra området de bodde på, men kommer etter hvert tilbake. Imidlertid fører den russiske borgerkrigen som følger etter den russiske revolusjonen til enda mer motgang.

I løpet av denne tiden blir Varvara voldtatt mer enn én gang, men hun finner også trøst i armene til en snillere mann. Imidlertid blir denne mannen, og mange andre fra landsbyen deres, henrettet av Den røde armé under Tambov-opprøret i 1920 og 1921. I den siste scenen av filmen blir hele landsbyen fullstendig oversvømmet av vann, tilsynelatende på grunn av ødeleggelsen av en nærliggende demning.

Skuespillere
------------

* Darya Ekamasova - Varvara
* Nina Ruslanova - Krjatsjikha
* Vladislav Abasjin - Ivan
* Roman Madjanov
* Maksim Averin - Aleksandr

Referanser
----------

1. ↑  Ноль фактов, много грязи. Как сериал «Жила-была одна баба» заменяет историю
2. ↑  Жила-была одна баба (2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Zjila-byla odna baba* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Zjila-byla odna baba* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (nl) *Zjila-byla odna baba* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Zjila-byla odna baba* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Zjila-byla odna baba* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Lewis Bayly** (født 28. september 1857 i Woolwich, død 16. mai 1938 i London, England) var en britisk admiral under første verdenskrig.

Bayly sluttet seg til den britiske marinen som kadett i 1870 da han var tretten år gammel. Bayly tjenestegjorde ombord på HMS Agincourt under den anglo-egyptiske krigen i 1882. Bayly giftet seg i 1892 med Yves Henrietta Stella, datter av Henry Annesley Voysey. Bayly foreleste ved Royal Navy War College mellom 1908 og 1911. Før utbruddet av den første verdenskrig ble Bayly gitt kommandoen over den første britiske Battle Cruiser Squadron, en posisjon han hadde frem til 1912. I 1915 ble Bayly valgt til president for Royal Naval College i Greenwich. Bayly pensjonerte seg fra den britiske marinen i 1919 og han døde i London i 1938, da han var 81 år gammel.

Referanser
----------

1. 1 2   Dreadnought Project, Dreadnought Project page Lewis\_Bayly[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 11216454b[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Lewis Bayly (Royal Navy officer), SNAC Ark-ID w6bk991c, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |

Portal: Første verdenskrig
***Paralichus*** er en slekt av kamfølerbiller.

Utseende
--------

Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange biller, oversiden hårete, svart med gule tegninger på pronotum og dekkvinger. Antennene er trådformede. **Hodet** er nokså lite, fasettøynene er utstående med fine fasetter, uten hår. Antennene er lange, 11-leddete, trådformede, sagtakkede eller kamformede. Hos hannene har vanligvis hvert ledd en leddet sideutvekst (hos andre biller er det vanligvis ikke noe ledd mellom antenneleddet og utveksten). **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske kort, bredere enn langt, omtrent trekantet i omriss sett ovenfra. Scutellum er hjerteformet med et hakk i fremkanten, noen tenner på bakkanten av pronotum griper inn i dette hakket. **Dekkvingene** har ofte et påfallende fargemønster. **Larvene** er sylindriske og hårete. De artene som lever i vann har ofte ulike slags åndetilpasninger (analgjeller, nakkroppen trukket ut til ånderør).

Levevis
-------

De fleste artene lever i eller ved ferskvann. De voksne billene kan ofte finnes på vannplanter. Andre kjente habitater er råtten ved, løvstrø og inne i beverhytter. En del arter i underfamilien Ptilodactylinae er ikke knyttet til vann, men lever av sporer og hyfer av mikroskopiske sopper som de skraper fra død og levende vegetasjon. Noen arter har spredt seg over mye av jorden i drivhus. *Ptilodactyla exotica*, som finnes i drivhus over store deler av verden, blir regnet som en mulig skadegjører i drivhus. Man forsøker å begrense den videre utbredelsen til denne billen ved hjelp av kontroll av planteimport, karantenerestriksjoner etc. Det er uklart hvor denne billen opprinnelig stammer fra, men den er funnet frittlevende på Mauritius og Réunion i Det indiske hav.

Utbredelse
----------

Slekten er kjent fra Mellom- og Nord-Amerika og Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
			* Familien **kamfølerbiller**, **Ptilodactylidae** Laporte de Castelnau, 1836
				+ Underfamilien Cladotominae
					- Slekten ***Paralichus*** White, 1859
						* *Paralichus trivittus* (Germar, 1824) - i tillegg er det kjent ca. 11 ubeskrevne arter

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* bugguide.net - bildedatabas eover nordanmerikanske insekter
* (en) *Paralichus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Paralichus* hos ITIS Rediger på Wikidata
**Parallellakseteoremet** også kjent som **Steiners sats** (etter Jakob Steiner), brukes i fysikk til å beregne treghetsmoment til et generelt legeme som ikke har massefellespunkt på rotasjonsaksen.

Bevis
-----

Generelt legeme (grønn), Rotasjonsakse (svart) rundt origo, Flytter origo til cm (massefellespunkt) (rød)
Treghetsmomentet til et lite masseelement, dm, med kordinatene (x,y) når origo er i rotasjonsaksen. Treghetsmomentet er:

{\displaystyle I=\int r^{2}dm=\int (X^{2}+Y^{2})dm}
Kordinatene til dm etter at origo er flyttet:

{\displaystyle \ X=x\_{cm}+x'}
{\displaystyle \ Y=y\_{cm}+y'}
Settes dette inn i første ligning får vi:

{\displaystyle I=\int [(x\_{cm}+x')^{2}+(y\_{cm}+y')^{2}]dm}
{\displaystyle I=\int (x'^{2}+y'^{2})dm+2x\_{cm}\int x'dm+2y\_{cm}\int y'dm+(x\_{cm}^{2}+y\_{cm}^{2})\int dm}
Ettersom at aksen er nå plassert i objektets massesenter får vi:

{\displaystyle \int x'dm=\int y'dm=0}
Da står vi igjen med:

{\displaystyle I=\int (x'^{2}+y'^{2})dm+(x\_{cm}^{2}+y\_{cm}^{2})\int dm}
Som kan skrives:

{\displaystyle \ I=I\_{cm}+MD^{2}},
der M er massen til hele legemet, og D er avstanden fra den opprinnelige rotasjonsaksen til massesenteret.
**Nathorstbreen** er en isbre på Spitsbergen på Svalbard. Breen er en dalbre som starter fra platåbreen Ljosfonn, i fjellområdene sentralt i Torell Land, og munner ut innerst i Van Keulenfjorden. Underveis tar den opp en lang rekke sidebreer, hvorav de største er Polakkbreen, Dobrowolskibreen og Zawadzkibreen.

Vinteren 2008-09 begynte brefronten på Nathorstbreen å rykke framover i en såkalt surge, hvor breens hastighet kan øke til mellom 10 og 100 ganger det normale. Siden oktober 2008 har brefronten gått fram mer enn 13 km, hvorav 8 km på et enkelt år (2008-09) Dette er den største surgen til en bre på Svalbard på 70 år. Som følge av surgen er Nathorstbreen nå oppsprukket helt opp til Ljosfonn.

Breen er oppkalt etter den svenske polarforskeren, geologen og paleobotanikeren Alfred Gabriel Nathorst (1850-1921). Nathorst var professor ved Naturhistoriska riksmuseet i Stockholm og han ledet ekspedisjoner til Svalbard i 1870, 1882 og 1898, og til Grønland i 1899.

Referanser
----------

1. 1 2  «Surgende breer». Svalbardglacier. Besøkt 7. mars 2013. [*død lenke*]
2. 1 2  M. Sund, T. Eiken. «The implications of surge dynamics related to climate change response of Svalbard glaciers». Universitetet i Oslo. Besøkt 7. mars 2013. [*død lenke*]
3. ↑  Nathorstbreen *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt. Besøkt 7. mars 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Nathorstbreen i september 2012. Før surgen i 2008 lå brefronten ved Zawadzkibreen (nederst), litt til høyre for midten av bildet. | Brefronten i Van Keulenfjorden, september 2012. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
**Mahāsiddha** (sanskrit; tibetansk: གྲུབ་ཐོབ་ཆེན་པོ; wylie: *grub thob chen po*, THL: *druptop chenpo*) betyr «stor adept» og er et begrep som brukes om noen som legemeliggjør og kultiverer «perfeksjonens siddhi». De utgjør en bestemt type yogin/yogini innenfor retningen Vajrayana i Buddhismen.

Mahasiddhas er utøvere av tantra (*tantrikas*) og har oppnådd tilstrekkelig med myndiggjøring og undervisning til å fungere som en guru eller tantrisk mester. En siddha er et individ som, ved å praktisere sādhanā, oppnår realisering av siddhis, psykiske og åndelige evner og krefter. Deres historiske innflytelse på det indiske subkontinent og Himalaya har vært omfattende og de nådde mytiske proporsjoner i deres sanger av realisering og hagiografier, eller namtars, hvorav mange er blitt bevart i den tibetanske buddhistiske kanon. Mahasiddha’ene er grunnleggere av Vajrayana-tradisjoner og overdragelseslinjer slik som dzogchen og mahamudra.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Standard Chartered Bank Tower
**Standard Chartered Bank** (LSE: STAN[*død lenke*], SEHK: 2888, OTCBB: SCBFF) er et britisk selskap og en bank for finansielle tjenester med hovedkontor i London som opererer i mer enn 70 land. Selskapet har et nettverk av over 1 700 filialer og utsalgssteder (inkludert datterselskaper, tilknyttede selskaper og fellesforetak) og sysselsetter 73 800 mennesker (per 2008).

Selskapet ble grunnlagt i 1853. Til tross for at hovedkontoret ligger i Storbritannia, har selskapet få kunder i sitt opphavsland og 90 % av dets inntekter kommer fra Asia, Afrika og Midtøsten. Ettersom bankens historie er knyttet til utviklingen av det britiske imperiet ligger dens virksomhet hovedsakelig i tidligere britiske kolonier, men i løpet av de to siste tiårene har virksomheten utvidet seg til land som historisk sett har hatt liten britisk innflytelse. Finansselskapets formål er å fungere som en trygg regulerende enhet mellom disse utviklingsøkonomiene.

Standard Chartered Bank fokuserer nå på å fungere som en forbruker- og samarbeidsbank, og på å ta hensyn til egne kassetjenester – områder der konsernet hadde spesiell styrke og kompetanse.

Standard Chartered er notert på London Stock Exchange, Hong Kong Stock Exchange og den indiske børsen, og er et selskap i FTSE 100-indeksen. Selskapets største aksjonær er Temasek Holdings. Peter Sands er administrerende direktør i Standard Chartered Bank.

Standard Chartered ble i juli 2010 ny hovedsponsor for det engelske fotballaget Liverpool FC.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. 1 2  .
3. ↑  .
4. ↑  .
5. ↑  Temasek Raises Bet on Financial Stocks With StanChart Arkivert 13. juni 2010 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Standard Chartered Bank – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**«Mahmudiya-massakren»** var en massakre på en irakisk familie som ble begått av en gruppe amerikanske soldater i 2006. Hendelsen fant sted ved Mahmudiya, sør for Bagdad. Totalt ble 4 mennesker drept av de amerikanske soldatene. Gjerningsmennene skal ha brent liket til den voldtatte kvinnen. Et av ofrene var den irakiske jenta, Abeer Qassim al-Janabi, på 14 år. Hun skal først ha blitt voldtatt av soldatene.

Fem amerikanske soldater ble satt under etterforsking for familiemassakren i Irak i mars. Alle soldatene var fra hærens 502. regimentet. Ifølge ubekreftede meldinger skal minst en soldat ha tilstått hendelsen. Etterforskingen startet 24. juni 2006.

Meldinger i media tyder på at handlingene kan ha vært planlagt på forhånd av de tiltalte amerikanske soldatene.

Etter en rettssak i Kentucky sommeren 2007 ble så den amerikanske soldaten Jesse Spielman dømt til 110 år for drap og voldtekt. I tidligere krigsrett fikk sersjant Paul Cortez 100 års fengsel i krigsrett og soldaten James Barker 90 år i fengsel. Soldaten Steven D. Green er under tiltale og risikerer dødsstraff for drapet.

Referanser
----------

1. ↑  Tv2Nettavisen – Fikk lykkepiller – tiltalt for drap 10.01.07
2. ↑  Tv2Nettavisen – Dømt til 100 år 23.02.07
3. ↑  BBC News – US soldier sentenced to 110 years 05.08.07
4. ↑  Tv2Nettavisen — «– "Innrømmer familiemassakre"
5. ↑  VG Nett — «– "Amerikanske soldater planla voldtekts-angrep i en uke"
6. ↑  Tv2Nettavisen – 110 år for drap og voldtekt 05.08.07
7. ↑  Tv2Nettavisen – Dømt til 100 år 23.02.07
8. ↑  Tv2Nettavisen – Irak-soldat kan få dødsdom 03.07.07

Eksterne lenker
---------------

* BBC News: «US investigates new Iraq killings»
* Al-Jazeera: «US probes rape and murder of Iraqi»
Stancomb-Willsstraumen på kartet over AntarktisStancomb-WillsstraumenStancomb-WillsstraumenStancomb-Willsstraumen på kartet over Antarktis
**Stancomb-Willsstraumen** er en stor isstrøm i Antarktis. Den har sitt utspring i den vestre delen av Maudheimvidda og fortsetter inn i Coats Land i den britiske kravsektoren. Den renner ut i Weddellhavet sør for Lydden Island, der den danner den store **Stancomb-Wills istunge**.

Istungen ble oppdaget av Ernest Shackleton under Endurance-ekspedisjonen i 1915 og navngitt **Stancomb-Wills Promontory** etter Janet Stancomb-Wills, en av hovedbidragsyterne til ekspedisjonen. Isstrømmen ble oppdaget av et fly fra US Navy i 1967, og dens navn ble fastsatt av US Advisory Committee on Antarctic Names i 1969.

Kilder
------

* Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 13916

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR **·** Norsk polarinstitutt

 |