recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Karl William Weyde** (født 22. mai 1947) er en norsk teolog. Han har teologisk doktorgrad (dr.theol.) og har siden 2003 vært professor i Det gamle testamentet ved Det teologiske menighetsfakultet i Oslo.[]

Han ble cand.theol. ved Det teologiske menighetsfakultet i 1972, avla praktisk-teologisk eksamen i 1974 og ble ordinert til prest i Den norske kirke samme år. Han var feltprest i 1975, vitenskapelig assistent ved Det teologiske menighetsfakultet i 1976, lektor samme sted i 1977, forskningsstipendiat ved Norges almenvitenskapelige forskningsråd 1985–1988, førsteamanuensis ved Det teologiske menighetsfakultet i 1998 og dr.theol. ved Det teologiske menighetsfakultet i 1999 på avhandlingen "Prophecy and Teaching". Han er siden 2003 professor i Det gamle testamentet ved Det teologiske menighetsfakultet.

Weyde har spesialisert seg på ettereksilsk[*bør utdypes*] historie og teologi i Jerusalem i det andre tempelets tid, særlig innenfor profetlitteraturen og i tempelgudstjenesten. Han bidro til bibeloversettelsen "Bibelen 2011" (Det gamle testamentet), Bibelselskapet 2011. Han er fra 2003 medlem av Wissenschaftliche Gesellschaft für Theologie.

Utvalgt bibliografi
-------------------

* *Prophecy and Teaching: Prophetic Authority, Form Problems, and the Use of Traditions in the Book of Malachi" (BZAW 288), Berlin: de Gruyter (2000).*
* *The Appointed Festivals of YHWH: The Festival Calendar in Leviticus 23 and the sukkot Festival in Other Biblical Texts" (FAT II/4), Tübingen: Mohr Siebeck (2004).*

* (no) Publikasjoner av Karl William Weyde i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. januar 2016. Besøkt 7. september 2015.
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** CRIStin
 |
**Guatemalas kvinnelandslag i fotball** representerer Guatemala i internasjonal fotball. 

Guatemala kvalifiserte seg til sitt første mesterskap i CONCACAF Gold Cup for kvinner i 1998, da de til og med stilte med et A-lag og et B-lag (sistnevnte kom sist i en annen kvalifiseringsgruppe). Selve mesterskapet gikk også bra for Guatemala, som kom til semifinalen. Der tapte de for Mexico, og de tapte også mot Costa Rica i bronsefinalen. Mesterskapet var preget av at USA ikke deltok, og da både de og Kina deltok i Gold Cup i 2000, Var Guatemala sjanseløse i sin gruppe, som i tillegg til begge disse lagene også besto av Mexico. Guatemala kvalifiserte seg ikke til neste mesterskap, da de kom bak Panama på målforskjell. I kvlaifiseringen til OL i 2004 fikk Guatemala sin hevn, og slo Panama, men de ble deretter diskvalifisert av FIFA. I kvalifiseringen til Gold Cup 2006 slo de Costa Rica, men tapte for Panama igjen, og kom ikke videre. Guatemala var så utenfor offisielle kamper mellom 2006 og 2010, ettersom de ikke deltok i kvalifiseringen til OL 2008, men returnerte til Gold Cup med å kvalifisere seg for en plass blant de åtte beste etter seire over El Salvador og Belize.

| * v
* d
* r
Nasjonale fotballandslag for kvinner i Nord-Amerika, Mellom-Amerika og Karibien (CONCACAF) |
| --- |
|  | 
* Anguilla
* Antigua og Barbuda
* Aruba
* Bahamas
* Barbados
* Belize
* Bermuda
* Canada
* Caymanøyene
* Costa Rica
* Cuba
* Dominica
* De amerikanske Jomfruøyer
* De britiske Jomfruøyer
* De nederlandske Antiller
* Den dominikanske republikk
* El Salvador
* Fransk Guyana
* Grenada
* Guadeloupe
* Guatemala
* Guyana
* Haiti
* Honduras
* Jamaica
* Martinique
* Mexico
* Montserrat
* Nicaragua
* Panama
* Puerto Rico
* Saint Kitts og Nevis
* Saint Lucia
* Saint-Martin
* Saint Vincent og Grenadinene
* Sint Maarten
* Surinam
* Trinidad og Tobago
* Turks- og Caicosøyene
* USA

 |  |
Mardalsfossen
**Eikesdalen** er en dal og ei bygd øst i Molde kommune (før kommunesammenslåingen i 2020 hørte dalen til daværende Nesset kommune) i Romsdal. Dalen strekker seg fra Eikesdalsvatnet i vest, til gården Finnset innerst i dalen mot øst. I bygda dominerer jordbruk og turisme som næringer. Den mest kjente severdigheten i dalen er det høye fossefallet Mardalsfossen.

Dalen er en V-dal formet av den nå regulerte elva Aura, og har svært bratte fjellsider. Elva utløper fra den regulerte Aursjøen og samler seg i Litlevatnet midt i dalen før den renner videre til Eikesdalsvatnet. Eikesdal var lenge tilgjengelig kun via Eikesdalsvatnet med båt, ferge eller slede vinterstid. I 1991 ble fylkesvei 191 (nå fylkesvei 6012) fra Eresfjord til Øverås i nordvestenden av vannet forlenget langs østsida av vannet og inn til dalen. Aursjøvegen forbinder Eikesdalen med Sunndalsøra.

Gårdsnavn i dalen er fra nordvest Mardal, Reitan, Utigard, Austigard, Oppigard, Sæter og Finnset.

Bilder
------

* Eikesdal sett fra øst i lia over Finnset  Foto: C. Hill, 2012Eikesdal sett fra øst i lia over Finnset  Foto: C. Hill, 2012
* Eikesdalen sett fra Aurstupet på AursjøvegenEikesdalen sett fra Aurstupet på Aursjøvegen
* Aura møter Eikesdalsvatnet i EikesdalenAura møter Eikesdalsvatnet i Eikesdalen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eikesdalen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Turforslag til Romsdalen og Eikesdalen på DNT og NRKs nettsted ut.no
* eikesdal.no
* eikesdalsvatnet.no
* eikesdalcamping.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Perfluorert oktansyre** (**PFOA**) er et kjemisk stoff som tilhører gruppen perfluorerte organiske forbindelser (PFC).

PFOA har blitt brukt i industrien siden 1950-årene. På grunn av sine vann- og smussavstøtende egenskaper, er stoffet blant annet brukt i gulvvoks og polish, maling og lakk, slippbelegg i kasseroller, gryter og stekepanner, avfettings- og rengjøringsmidler, impregneringsmidler til tekstiler og lær, og brannslokkingsmidler.

I de senere år har det blitt oppdaget at PFOA finnes som miljøgift i naturen, blant annet i blodet til dyr og mennesker. Stoffet er bioakkumulerende (brytes sakte ned og hoper seg opp i miljøet). Forskningsresultater viser at PFOA er giftig for vannlevende organismer, sannsynligvis er kreftfremkallende og har vist reproduksjonsskadelige effekter på pattedyr. Undersøkelser viser også at det kan være en sammenheng mellom PFOA-nivåer i blod og overvekt, økt kolesterol, ulcerøs kolitt og stoffskiftesykdommer.

I 2013 ble det fastsatt et forbud mot å produsere, importere, eksportere og omsette forbrukerprodukter og tekstiler som inneholder perfluoroktansyre (PFOA) og enkelte salter og estere av PFOA. Forbudet gjelder fra 1. juni 2014, er særnorsk og reguleres i produktforskriften. Forbudet gjelder imidlertid ikke matemballasje, medisinsk utstyr og matkontaktmaterialer[*bør utdypes*] som omfattes av annet regelverk.

Søsterstoffet PFOS ble forbudt 1. juli 2007 i alle forbrukerprodukter. Man vet fortsatt lite om helse- og miljøegenskapene ved mange av PFC-ene, og det gjøres et arbeid, både i Norge og i andre land, for å finne ut mer om dette.

Referanser
----------

1. ↑  Miljøstatus i Norge Arkivert 5. september 2013 hos Wayback Machine.
2. ↑  «Miljødirektoratet om forbud mot PFOA». Arkivert fra originalen 9. august 2014. Besøkt 5. januar 2022.

Kilder
------

* Stortingsmeling nr. 14 (2006–2007)

Eksterne lenker
---------------

* Miljøstatus: Perfluorerte organiske forbindelser
* Miljødirektoratet: Perfluorerte stoffer (PFOS, PFOA og andre PFAS-er)
* Nye tiltak mot perfluorerte stoffer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***Karl XIIs likferd*** er et, eller egentlig to, maleri av Gustaf Cederström, utført i 1878 i Paris og 1884 nær Uppsala. Bildet er blant de mest kjente svenske malerier.

Det første maleriet ble kjøpt i Paris av en russisk storfyrste som plasserte bildet i sitt palass, Marmorpalasset i St. Petersburg. I Sverige ble det ansett som en krenkelse at en hyllest til den falne krigerkongen Karl XII skulle befinne seg hos kongens arvefiende, og det ble derfor igangsatt en innsamling for å skaffe midler til en ny versjon av det samme maleriet. Cederström malte denne replikken på slektsgodset *Krusenberg* sør for Uppsala. 30. november (*Karl 12's dødsdag*) 1884 signerte han maleriet, og det ble sendt til Stockholm.

En nærmere analyse av bildet vil vise at det ikke er historisk korrekt. Det er vanskelig å tenke seg at det noe sted på veien fra Halden til Uddevalla finnes et slikt landskap. Cederström komponerte imidlertid bildet med stor kunstnerisk frihet og sans for det drama som motivet krevde. Karolinerne på det første maleriet hadde drag fra de franske modellene som maleren engasjerte i Paris - blant annet fra kroene, mens han i den siste versjonen hentet modellene blant dragoner, husmenn, slekt og venner fra traktene rundt Krusenberg. Det er denne siste versjonen av maleriet som har blitt et av Sveriges mest utbredte og kjente kunstverk.

Den første versjonen av maleriet, fra 1878 finnes nå på Göteborgs konstmuseum, mens *Krusenbergsversionen* fra 1884 henger på Nationalmuseum i Stockholm.

Eksterne lenker
---------------

* Gustaf Cederström: Karl XII:s likfärd Nationalmuseum, hentet 19. august 2012

Portaler: Kunst | Sverige
**Perfluorkarboner** (PFK) er organiske forbindelser av karbon og fluor.

Utslippet av PFK er i Norge totalt dominert av utslipp fra aluminiumsproduksjon. I 2000 tilsvarte utslippa 0,9 millioner tonn CO2-ekvivalenter. 96 prosent av utslippet er perfluormetan (CF4 ) og 4 prosent perfluoretan (C2F6). Utslippa av perfluorkarboner er blitt kraftig redusert de siste 10 åra[*når?*] som følge av endringer i produksjonsprosessen (blant annet p.g.a. redusert blussfrekvens).

Vedtak om avgift for utslipp av hydrofluorkarboner og perfluorkarboner gjelder følgende perfluorkarboner:

* Perfluormetan (CF4)
* Perfluoretan (C2F6)
* Perfluorpropan (C3F8)
* Perfluorbutan (C4F10)
* Perfluorcyklobutan (c-C4F8)
* Perfluorpentan (C5F12)
* Perfluorheksan (C6F14)

Referanser
----------

1. ↑  Miljøverndepartementet (22. juni 2001). «St.meld. nr. 54 (2000-2001) Norsk klimapolitikk». *022001-040010* **(norsk)**. Besøkt 2. juni 2022.
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
***Åpen verden – et forsvar for globaliseringen*** er en debattbok utgitt av forfatterne Jan Arild Snoen, Paul Chaffey, Nils Petter Gleditsch, Håvard Hegre med flere. Den kom ut i 2004, utgitt av tenketanken Civita.

I boken finner man en kritikk av Antiglobaliseringsbevegelsen, og et forsvar for globaliseringen. Bokens overordnede tese er at globaliseringskritikerne snur virkeligheten på hodet når de hevder at globalisering skaper økt fattigdom, ulikhet, miljøproblemer og konflikter. Forfatterne mener at globalisering har tvert om de motsatte konsekvensene: Velstanden øker, millioner løftes ut av fattigdom, helsetilstanden – spesielt for fattige – bedres og miljøet blir bedre. De hevder at det kulturelle mangfoldet øker, demokratiet styrkes og alle individer får økt frihet. Globaliseringen er grensesprengende framskrittsvennlig, og de multinasjonale selskapene representerer en «viktig progressiv kraft».

Referanser
----------

1. ↑  «Åpen verden». bokkilden.no. Arkivert fra originalen 8. oktober 2010. Besøkt 8. oktober 2010.
2. ↑  «Åpen Verden - Et forsvar for globaliseringen». Civita. Arkivert fra originalen 8. oktober 2010. Besøkt 8. oktober 2010.
3. ↑  «Utdrag fra Jan Arild Snoen (red.): Åpen verden: et forsvar for globaliseringen». lnu.no. Arkivert fra originalen 8. oktober 2010. Besøkt 8. oktober 2010.
4. ↑  Bent Johan Mosfjell (23. mars 2004). «Strålende, men svært trist». *Liberaleren*.
5. ↑  Per Botolf Maurseth (17. april 2004). «Grundig, men unyansert om globalisering». *Ny Tid*. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Åpen verden på Bibsys
* Les på nettet (1,5 MB) [PDF]
***Åpent hus*** er en norsk underholdningsserie med Petter Nome og Hilde Hummelvoll som gikk på NRK1 høsten 2000. De to vekslet mellom programlederjobbene. Mens den ene var i studio, var den andre å se ute i "felten", og motsatt. De to programlederne var annenhver gang i studio på Marienlyst. I studio satt publikum og man hadde kjente gjester på besøk. I tillegg var Jon Almaas såkalt «glamreporter». Han hadde innslag med premierer og andre "hotte" ting som skjedde. Programmet gikk på fredagskvelder.

Programmet ble ingen seersuksess og en av TV-anmelderne beskrev det gammeldags og forutsigbart. Premieren ble sett av 536 000. Til sammenligning hadde Skavlans *Først & sist* og Juritzens *Vil du bli millionær?* over 800 000 seere på fredagskveldene.

Programmet skulle egentlig ha ti sendinger, men dette ble redusert til ni i løpet av høsten. Årsaken var at NRK fant programmet for dyrt i forhold til antall seere.

Referanser
----------

1. ↑  «Fredagsfest i Åpent hus». *NRK*. 6.10.2000. Besøkt 25. oktober 2016.
2. 1 2 3  «Sviktes av tv-seerne». *www.dagbladet.no*. 20. oktober 2000. Besøkt 25. oktober 2016.
3. ↑  «NRK - Åpent hus - Slik så invitasjonen ut». *www.nrk.no*. 29.09.2000. Besøkt 25. oktober 2016.
4. ↑  «NRK - Åpent hus - Festen over for denne gang». *www.nrk.no*. 4.12.2000. Besøkt 25. oktober 2016.
5. ↑  «Petter Nome tar sommerjobben». *VG*. 2.5.2001. Besøkt 25. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Åpent hus* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Åpent hus* hos Filmfront Rediger på Wikidata
* Hjemmeside (arkivert av NRK)
**Lapu-Lapu City** (før 1961: **Opon**) er en filippinsk by i provinsen Cebu. Den ligger på en liten øy, Mactan, rett utenfor Cebu City, og tilhører Cebu Citys storbyområde. 

Lapu-Lapu City er knyttet sammen med Cebu med to broer, *Mactan-Mandaue-broen* og den yngre *Marcelo Fernan-broen*.

Historie
--------

Da spanjolene ankom på 1500-tallet ble det bebygde området kalt Mactan, likesom øya fremdeles heter i dag. Augustinerne grunnla landsbyen Opon i 1730, og dette var navnet helt til 1961 da den fikk bystatus. Da ble navnet endret til Lapu-Lapu City, etter den lokale høvdingen Lapu-Lapu som den 27. april 1521 beseiret den portugisiske oppdagelsesreisende Ferdinand Magellan. Magellan ble drept under denne trefningen som fant sted i strandkanten på nordsiden av Mactan. 

  

### Lufthavn

Mactan-Cebu International Airport ligger midt på Mactan, innenfor Lapu-Lapu Citys bygrenser. Den er Filippinenes nest travleste lufthavn, og har internasjonale ruteforbindelser til Tokyo, Kota Kinabalu, Singapore og Hongkong (november 2004). 

Den høye frekvensen trafikk fra Japan skyldes dels at området er populært turistmål (en rekke luksushoteller og *Beach Resorts* ligger innen bygrensene, langs Mactans østkyst), dels at en rekke japanske firmaer har etablert seg i et stort frihandelsområde nord i Lapu-Lapu City. 

### Pilegrimsmål

Byen har også et viktig lokalt katolsk pilegrimsmål, en Maria-statuett ved navn *Virgen de la Regla* i sognekirken i Opon, det navn som bykjernen fremdeles går under.

Referanser
----------

1. ↑  «2020 Census of Population and Housing (2020 CPH) Population Counts Declared Official by the President». *folketellingen 2020*. Filippinenes statistikkbyrå. 7. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lapu-Lapu City – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
Et **åpent system** er innen informasjonsteknologien et datamaskinsystem som sørger for en kombinasjon av interoperabilitet, portabilitet og åpne standarder for programvare.

Betegnelsen ble populær tidlig på 1980-tallet for å beskrive datasystemer som hovedsakelig var basert på UNIX. Dette systemet var fritt tilgjengelig, i motsetning til de mer lukkede stormaskinene og minidatamaskinene på denne tiden.

Etterhvert som UNIX ble kommersialisert og gjenstand for patenter, opphørte også store deler av denne friheten. På 1990-tallet fikk begrepet en mer formalisert betydning, gjennom fremveksten av åpne programvarestandarder som for eksempel Single UNIX Specification og organisasjoner som Open Software Foundation og etterfølgeren The Open Group.

Andre eksempler er på åpne systemer er kommet fra Sun Microsystems: Gjennom OpenOffice.org ble kildekoden til StarOffie frigjort, prosjektet OpenSolaris var basert på det tidligere lukkede operativsystemet Solaris, og OpenSPARC har bidratt til å gjøre SPARC til et åpent og fritt prosjekt.
Innen filosofien er **grunnprinsipp** et grunnleggende påstand eller en antagelse som ikke kan avledes fra noen annen påstand eller antagelse.
Innen fysikk er en størrelse eller verdi basert på grunnprinsipper dersom den kan beregnes ut ifra et sett grunnleggende etablerte fysiske lover og konstanter, og ikke behøver nye konstanter og modeller.
Innen matematikk kalles et grunnprinsipp et aksiom eller postulat.

Grunnprinsipper i formal logikk
-------------------------------

I formal logikk, dvs. et system av påstander som er logisk forenlig med hverandre, er det sannsynlig at noen av påstandene kan utledes fra andre. For eksempel i syllogismen: "Alle mennesker er dødelige; Sokrates er et menneske; Sokrates er dødelig" kan det siste utsagnet avledes fra de to forrige, som dermed er grunnprinsipper. (Mens "En sten kan ikke flyve; Mor Lille kan ikke flyve; Altså er Mor Lille en sten", ikke er en syllogisme. Da måtte f.eks det første utsagnet vært "Alt som ikke kan flyve er stener")

Et grunnprinsipp kan ikke utledes fra noe annet. Det klassiske eksempelet er Euklids *Elementer*. Hundrevis av påstander baseres på et sett definisjoner, postulater og fellesbetegnelser som etableres som grunnprinsipper. Verket begynner med definisjoner av grunnleggende begreper som et punkt, en linje, en flate, en sirkel og så videre. Euklid framsetter så en rekke påstander (aksiomer) som er av en slik art at de ikke kan bevises, men som kan aksepteres som intuitivt sanne. Ett eksempel er aksiomet som sier at to ikke-parallelle linjer vil møtes i et punkt. Av aksiomene utleder så Euklid ved deduktiv logikk en serie teoremer. Ett eksempel er beviset for at i en rettvinklet trekant vil arealet av en halvsirkel fra hypotenusen være lik summen av arealene for halvsirklene fra katetene.

Aristoteles er forfatter av den tidligste bevarte tekst om logikk, og formulerte et prinsipp som senere er regnet som kilden til navnet grunnprinsipp i sin *Meta ta physica*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
I dag er det bare bevart 28 stavkirker i Norge Foto: Nina Aldin Thune 
100 av de typiske telefonkioskene skal bevares i Norge. «Riks» ble tegnet arkitekt Georg Fredrik Fasting i 1932
**Forekomstverdi** knytter seg antallet av forekomsten av ulike bygningstyper. Det kan gjelde både sjeldne og vanlige bygningstyper. Er forekomsten høy av en type kulturminner, er det vanlig at man freder det beste, mest representative og autentiske eksemplaret. Forekomstverdi er knyttet til målsettingen om å sikre et representativt utvalg av bygninger på landsbasis. Representativitet vurderes i forhold til geografisk, sosial, etnisk, næringsmessig og tidsmessig bredde.

Kirkebygninger
--------------

Stavkirkene er et eksempel på en bygningstype som var vanlig i middelalderen, men idag er det bare 28 stavkirker igjen.

Eksterne lenker
---------------

* Riksantikvarens ordforklaringer

| * v
* d
* r
Kulturminneverdier |
| --- |
| 
* Anekdoteverdi
* Antikvarisk verdi
* Arkitektonisk verdi
* Autentisitet
* Bruksverdi
* Forekomstverdi
* Historisk verdi
* Identitetsverdi
* Kunstnerisk verdi
* Miljøverdi
* Pedagogisk verdi
* Symbolverdi

 |
Lappskattelandet *Oulusjaur* vises på landsmåleren Jonas Persson Geddas kart over Umeå lappmark fra 1671. Landet lå vest for Sorsele.
Et **lappskatteland** er en tidligere svensk skatteinnkrevingsenhet. Det var et landområde som ble brukt av en eller flere husstander, vanligvis samer, og som var registrert i skattematriklene som grunnlag for skatteplikt. Lappskatteland er kjent fra 1568 og fram til det ble opphevet av Riksdagen i 1928.

Fra samenes synspunkt var lappskatteland privat eiendom. Det kunne arves, selges, kjøpes og skattelegges. Fra statens synspunkt var det *bruksretten* som ble skattlagt, ikke eierskapet til jorda. Spørsmålet har vært utredet i mange omganger. 

Annica Wennströms roman *Lappskatteland – en familjsaga* (2007) skildrer en konflikt mellom svenske samer og bureisere i 1861. Den ble utgitt på norsk i 2011 som *Lappskatteland*.

Referanser
----------

1. ↑  Gudrun Norstedt. *Lappskattelanden på Geddas karta: Umeå lappmark från 1671 till 1900-talets början*. Umeå, 2011. ISBN 978-91-972374-4-4 omtale av boka; skogsfrun.se
2. ↑  Sandberg-Aira, Carita.  *Lappskatteland: vem har bäst äganderätt till skattelanden i lappmarken?*. Luleå tekniske universitet, 2010
3. ↑  Lars Holsten. Lappskatteland Arkivert 5. februar 2017 hos Wayback Machine.; Västerbottens museum, 2000
4. ↑  Annica Wennström: Lappskatteland – en familiesaga Arkivert 5. februar 2017 hos Wayback Machine.; bloggen Samisk bibliotektjeneste
***Tiberioides*** er en slekt av biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

Middelsstore, langstrakte, jevnbrede biller. På farge er de svarte eller mørkebrune. **Hodet** er stort og bredt med små, runde fasettøyne. Midt i pannen sitter det et kort horn. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. **Brystskjoldet** (pronotum) er avrundet firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. **Dekkvingene** er ganske lange, parallellsidige, blanke, med kraftige punktrader.

Levevis
-------

Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Assam, Myanmar og Nepal.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien Passalidae - totalt 70 slekter
				+ Underfamilien Macrolininae
					- Slekten ***Tiberioides*** Gravely, 1913
						* *Tiberioides austeni* Gravely, 1914
						* *Tiberioides borealis* (Arrow, 1907)
						* *Tiberioides kerleyi* Kon & Araya, 2007
						* *Tiberioides kuwerti* (Arrow, 1907)

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* (en) *Tiberioides* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Tiberioides* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**Åsmund Lindal** (født 3. april 1953) er en norsk fotograf, grafisk designer og kommunikator, bosatt i Drøbak.

Han er oppvokst på Nøtterøy, var ferdig med gymnaset i 1972 og studerte deretter sosiologi ved Universitetet i Oslo.

I årene 1973-1974 arbeidet han som redaksjonssekretær i bladet *Miljø-magasinet*. Siste halvdel av 1970-tallet arbeidet han med informasjon og reklame i Pax forlag.

Tidlig på 1980-tallet var han sivilarbeider, og samtidig engasjert i arbeidet med fotodokumentasjon fra boligslummen på Oslo østkant. Dette arbeidet resulterte i 1982 i fotoboka *Oslobilder*.

Lindal var på 1980-tallet sentral i informasjonsarbeidet i forbindelse med aksjonene mot utbyggingen av Alta-vassdraget, da samarbeidet mellom aksjonistene og Miljø-magasinet resulterte i boka *Alta-bilder*. Denne var redigert av Lindal sammen sammen med Jan Borring, Britt Hveem og fotograf Helge Sunde.

Fram til 1984 arbeidet Lindal med lay-out i ukeavisen Ny Tid, før han startet egen virksomhet innen grafisk design. Han flyttet til Ås i 1987. Derfra leverte bedriften produkter til forlag, bokhandel, humanitære organisasjoner, offentlige etater og departementer. Lindals firma skiftet i 2007 navn til Ilios kommunikasjon, da han flyttet fra Ås til Drøbak.

Lindal er tilsluttet bildebyrået Samfoto. Han er også medlem av organisasjonen GRAFILL og Forbundet Frie Fotografer.

Bibliografi
-----------

* *Oslobilder*, Universitetsforlaget 1982. ISBN 82-00-05561-2

Eksterne lenker
---------------

* Presentasjon av Lindal på Ilios kommunikasjons nettsted
* Ilios kommunikasjons nettsider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
*Så du etter langrennsløperen Jan Halvarsson?*

**Jan Halvardsson** (født 26. juli 1976) er en svensk tidligere skihopper som representerte Sysslebäcks IF. Han konkurrerte internasjonalt i årene 1995-1998. Han greide ikke å bli blant de 30 beste og ta poeng i noen av de tre verdenscuprennene han deltok i – best var 36.-plass (av 50 deltakere) i Falun 11. mars 1998. Halvardsson deltok i VM i Trondheim i 1997, der han ble nummer 50 i normalbakken og 55 i storbakken, begge av 58 deltakere, og var på det svenske laget som ble sist av 13 lag i lagkonkurransen. Han ble svensk mester i stor bakke i 1997.

Referanser
----------

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, s. 192-194
* Svenska Skidförbundet: Backe/nordisk kombination (svenske mestere i skihopping og kombinert, besøkt 23. oktober 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jan Halvardsson – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (en) Jan Halvardsson – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Kiek in de Kök** (norsk: *Kikk inn i kjøkkenet*) er et festningstårn i Tallinn, Estlands hovedstad.

Kiek in de Kök-navnet er ikke helt unikt; det er et nedertysk navn som i middelalderen ble tatt i bruk her og der nettopp om konkrete festningstårn. Man kunne fra disse høye byggverkene så å si kikke inn i kjøkkenene til borgerne i husene nedenfor.

Det aktuelle tårnet i Tallinn er en del av bestningsverkene til borgen Castrum Danorum. Det ble bygget som kanontårn sent på 1400-tallet, ca. 1475. Tårnet er 49,4 meter høyt, har en diameter på 17 m, og murene er 3-4 m tykke. Det var på sin tid det største av sitt slag i Nord-Europa.

Under Livlandskrigen ble tårnet delvis ødelagt (kanonkuler som er murt inn i veggene minner i dag om skadene), men ble senere gjenoppbygd. Det er nå helt restaurert til det useende det hadde på 1600-tallet og huser en del av Tallinns bymuseum, med en utstilling om Tallinns utvikling og militære historie.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kiek in de Kök – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  

Portal: Estland
Stjernebildet Sirius, Hundestjernen, gjengitt i et astronomisk manuskript fra 800-tallet
**Hundedagene**, eller **røtmåneden**, varer etter vår kalender fra 23. juli til 23. august, noen steder regnes hundedagene fra 24. juli til 24. august; i skuddår fra 22. juli. Det er knyttet mye folketro til denne måneden, som vanligvis er den varmeste tiden på sommeren.

Etymologi og astronomisk bakgrunn
---------------------------------

Hundedagene er omtalt allerede i antikken (latin: dies caniculares). Navnet kommer av Canicula, Hundestjernen, også kjent som Sirius. I oldtidens Egypt observerte man at Hundestjernen startet sin stigning samtidig med at Nilen begynte å stige, og den varmeste tiden på året startet. Man trodde stjernen var skyld i elvens stigning og kalte den påfølgende måneden (den tiden da solen passererer gjennom Løvens tegn) for hundedagene. Avstanden fra jorden til Sirius er mer enn åtte lysår, og stjernen har i realiteten ingen påvirkning på vær og temperatur på jorden. Sirius vender hvert år tilbake til nattehimmelen på sensommeren, men posisjonen skifter gradvis i forhold til sola, og stjernen vil om ca. 10 000 år stige midt på vinteren.

Betegnelsen «røtmåneden», som brukes enkelte steder i Norge, kan komme fra mellomtysk, der «Rode» betyr hund.

Hundestjernen

Folketro og observasjoner
-------------------------

I folkeetymologien er navnet «røtmåneden» blitt knyttet til råte, ettersom matvarer i denne varmeste sommertiden har lett for å råtne.

Ifølge folketroen har hunder lett for å bli ville og gale under hundedagene, og fluene øker i antall. 

Perioden er mye brukt i forbindelse med værspådommer: Er det fint vær 23. juli, holder det seg fint ut hundedagene. Tilsvarende, hvis det regner 23. juli, vil det regne den kommende måneden.

En del andre fenomener er også typiske for hundedagene, på grunn av økt varme. Det er blant annet vanlig med en voldsom oppblomstring av maneter i fjordene. Ettersom temperaturen i sjøen er høy, er det lite næringssalter i vannet, på grunn av algevekst. Dette kan være årsaken til at detritus og annet organisk materiale flyter opp, men disse sammenhengene er ikke dokumentert.

Hundedagene er ikke markert på primstaven.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Alver (1970)
2. 1 2  Hødnebø (1962)
3. 1 2 3  Sjekk kjøleskapet, hundedagene er her! Bergens Tidende
4. 1 2  Kelly (2009), s. 59
5. ↑  Er du klar for disse? Bergens Tidende
6. ↑  Nå har maten lettere for å mugne NRK

Litteratur
----------

* Alver, Brynjulf (1970). *Dag og merke: folkeleg tidsrekning og merkedagstradisjon*. U-bøkene. Oslo: Universitetsforlaget. s. 138–139.
* Hødnebø, Finn (1962). *Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder fra vikingtid til reformasjonstid. 7: Hovedstad-judar*. Oslo: Oslo : Gyldendal, 1956-1978. s. 81.
* Kelly, Bethanne [… et al.] (2009). *An Uncommon History of Common Things*. Washington: National Geographic Books. ISBN 978-1426204203.

  

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg |
| Friidrett |
| Friidrett Norgesmesterskap |
| Bronse | 1994 Jessheim | Spydkast |

**Åsmund Martinsen** (født 21. april 1972 i Oslo) er en norsk friidrettstrener som hadde ansvar for den olympiske mesteren i spydkast Andreas Thorkildsen.

Liv og virke
------------

Martinsen er selv en tidligere spydkaster. Han representerte sportsklubben Vidar og har personbeste med 68,12 meter fra NM på Jessheim 21. august 1994. Kastet holdt til tredjeplass og bronsemedalje. Han tok over treneransvaret for Andreas Thorkildsen høsten 1999, og de startet et suksessfullt samarbeid.

Han gikk på Ulsrud videregående skole fra 1988 til 1991, og tok siden utdannelse som cand. mag realfag, med fordypning matematikk. Videre har han tatt trener III-kurs i regi av Norges Friidrettsforbund. Han har tidligere vært fagansvarlig for spydkast ved Norges Friidrettsforbund.

Martinsen sto for utarbeidelsen av årsplan, ukeplan samt konkurranseplan og et årlig budsjett for den sportslige satsingen til Andreas Thorkildsen. Han har kontakt med turntrener, manager, fysioterapeut, leger og forbundets sportssjef med hensyn til Thorkildsens planer og utvikling.

Martinsen er ansatt gjennom Norges Friidrettsforbund som trener for Thorkildsen. Som del av stillingen bidrar han også på en rekke samlinger for kastere i Norge.

Den 9. januar 2010 mottok Martinsen utmerkelsen «Årets trener» for sesongen 2009 under Idrettsgallaen 2010 i Håkonshall på Lillehammer.

Referanser
----------

1. ↑  friidrett.no med NM-statistikk Arkivert 6. mars 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata*

| * v
* d
* r
Idrettsgallaen: Årets trener |
| --- |
| 
* 2001: Marit Breivik (håndball)
* 2002: Mika Kojonkoski (skihopp)
* 2003: Mika Kojonkoski (skihopp)
* 2004: Marit Breivik (håndball)
* 2005: Peter Mueller (skøyter)
* 2006: Marit Breivik (håndball)
* 2007: Marius Arnesen (alpint)
* 2008: Marit Breivik (håndball)
* 2009: Åsmund Martinsen (friidrett)
* 2010: Ståle Solbakken (fotball)
* 2011: Egil Kristiansen (langrenn)
* 2012: Petter Løvberg (svømming)
* 2013: Egil Gjelland (skiskyting)
* 2014: Håvard Tjørhom (alpint)
* 2015: Alexander Stöckl (skihopp)
* 2016: Johan Flodin (roing)
* 2017: Leif Olav Alnes (friidrett)
* 2018: Gjert Ingebrigtsen (friidrett)
* 2019: Leif Olav Alnes (friidrett)
* 2020: *ikke utdelt*
* 2021: Leif Olav Alnes (friidrett)
* 2022: Thorir Hergeirsson (håndball)

 |
Dette er et japansk navn. Slektsnavnet er «Kido».

**Kido Takayoshi** (født 11. august 1833 i Hagi, i Chōshū Domain (dagens Yamaguchiprefekturet) død 26. mai 1877, 44 år gammel) ble også omtalt som Kido Koin var en japansk politiker og statsmann under de siste årene av Tokugawa shogunatet og Meijirestaurasjonen. 

Kido Takayoshi med sverd.
Kido brukte også aliaset Niibori Matsusuke. Kido var den siste sønnen av Wada Masakage, en samurai og lege. Han ble adoptert i en alder av sju år, og frem til 1865 var kjent under navnet Katsura Kogorō. Han ble utdannet ved akademiet før han i 1852 dro til Edo for å studere sverdkunst, der han også etablerte et vennskap med flere radikale samuraier fra området.

I 1871 påbegynte Takayoshi en verdensomspennende reise som blant annet førte ham til USA og til flere land i Europa, og han var spesielt interessert i de vestlige utdanningssystemer og den politikken som ble ført i vestlige land.[] Da han returnerte til Japan, ble han en sterk forkjemper for etableringen av en konstitusjonell regjering også der.[]

Kido innså at Japan ikke var i noen posisjon til å utfordre de vestlige makter i landets nåværende tilstand.[] Han kom tilbake til Japan akkurat i tide til å forhindre en invasjon av Korea (Seikanron).[] Kido trakk seg fra regjeringen og han mistet dermed sin dominerende posisjon i protest mot den japanske Taiwan-ekspedisjonen i 1874, som han hadde kjempet iherdig for å forhindre.[] Han var også ansvarlig for opplæringen til den unge keiseren Meiji.[]

Under Satsuma-opprøret i 1877, i en alder av 44 år, døde Kido av en sykdom som hadde plaget ham i lang tid. Kidos dagbok avslører en intens intern konflikt mellom hans lojalitet til sitt domene, Chōshū, og en større interesse for landet.[] Han skrev ofte om at han måtte kjempe mot rykter i hjemstedet om at han hadde forrådt hans gamle venner.[] Ideen om en samlet japansk nasjon var fortsatt en relativ ny ide i Japan og størstedelen av samuraiene brydde seg mer om å sikre rettigheter for sitt eget domene.

Hans yngre søsters barnebarn var politikeren Kido Kōichi fra Tokyo.

Takayoshi er grunnlaget for karakteren Katsura Kotarou i mange japanske tegneserier og animasjonsfilmer.

Referanser
----------

1. ↑  National Diet Library, Japan: Kido, Takayoshi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NLA **·** NDL **·** NDL **·** CiNii
 |
**Phumzile Mlambo-Ngcuka** (født 3. november 1955 i Claremont i Transkei i dagens KwaZulu-Natal) er en sørafrikansk politiker. Hun var visepresident i Sør-Afrika fra 2005 til 2008.
10 juli 2013 ble Mlambo-Ngcuka oppnevnt som ny leder for UN Women. Hun etterfølger Michelle Bachelet.

Bakgrunn
--------

Mlambo-Ngcuka tok i 1980 bachelorgrad i samfunnsfag fra University of Lesotho, fullførte i 1988 et program i kjønnsstudier og utvikling ved University College London og tok i 2003 mastergrad ved University of Cape Town. Hun har arbeidet som lærer og vært involvert i utviklingsarbeid.

Engasjement i African National Congress
---------------------------------------

Hun var aktiv i African National Congress (ANC) og i kampen mot apartheid, både i og utenfor Sør-Afrika.

Etter overgangen til flerpartidemokrati, fikk Mlambo-Ngcuka i 1994 plass i parlamentet. Hun ble samme år utnevnt til en statssekretærpost før hun i 1999 ble hun minister for mineraler og energi. Som minister hadde hun ansvar for å styrke svarte sørafrikaneres stilling i sektorene og samtidig sikre utenlandske investeringer.

Visepresident
-------------

Visepresident Phumzile Mlambo-Ngcuka på talerstolen under et besøk i Kina i 2007
Da president Thabo Mbeki i 2005 utnevnte henne til visepresident, ble hun den første kvinne i dette embetet. Hun erstattet Jacob Zuma, som måtte gå av etter en korrupsjonssak. Phumzile Mlambo-Ngcuka er gift med Bulelani Ngcuka, statsadvokaten som satte i gang etterforskning av Zuma.

Mlambo-Ngcuka var medlem av den nasjonale eksekutivkomiteen og var nestleder i ANC. Hun støttet president Mbeki og trakk seg fra nestledervervet da Mbeki måtte gå av i 2008. Hun trakk seg også fra visepresidentembetet.

Partiskifte
-----------

Mlambo-Ngcuka var parlamentsmedlem for ANC til 2008, da hun gikk ut av nasjonalforsamlingen. I 2009 gikk hun over til partiet Congress of the People.

Mlambo-Ngcuka er fra 2007 visekansler ved Tshwane University of Technology.

Referanser
----------

1. ↑   Davos 2014 Participant List, uttrykt i referansen som 1955[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000025384, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Phumzile Mlambo-Ngcuka from South Africa appointed as new UN Women Executive Director», *UN Women*, 10. juli 2013, besøkt 4. september 2013.
4. 1 2  «Phumzile Mlambo-Ngcuka» Arkivert 29. november 2011 hos Wayback Machine. *Who’s Who Southern Africa*, besøkt 4. juli 2012.
5. 1 2 3  «Profile: Phumzile Mlambo-Ngcuka», *BBC News*, 22. juni 2005, besøkt 4. juli 2012.
6. ↑  «Woman named new SA deputy leader», *BBC News*, 22. juni 2005, besøkt 4. juli 2012.
7. ↑  «ANC confirms Mbeki's successor», *BBC News*, 23. september 2008, besøkt 4. juli 2012.
8. ↑  «Resignations rock SA government»*BBC News*, 23. september 2008, besøkt 4. juli 2012.
9. ↑  «Phumzile, Macozoma defect to Cope», *Mail & Guardian Online*, 1. mars 2009, besøkt 4. juli 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** Munzinger (iba) **·** Discogs
 |
**The Tanzania Zambia Pipeline Ltd** (**Tazama**), er en oljerørledning som transporterer råolje mellom Dar-es-Salaam havn i Tanzania og oljeraffineriet Indeni i Ndola i Zambia.

Oversikt
--------

Tazama er en 1 710 km lang oljerørledning som blei tatt i bruk i 1968. Den er designet for å kunne transporterer så mye som 1,1 millioner tonn råolje per år, men kun 600 000 tonn er gjennomsnittlig transportert. Ledningen består av en blanding mellom 8 og 12 tommers (20 til 30 cm i diameter) rørledning. For å pumpe oljen fra havet og opp til Ndola som ligger om lag 1 300 moh trengs det 7 pumpestasjoner. Fem av pumpeanleggene ligger i Tanzania og to i Zambia.
Anlegget blei i sin tid bygd av det italienske oljeselskapet Snamprogetti og finansiert hovedsakelig av den italienske stat.

Eierforhold
-----------

Tazama eies av statene Tanzania og Zambia i fellesskap. Zambia eier 2/3 og Tanzania resten.
Det har lenge vært snakk om en privatisering av oljerørledningen, men det er det ikke blitt noe av. Driften av den er imidlertid satt bort til private.

Tankterminal
------------

Tazama eier også en egen tankterminal i Dar-es-Salaam hvor tankbåter opp til 90 000 tonn dødvekt kan legge til. I tankterminalen i Dar-es-Salaam kan det lagres hele 77 000 m³ råolje. En 36 tommers oljerørledning på 3,3 kilometer går fra kysten ut til terminalen for de største skipene. Det er også en terminal (Kurasani) som tar i mot de noe mindre skipene på opp til 40 000 tonn dødvekt. Tankterminalen fikk omfattende skader under tsunamien i 2004, og i forbindelse med det planlegges det en oppgradering av anleggene slik at tankskip på 120 000 tonn dødvekt kan legge til. (Men en slik oppgradering har det vært snakk om siden 1997.)

Status
------

Oljerørledningen har hatt store tekniske problemer de siste årene. Det har vært en rekke lekkasjer og pumpene har sviktet oftere og oftere. Et fornyelsesprogram har vært på trappene i mange år, og det er beregnet at oljerørledningen må oppgraderes for om lag 200 millioner norske kroner. En har forhåpninger om at en i løpet av 2008 kan få på plass finansieringen av oppgraderingen.

Planer
------

Det foreligger planer om å forlenge rørledningene til Lubumbashi i Kongo, Mosambik og til Harare i Zimbabwe via den zambiske hovedstaden Lusaka. Sannsynligvis vil kostnadene overstige nytten.
| Slaget ved Efesos |
| --- |
| Konflikt: Det joniske opprøret og perserkrigene |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 498 f.Kr. |
| Sted | Jonia |
| Resultat | Persisk seier |

 |
| Stridende parter |
| Jonia | Persia |
| Kommandanter og ledere |
| Eualkides † | Artafernes |

| Perserkrigene |
| --- |
| Efesos – Lade – Marathon – Thermopylene – Artemision – Salamis – Plataiai – Mykale – Eurymedon – Kypros |

**Slaget ved Efesos** (498 f.Kr.) var et slag i det joniske opprøret hvor satrapen Artafernes beseiret styrkene til de joniske opprørerne.

Bakgrunn
--------

De joniske grekerne som var undersåtter for det mektige persiske riket, hadde gjort opprør mot perserne på oppfordring fra Aristagoras. Han ba athenerne om hjelp etter at han fikk jonerne med seg i opprøret, og de sendte 20 skip som støtte. Disse skipene, sammen med fem fra bystatene Eretria og jonerne, plyndret Sardis og brente byen ned. Under plyndringen gjorde perserne motstand, og jonerne, athenerne og andre trakk seg tilbake til skipene sine.

Slaget
------

Etter ødeleggelsen av Sardis fulgte perserne etter de greske styrkene til Efesos. Grekerne stilte seg opp til angrep, men perserne seiret. En av de greske kommandantene, Eualkides, som ledet de eretrianske styrkene, ble drept.

Litteratur
----------

* Herodot, *Historie*, bok fem, kapittel 102.
**Sandra Allen** (født 11. oktober 1978 i Sydney), australsk softballspiller som deltok i de olympiske leker 2000 i Sydney, 2004 i Athen og 2008 i Beijing.

Allen vant en olympisk bronsmedalje i softball under sommer-OL 2000 i Sydney. Hun var med på det australske laget som kom på tredjeplass i softballturneringen bak USA og Japan.

Fire år senere, under sommer-OL 2004 i Athen vant hun en sølvmedalje med det australske softballdamelandslaget som tapte finalen med 1-5 til USA.

Hun var også med på bronselaget under sommer-OL 2008 i Beijing.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 2004 Hellas’ flagg Athen - Sølv i softball Australias flagg Australia
* Bronse 2000 Australias flagg Sydney - Bronse i softball Australias flagg Australia
* Bronse 2008 Kinas flagg Beijing - Bronse i softball Australias flagg Australia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sandra Allen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Sandra Allen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Sandra Allen – Australian Olympic Committee Rediger på Wikidata
Frederick Winslow Taylor, tidlig forkjemper for vitenskapelig arbeidsdeling, også kjent som taylorisme
**Vitenskapelig arbeidsdeling** eller **taylorisme** er betegnelsen på en metode for planlegging av produksjon under industrialiseringen. Den ble introdusert i boken *The Principles of Scientific Management* (1911) av den amerikanske ingeniøren Frederick Winslow Taylor (1856–1915).

Vitenskapelig arbeidsdeling innebærer at industriprodukter skal bære preg av vitenskapelig utformede metoder, og at alt tankearbeid flyttes fra verkstedgulvet til ulike planleggingsavdelinger. Den beste ledelsen er ifølge Taylor den som er basert på riktig vitenskap, ellers kan produksjonen bli ineffektiv, hvilket i sin tur fører til økonomisk tap. Hovedmålet med ledelse i bedrifter er å sikre optimal velstand for både arbeidsgiver og ansatt. Effektiviseringen av masseproduksjonen på 1900-tallet, som samlebåndsproduksjonen i industrien, var sterkt påvirket av Taylors tankegang.

Taylor blir i dag i stor grad kritisert for sitt menneskesyn, da han baserte teoriene sine på en grunntanke om at menneskets eneste motivasjon er økonomi, og at det har en naturlig tendens til unnasluntring.[]

I dag brukes begrepet taylorisme om arbeidsorganisasjoner med høy grad av spesialisering og sentralisering.[]

I 1918 ble en forskningsorganisasjon kalt "Masaryk Academy of Work" (Masaryk Academy of Labour) grunnlagt i Praha for å studere dette problemet.

Se også
-------

* Fordisme
* Fremmedgjøring
* Hawthorneeffekten

Referanser
----------

1. ↑  PRECLÍK, Vratislav: K stému výročí vzniku Masarykovy akademie práce (One hundred years of the Masaryk Academy of Labour), in Strojař (The Machinist): Journal of MA, časopis Masarykovy akademie práce, leden – červen 2020, roč. XXIX. , dvojčíslo 1, 2. - Czechia - ISSN 1213-0591, registrace Ministerstva kultury ČR E13559, str. 2–20

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** HDS **·** NDL
 |
**Svein Roger Olsen** (født 10. januar 1981) er en norsk bowlingspiller fra Oslo som representerer Litego BK. Olsen startet å spille bowling i 1997, og i 2003 ble han tatt ut på landslaget. Olsen har vunnet Umbroligaen 4 ganger med Solli BK. I 2008 ble han Norgesmester i singel og vant kongepokal. Sammen med Thomas Fredrik Fagerstrøm (Solli BK) har Svein Roger vunnet NM i dobbel 2 ganger. Med Solli BK har han også vunnet lag-NM flere ganger. I 2011 ble han Norgesmester for lag nok en gang, denne gangen med Frogner BK.

I 2012 spilte han EM i Wien og tok med seg bronse i lag og spilte seg også frem til bronsemedalje i Master-sluttspillet.

Spiller også for den Svenske eliteserieklubben Waxnäs BC, fra Karlstad.

Meritter
--------

* EM Moskva 2005: 2.-plass i lag og 2.-plass i trio.
* Irish Open 2006: 1.-plass. (European Bowling Tour)
* EM Wien 2007: 2.-plass i lag.
* Norgesmesterskapet 2008: 1.-plass individuelt og dobbel.
* VM Thailand 2008: 3.-plass i lag.
* E-Cup, Tyskland: 2.-plass
* EM Danmark 2009: Bronse i dobbel.
* EM Wien 2012: Bronse i lag og Bronse i singel (Master)
***Alingsås Tidning*** (AT) er en svensk morgenavis og nettavis. Den utkom første gang under navnet «Alingsås Weckoblad» 7. januar 1865. Morgenavisen utgis i Alingsås kommune, Herrljunga kommune og Vårgårda kommune tre dager i uken (tirsdag, torsdag og lørdag). Avisen når 55% av innbyggerne i de tre kommunene og opplaget er cirka 12 000, ifølge AT's nettavis (september 2016).

Avisen har siden begynnelsen blitt utgitt av familien Michelsen, første utgiver var Janus Daniel Michelsen og avisen og mediehuset drives nå av fjerde og femte generasjon. Avisen inngår i aviskonsernet William Michelsen Boktryckeri. Avisen betegner seg politisk som uavhengig liberal.

Historikk
---------

* 1865: AT ble først utgitt under navnet *Alingsås Weckoblad*.
* 1888: Avisen bytter navn til *Alingsås Tidning*.
* 1982: Avisen ble slått sammen med Elfsborgs Läns Tidning.
* 2007: AT ble en nettavis.

Referanser
----------

1. 1 2 3  <«Om Alingsås Tidning». alingsastidning.se. Arkivert fra originalen 19. oktober 2016. Besøkt 30. september 2016.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |