recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Norsk Motorcykkel Union** (**NMCU**) er en landsdekkende interesseorganisasjon for gatemotorsyklister (organisasjonsnummer 971 248 947 ). NMCU ble stiftet i 1972, og har i overkant av 10 000 betalende medlemmer[]. Organisasjonens øverste organ er sentralstyret som velges på årsmøtet. Styreleder per 2023 er Odd Terje Døvik. NMCU har tillitsvalgte i kretsstyrer, i 15 fylker. NMCU sekretariatet ligger i Moss og hadde per november 2017 to heltidsansatte. Organisasjonens forretningsadresse er i Oslo.

NMCU er først og fremst en interessepolitisk organisasjon og er høringsinstans for de ulike direktorater og departementer i saker som angår motorsykkel, og har fått gjennomslag i flere trafikk-relaterte saker i rikspolitikken. NMCU er representert i den europeiske paraplyorganisasjonen FEMA (Federation of European Motorcyclists' Associations).

NMCUs Trafikksikkerhetskomité har gitt ut bøkene *Full kontroll* (2001) og *Godt tenkt* (2007) - sistnevnte med økonomisk støtte fra Statens vegvesen. Begge bøkene er anbefalt lesing av Trygg Trafikk. Disse bøkene ble samlet i én utgave og utgitt i 2022 - samme år som NMCU feiret 50-års jubileum.

Bokutgivelser
-------------

* *Full kontroll* (2001) ISBN 82-92276-00-9
* *Godt tenkt* (2007) ISBN 978-82-92275-02-3
* *Full kontroll* (revidert utgave 2022) ISBN 978-82-92275-07-8

Referanser
----------

1. ↑  Brønnøysundregisteret: Norsk motorcykkel union Besøkt 19. juni 2023
2. ↑  NMCU. «Hva har NMCU oppnådd?» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 10. august 2016. Besøkt 10.10.2016.
3. ↑  FEMA: Members Besøkt 19. juni 2023
4. ↑  Trygg Trafikk: Atferd på motorsykkel Besøkt 19. juni 2023

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Norsk Myndeklubb** (NMK) ble stiftet 11. mars 1946 med navnet *Norsk Afghaner Klubb*. Klubben er tilsluttet Norsk Kennel Klub og er topporgan for mynderasene afghansk mynde, azawakh, borzoi, italiensk mynde, polsk mynde, saluki, skotsk hjortehund, sloughi, spansk galgo, ungarsk mynde og whippet.

Historie
--------

Det var *Isabella Cavallini Tønnesen*, som drev oppdrett med afghaner, som tok initiativet til dannelsen av klubben. Allerede i startfasen ble mulighetene for å stifte en klubb som omfattet alle mynder undersøkt, men først i 1957 ble borzoi og whippet inkludert. Klubben byttet da navn til *Norsk Whippet, Russisk og Afghansk Myndeklubb* (NWRAMK).

I 1971 hadde klubben ca. 200 medlemmer, men antallet steg drastisk da Norsk Kennel Klub (NKK) i 1972 vedtok at klubben også skulle omfatte rasene irsk ulvehund, italiensk mynde, saluki og skotsk hjortehund. I 1975 fikk klubben NKKs godkjennelse til også å inkludere rasene faraohund, ibizahund og sloughi. Noen av disse rasene har siden forlatt klubben og dannet sine egne klubber. Greyhound-folket startet Norsk Greyhoundklubb allerede i 1952, og var således aldri med. Norsk Irsk Ulvehundklubb ble dannet i 1977. Podenco-folket startet Podencoklubben i 1990. Den organiserer rasene etnahund, faraohund, ibizahund, podenco canario og podengo portugues.

Klubbens første lokalavdeling ble stiftet i Trøndelag samme år som ulvehundene forsvant til sin egen klubb. I 1990 byttet så klubben navn til det mer kortfattede; *Norsk Myndeklubb*.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Myndeklubbs hjemmesider
**Sambeskatning av ektefeller** er en norsk skatteordning hvor ektefeller lignes under ett. Dette betyr at ektefellenes inntekter og utgifter regnes sammen ved beregningen av grunnlaget for alminnelig inntekt. Ved sambeskatning skal ektefellene gis personfradrag etter klasse 2.

Sambeskatning kan medføre både skattelette og skatteskjerpelse, avhengig av de øvrige skatteregler og ektefellenes inntekter. Under et system med progressive skattesatser vil sambeskatning medføre en høyere skattlegging av ektefeller hvor begge har inntekt. På den annen side, hvis en av ektefellene har lav eller ingen inntekt, vil det høye personfradraget medføre lavere skatt.

I norsk skatterett er det hovedregelen at ektefeller sambeskattes, men hver av ektefellene kan kreve at de lignes separat. For beregning av personinntekt vil alltid ektefeller lignes separat.

Sambeskatningens historie
-------------------------

På slutten av 1800-tallet, med skattelovene av 1882, var det ingen regler om sambeskatning av ektefeller. Dette ble videreført i skattelovene av 1911. I 1921 ble sambeskatning obligatorisk, og slik forble det frem til 1959. Dette ble gjenstand for kritikk da det gjorde at gifte kvinner med ektemann med inntekt ville bli skattlagt med mannens marginalskattesats hvis de gikk ut i arbeid. I 1948 ble dette delvis kompensert med et såkalt hustrufradrag i kvinnes inntekt. De neste tiårene utviklet reglene seg mot mer særbeskatning, med unntak av for kapitalinntekter, av hensyn til at det under progressive kapitalinntektsskatter kunne medføre at ektefeller overførte eiendeler seg imellom for å spare skatt (dette er ikke en aktuell problemstilling med dagens skatteregler). Når skatt på kapitalinntekt i 1992 ble proporsjonal ble det også åpnet for særskilt ligning av kapitalinntekter.

Referanser
----------

1. ↑  Jf. skatteloven § 2-10
2. ↑  Jf. skatteloven § 2-11
3. ↑  Jf. skatteloven § 12-3
4. 1 2 3 4  Frederik Zimmer (2009). *Lærebok i skatterett* (6 utg.). Universitetsforlaget. s. 395-399. ISBN 978-82-15-01589-7.
***Amphicallia thelwalli***  er en bjørnespinner (Arctiidae).

Utseende
--------

…

Enkelte arter bjørnespinnere i delgruppen Arctiinae kan kanskje forveksles med andre sommerfugler, kanskje særlig andre arter i gruppen Noctuoidea. Men de kan skilles fra disse ved de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Samt at mange av artene har en bakkropp i rødt eller orange med mørke flekker. Mens høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax) er felles for gruppen Noctuoidea.

Levevis
-------

…

*Amphicallia thelwalli* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning.

Utbredelse
----------

*Amphicallia thelwalli* finnes i Malawi, Kenya, Uganda, Tanzania. Den finnes ikke i Norden.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* sommerfugler (Lepidoptera)
	+ gruppe **Apoditrysia**
		- gruppe **storsommerfugler**
			* gruppe / overfamilie **Noctuoidea**
				+ familie **bjørnespinnere** (Arctiidae)
					- delgruppe Arctiinae
						* ***Amphicallia thelwalli* (Druce, 1882)**

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Amphicallia thelwalli* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Amphicallia thelwalli* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Norsk Entomologisk forening - for deg som vil lære mer om insekter.
**Robert Parker** (født 24. september 1960, død 20. april 2021) var en amerikansk friidrettstrener for kastøvelsene ved Texas A&M University og University of Texas at El Paso. Han trente frem flere vinnere og medaljører under the årlige amerikanske universitetsmesterskapet. Mest kjent var han som trener for verdensrekordholder i kulestøt, Randy Barnes.

Friidrettstrener
----------------

### Texas A&M University

I løpet av sine fire år som trener for Texas A&M var Parker trener for de olympiske mestrene Mike Stulce og Randy Barnes. Høydepunktet var likevel Barnes sine verdensrekorder. 20. januar 1989 satte Barnes sin første rekord under innendørsstevnet Los Angeles Invitational med et støt på 22,66 meter. Året etter, 20. mai 1990 slo Barnes Ulf Timmermanns rekord med 6 centimeter med 23,12 meter under et stevne i Los Angeles.

> The 6'4 1/2", 300-pound Barnes leaped in the air, then hugged his coach, Robert Parker (..)
> 
> 
> Sports Illustrateds rapport fra rekordkastet.
> 
> 

### University of Texas at El Paso

Etter 2 år som trener og lærer ved Highland Park High School i University Park, Dallas, ble Parker ansatt som trener ved University of Texas at El Paso. Der ble han trener for den norske kulestøteren og fire ganger norgesmester, Kjell Ove Hauge, og trente han til andre plass under amerikanske universitetsmesterskapet, i Boise, Idaho 1994. Hauge brøt 20 metersgrensen for første gang med 20,07. Han ble slått av Brent Noon, men slo den fremtidige verdensmesteren John Godina med mer enn 50 cm.

Parker flyttet tilbake til Dallas året etter, men fortsatte som trener for Hauge til 1998.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7   billdeberry.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Presentation magazine of UTEP track and field team, 1994. Presentasjon av trener Parker (side 5)
3. ↑  Los Angeles Times: *TRACK AND FIELD INVITATIONAL AT UCLA : Barnes Wants Spotlight on Shotput-Record Try* Retrieved on 2021-04-28.
4. ↑  Randy Barnes. IAAF. Retrieved on 2021-04-26.
5. ↑  *Putting it way out there - Randy Barnes broke the shot-put world record*.
6. ↑  «*Årets beste liste 1994*». Stagionalistatistics
Båndstripe for Norsk militært tidsskrifts medalje for besvarelse av prisoppgave
**Norsk Militært Tidsskrifts medalje for besvarelse av prisoppgave** ble stiftet av Kristiania militære samfund 20. juli 1860 til fremme av militær vitenskap.

Det skulle hvert år settes opp fire oppgaver, men dette er nå endret slik at priskomitéen enten kan velge et tema eller legge opp til frie besvarelser. Besvarelsene skal ha militærfaglig eller sikkerhetspolitisk tema av historisk eller samtidig karakter. De godkjente svarene skal belønnes med en medalje i gull, sølv eller bronse etter kvaliteten på svaret. Opprinnelig var det også en pengepremie knyttet til prisen, men denne gikk ut i 1878. Den er nå innført igjen i form av et stipend der beløpet varierer etter medaljens valør. Besvarelser som premieres trykkes i Norsk Militært Tidsskrift eller offentliggjøres på annen måte.

Medaljen deles ut på samfunnets stiftelsesdag,1. mars. Den er godkjent til bruk på norsk militær uniform, der den rangerer som den fremste i «Gruppe 4: Andre norske utmerkelser».

På adversen har medaljen en fremstilling av Pallas Athene, med sverd i den ene hånden og en bokrull i den andre, sammen med en løve og en ugle. Løven er kronet og har en øks, en referanse til Norges riksvåpen. På reversen er det en eike- og laurbærkrans med ordene «MILITAIRE TIDSSKRIFTS PRISMEDAILLE» over tre linjer innenfor. Mottakerens navn og årstallet for tildelingen er gravert inn på randen. Medaljen skal bæres i et blått bånd med røde og hvite kantstriper. Fargene er de samme som i Norges flagg.

Medaljen er utført av G. Loos og ble opprinnelig produsert i Berlin.

Se også
-------

* Liste over norske dekorasjoner

Referanser
----------

1. ↑  Se oversikten over norske utmerkelser i *f-xtra*, nr. 1, 2009, s. 15, bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 11, 2009.

Litteratur
----------

* *Heder og ære. Nasjonale og internasjonale dekorasjoner brukt i Norge*, bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 5, 2012, Oslo: *Forsvarets Forum*/Forsvarets Veterantjeneste, 2012
* Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser i *f-xtra*, nr. 1, 2009, bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 11, 2009

Eksterne lenker
---------------

* Årlig prisoppgave for Norsk Militært Tidsskrift, omtale og statutter fra *Norsk Militært Tidsskrift*
* Norsk Militært Tidsskrifts prismedalje, oversikt over mottakere
**Eksklusiv disjunksjon** (også *alternativ*, *antivalens*, *kontrajunksjon* eller *kontravalens*) er en sannhetsfunksjon i setningslogikken (av hhv. latin *dis* = «fra hverandre», *junctio* = «forbindelse», *alternare* = «å bytte på», *valere* = «å gjelde» og *contra* = gresk αντι [*anti*] = «imot»).
Den eksklusive disjunksjonen av to utsagn er sann hvis og bare hvis *nøyaktig* ett av disse utsagnene er sant.
I motsetning til en *inklusiv* disjunksjon er den *eksklusive* disjunksjonen av to sanne utsagn altså falsk.
Den symbolske skrivemåten for den eksklusive disjunksjonen av to utsagn er

{\displaystyle \mathbf {A} \oplus \mathbf {B} }
og uttales som «enten A eller B».

I noen programmeringsspråk eller andre sammenhenger der særtegn ikke kan brukes, skrives også **XOR** eller **EOR** istedenfor «{\displaystyle \oplus }».
Dette er avledet av det engelske uttrykket *exclusive or* («eksklusiv eller»).

**Alternativ** brukes til tider synonymt med eksklusiv disjunksjon, men begrepet er formelt sett kun forbeholdt *eksklusive disjunksjoner som er sanne*.

Den eksklusive disjunksjon er kommutativ: «enten A eller B» er ekvivalent med «enten B eller A», eller symbolsk:

{\displaystyle (\mathbf {A} \oplus \mathbf {B} )\Leftrightarrow (\mathbf {B} \oplus \mathbf {A} )}.
Den eksklusive disjunksjonen kan uttrykkes gjennom andre sannhetsfunksjoner:

* som «A eller B, men ikke både A og B», {\displaystyle (\mathbf {A} \oplus \mathbf {B} )\Leftrightarrow ((\mathbf {A} \lor \mathbf {B} )\land \neg (\mathbf {A} \land \mathbf {B} ))};
* som negasjon av en bisubjunksjon, {\displaystyle (\mathbf {A} \oplus \mathbf {B} )\Leftrightarrow \neg (\mathbf {A} \leftrightarrow \mathbf {B} )}.

|  |
| --- |
| **Setningslogikk** |
| **Sannhetstabell** (0 = usant, 1 = sant):

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **A** | **B** |

 | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| usant | A *og* B | A, *menikke* B | A | *ikke* A,*men* B | B | *enten* A*eller* B | A *eller* B | *verken* A*eller* B | *hvi**ss*** A,*så* B | *ikke* B | A *hvis* B | *ikke* A | *hvis* A,*så* B | A *NAND* B | sant |

 |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **0011** | **0101** |

 | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 0000 | 0001 | 0010 | 0011 | 0100 | 0101 | 0110 | 0111 | 1000 | 1001 | 1010 | 1011 | 1100 | 1101 | 1110 | 1111 |

 |

 |
| **Sannhetsfunksjoner**: abjunksjon | adjunksjon | alternativ | antivalens | bisubjunksjon | disjunksjon | eksklusjon | ekvijunksjon | ekvivalens | implikasjon | injunksjon | konjunksjon | kontrajunksjon | kontravalens | negasjon | subjunksjon |

Se også
-------

* Konjunksjon (logikk)
* Inklusiv disjunksjon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** MathWorld
 |
**Norsk Orgel - Harmoniumfabrikk AS** var et firma som bygget pipeorgler og trøorgler. Firmaet ble grunnlagt i 1873 av Bernt Myrengen, som bygget 63 pipeorgel. Starten skjedde på Myrengens gård i Vardal, hvor han allerede fra 1870 hadde bygget orgler, og ble ført videre av Myrengens sønn Peter Berntzen. 

Tredje generasjon, representert ved Bernhard Berntzen, utvidet virksomheten med å selge pianoer og å starte produksjon av trøorgler, noe som kom i gang i 1919. I 1929 arvet han gården Berg i Snertingdal, og flyttet da bedriften dit. Etter andre verdenskrig bygget han en ny fabrikkbygning, og sønnen Klaus Berntzen gikk inn i firmaet og ble der livet ut. Han var disponent i nær 30 år. Siden kom også barna Hans og Lillian med i arbeidet. De drev serieproduksjon av harmonier til 1976, da instrument nr. 5456 ble siste produksjonsnummer. 

Det opprinnelige firmaet opphørte midt på 1990-tallet.

Pipeorgel i norske kirker
-------------------------

* Grorud kirke, Oslo
* Grua kirke, Lunner - 1979
* Hamar domkirke
* Lunner kirke, Lunner - 1969
* Majorstuen kirke, Oslo
* Misjonssalen Oslo
* Odda kirke, Odda
* Randsfjord kirke, Jevnaker - 1980
* Ringsaker kirke
* Time kyrkje, Time
* Vang kirke på Hedmarken
* Viker kirke, Ringerike

Eksterne lenker
---------------

* Håkon Sødal: *Produsenter av harmonier*
* Stein Johannes Kolnes (1993). *Norsk orgelregister 1328–1992*. Førdesfjorden: Organum. ISBN 82-992953-0-0.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**Norsk Polarklubb** ble stiftet i 1933 og har som formål å fremme interesse for og spre opplysninger om polarstrøk og om norsk og internasjonal virksomhet i polarområdene.

Norsk Polarklubbb har 559 medlemmer (2021). Alle som har oppholdt seg i minst tre måneder i Arktis eller Antarktis, kan bli medlemmer. Styret kan også beslutte å oppta andre som ved sitt arbeid er knyttet til virksomhet i polarområdene eller som har vist særlig interesse for klubbens virksomhet.

Klubben utgir *Polarboken* som har utkommet siden 1933.

Av klubbens æresmedlemmer er blant annet H. M. Kong Olav, Bernt Balchen, H.U. Sverdrup, Hjalmar Riiser-Larsen, Helge Ingstad, Olaf Holtedahl, Jørgen Stubberud, Tore Gjelsvik, Kaare Z. Lundquist, Odd Lønø m.m.

Klubbens formenn fra 1933:

* Dosent Adolf Hoel 1933-1946
* Overingeniør Sigurd Westby 1946-1947
* Oberst Bernt Balchen 1947-1948
* Forfatter Helge Ingstad 1948-1950
* Professor H.U. Sverdrup 1950-1954
* Forfatter Helge Ingstad 1954-1985
* Asbjørn Omberg 1986-1987
* Direktør Tore Gjelsvik 1987-1993
* Forskningssjef Fridtjof Mehlum 1993 -

Referanser
----------

1. ↑  1933 - Norsk Polarklubb ble stiftet - Norsk Polarinstitutts hjemmeside
2. ↑  Susan Barr: Norsk Polarklubb 75 år (2008)
3. ↑  Norsk Polarklubb - Polarboken

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Polarklubbs hjemmeside
* Norsk Polarklubb - Store norske leksikon
* Polarboken - Norsk Polarklubb

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Fjordruta** er en sammenhengende vandrerute med start i Kristiansund, den går igjennom kommunene Aure, Hemne, Rindal, Surnadal og Halsa. Langs ruta, som ble påbegynt i 1994, er det 13 turisthytter, alle drevet av Kristiansund og Nordmøre Turistforening. 

Ruta starter ved Kristiansund lufthavn, Kvernberget og går via fergesambandet Seivika (Kristiansund) – Tømmervåg (Tustna) til den første hytten (Trollstua) som ligger på sørenden av Tustna. Videre går ruta over til Gullsteinvollen og videre til Imarbu som ligger ved Imarsundet og over Ertvågsøya og inn til fastlandet ved Aure, den fortsetter så på nordsiden av Vinjefjorden, innom Vinjeøra og videre på sørsiden av Vinjefjorden hvor den avsluttes på Halsa. Fra start til slutt har ruta en distanse på 190 km.

Hyttene i Fjordruta er alle nær bilvei, slik at turene kan legges opp med både korte og lange turer, og gjør rutenettet barnevennlig. Rutene går også gjennom ulike terreng, og rutene er lagt opp slik at de skal være behagelige å gå.

Hytter
------

Fjordruta består av 13 turisthytter som drives av Kristiansund og Nordmøre Turistforening. Hyttene blir listet opp i rekkefølge fra Tømmervågen på Tustna. 

* Trollstua
* Gullsteinsvollen
* Imarbu
* Nersetra
* Rovangen
* Storfiskhytta
* Sollia
* Storlisætra
* Grytbakksætra
* Hermannhytta
* Hardbakkhytta
* Tverrlihytta
* Jutulbu

Eksterne lenker
---------------

* Turforslag til Nordmøre med Fjordruta på DNT og NRKs nettsted ut.no
* Kristiansund og Nordmøre Turistforening *Fjordruta*
**Fjordling 17** er en norsk motorbåt som ble produsert mellom 1962 og 1970. Denne familiebåten for lysttur til sjøs var «sjøens Volvo Amazon» i sin samtid, med en popularitet som garantert kontinuerlig produksjon og salg for et halvt århundre. Eksemplene med opphav i 1962-båten som *Fjordling 17 Classic* og den noe større *Fjordling 18* har sett produksjon fram til 2010-årene. 

Båtmodellen er en 17 fots motorbåt med utenbordsmotor eller hekkaggregat, noe større enn *Wesling* på 16 fot. Fjordling 17 ble produsert på Haslatangen og Tromøya i Arendal i tidsrommet 1962–1970. 
Båten er utstyrt med hardtop, og en mye brukt betegnelse på båten er derfor *Fjordling 17 HT*. Søsterbåten med identisk innredning, men med vindskjerm i stedet for hardtop ble kalt *Fjordling 17 Sport*, ble produsert i en håndfull eksemplarer. Versjonen med utenbordsmotor har en vanntunnel i kjølen, som fylles med vann når båten har en hastighet på under ca. 7 knop.. Denne konstruksjonen gjør båten svært stabil når den ligger stille, og er særegen for denne båttypen. Innabords utgaven oftest er uten vanntunell, men det finnes også en utgave innenbords med vanntunell, denne er kjent for å være mer sjelden. Fjordlingen har en dyp 24 graders V-bunn som tar bølgene mykt og fint og som gir båten et stort fartspotensiale. Båten er konstruert av Jan Herman Linge, som også er kjent for OL-seilbåtene Soling og Yngling. 

Båten har vært produsert av ulike båtbyggerier nesten kontinuerlig siden den ble introdusert i 1962, og foregår i 2007 hos Göran Gross ved Dyvik Center i Åkersberga i Sverige. Nå har båten fått navnet *Fjordling 17 Classic*. Fjordlingen ble en stor suksess på 1960-tallet, og det sies å være mellom 800 og 1000 båter av denne typen bare i Stockholmskjærgården. En noe større utgave, *Fjordling 18* med 1 fot forlenget baug, er også tilgjengelig siden 1976.

Siden 2016 har det blitt arrangert et uoffisielt «Fjordling-VM» den første helgen i juli under Flostaregattaen i Kilsund. Mellom 15 og 20 Fjordlinger deltok årlig i denne konkurransen de første årene.

Referanser
----------

1. ↑  Kullman, Thommessen, s. 59

Litteratur
----------

* Birger Kullmann, Mikkel Thommessen; *Båtkonstruktøren Jan Herman Linge - Livet og båtene* Pax Forlag 2022 ISBN 978-82-530-4357-9

Eksterne lenker
---------------

* Register og forum for Fjordling
* Facebook: #Team Linge design
École des Beaux-Arts
*Ikke til å bli forvekslet med École des Beaux-Arts (pekere)*
**École des Beaux-Arts** (fransk for «Skole for de finere kunster») er en kunstskole i Paris, en av en rekke innflytelsesrike kunstskoler i Frankrike. Den mest berømte er École nationale supérieure des Beaux-Arts på venstre bredde i Paris, på andre siden av Seinen fra Louvre ved 14 rue Bonaparte ved 6. arrondissement. Skolen ble grunnlagt i 1648 med tilknytning til Det franske kunstakademi. Skolen har således en historie som strekker seg over 350 år, utdannet en rekke store og framragende kunstnere i Europa. Beaux Arts’ stil var modellert på klassisk dannelse, bevarelse av idealiserte former og videreføre stilen til framtidige generasjoner.

Referanser
----------

1. ↑  Bourdieu, Pierre (1998): *The State Nobility: Elite Schools in the Field of Power*, Stanford UP, s. 133–135.

Eksterne lenker
---------------

(en) École Nationale Supérieure des Beaux-Arts – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* The Ecole des Beaux-Arts – Historical essay
* École nationale supérieure des Beaux-Arts – Official website
* École nationale supérieure des Beaux-Arts Arkivert 15. desember 2007 hos Wayback Machine. – History

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** NKC
 |
**Djupål** (også kortformen *ål*) betegner det dypeste løpet i en bekk eller elv. I vanlig eiendomsforståelse fra gammelt av var eierforholdet slik at en eide til djupålen, mens naboen på hin side gjorde det samme. I Norge er dette siden 1940 nedfelt som et bærende prinsipp i Vassdragslovens §2. Flere enn én nabofeide er oppstått ved at flomstore elver har skiftet løp eller gravd seg ny djupål, og dermed utvidet eller forminsket noens eiendom. Is kan demme opp elver så nye djupåler kan bli dannet. I geomorfologisk og i hydrologisk fagspråk blir ofte det tyske ordet **thalweg** («dalvei») benyttet i samme betydning. 

Flere internasjonale grensedragninger følger thalwegprinsippet i en grenseelv og i noen tilfeller også i havet et stykke utenfor elvemunningen. Ett eksempel er Alger-avtalen av 1975 som definerer grensen mellom Irak og Iran ved Arvandrud/Shatt al-Arab, og prinsippet gjelder også der Donau er grenseelv mellom land i Europa. Grensen mellom Norge og Finland følger djupålen i Tana, som blir kontrollert hvert 25. år,. Også grensen mellom Sverige og Finland følger det samme prinsippet etter en avtale av 1809 og blir justert hvert 25. år, sist i 2006. Grensen mellom Norge og Russland defineres etter thalwegprinsippet der den i lange strekk følger Pasvikelva eller Jakobselva. Dette ble første gang fastsatt i Grensekonvensjonen av 1826. Regelen ble anvendt ved en grensejustering i 1946. Gjennom innsjøene i grensevassdraget er grenselinjen trukket etter midtlinjeprinsippet.

Referanser
----------

1. ↑  Vassdragslovens første kapittel: Om eiendomsretten til vassdrag.
2. ↑  «Grensevassdrag». Arkivert fra originalen 18. desember 2013. Besøkt 14. desember 2013.
3. ↑  «Regeringens proposition till Riksdagen med förslag om godkännande av vissa ändringar av gränslinjen som konstaterats vid 2006 års översyn av riksgränsen mellan Finland och Sverige» (PDF).
4. ↑  Trond O. Vassdal: *Historisk sammendrag vedrørende riksgrensen Norge – Russland* Arkivert 24. februar 2012 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Svenskprodusert pepperbox-pistol
En **pepperbox** (av engelsk *pepperkværn*) er en type pistol med flere løp, der løpene sitter rundt en sentral akse, slik at de et etter ett kan vris foran avfyringsmekansismen, på samme måte som tønna på en revolver. Pepperbox-pistolene er en forløper for revolveren.

Pepperbox-pistolene kom på markedet ved innføringen av perkusjonshetter på 1830-tallet. De ble særlig laget i Storbritannia, men ble også laget og brukt i andre deler av verden. Under gullrushet i California fant disse hendige flerskuddsvåpnenen fort veien til USA. Etter hvert som mer driftsikre revolvere ble utviklet i 1850-årene, ble pepperbox-pistolene fort konkurrert ut. Pepperbox-pistoler hadde et oppsving blant forbryterbander i Paris på 1890-tallet, men har ikke blitt brukt i nevneverdig grad siden.

Mekanisme
---------

Pepperbox-pistolene hadde omtrent de samme mekanismene som tidlige revolvere. De første pistolene hadde ingen mekanisk lenke mellom avtrekker/hane og løpene, slik at tønne måtte vris manuelt for hvert skudd. Senere kom mekanismer der spenning av hanen også vred på løpene, slik det kjennes fra de fleste revolvere. Det fantes pepperbox-pistoler med bare hanespenn («single action»), modeller med både hanespenn og avtrekkerspenning («double action») og modeller uten ytre hane (kun avtrekkerspenn). De første pepperbox-pistolene var bygget for perkusjon, men senere modeller kunne ta patroner, særlig de tidlige stiftpatronenen.

Disse våpnene var et stort framskritt over tidlige enkeltskuddspistoler, men vekten på løpene gjorde dem tunge og satte begrensninger på kaliber og antall skudd. Våpen med mer enn 4 skudd ville måtte ha for lavt kaliber til å være praktiske som militærvåpen, og pepperboxene ble derved nesten utelukkende laget for de sivile markedet.

Referanser
----------

1. ↑  McNab, Chris (2009). *Firearms*. Queen Street House, 4th Queen Street, Bath BA1 1HE, UK: Parragon. s. 63. ISBN 978-1-4075-1607-3.
2. ↑  Pollard, H.B.C. (1973). *History of Firearms.* (Første gang utgitt i 1936. utg.). Franklin, New York: [s.n.] ISBN 9780833746764.
**Lichtenrade** er en ortsteil i Berlins bydel Tempelhof-Schöneberg.

Historie
--------

Lichtenrade blir i kjente skriftlige kilder nevnt første gang i Karl IV's landbok fra 1375. Navnets opprinnelse antas å være *Lichtenrode* (*Licht* er tysk for lys og *roden* tysk verb for landrydding), det vil si en lysning oppstått ved landrydning. 

Lichtenrade ble innlemmet i Stor-Berlin i 1920 og var mellom 1945 og 1990 del av Vest-Berlin. 

Under den andre verdenskrigen lå det i Lichtenrade en avdeling av konsentrasjonsleiren i Sachsenhausen. Fra 1941 var det særlig krigsfanger fra Ukraina som ble holdt i leiren. Et minnesmerke finnes i Bornhagenweg.

Severdigheter
-------------

Landsbykirken fra 1300-tallet ble påbygget med tårn i 1660. Dette ble imidlertid revet i 1810 og oppført på ny i 1902. Kirken ble sterkt skadet under den andre verdenskrigen. Under restaureringen i 1949 ble den påbygget med det karakteristiske saltaket. 

Ved kirken kan man på gateløpet fremdeles se den gamle landsbyalmenningen (angerdorf) med landsbysjøen (tysk: *Dorfaue*).

Et malteri ble i 1899 oppført i Lichtenrade for Schloßbrauerei Schöneberg og var inntil høyhusubyggingen i 1960- og 1970-årene et landemerke for stedet.

Bilder
------

* Innsjøen i den gamle landsbyenInnsjøen i den gamle landsbyen
* Malteriet var ferdig oppført i 1899Malteriet var ferdig oppført i 1899

Kjente personer
---------------

* Klaus Wowereit, SPD-politiker og regjerende borgermester i Berlin.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Berlin-Lichtenrade – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Berlin-Lichtenrade – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  

Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Ortsteiler i Berlins bydel Tempelhof-Schöneberg |
| --- |
| Stadtwappen Berlin | 
* Friedenau
* Lichtenrade
* Mariendorf
* Marienfelde
* Schöneberg
* Tempelhof

 | Bezirkswappen Tempelhof-Schöneberg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
***Frankie Machines vinter*** er en roman fra 2006 skrevet av Don Winslow.

Handling
--------

Frank Machianno, er en pensjonert mafia leiemorder fra San Diego. Han løsrev seg fra mafiaen for mange år siden. Men en dag innhenter fortiden ham da sjefen for mafiafamilien i Los Angeles vil ha gjengjeld for tidligere tjenester. Frank skal overvåke et møte mellom Detroit parnerskapet (Tocco-Licavoli-Zerilli familien som driver med organisert kriminalitet) og  Los Angeles krimfamilien. Men Frankie oppdager at møtet bare er en felle; planen er å drepe Frankie. Noen fra Franks fortid ønsker ham død og han må finne ut hvorfor, hvordan og hvem. Problemet er at listen av kandidater er stor som telefonkatalogen og tiden renner rask ut for Frankie.

Opprinnelsen til navnene på karakterene
---------------------------------------

"Frankie Machine" er navnet på en kortspillende, heroinavhengige hovedperson i Nelson Algrens roman fra 1949: The Man With the Golden Arm. Frank Sinatra spiller rollen i filmen med samme navn fra 1955 regissert av Otto Preminger.

Film bygget på romanen
----------------------

I november 2005, før *The Winter of Frankie Machine* ble publisert, viste Tribeca Films of skuespiller Robert De Niro interesse i å filme boken. Rettighetene til prosjektet ble tilbudt forskjellige studioer, og Paramount Pictures fikk disse.De Niro ble tiltenkt hovedrollen, og i september 2006, ble manusforfatterne Brian Koppelman og David Levien hyret inn til overføre romanen til et manuskript. Skriveteamet fikk "innbringende" avtale på et sjusifret dollar beløp. I oktober 2007 ble regissøren Michael Mann knyttet til filmprosjektet, med tittelen *Frankie Machine*. Under regissøren overoppsyn, ble manusforfatter Alex Tse leid inn for å gå igjennom film fortellingen.

Priser (utvalg)
---------------

* 2008 – Palle Rosenkrantz-prisen

Referanser
----------

1. ↑  Paramounts fører De Niro tilbake til mafiascenen (Chris Gardner) Variety publisert av Reed Business Information den 14. november 2005, lest 31. desember 2007
2. ↑  Manusforfattere varmer seg på 'Vinter' (Ian Mohr og Chris Gardner) Variety publisert av Reed Business Information den 14, september 2006, lest 31. desember 2007
3. ↑  Michael Mann samarbeider med De Niro igjen (Michael Fleming) Variety publisert av Reed Business Information den 24. oktober 2007, lest 31. desember 2007

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Frankie Machine* på Internet Movie Database

Portal: Litteratur


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |
**People in Profit System** (**PIPS**) var en verdensomspennende ponzi-svindel startet av Bryan Marsden i 2004. Selskapet hadde forretningsadresser i Panama og Malaysia.

Selskapet lovet skyhøy avkastning på investerte midler. Det var imidlertid ingen verdiskapning i selskapet, men utbetalinger av avkastning ble betalt av innskudd fra nye investorer. I 2005 ble det innledet etterforskning mot selskapet fra flere land, og selskapet ble pålagt å legge ned sin virksomhet. Marsden og hans kone ble tiltalt for blant annet hvitvasking av penger. De ble idømt fengselsstraffer etter å ha erklært seg skyldige på alle punkter.

Også nordmenn investerte og tapte penger i PIPS, tildels gjennom det norske pyramidespillet PlexPay. Finansmannen Peter Warren ble misbrukt i markedsføringen av konseptet. Det ble anslått at 30 millioner kroner gikk tapt for de 10 000 nordmennene som deltok.

Referanser
----------

1. ↑  PIPS: The End Game Begins SitNews
2. ↑  Likning av deltakere i PIPS (The private Investment Profit System)[*død lenke*] Skatteetaten
3. ↑  Order to cease and desist Missouri Securities
4. ↑  Krever PIPS-tullinger for 7 mill.[*død lenke*] Hegnar Online
5. ↑  PIPS' Marsden & Wife Charged With Money Laundering Millions SitNews
6. ↑  – Plexpay som Tupperware Arkivert 2. november 2011 hos Wayback Machine. Adresseavisen
7. ↑  Finanskjendis misbrukt i pyramide Nettavisen
8. ↑  30 millioner tapt i pyramide? Arkivert 14. mars 2018 hos Wayback Machine. Nettavisen
«PETA» omdirigeres hit. For SI-prefikset, se Peta.

**People for the Ethical Treatment of Animals** (**PETA**) er en internasjonal dyrevernorganisasjon. Peta har over tre millioner medlemmer og støttespillere og ble etablert i 1980 av nåværende PETA-leder Ingrid Newkirk i Norfolk, Virginia i USA, der organisasjonen fremdeles har sitt hovedkontor. Blant de sakene PETA jobber for er stans av pelsdyroppdrett, dyreforsøk, bruk av dyr som mat og bruk av dyr som underholdning.

Ideologi
--------

Den filosofiske bakgrunnen for PETAs engasjement er dyrerettigheter fremfor dyrevelferd.

Organisasjonen mener at lidelser hos hus- og kjæledyr er et uavvendelig resultat av dyrehold i seg selv, og arbeider for et slutt på dyrehold, fremfor å bøte på problemet gjennom dyrevelferd, slik mer tradisjonelle dyrevernorganisasjoner som den amerikanske American Society for the Prevention of Cruelty to Animals gjør. Den er kjent for sine kontroversielle kampanjer der en sammenligner dyremishandling med holocaust, sin støtte til sivil ulydighet til fremme for dyrevernssaken og sine økonomiske bidrag til juridisk hjelp for dyrevernsaktivister.

Kampanjer og metoder
--------------------

PETA er motstander av selskaper som serverer kjøtt, for eksempel McDonald's, KFC, Burger King og Wendy's og lager kampanjer mot slike bedrifter. Også kjente zoologer og TV-personligheter som fronter dyreprogrammer på TV er PETA motstander av, deriblant Jim Fowler og den nå avdøde Steve Irwin.

En måte PETA har skaffer seg plass i opinionen på er å skaffe seg støtte fra kjentfolk, som for eksempel Tommy Lee, Paul McCartney, Pamela Anderson, Sarah Jessica Parker og Rise Against.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 4. februar 2022.
2. ↑  ; besøksdato: 29. januar 2022.
3. 1 2  Peta.org: Om PETA
4. ↑  Don Liddick (2006). *Eco-terrorism: radical environmental and animal liberation movements* **(engelsk)**. USA: Praeger Publishers Inc. ISBN 0-275-98535-0, ISBN 978-0275985356.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisiell blogg Rediger på Wikidata

* (en) People for the Ethical Treatment of Animals – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** BBC Things
 |
Ordensinsignier for Sankta Isabellas orden
**Sankta Isabellas orden** (portugisisk *Real Ordem da Rainha Santa Isabel*) er en portugisisk orden innstiftet 4. november 1801 av prinsregent Johan, den senere kong Johan VI av Portugal, etter oppfordring fra hans kone, Charlotta Joakima av Bourbon. Hun var datter av kong Karl IV av Spania og Maria Luisa av Parma og etableringen av Sankta Isabellas orden kom som svar på innstiftelsen av den spanske Maria Luisa-ordenen, oppkalt etter dronning Charlotta Joakimas mor. Begge ordener er kun for kvinner og kalles dameordener. Sankta Isabellas orden har navn etter den hellige dronning Elisabet av Portugal, også kjent som Sankta Isabella. Ordenens statutter ble fastsatt av Charlotta Joakima 25. april 1804. Ordenen har én klasse og tildeles medlemmer av det portugisiske kongehus og kvinner fra høyadelen. Etter at Portugal i 1910 ble republikk, er ordenen ikke lenger forbundet med den portugisiske stat. Den eksisterer fortsatt som en dynastisk orden i huset Bragança.

Insignier
---------

Ordenstegnet for Sankta Isabellas orden har en oval gullmedaljong med krone over. Medaljongen har et motiv som viser Sankta Isabella gi almisser til en fattig. Medaljongen er omgitt av en krans av roser. Nederst finnes et blått bånd med mottoet «PAUPERUM SOLATIO» (*de fattiges trøst*). Reversen har innstifterens initialer samt ordenens navn. Ordenstegnet er opphengt i et rosa (lyserødt) bånd med hvit midtstripe.

Kilder
------

* Guy Stair Sainty: «The Royal Order of Saint Isabel» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage & Gentry, 2006, s. 817–818
**Kaloyan Boyadjiev** (født 1977 i Sofia) er en bulgarsk danser og koreograf. Han ble medlem av Nasjonalballetten i 2002, og året etter utnevnt til solist. Der har han blant annet danset både i Romeo og Julie, Scarletts Ildfuglen, prinsen i Nøtteknekkeren. Boyadjiev har markert seg som koreograf, og har stått for koreografien i Onkel Vanja på Nationaltheatret i Liv Ullmanns regi, mens han for Nasjonalballetten har skapt ballettene *Lost in Time*, *Frozen Silence*, *Fade in Black*, *Open for Discussion* og *Roundabout*.

Boyadjiev er utdannet ved den nasjonale ballettskolen i Sofia. Han var solist ved Pact Ballet i Pretoria i Sør-Afrika og Nasjonalballetten i Sofia, før han kom til Oslo.

Roller
------

* Romeo og Mercutio i Romeo og Julie
* Prinsen i Scarletts Ildfuglen
* Prinsen i Nøtteknekkeren
* Ariel i Stormen
* Tittelrollen i Vårofferet
* Hoffnarr i Askepott
* Cassio i Lubovitchs Othello
* Lucentio i Crankos Troll
* Stanley i En sporvogn til begjær
* Lysander og Puck i Sunds En midtsommernattsdrøm.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kaloyan Boyadjiev i Store norske leksikon
* Biografi hos Operaen.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Peplos Kore, ca. 530 f.Kr. Athen, Akropolismuseet.
**Peplos Kore** en Kore-skulptur fra arkaisk tidsperiode ca. 530 f.Kr. Den er rundt 1,80 meter høy, hogd ut av marmor fra Paros. Skulpturen ble funnet på Akropolis i 1884 og er i dag på Akropolis Museum.

Navnet
------

*Peplos* var en enkel kvinnedrakt av ull uten sømmer, som ble holdt sammen over skuldrene. Men det var også den drakten som kvinnene i antikkens Athen sydde til gudinnen Athene hvert år, en gave som uttrykte byens takk for velstanden.

*Kore* (gresk: κόρη, «pike»; flertall *korai*) eller som hun også ble kalt Persefone, var fruktbarhetsgudinnen Demeters datter med Zeus. *Kore* er også navnet på en type greske statuer av unge kvinner fra Arkeisk tid i gresk kunst.

Skulpturen ble navngitt Peplos Kore fordi man mente at hun bar en peplos; senere er det blitt reist tvil om dette.

Beskrivelse
-----------

Peplos Kore-skulpturen ble funnet i 1884 i en utgraving tett ved Erekhtheion på Akropolis. Det er funnet 14 andre *korai* på Akropolis. De ble alle kastet da perserne i sesongen 480–479 f.Kr. herjet Athen og ødela Akropolis.

Alle koroi bærer klær. Forskerne er uenige i hvilken type klær Peplos Kore-skulpturen bærer; noen mener fortsatt at det er en peplos, men på det tidspunktet hun er laget, var peplos blitt umoderne. Derfor mener noen forskere at hun ikke var en offergave, som de andre 14 korai på Akropolis, men en gudinne. Man gjetter på enten Artemis eller Athene. Hun har som andre skulpturer fra samme periode det arkaiske smilet.

På Peplos Kore-skulpturen er det spor etter maling. Malingen har bleknet siden utgravningen. Klærne er dekorert med et grønn- og hvitmønstret bånd. Under er det en blå khiton og huller på hodet tyder på at hun hadde en *meniskos*, noe som også tyder på at hun er en gudinne. Det er ukjent hva hun holder i sin venstre hånd.

Opprinnelse
-----------

Det antas at det var skulptøren Faidimos som framstilte Peplos Kore.

Referanser
----------

1. ↑  *Trekk fra skulpturhistorien*. Oslo: Gyldendal. 1970. s. 64. ISBN 8205005613.
2. ↑  *Dionysos og Apollon: religion og samfunn i antikkens Hellas : en artikkelsamling*. no. 1989. s. 31. ISBN 8299141125.
3. ↑  *Dionysos og Apollon: religion og samfunn i antikkens Hellas : en artikkelsamling*. no. 1989. s. 60. ISBN 8299141125.
4. ↑  Rattsø, Odd (1965). *Liten kunstordbok*. Oslo: Kunst i skolen. s. 19.
5. 1 2 3 4  Peplos Kore
6. 1 2  «Peplos Kore from the Acropolis», *Khanacademy.org*
7. ↑  Konstantinou, Evangelos (1989). *Athen og Attika*. Oslo: NKS. s. 152-153. ISBN 8250805895.

Litteratur
----------

* «Peplos Kore», Faculty of Classics, Universitetet i Cambridige

Eksterne lenker
---------------

* Virtuell interaktiv fargelegging av Peplos Kore Arkivert 2. september 2014 hos Wayback Machine.
* Google Art Project
* 3D modell av Peplos Kore
* Khan Academy om Peplos Kore ved Steven Zucker og Beth Harris
***Lichnia*** er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene lever bare i Chile.

Utseende
--------

Små (4-8 millimeter), avlange, sterkt hårete, brune oldenborrer. Kroppen er kledt med lange, utstående, mørke hår.

Levevis
-------

De voksne insektene er aktive flygere og finnes oftest på blomster der de eter pollen og nektar. Der er aktive om dagen i solskinn. De er ikke kjent som skadedyr, men kan være viktige pollinatorer. Larvene er ukjente, men lever trolig i jorda som de fleste andre oldenborrer. Disse artene lever på tørre, sandete steder mindre enn 2000 meter over havet.

Utbredelse
----------

Denne gruppen er endemisk for Chile, der de finnes i de sentrale og sørlige delene av landet.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
					- Stammen Lichniini Burmeister, 1844
						* Slekten *Lichnia* Erichson, 1835
							+ *Lichnia gallardoi* Gutiérrez, 1943 - ofte plassert i en slekt for seg, *Neolichnia*, bør kanskje plasseres i Glaphyridae
							+ *Lichnia limbata* Erichson, 1835

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Lichnia*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lichnia* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Lichnia* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Lichnia* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Lichnia* hos NCBI Rediger på Wikidata
Pepperdine University, Malibu campus.
 **Pepperdine University**  er et kristent universitet i Malibu, California, USA tilknyttet kirkesamfunnet Church of Christ (Kristi menighet). Det går for å være en av USAs aller vakreste og best plasserte campuser.

*Pepperdine* ble opprettet i Los Angeles i 1937 av den kristne forretningsmannen George Pepperdine, som også grunnla Western Auto Supply Company. Han var livslangt medlem av kirkesamfunnet Churches of Christ. På grunn av omfattende sosial uro i Los Angeles sent på 1960-tallet, ble det i 1971 besluttet å flytte lærestedet til Malibu, hvilket ble fullført to år senere. Samtidig ble *Pepperdine University School of Law* grunnlagt, og den holder idag høyt faglig nivå.

Skolene og collegene omfatter:

* Seaver College, Malibu
* School of Law, Malibu
* Graduate School of Education and Psychology, L.A.
* Graziadio School of Business and Management, L.A.
* School of Public Policy, Malibu

Ved universitetet var det 7.593 studenter og 707 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 32.740 pluss US$ 9.500 for studenthybel på campus, med samme avgift for alle studenter. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.

Universitetet har utvekslings- og gjestestudie-programmer med universiteter i London, Heidelberg, Florence, Buenos Aires, Paris, Madrid, Lausanne, Johannesburg, Tegucigalpa, Brisbane, Chiang Mai, Hongkong og Tokyo.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Pepperdine University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* School of Law

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** GeoNames **·** GNIS
 |



1. 1 2   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,
MZKT-79221 for Topol M ICBM.
**Mobil rakettrampe** er den norske betegnelsen for det engelske ordet *transporter erector launcher* (TEL), som på direkte norsk betyr «Transportør oppreiser oppskytningsrampe». Den mobile rakettrampen som også kalles oppskytningskjøretøy eller mobil oppskytningsrampe, er rakettbærerkjøretøyer for større rakett- og missilvåpen. Oppskytningsrampen monteres på et kjøretøy som enten er provisorisk, innebygget, eller på en tilhenger som kan tas i slep.

På de større mobile rakettrampene transporteres rakettvåpenet, med eller uten beholder, i horisontal stilling enten med fast eller flytende drivstoff og kan reises først når kjøretøyet er stoppet og forankret på bakken for størst mulig stabilitet.

De fleste oppskytningssystemer med mobile rakettramper har egnede kjøretøyer med beltedrift eller hjuldrift, og de største som frakter kort- og mellomdistanseraketter som interkontinentale ballistiske raketter er stort sett hjuldrevet, fra åttehjulet (8x8) MAZ-543 for Scud til sekstenhjulet (16x16) MZKT-79221 for RT-2UTTH Topol M

Galleri
-------

* Russisk SA-10 TELRussisk SA-10 TEL
* Fransk PlutonFransk Pluton
* MAZ-7917 TELMAZ-7917 TEL
* S-300S-300
* MAZ7310MAZ7310
*

Referanser
----------

1. ↑  Engelsk-norsk militærbok, s. 655
2. ↑  Krigsmaskiner, s. 62 til s. 80
3. ↑  Krigsmaskiner, s. 74
4. ↑  KAMAZ MZKT

Litteratur
----------

* *Engelsk-norsk militær ordbok = English-Norwegian military Dictionary*, Cappelen 2002 ISBN 9788202225773
* *Krigsmaskiner - et komplett våpenleksikon Bind 1* Forum Forlag A/S 1989 ISBN 83-7365-127-4
**Robert Page Arnot** (født 15. desember 1890 i Greenock, død 18. mai 1986) var en britisk kommunist, journalist og politiker. 

Arnot studerte ved Glasgow University, der han hjalp til å forme en sosialistisk føderasjonen for studenter i 1912. I 1916 ble Arnot innkalt til det britiske militæret, men han nektet verneplikt og ble dermed fengslet i to år som militærnekter.

Arnot var med under stiftelsen medlem av Communist Party of Great Britain (CPGB) i 1920. I 1925 var Arnot blant de tolv kommunistene som ble arrestert fordi de oppfordret til streiker og opprør blant arbeidere på 1920-tallet.[] Han ble funnet skyldig og fengslet i seks måneder, og han kom ut igjen like før den store generalstreiken som ble gjennomført i 1926. 

Under generalstreiken i 1926 hjalp Arnot med å danne en komite som sto bak enkelte streiker. Etter den mislykkede streiken, begynte Arnot hos Labour Research Department, der han ble ansatt som direktør for forskning og han skrev en bok om den mislykkede generalstreiken i 1926. Arnot var en produktiv forfatter av både flyveblad og flere kjente litterære verker.[] Han skrev blant annet et seks binds historieverk om britiske gruvearbeidere og deres historie mellom 1949 og 1975.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 11522217b[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 24. juni 2015[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |