Må ikke forveksles med Magnus Carlsson.

**Carl Magnus Karlson** (født 15. januar 1880 i Stavanger, død 7. desember 1966 i samme by), var Stavangers ordfører i perioden 1946–1953 og byens varaordfører i 1946. Hans bemerkelsesverdige samfunnsinnsats for byen kom til å strekke seg fra 1907, da han for første gang ble innvalgt til bystyret, til han i 1955 – nesten 76 år gammel – ble takket av med hyllest fra et samlet bystyre. 

Han var medlem av Stavanger bystyre 1908–1955, unntatt periodene 1911–1913 (uenig med Arbeiderpartiets alkoholpolitikk) og 1920–1922 (han ble boligsjef i 1918), og i okkupasjonsårene 1940–1945. Ved kommunevalget i 1922 ble han innvalgt for Stavanger socialdemokratiske arbeiderparti, en moderat, ikke-revolusjonær fraksjon av arbeiderbevegelsen. I 1923 gikk han av som boligsjef på grunn av uenighet, og ett par år senere begynte han som eiendomsmegler. Ved kommunevalget i 1925 ble han igjen innvalgt til bystyret på Arbeiderpartiets liste. Han satt i bystyret sammenhengende fra 1926 til okkupasjonen i 1940. I det første frie valget etter andre verdenskrig ble Karlson valgt til Stavangers varaordfører fra 1946. Da Johs. Johnsen i september 1946 overtok stillingen som finansrådmann rykket Karlson opp som ordfører. Han ble gjenvalgt som ordfører ved kommunevalget i 1947. Ved dette valget oppstod den oppsiktsvekkende situasjonen at ordfører Karlson var nær ved å falle ut av bystyret, men han berget den siste plassen i Arbeiderpartiets bystyregruppe. Ved valget i 1951 oppnådde Karlson stemmelikhet med de borgerliges ordførerkandidat Ragnvald Ribsskog, men Karlson ble ordfører for 1952 etter loddtrekning.Ved ordførervalget i 1952 vant han med stemmemajoritet. men i 1953 tapte han ordførerembetet på loddtrekning.
I 1954 var han innvilget kommunalpolitisk ærespensjon fra Stavanger bystyre.I 1955 gikk han ut av kommunalpolitikken.

Sin sivile karrière startet han som skomaker, siden ligningsassistent, deretter bestyrer for kommunal virksomhet, og boligsjef i 1918. Siden ble han eiendomsmegler. Han fortsatte som eiendomsmegler til langt inn i alderdommen. 

Magnus Karlson hadde flere tillitsverv innen avholdsbevegelsen. Han var avholdende både fra alkohol, kaffe, og tobakk, og levde hele sitt voksne liv etter vegetariske prinsipper.

Magnus Karlson var gift med ¹)Martine f. Tobiesen (\* 1880 † 1939) og ²)Regina Johanna f. Beuning (\* 1901 † 1977). I første ekteskap fikk han barna : Karl Karlson (\* 1901 † 1966), Solveig Marie (\* 1903 † 1988), Dagfinn Walfred (\* 1907 † 1981), Marton (\* 1909 † 2007), Einar Magnus (\* 1911 † 1988), Alf Vallert (\* 1917 † 1992), Magnus (\* 1920 † 2004)

Han ble begravet på Eiganes gravlund i Stavanger på kommunens bekostning.

Han er hedret med *Magnus Karlsons gate* på Tjensvoll i Stavanger.

Referanser
----------

1. ↑  1ste Mai: "Det nye bystyret", 27. oktober 1947 s.1.
2. ↑  Stavanger Aftenblad: "Magnus Karlson fortsatt ordfører etter loddtrekning med Ribsskog", 4. desember 1951 s.1.
3. ↑  Stavanger Aftenblad: "Høyre ga Arbeiderpartiet ordføreren og flertallet", 19. desember 1952 s.1.
4. ↑  Stavanger Aftenblad: "Finn Brodahl ble ordfører og Ragnvald Ribsskog varaordfører", 19. desember 1953 s.8.
5. ↑  Stavanger Aftenblad: "NAVN OG NYTT", 14. januar 1960
s.4.

Kilder
------

* Gunnar A. Skadberg: »Stavangers ordførere»
* STAVANGER BYLEKSIKON s. 321

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Johannes Johnsen** | **Stavangers ordfører**(1946–1953) | Etterfølger:**Finn Brodahl** |