**Indre vestfoldmål** eller **bygdemålene i indre Vestfold**, lokalt kjent som bl.a. **andebumål** i Andebu, **revetalsmål** i Revetal, **vålemål** i Våle og **hofmål** i Hof, er et bygdemål og en underdialekt av vestfoldmål som snakkes i bygder i indre Vestfold som Andebu, Revetal, Svarstad, Kodal, Vivestad, Fon, Hof og Linnestad. Det indre vestfoldmålet hører til den vikværske dialektgruppen, med typiske trekk som kløyvd infinitiv og -ær, -æne-bøying av hankjønnsord i flertall. Dialekten snakkes i den indre delen av et fylke, og kan derfor høres ut som en tradisjonell innlandsdialekt. Dialekten har ord som f.eks. «himu» (hjem), «ho» (hun/den), «mjælk» (melk) og «reinmældt» (renspråklig, snakker flytende).

Det indre vestfoldmålet er en dialekt som ligner på et annet bygdemål i Vestfold, tjømemålet (øymål) som snakkes på Tjøme og Hvasser, men det indre vestfoldmålet er oftest litt breiere og mer markant. Det er også lokale variasjoner innen det indre vestfoldmålet, f.eks. i Svarstad, Vivestad og Fon er dialekta veldig brei og har store likhetstrekk med de telemarkske fjellbygdmålene, mens i Andebu, Revetal og Våle har dialekta blitt noe finere de siste årene pga. urbaniseringen av disse tettstedene og nærheten til de 5 Vestfold-byene Tønsberg, Sandefjord, Larvik, Horten og Holmestrand, og Buskerud-byen Kongsberg. Der sier de som regel «ikke/ikkje/inte», «uke/veke», «folk» og «løys» i motsetning til i Svarstad, Vivestad og Fon hvor de sier «itte», «viku», «følk» og «laus». Variasjonene i det indre vestfoldmålet avhenger som oftest av hvor mye dialekten er påvirka av bymålene rundt, da særlig av dialektene i storbyene Tønsberg og Sandefjord, men også i de mindre byene Larvik, Horten, Holmestrand og Kongsberg. I bynære bygder som Andebu og Revetal er dialekta sterkt påvirka av bymål som tønsbergdialekt og sandefjordsdialekt mens i bygdene helt innerst i Vestfold som Svarstad, Fon og Vivestad er dialekta påvirka av bl.a. fjellbygdmål (midtlandsk) og setesdalsk.

I dag er det indre vestfoldmålet under sterkt press fra de større østlandsmåla rundt Oslo (via kystbyene i Vestfold), som de fleste andre dialektene på Østlandet. I dag snakkes dialekten nesten kun av eldre mennesker, mens de fleste yngre har lagt om til bymål.

I perioden fra 1900 til 1945 blei landsmål brukt av noen personer fra disse bygdene, fordi landsmålet var nærere den gamle dialekten i området.

Kort ordliste over typiske ord og uttrykk på det indre vestfoldmålet (Stor L indikerer tjukk l-lyd)| Indre vestfoldmål | Standard østnorsk |
| --- | --- |
| mjælk/mjølk | melk |
| reinmældt | renspråklig |
| tysj | tenke |
| følk | folk |
| viku | uke |
| hime | hjem |
| silju | selje |
| snøgg | rask |
| gølvu | søle |
| huggu | hode |
| joLe | jorde |
| dynn | dør |
| akæ | flytte på seg/kjøre/raske på/lide sakte |
| bjønn | bjørn |
| ellmørrju | ildmørje, samling av glør |
| fyrri | foran/før |
| gvile | hvile |
| gværrvill | sommerfugl/små sammenraka høyflekker |
| hønn | horn |
| ivju | evje |
| kjørke | kirke |
| laue sæ | bade |
| naue | ta skade |
| omm | ovn |
| røyr | rør |
| seto | jordet nedenfor fjøset |
| spurrning | gåte |
| tra | jorde |
| tuppe | høne |
| tåppe | hane |
| ul | hulder |
| Vintergatæ | Melkeveien |
| ægg | egg |
| øllbågæ | albue |
| åkkle | ankel |

Moderne mål i indre Vestfold
----------------------------

Det typiske i dag er bøyinga av hankjønnsord i flertall (-ær, -æne), men den er også på vikende front. Men dette er ei aktiv form blant dem som bruker den, og nyord av hankjønn får denne bøyinga, (CD-ær, b**l**oggær). Mange faste uttrykk med bevarte gamle former fins: «de' går så de' gviner» (når noe går veldig fort). Diftongen 'ei' er au til en stor del bevart, mens diftongen 'au' som oftest har gått over til 'ævv'. Tjukk l er bevart, og tjukk l for tidligere 'rð' er til dels bevart. Tre kjønn er bevart.

Eksempler på indre vestfoldmål
------------------------------

Dette er et eksempel på varianten av det indre vestfoldmålet som snakkes i Fon:

> – En gammæl mann (åttiåring) frå enn a galæne tett ve Jærpekjønn færteller.
> 
> 
> De fysste dem jole når linåker’n var framvøks’n åm høst’n var å røske de ta bakken; så var’e te å få fådd de, så te hamre de, så te å få de på kjone å tørke de, så te bryte, te skakæ, te koke å te spinne. Når de blei heklæ, så blei de hør å stru. Så spant nå di hærre spånærkjærringæne så længe di kunne hele, får det var hart å spinne lin. Di værkæ så møe utta både hør å stru at i kunne ha fire å fæmm vevene på blæikæ. – Sjugdommen har kommi ta dè at’i harmistæ linsjurttæ. Ullæ, dænn rimær (d.e. ho blir sveig på kroppen når ein har arbeidt seg sveitt), å dè jør ente line; dæffør hadde vi et ordtøke: «lin te silke å ull te inte,» sae di. – Før i tiæ værkæ di æll tingen, både te gangkleer å sængkleer; men nå må di kjøpe sæ no bålster å tepen å sant. Du tyks væll dè nå, d-er så grusst når kvinnfolkæ går så fine å testasæ; men før i tiæ jikk dem i sine himeverka kleer, ent’n de var søndan eller måndæn; å dem jikk mest i sjørtt å trøie å forkle.
> 
> 
> 

(Hentet fra: Gamalt frå Vestfold I : Bygdemålsprøvor)

Kjente personer som snakker dialekten
-------------------------------------

* Bjarne Sommerstad (1964–), ordfører i tidligere Andebu kommune
* Daniel Gusfre Ims (1975–), språkviter, politiker og seksjonssjef i Språkrådet

Se også
-------

* Vivestadmål
* Vestfoldmål
* Tønsbergdialekt
* Vikværsk

Litteratur
----------

* *Andebu bygdebok*, kulturbindet, red. av dr. philos. Arne Gallis
* *Vestfoldmål: Ord og vendinger fra Andebu*, av Ole Bråvoll (red. av Odd Gallis)
* *Re-minne 2018* (PDF), utgitt av Ramnes Historielag og Våle historielag 2018
* *Gamalt frå Vestfold. 1 : Bygdemålsprøvor*, av Vestfoldlaget (Olai Skulerud, Amund Bredesen Larsen og Ragnar Nordby)