Den svenske skulpturgruppen *«Bronskvinnorna»* utenfor Konsthallen i Växjö, gjort av kunstneren Marianne Lindberg De Geer: en kvinnene er meget mager mens den andre er det motsatte. Kunstverket er en demonstrasjon mot samfunnets opptatt av hvordan folk ser ut.
**Kroppsakseptbevegelsen** også kjent på engelsk som *«fat acceptance movement»*, bokstavelig «bevegelse for aksept av fedme». Andre engelske betegnelser er *«size acceptance movement»* («bevegelse for aksept for størrelse»), *«fat liberation movement»* («feit frigjøringsbevegelse»), og *«fat power»* («feit makt») er en grasrotbevegelse for å endre samfunnets holdninger overfor lubne, feite, tjukke og overvektige mennesker.

Sumo bryting

Bakgrunn
--------

Aktivisme vedrørende samfunnsmessig aksept av tjukke mennesker dekker tallrike fronter, men kan generelt beskrives som forsøk på å endre samfunnsmessige, indre, og medisinske holdninger. Bevegelsen hevder at tjukke mennesker er mål for hat og diskriminering, og at tjukke kvinner er utsatt for et større samfunnsmessig press enn tjukke menn. Hat og mangel på respekt for tjukke mennesker oppleves mange steder, inkludert i media, hvor tjukke mennesker ofte latterliggjøres, eller presenteres som noen man bør synes synd på. Diskrimineringen kommer i form av mangel på lik tilgang til transport og sysselsetting.

Forkjemperne hevder at sosialt anti-fett stigma og aggressiv reklamering for slankevirkemidler har ført til en økning i psykologiske og fysiologiske problemer blant tjukke mennesker. Forkjempere for kroppsaksept står fast ved at mennesker i alle størrelser og former kan arbeide for god fysisk form og helse. De tror at helse er uavhengig av kroppsvekt. Derfor fremmer forkjemperne «Health At Every Size» («Helse uansett størrelse»), filosofien som sier at man kan strebe etter god mental og fysisk helse uavhengig av fysisk fremtoning eller størrelse.

Gjennom arbeidene til forfattere som Paul Campos og Sandy Szwarc, har kroppsakseptbevegelsen argumentert for at leger burde behandle helseproblemene til mennesker i alle størrelser, i troen på at helseproblemer ikke defineres av vekt og deles av mennesker i alle størrelser, tjukke og slanke. Enkelte innen bevegelsen har hevdet at de helsemessige risikoene ved fedme har blitt overdrevet og feilrepresentert, og brukt som et skalkeskjul for kulturelle og estetiske fordommer mot fett.

Kroppsaktivisme forblir en marginal bevegelse. Organisasjoner som National Association to Advance Fat Acceptance (NAAFA) og International Size Acceptance Association (ISAA) har relativt lave medlemstall, og interesserte personer tenderer til å være samlet i klynger i større byer og spredd over små og medium store internettsamfunn.

Historie
--------

Under den første delen av 1800-tallet ble fedme sett på som skadelig for samfunnet, ved at effektivitet minsker, og ved at tjukke mennesker forstyrrer arbeidsproduktiviteten i amerikanske kystområder. Denne typen historier og synlighet ga opphav til kroppsakseptbevegelsen, som startet opp sent på 1960-tallet, selv om dens vesen som en grasrotbevegelse gjør det vanskelig å kartlegge milepælene med nøyaktighet. Som andre sosiale bevegelser fra denne tidsepoken, besto kroppsakseptbevegelsen, opprinnelig kjent som «Fat Pride», «Fat Power», og «Fat Liberation», ofte av mennesker som benyttet seg av improvisasjon. En «Fat-in» ble arrangert i New York's Central Park i 1967. «Fat-in» aksjonen besto av en gruppe på 500 mennesker som spiste, bar plakater og fotografier av Sophia Loren (ei skuespiller berømt for sin figur), og brente slankebøker.

Flere grupper ble dannet i denne perioden for å fremme kroppsakseptagendaen. I 1969 dannet William Fabrey en sosial klubb som fremmet «Fat Pride» kalt *National Association to Aid Fat Americans*, senere omdøpt til *National Association to Advance Fat Acceptance*. I 1973 brøt en radikal ving av NAAFA ut for å danne en selvstendig gruppe, *Fat Underground*, som fremmet en sterkere aktivistfilosofi. De var inspirert av filosofien til *Radical Therapy Collective*, en feministisk gruppe som mente at mange psykologiske problemer ble forårsaket av undertrykkende sosiale institusjoner og praksiser. *Fat Underground*, grunnlagt av Sara Fishman (senere Sara Aldebaran) og Judy Freespirit, protesterte mot den voksende graden av fordommer mot fedme i det vitenskapelige miljøet. De var opphavet til uttrykket «a diet is a cure that doesn't work for a disease that doesn't exist» (*en diett er en kur som ikke fungerer for en sykdom som ikke eksisterer*).

Kort tid senere flyttet Fishman til New Haven, Connecticut, hvor hun, sammen med Karen Scott-Jones, dannet «New Haven Fat Liberation Front», en organisasjon som liknet på «Fat Underground» i dens utstrekning og fokus. I 1983 samarbeidet de om å gi ut *Shadow on a Tightrope,* en bok som representerer det tidligste stadiet i utviklingen av feltet kroppsaktivisme Boken samlet et antall essayer om kroppsaktivisme som opprinnelig ble utgitt av «Fat Underground», i tillegg til dikt og artikler fra andre forfattere. På 1980- og 1990-tallet var det en økning i aktivistorganisasjoner, utgivelser, og konferanser. På 1980-tallet begynte anti-slanke-programmer og modeller å dukke opp i forskningslitteraturen som svar på ny informasjon som motbeviste vanlige myter rundt fedme.

Den moderne bevegelsen
----------------------

Medlemmer av den moderne bevegelsen oppfatter negative samfunnsmessige holdninger som vedvarende, og som noe som er basert på antagelsen at tjukkhet reflekterer negativt på et menneskes karakter. I dag fortsetter kroppsakseptbevegelsen å strebe etter forandringer i samfunnsmessige, indre, og medisinske holdninger overfor tjukke mennesker. Forkjemperne engasjerer seg i offentlig utdannelse om det de beskriver som myter om fett og tjukke mennesker. Organisasjoner avholder konferanser; inkludert «NAAFA», «Association for Size Diversity and Health», «No Lose Annual Conference», og «FatGirl Speaks». Flere bøker har blitt skrevet om emnet, inkludert *Fat!So? You don’t have to apologize for your size*, av Marilyn Wann, *Tipping the Scales of Justice: Fighting Weight-Based Discrimination*, av Sondra Solovay, *Largely Happy: Changing your mind about your body*, av Lynda Finn, og *Don’t Diet*, av Dale Atrens.

I de senere år, har flere forfattere skrevet for å fremme kroppsaksept. Relaterte online magasiner er blant annet *Fat!So?*, og *Figure 8*, relaterte blogger er *Kate Harding's Shapely Prose*, *Big Fat Blog*[*død lenke*], og *The F Word*. Flere nettsider har sprunget opp for å hjelpe tjukke mennesker med å finne fett-vennlige tjenesteleverandører og produkter. Mange bøker er blitt publisert som utfordrer den medisinske påstanden at fett skaper dårlig helse og setter søkelyset på problematikken rundt den vekt-baserte diskrimineringen tjukke mennesker blir utsatt for av medisinske fagfolk og samfunnet generelt. Størrelsesbasert diskriminering har hatt økende dekning i kunsten, også. Teater- og framføringsgrupper som *The Padded Lilies*, *Big Burlesque* og *Fat Bottom Revue*, blant andre, bruker med overlegg tjukke kropper i showene sine.

Der har også vært en fremvoksende gren av politiske og sosiologiske studier om fedme, noen med en kroppsaktivistisk agenda, under utvikling innen akademia. *American Popular Culture Association* har et område innen «fat studies» og inkluderer regelmessige paneldiskusjoner om emnet. I tillegg, har studentgrupper med kroppsakseptagenda dukket opp på flere colleges inkludert Hampshire, Smith, og Antioch. I tillegg til det bevegelsen gjør for å øke offentlig oppmerksomhet, har det vært en bølge innen studier både for og imot tjukkhet i vitenskapelige tidsskrifter.

### Problemstillinger innen bevegelsen

Et stridspunkt i bevegelsen finner man mellom de tjukke menneskene som forsøker å gå ned i vekt og de som ikke gjør det. Motstanderne av vekttap siterer den høye prosentandelen av alle forsøk på permanent vekttap som feiler, og de ​​mange farene ved fedmekirurgi og vekt svingninger som følge av «jojo-slanking».

På grunn av iboende språklige misforståelser og ulike definisjoner av ordet «aksept», mener noen kroppsaktivister uttrykket refererer til enhver tjukk person som kjemper for like rettigheter og muligheter, uavhengig av hvorvidt vedkommende mener at jakten på reduksjon av en persons kroppsmasse er gjennomførbart. Andre kroppsaktivister definerer kroppsaksept mer strengt, og bruker det uttrykket bare for tjukke folk som ikke strever etter en reduksjon i sin kroppsmasse, og bruker uttrykk som kroppsaktivist for å beskrive tjukke mennesker og allierte som arbeider mer generelt med borgerrettslige problemstillinger knyttet til tjukke mennesker.

I praksis er den eneste måten å vite hvordan et bestemt individuelt medlem av gruppen stiller seg til forsøk på vekttap å spørre, eller lese bestemte kommentarartikler om emnet.

En annen vanlig skilnad i kroppsaksept samfunnet er ulike holdninger til samfunnet for øvrig, spesielt slanke mennesker. Kroppsakseptsamfunnet deler seg vanligvis inn i to kategorier. Den ene er de som føler at diskriminering rettet mot slanke mennesker hindrer deres sak. Den andre siden ser slanke mennesker som fienden, eller delvis årsaken til deres sosiale stigma; noen kommer denne gruppen i møte med hån av slanke mennesker.

Relatert lovverk
----------------

Staten Michigan, og byene Washington, D.C. San Francisco og Santa Cruz i California, Binghamton i New York, Urbana i Illinois, og Madison i Wisconsin har vedtatt lover som forbyr vekt diskriminering.

Kritikk
-------

### Helseproblemer

Mange studier viser sannsynligheten for dårlig helse øker hos mennesker med fedme, selv om aktivistene hevder at dette delvis kan tilskrives stigma som tjukke mennesker møter i hverdagen, og at disse menneskene unngår leger på grunn av inntrykk av vektdiskriminering hos den medisinske profesjon. I 2006, ble det av Center for Disease Control and Prevetion anslått at 10 prosent av dagens helsekostnader i USA skyldes fedme. En nederlandsk studie konkluderte med at levetidskostnadene for fedme er mindre ettersom disse individene dør i en tidligere alder, mens personer med fedme har høyere årlige helsekostnader.  

Det er mange helsemessige problemer forbundet med fedme, blant annet hjertesykdom, kreft, diabetes, høyt blodtrykk, og ledd problemer forårsaket av overbelastning av skjelettet med for mye vekt. Studier viser at fedme reduserer forventet levealder. Ifølge offentlige personer fører utbredt fedme til betydelige økonomiske konsekvenser for samfunnet.

### Samfunnskritikk

Posisjonene til kroppsakseptaktivister har utløst kritikk. Samtidig som de anerkjenner at lubne og tjukke mennesker er utsatt for upassende diskriminering eller press, mener noen kritikere at talspersonene for kroppsaksepts mål om ubetinget aksept av fett i seg selv er usunne. En studie konkluderte med at «risikoen for død av alle årsaker, hjerte- og karsykdommer, kreft eller andre sykdommer øker i hele utvalget av moderat og alvorlig overvekt for både menn og kvinner i alle aldersgrupper.» Den samme studien fant også at dødelighetsrisikoen forbundet med «overvekt» er større for hvite enn for svarte, noe som fører til spørsmål om hvorvidt ett sett med standarder for hva som utgjør helse kan påføres likt over demografiske grupper.

Kritikere hevder også at å akseptere fett vil gjøre det mindre sannsynlig at folk vil håpe å oppnå en «sunn vekt». Det vanlige mantra innen kroppsaksept, at «slankekurer ikke virker», kan påvirke en person med behov for en sunnere livsstil til ikke å gjøre ansvarlige og potensielt gunstige endringer i spisevanene sine. Forskning har vist at fedme oftest er forårsaket av en kombinasjon av for mye kalorier i kosten, mangel på fysisk aktivitet, og genetisk disposisjon.

Eksperter ved The London School of Hygiene & Tropical Medicine publiserte en studie som tyder på at, da tjukke mennesker spiser 18 % mer enn gjennomsnittet, bidrar de urettferdig mye til klimaendringer og sult i verden. Dr David Haslam, av National Obesity Forum (Storbritannia) svarte med si at «Det (studiet) er faktisk diskriminerende mot tjukke mennesker. De er et lett mål for øyeblikket, men jeg tror årsakene til klimaendringer og stigende matvarepriser er mye mer komplekse.»

Se også
-------

* Spiseforstyrrelser
* Fedme

Referanser
----------

1. ↑  www.enoughdiscrimination.com
2. 1 2 3  B. E. Robinson; Bacon, J. G. (1996): «The «If Only I Were Thin…» Treatment Program: Decreasing the Stigmatizing Effects of Fatness» i: *Professional psychology, research and practice* (Arlington, Virginia, USA: American Psychological Association) **27** (2): 175–183. doi: 10.1037/0735-7028.27.2.175. ISSN 0735-7028. OCLC 8996897
3. ↑  Official Policies & Newsletters, National Association to Advance Fat Acceptance
4. ↑  Council on Size and Weight Discrimination - Discrimination FAQ Arkivert 11. september 2011 hos Wayback Machine.
5. ↑  Health 24 - Diet, Weight loss - Related Arkivert 2. april 2012 hos Wayback Machine.
6. ↑  Council on Size and Weight Discrimination - Weight Discrimination on Television Arkivert 20. desember 2011 hos Wayback Machine.
7. ↑  Greenberg BS, Eastin M, Hofschire L, Lachlan K, Brownell KD (2003). «Portrayals of overweight and obese individuals on commercial television.» Am J Public Health. Aug;93(8):1342-8.
8. ↑  Weighing in - Time Out Chicago
9. ↑  Maranto, C. L.; Stenoien, A. F. (2000). *Employee Responsibilities and Rights Journal* **12**: 9–1. doi: 10.1023/A:1007712500496[*død lenke*].
10. ↑  Ikeda JP, Hayes D, Satter E, Parham ES, Kratina K, Woolsey M, Lowey M, Tribole E (1999): «A commentary on the new obesity guidelines from NIH» i: *J Am Diet Assoc*. Aug;99(8):918-9.
11. ↑  Naafa Policy On Physical Fitness Arkivert 4. desember 2008 hos Wayback Machine. naafa.org
12. ↑  ISAA's Respect | Fitness | Health Initiative
13. ↑  Sizediversityandhealth.org - Home - Mission[*død lenke*]
14. ↑  Big Trouble | Bitch Magazine Arkivert 23. juni 2011 hos Wayback Machine. bitchmagazine.org
15. ↑  Chang, V. W.; Christakis, N. A. (2002): «Medical modelling of obesity: a transition from action to experience in a 20th century American medical textbook» i: *Sociology of Health & Illness* **24**: 151–177. doi: 10.1111/1467-9566.00289
16. 1 2  «Life In The Fat Underground» Arkivert 4. desember 2011 hos Wayback Machine. av Sara Fishman
17. 1 2  Big As Texas 2001 Event-Keynote Address, Members.tripod.com
18. ↑  «Curves Have Their Day in Park; 500 at a 'Fat-in' Call for Obesity», *New York Times*. 5. juni 1967, s. 54
19. ↑  Fletcher, Dan (31. juli 2009): «The Fat-Acceptance Movement» Arkivert 9. november 2020 hos Wayback Machine. *Time*.
20. ↑  The Fat Underground Arkivert 28. mai 2011 hos Wayback Machine. largesse.net
21. ↑  *Shadow on a Tightrope: is Writings by Women on Fat Oppression*, red. Lisa Schoenfielder & Barb Wieser. Iowa City, IA: Aunt Lute Books, 1983
22. ↑  Murray, S (2005): «(Un/Be)Coming Out? Rethinking Fat Politics» i: *Social Semiotics* Vol. 15 No. 2
23. ↑  Puhl, R.; Brownell, D. (Desember 2001): «Bias, discrimination, and obesity» i: *Obesity research* **9** (12): 788–805. doi: 10.1038/oby.2001.108. ISSN 1071-7323. PMID 11743063
24. ↑  NAAFA has a brochure titled Dispelling common myths about fat people Arkivert 19. desember 2008 hos Wayback Machine.
25. ↑  NAAFAonline.com
26. ↑  SizeDiversityAndHealth.org
27. ↑  NoLose.org
28. ↑  «FatGirlSpeaks.com». Arkivert fra originalen 26. april 2011. Besøkt 17. mai 2011.
29. ↑  «Fatso.com». Arkivert fra originalen 30. april 2011. Besøkt 17. mai 2011.
30. ↑  «Geocities.com». Arkivert fra originalen 8. juni 2022. Besøkt 26. oktober 2009.
31. ↑   Campos, Paul (2004): *The Obesity Myth*, utgitt på nytt som *The Diet Myth*
32. ↑  Sandy Szwarc’ inngående undersøkelse av fedmeforskning i online magasinet «Tech Central Station»
33. ↑  «The Top 8 Things Skinny Girls Can't Do». *BBWCupid.com*. Cupid Media. Arkivert fra originalen 1. mars 2012.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 1. mars 2012. Besøkt 15. mars 2012.
34. ↑  «Weight Discrimination Laws». *NAAFA Online*. NAAFA. Besøkt 5. juli 2011.
35. ↑  «NIH.gov» (PDF). Besøkt 31. desember 2011.
36. ↑  Harvard Medicine Arkivert 6. september 2005 hos Wayback Machine. hms.harvard.edu
37. ↑  Harvard Medicine Arkivert 24. september 2005 hos Wayback Machine. hms.harvard.edu
38. ↑  Harvard Medicine Arkivert 9. mars 2008 hos Wayback Machine. hms.harvard.edu
39. ↑  Obesity Raises Cancer Risk - MSN Health & Fitness - Breast Cancer Arkivert 9. desember 2008 hos Wayback Machine.
40. ↑  Stigma and Discrimination in Weight Management and Obesity Arkivert 12. mai 2012 hos Wayback Machine. xnet.kp.org
41. ↑  SciGuy: Should fat people pay higher insurance premiums?, blogs.chron.com
42. ↑  Pieter H. M van Baal; Johan J Polder; G. Ardine de Wit; Rudolf T Hoogenveen; Talitha L Feenstra; Hendriek C Boshuizen; Peter M Engelfriet; Werner B. F Brouwer (2008). «Lifetime Medical Costs of Obesity: Prevention No Cure for Increasing Health Expenditure». *Plos Medicine*. doi:10.1371/journal.pmed.0050029.
43. 1 2  Calle EE, Thun MJ, Petrelli JM, Rodriguez C, Heath CW (1999). «Body-mass index and mortality in a prospective cohort of U.S. adults». *N. Engl. J. Med*. 341 (15): 1097–105. PMID 10511607. doi:10.1056/NEJM199910073411501. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
44. ↑  Peeters A, Barendregt J, Willekens F, Mackenbach J, Al Mamun A, Bonneux L (2003). «Obesity in Adulthood and Its Consequences for Life Expectancy: A Life-Table Analysis». *Annals of Internal Medicine*. 138 (1): 24–32. PMID 12513041. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
45. ↑  Kushner, Robert (2007). *Treatment of the Obese Patient (Contemporary Endocrinology)*. Totowa, NJ: Humana Press. s. 158. ISBN 1-59745-400-1. Besøkt 5. april 2009.
46. ↑  Adams JP, Murphy PG (2000). «Obesity in anaesthesia and intensive care». *Br J Anaesth*. 85 (1): 91–108. PMID 10927998. doi:10.1093/bja/85.1.91.
47. ↑  «Obese blamed for the world's ills», BBC, 16. mai 2008. Sitat: «Really, it (the study) is discriminatory towards obese people. They are an easy target at the moment, but I think the causes of climate change and rising food prices is much more complex.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |