recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Dødelig virus*** (originaltittel: *Fukkatsu no hi*) er en engelskspråklig japansk drama- og katastrofefilm fra 1980 regissert av Kinji Fukasaku. I de fremste rollene finner man Masao Kusakari, George Kennedy, Robert Vaughn, Chuck Connors, Olivia Hussey, Edward James Olmos, Ken Ogata, Sonny Chiba og Glenn Ford. 

Filmen var den mest påkostede japanske filmproduksjonen til da. 

*Dødelig virus* er kjent under tittelen *Virus* i den engelskspråklige verden. Den forekommer i forskjellige versjoner. Blant annet er det minst tre forskjellige begynnelser av filmen.

Handling
--------

Handlingen er lagt noen få år inn i fremtiden. Et hemmelig bakteriologisk våpen, MM-88, blir smuglet ut av et militært laboratorium i Øst-Tyskland. Flyet med det menneskeskapte viruset styrter deretter i Alpene. Snart begynner en dødelig influensalignende epidemi å bre om seg. Den uhelbredelige sykdommen sprer hurtig seg fra land til land og etter en stund er hele verdens befolkning utslettet. 

Kun 855 menn og 6 kvinner fra forskjellige nasjoner som befinner seg på en forskningsstasjon på Antarktis unnslipper smitten.

Om filmen
---------

### Priser

Den ble tildelt to japanske filmpriser.

### Annet

Det eksisterer flere utgaver av filmen med forskjellig lengde og forskjellig begynnelse. Den japanske originalversjonen er på 2 timer og 36 minutter og åpner med ubåt-scenen. En annen versjon starter med en kort intro av en ensom mann kledd i skinnfell i en solnedgang, før handlingen hopper til et snøfylt Øst-Tyskland der noen menn besøker et forskningsinstitutt. En tredje starter med en lengre sekvens der en ensom mann i skinnfell tar seg frem til en fjell-landsby i Sør-Amerika hvor alle forlengst har dødd.

Rollebesetning
--------------

* Masao Kusakari : Dr. Shûzô Yoshizumi
* Tsunehiko Watase : Yasuo Tatsuno
* Isao Natsuyagi : Kommandant Nakanishi
* Sonny Chiba : Dr. Yamauchi
* Kensaku Morita : Ryûji Sanazawa
* Toshiyuki Nagashima : Akimasa Matsuo
* George Kennedy : Admiral Conway
* Bo Svenson : Major Carter
* Stephanie Faulkner : Sarah Baker
* Olivia Hussey : Marit
* Edward James Olmos : Captain Lopez
* Chuck Connors : Kaptein McCloud
* Ken Camroux : Løytnant Jones
* Glenn Ford : President Richardson
* Robert Vaughn : Senator Barkley
* Henry Silva : General Garland

Referanser
----------

1. ↑  IMDb awards

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dødelig virus* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Dødelig virus* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Dødelig virus* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Dødelig virus* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Dødelig virus* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Dødelig virus* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Dødelig virus* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Dødelig virus* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Dødelig virus* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Jurij Nikolajevitsj Grigorovskij** (russisk: Юрий Николаевич Григоровский; født 28. mars 1939 i Moskva) var en sovjetisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma og 1968 i Mexico by.

Grigorovskij vant en olympisk sølvmedalje i vannpolo under Sommer-OL 1960 i Roma. Han var med på det sovjetiske laget som kom på andreplass i vannpoloturneringen bak Italia. Grigorovskij spilte seks kamper i turneringen og scoret to mål.

Åtte år senere, under Sommer-OL 1968 i Mexico by, vant han sin andre olympiske sølvmedalje i vannpolo. Sovjetunionen vant semifinalen mot Italia med 8-5 men tapte i finalen til Jugoslavia med 11-13. Grigorovskij spilte alle åtte kampene og scoret elleve mål.

OL-medaljer
-----------

* 1960 Italias flagg Roma - Sølv Sølv i vannpolo, Sovjetunionens flagg Sovjetunionen
* 1968 Mexicos flagg Mexico by - Sølv Sølv i vannpolo, Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jurij Grigorovskij – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Jurij Grigorovskij – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Jurij Grigorovskij – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jurij Grigorovskij – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Projectplace** (tidligere Prosjektplassen) er et webbasert verktøy for prosjektsamarbeid. Tjenesten, som er abonnementsbasert, leveres av det svenske selskapet Projectplace International AB. Tjenesten ble lansert i Sverige i 1998, og Norge i 1999, og var en av de første webtjenestene som ble solgt på betal-per-bruker-basis.

Projectplace tilbyr et delt arbeidsområde med ulike verktøy som underletter samhandling i prosjekter, utviklet utfra tankene rundt Social Project Management. Ingen installasjon er nødvendig, kundene betaler for tilgang til Projectplace via internett. Projectplace tilbyr blant annet en prosjektoversikt der man kommuniserer med prosjektgruppen, dokumenthåndtering med gjennomsynsfunksjoner, sakshåndtering, planlegging, møtebooking, kontaktliste og prosjektportefølje.

Prosjektverktøyet Projectplace finnes på syv språk: Norsk, svensk, dansk, engelsk, tysk, nederlandsk og fransk og har flere enn 600 000 registrerte brukere i 250 land.

Eksterne lenker
---------------

Projectplace' hjemmeside
**Projektiv identifikasjon** er en av flere psykologiske forsvarsmekanismer. Den er for psyken som immunforsvaret er for kroppen. Den er typisk i personer med narsissistisk personlighetsforstyrrelse. 

  

I 1946 snakket Melanie Klein om «identifikasjon gjennom projeksjon». Fra 1952 benyttet hun begrepet «projektiv identifikasjon». I hennes formulering var dette en intrapsykisk prosess, en indre prosess i motsetning til en interpsykisk prosess, mellom personer. Det er en forsvarsmekanisme: Uakseptable deler av subjektets selv blir avspaltet og projisert over på objektet i et forsøk på å vinne kontroll over og dominere dette (Klein, 1946). Sagt på en annen måte dreier det seg om en form for narsissistisk sammensmeltning mellom «selvet» og «objektet». «Selvet» kan vi enkelt beskrive som vår egen bevisste og ubevisste opplevelse av hvem vi er, vår identitet og personlighet. Aspektet med å kontrollere objektet med deler av det projiserte selvet er tydelig i barnets fantasi om å ha almektige hjelpere som det styrer med magiske evner. (Olsen, 2002:620)

Ved **projeksjon** pålegges den andre den projiserendes adferd: "min aggresjon" blir "din aggresjon", "mine avtalebrudd" blir "dine avtalebrudd", "min manglende omsorgsevne" blir din "manglende omsorgsevne", "min manglende samarbeidsevne" blir "din manglende samarbeidsevne", "min skremmende adferd" blir "din skremmende adferd", og så videre.

             Eksempel:              **"Du er aggressiv", "Du bryter avtaler", "Du er sjalu".**

Ved **projektiv identifikasjon** blirt også objektet pålagt subjektets adferd gjennom projeksjon: "subjektets aggresjon" blir "objektets aggresjon". Men fordi subjektet i tillegg oppfatter objektet som "aggressivt" gjennom projeksjon av egen adferd, vil subjektet identifisere seg med sin egen "aggresjon" som dermed rettferdiggjøres. Subjektet identifiserer seg med det projiserte materiale i objektet. I noen tilfeller manipuleres objektet til å fremvise en adferd lik det projiserte.

             Eksempel:            **"Det er ikke rart at jeg er så sint, så aggressiv som du er"!**
**Jurij Nikolajevitsj Krylov** (russisk: Юрий Николаевич Крылов; født 11. mars 1930 i Moskva, død 4. november 1979 i Moskva) var en sovjetisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.

Krylov ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det sovjetiske laget som vant turneringen foran USA og Canada. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant alle fem kampene og vant serien med maksimale ti poeng foran USA med åtte og Canada med seks.

Krylov ble verdensmester i ishockey to ganger, 1954 i Stockholm og 1956, OL-turnering i Cortina d'Ampezzo var også det 23. verdensmesterskapet i ishockey. Han spilte 70 landskamper for Sovjetunionens herrelandslag i ishockey og scoret 29 mål.

OL-medaljer
-----------

* 1956 Italias flagg Cortina d'Ampezzo - Gull **Gull** i ishockey Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

VM-medaljer
-----------

* 1954 Sveriges flagg Stockholm - Gull **Gull** i ishockey Sovjetunionens flagg Sovjetunionen
* 1956 Italias flagg Cortina d'Ampezzo - Gull **Gull** i ishockey Sovjetunionens flagg Sovjetunionen
* 1955 Tysklands flagg Köln/Düsseldorf/Krefeld - Sølv Sølv i ishockey Sovjetunionens flagg Sovjetunionen
* 1958 Norges flagg Oslo - Sølv Sølv i ishockey Sovjetunionens flagg Sovjetunionen
* 1959 Tsjekkoslovakias flagg Praha/Bratislava - Sølv Sølv i ishockey Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jurij Krylov – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jurij Krylov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jurij Krylov – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Jurij Krylov – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF
 |
En kongelig proklamasjon utstedt 23. september 1715 av kong Georg I.
En **proklamasjon** er en offentlig erklæring, avgitt i høytidelige former til et lands borgere.

Eksempler på kjente proklamasjoner er den irske påskeproklamasjonen av 1916 og den amerikanske emansipasjonserklæringen av 1863.

I engelsk rett er en proklamasjon en kongelig erklæring (*kongelig proklamasjon*), gitt under riksseglet, som gjør noe kjent for offentligheten, slik som en krigserklæring, en erklæring om unntakstilstand, sammenkallelse eller oppløsning av Parlamentet eller ikrafttredelsen av en lov. Slike proklamasjoner, avgitt med grunnlag i monarkens utøvende makt, er bindende for borgerne «*where they do not either contradict the old laws or tend to establish new ones, but only confine the execution of such laws as are already in being in such matter as the sovereign shall judge necessary*». Kongelige proklamasjoner som ikke er avgitt under monarkens utøvende makt, men som enten påkaller borgerne til å oppfylle en plikt de ved lov er bundet av eller til å avstå fra handlinger som allerede er forbudt ved lov, er gyldige; ulydighet mot slike proklamasjoner er ikke et lovbrudd i seg selv, men en straffskjerpende omstendighet ved lovbruddet.

Referanser
----------

1. ↑  snl.no
2. ↑  Blackstone's Commentaries, ed. Stephen, ii. 528; Stephen's Commentaries, 14th ed. 1903, ii. 506, 507; Dicey, Law of the Constitution, 6th ed. 51
3. ↑  1610 EWHC KB J22, 77 ER 1352, (1611) 12 Co Rep 74

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Svenska Jazzriksförbundet** (stiftet 1948) er en svensk musikkpolitisk organisasjon, med det formål å spre jazzmusikk til det ganske land, og være et samlende og støttende organ for lokale jazzforeninger. Den ble opprettet fem år før det tilsvarende Norsk jazzforbund. Den praktiske koordinering av konserter og turneer har i den senere tid blitt delegert til det nyopprettede Svensk jazzforum.

Siden 1995 har prosjektet «Pulsslag», i samarbeid med Sveriges Radios P2 og Svenske Rikskonserter promotert sentrale utøvere i media, samt gjennom fem sentrale klubber i Umeå, Eskilstuna, Malmö, Stockholm og Västerås. «Musik Direkt» avholdes årlig for å kåre årets unge musikere, i samarbeid med Svenske Rikskonserter og regionale aktører.

Forbundet avholder den årlige «jazzriksdagen» med kåring av «Årets jazzkommun», utdeling av skulpturen «Basisten» til enkeltpersoner innen organisasjonen, utmerkelsen «Jazzkannan» til nyskapende utøvere, samt «Hedersprisen» til et svensk eller internasjonalt individ eller organisasjon for lang og tro tjeneste innen faget.

Forbundet har i 2005 over 100 lokale klubber tilsluttet, og er lokalisert i Stockholm, sammen med bl.a. Orkesterjournalen og Svenske Rikskonserter. Ledelsen har rundt 25 årsverk.

Eksterne lenker
---------------

* swedejazz.se

Portal: Jazz
**Rolf Thoresen** (født 3.februar 1920, død 23.januar 2001) var en norsk bankmann, hørespillforfatter og XU-agent .

Han begynte å studere jus høsten 1939. Under annen verdenskrig arbeidet han som landmåler, noe som ga ham mulighet til å bevege seg forholdsvis fritt.

Han skrev meget som gymnaselev og var aktiv i den illegale pressen under den andre verdenskrig. Etter å ha vunnet annenprisen i NRKs hørespillkonkurranse i 1975 gjorde finansiell støtte fra Krigsinvalideforbundet og Den Illegale Presses Forening det mulig for ham å fortsette med radiodramatikk. Ut fra sin opplevelse av den tyske okkupasjonen skrev han tekster rundt soldaters traumatiske opplevelser samt den trusselen et overmektig, materalistisk samfunn kan bli for sine innvånere. Ifølge Tilman Hartenstein i boka *Det usynlige teatret: Radioteatrets historie 1926-2001*, s. 209, beveger stykkene seg mellom gripende barneskildringer (*Tolv år*), psykologi (*Møte i stillheten*) samt forsiktige fremtidsvisjoner *(E – for Ellen*). En rekke av stykkene ble solgt til utlandet, blant annet til Island og Tyskland.

Hørespill
---------

* *Møte i stillheten* (produsert 1976, reprise 1976)
* *Videre skjebne ukjent* (produsert 1978, reprise 1978
* *Efter konserten* (produsert 1979, reprise 1979)
* *Tolv år* (produsert 1979, reprise 1979 og 1989)
* *Narren* (produsert 1981, reprise 1982)
* *Ildkulen* (produsert 1982, reprise 21092)
* *Simon* (produsert 1984, reprise 1984)
* *Anna Petrova* (produsert 1985, reprise 1985)
* *E – for Ellen* (produsert 1989)

Fem av hørespillene ble utgitt på Solum Forlag i 1999: *Møte i stillheten og andre hørespill*. ISBN 8256011866.

Referanser
----------

1. ↑  Digitalarkivet
2. ↑  Ragnar Ulstein: Etterretningstjenesten i Norge 1940-45. 1 : Amatørenes tid, 1989, ISBN 82-02-12401-8 p.74
3. ↑  Luihn, Hans (1999). *Den frie hemmelige pressen i Norge under okkupasjonen 1940-45*. Nasjonalbiblioteket. s. 42. ISBN 8279650105.

Kilder
------

* Hartenstein, Tilman: *Det usynlige teatret: Radioteatrets historie 1926-2001*, Oslo 2001, s. 209

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**The Cooking Pot Uprising** var et opprør utført av britiske straffanger på fengselskolonien på Norfolk Island i Australia. Det skjedde 1. juli 1846 som et resultat av fangenes frarøvelse av matprivilegier og kjøkkenutstyr. Det var Major Joseph Childs som hadde kommandoen over fengselskolonien og som initierte frarøvelsen av privilegiene. Dette førte senere til at fire fengselsbetjenter mistet livet, ledet av den beryktede fangen William Westwood. Han og elleve andre fanger ble senere henrettet for drapene.

Opprøret
--------

Da Childs kunngjorde bortfallet av matprivilegiene overfor fangene, ble de svært fortvilet. Westwood samlet en stor gjeng med fanger og befalte dem om å følge ham. Sultne og hevnlystne angrep og felte de totalt fire betjener på grusomt vis. En av betjentene ble slått og mishandlet til han ikke lenger var til å kjenne igjen, mens to andre ble drept med øks. Senere gikk ferden mot hovedhuset, men der ble de konfrontert av en rekke kampklare soldater. Opprøret tok en brå vending, fangene gjorde retrett og ble sendt tilbake til sine respektive celler. 12 av opprørerne, inkludert Westwood, ble 13. oktober 1846 dømt til døden ved henging.

Referanser
----------

1. ↑  Museum, Norfolk Island (14. september 2014). «A Mystery Ship». *The World of Norfolk's MuseumThe World of Norfolk's Museum*. Besøkt 15. februar 2019.
**Insidensen** av en sykdom er definert som antall «nye» tilfeller av en sykdom i en populasjon i en definert periode. Dette tallet er anvendelig for epidemiologer, fordi det angir risikoen for en sykdom.

* Insidensraten er definert som insidens delt på summen av risikoperioder/situasjoner for det enkelte individ.
* Insidens per 1000 defineres slik:

  

{\displaystyle {\frac {{\mbox{Antall nye tilfeller av en sykdom i en spesifisert periode}}\times 1000}{\mbox{Antall personer i faresonen for å utvikle denne sykdom i denne perioden}}}}

  

Denne brøken som inneholder antall individer med risiko for sykdom i nevneren er den vanligste måte å uttrykke insidens selv om det kan være store tall som 100 000 i nevneren.

Insidens og insidensrate bør ikke forveksles med prevalens som defineres som antall individer som til enhver tid / på et tidspunkt har en sykdom i en definert befolkning. Denne verdien sier ingenting om risikoen for å få tilstanden. 

For eksempel en langvarig sykdom med stor spredning i samfunnet i 2002 vil få høy prevalens i 2003 på grunn av langvarig forløp, men den kan ha lav insidensrate i 2003. Men en sykdom som smitter lett og har kortvarig sykdomsforløp vil ha lav prevalens og høy insidens.

Insidens kan også uttrykkes som absolutt risiko.

Se også
-------

* Prevalens

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
USAs utenriksminister Michael R. Pompeo møter Talibans delegasjon i Doha i Qatar den 12. september 2020. Fra venstre: Miller, Zalmay Khalilzad, ??, Pompeo, Abdul Ghani Baradar, Abdul Hakim Ishaqzai, og Suhail Shaheen.
**Abdul Hakim Ishaqzai** (født i 1967 i landsbyen Band-i-Taimur i distriktet Maiwand i provinsen Kandahar i Afghanistan), også kjent som **Abdul Hakim Haqqani**, er en afghansk Taliban-leder, tidligere øverstedommer og formann for Talibans forhandlingsteam ved deres avdeling i Qatar. 

Han var en av grunnleggerne av Taliban og tett knyttet til mulla Mohammed Omar.

Under det islamske emirats styre, var han i tillegg til en religiøs læreautoritet også tilknyttet appelldomstolen og den sentrale Darul Ifta.[] Etter at Hibatullah Akhundzada ble utnevnt til Talibans øverste leder, ble Ishaqzai utnevnt til høyesterettens øverste dommer.

Referanser
----------

1. ↑  «Ishaqzai, Abdul Hakim Mawlawi Sheikh».
2. ↑  «Why Did the Taliban Appoint a Hard-Line Chief Negotiator for Intra-Afghan Talks?».
3. ↑  «Brief Introduction of Members of the Negotiating Team of the Islamic Emirate of Afghanistan – Islamic Emirate of Afghanistan». Arkivert fra originalen 18. august 2021. Besøkt 23. august 2021.
Den nest siste turisthytten ruten passerer er Storerikvollen. Her er Esandsjøen og Sylmassivet i bakgrunnen.
**Norge på tvers** er en fjelltur som går gjennom Nord- og Sør-Trøndelag og følger 63°-breddegraden i omtrent 138,5 km. Den krysser Norge fra vest til øst der den starter ved sjøkanten i Stjørdal og følger deretter løypenettet inn i Skarvan og Roltdalen nasjonalpark og Sylan til den krysser grensen til Sverige ved Sylsjøen. På vei treffes på en rekke turisthytter, i rekkefølgen Kvitfjellhytta, Prestøyhytta, Schulzhytta, Ramsjøhytta, Storerikvollen og Nedalshytta. Fjellturen passerer flere høye fjellmassiv, deriblant Skarvan (1171 moh.), Fongen (1441 moh) og Sylmassivet (1762 moh.).

Fra 2010 begynte Trondhjems Turistforening å registrere alle som har gjennomført turen.

Navnet henspiller på den velkjente og krevende turen Norge på langs.

Referanser
----------

1. 1 2  Ut.no: *Norge på tvers* Arkivert 2. mai 2013 hos Wayback Machine.. Hentet 16.06.2013.
2. ↑  Registreringer for Norge på tvers Arkivert 26. november 2013 hos Wayback Machine.. Hentet 16.06.2013.

Eksterne lenker
---------------

* Norge på tvers' offisielle hjemmeside
* Ut.no: Norge på tvers
**Abdoulaye Diagne-Faye** (født 26. februar 1978 i Dakar) er en senegalesisk fotballspiller som for øyeblikket er kontraktsløs etter å ha spilt for den engelske klubben Hull City frem til våren 2014. Han kan benyttes både som forsvarer og defensiv midtbanespiller.

Spillerkarriere
---------------

Faye startet karrieren sin i den senegalesiske klubben ASEC Ndiambour, før han forlot dem til fordel for Jeanne d'Arc. Etter dette ble han kjøpt opp av den franske Ligue 1-klubben Lens i juli 2002. Her spilte han blant annet med sin landsmann Papa Bouba Diop. Faye har spilt flere landskamper for Senegal og scoret ett mål.

Den 15. august 2007 trykket flere aviser at Faye var på vei til Newcastle United for rundt £2 millioner (ca. 23 millioner kroner). Den 30. august bekreftet Newcastles manager Sam Allardyce at Faye var i Newcastle for sin medisinske test, men at det fortsatt gjenstod noen detaljer med Bolton Wanderers. Helt på tampen av overgangsvinduet, den 31. august 2007, var overgangen i boks, og Faye signerte en treårsavtale med Newcastle United.

Det ble med en sesong i Newcastle for Faye. Den 15. august 2008, på dagen ett år etter at ryktene begynte å gå om at han var på vei fra Bolton Wanderers til Newcastle United, ble han klar for nyopprykkede Stoke City i Premier League. Overgangssummen lå på cirka £2,25 millioner, og han skrev under på en treårskontrakt.

Referanser
----------

1. ↑   www.nationaalarchief.nl[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Abdoulaye Faye – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Abdoulaye Faye – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Abdoulaye Faye – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Abdoulaye Faye – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Abdoulaye Faye – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Abdoulaye Faye – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Abdoulaye Faye – FBref Rediger på Wikidata

* (es) Abdoulaye Faye – as.com Rediger på Wikidata
**Vladimir Lvovitj Burtsev** (russisk: Владимир Львович Бурцев, født 17. november 1862 i Fort-Sjevtsjenko, død 21. august 1942 i Paris) var en russisk revolusjonær.

Vladimir Burtsev ble i 1886 forvist til Sibir, og derfra flyktet han til Vest-Europa. Her utgav Burtsev russiske revolosjonære tidsskrifter, *De fire Russland*, *Byloje*, og skrev på revolusjonens historie. Til tross for at Burtsev støttet samarbeide mellom sosialister og liberale, anså han den politiske revoludjonsterroren som et nødvendig kampmiddel mot det tsaristiske regime.[] I 1908 vant han verdensberømmelse ved sin avsløring av Jevno Azef og andre som dobbeltagenter for det russiske hemmelige politi.[] Etter oktoberrevolusjonen var Burtsev bosatt i Paris, der han arbeidet hardt for å få i stand en vepnet kamp mot sovjetregjeringen.[] Burtsev skrev flere arbeider om den russiske revolusjonsbevegelsens historie.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6973kgg, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, oppført som Vladimir Lʹvovič Burcev, BNF-ID 16669776m[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Svensk uppslagsbok, Lund 1930

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** HDS **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** CiNii
 |
Eidsvoll kornsilo
Kornsiloer av galvaniserte stålplater produsert i Polen
En **kornsilo** er en silobygning for oppbevaring av korn. Den består av høye, stående celler med rundt eller firkantet tverrsnitt. Kornet oppbevares og transporteres løst.

Cellene fylles fra toppen, og for å transportere kornet opp benyttes koppelevatorer, som skufler med seg kornet nederst og tipper det ut øverst. Kornsiloen er en amerikansk oppfinnelse fra midten av 1800-tallet, og det var elevatoren som gjorde lagring i silo til et gjennomførbart alternativ til lagring i sekker på kornloft. På grunn av elevatorens sentrale rolle ble selve siloen hetende *grain elevator*, en benevnelse som fortsatt brukes i USA.

Horisontalt foregår transporten ved hjelp av transportbånd eller transportkjeder. Ofte brukes også suge- eller trykkluft. Kornet kan lett flyttes fra celle til celle, luftes over aspiratør eller lignende. Siloen har ofte rensemaskiner og tørkeanlegg.

Referanser
----------

1. 1 2 3  (no) Kornsilo i Store norske leksikon
2. ↑  Industrimuseum.no: Christianssands Møller

Eksterne lenker
---------------

* (en) Grain elevators – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* 30 minutters guidet videotur gjennom en eldre amerikansk kornsilo i tre

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** LCCN
 |
**Taubaneulykken i Cavalese** skjedde den 3. februar 1998 nær den italienske byen Cavalese, et skisted i Dolomittene som ligger 40 kilometer nordøst for byen Trento i Italia. 20 personer ble drept da et EA-6B Prowler militærfly fra United States Marine Corps kuttet en vaier som holdt en gondol i en taubane oppe. Pilotene fløy lavt for å more seg, og filmet flyturen med et håndholdt videokamera. Deretter landet de det skadede flyet trygt på flystasjonen Aviano Air Base.

Gondolen med ofrene falt 80 meter ned på stein og snø på fjellet Cermis. Italienske myndigheter hadde ikke myndighet til å tiltale besetningen, som i første omgang ble frikjent i krigsrett i USA. I en senere krigsrett ble flyets pilot og navigatør tiltalt for å ha slettet opptaket som ble gjort under flyturen. Begge to ble avsatt fra marinekorpset, og piloten satt fire måneder i amerikansk militærfengsel før han ble sluppet ut for god oppførsel. Besetningsmedlemmet som hadde oppfordret til å slette opptaket fikk immunitet og ble senere forfremmet.

Referanser
----------

1. ↑  James LaPorta; Rory Laverty (7. februar 2018). «A Few Not So Good Men: Marine Pilots, a Massacre, Immunity» **(engelsk)**. The Daily Beast. Besøkt 6. juni 2022.
**Korona Kielce** er et fotballag fra byen Kielce i Polen. Laget spiller nå for tiden i den høyeste polske divisjonen «Ekstraklasa». I de 30 første årene i klubbens historie lå laget i den polske tredje divisjon og var ikke veldig populær. I 2002 ble laget kjøpt av den polske forretningsmannen Krysztof Klicki, som eier det framgangsrike selskapet Kolporter SA og dette styrket lagets økonomi. Laget ble snart et av de mest økonomisk velstående i det polske seriesystemet.

Fullsatt på Koronas nye arena.
I 2005 rykket endelig laget opp i den høyeste polske divisjonen. Fotballeksperter rundt i Polen tippet at Korona Kielce skulle få det svært vanskelig med å holde seg i den polske Orange Ekstraklasa. Korona Kielce havnet på en femteplass 2005/2006 og hadde vært kandidat til tittelen lenge inn i sesongen, og hadde til og med ligget på førsteplass i deler av denne.

I 2006 ble det bygget en ny arena i byen siden den gamle var knapt god nok til 1. divisjon. Med den nye arenaen ferdig, begynte puplikum å slutte opp om laget i stort antall. Korona Kielce har for tiden høye publikumstall på sine kamper i Orange Ekstraklasa.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Korona Kielce – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* En supporterside

| * v
* d
* r
Ekstraklasa 2022–2023 |
| --- |
|  | 
* Cracovia Kraków
* Górnik Zabrze
* Jagiellonia Białystok
* Korona Kielce
* Lech Poznań
* Lechia Gdańsk
* Legia Warszawa
* Miedź Legnica
* Piast Gliwice
* Pogoń Szczecin
* Radomiak Radom
* Raków Częstochowa
* Stal Mielec
* Śląsk Wrocław
* Warta Poznań
* Widzew Łódź
* Wisła Płock
* Zagłębie Lubin

 | Polens flagg |
**Taube** er en gammel svensk adelsslekt som opprinnelig stammer fra Bispedømmet Minden (i nåværende Nordrhein-Westfalen i Tyskland). Slekten spredte seg allerede i første halvdel av 1200-tallet til Livland med ordensridderne fra Niedersachsen, der medlemmene av slekten hørte til Sverdbroderordenen.

På 1600-tallet mottok flere medlemmer av Taube-slekten svensk adelskap. Oberst for den estlandske adelsfanen, Berndt Taube, ble i 1652 utnevnt til friherre av Carlöö, og ble stamfar for den i Sverige nå utdøde friherrelige ætten Taube af Carlöö.

Edvard Taube av Odenkat, oberst for den estlandske adelsfanen og Torstenssons Dragonregemente, ble introdusert på Riddarhuset som svensk adelsmann i 1668 og ble stamfar for den adelige ætten Taube (nr. 734). Edvard Taubes slektskap med Berndt Taube er ikke helt sikkert, men sannsynlig. Edvard Taubes sønn Fredrik Evert Taube ble i 1692 utnevnt til friherre og ble stamfar for den friherrelige ætten Taube af Odenkat. Fredrik Evert Taubes sønn Edvard Didrik Taube ble opphøyet i grevestanden i 1734 og ble stamfar for den grevelige ætten Taube (nr. 112).

En annen grevelig ætt Taube (nr. 62) stammer fra generalguvernør i Narva, Ingermanland og Kexholm Jakob Johan Taube av Kuddinge (Livland) til Sesswegen (Cesvaine i Latvia) (1624–1695), i det hans sønn, Gustaf Adam (1673–1732) ble greve 1719.

Visekunstnerne Evert Taube og hans sønn, Sven-Bertil Taube, tilhører den adlige ætten Taube (nr. 734 på Riddarhuset).

Portal: Sverige
Banners våben tegnet 1885 af Anders Thiset
**Banner** er en dansk uradelsslekt, som førte et våpen med et av rødt og sølv skrådelt felt, og som hjelmtegn en rekke bannere. Slekten hevdet i likhet med den svenske slekten Baner å stamme fra Timme Sjællandsfarer. Han skulle under Knut II av Danmarks kamper i England, ifølge et sagn, i et kritisk øyeblikk, da bannerføreren var falt, ha stanset uordenen i hæren, ved å feste en bøkegren til odden av sitt spyd, og brukt det som banner. Navnet tok slekten imidlertid først i reformasjonstiden.

Den første mann av slekten som kan påvises er Erik Nielsen (død 1345), lensmann på Aalborghus og marsk. En gren av hans etterkommere i mannslinjen tok senere navnet Høeg, men fortsatte å føre Banner-våpenet. Niels Eriksen Banner til Vinstrup og Asdal (riksråd 1438, lensmann på Aalborg 1447) ble stamfar for den grenen av slekten som fortsatt førte navnet Banner. Hans sønn med Johanne Andersdatter, Anders Nielsen Banner til Vinstrup, Asdal, Kokkedal m.m. (død ca. 1486) var riksråd. Hans sønnesønn var riksråd og riksmarsk Erik Eriksen Banner. Slekten eide hovedgården Høgholt på 1400 og 1500-tallet.

På Frederik IIIs tid var Erik Banner til Oregaard m.m. (død 1687) og Niels Banner (død 1670) til Hagenskov (Frederiksgave) geheimeråder og inntok innflytelsesrike stillinger i den nye enevoldsstaten. Med sistnevntes sønnesønn, kaptein i Søetaten Niels Banner, døde slekten ut i 1713.

Eksterne lenker
---------------

* Slægtstræ

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon
 |
**Taumevassheia** er et fjellområde i Sirdal kommune i Agder. Det utgjør den nordøstligste delen av Sirdalsheiane, og ligger mellom Taumevatn og øvre del av Sirdalen i vest, Rosskreppfjorden i øst, Suleskardveien i sør og fylkesgrensa mot Aust-Agder i nord. Stort sett hele Taumevassheia ligger innenfor Setesdal Vesthei Ryfylkeheiane landskapsvernområde.

Taumevassheia er det høyest beliggende området i Vest-Agder, med høyder fra 900-1 000 meter over havet i sør til 1 300-1 400 moh. i nordøst. Av fylkets 25 høyeste topper ligger 21 i dette området, og de fleste av disse toppene er navnløse. Den høyeste er Urdalsknuten, på fylkesgrensa mot Aust-Agder, som har en høyde på 1 434 meter over havet.

Taumevassheia er et viktig tur- og friluftsområde hele året.

Referanser
----------

1. ↑  «Temakart - Viktige og svært viktige regionale friluftsområder i Vest-Agder» (.pdf). Vest-Agder fylkeskommune. 20. mars 2013. Besøkt 29. april 2017. [*død lenke*]
2. ↑  (no) Setesdal Vesthei Ryfylkeheiane landskapsvernområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Se også
-------

* Fjell i Vest-Agder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Banque de France** er Frankrikes sentralbank. Den ble etablert 18. januar 1800 av Napoléon Bonaparte. 

Napoleon hadde i 1799 gjennomført et statskupp, opprettet en ny styreform («Konsulatet» – *Le Consulat*), og gjennomførte en rekke reformer, bl.a. i finansvesenet. Et tiltak han gjennomførte var opprettingen av en sentralbank; Banque de France. 

Bankens rolle var i starten begrenset både geografisk og oppgavemessig. Den favnet kun Paris, og hadde en rolle som ansvarlig for trykking av penger. Dermed var banken ikke enerådende på dette området i Frankrike, siden det også fantes andre aktører. Begge disse begrensningene ble gradvis utvidet, og i 1848 var hele Frankrike pliktig til å akseptere penger trykt av Banque de France. 

Siden Frankrike er medlem av EU, er også sentralbanken medlem av ESSB – Det europeiske systemet av sentralbanker og Eurosamarbeidet. På denne måten har banken innflytelse på pengepolitikken og den økonomiske politikken både i Frankrike og i EU.

Hovedmålet for sentralbanken er, i likhet med EU for øvrig, en stabil inflasjon på ca. 2%. 

Sentralbanksjef er pr august 2011 Christian Noyer.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Banque de France – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Det europeiske system av sentralbanker |
| --- |
| 
Den europeiske sentralbank **·**
Belgias nasjonalbank **·**
Bulgarias nasjonalbank **·**
Danmarks Nationalbank **·**
Estlands bank **·**
Finlands Bank **·**
Banque de France **·**
Den greske sentralbanken **·**
Irlands sentralbank **·**
Italias bank **·**
Kypros’ sentralbank **·**
Latvias bank **·**
Litauens bank **·**
Luxembourgs sentralbank **·**
Maltas sentralbank **·**
Nederlands bank **·**
Polens nasjonalbank **·**
Portugals bank **·**
Romanias nasjonalbank **·**
Slovakias nasjonalbank **·**
Slovenias bank **·**
Spanias bank **·**
Bank of England **·**
Sveriges Riksbank **·**
Tsjekkias nasjonalbank **·**
Deutsche Bundesbank **·**
Ungarns sentralbank **·**
Østerrikes nasjonalbank
 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
Johnny Bergh (med hatt), Nandor Hamza og Stein Roger Bull utenfor en telefonkiosk i forbindelse med produksjonen *Kunden har alltid rett* vinteren 1965. Foto: Henrik Ørsted/Oslo bymuseum 

**Nandor Hamza** (født 5. juli 1937 i Ungarn, død 20. august 2003) var tv-produsent og teatermedarbeider.

Han kom til Norge i 1956 etter oppstanden i Ungarn, etter en flukt der han ble såret av et pistolskudd.

I Norge var han innom flere jobber som flyktning, blant annet arbeidet han ved et fiskemottak i Ålesund. Etter hvert kom han til Oslo, der han først arbeidet ved Oslo Sporveier. Han ble ansatt i NRK på begynnelsen av 1960-tallet. Han arbeidet også en periode ved Hålogaland teater i Tromsø.

Referanser
----------

1. 1 2   Historisk befolkningsregister[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Begravde i Oslo, www.begravdeioslo.no, besøkt 9. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Lokalhistoriewiki.no: Nandor Hamza, lest 16. juli 2019.

Kilder
------

* Aftenposten 5. juli 1997 ifm. med Hamzas 60-årsdag,
* Roald Øyens nekrolog over Hamza i Aftenposten 27. august 2003.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** KulturNav
 |
**Stabekk Janitsjarorkester** (**SJO**) er et janitsjarkorps på Stabekk i Bærum. Korpset teller om lag 45 medlemmer, og deltar i 3.divisjon i NM for janitsjarkorps.

Historie
--------

Korpset ble stiftet høsten 1918 under navnet Stabekk Private Musikkforening, av og for tidligere skolekorpsmusikanter. Som første amatørkorps spilte Stabekk Janitsjarorkester direkte på NRK radio i 1923.

Først mot slutten av 50-tallet åpnet korpset for kvinnelige medlemmer.

I 1984 ble Stabekk Janitsjarorkester norgesmestre i NM for janitsjarkorps, og har senere vunnet 1.divisjon i 1994 og 2. divisjon i 2009.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Presentasjon». Stabekk Janitsjarorkester. udatert. Arkivert fra originalen 20. desember 2016. Besøkt 10.12.2016.
2. ↑  «NM for janitsjarkorps». Norges Musikkorps Forbund.
3. ↑  NULL TOM MAGNE ARMANN (30. mars 2009). «Opprykk for Stabekk Janitsjar» **(norsk)**. Budstikka. Arkivert fra originalen 20. desember 2016. Besøkt 10. desember 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Stabekk Janitsjarorkesters hjemmeside
* Eldre omtaler, samlet på korpsets hjemmeside.
Chörtebene til de tredve generalene til kong Gesar av Ling.
Nangqên (rosa) i prefekturet Yushu (gult)
**Nangqên** (kinesisk: 囊谦县; pinyin: *Nángqiān Xiàn*) er et fylke i det autonome prefektur Yushu i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen var på 59 066 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Chörtenene til de tredve generalene til kong Gesar av Ling og Dana-tempelet (*Gesa'er sanshi da jiangjun Ling ta he Dana si*) ble i 2006 tilføyd på listen over Folkerepublikken Kinas kulturminner.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 214 løper gjennom området. Den fører fra Xining i provinsen Qinghai til Jinghong i Yunnan.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Bibliografi
-----------

* Andreas Gruschke: *The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Kham. Vol. 2 – The Yushu Part of Kham*, Bangkok 2005 ISBN 974-480-049-6

Eksterne lenker
---------------

* Informasjonsside Arkivert 8. september 2006 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Palazzo a Vela. Bilde av Paolo Monti, Torino, 1961.
**Annibale Rigotti** (født 30. september 1870 i Torino i Italia, død 8. mars 1968 samme sted) var en italiensk arkitekt, designer og byplanlegger som blant annet har virket med viktige byggverk i sin fødeby. Blant hans byggverk der er Palazzo a Vela, reist til Italiautstillingen i 1961.

Han ble utdannet ved *Accademia di Belle Arti* i Torino med eksamen 1890. Blant hans første oppgaver var det nybarokke Giaccone-huset på Corso Matteotti i Torino (ferdig 1893). Han bygde så jernbanestasjonen i Konya i Tyrkia og byteatrene i Varna og Sitov i Bulgaria.

Tilbake i Italia i 1893 bygde han en rekke steder i Italia, og særlig i hjembyen.*Villa Falcioni* (1902–4) i Domodossola er et av hans ypperste verker. Han tegnet også en rekke bygninger i Thailand.

Referanser
----------

1. ↑   Rigotti, Annibale[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** ULAN **·** ICCU
 |
**Bankboks** er et mindre, individuelt låsbart oppbevaringsrom, vanligvis inne i et større pengeskap eller bankhvelv. Bankbokser finnes i banker, postkontor og andre institusjoner og brukes til oppbevaring av verdigjenstander som edelstener, -metaller, pengesedler/valuta, andre verdigjenstander og/eller dokumenter som ihendehaverobligasjoner, skjøter, testamenter og fødselsattester. Også samlinger med høy verdi som f.eks. frimerker og mynter er ofte plassert i bankbokser. I de senere årene er bankbokser også brukt til datalagring, blant annet av leger, tannleger og apotek for å oppfylle krav til personvern og informasjonssikkerhet.

Bankbokser beskytter objektene fra tyveri, brann, oversvømmelse, naturkatastrofer, forfalskning og andre risikoer.

Hotell og cruiseskip kan tilby bankbokser eller mindre pengeskap til sine gjester til bruk under oppholdet. Boksene kan være plassert i resepsjonen eller i gjesterommet.

Den som leier boksen betaler en avgift for å disponere den, og den kan bare åpnes med rett nøkkel, signatur og/eller kode. Ofte har boksen to låser, en som opereres med bankens hovednøkkel mens leieren har nøkkel nr 2. Enkelte banker bruker i tillegg biometriteknologi for å høyne sikkerheten.

En bankboks regnes som privat eiendom; verken utleieren av boksen eller andre har rett til å vite hva som oppbevares der og har ikke lov til å bryte opp boksen uten leiers samtykke. En gammel myte hevder at det i årenes løp har blitt oppbevart mye i bankbokser som ikke tåler dagens lys, for eksempel svarte penger, tyvegods, narkotika, ulovlige våpen, «stjålne» gjenstander det har blitt utbetalt forsikringerstatning for og liknende. Benny Bankboks-saken bekreftet langt på vei denne myten, da mange av leietakerne av oppbrutte bankbokser ikke kunne eller ville oppgi hva som hadde vært i dem (og kunne da heller ikke kreve erstatning).

En rekke norske banker har eller er i ferd med å avvikle bankbokstjenesten fordi etterspørselen er sunket. I 2014 hadde DnB 130 000 bokser totalt, men kun 49 000 av disse var i bruk. Parallelt har etterspørselen etter private brannskap og safer økt.

Referanser
----------

1. ↑  Bankboksene forsvinner, besøkt 28. november 2014

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Nanded** (marathi: नांदेड, hindi: नांदेड़) er en by i den sentralindiske delstaten Maharashtra. Byen ligger ved elven Godavari og er administrasjonssentrum i distriktet Nanded. Byen er faktisk den nest største i Marathwadaregionen av Maharashtra. Den er kjent som et viktig helligsted for sikher. Nanded ble slått sammen med den nærliggende byen Waghala den 26. mars 1997, og dekket da et område på 1006,81 km². Nanded-Waghala Municipal Corporation hadde 430 733 innbyggere ved folketellingen i 2001.

Byen ligger i gjennomsnitt 346 moh. Neste store by er Aurangabad, som ligger rundt 200 km nordvest for Nanded.

Demografi
---------

Ved folketellingen i 2001 hadde Nanded 430 733 innbyggere, hvorav 224 766 var menn og 205 832 var kvinner. Antallet barn i byen under seks års alder var 64 229, derunder 33 242 gutter und 30 987 jenter. Det var 300 847 lesekyndige i byen på det tidspunktet; 171 489 menn og 129 358 kvinner.

Nanded er typisk, middels stor by i Maharashtra. Men på grunn av byens beliggenhet og historie, har den en annerledes sammensetning av folk og religioner. Majoriteten av folket (55 %) snakker marathi. Omtrent 35 % av befolkningen er muslimer og snakker en deccan-versjon av urdu. Mellom 5 og 10 % av befolkningen er punjabi og hinditalende sikher. Det finnes også en betydelig antall telugutalere. 

Nanded er hjemmet til en rekke forskjellige folkegrupper som har flyttet fra andre deler av India. De fleste forretningene her drives av folkegruppen marwari (fra Rajastan). Byen har gujarati (hinduer) og bohra (muslimer), sindhi, punjabi (sikher), tamilsk, kannada og sørindisk-kristne minoriteter. Som et resultat av denne blandingen, snakker Nandeds befolkning en dialekt av marathi og hyderabadi, i tillegg til det offisielle pråket marathi.

Referanser
----------

1. ↑   2001 Census of India
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en)  Nanded hos Wikivoyage
* Distriktet Nandeds offisielle nettside (engelsk)
* Privat nettside med mye informasjon om byen (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
| Slaget ved Karthago |
| --- |
| Konflikt: Den tredje punerkrig |
| Karthagos beliggenhet |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 149 - 146 f.Kr. |
| Sted | Karthago, dagens Tunisia36°51'11,002"N 10°19'23,002"Ø |
| Resultat | Seier til Roma, og byen jevnet med jorden |

 |
| Stridende parter |
| Den romerske republikk | Karthago |
| Kommandanter og ledere |
| Scipio Aemilianus | ukjent |
| Styrker |
| 40 000 | 90 000 |
| Tap |
| 17 000 | 62 000 og resten av befolkningen solgt som slavet |

| Punerkrigene |
| --- |
| Første - Leiesoldatkrigen - Andre - Tredje |

**Slaget ved Karthago**, **Beleiringen av Karthago**, var hovedsammenstøtet mellom Roma og Karthago under den tredje punerkrig. Det var en beleiring som startet i tiden rundt 149/147 f.Kr. og endte våren 146 f.Kr. med total utslettelse av det gamle handelsimperiet og byen Karthago.

Etter at den romerske armeen, under Manilius landet i Afrika i 149, overga Karthago seg og ga romerne alle våpnene og gislene de hadde forlangt. Men romerne ga seg ikke med det; de forlangte også at byen skulle jevnes med jorden og flyttes 16 km lenger inn i landet. Et ydmykende krav som karthagenerne nektet å gå med på. Dette kom merkelig nok som et sjokk på romerne, som trodde at Karthago ville føye seg.

Karthagenerne bemannet bymurene og utfordret romerne, en situasjon som varte i mer enn to år, mest på grunn av dårlig militærledelse hos beleirerne. Til slutt valgte romerne den unge, men populære Scipio Aemilianus til konsul. En spesiell lov ble vedtatt for å heve aldersbestemmelsene. Scipio gjenopprettet disiplinen, slo karthagenerne på slagmarken, og beleiret byen ved å bygge en innretning som sperret av havnen.

Våren 146 f.Kr. brøt romerne gjennom bymurene. Etter en form for hus-til-hus-krigføring fikk de kontroll over byen. De 50 000 overlevende ble solgt som slaver. I enkelte senere beretninger hevdes det at romerne, etter å lagt byen i ruiner, saltet det omliggende området for å forsikre seg om at jorden for alltid skulle bli ubrukelig til landbruk. Dette kan trolig være elementer som er lagt til legendene i ettertiden, for i de originale kildene nevnes det ikke.
Sniper Alley sett fra et IFOR kjøretøy.
Norske soldater på vei opp Sniper Alley i november 1995 Foto: Paal Sørensen 
**Sniper Alley** var det uformelle navnet på hovedgaten i Sarajevo under Bosnia-krigen. Skarpskyttere var plasserte langs gaten og den ble fryktet blant sivilbefolkningen.

Veien går mellom det industrielle området og den gamle delen av byen hvor det kulturelle er samlet. Langs veien er det mange høye bygninger som gav mange gode plasseringer for skarpskyttere. Fjellene i nærheten av veien var også gode utgangspunkter for skarpskyttere, da det var trygg avstand og gav god oversikt over byen. Sarajevo var under konstant beleiring under hele krigen, men folk var allikevel tvunget til å bevege seg rundt for å overleve, men samtidig risikerte de også livene sine. Skilt hvor det stod «Pazi – Snajper!» (Pass opp – skarpskyttere!) ble vanlige. Folk kunne enten bevege seg raskt og løpe eller vente på FN-biler og brukte dem som skjold. Ifølge informasjon samlet i 1995 ble 1 030 personer såret og 225 drept, derav 60 som var barn.

Forsiktig skarpskytter, ett av mange advarselsskilt ved Sniper Alley, Sarajevo juli 1996 Foto: Paal Sørensen 
Sniper Alley har blitt fremstilt i flere filmer bla, *The Peacemaker* og *Welcome to Sarajevo*.

Referanser
----------

1. ↑  Amerikansk rapport

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Empycastes*** er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, blank oldenborre. Hode og pronotum er lyst brune, dekkvingene mørkt rødbrune. "Snuten" (clypeus) er rektangulær med en ganske svak innbukting i midten. Antennene er nokså tynne og 10-leddete, klubben består av tre smale lameller. Pronotum er betydelig bredere enn langt, grovt og nokså tett punktert. Det utvider seg fra bakhjørnene til den bakre tredjedelen, foran dette smalner det rettlinjet mot forkanten. Forhjørnene er litt tannaktig utstående. Det er en lengdegrop på hver side ved roten. Dekkvingene er parallellsidige, litt ruglete, med kraftige lengdefurer. Undersiden er kledt med lange, lyse hår, det gjelder også området mellom dekkvingene og pronotum.

Utbredelse
----------

Arten finnes bare på Zanzibar.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
					- Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 eller Pachydemini
						* Slekten *Empycastes* Gerstäcker, 1871
							+ *Empycastes coronatus* Gerstäcker, 1871

Kilder
------

* hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Empycastes* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Empycastes* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Empycastes coronatus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Fra Kyrkviken syd på Ivö  Foto: Olaf Meister 
**Ivö**, tidligere **Ifø**, er en øy i Ivösjön med cirka 200 innbyggere. Den har en overflate på cirka 1500 hektar og ligger i nordøstre Skåne i Sverige.

Den nevnes første gang i kong Valdemars jordebok fra omkring 1250, hvor øya tilhørte den danske konge.

Severdigheter er ruinen Ivøhus eller Biskopsborgen, hvor erkebiskop Anders Sunesen tilbrakte sine siste år som giktbrudden. I nærheten ligger Sankta Ursula kirke som Sunesen formentlig også lot oppføre. 

På den nordlige del av øya, finnes et stenbrudd, der utvinning av kaolin pågikk til og med 1950-tallet. Her finnes også fine bøkeskoger rundt den såkalte *Klacken*, som er en høyde som når 133 moh på øyas nordlige del. Ivö kan nås med bilferge.

Referanser
----------

1. ↑  Ödman, Anders: *Borgar i Skåne*, Historiska Media, 2002

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ivö – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |