St. Victor-klostret i Paris i 1655.
**St. Victor-klostret** i Paris var et rikt og påvirkningsfullt kloster som ble grunnlagt i 1108 og var i bruk fram til den franske revolusjonen i 1790. Klostret dannet sin egen orden, St. Victor-ordenen (viktorinerne). Det var en regulær klosterorden (latin *Liber Ordinis Sancti Victoris*). Ordenen hadde stor innflytelse i Vest- og Nord-Europa under høgmellomalderen.[]

Historie
--------

Hugo av Sankt Victor.
Klostret ble grunnlagt i 1108 av teologen og filosofen Vilhelm av Champeaux, som ble kannik i et prestefellesskap som fulgte reglene til augustinerordenen. I tillegg fulgte klosterbrødrene de detaljerte levereglene til benediktinerordenen.[] Klostret utviklet seg etter hvert til en viktig kilde for gregorianske ideal om reform av kirken, prestevirket og geistlig moral.[]

Vilhelm ble biskop av Châlons-sur-Marne i 1113, og Gilduin ny leier av klostret. 

Klosteret vokste seg rikt gjennom gaver fra kongelige, adelige og paver, og fikk stor innvirkning på andre kannik-samfunn i Europa, som St. Geneviève-klostret i Paris, St. Augustin i Bristol, San Pietro ad Aram i Napoli og Æbelholt kloster på Nordsjælland. Som et eksempel testamenterte kong Ludvig VIII av Frankrike (1187–1226) gaver til 40 klostre...(?)[] Flere viktige personer innen kirken var innom klostret, som Hugo av Sankt Victor, italienske Petrus Lombardus, engelske Thomas Becket og flere andre.[]

Religiøse og ikke-religiøse sluttet seg til klostret eller gikk på skole der, mellom annet Pierre Abélard, erkebiskopene Øystein Erlendsson og Tore Gudmundson i Nidaros. Skolen ved klostret var sammen med dem ved St. Geneviève-klostret og Notre-Dame de Paris, utgangspunktet for Universitetet i Paris som oppsto rundt 1200.[]

Nedgang og nedleggelse
----------------------

Kart over klostret og Halles aux Vins i 1734.
Den store geografiske spredningen av klosterne, dårlig forbindelse mellom dem og liten interesse fra abbedene i Paris i de andre klostrene, førte snart til at St. Victor-ordenen løste seg opp. Pave Benedikt XIIs reform av kannikordenen i 1339 gjorde slutt på St. Victor-ordenen. 

I 1633 ble klostret tatt inn i den augustinske *Congrégation de France*.[]

På 1600-tallet ble klostret forbundet med jansenismen, som den katolske kirken erklærte som vranglære.[] De gikk gjennom harde tider både på 1600- og 1700-tallet.[]

Klostret ble stengt i 1790 under den franske revolusjonen og bygningene solgt som statseiendom. Bygningene ble revet i 1811. I dag finner en Jussieu-området og parken Jardin des plantes de Paris på det tidligere klosterområdet.

Kilder
------

* Patrice Sicard (2001), «Saint-Victor at Paris, House and Order of», i: André Vauchez, *Encyclopedia of the Middle Ages*
* Johnny Grandjean Gøgsig Jakobsen (2001), «Abbed Vilhelms idealer», *Kirkehistoriske Samlinger* (København: Selskabet for Danmarks Kirkehistorie),

Eksterne lenker
---------------

* Abbaye de Saint-Victor ved Villes spiser Monument (fransk)
* Abbey of St. Victor (forskning rundt klostret på 1100-tallet, engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC
 |