recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Granulom** er betegnelse på en karakteristisk patologisk anatomisk struktur som er uttrykk for en vedvarende immunrespons bestående av fagocytter som har samlet seg. Dette kan være rundt fremmedlegemer som er store, mange eller motstandsdyktige mot nedbrytning, men granulomer kan også oppstå uten at et slikt fremmedlegeme er til stede. I et granulom finner man vanligvis lymfocytter, fibroblaster, og makrofager. Makrofagene, som er en type fagocytt, er det flest av, og de kalles  epiteloide  celler når man finner dem i granulomer. Dette er fordi de legger seg lagvis og danner et kontinuerlig cellelag som minner om overflatedannende celler når man ser dem i et mikroskop. 

Flere infeksjoner og immunsykdommer har granulomer som en del av sykdomsuttrykket, deriblant:
Sarkoidose, spedalskhet, tuberkulose, temporal arteritt (gigantcelle arteritt), Wegeners granulomatose, Crohns sykdom

Eksterne lenker
---------------

* "Granulomer"; Vaskulitt.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Niels Clausen Senning** (født ca. 1580 i Helsingør, død 4. januar 1617) var biskop av Oslo fra 1608 til sin død. Han er husket som en strengt luthersk biskop.

Niels Sennings herkomst kjennes ikke. Mens han oppholdt seg i Orléans som hovmester for Christoffer Ulfeldt, Arild Huitfeldts søstersønn, fikk han 1602 stillingen som sogneprest til Vor Frue Kirke i København; etter hjemkomsten tok han samme år magistergraden. Hans virksomhet her ble kun kortvarig, i det han 22. januar 1608 ble utnevnt til biskop over Oslo og Hammer stift. Som biskop ble han kjent for den iver og bestemthet han opptrådte med overfor noen av stiftets prester, som mistenktes for å være katolikker. Han utvirket at de ble innstevnet til herredagen i Skien 1613, hvor Niels Senning i nærværelse av kongen selv og alle landets biskoper forhørte dem i tre dager, før de ble dømt til embetsforlatelse og landflyktighet. I det hele gjør Niels Senning inntrykk av å ha vært en kraftig og virksom, men også myndig og visstnok lite omgjengelig mann; i gamle opptegnelser benevnes han endog «den onde biskop». Forholdet mellom ham og hans domkapittel var ikke alltid det beste. 5. oktober 1606 ble han gift i København med biskop Peder Vinstrups datter Elline (død 1622).

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, oppført som Niels Claussøn Senning, Store norske leksikon-ID Niels\_Claussøn\_Senning[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* *Dansk biografisk Lexikon*
* Artikkel av Terje Bratberg i Norsk biografisk leksikon


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Anders Bendssøn Dall** | **Luthersk biskop i Christiania**(1607–1617) | Etterfølger:**Niels Simonsen Glostrup** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Geni
 |
**Hans Kristian Hauan** (født 2. august 1898 i Ullsfjord, død 5. februar 1974) var en norsk politiker som representerte Arbeiderpartiet i Troms på Stortinget ett års tid på 1950-tallet.

Hauan var medlem av kommunestyret i Ullsfjord fra 1923 til 1963, da kommunen inngikk i den nye storkommunen Tromsø. Han var deretter medlem av Tromsø kommunestyre fram til 1967. Han var Ullsfjords ordfører fra 1932 til 1941, og deretter igjen 1945–48 og 1952–63. Han var vararepresentant til Stortinget i perioden 1950–53. Da representanten Aldor Ingebrigtsen døde 14. november 1952, overtok Hauan plassen ut perioden. Han var da medlem av samferdselskomiteen. Han var på ny vararepresentant i perioden 1954–57. 

Hauan hadde handelsskole og dreiv landhandel i femti år fra 1923. Han var tidvis også fisker, gårdbruker og stasjonsholder. Han blei tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull og Norges by- og herredsforbunds utmerkelse.

Referanser
----------

1. 1 2 3   stortingsrepresentant-ID HAHU[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Folketellingen i Norge i 1920, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Trond Nordby (red.): *Storting og regjering 1945–1985* (2 bind), Kunnskapsforlaget 1985

Eksterne lenker
---------------

* (no) Hans Kristian Hauan hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Hans Kristian Hauan hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Stortinget **·** Geni
 |
**Pyinmana** er en by som ligger sentralt i Myanmar (Burma), med omtrent 97 400 innbyggere (2005 est.). Den nybygde byen Nay Pyi Taw 3 km vest for Pyinmana er Burmas administrative hovedstad etter en beslutning av landets styrende militærjunta i november 2005.

Flyttingen av hovedstad
-----------------------

Militærjuntaen som styrer Burma, flyttet landets hovedstad fra Yangon til Pyinmana den 7. november 2005. Grunnene som ligger bak flyttingen, er svært uklare, men den offisielle begrunnelsen er at byen ligger mer sentraltog har en geografisk plassering som er mer tjenlig for landets behov. Det har vært antydet at flyttingen er grunnet ordrer fra general Than Shwes personlige astrolog.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Naypyidaw – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Junta flytter hovedstaden» Arkivert 23. november 2005 hos Wayback Machine. *TV2 Nettavisen* 7. november 2005.
* «Burma junta confirms relocation of ministries», *Democratic Voice Burma* 7. november 2005.
* «Burma begins move to new capital», *BBC News* 6. november 2005.
* «Burma's confusing capital move», *BBC News* 8. november 2005.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
Lynndie England med en naken irakisk fange med en lærrem rundt halsen
**Lynndie Rana England** (født 8. november 1982) er en tidligere amerikansk soldat i militærpolitireserven som ble kjent for tortur av irakiske krigsfanger i Abu Ghraib. I 2005 gikk bilder av torturscener som hennes medsoldater hadde tatt verden rundt. Hun ble dømt i en amerikansk krigsrett til tre år i fengsel.

Hun ble født i Ashland, Kentucky, USA, og vokste opp i Fort Ashby, West Virginia, som datter av en jernbanearbeider.

Tortur i Abu Ghraib
-------------------

Etter at saken ble kjent, inngikk England 2. mai 2005 en avtale hvor hun innrømte skyld mot en mildere dom, en såkalt *plea bargain*. 4. mai samme år ble avtalen forkastet av oberst James Pohl, som ledet krigsretten, fordi nye vitnemål tydet på at hun ikke hadde forstått at hun gjorde noe galt da handlingene ble utført, slik at saken måtte føres for retten. 26. september 2005 ble hun dømt for et tilfelle av konspirasjon for å begå kriminelle handlinger, fire tilfeller av mishandling av fanger og et tilfelle av uanstendig oppførsel. Hun ble frikjent for et annet tilfelle av konspirasjon. 

Den 27. september 2005 ble England dømt til fengsel i tre år. Hennes medsoldater Ivan Frederick, Javal Davis, Charles Graner, Megan Ambuhl, Sabrina Harman, Armin Cruz og Jeremy Sivits ble også dømt i saken. England ble løslatt 1. mars 2007.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm1922370, besøkt 10. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lynndie England – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Lynndie England på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Lynndie England hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Foto: Tor Karlsen 
**Baglerbyen** er et boligområde på Bakerenga i Gamlebyen i bydel Gamle Oslo. Boligområdet ligger i sørskråninga av Lodalen, dvs. innunder Ekebergskrenten i sør og ovenfor verkstedsområder og Dyvekes vei i nord. I vest grenser Baglerbyen til Gamlebyen gravlund, og i øst til den vesle resten av den gamle trehusbebyggelsen på Bakerenga.

Baglerbyen ligger like ved området for Middelalderbyen Oslo, et lite steinkast fra Oslo Hospital og Oslo gate der Ekebergbanen ruller forbi med tette avganger. Boligområdet fikk sitt navn etter Baglerne som holdt til i området mot slutten av 1100-tallet.

Baglerbyen ble reist i fire byggetrinn, det siste i regi av Startbo. Store deler av området har utsikt tvers over Lodalen mot Oslomarka, og det ble markedsført som det grønneste prosjektet i indre Oslo med sine totalt 15 mål tomt. Leilighetene i de to gule rekkehusblokkene mot Konows gate har stor takhøyde og halvetasjer over tre nivåer, såkalt «split level». Byantikvaren var opptatt av at bebyggelsen ikke skulle dominere i forhold til den gamle omkringliggende trehusbebyggelsen. Enerhaugen Arkitektkontor kom med forslaget om "split level" siden deler av tomten er skrånende. Med sin utforming glir de gule blokkene relativt harmonisk inn blant den verneverdige og maleriske husrekken i Konows gate som er del av Ekebergkleiva bevaringsområde. Mot den gjenværende bebyggelsen på Bakerenga ble det ikke tatt antikvariske hensyn. Utbyggerne utnyttet seg av en gammel reguleringsplan slik at de fikk gjennomslag for å reise 4 til 10-etasjes blokker inntil Bakerengas originale trehusbebyggelse.

I 2008 ble Baglerbyen satt på Selskabet for Oslo Byes Vels liste over Oslos 10 fineste nybygg og profilert i Aftenposten, antagelig på grunn av Split-Level byggene og den grønne profilen.

Området for Baglerbyen ligger på gården Bakerengas gamle marker. Bakerenga ble utparsellert på 1860-1870-årene, og bebygd i datidens forstadsstil. Mesteparten av Bakerengas forstadsbyggelsen ble revet i forbindelse med planlagte veiutbygginger i 1960-årene. Planene om motorveien over Bakerenga ble skrinlagt til fordel for utviding av Bispegata og Dyvekes vei.

Referanser
----------

1. ↑  *St. Hallvard*. Oslo: Oslo Byes Vel. 2008. s. 55.

Eksterne lenker
---------------

* Baglerbyen borettslag
* Oslo kommune om Baglerbyen barnehage
* Aftenposten om Baglerbyen i 2004

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
Pylon er en portbygning med to brede sidetårn med flat topp og skrånende sider. Bildet viser den massive første pylonen i Luxortempelet på østbredden av Nilen i byen Luxor (Teben) fra rundt 1300 fvt. Foran det monumentale inngangspartiet til tempelanlegget står kolossalstatuer av Ramses II og den ene av opprinnelig to obelisker.
**Pylon** er betegnelsen på et monumentalt inngangsparti til et gammelegyptisk tempel. På hver side av porten har bygningen en bred tårnliknende konstruksjon som er omtrent dobbelt så høy som sjølve inngangen og har flat topp. På bilder fra Det gamle Egypt flagges det med bannere fra tårnene.

Enkelte templer kunne i tillegg ha en indre pylon mellom en forgård og den sentrale delen av templet. Det er vanlig at tårnene smalner av mot toppen, ved at to eller flere vegger er skrådd. Foran pylonene kunne det være stilt opp obelisker. Noen pyloner er dekorert med relieffer på fasaden; på Isis-templet fra Filae ses farao mens han dreper en motstander, mens Isis, Horus og Hathor ser på.

I moderne arkitektur betegner en pylon et avsmalnende tårn.

Kjente pyloner
--------------

* Templet i Luxor
* Templet i Idfu (Edfu)
* Isis-templet fra File (Filae)
* Templet i Karnak

  

* Søylerekka og første pylon i Isis-templet i FileSøylerekka og første pylon i Isis-templet i File
* Pylonen i tempelanlegget i Edfu ved Nilen vestbredd, cirka 650 kilometer sør for hovedstaden Kairo.Pylonen i tempelanlegget i Edfu ved Nilen vestbredd, cirka 650 kilometer sør for hovedstaden Kairo.
* Pylonen i Edfu sett fra forgårdenPylonen i Edfu sett fra forgården

Referanser
----------

1. 1 2  Oppslagsordet «pylon» i *Det Norske Akademis ordbok*

Eksterne lenker
---------------

* Templet i Karnak Arkivert 15. januar 2006 hos Wayback Machine.
* Pylonen i Luxor

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** LCCN
 |
**Pygoxyini** er en gruppe av små, rødlige eller brunlige biller, der mange av artene er knyttet til maur.

Utseende
--------

Små (0,5 – 6 mm), rødaktige eller gulaktige biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. **Hodet** er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Det nest-innerste leddet er ofte mer eller mindre kuleformet og kan ha påfallende utvekster. Palpene (munnfølerne) er ofte lange med et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår. Denne gruppen har en litt oval kroppsform og kan overflatisk minne om perlebiller (Scydmaeninae).

Levevis
-------

De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

Utbredelse
----------

Gruppen har en nokså begrenset utbredelse og finnes bare i Europa. Bortsett fra én art i Storbritannia er den begrenset til Italia, Sveits og landene i det tidligere Jugoslavia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae)
				+ Underfamilien **køllebiller, Pselaphinae**
					- Overstammen Goniaceritae
						* Gruppen **Pygoxyini** Reitter, 1909
							+ Slekten *Pygoxyon* Reitter, 1881
								- *Pygoxyon apfelbecki* Ganglbauer, 1896
								- *Pygoxyon bythiniforme* Reitter, 1888
								- *Pygoxyon ganglbaueri* Apfelbeck, 1905
								- *Pygoxyon lathridiiforme* Reitter, 1881
								- *Pygoxyon lombardum* Binaghi, 1943
								- *Pygoxyon myops* Besuchet, 1958
								- *Pygoxyon neuraphiiforme* Reitter, 1913
								- *Pygoxyon obesum* Dodero, 1919
								- *Pygoxyon scydmaeniforme* Reitter, 1881
								- *Pygoxyon sturanyi* Apfelbeck, 1905
								- *Pygoxyon tanycerum* Apfelbeck, 1906
								- *Pygoxyon tychioforme* Reitter, 1884
								- *Pygoxyon zellichi* Ganglbauer, 1902

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. november 2020. Besøkt 15. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pygoxyini* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* *Pygoxyini* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Taiwansypress** eller **edelsypress**, også kalt ***Formosasypress*** *(Chamaecyparis formosensis*, kinesisk 紅檜/红桧 *hong gui)* er en art av bartrær innenfor dvergsypresslekten i sypressfamilien *(Cupressaceae)*. Den vokser bare på Taiwan i 1 000-2 900 meters høyde. Hele treet er **giftig**. Den må ikke forveksles med *Chamaecyparis taiwanensis*, som antakelig er en underart eller variant av japansk solsypress.

Arten blir 55-60 meter høy, og kjennes på den rødbrune, trevlaktige barken og den tykke, massive stammen på inntil 7 meter diameter. Den har flate, vifteaktige bladskudd på 1–3 mm, som sitter parvis og er skjellaktige. Unge skudd har mer nålaktige blader, inntil 4–8 mm lange. De er myke og blågrønne. Frøkonglene modner på 7-8 måneder, og inntil 12 X 8 mm store. De 8-16 skjellene på konglen er parvis satt, og modnes om høsten.

Taiwansypress har inntil 12 mm lange kongler med 8-16 skjell, og skiller seg nesten bare gjennom dette ifra den svært like arten nålesypress *(Chamaecyparis pisifera)* som har inntil 8 mm lange kongler og bare 6-10 kongleskjell.

GiftigGiftig
Hele treet er giftig. Arten er sårbar for utryddelse på grunn av hogst for bruk i bygging av templer

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Taiwansypress* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Taiwansypress* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Taiwansypress* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Taiwansypress* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Taiwansypress* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Chamaecyparis formosensis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Chamaecyparis formosensis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Chamaecyparis formosensis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Lynn Kellogg** (født 2. april 1943 i Appleton i Wisconsin i USA, død 12. november 2020 i St. Louis i Missouri) var en amerikansk skuespiller og sanger.

Hun er kjent for sin rolle som Sheila den opprinnelige Broadway-oppsetningen av musikalen *Hair* i 1968. Hun spilte også i filmen *Charro!* med Elvis Presley i 1969. Kellogg opptrådte i de siste årene av Vietnamkrigen for amerikanske soldater der. Hun turnerte også med Gordon Lightfoot. 

Kellogg arbeidet senere i barnefjernsyn og opptrådte med kristen samtidsmusikk. Hun utviklet i samarbeid med skuespilleren Hal Linden undervisningsserien *Animals, Animals, Animals*, som ble sendt fra 1976 til 1981, og vant både Emmy- og Peabody Award-utmerkelser.

Kellogg døde av covid-19 på et sykehus i St. Louis den 12. november 2020, i en alder av 77 år. Hennes mann sa at hun ble fastslått smittet etter atr hun hadde deltat på en samling i Branson i Missouri der mange ikke brukte munnbind.

Referanser
----------

1. 1 2  Gates, Anita (13. november 2020). «Lynn Kellogg, Who Found the Spotlight in ‘Hair,’ Dies at 77». *The New York Times*. Besøkt 15. november 2020.
2. ↑  Shafer, Ellise (14. november 2020). «Lynn Kellogg, Actress in the Original Broadway Production of ‘Hair,’ Dies at 77». *Variety*. Besøkt 15. november 2020.
3. 1 2  Brophy, Natalie (14. november 2020). «Appleton native, Broadway star Lynn Kellogg dies at 77 from COVID-19». *The Post-Crescent*. Besøkt 15. november 2020.
4. 1 2  Baring, Bruce (4. november 2020). «Lynn Kellogg Dies: Daytime Emmy-Winning Actress & Peabody Winner As Producer Was 77». *Deadline Hollywood*. Besøkt 14. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lynn Kellogg på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Lynn Kellogg hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Lynn Kellogg hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Linx AB** var et felles datterselskap under norske NSB og svenske SJ. Selskapet trafikkerte rutene Oslo-Göteborg-København og Oslo-Stockholm, og hovedkontoret lå i Göteborg med lokalkontorer i Oslo og Karlstad. Selskapets slagord var «Grenslöst resande».

Kjøringen var forutsatt utført med oppussede svenske togsett av typen X2, men i en overgangsperiode, mens togsettene var inne til oppussing og ombygging, ble det brukt svenske Rc6-lok og åttitallsvogner Oslo-Göteborg. I begynnelsen av 2003 ble alle hurtigtogene på linjene erstattet av nye Linx-tog «med høy komfort og kortere reisetider».

Personalet ble dels rekruttert fra både NSB og SJ, dels nyrekkruttert, og var stasjonert både i Oslo og i Sverige. Selskapet hadde totalt nesten 200 ansatte, hvorav rundt 160 jobbet om bord på togene.

Styret besluttet å legge ned selskapet i mai 2004 pga. dårlig lønnsomhet, og trafikken ble avviklet ved utgangen av 2004. Nedleggelsen medførte at NSB forlenget sitt regiontogtilbud Oslo-Halden til Göteborg med tre daglige avganger hver vei hverdager samt to i helgene fra 5. januar 2005. Selskapets underskudd skal i 2004 ha vært på flere millioner kroner.

En stund fryktet man at det ikke lengre ville gå tog mellom Oslo og Stockholm, men etter blant annet politisk press ble et tilbud mellom de to hovedstedene gjenopprettet i 2005. Feiringen av unionsoppløsningen var en sterk faktor til at togtilbudet ble delvis gjenopprettet. I 2007 ble daglige avganger igjen kjørt av SJ.

Referanser
----------

1. 1 2  «Satser på bredbånd for togreisende». Aftenposten. 30. januar 2003. Besøkt 25. mai 2012.
2. ↑  «Siste tog gått for Linx». NRK. 14. mai 2004. Besøkt 25. mai 2012.
3. ↑  «Ingen erstatning for Linx-togene». Glåmdalen. 8. september 2004. Besøkt 25. mai 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
**Wellandkanalen** (*Welland Canal*) er en skipskanal i Ontario, Canada. Kanalen er 43,4 km lang, og går fra Port Colborne ved Eriesjøen til Port Weller hvor den munner ut i Lake Ontario. Gjennom denne kanalen kan fartøy på De store sjøer unngå Niagarafallene. Hvert år fraktes 40 millioner tonn gods gjennom kanalen. Den forsyner også industrien langs traséen med vann og elektrisitet.

Høydeforskjellen i kanalen er 99,5 m, som forseres via et slusesystem på åtte sluser langs traséen. Kanalen er 9 meter dyp.

Passering av sluse i Wellandkanalen 13. august 2003
Dagens Wellandkanal, som er den fjerde i rekken, ble bygd mellom 1913 og 1932. Den første kanalen, bygd av William Merritt, stod ferdig i 1833. Konstruksjonen var imidlertid defekt, og kanalen ble aldri lønnsom.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Welland Canal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Welland Canal – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** Canadian Encyclopedia **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Jostein Olseng** (født 6. oktober 1977) er en norsk journalist som er daglig leder i TV-produksjonsselskapet Mastiff.

Olseng har tidligere jobbet som COO,[*klargjør*] faktasjef, redaksjonsleder, produsent og reporter i Mastiff.

Mastiff er et av Norges største produksjonsselskap, og står bak produksjoner som *God morgen Norge*, *God kveld Norge*, *TV 2 hjelper deg*, *Matkontrollen*, *Åsted Norge*, *Helsekontrollen*, *Boligjakten* og *Paradise Hotel*.

I mai 2017 var han med på å vinne Gullruten for beste nyhetssending eller aktualitetsprogram med Åsted Norge. Han var ifølge rulleteksten produsent for Åsted Norge. I 2018 var han med på å vinne Gullruten for beste livsstilsprogram med Helsekontrollen.[]

Olseng er utdannet journalist, fra Mediehøgskolen i Kristiansand. Han har også studert Afrikakunnskap ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet. Olseng har jobbet som lokalradioprogramleder i radiostasjoner som Radio Øst, Radio 8000 og Radio 1 Fredrikstad. Fra 1999 til 2001 var Olseng nyhetssjef i Radio Øst. I 2001 arbeidet Olseng som nyhetsoppleser, vaktsjef og reporter i TVØstfold.

Fra 2002 til 2007 jobbet Olseng som reporter og vaktsjef i TVNorge-nyhetene, *Aktuelt*. Olseng hadde i TVNorge et spesielt fokus på forsvaret, sikkerhets- og bistandspolitikk. 

I 2010 ble Olsengs avslørende reportasjer om Norsk Omsorg Forbund vurdert av SKUP-juryen.

Olseng var klubbleder i selskapet Mastiff fra 2008 til 2012.

Referanser
----------

1. ↑  Andersen, Jacob. «Jostein Olseng er ny sjef i Mastiff: - Jeg ønsker å bygge videre på det vi allerede har suksess med». *kampanje.com*. Besøkt 29. august 2019.
2. ↑
3. ↑  Weiberg-Aurdal, Jan Magnus (28. august 2019). «Jostein Olseng overtar som sjef i Mastiff». *Medier24.no* **(norsk)**. Besøkt 29. august 2019.
4. ↑  Fredø, Knut Kristian Hauger og Tobias. «Sikret «God Morgen Norge»-oppdrag til Mastiff - vil nærme seg 200 mill. i omsetning | Kampanje». *kampanje.com*. Besøkt 29. august 2019.
5. ↑  «Mange nye navn til Mastiff: Denne gjengen skal lage «Åsted Norge» på TV 2». *Medier24.no* **(norsk)**. Besøkt 4. oktober 2017.
6. ↑  «Disse stakk av med årets Gullruten -priser». *TV 2* **(norsk)**. Besøkt 4. oktober 2017.
7. ↑  «TV 2 Sumo». *sumo.tv2.no* **(norsk)**. Besøkt 4. oktober 2017.
8. ↑
9. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 27. mars 2013. Besøkt 17. september 2012.
10. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 27. april 2009. Besøkt 26. februar 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Høstprogrammet klart[*død lenke*]
* Debattledelse
**Trongisvágur** (IPA: [ˈøːɹavʊik], dansk: *Trangisvåg*) er en bygd på Suðuroy, den sørligste av Færøyene. Trongisvágur danner en sammenhengende bebyggelse med Tvøroyri på nordsiden av Trongisvágsfjørður. Trongisvágur ligger i kommunen Tvøroyri og sognet Froðba. Den 1. januar 2015 hadde Trongisvágur 517 innbyggere.

Bygden ligger ved utløpet av Stórá, innerst i Trongisvágsfjørður. Fra Trongisvágur er det veiforbindelse til Hvalba i nord og Ørðavík i sør. Trongisvágur er en gammel jordbruksbygd, første gang nevnt skriftlig i 1584. Tvøroyri vokste derimot frem som et handelssted på 1800-tallet. I den første halvdelen av 1900-tallet var Trongisvágur åsted for kullutvinning. Kullet fikk meget stor betydning under første og andre verdenskrig.

Referanser
----------

1. 1 2  «Fólkatalið 1. januar skift á býir/bygdir, kyn og ár» **(færøysk)**. Hagstova Føroya. Besøkt 15. februar 2016.
2. ↑  Joensen, Robert (1968). «Hvussu gomul er bygdin». *Varðin* **(færøysk)**. Heimabeiti. Arkivert fra originalen 15. juli 2015.
3. ↑  Stove, Sverre og Jacobsen, Jacob (1944). *Færøyane. En skildring av landet og folket, dets historie, kultur og næringsliv* **(norsk)**. Oslo: Tanum. s. 21 og 48–50. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

Eksterne lenker
---------------

* «Trongisvágur» **(dansk and engelsk og italiensk)**. faroeislands.dk.

Portal: Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Tronsmo åpnet i Oslo i 1973. I 2015 flyttet bokhandelen fra Kristian Augusts gate til Universitetsgata. Vindusdekorasjonene i de nye lokalene er av tegneserieskaperne Bendik Kaltenborn og Lars Fiske. Foto: 2017 

Tronsmos bokhandel i Kristian Augusts gate sommeren 2008 Foto: David Hall 
**Tronsmos bokhandel**, ofte bare kalt **Tronsmo**, er en uavhengig bokhandel i Universitetsgata 12 i Oslo.

Bokhandelen har en erklært tilknytning til venstresiden i norsk politikk og samfunnsdebatt, men har også et godt omdømme blant samfunns- og litteraturinteresserte uavhengig av politisk legning. Butikken spesialiserer seg på film, kunst, samfunn, politikk og subkulturelle temaer. Tegneserieavdelingen i underetasjen regnes for å være usedvanlig velorientert.

Tronsmo er et aksjeselskap der de største aksjonærene er forlagene Oktober og Pax. Resten av aksjene er fordelt på privatpersoner i større og mindre poster. Allen Ginsberg kalte i sin tid Tronsmo for *«The coolest book store in the world»*.[]

Bokhandelen ble åpnet i februar 1973, etter diverse utspill for å skape et felles bokutsalg på venstresiden. De som var inne i bildet, var forlagene Pax og Ny Dag, samt AKPs forlag Oktober, bokbutikk Oktober og Bokcaféen i Markveien på Grünerløkka. Bokkaféen, som sprang ut av bokcaféen i Hjelmsgate, ble drevet av et venstreradikalt mangfoldig arbeidskollektiv, bestående av blant annet Ivar Tronsmo, Asbjørn Øverås, Hans Rustad, Ada Castracane, Peter Hopwood, Fride Eeg-Henriksen og Bodil Røyset. Pax og Ny Dag og noen av medlemmene i arbeidskollektivet ønsket imidlertid at et bokråd skulle bestemme butikkens utvalg, og det aksepterte ikke Oktober. Blant annet derfor var det bare de som gikk sammen med bokkaféen.

Lokalene i Kristian Augusts gate sto forøvrig ledige, siden moren til Tronsmo hadde drevet kjolebutikk der og denne forretningen var gått konkurs. Da Tronsmo åpnet i 1973 var butikken en periode eneste bokhandel i landet med egne prøverom.

Den 31. august 2015 flyttet Tronsmo fra lokalene i Kristian Augusts gate 19 til Universitetsgata 12, etter at eiendomsselskapet Entra sa opp leieavtalen.

Referanser
----------

1. ↑  Geir Berdahl: *40 års nervøsitet*. Side 31. Oktober Forlag (2010) ISBN 978-82-495-0812-9
2. ↑  «På plass i nye lokaler - Oslo». *www.dagsavisen.no*. Besøkt 2. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Tronsmo


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Øyvind Torseter | **Vinner av Bokkunstprisen**(2012) | Neste mottaker:Per Dybvig |
| Forrige mottaker:Grethe Fatima SyédDag Solstad | **Vinner av Neshornet, Klassekampens kulturprissammen med Zeshan Shakar**(2020) | Neste mottaker: |

Portal: Litteratur
**Jostein Vestre** (født 9. mai 1938, død 21. februar 2015) var en norsk bonde og politiker (H).Han var ordfører i Ørskog kommune fra 1990 til 1995..

Vestre var pelsdyrbonde og startet som minkoppdretter allerede som 14-åring. I over 50 år drev han med oppdrett av mink og rev i Sjøholt på Sunnmøre. Han var også minkdommer.[*klargjør*]

I 1970 ble han valgt inn som styremedlem i Norges Pelsdyralslag og Oslo Skinnauksjoner. Fra 1982 til 1989 var han formann i laget. Han engasjerte seg også i nordisk og internasjonalt arbeid innen næringen og var styreformann for Saga Furs og ledet arbeidet for selskapets eksport til Kina. Han hadde også en rekke tillitsverv lokalt, blant annet var han styreformann i Ørskog Sparebank og Storfjord Rutebilar.

Heder
-----

I 2004 ble han valgt til æresmedlem i Norges Pelsdyralslag.

Referanser
----------

1. 1 2   orskog.rotary.no[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Bertran Trane Skadsem og Einar Storsul: Nekrolog over Jostein Vestre i Aftenposten 9. mars 2015 side 60
**Trongfossen** er et dypt elvegjel i Nidelva i Trondheim, og ligger ca. 1,4 km nedenfor elvas begynnelse i Bjørsjøen. Før kraftutbygginga i Nidelva og byggingen av Hyttfossen dam, var dette gjelet en foss, og under flom kunne høydeforskjellen være ganske høy ovenfor og nedenfor. Også under den hittil siste, store flommen, i 1976 var høydeforskjellen rundt 5 meter, og takket være Trongfossen, som effektivt bremset de store vannmassene, ble nok flommen langt mindre i Trondheim enn den ellers ville ha blitt.

I geologisk målestokk er ikke Trongfossen spesielt gammel, da den ble dannet for ca. 10 000 år siden. Før det gikk «Nidelva» rett vestover og gikk sammen med Gaula ved Ler. På den tiden var isen etter siste istid i ferd med å trekke seg tilbake, og det ble lagt opp en stor israndterrasse omtrent fra der hvor kommunegrensa i dag går mellom Klæbu og Melhus, og ut til Fremo. Denne israndterrassen stoppet vannet, og dermed måtte det finne et nytt løp, og det brøt da igjennom fjellet og dannet Trongfossen, og deretter ble Nidelva slik vi kjenner den i dag, til. Dersom en står på Trongfossbrua og ser oppover Trongfossen, ser en tydelige spor etter store jettegryter, og en kan levende tenke seg hvilke krefter som har vært på ferde.

I og med at Trongfossen har vært så sentral i dannelsen av landskapet i Klæbu, er det også naturlig at det er nettopp Trongfossen som er motivet i Klæbus kommunevåpen.

Like nedenfor Trongfossen lå Hyttfoss Sagbruk. Tømmeret ble fløytet fra Selbusjøen til Hyttfossdammen, via Trongfossen. Dette er en smal foss, med bratte berg på begge sider. Det hendte ofte at tømmeret floket seg i fossen. Tømmerfløterne ble da heist ned med tau for å greie opp floken. 

Sportsdykkere har flere ganger forsøkt å nå bunnen i Trongfossen uten hell. Kantene ned er bratte og strømmen er sterk.

Eksterne lenker
---------------

* Tømmerfløyting på Nidelva ved Trangfossen i Klæbu i Sør-Trøndelag. Fotografert av Anders Beer Wilse i 1936 - Norsk Folkemuseum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
«Gyldenlak, før Du din Glands har tabt,  

da er jeg Det hvoraf Alt er skabt;  

ja før Du mister din Krones Guld,  

da er jeg Muld.»
***Til min Gyldenlak*** er et dikt av Henrik Wergeland. Det ble utgitt i 1845, like før Wergelands død.

I *Til min Gyldenlak* møter leseren et menneske som skal til å dø. Wergeland var blitt svært syk i 1844, og det siste året før sin død i juli 1845 lå han til sengs med lungebetennelse og tuberkulose. Han var likevel særdeles aktiv med skrivning, og diktene *Til Foraaret*, *Til min Gyldenlak* og *Den smukke Familie* ble alle til mellom 19. og 24. mai.

Wergeland viser i *Til min Gyldenlak* sin smerte med å snart skulle forlate livet, samtidig som han er forsont med sin skjebne. Dikteren taler i diktet til en gyldenlakk (blomst) i vinduskarmen, og slår fast at han selv har blitt til jord før denne har blomstret av. Dikterens sjel vil også kysse gyldenlakken og gi den sitt siste blikk før den flyr forbi.

Tonesetting
-----------

Emil Frijs har tonesatt Wergelands dikt.

### Innspillinger (i utvalg)

* Peter Cornelius m. piano. Innspilt i mai 1903. Utgitt på de akustiske 78-platene Gramophone Concert Record 82744 og Zonphone X-72017. Sistnevnte ble utgitt i 1906/07.
* Peter Cornelius m. piano. Muligens innspilt i 1904. Utgitt i 1910 på den akustiske 78-platen Pathé 10055.
* Erling Krogh. Innspilt i 1920. Utgitt på den akustiske 78-platen Gramophone V 105.
* Erling Krogh med orkester. Innspilt i København 23. januar 1930. Utgitt på 78-platene His Master's Voice X 3468, His Master's Voice A.L. 2171 og Victor V-15035.

Referanser
----------

1. 1 2  
Moen, Svein-Roald (1993). *Hvorfor leser vi litteratur? : et grunnlagsspørsmål i allmennlærerutdanningens norskfag*. Oslo. s. 122-5. ISBN 82-417-0256-6.
2. 1 2 3  Peter Cornelius-diskografi[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | Til min Gyldenlak – originaltekst fra Wikikilden |
**John Sandberg Lindø Jensen** også kjent som bare **John Sandberg** (født 4. januar 1977 i Randers) er en dansk fotballspiller som for øyeblikket spiller for den danske klubben Hellerup IK. Hans posisjon på fotballbanen er som forsvarsspiller, men han har også blitt brukt på midtbanen. Jensen har flere kamper på alderstebestemte landslag for Danmark.

Karriere
--------

John Jensen startet sin karriere med ungdomsfotball hos Vorup og Randers Freja før han skrev under på en kontrakt med AGF i 1994. Etter å ha spilt over 119 kamper og skåret 13 mål for klubben dro han videre til den lokale konkurrenten Silkeborg IF, hvor han skrev under på en treårskontrakt og uttalte at han ønsket nye sportslige utfordringer.

På sommeren 2003 dro Jensen på en utlånsavtale til norske Hamarkameratene under Ståle Solbakkens ledelse. Her fikk han elleve kamper og bidro til at Hamarlaget rykket opp til Tippeligaen på senhøsten 2003. Etter å ha vendt tilbake til Silkeborg og hjulpet klubben opp på øverste nivå i samme sesong meldte Jensen sommeren 2004 overgang til Randers FC, hvor han skrev under på en toårskontrakt.

Etter to år og over 70 kamper samt cupfinalegull i 2006 med Randers meldte Jensen, som fra da av kun brukte sitt andre etternavn Sandberg, at han ville avslutte fotballkarrieren til fordel for en karriere innenfor politiet. Jensen spilte sin siste kamp på toppnivå mot FC København i slutten av november 2006. men meldte allerede i begynnelsen av januar 2007 overgang til førstedivisjonsklubben Hellerup IK hvor han kunne kombinere fotballen med utdanning.

Meritter
--------

AGF
* Cupmester 1996

Randers FC
* Cupmester 2006

Referanser
----------

1. ↑  Aarhus.dk – John Jensen på kontrakt i Silkeborg[*død lenke*] (Av Jesper Engmann – Publisert 28. mai 2002, besøkt 9. april 2009)
2. ↑  Berlingske Tidende.dk – John Jensen formentlig tilbage til Silkeborg (Publisert 23. september 2003, besøkt 9. april 2009)
3. ↑  Randersfc.dk – John Jensen til Randers FC Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. (Besøkt 9. april 2009)
4. ↑  TV2.dk – John Sandberg går til politiet[*død lenke*] (Publisert 6. november 2006, besøkt 9. april 2009)
5. ↑  Politiken.dk – Randers-spiller: Fantastisk atmosfære i Parken (Av Allan Hougaard – Publisert 26. november 2006, besøkt 9. april 2009)
6. ↑  Bold.dk – John Sandberg til HIK (Publisert 4. januar 2007, besøkt 9. april 2009)

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Sandberg – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (da) John Sandberg – Dansk Boldspil-Union Rediger på Wikidata

* (en) John Sandberg – FBref Rediger på Wikidata
* NIFS.no – Jensens spillerprofil hos Norsk & Internasjonal Fotballstatistikk
* HamKam.no – Jensens spillerprofil hos Hamarkameratene[*død lenke*]

Portal: Danmark
**Troodontidae**, også kjent som troodon (/ˈtroʊ.ədɒn/ TROH-ə-don; Troödon i eldre kilder), er en familie innen underordenen theropoder. De er relativt små, fuglelignende dinosaurer kjent i alle fall fra campanium-tiden i sen kritt-tid (omtrent 77 millioner år siden). Den inkluderer minst én art, *Troodon formosus*, kjent fra delstaten Montana i USA. *T. formosus* ble oppdaget i oktober 1855, og var blant de første dinosaurene som ble funnet i Nord-Amerika, selv om det ble antatt å være en øgle frem til 1877. Flere kjente troodontideksemplarer fra *Dinosaur Park*-formasjonen i den canadiske delstaten Alberta ble tidligere antatt å være medlemmer av denne slekt. Nyere analyser i 2017 har imidlertid funnet at slekten er udiagnostisk og henviste noen av disse prøvene til slekten *Stenonychosaurus* (lenge antatt å være synonymt med Troodon) og andre til slekten *Latenivenatrix*. Dermed er det fortsatt kontroversielt om Troodon er gyldig, men den generelle konsensus er at det ikke lenger er sant.

Slektsnavnet er gammelgresk for "sårende tann", og refererer til tennene, som var forskjellige fra de fleste andre teropoder kjent på tidspunktet for oppdagelsen. Tennene har fremtredende, apikalt orienterte serrationer. Disse "sårende" serrationene er imidlertid morfometrisk mer lik de til planteetende krypdyr, og antyder et muligens altetende kosthold.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Troodontidae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Troodontidae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Troodontidae* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Troodontidae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Troodontidae* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Troodontidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Til Singapore***  (originaltittel: *Across to Singapore*, er en amerikansk romantisk stumfilm fra 1928 regissert av William Nigh med Joan Crawford og Ramon Novarro i hovedrollene.

Handling
--------

I 1857 har Joel Shore (spilt av Ramon Novarro) et flørtende vennskap med Priscilla Crowninshield (spilt av Joan Crawford) og han blir etter hvert forelsket i henne. Men uten at Joel vet det, har Priscilla blitt forlovet med Joels mye eldre bror, Mark. Bryllupet blir annonsert i kirken som en overraskelse. Både Joel og Priscilla er begge sjokkerte, og Priscilla nekter å kysse Mark etter forlovelsesseremonien. Mark en skipskaptein, seiler deretter til Singapore, akkompagnert av Joel og deres andre brødre. Priscilla forteller Joel at hun ikke hadde noen anelse om ekteskapet, og forsøker å kysse ham. Men Joel er fremdeles såret, og avviser Priscillas fremskritt før han reiser sin vei.

Samtidig er Mark i dårlig humør etter at Priscilla hele tiden avviser ham, og drikker tungt under hele reisen. Han begynner å se hallusinasjoner av Priscilla. Mark føler at Priscilla elsker noen andre, og truer med å skade hvem det nå enn er. Men Joel påstår ovenfor ham at hun ikke elsker noen andre enn Mark. Mark fortsetter å drikke når de ankommer Singapore, og mannskapet ledet av Finch (spilt av Jim Mason) seiler fra Singapore uten Mark. Kort tid senere får familien høre at Mark nylig skal ha blitt drept i en slåsskamp ved en pub i Singapore.

Medvirkende
-----------

* Ramon Novarro - Joel Shore
* Joan Crawford - Priscilla Crowninshield
* Ernest Torrence - Captain Mark Shore
* Frank Currier - Jeremiah Shore
* Dan Wolheim - Noah Shore
* Duke Martin - Matthew Shore
* Edward Connelly - Joshua Crowninshield
* James Pier Mason - Ship's Mate Finch
* Anna May Wong - Singapore Woman (uncredited)

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 25. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Til Singapore* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Til Singapore* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Til Singapore* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Til Singapore* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Til Singapore* på Silent Era Rediger på Wikidata

Portal: Film
Moderne parapet i storbyen New York.
**Parapet** (italiensk: *parapetto*) henviser til forlengelsen av en vegg eller mur på et tak,  som en balkong, en terrasse, bro, eller en eller annen struktur. Begrepet kom fra mellomfranske *parapet* i betydningen «brystvern» på slutten av 1500-tallet, eller direkte fra italienske *parapetto*, fra *para-*, «forvar» + *petto*, «bryst», igjen avledet fra latinske *pectus*. I betydningen brystvern har det tyske *brustwehr*. Parapeter var opprinnelig en forskansning på en bygning for å forsvare den mot militære angrep. I generell arkitektur henviser de hovedsakelig til en utstikker. Hvor henvisningen er en utvidelse over et tak, kan en parapet være fortsettelsen av et vertikalt trekk fra den ytre veggen som fortsetter over takets overflate. Det kan da fungere som en brannmur.

Referanser
----------

1. ↑  Chisholm, Hugh, red. (1911): «Parapet», *Encyclopædia Britannica*. **20** (11. utg.). Cambridge University Press. s. 770.
2. ↑  «parapet (n.)», *Online Etymology Dictionary*
3. ↑   Ching, Francis D.K. (1997): *A visual dictionary of architecture*. New York: Van Nostrand Reinhold, ISBN 0-442-02462-2, s. 266

Eksterne lenker
---------------

* Parapet i *Nordisk familjebok* (2. utgave, 1915)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**John Georg Sandstrøm** (født 9. juli 1948) er en norsk tidligere psykolog. Han ble i 2006 fratatt autorisasjonen av Statens helsetilsyn.

Sandstrøm ble utdannet cand.psychol. i 1978. Hans første arbeidssted var Vindern psykiatriske klinikk. Etter det var han ansatt ved Ullevål universitetssykehus og Rikshospitalet, før han ble ansatt ved Oslo kretsfengsel. Etter det startet han egen praksis. I mai 2000 vakte han oppsikt med sin opptreden i debattprogrammet «Sentrum» på TV2, der han på direkten konfronterte en mann som hadde tatt en hel barnehage som gisler i Hjelmeland i Rogaland.

Sandstrøm ble i 2005 fratatt autorisasjonen til å arbeide som psykolog og ble senere dømt for korrupsjon. Dette har blant annet samband med at Dagens Næringsliv i 2006 avslørte det var uregelmessigheter knyttet til ekspertuttalelser Sandstrøm hadde gitt i forbindelse med rettssaker. Sandstrøm ble senere dømt til to og et halv års fengsel for disse forhold. Statens helsetilsyn begrunnet tilbakekallelsen av hans autorisasjon med at han er funnet «uegnet til å utøve yrket som psykolog på en forsvarlig måte».

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  .
3. ↑  Psykolog Sandstrøm fratatt autorisasjon, Aftenposten
4. ↑  Aftenposten – Navn (9.7.1998, s.20)
5. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 25. mars 2012. Besøkt 22. februar 2012.
6. ↑
En **paraplyart** er en art hvis bevaring gir beskyttelse til et stort antall naturlig forekommende samlevende arter. Begrepet brukes helst om arter som har et bredt krav til miljøet og behov for store arealer, typisk pattedyr og fugler. Når paraplyarter bevares, bevarer man samtidig svært mange andre arter.

Begrepet paraplyart ble først brukt av biologene Frankel og Soulé i 1981 og siden definert av Fleishman m. fl. (2000), som «en art hvis bevaring fungerer som en beskyttende paraply for en rekke samlevende arter». Det ble senere modifisert og gjengitt av Roberge og Angelstam (2004).

Frankel og Soulé tok utgangspunkt i bevaringsbiologiske hensyn. De ønsket opprinnelig å finne arter som var egnet som indikatorarter for spesifikke økosystemer med særegne biotopkrav. Frankel og Soulé valgte å bruke større arter, i stedet for å kartlegge biodiversitet hos en rekke organismegrupper. Dette var arter med spesifikke økologiske krav, som kunne fungere som en paraply for mange mindre og mer tidkrevende arter å registrere.

Se også
-------

* Nøkkelart
* Indikatorart
* Fundamentalart

Referanser
----------

1. 1 2  Roberge, J-M. & Angelstam, P. 2004. Usefulness of the umbrella species concept as a conservation tool. Conservation Biology 18, No. 1, 76-85
2. ↑  Fleishman, E, Murphy, D.D.& Brussard, P. F. 2000. A new method for selection of umbrella species for conservation planning. Ecological Applications 10: 569-579
En side fra *Gujin Tushu Jicheng*.

***Gujin Tushu Jicheng*** (forenklet kinesisk: 古今图书集成; tradisjonell kinesisk: 古今圖書集成; pinyin: **Gǔjīn Túshū Jíchéng**) er en svært omfattende encyklopedi som ble til i Qingdynastiets tid, i epokene til Kangxi-keiseren og Yongzheng-keiseren. Verket ble ferdig i 1725.

Arbeidet ble til å begynne med ledet av mandarinen Chen Menglei (陳夢雷), og deretter overtok Jiang Tingxi. Det omdattet 800 000 sider og over 100 millioner kinesiske skrifttegn. Emnene spente over et vidt spekter, blant annet naturfenomener, geografi, historie, litteratur og statsskikk.

Arbeidet ble trykket i 1726 med bruk av flyttbare enkelttegnstyper av kobber. Det omfattet rundt 10 000 bind (卷, *juǎn*). Det ble trykket i om lag seksti eksemplarer.

En av Yongzhengs brødre holdt lenge sin ledende hånd over prosjektet, men Yongzheng var oppsatt på å gi alene ære til sin far Kangxi i stedet.

Litteratur
----------

* *Search for Modern China*, Jonathan Spence, 1990

Eksterne lenker
---------------

* 故宮東吳數位古今圖書集成 etext

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
Lagene i atmosfæren.
**Stratosfæren** er det laget av jordens atmosfære som ligger mellom troposfæren og mesosfæren. Ved ekvator starter stratosfæren om lag 17 km over jordoverflaten, og over polene ved om lag 8 km høyde. Grenseområdet mellom troposfæren og stratosfæren kalles tropopausen og er lavere over polene på grunn av mindre solenergi her.

Ozonlaget ligger i stratosfæren, omtrent 24 km over bakken. Ozonlaget absorberer ultrafiolett stråling og denne effekten, sammen med andre dynamiske og kjemiske prosesser, fører til at temperaturen i stratosfæren stiger med høyden. Toppen av stratosfæren kalles stratopausen, og temperaturen her er omtrent 0 °C. Denne temperaturstigningen med høyden gjør stratosfæren svært dynamisk stabil, og her er det ingen konveksjon eller turbulens. Kommersiell flytrafikk på tempererte breddegrader flyr som regel i de laveste nivåene av stratosfæren (i nær 10 km høyde) for å unngå atmosfærisk turbulens som man gjerne har i troposfæren.

En interessant egenskap ved den stratosfæriske sirkulasjonen er "Den toårige oscillasjonen" (Quasi-Biennal Oscillation (QBO)) på tropiske breddegrader. Denne sirkulasjonen drives av atmosfæriske bølger som er konvektivt generert i troposfæren. QBO inkluderer en sekundær sirkulasjon som også er viktig for den globale transporten av gasser som ozon og vanndamp i stratosfæren.

Vinterstid på den nordlige halvkulen oppstår av og til en brå stratosfærisk oppvarming (*sudden stratospheric warming*). Dette kommer av absorpsjon av rossbybølger i stratosfæren.

| * v
* d
* r
Jordens atmosfære |
| --- |
| Sfærer og pauser | Troposfæren **·** (pause) **·** Stratosfæren **·** (pause) **·** Mesosfæren **·** (pause) **·** Termosfæren **·** (Eksobasen) **·** Eksosfæren |
| Relaterte artikler | Ozonlaget **·** Turbopausen **·** Ionosfæren |
| Kategori |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
Fransk Guyanas flagg
**Fransk Guyanas flagg** blei antatt 29. januar 2010. Det består av et grønt og et gult trangel, med det grønne øverst, som dannes av et diagonalt skille som går nedover fra flaggets venstre hjørne. I midten er det ei rød femarma stjerne. Det grønne står for skogene, og det gule for mineralrikdommene i jorda. Den røde stjerna symboliserte opprinnelig sosialismen, men har blitt omtolka til å representere befolkningas blod. Flagget blei utforma i 1967 og brukt av separatister, med den eneste forskjellen at det gule triangelet var øverst og det grønne nederst.

I Fransk Guyana er også det franske flagget offisielt, ettersom landet er et fransk oversjøisk departement.

Referanser
----------

1. ↑  Conseil Général de la Guyane (29. januar 2010). «Le Conseil général adopte le drapeau guyanais» **(fransk)**. Arkivert fra originalen 17. november 2012. Besøkt 7. januar 2013.

| * v
* d
* r
Søramerikanske flagg |
| --- |
| Selvstendige land | Argentina · Bolivia · Brasil · Chile · Colombia · Ecuador · Guyana · Paraguay · Peru · Surinam · Trinidad og Tobago · Uruguay · Venezuela |
| Territorier | Aruba · Bonaire · Curaçao · Falklandsøyene · Fransk Guyana · Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene |