**Anne Kari Lande Hasle** (født 4. januar 1946) er en norsk embetskvinne og kvinnesaksforkjemper. Hun var departementsråd i Barne- og familiedepartementet (1990–1996) og Helse- og omsorgsdepartementet (1999–2013), og var den andre kvinnen etter Karin Bruzelius som ble departementsråd i Norge. Fra 2013 til hun gikk av med pensjon i 2016 var hun spesialrådgiver i Helse- og omsorgsdepartementet. Hun var også den første direktøren for forskningsinstituttet NOVA. I 1970- og 1980-årene var hun sentral i Norsk Kvinnesaksforening, der hun var 1. nestleder 1978–1982. Hun var også aktiv i Oslo Arbeiderparti. Hun er fra 2020 nestleder i styret for Oslo universitetssykehus.

Biografi
--------

Hasle ønsket opprinnelig å utdanne seg til psykolog, men valgte å heller ta sosionomutdanningen fra Norges kommunal- og sosialhøgskole som hun fullførte i 1970. Etter utdanningen var hun med på å bygge opp Uteseksjonen i Oslo, før hun i 1974 begynte å jobbe i Helsedirektoratet under Karl Evangs ledelse.

I 1978 ble hun ansatt i familie- og likestillingsavdelingen i Forbruker- og administrasjonsdepartementet, der hun ble byråsjef i 1980. Hun deltok i arbeidet med stortingsmeldingen om selvbestemt abort og opprettelsen av Barneombudet. Samtidig var hun politisk engasjert i Norsk Kvinnesaksforening, og var leder for organisasjonens største lokallag Oslo Kvinnesaksforening i 1978 og 1. nestleder på nasjonalt plan fra 1978 til 1982. Hun var også styremedlem i Oslo Arbeiderparti.

Fra 1982 til 1983 var hun regjeringens spesialrådgiver i narkotikaspørsmål. Deretter var hun ekspedisjonssjef i Arbeids- og administrasjonsdepartementet fra 1983 til 1990. I 1987 gjennomgikk hun sjefskurset ved Forsvarets høgskole. Mens hun var ekspedisjonssjef var hun medlem av Hermansen-utvalget som foreslo opprettelse av den nye selskapsformen statsforetak som helseforetakene senere ble organisert innen. Fra 1992 til 1994 var hun medlem av forhandlingsdelegasjonen for medlemskapsforhandlinger med EU. Fra 1990 til 1996 var hun departementsråd i Barne- og familiedepartementet. Hun var den andre kvinnen som ble departementsråd i Norge etter tidligere NKF-leder Karin Bruzelius; Hasle og Bruzelius hadde bakgrunn fra felles politisk arbeid ettersom Bruzelius var leder i kvinnesaksforeningen mens Hasle var nestleder.

Fra 1996 til 1999 var hun den første direktøren for Norsk institutt for forskning om oppvekst, velferd og aldring (NOVA). I mai 1999 ble hun av Kjell Magne Bondeviks første regjering utvevnt til øverste administrative leder for helsevesenet i Norge, da hun ble departementsråd for Sosial- og helsedepartementet. Hun har vært sentral i utarbeidelse og gjennomføringen av reformene i helsevesenet siste tiår. Under Bjarne Håkon Hanssens statsrådtid var hun medlem av ekspertgruppen for samhandlingsreformen. 

Hun var styreleder for hundreårsjubileumsmarkeringen Norge 2005. I 2013-2014 ledet Anne Kari Lande Hasle Tolkeutvalget som la frem sin NOU 24. september 2014. I denne foreslås en lovfesting av offentlige tjenestemenn og fagpersoners plikt til å bruke kvalifisert tolk i kontakt med personer som de ikke har et felles språk med. NOUen er videre svært kritisk til praksisen med ukritisk bruk av private formidlingsbyråer, og utvalget fastslår at "ansvaret kan ikke anbudsutsettes".

Litteratur
----------

* 

* (no) Publikasjoner av Anne Kari Lande Hasle i BIBSYS

Referanser
----------

1. ↑  Eieroppnevnte styremedlemmer i styrene for helseforetakene i Helse Sør-Øst med funksjonstid fra 26. februar 2020 til februar 2022[*død lenke*]
2. ↑  Tom Sundar Helsebyråkratiets fargerike eminense tidsskriftet.no 20.05.2001
3. ↑  *Arbeiderbladet*. 4. januar 1996.
4. ↑  *Nationen*. 9. oktober 1982. s. 9.
5. ↑  Charlotte Haug Hvor utgangspunktet er galest... tidsskriftet.no 10.09.2009
6. ↑  Dagens Næringsliv 05.12.1992
7. ↑  *Arbeiderbladet*. 4. januar 1996.
8. ↑  *Kvinner trår til i offentlig ledelse*  Dagens Næringsliv 24.07.2008

Eksterne lenker
---------------

* dagensmedisin.no – Årsaken til fryktkulturen finner man i profesjonen 16.02-2016

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** ISNI **·** ISNI
 |