recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jens Martin Knudsen** (født 11. juni 1967 i Saltangará) er en tidligere færøysk fotballspiller som spilte som målvakt (keeper). Han var best kjent for å alltid spille med en hvit topplue av ull, grunnet en ulykke han var innblandet i som 14-åring. Han var dessuten den første færøyske fotballspilleren som gjorde karrière i utlandet. Knudsen startet som amatørspiller, og da han ble internasjonalt kjent var han fortsatt truckfører på havnen i Tórshavn.

Fotballkarrière
---------------

Knudsen startet sin karrière som amatørspiller for den lokale klubben NSÍ Runavík. Målvakt på Færøyenes U-landslag fra 1981. Han debuterte på Færøyenes A-landslag i 1988 under en vennskapskamp mot Island, som var Færøyenes første FIFA-anerkjente landslagskamp. Da Færøyene skulle delta i sin første EM-kvalifisering foran EM i fotball 1992, ble Knudsen for alvor kjent da Færøyene, fullstendig overraskende, slo Østerrike 1–0 i Landskrona i Sverige i 1990. Knudsen ble en kultfigur, og sportsjournalistene internasjonalt gav ham tilnavnet «The Keeper with the Bobble Hat».

I 1992 begynte han å spille for GÍ Gøta, og ble da færøysk mester fire ganger på rad fra 1993 til 1996. Etter to sesonger på Island med Leiftur Ólafsfjörður, kom Knudsen tilbake til Færøyene. Han var på utlån til Ayr United i Skottland en kort periode, og dro deretter tilbake til Island for nok en sesong for Leiftur Ólafsfjörður. I 2001 kom han tilbake til NSÍ Runavík igjen for å være spillende trener. Han trakk seg fra landslaget etter 65 kamper i 2006, og senere også fra klubbfotballen da han ble 40 år gammel i 2007.

Referanser
----------

1. 1 2  «Faroe Islands - Record International Players». RSSSF.
2. ↑  «Plastic revolution symbolizes progress in the Faroes». FIFA. 30. oktober 2000. Arkivert fra originalen 27. mai 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jens Martin Knudsen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Jens Martin Knudsen – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Jens Martin Knudsen – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Jens Martin Knudsen – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Jens Martin Knudsen – FBref Rediger på Wikidata

Portal: Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
*Må ikke forveksles med sønnesønnen Jens Marcussen (1926–2007).*

**Jens Marcussen** (født 23. august 1860 i Dypvåg i Aust-Agder, død 8. august 1935 samme sted) var en norsk kjøpmann, skipsreder, fabrikkeier og politiker (V); ordfører i Dypvåg 1911–1925 og stortingsmann for Nedenes amt (Aust-Agder) 1916–1918.

Han var sønn av skipsfører og skuteeier Jens Marcus Marcussen og hustru Anne Emilie Henrichsen på Østre Askerøy (Østegården) på Askerøya. Han giftet seg i 1885 med sin tremenning Karen Margrethe Amalie Marcussen, kalt «Mummu». De fikk tolv barn. Deres sønnesønn Jens Marcussen ble også ordfører og stortingsmann.

Forretningsmann
---------------

Han arbeidet ved forskjellige kjøpmannsforretninger i Arendal før han i 1880 åpnet egen forretning på Askerøya, som kom til å omfatte handel, rederi og fabrikkdrift. Han skaffet seg sitt første skip, barken "Alm" i 1894. Marcussen disponerte på det meste seks seilskip og to dampskip før den første verdenskrig. Rundt 1900 anla han båtbyggeri og klesklypefabrikk på Gjeving, sammen med sine brødre under navnet *Brødrene Marcussen AS*. I 1926 etablerte han tremassefabrikken Gjeving Træsliperi. 
Han overtok også gården etter sin far, som omkom på sjøen i 1880.

Politiker
---------

Marcussen var ordfører i Dypvåg 1911–1925 og innehaver av en rekke andre kommunale og fylkeskommunale verv. Han hadde også kirkelige verv, som medlem av menighetsråd, kirketilsyn og formann i indremisjonsforeningen. I perioden 1916–1918 var han stortingsmann for Holt krets i Nedenes amt; han satt i Stortingets budsjettkomité. Han var formann i venstreforeningene i Dypvåg og Holt.

Arkivet
-------

På KUBEN i Arendal oppbevares arkivmateriale fra Jens Marcussens forretnings- og rederidrift, Brødrene Marcussen A/S og rederivirksomheten til sønnen Bertrand Marcussen (1886-1972) og barnebarnet Jens Marcussen (1926-2007). Marcussenarkivet omfatter møtebøker, journaler, saksarkiv og forskjellige dokumenter og regnskap vedrørende ulike skip og annen forretningsdrift.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 473[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Marcussen, Jens (2000). *Sønner av Askerøy. En historie om gården Østre Askerøy fra år 1600–2000*. Tvedestrand. s. 53–54. ISBN 82-995479-0-3.
3. ↑  På kollisjonskurs i Den engelske kanal, *Avtrykk.no*, 01.10.2019
4. 1 2  Biografisk informasjon om Jens Marcussen (1860–1935) , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)
5. ↑  «Nekrolog». *Aftenposten* (aften utg.): 3. 9. august 1935.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Jens Marcussen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* (no) Arkiv etter Jens Marcussen (1860–1935) på Arkivportalen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
Ifølge **celleteorien** er celler den grunnleggende enheten i alle levende organismer, og alle celler har sitt opphav i allerede eksisterende celler. De første arbeidene med teorien kom på 1600-tallet sammen med mikroskopene som gjorde det mulig å betrakte cellene. Celletorien overtok for teorien om vitalismen. 

Robert Hooke var den første som oppdaget cellestrukturer. Mens han studerte tynne korkskiver gjennom et selvbygd mikroskop la han merke til tusenvis av små porer. Han kalte disse for celler, og publiserte funnet i *Micrographia* (1665). Det han egentlig observerte var døde cellevegger. Hans observasjoner sa ingenting om andre organeller eller cellekjerner. Han viste heller ikke om funksjonen til cellene. I 1674 var Antonio van Leeuwenhoek den første til å observere levende celler under mikroskopet, da han studerte en grønalge i slekten Spirogyra. Han kalte det han så for *små dyr*. I hans verk "Arcana Naturae" ble også blodceller, infusjonsdyr og spermier beskrevet for første gang.

Det er likevel Theodor Schwann, Matthias Jakob Schleiden og Rudolf Virchow som deler æren for celleteorien. Schwann og Schleiden foreslo i 1839 at cellene var den grunnleggende byggesteinen i alt liv. Schleiden foreslo feilaktig at cellene blir skapt av seg selv gjennom diverse krystalliseringer av ulike mineraler. Det var Virchow som i 1858 forfattet konklusjonen *«omnis cellula e cellula»* på latin som betyr ‘alle celler stammer fra celler’.

Referanser
----------

1. ↑  Matthias Jacob Schleiden i Store norske leksikon på *snl.no*. Hentet 10. desember 2022
2. ↑  Kathleen Kuiper (red.). *The Britannica guide to theories and ideas that changed the modern world*. Britannica Educational Pub. i samarbeid med Rosen Educational Services. s. 38. ISBN 978-16-15300-29-7.
3. ↑  Aarnes, Halvor: celleteorien i Store norske leksikon på *snl.no*. Hentet 10. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

 Robert Hooke Home Page
**Asino** (russisk: А́сино) er en by i Tomsk oblast i Russland. Den ligger ved elva Tsjulym (ei sideelv til Ob), rundt 90 km nordøst for Tomsk. Innbyggertall: 28 068 (folketelling: 2002).

Historie
--------

Byen ble grunnlagt i 1896 som bosetningen *Ksenijevka* eller *Ksenijevskij*, oppkalt etter søsteren til den siste russiske tsar, Nikolai II, storfyrstinne Ksenija (Xenia) Aleksandrovna. I 1930 begynte byggingen av jernbanen Tomsk–Ksenijevskoje. Byen skiftet navn til Asino i 1933, etter jernbanestasjonen. Navnet Asino er avledet av Asja, et russisk diminutiv av Ksenija. Bystatus ble innvilget i 1952.

Økonomi
-------

Asino er et sentrum for tømmerrettede virksomheter som hogst, treforedling og storskala utskipning av tømmer. I tillegg har området kjøtt- og melkkombinater og en linfabrikk.

Jordbruket i Asinoregionen er preget av rug, hvete og lin, samt oppdrett av kveg og svin. Forekomster av torv, sand og leire finnes også i området.

Byen har elvehavn ved elva Tsjulym og en jernbanestasjon.

Referanser
----------

1. ↑  ; arkiveringsdato: 24. april 2020; arkiv-URL: .

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted for Asino
* Værinformasjon om Asino

  


| * v
* d
* r
Byer i Tomsk oblast |
| --- |
| Administrativt senter: Tomsk |
| Flagget til Tomsk oblast | Asino **·** Kedrovyj **·** Kolpasjevo **·** Seversk **·** Strezjevoj | Russlands flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Asil** er en indisk, gammel tung hønserase som kanskje har eksistert i 4000 år.

Asil er en kamphønsrase, og den er også en av de eldste. I India drives det oppdrett av rasen fordi den har stridslyst, og der brukes det fremdeles hanekamper. Den har beholdt aggressiviteten, og det gjør at man må holde hanene adskilt fra hverandre fordi de ellers vi slåss til den ene er beseiret. Rasen er ingen storverper, men den er en god og pålitelig ruger og mor. Hun er flink med kyllinger passer godt på dem. Asil er tam og tillitsfull. Den viser lite aggressivitet overfor mennesker. Rasen finnes som dverg. Eggene er kremgule til brun, og veier 40 gram (30 gram for dverg). Hanen veier 2,5 kg, og hønen veier 2 kg. For dverg veier hanen 700 gram og hønen 600 gram.

Farger
------

* Hvit
* Svart
* Svart/hvitflekket
* Viltfarget
* Blå/sølvhalset
* Trefarget
* Rødsadlet
* Fasanbrun

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kategori:Asil* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Tunge hønseraser |
| --- |
| 
* Amrocks
* Asil
* Araucanaer
* Australorps
* Barnevelder
* Brahma
* Dorking
* Faverolle
* Indiske kamphøns
* Jerseykjempe
* Kochin
* Maran
* Malayer
* New hampshire
* Orpington
* Plymouth rock
* Rhode island red (R.I.R)
* Sussex
* Welsumer
* Wyandott

 |  |
**Jesús «El Tuto» Olmos Moreno** (født 20. juli 1910 i Chihuahua) var en meksikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Olmos vant en olympisk bronsemedalje i basketball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det meksikanske laget som kom på tredjeplass i basketturneringen. Det var første gang basketball var olympisk sport. Tjuetre lag deltok i turneringen, som ble avviklet i perioden 7. og 14. august. Mexico vant over Italia med 37–17 i kvartfinalen, men tapte semifinalen med 10–25 til USA som siden vant finalen. I bronsefinalen møtte de Polen, som Mexico slo med 26–12. Olmos spilte alle sju kampene i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin – Bronse Bronse i basketball Mexicos flagg Mexico

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jesús Olmos – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jesús Olmos – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jesús Olmos – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Mexicos herrelandslag i basketball under Sommer-OL 1936 |
| --- |
| Basketball | 
* Carlos Borja
* Víctor Borja
* Rodolfo Choperena
* Luis de la Vega
* Raúl Fernández
* Andrés Gómez
* Silvio Hernández
* Francisco Martínez
* Jesús Olmos
* José Pamplona
* Greer Skousen
* Hovedtrener: Alfonso de la Vega

 | Mexicos flagg |
**José Luis Villanueva** (født 19. mars 1913 i Manila, død 1983) var en filippinsk bokser som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.

Villanueva vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på tredjeplass i den nest letteste klassen, bantamvekt (54,0 kg), i semifinalen tapte han til canadiske Horace Gwynne, som siden vant finalen mot Hans Ziglarski fra Tyskland. Villanueva vant bronsefinalen mot en amerikansk bokser. Det var ti boksere fra ti nasjoner som stilte i den nest letteste vektklassen som ble avviklet i perioden 9. til 13. august 1932.

Hans sønn Anthony Villanueva vant en olympisk sølvmedalje i boksing under OL 1964 i Tokyo.

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles – Bronse Bronse i boksing, bantamvekt

Referanser
----------

1. 1 2   www.olympedia.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) José Villanueva – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) José Villanueva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) José Villanueva – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
**Faverolle** er en tung hønserase som stammer fra byen Faverolles sørvest for Paris i Frankrike.

I Frankrike finnes en egen matrett som lages av Faverolle, den blir kalt *«petit poussin»*. Hønen ruger sjelden, men kyllingene er hardføre og vokser fort. På den laksefargete varianten er det mulig å se kjønnet allerede når kyllingene er daggamle, selv om det krever litt erfaring: Hanekyllingene er mørkere enn hønekyllingene. Rasen har et rolig og hyggelig lynne, og den er lett å temme. Den er saktmodig og uaffisert av det som skjer rundt den. Faverolle er ikke flygedyktig, som også gjør den lett å holde inngjerdet. Den har litt spesielt utseende med dens fyldige skjegg, som gjør at den ligner litt på en ugle. Dvergvarianten ble avlet fram i Tyskland i 1920-årene. Eggene er gulbrune og veier 55-60 gram. Hanen veier 3,5–4 kg og hønen veier 2,8–3,5 kg. For dvergvarianten er eggene gulaktige og veier 38 gram. Hanen veier 1 kg og hønen 900 gram.

Farger
------

* Hvit
* Svart
* Gul
* Blå randtegnet
* Lys/columbia
* Gul/columbia
* Laksefarget

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kategori:Faverolles* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Tunge hønseraser |
| --- |
| 
* Amrocks
* Asil
* Araucanaer
* Australorps
* Barnevelder
* Brahma
* Dorking
* Faverolle
* Indiske kamphøns
* Jerseykjempe
* Kochin
* Maran
* Malayer
* New hampshire
* Orpington
* Plymouth rock
* Rhode island red (R.I.R)
* Sussex
* Welsumer
* Wyandott

 |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
«Frase» har flere betydninger.
En **frase** er i grammatikken en betegnelse på en eller flere leksikalske enheter som fungerer som en enhet i en setning. Både ord og fraser grupperes inn i større fraser (eller konstituenter), som til slutt utgjør setningen. Ord og fraser blir i syntaksen ofte representert i en hierarkisk trestruktur.

For eksempel *det store huset i enden av veien* er en nominalfrase, og fungerer som et substantiv. Vi kan ytterligere bryte opp frasen inn i mindre deler og vi finner ut at vi har en nominalfrase (*det store huset*) som har en preposisjonsfrase som komplement (*i enden av veien*). Vi kan ytterligere bryte opp denne preposisjonsfrasen i to fraser til, av samme kategori (*i enden* og *av veien*). Begge disse består av en preposisjon og en nomenfrase.

De fleste fraser har et ord som definerer frasens syntaktiske kategori. Dette ordet kalles «kjernen». I en nominalfrase er kjernen et substantiv. Det forkommer imidlertid fraser uten kjerne, som for eksempel *de rike*, som er en nominalfrase bestående av en bestemmer og et adjektiv uten noe substantiv.

«Frase» forkortes ofte med P (av engelsk *phrase*).

Frasetyper
----------

* Adjektivalfrase (AP) med et adjektiv som kjerne (f.eks. *veldig stor*)
* Adverbialfrase (AdvP) med et adverb som kjerne (f.eks. *veldig fort*)
* Nominalfrase (NP) med et substantiv som kjerne (f.eks. *det fine huset*)
* Preposisjonalfrase (PP) med en preposisjon som kjerne (f.eks. *i butikken*)
* Verbalfrase (VP) med et verb som kjerne (f.eks. *spise mat*)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis **·** NKC
 |
**Marcin Lubiejewski** er en polsk volleyballspiller og -trener. I norsk volleyball har han spilt for, og trent, både Førde og Stod.

Førde
-----

Lubiejewski signerte for Førde sommeren 2012. I sin første sesong i norsk volleyball bidro han til at klubben vant Mizunoligaen, og var den spilleren som tok tredje flest poeng i serien. Sommeren 2013 ble Lubiejewski spillende trener for klubben, en rolle han hadde i to sesonger. I 2014 tapte klubben cupfinalen mot Tromsø.

Stod
----

Sommeren 2015 forlot Lubiejewski Førde, og ble i stedet spillende trener for Stod. Stod var på dette tidspunktet nyopprykket til 1.divisjon. Våren 2017 rykket Stod, under Lubiejewskis ledelse, opp til Mizunoligaen. Laget spilte deretter to sesonger i Mizunoligaen, hvor Lubiejewski kombinerte rollene som diagonalspiller og hovedtrener. I sesongen 2018/19, hvor laget endte som nummer sju i grunnserien og nummer fem i sluttspillet, tok Lubiejewski fjerde flest poeng i Mizunoligaen, med 164.

Referanser
----------

1. ↑  «Denne mannen tek over Førde». *www.firda.no* **(norsk)**. 15. juli 2013. Besøkt 28. juni 2019.
2. ↑  «Competition Site by Data Project». *nvbf-web.dataproject.com*. Besøkt 28. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marcin Lubiejewski – Volleybox Rediger på Wikidata
Gresk frappé
**Frappé**, også kalt **kaffe frappé** eller **gresk frappé**, (gresk: φραπές, *frapés*) er en skumdekket iskaffe som lages av pulverkaffe, vanligvis spraytørket. Den er meget populær i Hellas og på Kypros, spesielt på sommerstid, men den har spredt seg videre til andre land. Det finnes en oppskrift på frappé fra 1932 som er bevart i Missouri i USA.

På fransk betyr ordet *frappé* i drikksammenheng *ristet* eller *kjølt*, selv om ordet i populær gresk kultur hovedsakelig knyttes til ristet, som assosieres med lagingen av drikken. Drikken ble formodentlig funnet opp i 1957 ved den internasjonale handelsmessen i Thessaloniki..#cite\_note-3 Frappé har blitt kalt Hellas' nasjonalkaffe og kan bestilles på nesten alle kafeer, ofte sammen med et glass vann.

Referanser
----------

1. ↑  Mabbett, Terry (oktober 2007). «Greece in an Instant». *Tea & Coffee Trade Journal*. Besøkt 24. oktober 2009.
2. ↑  «Coffe Frappe». *Southeast Missourian*. 20. mai 1932. Besøkt 25. september 2010.
3. ↑  1957 International Trade Fair Arkivert 2. mai 2006 hos Wayback Machine. i Thessaloniki

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Klyve** er en større bydel (drabantby) i Skien i Telemark, men med stor grad av tilhørighet til Porsgrunn på grunn av den kortere avstanden til Porsgrunn sentrum. Stedet har rundt 12 000 innbyggere i Skien/Porsgrunn-området. Det ble i hovedsak ble utbygget på 70-tallet på grunn av industrioppblomstringen, og består av både boligblokker, rekkehus og eneboliger.

Stedsnavnet
-----------

Området har navn fra Klyve gård, som i 1886 ble solgt fra gårdbruker Hans Nenset til daværende Solum kommune. Kommunen anla deretter gamlehjem på gården. Gården Klyve ble ryddet i eldre jernalder, og som typisk for gårder fra den perioden er navnet hentet fra topografien på stedet.

Litteratur
----------

* Birger A. Øvrum: «En bygdemølle» i «Kjenn din by – lokalhistorie fra Skien og omegn», Skien historielag, Skien 1989, side 60-62

Referanser
----------

1. ↑  *Norske gardsbruk : Telemark fylke. 2.* Oslo: Forlaget norske gardsbruk. 1955.
2. ↑  *Solum bygds historie 1 : Bygdehistorie*. Skien: Kommunen. 1965.
**Starthjælp** var en offentlig månedsbasert overførselsindkomst til personer som innvandret til Danmark etter 1. juli 2002. Ytelsen erstattet kontanthjælp for denne gruppen.

Man kunne få starthjælp hvis man ikke var i stand til å forsørge seg selv og sin husstand. Det kunne for eksempel være som følge av arbeidsløshet, sykdom, graviditet og fødsel, separasjon eller skilsmisse. Innvandrere som kom til Danmark fra land utenfor Norden, EU og Liechtenstein fikk starthjælp. Starthjælp ble likeledes gitt til danske statsborgere som hadde oppholdt seg mere enn ett av de siste åtte år i et land utenfor Norden, EU og Liechtenstein.

Kriteriene som skulle oppfylles for å oppnå starthjælp var:

* Man kan ikke forsørge seg selv (og ektefelle kan heller ikke)
* Man har ikke oppholdt seg i Danmark, Grønland eller Færøyene i syv år innenfor de seneste åtte år
* Man skal henvende seg i kommunens jobcenter og melde seg ledig
* Man skal utnytte mulighetene man har for å arbeide og ta imot et tilbud om arbeide, aktivering eller andre beskjeftigelsesfremmende aktiviteter

Det måtte betales skatt av starthjælp.
**Hakkemat** (eller *hakkmat*) er en matrett laget av opphakket kjøtt.

Hakkemat fra Helgeland
----------------------

Tradisjonell hakkemat var tidligere hverdagskost i slaktetiden. Bønder på små gårdsbruk, og dermed med få dyr, solgte det meste av kjøttet de produserte, mens innmaten og andre rester ble brukt til egne måltider. Til hakkematen brukes innmat av sau: hjerte, lunge, mellomgulv og kanskje noe avskåret kjøtt. Innmaten blir kokt før den blir hakket eller grovmalt.

### Søt hakkemat

Hakkematen blir gjerne smaksatt med løk, sirup og krydret med ingefær, allehånde og pepper. Dette blir spist med potet eller brød, gjerne til lunsj eller kveldsmat. Slik søt hakkemat minner mye om skottene sin *haggis*.

### Salt hakkemat

Alternativt blir hakkematen smaksatt med brun saus, løk, salt og krydret med ingefær, allehånde og pepper. Slik hakkemat minner mye om lungemos, men den inneholder mer kjøtt. Salt hakkemat passer godt til middagsmat, siden siden den spises med poteter, men den kan også kokes.

Referanser
----------

1. ↑  *Tradisjonsmat fra nord*. [Tromsø]: Victus. 1997. s. 73. ISBN 8299418917.
2. ↑  Kaspersen, Ardis (1920-2010) (1979). *Helgelandsmat i krukker og fat*. [Langhus]: Forfatteren. s. 33.
**Fraser Charles Digby** (født 23. januar 1967 i Sheffield) er en tidligere engelsk fotballspiller. Han har spilt nesten 500 ligakamper i England og tilbrakte den største delen av sin karriere i Swindon Town FC.

Aktiv karriere
--------------

Digby startet karrieren som juniorspiller i Manchester United og hadde to låneopphold i Oldham Athletic og Swindon Town før sistnevnte kjøpte han i desember 1986. Etter Swindon Town tapte 2-6 mot Blackpool FC, fikk Digby sin ligadebut i september 1986 mot Rotherham United. Kampen endte 2-0 og han stod samtlige kamper resten av sesongen.
Han var et klart førstevalg i klubben de neste 11 sesongene, bortsett fra da Glenn Hoddle tok over som manager i 1991 og likestilte Digby med hans konkurrent Nicky Hammond. Han ble lånt ut til sin gamle klubb Manchester United i 1992 og var reserve i flere kamper. 

Han spilte én sesong i Premier League i 1993-94, men mistet mange kamper på grunn av skader.
Han forlot Swindon Town etter uenigheter med manager Steve McMahon og gikk gratis til Crystal Palace
Etter tre sesonger var han innom Barry Town og Huddersfield Town før han signerte for QPR og spilte et lite antall kamper der. På grunn av økonomiske problemer i klubben, ble han i 2001 frigitt til Purfleet som spilte utenfor ligasystemet. Han gikk etter kort tid videre til Kidderminster hvor han hadde kontrakt for en kamp av gangen. Samtidig var han keepertrener og hadde en kommersiell stilling i Swindon Town.
Hans siste kamp var for Cirencester Town i 2004, hvor han spilte én kamp for hans venn Brian Hughes som var manager i klubben.

Annet
-----

Han ble kåret til årets spiller i Swindon Town i 1997 og 1998.

Sesongen 2009-10 stemte leserne av lokalavisen *Swindon Advertiser* fram sitt favorittlag gjennom tidene og Digby ble stemt fram som tidenes beste keeper på Swindon Town.

Landslag
--------

Digby spilte fem kamper for England U-21 mens han var i Swindon Town

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID e78cfda8[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 176626, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Fraser DIGBY www.swindon-town-fc.co.uk (en) Lest 11. februar 2016
4. ↑  Chewing the fat with the legendary Town keeper over the decision to leave Manchester United and his storied career www.swindonadvertiser.co.uk (en) Lest 11. februar 2016
5. ↑  Swindon Town 2 Rotherham United 0 www.swindon-town-fc.co.uk (en) Lest 11. februar 2016

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fraser Digby – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Fraser Digby – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Fraser Digby – FBref Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Fundament fra hus ved Din Lligwy på Anglesey.
**Din Lligwy hussirkel** er levningene av en landsby fra oldtiden i nærheten av østkysten av Anglesey, ikke langt fra dagens landsby Moelfre.

Stedet er antatt datert tilbake til jernalderen og ble sannsynligvis utvikle og bosatt over en lang periode. For det stedet som går foruten romersk tid i Britannia er det avdekket en rekke levninger, inkludert en lukket murvegg og grunnvollene til en rekke bygninger, flere av dem betydelige i størrelse og med velgjorte grunnvoller bygget av lokal kalkstein. Den ytre beskyttende muren er mot fullstendig intakt bortsett fra at høyden er blitt redusert.

Din Lligwy ligger på en lav ås med god utsikt utover Anglesey og med en sikker vannkilde rett ved. Åsen er i dag overvokst med lønn og ask, men da stedet var i bruk var det antagelig uforstyrret utsyn i alle retninger.

Eksterne lenker
---------------

* Cadws nettside
* Kartkilde for Din Lligwy[*død lenke*]
* Anglesey History, tre tidsaldre for Lligwy – historie om gravkammer, landsby og kirke

Portal: Arkeologi
**Jane Mysen** (født 2. mars 1960) er en norsk forfatter. Hun har skrevet seriene *Utvalgt av gudene* (30 bøker), *Barn under månen* (15 bøker) og *Flammedans (100 bøker).* Serien *Vingeslag* (30 bøker), hvor handlingen er lagt til Åfjord i Trøndelag, er planalgt fullført 2024.

Mysen vokste opp på Harestua. Hun arbeidet i 11 år på Postgirokontoret i Oslo før hun begynte å skrive.

Da hun var tretten år fikk hun antatt sin første novelle i *Romantikk*. Forfatterskapet satte imidlertid ikke virkelig fart før hun fylte førti år. I 2000 kom hennes første serie, *Utvalgt av gudene*, en serie fra vikingtiden, år 800-1000, gjennom forlaget Cappelen. I 2003 ble *Barn under månen* lansert. Seriens handling er lagt til Lunner i mellomkrigstiden og andre verdenskrig. Hun skrev også noveller på denne tiden, og mange ble antatt i Hjemmet.

I 2004 vant hun en romankonkurranse i Damm med manuset til *Flammedans*. Serien handler om tatere i Norge på 1800-tallet. Hovedsetet er Tynset og Østerdalen.

I 2012 fikk hun en uoffesiell æresebevisning i CappelenDamm som "Lesegledens hverdagsheltinne", og mottok forlagets gullbok.

Eksterne lenker
---------------

* Jane Mysens hjemmeside
* Forlagets forfatterside
* Forlagets side om romanserien *Flammedans*
* «Debutanter til topps». *NRK*. 15.04.2004. Arkivert fra originalen 23. oktober 2012. Besøkt 22. desember 2009.
* Skretting, Petter (19.02.2009). «Den siste mohikaner En plateaktuell tradisjonsbærer ser framover». *Hadeland*. Besøkt 22. desember 2009.
* «Minikonsert fra Bussi». *oa.no*. 06.02.2009. Besøkt 22. desember 2009.
* Jane Mysen cappelen.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
***Sogningen/Sogns Avis*** (S/SA) var en avis som ble utgitt i Leikanger i Sogn og Fjordane. Avisa var et resultat av en fusjon mellom avisene *Sogningen* og *Sogns Avis*.

I 1957 kjøpte trykkerieier Ingvald Husabø i Leikanger forlagsretten til *Sogningen*, to år senere avtalte den samme boktrykkeren å ta over utgivelsen av *Sogns Avis*. De to avisene ble helintegrert under tittelen *Sogningen/Sogns Avis* i 1972, etter å ha vært redaksjonelt samkjørt, men egne avisprodukter siden 1959. *S/SA* slo seg i 1992 sammen med *Sogn og Fjordane* og etablerte den nye avisa *Sogn Avis* i Leikanger.

Ansvarlig redaktør
------------------

* Gerhard Haugland 1987-1992
* Hans Arnesen 1972-1987

Referanser
----------

1. ↑  «To gamle vert ei ny storavis». *Bergens Tidende*. 31. desember 1992. s. 8. «LEIKANGER: To stykke pressehistorie er skrivne ferdig i Sogn. Sogningen/ Sogns Avis kom ut for siste gong i går. Bladet Sogn og Fjordane pakka saman rett før jul. Men, ei ny avishistorie startar tysdag 5.Kjanuar, med Sogn Avis som eit nytt spennande avisprodukt for 13.500 abonnentar.»
**Målforstyrrelse**, som oftest omtalt som **basket interference** i engelsktalende land, er et uttrykk som brukes om ulovligheten når noen er nær ballen mens den er på kanten av ringen eller inne i sylinderen på vei oppover fra ringen. Målforstyrrelse kan også være når en spiller er nær ballen nedenifra når ballen er inne i ringen eller når en spiller drar kurven ned og lar den treffe ballen før den går tilbake til sin opprinnelige posisjon. Det er viktig å merke seg at hvordan ballen kommer inn i kurvens sylinder er irrelevant. Et eksempel er at dersom et innkast går innenfor sylinderen, skal det dømmes som en målforstyrrelse.

Det eneste unntaket fra denne regelen er dersom en spiller dunker ballen. Da kan en spiller holde på ballen helt til han slipper den inne i sylinderen og velger å henge i en kort periode i ringen.

Dersom forsvarslaget begår en målforstyrrelse skal poengene bli talt som om ballen hadde gått i kurven. Når en målforstyrrelse blir dømt imot det angripende laget skal poengene derimot ikke bli talt, og ballen skal bli gitt til det forsvarende laget. Målforstyrrelse og målforsvaring er de eneste reglene i basketball som fører til automatiske poeng.

I FIBA og ULEB-kamper så gjelder ikke regelen når en spiller er nær ballen mens den er på kanten av ringen eller inne i sylinderen på vei oppover fra ringen.

Eksterne lenker
---------------

* «RULE NO. 11-BASKETBALL INTERFERENCE-GOALTENDING». *Målforstyrrelseregelen* **(engelsk)**. NBA.com. s. 1. Arkivert fra originalen 23. februar 2009. Besøkt 20. februar 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Kart over beliggenheten av og kommunene i distriktet Maloja
**Distriktet Maloja** (tysk: *Bezirk Maloja*, italiensk: *distretto di Maloggia*, retoromansk: *dertgira Maloja*) er et forvaltningsdistrikt i den sveitsiske kantonen Graubünden. Distriktet er oppkalt etter Malojapasset og omfatter det overveiende tysktalende Øvre Engadin på passets nordøstside og det overveiende italienskspråklige Bregaglia på sydvestsiden. Øvre Engadin har dessuten en betydelig retoromansktalende minoritet (putèr-dialekten). I gjennomsnitt over hele distriktet er språkandelene av tysk, italiensk og retoromansk hhv. 55 %, 22 % og 13 %. Distriktet dekker et areal på 975 km² og har 18 000 innbyggere

Distriktet Malojas nabodistrikter er Hinterrhein og Albula i nordvest, Prättigau/Davos i nord, Inn i nordøst og Bernina i sydøst. Dessuten grenser det til Lombardia (Italia) i øst og i syd. Det fins ingen direkte trafikkforbindelser til distriktene Hinterrhein eller Prättigau/Davos. Forbindelsen til distriktet Albula skjer over Julier- eller Albulapasset eller gjennom Albulatunnelen (jernbarne). Jernbane- og veiforbindelsen til distriktet Bernina går over Berninapasset.

Distriktene i Graubünden er rent administrative enheter. Distriktet Maloja består av to kretser (tysk *Kreis*, ital. *circolo*, ret. *circul*) og 16 kommuner (tysk *Gemeinde*, ital. *comune*, ret. *cumün*), som har stor grad av politisk selvstyre. Disse er:

| Circolo di Bregaglia / Kreis Bergell / Circul da la Bregaglia |
| --- |
| Kommunensnavn | Areal(km²) | Innbygger-tall | Språk |
| tysk | ret. | ital. |
| Bondo | 28 | 203 | 19 % | 2 % | 77 % |
| Castasegna | 7 | 187 | 16 % | 3 % | 80 % |
| Soglio | 68 | 181 | 17 % | 1 % | 80 % |
| Stampa | 95 | 570 | 28 % | 0 % | 66 % |
| Vicosoprano | 54 | 453 | 13 % | 4 % | 81 % |
| Hele kretsen | **252** | **1594** | **20 %** | **2 %** | **75 %** |

  


| Kreis Oberengadin / Circolo di Alta Engadina / Circul da l´Engiadin'Ota |
| --- |
| Kommunensnavn | Areal(km²) | Innbygger-tall | Språk |
| tysk | ret. | ital. |
| Bever | 46 | 625 | 67 % | 19 % | 12 % |
| Schlarigna / Celerina | 24 | 1332 | 58 % | 13 % | 19 % |
| La Punt-Chamues-ch | 63 | 694 | 66 % | 21 % | 8 % |
| Madulain | 16 | 177 | 54 % | 22 % | 17 % |
| Puntraschigna / Pontresina | 118 | 1911 | 58 % | 8 % | 16 % |
| S-chanf | 138 | 651 | 37 % | 52 % | 6 % |
| Samedan | 114 | 2854 | 61 % | 17 % | 15 % |
| San Murezzan / St. Moritz | 29 | 5121 | 59 % | 5 % | 22 % |
| Segl / Sils im Engadin | 66 | 744 | 59 % | 12 % | 15 % |
| Silvaplauna / Silvaplana | 45 | 967 | 66 % | 11 % | 16 % |
| Zuoz | 66 | 1263 | 53 % | 26 % | 10 % |
| Hele kretsen | **723** | **16339** | **59 %** | **14 %** | **17 %** |

  

Alle befolkningstall og språkandeler bygger på folketellingen fra 2005.

| * v
* d
* r
Graubündens distrikter |
| --- |
|  | 
* Albula
* Bernina
* Hinterrhein
* Imboden
* Inn
* Landquart
* Maloja
* Moesa
* Plessur
* Prättigau/Davos
* Surselva

 | Sveits’ flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Distriktsenergi** er en landsdekkende interesseorganisasjon for norske kraftselskaper, der nettselskapenes rammebetingelser er organisasjonens primære arbeidsområde. Distriktsenergi skal styrke medlemsbedriftenes posisjon i eget distrikt og bidra til lokal verdiskapning. I tillegg jobber organisasjonen for å sikre en samfunnstjenlig riktig infrastruktur og kraftdistribusjon, der hensynet til effektiv ressursbruk, rimelig nettleie og forsyningssikkerhet på kort og lang sikt tillegges vekt.

Også interessefeltene bredbånd, kraftomsetning, og kraftproduksjon er arbeidsoppgaver for Distriktsenergi.

Historie
--------

Den 12. desember 2001 møttes 23 nettselskap i hovedsak fra Nord-Norge og Møre på Sandtorgholmen Hotell i Harstad kommune og stiftet FSN, forløperen til Distriktsenergi. FSN (Forum for strategisk nettutvikling) ble stiftet da det var åpenbare interessemotsetninger mellom de største nettselskapene i Norge og i all hovedsak distriktsenergiverk lokalisert litt utenfor landet største byer. FSN's første sak var spørsmålet om sentralnettets utstrekning, der organisasjonen kjempet imot en endring som ville medføre at en større andel av felleskostnadene ble lagt igjen i distriktene enn det som var tilfellet før. FSN lyktes i sin streben etter at sentralnettet ikke ble redusert som foreslått.

Etter å ha vært en kamporganisasjon innledningsvis, ble FSN etter hvert til Distriktsenergi med et bredt sett av oppgaver på vegne av medlemmene. Selv om bransjen interessepolitisk er på samme linje i en rekke saker, er det likevel tidvis større motsetninger i spørsmålet som gjelder de største nettselskapene lokalisert sentralt i og omkring de største byene og landets øvrige nettselskaper. Dette gjelder for eksempel fordeling av kostnadene til nettleie i Norge og spørsmålet om kompensasjon for å drive et nett i grisgrendte strøk med særlige utfordringer geografisk og topografisk. 

FSN ble Distriktsenergi på årsmøte i Narvik i 2017.

Organisasjon
------------

Organisasjonens første styreleder var Eilif Amundsen, den gang ansatt i Hålogaland Kraft. Styrets leder dag er Halvard Fjeldvær fra Svorka. Daglig leder er Knut Lockert.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
***Soga om Egil Einhendte og Åsmund Berserksbane*** (norrønt *Egils saga einhenda ok Ásmundar berserkjabana*) er en islandsk fornaldersaga fra 1300-tallet. Historien foregår i østerled, i «Russia», i en udefinert fortid og handler om de to blodsbrødrene Egil og Åsmund, og deres innsats for å finne igjen to bortrøvede kongsdøtre. Det ender med at de finner dem, og gifter seg med dem. Sagaen har blitt beskrevet som «et æventyr, men sagaen er påvirket af fremmede æventyr og sagn», og som tilhørende den underkategorien av fornaldersagaene som kalles «eventyrsagaer»

Historien fortelles med en rammefortelling og tre innskutte livshistorier, et fortellingsgrep som denne sagaen er alene om. De tre innskutte fortellingene skildrer ungdomsårene til de to heltene, og dertil historien til kjempekvinnen Arinnevja, som berger de to fosterbrødrene. 

Sagaen har vært svært populær, og har påvirket andre sagaer. Den er bevart i håndskriftene AM343, AM577 og AM589, som alle er fra 1400-tallet. Den ble oversatt til nynorsk i 1989.

Referanser
----------

1. 1 2  Finnur Jónsson. *Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie; bind 2*. København, 1923
2. ↑  Jón Helgason. *Norrøn litteraturhistorie*. København, 1934. Her sitert etter Horgens innledning til 1989-utgaven. Helgason deler fornaldersagaene i de tre kategoriene heltesagaer, vikingsagaer og eventyrsagaer.
3. 1 2  Gudlaug Horgen i innledningen til 1989-utgaven.
4. ↑  Kay Busch Grossmachtstatus und Sagainterpretation - die schwedischen Vorzeitsagaeditionen des 17. und 18. Jahrhunderts
5. ↑  skandinaviske-oversaettelser.net
6. ↑  *Soga om Egil Einhendte og Åsmund Berserksbane. Tåtten om Norne-Gjest.* Omsett av Gudlaug Horgen. Samlaget, 1989. (Norrøne bokverk ; 49). ISBN 82-521-3342-8

Eksterne lenker
---------------

* heimskringla.no, norrøn fulltekst
* norsesaga.no, norsk fulltekst

  

Portaler: Litteratur | Island
Størrelsesforhold 2:3
Malawis flagg 2010–2012
**Malawis flagg** ble første gang tatt i bruk 6. juli 1964. Den oppadstigende solen representerte frihetshåpet for det afrikanske kontinentet. Da flagget ble tegnet, hadde landene i Afrika akkurat begynt å få sin uavhengighet. Det svarte representerte kontinentets folk, det røde symboliserte martyrene i Afrikas frihetskamp, og det grønne representerte naturen. Flagget ble 29. juli 2010 erstattet med et nytt flagg (se under) men dette varte kun et par år. 28. mai 2012 ble det gamle ble tatt frem igjen etter en avstemning i parlamentet.

Flagg 2010–2012
---------------

Et nytt flagg ble innført 29. juli 2010, etter at den sittende regjeringen foreslo det, og ble gjort til landets offisielle flagg lørdag 31. juli 2010. Dette ble imidlertid senket igjen etter at daværende president Bingu wa Mutharika døde. I Mutharikas flagg ble stripene omorganisert til å følge mønsteret til Det pan-afrikanske flagget, med den røde stripen på topp, den sorte stripen i midten, og den grønne stripen på bunn. Den stigende røde solen ved flaggets topp ble byttet ut med en hel, sentrert hvit sol, som skulle representere landets økonomiske fremgang siden uavhengigheten i 1964. Opposisjonen gjorde rettslig motstand mot endringen av flagget. Malawis president, Bingu wa Mutharika, godtok og innførte det nye flagget 29. juli 2010.

Referanser
----------

1. ↑  (en) «Malawi fly new modified flags despite public outcry» Arkivert 4. august 2010 hos Wayback Machine. Nyasa Times, 1. august 2010
2. ↑  (en) «Have your say: The proposed new Malawi national flag» Arkivert 19. juni 2010 hos Wayback Machine. Nyasa Times, 20. desember 2009
3. ↑  (en) «Flag change to be challenged in court-UDF» Arkivert 22. juli 2011 hos Wayback Machine. Nyasa Times, 1. juli 2010
4. ↑  (en) «Bingu endorses new Flag Bill» Arkivert 23. juli 2011 hos Wayback Machine. The Nation, 30. juli 2010

| * v
* d
* r
Afrikanske flagg |
| --- |
| Selvstendige land | 
* Algerie
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina Faso
* Burundi
* Djibouti
* Egypt
* Ekvatorial-Guinea
* Elfenbenskysten
* Eritrea
* Eswatini
* Etiopia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Kamerun
* Kapp Verde
* Kenya
* Komorene
* Republikken Kongo (Kongo-Brazzaville)
* DR Kongo
* Lesotho
* Liberia
* Libya
* Madagaskar
* Malawi
* Mali
* Marokko
* Mauritania
* Mauritius
* Mosambik
* Namibia
* Niger
* Nigeria
* Rwanda
* São Tomé og Príncipe
* Senegal
* Den sentralafrikanske republikk
* Seychellene
* Sierra Leone
* Somalia
* Sudan
* Sør-Afrika
* Sør-Sudan
* Tanzania
* Togo
* Tsjad
* Tunisia
* Uganda
* Vest-Sahara
* Zambia
* Zimbabwe

 |
| Territorier | 
* Ceuta
* Det britiske territoriet i Indiahavet
* Kanariøyene
* Madeira
* Melilla
* Réunion
* Saint Helena
* Tristan da Cunha

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Malaye Jaziri** eller **Melayê Cizîrî** (født 1570 i Cizre, død 1640) var en kurdisk forfatter, poet og mystiker.

En av de mest innflytelsesrike maktene i Kurdistans historie var Botan med hovedstaden Jazira (Cizre), som i dag ligger i Şırnak-provinsen i det sørøstlige Tyrkia. På grunn av sin overlegne posisjon kom Botan til å bli et viktig senter for kurdisk kultur. Her ble den første skolen av klassisk kurdisk poesi på Kurmanji-dialekten etablert. Malaye Jaziri var den ledende representant for denne skolen og en representant for klassisk orientalsk poesi i sin alminnelighet.

Hans tilknytning til denne tradisjonen er uttrykt gjennom sterke sufi-elementer og begrepet kjærlighet i hans poesi. I hans univers finnes det ingen klare grensetilstander mellom menneskelig og guddommelig kjærlighet. Dermed ledes leseren ofte til å spørre om det var kjærligheten til Gud eller den vakre Selma (som sies å ha vært datter eller søster av prins av Jazira) som inspirerte ham. Bortsett fra sine tradisjonelle orientalske elementer, er Jaziris poesi også dypt forankret i romantisk patriotisme, og diktene han skrev som en hyllest til høvdingene i Kurdistan avviker fra en del samtidig poesi. Kurdistans navn dukker ofte opp og er alltid forbundet med stor stolthet.

Jaziris viktigste litterære arbeid er en samling av hans dikt kalt *Dîwanî Melay Cizîrî*.

Referanser
----------

1. 1 2   Faceted Application of Subject Terminology, oppført som Melayê Cizîrî, FAST-ID 1428675, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Open Library, oppført som Melayê Cizîrî, Open Library-ID OL6769742A, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Li Tang** (kinesisk: 李唐; pinyin: **Lǐ Táng**; Wade–Giles: *Li T'ang*, stilnavn: *Xigu* 晞古, født 1050 i fylket Mengzhou i provinsen Henan i Kina, død 1130) var en kinesisk landskapsmaler på Songdynastiets tid. 

Omkring 1100 var hans malertalenter lagt merke til i den grad at han under keiser Huizong av Song fikk høyeste rang ved Malerakademiet ved hoffet i Bianjing (nå Kaifeng). Li overlevde Jin-invasjonen i 1126–27, og fulgte med da hoffet flyttet sørover til Qiantang (nå Hangzhou), som ble dynastiets nye hovedstad. Han fortsatte som hoffmaler også under keiser Gaozong.

Li var en av de mest innflytelsesrike landskapsmelerne i det tidlige Sørlige Song-dynasti og han fikk mange disipler. Han representerer en viktig forbindelse mellom nordlige song-skolen (Guo Xi, Fan Kuan, Li Cheng og andre) og de senere sørlige song-malere, som Xia Gui og Ma Yuan, som begge hadde studert Lis kunst. Han utviklet og perfeksjonerte en teknikk som ble kalt øksekuttpenselstrøk, som gav klipper og fjell en særlig fin kvalitet.

Referanser
----------

1. 1 2   Sapere.it, oppført som Li T'ang, De Agostini ID Li+T'ang[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Invaluable.com person ID EUL8RTMDQC, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 28. mars 2015[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Barnhart 1997, 373.

Litteratur
----------

* Barnhart, R.M. et al. (1997). *Three thousand years of Chinese painting*. New Haven, Yale University Press. ISBN 0-300-07013-6

Eksterne lenker
---------------

* (en) Li Tang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Kort biografi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Encyclopædia Universalis **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ULAN
 |
Malayarkipelet, tidligere også kalt Malaysia
**Malayarkipelet**, tidligere også **Malaysia** eller **Malaisia**, er øyene i Sørøst-Asia, også kalt Ostindia eller de østindiske øyer.

Betegnelsen Malaysia kom i bruk på 1800-tallet. Navnet ble foreslått av den franske utforskeren Jules Dumont d'Urville, som i et foredrag i Société de Géographie i Paris i 1831 foreslo å dele Oseania inn i fire deler: Polynesia, Mikronesia, Melanesia og Malaysia, det vil si øyene vest for Ny-Guinea. Til Malaysia ble regnet Sundaøyene, med det store Sundaøyene Java, Borneo, Sumatra og Sulawesi, De små Sundaøyer fra Bali til Timor, samt Molukkene og Filippinene. Senere er også Malayahalvøya tatt med, da man til Malaysia regner områder befolket av malayisktalende, i området mellom Bak-India, Ny-Guinea og Australia.

Navnet *Malaysia* ble i 1963 tatt i bruk av forbundsstaten Malaysia, bestående av områder på Malayahalvøya og Borneo.

Referanser
----------

1. ↑  *Navn på stater og en del viktigere landområder. Skrivemåten av utenlandske geografiske navn*, Oslo: Cappelen, 1932, s. 26.
2. ↑  Geelmuyden, I.: *Lærebog i Geografien til Skolebrug*, Christiania: Malling, 1851, s. 408ff.
3. ↑  Geelmuyden, I.: *Geografi for Begyndere*, 3. utgave, Christiania: Malling, 1856, s. 131f.
4. ↑  Daa, Ludvig Kr.: *Udtog af Geografien*, 5. utgave, Kristiania: Abelsted, 1875, s. 151.
5. ↑  Lansdown, Richard (red.): *Strangers in the South Seas. The Idea of the Pacific in Western Thought*, Honolulu: University of Hawaii Press, 2006, s. 219.
6. ↑  *Familieboka. 4: G-Instinkter*, 2. utgave, Oslo: Aschehoug, 1950, s. 527.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Malay Archipelago – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Li Rui** (kinesisk: 李锐, født i 1950 i Beijing i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk forfatter bosatt i Taiyuan i provinsen Shanxi. Li Rui er født og oppvokst i Beijing, men i 1969, under kulturrevolusjonen, ble han sendt til en fattig fjellby i Shanxi. Han tilbragte seks år på landet, og livet der inspirerte ham til hans skildringer av bøndenes liv. Li gav ut sin første novellesamling i 1974. I 1977 ble Li Rui redaktør for tidsskriftet *Shanxi wenxue* («Shanxilitteratur»). Han ble yrkesforfatter, lønnet av Shanxis forfatterforbund, i 1988.

Verk oversatte til svensk
-------------------------

* Den sveklösa jorden: berättelser från en bergstrakt, 1989 (*Houtu: Lüliangshan yinxiang*)
* Släktgården, 1999 (*Jiuzhi*)
* Träden vill vila, 2000, (*Wufeng zhi shu*)
* Den molnfria rymden, 2003 (*Wanli wu yun*)

Eksterne lenker
---------------

Macondo: 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** BNE **·** CiNii
 |
**Ben Mezrich** (født 7. februar 1969 i Boston i USA) er en amerikansk forfatter, kjent for sine sakprosabøker. 

Mezrich skrev seks romaner, før han gikk over til sakprosa og skrev *Bringing Down the House* (2003), en bok om seks studenter fra Massachusetts Institute of Technology som vant på blackjack i Las Vegas ved hjelp av korttelling. Boken ble filmatisert som *21* (2008).

I 2004 kom boken *Ugly Americans: The True Story of the Ivy League Cowboys Who Raided the Asian Markets for Millions*, om en amerikansk trader som drev med arbitrasje i Japan.

I 2005 utga han boken *Busting Vegas*, en oppfølger til *Bringing Down the House*, om en annen student som også er involvert i blackjackspill i Las Vegas.

I 2007 kom *Dubai Mercantile Exchange*, om hvordan børsen Dubai Mercantile Exchange ble dannet, med store fiktive elementer. 

I 2009 utga han *The Accidental Billionaires*, om Mark Zuckerberg og tilblivelsen av Facebook. Boken ble filmatisert av David Fincher som *The Social Network*. Aaron Sorkin skrev manuset basert på boken, en jobb han ble Oscar-nominert for.

Referanser
----------

1. 1 2   NooSFere, oppført som Ben MEZRICH, NooSFere author ID -50606, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Speculative Fiction Database, ISFDB forfatter-ID 6416, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  ; *Autorités BnF*; besøksdato: 10. oktober 2015; BNF-ID: 157992986.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Ben Mezrich på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Ben Mezrich i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Ben Mezrich på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Ben Mezrich på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Ben Mezrich på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Ben Mezrich hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** NKC **·** BNE
 |