recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ester Larsen** (født 23. mai 1936 i København) er en dansk politiker og tidligere minister. 

Larsen representerte Venstre på Folketinget for Vestsjællands Amtskreds fra 21. september 1994. Hun var helseminister fra 7. desember 1989 til 25. januar 1993.

Hun haddde utdannelse fra Snoghøj Gymnastikhøjskole 1952 og som matematisk-naturfaglig student ved Rysensteen Gymnasium 1955. Hun tok lærerutdannelse ved Frederiksberg Seminarium fra 1956 til 1959 og cand.phil. ved Odense Universitet i 1974.

Ester Larsen arbeidet som folkeskolelærer ved Frederiksberg kommune 1959 til 1963 og som gymnaslærer ved Fyns Studenterkursus, og Sct. Knuds Gymnasium fra 1974 til 1978.

Hun var formann for Mesinge skolenævn 1966-1978 og Viby skolenævn 1966-1970. Hun satt i Kerteminde kommunestyre 1974-1989 og i perioden 1978-86 var hun formann for undervisnings- og kulturutvalget i kommunestyret. Hun var medlem af Fyns Amtsråd 1978-89 og på nytt fra 1993. Fra 1982 til 1989 var hun styrmedlem i Kerteminde Museum, og fra 1984 til 1989 formann for Liberalt Oplysningsforbund i Kerteminde-Munkebo. I tillegg har hun vært medlem af representantskapet for Statens Kunstfond og Det Danske Kulturinstitut, samt presidiemedlem i Osteoporoseforeningen.

Larsen var Landsformann for Liberalt Oplysningsforbund 1988-1989, og styremedlem i Amtsrådsforeningens 1986-1989, og på nytt fra 1994 samt i AKF´s sykehusutvalg. Videre var hun medlem av Sygesikringens Forhandlingsudvalg 1986-1989, av Tilsynsrådet for Kommunernes Revisionsafdeling 1986-1989 og 1998-2001, samt medlem av Venstres hovedstyre 1986-1989.

Ester Larsen var redaktør for de litterære antologiene »Reflekslys«, 1967, og »Pragtfulde dage«, 1970, samt tre samlinger av julehistorier, 1978, 1979 og 1980. Hun var medforfatter til litteratursystemet »Digtning og Dansk« utgitt i 1987, »Jul på borgen« i 1991, og »Familiekundskab – en levende bog om livet« i 1994.

Hun var sitt partis kandidat i Odense Sydkredsen 1988-1989 og i Sorøkredsen fra 1990.

Kilder
------

* Arkiveret CV på Folketinget.dk Dato: 21. juli 2003.

Eksterne lenker
---------------

* (da) Ester Larsen hos Folketinget Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk kvindebiografisk leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Runebrakteaten Ågedal 1** er en brakteat fra et rikt gravfunn i 1879 i en kvinnegrav i Audnedal i Vest-Agder. Den er av gull med tverrmål 29,4 mm. Bildet på brakteaten viser et menneskehode over en hest. Langs kanten er det en runeinnskrift.

Brakteaten er datert stilhistorisk til ca. 500–525 av Egil Bakka, men ut fra språket til noe etter 550 av Ottar Grønvik. Grønvik mener runeinnskriften er samtidig med brakteaten. Innskriften var lenge ansett som meningsløs, men i 1987 kom Ottar Grønvik med en tolkning. Denne reviderte han i 1996.

Innskriften leser han slik (litt forenklet):

*þīR æje, i-riōð, ī yhli-afl hāha!*
*līð tiāðe ellī aiga ī tāhe.*

"Trellkvinnen, rødlett, i juletidsstyrke,
føre hesten på beite!

Følge viste det seg at den gamle
hadde i tunet (i sin egen gård)."
Grønvik tolker tekstens innhold slik: Innskriften handler om en gammel mann og en trellkvinne, som er mannens følge. Hun har frisk ansiktsfarge og har drukket øl («i juletidsstyrke»), og føler seg opprømt og sterk, dvs. er beruset. Hun skal føre hesten på beite.

Dette sammenholder Grønvik med beskrivelsen som araberen Ahmad ibn Fadlān gav i 922 av begravelsen av en væringhøvding. Han ble brent på bålet, sammen med våpen, to hester og en trellkvinne som hadde meldt seg frivillig til å følge sin herre i døden. Under begravelsen ble hun skjenket med øl og ble sterkt beruset.

Grønvik mener det ikke kan være tvil om at innskriften beskriver en hedensk begravelse, "der en fornem mann eller kvinner blir lagt på likbålet sammen med en trælkvinne, som frivillig har gått med på å følge med til dødsriket." Trellkvinnen, hestene og gravgodset skal være med mannen på veien til dødsriket. Det er åpenbart viktig at trellkvinnen er en av hans egne trellkvinner, og at hun blir med frivillig.

Grønvik mener innskriften ikke er laget i samband med begravelsen, men at teksten kan være fra et mytisk dikt som var velkjent i samtida. Diktet har hatt som funksjon å forklare den religiøse tanken ved bålbrenningen, nemlig at den døde kom raskt av gårde og kom fram til dødsriket. Den skulle også motivere trellkvinner til frivillig å bli med på ei slik reise. Diktet beskriver derfor et kjernepunktet i den hedenske troen: menneskets nye liv i en hinsidig verden.

Referanser
----------

1. ↑  Grønvik 1996, s. 252
2. ↑  Grønvik 1987, s. 62
3. ↑  Grønvik 1987
4. ↑  Grønvik 1996
5. ↑  Grønvik 1996, s. 247
6. ↑  Grønvik 1996, s. 248-254
7. ↑  Grønvik 1996, s. 249
8. ↑  Grønvik 1996, s. 250

Litteratur
----------

* Grønvik, Ottar (1987). *Fra Ågedal til Setre. Sentrale runeinnskrifter fra det 6. århundre*. Oslo. ISBN 82-00-18436-6.
* Grønvik, Ottar (1996). *Fra Vimose til Ødemotland. Nye studier over runeinnskrifter fra førkristen tid i Norden*. Oslo. ISBN 82-00-22701-4.
* Egil Bakka: 'Goldbrakteaten in norwegischen Grabfunden: Datierungsfragen', i Karl Hauck (red.): Frühmitteralterliche Studien. Jahrbuch des Instituts für Frühmittelalterforschung der Universität Münster. Bd. 7. 1973.
Altstadt
**Altstadt** er en av Dresdens administrative bydeler (Ortsamtsbereich). Altstadt dekker et areal på 17 km² og har 47.625 innbyggere (31. desember 2004). Den omfatter følgende bydeler:

* Innere Altstadt, som er Dresdens historiske sentrum
* Pirnaische Vorstadt
* Seevorstadt med Großer Garten og hovedinnfartsåren Prager Straße
* Wilsdruffer Vorstadt
* Friedrichstadt
* Johannstadt

Innere Altstadt
---------------

Utsikt mot Altstadt
Til indre Altstadt regnes den delen av det sentrale Dresden som ligger innafor byens tidligere murer på sørsida av Elben. Grensa gjenfinnes i dag som et grønt belte fra Zwinger, langs Wallstraße/Marienstraße, Dr.-Wilhelm-Külz-Ring/Waisenhausstraße og Ringstraße/St. Petersburger Straße ned til Carolabrücke.

Etter at det historiske Dresden brøt seg gjennom murene, ble Postplatz anlagt der den tidligere Wilscher Tor lå, og Pirnaische Platz ved den tidligere Pirnaischer Tor. Augustusbrücke og Carolabrücke sørger for forbindelsen over Elben til Neustadt. De fleste av Dresdes berømte byggverk befinner seg i indre Altstadt, som Zwinger, Frauenkirche, Semperoperaen, Dresdner Residenzschloss, Kreuzkirche og Hofkirche.

Viktige torg og plasser for øvrig er Altmarkt, Neumarkt, Theaterplatz og Schlossplatz. Også i indre by framstår Dresden som en grønn by, med Brühlsche Garten og parken ved Zwinger.

Etter ødeleggelsen av Dresden i 1945 opphørte indre Altstadts rolle som sentralt forretningsstrøk. Bydelen er framfor alt turistenes Dresden, men i seinere år merkes en forsiktig gjenoppbygging av en viss forretningsvirksomhet. Det som fantes av boligkvarterer ble også utsletta i bombeangrepet – sammen med beboerne – og i dag bor det kun 1 300 mennesker i Innere Altstadt.

Portal: Tyskland
**Richard Hart** (født 14. oktober 1968 i Toronto), canadisk curlingspiller som deltok i de olympiske leker 1998 i Nagano.

Hart vant en olympisk sølvmedalje i curling under vinter-OL 1998 i Nagano. Han var med på det canadiske laget som kom på andreplass i curlingturneringen for menn bak Sveits. De vant semifinalen over USA med 7-1 mend tapte finalen til Sveits med 9-3. De andre på laget var Mike Harris, Collin Mitchell, George Karrys og Paul Savage.

Han ble verdensmester i curling 2007 i Edmonton i Canada.

OL-medaljer
-----------

* 1998 Japans flagg Nagano - Sølv Sølv i curling, menn Canadas flagg Canada

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Richard Hart – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Richard Hart – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Richard Hart – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Richard Hart – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Richard Hart – World Curling Tour Rediger på Wikidata

* (en) Richard Hart – World Curling Federation Rediger på Wikidata
**Smekklås** er en funksjonsbetegnelse på låsen i en dør som ikke krever et fysisk grep utover lukkekraften for at døren skal låses. Normalt vil døren i slike tilfeller være utstyrt med dørpumpe som sørger for automatisk lukking av døren, og en låskasse med falle som vil passere låsstolpen fordi den er fjærbelastet. Ved bruk av adgangskontroll brukes normalt smekklås eller utstyr med tilsvarende praktisk funksjon. 

Fordelen ved bruk av smekklås er at sikkerheten øker ved at man eliminerer mye av den menneskelige faktoren ved at man glemmer å låse, samt at "sistemann som går" ikke trenger nøkkel for å få låst etter seg. Ulempen er faren for å låse seg selv ute med nøkkel eller adgangskort liggende igjen på innsiden.

På 2000-tallet har krav om tilbakerømning i nødsituasjoner skapt diskusjoner om anvendelsen av smekklåser.

Smekklås i populærkulturen
--------------------------

Det er laget mange komiske situasjoner på film og teaterscenen tuftet på skrekkscenariet ved at døren smekker igjen, gjerne mens man er minimalt påkledt.

Referanser
----------

1. ↑  SINTEF rapport NBL A06113 Trapperom i boligblokker. Vurdering av rømningssikkerhet ved brann, side 15
**Aludyne Norway** er et norsk industriselskap. Det ble grunnlagt i 1996 som et underselskap av Alcoa og ble et eget selskap i 2010. Selskapet holder til i Farsund kommune i Lundevågen Industripark, og ligger vegg i vegg med Alcoa Lista som leverer deler av råmaterialet til produksjonen ved fabrikken.

Bedriften har byttet navn en rekke ganger, fra Alcoa til Casting Technologies Farsund (CTF) til Farsund Aluminium Casting (FAC) til BENTELER Farsund til Chassix Norway til dagens Aludyne Norway. 

Aludyne Norway produserer solid og lett aluminiumsstøpegods til bruk i bilindustrien med lavtrykksstøpeteknologien VRC/PRC. Produktene leveres til kunder som Jaguar Land Rover, Daimler, BMW, Porsche, Ferrari og Bentley.

Aludyne har to ganger blitt nominert som årets støpeselskap, en gang i 2004 og igjen i 2010. I 2011 vant de Teknisk Ukeblads pris for Årets Ingeniørbragd.

Fabrikken fikk Smelteverksindustriens Forbedringspris for 2019 av Norsk Industri for god utvikling i sikkerhet, HMS-fokus, kompetanseutvikling av ansatte, ergonomitiltak gjennom høyautomatisering av produksjonslinjer og energiledelse.

Referanser
----------

1. ↑  Aludyne. «Chassix Announces New Name to Reflect Brand Evolution». *www.prnewswire.com* **(engelsk)**. Besøkt 2. oktober 2019.
2. ↑  «Farsund Aluminium Casting står bak Ingeniørbragden 2011». *Tu.no* **(norsk)**. 15. desember 2011. Besøkt 2. oktober 2019.
3. ↑  «Verdige vinnere av Norsk Industris HMS-priser». *www.norskindustri.no* **(norsk)**. Besøkt 6. mai 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Runit Island** (/ˈruːnɪt/) er en av de 40 øyene i Enewetak Atoll, som inngår i Marshalløyene i Stillehavet. Øya har et depot for radioaktivt avfall fra USAs atomprøvesprengninger mellom 1946 og 1958. Det er pågående bekymringer rundt forringelse av depotet og potensielle radioaktive utslipp.

Runit Dome
----------

Flyfoto av Runit Dome. Kuppelen er plassert over krateret fra prøvesprengningen "Cactus" i 1958.
**Runit Dome**, også kalt "**Cactus Dome**" eller lokalt "The Tomb", er en 46 cm tykk betongkuppel med en diameter på 115 meter, som dekker anslagsvis 73.000 kubikkmeter med radioaktivt avfall, inkludert noe plutonium-239. Avfallet stammer fra kjernefysiske prøver gjennomført på Enewetak Atoll av USA mellom 1946 og 1958.

Fra 1977 til 1980 ble løst avfall og jord skrapt av fra seks ulike øyer på Enewetak Atoll, transportert hit, blandet med betong, og lagret i krateret etter prøvesprengningen "Cactus" fra 6. mai 1958. Fire tusen amerikanske soldater var involvert i oppryddingen, som tok tre år å fullføre. Krateret fylt med radioaktivt avfall ble til slutt dekket med betong.

En granskningsrapport av *Los Angeles Times* i november 2019 gav ny grunn til bekymring for at kuppelen sprekker og at radioaktivt materiale lekker ut i jorden og det omkringliggende havet. Energidepartementet i USA er blitt beordret av Kongressen til å vurdere betongstrukturens tilstand og lage en utbedringsplan i løpet av første halvdel av 2020.

Referanser
----------

1. 1 2  «How the U.S. betrayed the Marshall Islands, kindling the next nuclear disaster». Besøkt 12. november 2019.
2. ↑  «A Visual Description of the Concrete Exterior of the Cactus Crater Containment Structure» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 17. april 2023. Besøkt 30. desember 2019.
3. ↑  Willacy, Mark. «A poison in our island». ABC (Australia). Besøkt 28. november 2017.
4. ↑  Emma Reynolds. "Deadly dome of gorgeous Pacific island leaking radioactive waste", *news.com.au*, 7 July 2015. Retrieved 12 May 2017.
5. ↑  «Enewetak». Marshall Islands Dose Assessment & Radioecology Program. Arkivert fra originalen 13. mars 2023. Besøkt 19. desember 2017.
6. ↑  A Pacific isle radioactive and forgotten, *The New York Times*, Michael B. Gerrard, December 3, 2014. Retrieved 19 September 2016.
7. ↑  Mizokami, Kyle. «Nuclear Waste - Runit Dome - Marshall Islands». Besøkt 28. desember 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Smedjebacken** er et tettsted i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. Stedet er administrasjonssenter i Smedjebacken kommune. I 2010 hadde tettstedet 5 100 innbyggere.

Tettstedet ligger ved sjøen Norra Barken, omtrent fire mil sør for Borlänge.

Historie
--------

Norrbärke kirke
På 1300- eller 1400-tallet ble det oppført en steinkirke i By i Norrbärke. Kirken ble bygd ut til sin nåværende form mellom 1661 og 1724. Kirkens inventar kom for en stor del fra sognets brukseiere.

Kirken var et kapell i Söderbärke sogn fram til 1646, da Norrbärke ble skilt ut som eget sogn.

I området hadde det lenge eksistert små smier, og i 1631 ble det på samme sted som dagens stålselskap Ovako anlagt en bergsmannssmie. Byen vokste med tiden også fram som et kommunikasjonssenter, ettersom både landverts- og vannveier møtes her. Her lå også ei havn for utskiping av jern fra områdets smelteverk og smier. 

Havna ble enda viktigere i 1795 da Strömsholms kanal sto ferdig med sitt nordre endepunkt i Smedjebacken. Bebyggelsen vokste på den tid fram langs Kyrkogatan. Den største utvidelsen av stedet kom etter 1856 da Smedjebackens Walsverk og jernbaneforbindelsen med Ludvika sto ferdig. For å møte den økte etterspørselen etter boliger ble det nå oppført hus også i Västansjö sør for Kolbäcksån, og på stedet sto den nye jernbanestasjonen klar i 1900. Samme år ble Smedjebacken et municipalsamhälle og 18 år senere köping. I dag brukes den tidligere havnen bare av fritidsbåter.

I Smedjebackens gammelgård finnes en del maskiner av Christopher Polhem, og 15 gamle bygninger, blant annet *Bellmangården*, som tilhørte Carl Michael Bellmans mormors far.

Referanser
----------

1. ↑   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑   (på sv) *Statistiska tätorter 2018 – befolkning, landareal, befolkningstäthet*, Statistiska centralbyrån, 23. mars 2021, Wikidata Q106128829,
3. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 11. april 2016.
4. 1 2  Olof Thaning (1982):*Sverigeboken*, Det Bästas bokförlag, ISBN 91-7030-065-8

Eksterne lenker
---------------

* Fakta om Smedjebacken[*død lenke*]

  


| * v
* d
* r
Smedjebacken kommune i Dalarnas län i Sverige |
| --- |
|  | Gubbo **·** Hagge **·** Ludvika (del av) **·** Smedjebacken **·** Söderbärke **·** Vad |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Ramma er best bevart. Foto: Helgeland museum 
Skisse av trommeskinnet fra runebommen fra Velfjord Foto: Velfjord historielag 
**Runebomma fra Velfjord** er en samisk sjamantromme som ble funnet i Henrikdalen, en sidedal til Lomsdalen i Brønnøy kommune i 1969. Den siste kjente eieren var Nils Johan Johannessen Vesterfjell (1819-1871). Runebomme er et sentralt instrument i samisk religion; den brukes av noaidien til å hensette seg i transe, og av noaidien eller husfaren til å hente kunnskap om framtida eller om ting som skjer andre steder.

Da den ble funnet var ramma intakt, men skinnet bare bevart i rester. Også denne runebommen er en rammetromme, formet som en oval med største mål 30 x 24 cm. Skjøten var sydd med senetråd, og rundt den øvre kanten er det små hull til feste av skinnet. Av skinnet var det kun tre små biter igjen, men mange av senetrådene som hadde festet skinnet til ramma, hadde overlevd. Tromma ble funnet av Herlaug Vonheim (1917–2012) og Arvid Sveli i august 1969. Opptakten til leteaksjonen var at Kristine Andersen Vesterfjell i 1965 hadde fortalt til museumsmannen Harald Strøm at hun i 1929 hadde sett en runebomme under en stein i Henriksdalen. 

Runebommen oppbevares i dag på Velfjord bygdemuseum. Daværende museumsbestyrer, Herlaug Vonheim, identifiserte Nils Johan Johannessen Vesterfjell (1819-1871) som den siste aktive eieren og brukeren av runebommen. Vonheim antydet at Vesterfjell kanskje gjemte runebommen i Henriksdalen
på sin siste vandring gjennom landskapet. Kildene forteller at eieren vanligvis fraktet tromma med seg, eventuelt gjemte den bort på et tørt sted i nærheten av gammeplassen.

Nils Johan Johannessen Vesterfjell var farfar til Nils Andersen Vesterfjell (1881-1972) og oldefar til Kristine Andersen Vesterfjell (1910-1987). Disse to ga, under en samtale med Harald Strøm i 1965, en skisseaktig beskrivelse av trommeskinnets motiver, og bruken av tromma. Tvers over skinnet skal det ha gått ei «himmelbru» som også delte de øvrige motivene i to grupper. På den lyse/gode siden fantes motiver som mennesker, rein og gammen; på den mørke/onde siden fantes motiver som kirke og gravhaug. Til spådommen ble trommen brukt sammen med en terning av bein eller en ring av metall. Hammeren ble slått mot trommeskinnet, og visernes bevegelser ble tolket som varsler om lykke eller ulykke. Dersom terningen snurret rundt seg selv, ble det tolket som det verst mulige varsel om ulykke.

Se også
-------

* Bindalstromma
* Frøyningsfjelltromma

Referanser
----------

1. ↑  Del av samisk runebomme. Velfjord 1969; digitaltmuseum.no
2. 1 2  Herlaug Vonheim. «Runebommen fra Velfjord». I: *Årbok for Helgeland* 1988. Opptrykt i *Ottar* nr 4, 1997
3. ↑  Tone Hoholm «Gievrie, den samiske spåtromma». I: *Fra fjord til fjell, årbok Velfjord historielag 2011*
4. ↑  Birgitta Berglund. «Runebommer, noaider og misjonærer». i: *Spor*, nr 1, 2004 (pdf)
5. ↑  Arvid Sveli (1975). *Til Åbjøras kilder gjennom villmark i Sør-Helgeland*. Oslo: Gyldendal. s. 80-87. ISBN 8205082901.
Altostratus
**Altostratus** eller lagskyer hører til klassen middels høye skyer og oppstår mellom 2000 og 5500 meter. Skyene har generelt en jevn gråfarge, men er lysere enn nimbostratus og mørkere enn cirrostratus. De er også tykkere enn cirrostratusskyer og kan ikke danne halo. Ofte kan det være vanskelig å avgjøre om et stratusskydekke hører til de middels høye skyene (altostratus) eller de lavere skyene (nimbostratus). Vanligvis kan man si at hvis man kan se strukturer i skyene så er det en lav sky, og hvis den er glatt og uten struktur så er det en altostratussky. 

Skyene oppstår ved at store luftmasser blir hevet og kondenserer, vanligvis i forbindelse med frontsystem som er på vei. Altostratusskyer kan dekke store områder, gjerne tusenvis av kvadratkilometer, og kan ofte føre til regn eller snø over større områder hvis de er tykke nok. De øvre delene av altostratusskyer kan av og til være sammensatt av iskrystaller, men skyene består i hovedsak av underkjølte vanndråper. De er potensielt farlige for flytrafikk fordi dette kan medføre ising.

Se også
-------

* Altostratus undulatus

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av bølgesky

| * v
* d
* r
Skyer |
| --- |
| Høye skyer (Type A) | Cirrus (Ci) **·** Cirrus uncinus **·** Cirrus Kelvin-Helmholtz **·** Cirrostratus (Cs) **·** Cirrocumulus (Cc) **·** Pileus **·** Kondensstriper |
| Mellomhøye skyer (Type B) | Altostratus (As) **·** Altostratus undulatus **·** Altocumulus (Ac) **·** Altocumulus undulatus **·** Altocumulus makrellsky **·** Altocumulus castellanus **·** Altocumulus lenticularis |
| Lave skyer (Type C) | Stratus (St) **·** Orografisk stratus **·** Nimbostratus (Ns) **·** Cumulus humilis (Cu) **·** Cumulus mediocris (Cu) **·** Stratocumulus (Sc) |
| Konvektive skyer (Type D) | Cumulonimbus (Cb) **·** Cumulonimbus incus **·** Cumulonimbus calvus **·** Cumulonimbus med mammatus **·** Cumulus congestus  **·** Pyrocumulus |
| Andre skyer | Perlemorskyer **·** Lysende nattskyer |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Richard Gibbon Hurndall** (født 3. november 1910 i Darlington i England, død 13. april 1984 i London i England) var en skuespiller som opptrådte både på radio og teater og i TV og film.

Biografi
--------

Hurndall utdannet seg ved Royal Academy of Dramatic Arts og spilte i flere skuespill på teater i Stratford-upon-Avon. Han spilte også med BBC radios drama repertory company fra 1949 til 1952.

I 1958 ble han den tredje verten i Radio Luxembourgs program *This I Believe*.. Han spilte i flere TV-serier, inkludert *The Avengers*, *The Persuaders!*, *Whodunnit* og *Bergerac*. Han spilte gangsteren Mackelson i dramaserien *Spindoe* fra 1968 og han hadde en tilbakevendende rolle i den siste sesongen av *The Power Game*. Han spilte også en homofil antikvitetsforhandler som liker Harold Steptoe i *Steptoe and Son*.

### *Doctor Who*

I 1983 ble episoden *The Five Doctors* laget for å feire at TV-serien *Doctor Who* var 20 år gammel. I denne skulle alle som hadde spilt rollen som Doktoren være med. William Hartnell, som hadde spilt den første Doktoren, døde i 1975. Ian Levine, som da jobbet som uoffisiell konsulent på serien, hadde sett Hurndall i *Blake's 7* og foreslo for produsent John Nathan-Turner at Hurndall kunne spille den første Doktoren. Hurndall fikk rollen og etter at Tom Baker, som spilte den fjerde Doktoren, ikke ville være med, fikk Hurndall også en større rolle i episoden.

Referanser
----------

1. ↑   www.rada.ac.uk[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Richard Hurndall på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Richard Hurndall hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Runet** (russisk: Рунет) er et teleskopord av ru (kode for både russisk språk og Russlands Toppnivådomene). Det er et nett/nettverk, og et russisk-språklig fellesskap på Internett med flere nettsteder. Begrepet Runet ble skapt i Israel i løpet av våren 1997 av en Israelsk-bosatt og russiskspråklig fra Baku, Aserbajdsjan. Bloggeren Raffi Aslanbekov (russisk: Раффи Асланбеков) også kjent i Russland som "Store Onkel", er forfatter av nettstedet "Store Onkels Tanker". Runet ble popularisert av tidligere Internett-brukere, og ble inkludert i flere ordbøker, inkludert en stavekontroll-ordbok tilhørende Det russiske vitenskapsakademi, redigert av V. V. Lopatin i 2001.

Referanser
----------

1. ↑  Лихачёв, Никита. «21-летие рунета — Офтоп на TJ».
2. ↑  «ФРИ: Раффи Асланбеков».
3. ↑  Что Великий Дядя думал 11-го июня 1997 года (the first known usage of the word Runet)
4. ↑  «Выпуск 128 - архивный выпуск программы "Рунет сегодня" с Максимом Спиридоновым. Радио Финам ФМ».

Eksterne lenker
---------------

* Historien om Internett i Russland (in Russian)
* Historien om Internett i russisk språk (in Russian)
* 10-års-feiringen av Runet (in Russian)
**Runlevel** er en operasjonsmodus i operativsystemer som benytter en type initialisering som ble innført i UNIX System V. Som regel finnes det syv slike nivåer, nummerert fra 0 til 6, selv om også åtte (0 til 9) og 9 har forekommet (0 til 8). S blir noen ganger brukt som synonym for disse nivåene. Bare en runlevel utføres ved oppstart. De utføres ikke etter hverandre, delvis sekvensielt eller i en annen rekkefølge.

En runlevel definerer datamaskinens tilstand etter oppstart. Ulike slike nivåer blir typisk tildelt en enbrukermodus, en flerbrukermodus uten nettverkstjenester ved oppstart, en flerbrukermodus med nettverkstjenester ved oppstart, avslutning av operativsystenet og gjenopstart av systemet. Det eksakte oppsettet av disse vil variere mellom ulike avarter av UNIX, ulike linuxdistribusjoner og andre Unix-lignende operativsystemer.

Eksterne lenker
---------------

* Runlevel Definition - av The Linux Information Project (LINFO)
* What are run levels? - LinuxQuestions.org
* FreeBSD system startup
* chkconfig, et verktøy for å spørre om og be om oppdaterte runlevel-kontrollerte tjenester
***Kongressen danser*** (originaltittel: *Der Kongreß tanzt*) er en tysk operettefilm fra 1931.

Filmen ble samtidig innspilt i en fransk-språklig og engelsk-språklig versjon.

Handling
--------

Der Kongress tanzt finner sted under Wienerkongressen, som fant sted i 1814 og 1815 etter Napoleonskrigene. Russlands tsar Alexander reiser inkognito blant innbyggerne sin, i tradisjonen til sin forfar Peter den store. I den forbindelse kommer han over en vittig og sjarmerende selger, den unge Christel Weinzinger. Hun forsøker å annonsere for virksomheten sin, ved å kaste blomster med et visittkort i hver vogn som kjører forbi.

Etter hvert som historien utfolder seg, blir Christel anklaget for et attentat. Straffen frafalles imidlertid kort tid senere, og Christel er igjen fri. Tsaren, etter å ha blitt forelsket i Christel, bruker visittkortet for å besøke henne i virksomheten hennes. En romanse utvikler seg, med prins Metternich og hans hær av spioner har til hensikt å bruke denne situasjonen til å fremme deres egen agenda.

Forholdet deres kolliderer imidlertid med Pepi, sekretæren hans, som også er forelsket i Christel. Når Christel forteller vennene sine om romantikken, tror de naturligvis ikke på henne. Først når tsaren kommer med en fantastisk vogn for å hente henne, tror alle vennene hennes på Christel. Men romantikken blir avsluttet når Napoléon Bonaparte kommer seg vekk fra øya Elba, og begynner å marsjere mot Paris.

Medvirkende
-----------

* Lilian Harvey: Christel Weinzinger
* Willy Fritsch: Zar Alexander von Russland / Uralsky
* Otto Wallburg: Bibikoff, sein Adjutant
* Conrad Veidt: Fürst Metternich
* Carl-Heinz Schroth: Pepi, sein Sekretär
* Lil Dagover: Herzogin
* Alfred Abel: König von Sachsen
* Adele Sandrock: Fürstin
* Paul Hörbiger: Heurigensänger
* Julius Falkenstein: Finanzminister
* Margarete Kupfer: Gräfin

Musikk i filmen
---------------

* *Das gibt's nur einmal, das kommt nie wieder*  (sunget av Lilian Harvey)
* *Das muss ein Stueck vom Himmel sein, Wien und der Wein* (sunget av Paul Hörbiger)

Alle sanger komponert av Werner R. Heymann med tekster av Robert Gilbert

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kongressen danser* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Kongressen danser* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Kongressen danser* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Kongressen danser* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Kongressen danser* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Kongressen danser* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Kongressen danser* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Kongressen danser* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
En side datert 12. february 1999, eksempel på protokollens design, publisert ved riksrettssaken mot tidligere president Bill Clinton. Den formelle referansen er: Mal:USCongRec.
En side fra utgaven 14. - 28. juni 1935, *Congressional Record*.
**Kongressens protokoll** (***Congressional Record***) er den offisielle nedtegnelsen av hendelser og ordskifter i USAs kongress som utgis fortløpende i løpet av kongressperioden. Innholdsoversikter utgis omtrent hver fjortende dag. Etter hver avsluttet kongressperiode blir alle de daglige utgavene samlet i ett bind som dermed utgjør den permanente utgaven for perioden.

Kongressens protokoll føres i fire deler: Representantenes Hus, Senatet, Utdypende anmerkninger ("*Extensions of Remarks*"), og, fra 1940-tallet, daglige sammendrag. Sistnevnte blir trykket på baksiden av hver daglige utgave og fungerer som en slags innholdsfortegnelse for denne. De utdypende anmerkningene inneholder taler eller deler av taler som av forskjellige årsaker ikke ble ytret for et fullsatt senat eller representantenes hus.

Ved høringer i komitéene blir vitner ofte bedt om å føre hele vitneutsagnet i protokollen, mens bare et mindre sammendrag blir framført muntlig i selve høringen. Disse bidragene kalles protokolltilførsler ("*Statements for the Record*").

Se også
-------

* *Hansard*, Det britiske parlamentets protokoll

Referanser
----------

1. ↑  «Congressional Glossary» **(engelsk)**. The Center on Congress Indiana University Bloomington. Arkivert fra originalen 19. juli 2015. Besøkt 17. juli 2018.

Eksterne lenker
---------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wikisource: Kongressens protokoll – originaltekst |

* *Congressional Record* via GPO's Federal Digital System (FDsys) siden 1994
* Søk i *Congressional Record* siden 1995
* Overview of the *Congressional Record* and Its Predecessor Publications: En søkeveiledning
* Kongressens sesjoner nummerert med tilhørende debattreferater
* Finne *Congressional Record* som deponert i et bibiotek
* Sources for the *Congressional Record*: Free and Commercial for folk med tilgang til biblioteker
* U.S. Congressional Documents and Debates, 1774-1875, inneholder Kongressens annaler, Debattregister, Kongressens globus, og *Kongressens protokoll*, administrert av Kongerssens bibliotek (*Library of Congress*)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC **·** ISSN **·** ISSN **·** ISSN
 |
**Slottet i Capodimonte** (italiensk: *Reggia di Capodimonte*) er et stort Bourbon-slott i Napoli i Italia. Det var tidigere sommerresidens og jakthytte for kongen av De to Sicilier. Det var ett av Napolis to kongelige slott. I dag huser det Napolis nasjonalmuseum og byens kunstgalleri. Navnet "Capodimonte" betyr «åstoppen». Opprinnelig lå slottet like utenfor byen, men med Napolis byutvidelser ligger det nå innenfor bygrensen.

Historie
--------

I 1728 bestemte Karl III av Spania, seg for å bygge en jakthytte i Capodimonte-skogen. Senere ombestemte han seg og bygde et storslått palass (et kongelig slott, "reggia", som betyr «kongelig»), delvis fordi han trengte mer plass til sitt store hoff, da hans nåværende residens, Palace of Portici, var for lite, og for å romme hans fabelaktige kunstsamling fra Farnese-slottet, som han hadde arvet etter sin mor, Elisabetta Farnese, som var siste etterkommer av en grevefamilie i Parma. I 1825 gav Frans I, som etterfulgte sin far Ferdinand i, arkitekt Antonio Niccolini ansvaret for å administrere restaureringen av slottet. Niccolini bygde en monumental inngangstrapp og nye rom for den kongelige familie, et arbeide som ble avsluttet da Ferdinand II etterfulgte Frans I. I 1830 var palasset ferdig restaurert, men ytterligere arbeider ble utført i 1840 med et nytt galleri for samtidskunst og med Italias samling. I 1861 ble slottet overført til huset Savoy som tok slottet i bruk og bygde nye etasjer for kunstsamlingene. 

Ferdinand II engasjerte maleren Domenico Morelli som konsulent for nye innkjøp som omfattet historiske våpen. I 1866 ble Maria Amalie av Sachsens private gemakker overført fra hertug av Aostas Portici-palass. I 1959 ble slottet museum og det ble overtatt av den italienske stat. I 1950 ble mange av utstillingsgjenstandene overført fra Napolis arkeologiske museum.

Referanser
----------

1. 1 2   The Bourbons of Naples, side(r) 49[Hentet fra Wikidata]
**Etter- og videreutdanning** (forkortet **EVU**) er vanlig samlebetegnelse for utdanning tatt utover førstegangsutdanning. Etter- og videreutdanning brukes som fellesbetegnelse på opplæring, kurs og studier tatt for å øke kompetansen i arbeidslivet eller for å forbedre karrieremuligheter.

**Etterutdanning** er (kortere) kurs som ikke gir formell kompetanse. Etterutdanning gir gjerne vedlikehold og oppdatering av kompetanse innenfor eksisterende utdanningsnivå og stilling, ofte uten vekt på formell eksamen. **Videreutdanning** derimot, er studier eller opplæring som gir formell kompetanse. Med formell kompetanse kan menes studiepoeng, fagbrev, akademisk grad og lignende. Videreutdanning er all formell utdanning som leder til formell kompetanse (oftest målt i studiepoeng) vanligvis innenfor utdanningssystemet, men som tas som påbygning av førstegangsutdanningen. Det kan være vanskelig å skille ut videreutdanning fra ordinær høyere utdanning hvor det er innlagt pause-, praksisår eller år med arbeid. En vanlig brukt skille er dersom det er minst ett års opphold i utdanningen som arbeidstaker eller registrert arbeidssøker samt at etter fylte 35 år regnes all formell utdanning som videreutdanning.

Det er foreslått å ta begrepet etterutdanning ut av bruk. Dette fordi begrepet oppfattes som misvisende siden det ikke snakk om utdanning, men ikke-formell opplæring. Dessuten er denne typen opplæring noe man deltar i hele livet og ikke "etter" noe annet.

En tredje kategori som av og til regnes inn i etter- og videreutdanning er såkalt «læringsintensivt arbeid». Dette omfatter kompetanseutvikling som er innbakt i det daglige arbeidet, for eksempel ved at man får nye oppgaver, nytt ansvar eller ved at man lærer av mer erfarne kolleger. 

Begrepet oversettes vanligvis til engelsk *continuing and further education*.

Referanser
----------

1. ↑  NIFU Rapport 2015:39
2. ↑  «Hva er etter- og videreutdanning? - Universitetet i Oslo». *www.uio.no* **(norsk)**. Besøkt 20. august 2018.
3. ↑  Kunnskapsdepartementet (4. juni 2019). «NOU 2019: 12». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 4. juni 2019. «Utvalget går også inn for å legge bort begrepet etterutdanning. Begrepet er misvisende av flere grunner. For det første er det ikke snakk om utdanning, men ikke-formell opplæring. For det andre, er denne typen opplæring noe man deltar i hele livet og ikke etter noe annet.»

Litteratur
----------

* *Kartlegging av etter- og videreutdanningstilbud i Norge* NIFU Rapport 2015:39

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC **·** NKC
 |
**Frederick «Fred» Feary** (født 10. april 1912 i Stockton i California, død 20. april 1994) var en italiensk bokser som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.

Feary vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på tredjeplass i den tyngste klassen, tungvekt over 79,4 kg, bak argentinske Santiago Lovell og Luigi Rovati fra Italia. Det var seks boksere fra seks nasjoner som stilte i tungvektsklassen som ble avviklet i perioden 10. til 13. august 1932.

Lovells yngre bror Guillermo Lovell ble sølvmedaljevinner i boksing under OL 1936 i Berlin.

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles - Bronse Bronse i boksing, tungvekt

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frederick Feary – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Frederick Feary – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Frederick Feary – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Frederick Feary – BoxRec Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Varberg slott i 1569 under Varbergs kapitulasjon
Varberg museum hvor slottskirken lå
**Varberg slottskirke** var en kirke i festningsanlegget Varberg slott, i byen Varberg i Halland.

Kirken har trolig blitt til på slutten av 1500-tallet. Den første omtale av den ses i forbindelse med lensmann Anders Kjeldsen Bings død i 1589. Det var muligvis Bing som i sin embetsperiode fra 1572–89, hadde tatt initiativet til innredning av kirken.

Den var oppført i gråsten med temmelig tykke murer, med tegl innvendig omkring vinduer, øvre gavler og på gulvet. Taket besto av bjelker og planker med stolper under, og det fantes etasjer både over og under. Kirkens inngang var gjennom våpenhuset, og det var tre vinduer ut mot borggården og et oppe på den vestlige side ut mot volden.

I tårnet fantes et tårnurverk og det var i 1610 to ringeklokker.

Inventar
--------

Det meste av inventaret ble overført til Københavns slott da svenskene i 1645 overtok festningen. Deriblant var: 

> En kalch och en disch forgylt bege stycher som brugiss paa altared i kierchen...
> 
> 
> Bennett, R.: Kyrkorna i Varberg, Almqvist & Wiksell, 1980
> 
> 

Det er blitt foreslått at denne kalk er identisk med en som i dag befinner seg i Nationalmuseet i København (inv 18172). Kalken er datert 1533 og stammer fra Antvorskov kloster. Annet inventar som ble medbrakt var en messehagl og messeskjorte, et par messinglysestaker hvorav *den ene war i sönder* samt et blått antependium av silke med gullfrynser på den ene side.

I alteroppsatsen sås øverst det danske riksvåpen samt Christian IVs valgspråk *Regna firmat pietas*. Maleriet i midten forestilte nattverdenens innstiftning og var utført av Jens Søffrensenn i Helsingør, og i feltet under denne fantes en innskrift med *Fader Vår* på dansk. Alteret hadde sin plass ved kirkens østre gavl, nær oppgangen til tårnet.

Prekestolen ble liksom alteret, bestilt av lensherren Mogens Gyldenstierne d.y. og utført av Sven Snekker (Suend Snedicher) som også hadde bygget alteret. Søffrensenn som på dette tidspunkt bodde i Varberg, malte og forgylte den. Det var bibelmotiv, det danske riksvåpen samt forskjellige provinsvåpen i to etasjer. Ved den øverste kant kunne leses bibelordet: 

> Lyder Eders Lærere och fölger dem. Thj De Waage offwer eders Sjæle som de der skulle gjøre regenskab for dem at de kunde gjøre det met Glede oc icke Met Suck, Thj det är Eder icke Gut. Hebr. 13, Anno Domini 1626
> 
> 
> Bennett, R.: Kyrkorna i Varberg, Almqvist & Wiksell, 1980
> 
> 

Lignende bibelsitat har funnets på lydhimmelen over prekestolen.

Slottskirken eksisterte til 1830 da festningen ble nedlagt som militært forsvarsverk. I dag huser den Varberg museum. Rommet ble satt i stand i 1925, og fikk dermed imiterte kryssvelv i tre og ble utstillingslokale for kirkelige anliggender fra det nordlige Halland.

Litteratur
----------

* Bennet, R. og Forsström. M: *Kyrkorna i Varberg*, Almqvist & Wiksell, Stockholm, 1980
* Bartoldsson, Agneta: *Varberg slott och fästning, och samtida försvarsverk*, Varberg Museum årbok, 1995

Eksterne lenker
---------------

* Länsmuseet Varbergs hjemmeside Arkivert 11. februar 2010 hos Wayback Machine.

Portal: Danmark
**Frederick George Creed** (født 1871, død 1957) var en kanadisk oppfinner. Han arbeidet primært innen telekommunikasjon og dannet et firma som fremstilte fjernskrivere. Han hadde også et tidlig bidrag til utviklingen av SWATH, delvis nedsenkede fartøyer. Et SWATH-skip i den Canadiske kystvakten, CCGS «Frederick G. Creed», bærer navn etter Creed.

Creed ble født i Mill Village, Nova Scotia. I en alder av 15 år begynte han i Western Union i Canso. Her lærte han seg telegrafi på egen hånd. Han arbeidet en tid for Central and South American Telegraph and Cable Company i Peru og i Chile. Mens han arbeidet ved bedriftens kontor i Iquique i Chile gikk han lei av arbeidet med tungvint telegrafinøkkel og Wheatstone remseskriver. Han fant da opp en skrivemaskinlignende maskin. Når operatøren skrev på tastaturet ble morsekoden generert direkte. På mottakeren ble morsekoden skrevet direkte på remseskriveren.

Litteratur
----------

* Huurdeman, Anton A. (2003). *The Worldwide History of Telecommunications*. Wiley-IEEE. s. 303–304. ISBN 0471205052.

Eksterne lenker
---------------

* A Nova Scotian's Contribution to Data Communications Technology
* A brief chronology of SWATH history
* History of Nova Scotia Birth of F.G. Creed
**Lotus Eletre** (produsert fra 2023) er en elektrisk familiebil fra britiske Lotus Cars, men produsert i Wuhan i Kina.

Den er den første SUV (sport- og nyttekjøretøy) fra Lotus og veier rundt 2,5 tonn. Ved lanseringen i 2023 kan den fås i to versjoner. Den enkleste heter **Eletre S**, har rundt 600 hestekrefter og 600 kilometer rekkevidde. Den kan fås til en pris av omlag 1 million kroner. Den dyreste heter **Eletre R** og har 900 hestekrefter, men har en rekkevidde på rundt 450 kilometer rekkevidde til en pris av 1,64 millioner kroner. Ifølge produsenten er bagasjerommet på 688 liter bak og 46 liter foran, mens bakkroken kan trekke opp til 2 250 kilogram. Eletre ble lansert for verdens motorpresse på Østlandet i juni 2023.

Referanser
----------

1. ↑  Prisene er lest fra Norges Automobilforbund sine produktsider for Lotus Eletre, sist lest den 3. juli 2023.
2. ↑  Lotus Cars Norge, Detaljer om Lotus Eletre, sist lest den 3. juli 2023.
3. ↑  På verdenslansering i Oslo-området. Lotus Eletre: flere hull enn en sveitserost fra bilnorge.no den 3. juli 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en-GB) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lotus Eletre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
En kvinne i lotustilling
**Lotusstilling** (sanskrit, पद्मासन, *padmāsana*; eller कमलासन, *kamalāsana*) er en sittestilling hvor høyre fot legges over venstre bein og venstre fot over høyre bein. Det er en meditativ stilling som har sitt opphav fra oldtidens India. Det er en avansert *asana* (stilling) som praktiseres for meditasjon og yoga innen både hinduisme, jainisme og buddhisme. *Asana* er sagt å minne om en lotusblomst, og oppmuntrer til riktig pusteteknikk for den tilknyttede meditative praksis, og for fremme fysisk stabilitet.

Shiva, den meditative asketiske guden innen hinduismen; Siddhartha Gautama, grunnleggeren av buddhismen; og Tirthankara i jainisme har alle blitt avbildet sittende i lotusstillingen.

Etymologi
---------

*Padmāsana* betyr «lotustrone» og er også en betegnelse for faktiske troner, ofte dekorert av motiv som lotusblader. I balinesiske hinduisme er et framtredende trekk ved templene en særskilt form padmasanahelligdommer. Her er tomme troner for guddommene festet på en søyle, særlig for Akintya.

I kinesisk buddhisme er lotusposisjonen også kalt for *vajra* (sanskrit: *vajrāsana*, kinesisk: 金剛座, *jīngāngzuò*). Tradisjonene til tibetansk buddhisme refererer også til lotusstillingen som «vajra-posisjonen».

Referanser
----------

1. ↑  Budilovsky, Joan; Adamson, Eve (2000): *The Complete Idiot's Guide to Yoga*, 2 utg. Penguin. ISBN 978-0-02-863970-3, s. 204
2. ↑  «The Lotus Flower, Hindu God's Favorite Flower»
3. ↑  «Shiva in Padmasana Lotus Pose Statue» Arkivert 18. november 2015 hos Wayback Machine. *Goddessgift*
4. ↑  «Buddha Poses and Postures: The Meanings of Buddha Statues», *The Buddhagarden*
5. ↑  «Jain Tirthankaras», *Hinduwebsite*
6. ↑  I kristen symbolikk kalles en tom trone for *hetoimasia*.
7. ↑  Hua, Hsuan (2004): *The Chan handbook: talks about meditation* Arkivert 28. mars 2012 hos Wayback Machine. (PDF). Buddhist Text Translation Society. ISBN 0-88139-951-5. s. 34
8. ↑  Rinpoche, Patrul (1998): *Words of My Perfect Teacher: A Complete Translation of a Classic Introduction to Tibetan Buddhism*, Padmakara Translation Group, Walnut Creek, CA: AltaMira Press, s. 440.

Litteratur
----------

* Iyengar, B. K. S. (2005): *Illustrated Light On Yoga*. HarperCollins. ISBN 978-81-7223-606-9.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lotus position – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* How to sit in Ardha Padmasana

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Lou Jiwei** (kinesisk: 楼继伟, pinyin: *Lóu Jìwěi*; født i desember 1950 i Yiwu i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker og finansmann. Lou er formann og administrerende direktør for China Investment Corporation og har tidligere vært vise finansminister og viseguvernør for provinsen Guizhou.

Lou ble medlem av det kinesiske kommunistiske parti i 1973, studerte informatikk ved Tsinghuauniversitetet i 1978, og tok videregående utdannelse i økonometri ved Det kinesiske vitenskapsakademis skole i 1982.

Etter disse studiene ble han nestleder for finans- og bankgruppen i generalbyrået for Folkerepublikken Kinas statsråd. I midten av 1980-årene ble han direktør for Vitenskapsakademiets institutt for finans og handel. I 1995 ble Lou viseguvernør for provinsen Guizhou og kort tid etter landets viseminister for finans. I 1999 ble han medlem av komiteen for akademiske anliggender i Statsrådet.

Han regnes å ha vært en protesjé av statsminister Zhu Rongji. Lou spilte en viktig rolle for overhalingen av det kinesiske skattesystem, og for plasseringen av landets innenlandsinvesteringer.

I 2007 var han for en kort periode vise generalsekretær for Statsrådet.

China Investment Corporation, som Lou leder, forvalter en stor del av de Kinas valutareserver. I 2011 oppgikk fondet til en omregnet verdi av 409,6 milliarder dollar.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  Chinavitae Lou Jiwei bio
3. ↑  Bloomberg.com Lou Suffers Blackstone's 'Fat Rabbits' in China Fund (Update1) Arkivert 2. mars 2008 hos Wayback Machine.
4. ↑  Washingtonpost.com
5. ↑  Die Welt Online: Euro-Rettungsschirm ist jetzt schon ein Pflegefall Artikkel av 8. november 2011, sist sett 8. november 2011

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lou Jiwei hos China Vitae Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** CiNii
 |
**Lotus Emira** (produsert fra 2022) er en 2-seter sportsbil fra britiske Lotus Cars, bygget i Hethel i England. Utviklingen var ledet av Russell Carr.

Den kan fås med en to-liter turboladet bensinmotor fra Mercedes-AMG, eller samme 3,5 liter kompressor-matede V6 Toyota-motor som forgjengerne Lotus Exige og Lotus Evora. Den veier 1,4 tonn på tross av at rammen er produsert i amulinium ved Hethel.

Det følger flere nyheter med Emira, blant annet to koppholdere og plass til mobiltelefonen. Fabrikkens egne presentasjoner oppgir at bagasjerommet har plass til en golfbag.

Lotus Cars kunne i april 2023 kunngjøre at Emira vant «Best Performance Car» under kåringen av Car of the Year i England.

Referanser
----------

1. 1 2  LOTUS EMIRA VINNER PÅ CAR OF THE YEAR-PRISUTDELINGEN fra lotuscars.com, sist lest den 5. juli 2023.
2. 1 2 3  Kompressormatingen og andre tekniske detaljer er nevnt av bransjebladet Bil i Ny Lotus med AMG-hester den 13. juli 2021.
3. ↑  Lotus avslører ytelsene til Emira fra bil24.no den 22. september 2021.
4. ↑  Kraftfull, praktisk fra lotuscars.com, sist lest den 5. juli 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en-GB) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lotus Emira – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata