recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**EUs felles handelspolitikk** dreier seg om reglene for eksport og import mellom unionens medlemsland og land utenfor EU. Politikkområdet dekker handel med varer og tjenester samt spørsmål om blant annet de kommersielle sider ved immateriell eiendomsrett og direkte utenlandske investeringer. Handelspolitikken avgrenses mot det indre marked som dreier seg om handel medlemslandene imellom.

Rettslig grunnlag og innhold
----------------------------

EU har enekompetanse til å gi lover på området for handelspolitikken, og til å forhandle avtaler på medlemslandenes vegne. Handelspolitikken er dermed en del av EUs overnasjonale område. Det rettslige grunnlaget er TEUV artikkel 206 og artikkel 207.

Der er innført handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter som for eksempel antidumpingstiltak, antisubsidietiltak, beskyttelsestiltak mot prisfall i det indre marked og utlikningstoll. Det er også innført instrumenter til markedsadgang med hovedformålet å beskytte EUs virksomheter mot handelsbarrièrer. Endelig hjelper EU utviklingsland med deres handel ved å redusere tollsatsene og innføre hjelpeprogrammer.

Prinsippet om frihandel
-----------------------

EU er verdens største eksportør og dessuten verdens største fellesmarkedsområde. Fri handel mellom EUs medlemmer var et av de grunnleggende prinsippene for etablering av unionen, og EU går på samme måte inn for å åpne verdenshandelen. EU arbeider også sammen med Verdens Handelsorganisasjon (WTO) om å lage regler for verdenshandel og fjerne handelshindringer mellom WTO-medlemmer.

Handelsavtaler (utvalg)
-----------------------

* Comprehensive Economic and Trade Agreement med Canada ble midlertidig iverksatt i 2017.
* EØS-avtalen med EFTA-landene Liechtenstein, Island og Norge.
* Cotonou-avtalen med ACP-statene.

Transatlantic Trade and Investment Partnership - ble forhandlet med USA, men forhandlingene stanset i 2016 og ble endelig avsluttet av Rådet i 2019.

Referanser
----------

1. 1 2  Anonymous (16. juni 2016). «Trade | Den Europæiske Union». *Europæiske Union* **(engelsk)**. Besøkt 27. august 2020.
2. ↑  regjeringen.no (29. juni 2012). «Lisboa-traktaten i norsk oversettelse». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 28. august 2020.
3. ↑  «Udenrigshandel - EUR-Lex». *eur-lex.europa.eu*. Besøkt 27. august 2020.
4. ↑  «Trade defence - EUR-Lex». *eur-lex.europa.eu*. Besøkt 28. august 2020.
5. ↑  Utenriksdepartementet (17. juni 2016). «Ny utgave av EU/EØS-håndboken». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 29. august 2020.
6. ↑  BMZ, Bundesministerium für wirtschaftliche Zusammenarbeit und Entwicklung. «Die AKP-Staaten – traditionelle Partner der EU». *Bundesministerium für wirtschaftliche Zusammenarbeit und Entwicklung* **(tysk)**. Besøkt 28. august 2020.
7. ↑  «Transatlantic Trade and Investment Partnership (TTIP) - Trade - European Commission». *ec.europa.eu*. Besøkt 27. august 2020.
**Finnmarksløpet 2016** ble arrangerr fra 5. til 12. mars 2016. Start og målgang var i Alta. Løpet hadde tre klasser: det er FL 1000 km (14 spann), FL 500 km (8 spann) og FL Junior (6 spann). Løpet hadde 129 deltagere til start hvorav 68 rookies (førstegangskjørere). 

FL500 var svært jevnt i teten og ble til slutt vunnet av Ole Sigleif Johansen, som dermed ble kåret til norgesmester i mellomdistanse sledehundkøring. Deretter fulgte Elisabeth Edland og Sissel Vollan på andre- og tredjeplass. Niklas Rogne, som har ledet store deler av løpet og startet først ut fra sjekkpunktet i Skoganvarre og Jotka, måtte ta til takke med fjerdeplass. Kun 14 minutter skilte de fire kjørerne i mål.

FL1000 ble vunnet av Petter Karlsson. På andreplass fulgte Marit Beate Kasin som ble norgesmester i langdistanse sledehundkjøring. Deretter fulgte Arnt Ola Skjerve og Ronny Frydenlund.

Referanser
----------

1. ↑  Anita Føleide (8. mars 2016). «Johansen vant etter thrilleravslutning». NRK. Besøkt 8. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Finnmarksløpet

  


| * v
* d
* r
Finnmarksløpet |
| --- |
| 
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016

 |
**Finnmarkslaget i Oslo** er en norsk organisasjon for utflyttede Finnmarkinger i Oslo og omegn. Organisasjonen ble opprettett 30. januar 1940. En lignende gruppe kalt *Finnmarkslaget i Trøndelag* ble etablert i 2011 i Trondheim.

Laget består av en gjeng med utfløtta finnmarkinger og deres etterkommere som trives godt i lag. Laget møtes både i Oslo og på feriehjemmet «Hygga» på Rødtangen på Hurumlandet.

### Historikk

Laget ble stiftet i januar 1940 av en gruppe studenter som lengtet hjem. Den gang var det ikke bare å sette seg på et fly, men en strabasiøs reise over land og vann. Det har vært aktiviteter som egen avis, bridgelag, idrettslag, kor og revygruppe, og sosiale sammenkomster. Under krigen lå laget i dvale, men i 1945 reiste det seg som en fugl Føniks av asken og betød mye for evakuerte finnmarkinger.

### Hygga

I 1955 kjøpte laget eiendommen Hygga på Rødtangen. 

Det var et stort økonomisk løft for et lag som ikke eide nåla i veggen, men takket være en energisk formann og ditto styre, ble det arrangert dansefester flere ganger i uken og i løpet av fem år var Hygga nedbetalt.

Det var jo ikke vanlig å ha bil den gangen så reisen ut gikk med buss og båt sommerstid.

På Hygga møtes laget idag til dugnader og loppemarked, ferieopphold for besteforeldre og barnebarn og andre felles arrangement. 

Hygga har siden 1955 gjennomgått flere store utvidelser som anneks med soverom, kjøkken og bad. Eiendommen har lekehus, sandkasse, lekeapparater og trampoline.

Eksterne lenker
---------------

* Finnmarkslaget i Oslo offisielle hjemmeside Arkivert 9. februar 2005 hos Wayback Machine.
**Finnmark heimevernsdistrikt 17** (HV-17) er et distrikt i Heimevernet som har territorielt militært ansvar over Finnmark fylke.

HV-17 består av distriktsstab, innsatsstyrke og ni HV-områder. Distriktsstaben er lokalisert på Porsangmoen leir. 

Avdelingen er også en del av Finnmark landforsvar.

Distriktets innsatsstyrke har navnet Ida og Lyra, som var to radiosendere driftet av motstandsgrupper under andre verdenskrig i Altafjorden og består av rundt 200 befal og mannskaper.

Finnmark landforsvar
--------------------

HV-17 er underlagt Finnmark landforsvar sammen med Porsanger bataljon og Garnisonen i Sør-Varanger.

Pilotprosjekt med verneplikt
----------------------------

I 2019 startet utprøving av en ny modell, for å øke antall vernepliktige fra Finnmark.

**Utdypende artikkel:**
Pilotprosjekt i Finnmark

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 28. juni 2019. Besøkt 9. juli 2019.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 9. juli 2019. Besøkt 9. juli 2019.

Eksterne lenker
---------------

HV17 Forsvaret.no Arkivert 28. juni 2019 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Heimevernet |
| --- |
|  | Ledelse | 
* Sjef Heimevernet
* Heimevernsstaben
* Territorielt operasjonssenter
* Landsrådet for Heimevernet

 |  |
| Distrikter | 
* Oslo­fjord 01
* Oslo og Akers­hus 02
* Telemark og Buske­rud 03
* Opp­landske 05
* Agder og Roga­land 08
* Bergen­hus 09
* Møre og Fjordane 11
* Trønde­lag 12
* Sør-Håloga­land 14
* Nord-Håloga­land 16
* Finn­mark 17

 |
| Annet | 
* Heimevernets våpenskole
* Heimevernsungdommen

 |

Portal: Norge
**Ankerbarn** er i migrasjonspolitikk benevnelse på barn som søker oppholdstillatelse i et land uten å komme sammen med foreldre eller andre verger. Når de så får oppholdstillatelse, blir de en forankring som foreldre kan bruke til å søke familiegjenforening.

Begrepet har blitt brukt siden tidlig på 1980-tallet og er kjent i forbindelse med båtflyktninger fra Vietnam. Siden har begrepet blitt brukt generelt. I 2004 hadde Dokument2 et program om ankerbarn i Norge hvor det ble sagt at 177 barn bor alene på et asylmottak i Norge.

Ankerbarn-begrepet blir også brukt om barn som en utenlandsk person uten oppholdstillatelse får sammen med en som har oppholdstillatelse i landet. I mange land, blant annet i USA og Storbritannia, er det slik at den som er født i landet, får statsborgerskap i landet automatisk. Juridisk kalles det jus soli. I de fleste europeiske land, inkludert Norge, er jus sanguinis det som gir statsborgerskap. Slikt blodsbånd vil da være noe som øker muligheten for at familiemedlemmer kan komme til landet hvor ankerbarnet bor.

Eksterne lenker
---------------

* Inger Anne Olsen: *Norske ankerbarn.* Artikkel i Aftenposten 31. juli 2010.
* Per Annar Holm: *Ankerbarn skaper strid-* Artikkel i Aftenposten 20. desember 1999
* *Ankerbarn eller feilaktig utsendt?* Artikkel hos Human Rights Service 9. juli 2007

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Gjentaksintervall** er et hydrologisk verktøy til å anslå (statistisk) hvor ofte en flom eller stormflo av samme størrelse opptrer i gjennomsnitt over en lang årrekke.

En flom med gjentaksintervall på 100 år, også kalt 100-årsflom, opptrer i gjennomsnitt hvert 100. år. Allikevel kan to 100-årsflommer opptre med kort tids mellomrom, men sannsynligheten for at det skjer varierer med tid og størrelse. I så måte er det 63 % sjanse (ref. tabellen under) for at det oppstår en 100-årsflom i løpet av de neste 100 årene. Det er imidlertid kun 2 % sjanse for at det oppstår en 500-årsflom i løpet av de neste 10 årene. Beregning av gjentaksintervall for flommer er basert på måling av vannføringen i det aktuelle vassdraget over en lang rekke år.

Tabell
------

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Gjentaksintervall/år | Periodelengde/år | Periodelengde/år | Periodelengde/år | Periodelengde/år | Periodelengde/år | Periodelengde/år |
|  | **10** | **50** | **100** | **200** | **500** | **1000** |
| **10** | 65 | 99 | 100 | 100 | 100 | 100 |
| **50** | 18 | 64 | 87 | 98 | 100 | 100 |
| **100** | 10 | 40 | 63 | 87 | 99 | 100 |
| **200** | 5 | 22 | 39 | 63 | 92 | 99 |
| **500** | 2 | 10 | 18 | 33 | 63 | 86 |
| **1000** | 1 | 5 | 10 | 18 | 39 | 63 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Allergi mot fjerkræ** er allergi mot kjøtt fra fjærkre (vanligvis kylling og kalkun) hvor kroppen utløser en immunreaksjon og blir overbelastet med immunoglobulin E (IgE)-antistoffer.

Det kan oppstå sammen med eggallergi, men opptrer oftere uten allergi mot fjerkræegg. En studie fant at ikke kylling, men bare kalkunekjøtt er den primære årsaken til allergiske reaksjoner, mens andekjøtt, fasankjøtt og gåsekjøtt forårsaker mildere reaksjoner eller ingen symptomer.

Symptomer
---------

Symptomene ligner på andre former for allergier og oppstår etter inntak av allergenet. Symptomer kan inkludere magekramper, quinckes ødem, generalisert elveblest og strammhet i brystet.

Utbredelse
----------

Allergi mot fjærkrekjøtt er sjeldent og lite dokumentert. Epidemiologiske data er ukjente. Svært alvorlige tilfeller har blitt dokumentert. En studie fra 2016 fant bare 16 tilfeller av tidligere publikasjoner om fjerkrækjøttallergi, pluss ytterligere 28 tilfeller som ble analysert i studien.

Se også
-------

* Allergi mot svin og katt

Referanser
----------

1. ↑  «Meat Allergy».
2. ↑  «Allergy to chicken meat without sensitization to egg proteins» (PDF).
3. ↑  «Severe allergy to chicken meat». 1 July 2006.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
4. ↑  «Update on the bird-egg syndrome and genuine poultry meat allergy». 30 November 2018.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
5. ↑  «Man's Sudden Food Allergy Was a Medical Mystery for Months». Besøkt 30. november 2018.
6. ↑  «Update on the bird-egg syndrome and genuine poultry meat allergy».
7. ↑  Zacharisen, M. C. (2006). «Severe allergy to chicken meat». *WMJ*. 105 (5): 50–2. PMID 16933414.
8. ↑  Hemmer, W. (2016). «Update on the bird-egg syndrome and genuine poultry meat allergy». *Allergo Journal International*. 25 (3): 68–75. PMID 27340614.
9. ↑  «Anaphylactic Reactions to Novel Foods» (PDF).
10. ↑  «Severe allergy to chicken meat».
11. ↑  «Update on the bird-egg syndrome and genuine poultry meat allergy».
**A/S Den Norske Papirfiltfabrik** er en tidligere treforedlingsbedrift på Bragernes i Drammen, som eksisterte fra 1916 til 1979. Fabrikkanlegget lå i Drammen, men hovedkontoret lå i Oslo. Hovedproduktet var filt til bruk i papirmaskiner.

Firmaet ble grunnlagt 9. mars 1916 med en aksjekapital på 500 000. Filter er nødvendig i papirindustrien, men ble tidligere importert fra utlandet. Ingeniør Jens Gran tok derfor initiativet til å starte et norsk selskap for filtproduksjon. I det første styret satt ingeniør Jens Gran, N.O. Young Fearnley, overrettssakfører C.O. Lund, skipsreder E. Bruusgaard og fabrikkeier J.A. Larsson. I 1920 ble nesten alle aksjene overtatt av brødrene Alf og Nicolay Nissen Paus, og sistnevnte var administrerende direktør i perioden 1917–1929.

Under krigen var selskapet beslaglagt av okkupasjonsmakten fra 1941 og underlagt rikskommissariatets forvaltning. Det ble oppnevnt en tysk forvalter, men denne bodde i Tyskland og blandet seg lite i driften av selskapet.

Referanser
----------

1. ↑  *Norsk tekstil*, bd. 2, s 374

Litteratur
----------

* K. Kristoffersen, *50 år i treforedlingens tjeneste. A/S Den norske Papirfiltfabrik 1916–1966*, Drammen, 1966

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av fabrikkanlegget i 1955 Arkivert 11. november 2013 hos Wayback Machine.
En **desentralisert applikasjon** (**DApp**, **dApp**, **Dapp** eller **dapp**) er en dataapplikasjon som kjører på et desentralisert datasystem.

DApps har blitt popularisert av «distributed ledger technologies» (DLT) som Ethereum blockchain, gjennom bruk av smart kontrakter.

Kjennetegn
----------

DApps kjører backend-koden på et desentralisert peer-to-peer-nettverk, i motsetning til vanlige applikasjoner der backend-koden kjører på sentraliserte servere.

Desentraliserte applikasjoner lagres på og utføres av et blokkjedesystem som Ethereum eller Bitcoin. DApps er vanligvis åpen kildekode.

DApps har blitt brukt i desentralisert finans (DeFi), der dapps utfører finansielle funksjoner på blokkjeder.

### DApp nettlesere

Alle DAppene har en unik kode som kanskje bare fungerer på en bestemt plattform. Ikke alle DApps fungerer på standard nettlesere. Noen av dem fungerer kun på spesielle nettsteder med en tilpasset kode, justert for å åpne visse DApps.

### Tilgjengelighet

Det har vært kritikk av DApps rundt deres utilgjengelighet for den gjennomsnittlige brukeren.

Mange DApps sliter med å tiltrekke seg brukere, spesielt i de første stadiene, og selv de som tiltrekker seg utbredt popularitet sliter med å beholde den.

Et bemerkelsesverdig eksempel var DApp CryptoKitties, som krasjet Ethereum-nettverket på høyden av sin popularitet. CryptoKitties og en annen lignende spillbasert DApp, Dice Games, har ikke klart å tiltrekke seg lignende popularitet siden.

Referanser
----------

1. ↑  «CVC Money Transmission Services Provided Through Decentralized Applications (DApps)» (PDF). Besøkt 30. desember 2021.
2. ↑  «IEEE DAPPS 2021». *ieeedapps.net*. Arkivert fra originalen 26. april 2020. Besøkt 30. desember 2021.
3. ↑  Popper, Nathaniel (1. oktober 2017). «Understanding Ethereum, Bitcoin’s Virtual Cousin». *The New York Times* **(engelsk)**. ISSN 0362-4331. Besøkt 30. desember 2021.
4. ↑  «Why 'DeFi' Utopia Would Be Finance Without Financiers: QuickTake». *Bloomberg*. Besøkt 30. desember 2021.
5. ↑  «People have spent over $1M buying virtual cats on the Ethereum blockchain». *TechCrunch* **(engelsk)**. Besøkt 30. desember 2021.
6. ↑  Vigna, Paul (29. mai 2019). «CryptoKitties and Dice Games Fail to Lure Users to Dapps». *Wall Street Journal* **(engelsk)**. ISSN 0099-9660. Besøkt 30. desember 2021.
Pengeskap
Et **pengeskap** (eller **sikkerhetsskap**, **safe**) er et låsbart skap brukt til å sikre penger og andre verdigjenstander mot tyveri, brann og annen skade. 

FG Skadeteknikk (tidligere *Forsikringsselskapenes Godkjennelsesnevnd*) bruker fellesbetegnelsen *verdioppbevaringsenhet*, og skiller mellom underkategoriene *verdiskap* og *sikkerhetsskap*. 

Et pengeskap er vanligvis en hul kube eller sylinder, der en av sidene er en dør. Skapet er som oftest med stål ytterside, innenfor det en foring av spesialstål eller betong, gjerne med brannherdig isolasjon.

Historikk
---------

I 1835 tok Chubb-brødrene ut sitt første patent på en tyverisikker safe. Det er likevel mulig at den første safen ble laget før dette, da Chubb Safes begynte å lage sikkerhetslåser i 1818.

Se også
-------

* Våpenskap
* Bankhvelv
* Firmaet Jørgen S. Lien

Referanser
----------

1. ↑  Våpenskap | FG
2. ↑  (no) pengeskap i Store norske leksikon
3. ↑  «www.chubbsafes.com». Arkivert fra originalen 8. mars 2005. Besøkt 15. juli 2005.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
«Wikipedia is a free encyclopedia» skrevet med Tengwar
**Alviske språk** er en gruppe språk utviklet av J.R.R. Tolkien til bruk i hans litterære univers: *Ringenes herre*, *Hobbiten* og *Silmarillion*.

Språkene
--------

Det finnes to velutviklede versjoner av alvespråket: sindarin (grå-alvisk) og quenya (høyalvisk).

Sindarin er det språket som av alvene ble brukt til daglig i Midgard i Tredje tideverv, og er basert på walisiske lyder. Sindarin kom, som alle alvespråk, fra primitivt alvisk, og utviklet seg i Midgard før Første tideverv av de alvene som ikke dro over havet til Aman.

Quenya var språket til de alvene som fullførte reisen til Aman. Det ble ført tilbake til Midgard ved starten av Første tideverv, hvor det ble ansett som et mer formelt språk. I Tredje tideverv var det få alver i Midgard som fortsatt snakket quenya; det hadde gått over til å bli et slags midgardsk latin og ble mest brukt under seremonier. Språkets fonologi er basert på finsk.

En rekke andre beslektede språk finnes også, men de har ikke blitt like godt utarbeidet av Tolkien eller han har rett og slett forkastet dem.

I bøkene benyttet J.R.R. Tolkien vanligvis det latinske alfabetet til å skrive ned de alviske språkene, slik at folk flest kan få et inntrykk av hvordan de høres ut, men han utviklet også tre typer skrifttegn som ble brukt av figurene i historiene: cirth (runer), sarati (lite brukt) og tengwar. Man kan se disse tegnene i enkelte illustrasjoner.

Historikk
---------

De alviske språkene ble oppfunnet av J.R.R. Tolkien som en del av hans fasinasjon for språk. Han har skrevet at han ikke laget språkene til bøkene, men at han laget bøkene for språkene; språkene kom først, og så kom det tilhørende folket og landskapet. Språkene er i bøkene spesielt mye brukt i navn, men det er også noe lyrikk. De har et ekstremt bra derivasjonssystem, som gjør at ord har tilknytning til hverandre på samme måte som i naturlige språk. Man kan kjenne igjen bestanddeler av det sindarinske ordet *ithil* ‘måne’ i navnet på boka *Silmarillion*; *sil* betyr ‘lys’, og silmarillene er edelsteiner med et lys som nærmest er hellig for alvene.

Det finnes mange forskjellige utkast til det samme språket, ettersom J.R.R. Tolkien arbeidet med språkene hele sitt voksne liv, men den versjonen som benyttes i Ringenes herre anses av de fleste for å være den endelige.
J.R.R. Tolkien fant også opp flere språk utover de alviske, slik som dvergenes khuzdul og menneskenes vestrønt. Sistnevnte inneholder mange låneord fra alvisk, noe som reflekterer menneskenes tidligere tette bånd til alvene.

De alviske språkene ble etter 2001 veldig populære, etter at Peter Jacksons *Ringenes herre*-trilogi kom, og gjorde alt Tolkienrelatert meget populært.

Noen som kan språket
--------------------

Helge Fauskanger startet i 1999 internettsiden *Ardalambion* med informasjon om alvisk. 

Alle de originale oversettelsene til alvisk i filmene er gjort av David Salo.

Eksterne lenker
---------------

* Ardalambion på engelsk
	+ Norsk oversettelse av denne
* E.L.F.

Portal: Litteratur
**Chełmno** (tysk *Culm*, *Kulm*) er en by og gmina i det kujaviskpommerske voivodskap i Polen. Byens historiske sentrum ligger på en forhøyning om lag 1,5 km fra elven Wisła, på dens østlige bredde. Byen hadde i 2006 nesten 21 000 innbyggere.

Chełmno har mange historiske bygninger, deriblant fem gotiske kirker, en velbevart middelalderplan, bymurer, et rådhus i polsk renessansestil samt flere mursteinshus fra det 18. og 19. århundre. De mange severdighetene har gjort byen kjent som «Nordens Roma».

Historie
--------

Chełmno nevnes for første gang i skrift i et dokument som ble angivelig undertegnet av hertug Bolesław II i 1065. I 1226 inviterte hertug Konrad I Den tyske orden til Chełmno-landet (*Kulmerland*). Chełmno fikk byrettigheter i 1233, og ble senere medlem av Hansaen. Byen var del av Den tyske ordens stat frem til 1466, da den etter trettenårskrigen ble gjeninnlemmet i Polen og gjort til hovedstad i Chełmno-voivodskapet. 

I 1772, etter Polens første deling, ble byen overtatt av Kongeriket Preussen. Mellom 1807 og 1815 var byen del av Storhertugdømmet Warszawa. I 1874 ble navnet *Chełmno* forandret til *Kulm* som del av Kulturkampf-politikken som hadde som mål å germanisere de polske områdene. Chełmno kom tilbake til Polen i 1920 etter første verdenskrig. 

Byen hadde en blandet befolkning bestående av polakker og tyskere i gjennom store deler av sin historie. Mot slutten av 1800-tallet bestod befolkningen av om lag to tredjedeler polakker og en tredjedel tyskere.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 3. oktober 2022; filformat: JSON.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Chełmno – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Chełmno – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Oświęcim** (utt. /åsj-vjæng-tsjim/, tysk navn: *Auschwitz*, tsjekkisk *Osvětim*) er en by 50 km. vest for Kraków i det sørlige Polen, som ligger ved elven Soła, en sideelv til Wisła. Den har (per 2003) 42 000 innbyggere og ligger i Lillepolske voivodskap.

Historie
--------

Byen er kjent siden 1179 og fikk byrettigheter i 1272. I løpet av historien bodde tyskere og polakker fredelig sammen i byen. Hertugdømmene Auschwitz og Zator, som lå i det vestlige Galicia, kom i 1327 under hertug Johann av Auschwitz i et vasallforhold til Kongeriket Böhmen.

Senere kom området under hertugene av Teschen og Grossglogau. På 1300-tallet sank folketallet fordi innbyggerne slo seg ned andre steder. Spesielt tyskernes interesse for området sank, og i 1457 kjøpte kong Kasimir IV av Polen rettighetene til stedet og innlemmet det i voivodskapet Kraków. I 1655 ble byen herjet og ødelagt av svenske tropper, og i den følgende tiden ble stedet redusert til en betydningsløs landsby. Fra 1773 lå byen i Østerrike, og keiseren av Østerrike førte også tittelen *hertug av Auschwitz*. Byen lå rett ved grensen til Preussen og Russland. I 1818 ble byen med Østerrike tysk forbundsområde. Under den østerriksk-prøyssiske krig angrep prøysserne den østerrikske byen 27. juni 1866, men angrepet ble slått tilbake. Etter første verdenskrig ble byen polsk. Under andre verdenskrig, da byen ble okkupert av Tyskland, ble den kjent for flere konsentrasjonsleirer som de tyske nazistene opprettet, og hvor over en million mennesker døde.

Se også
-------

* Auschwitz (konsentrasjonsleir)

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 4. oktober 2022; filformat: JSON.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Oświęcim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Oświęcim – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Pat Tillman** (født 6. november 1976 i Fremont, California, død 22. april 2004 i Afghanistan) var en amerikansk fotballspiller som forlot sin karriere som profesjonell i amerikansk fotball, for å verve seg til den amerikanske hæren i juni 2002 i kjølvannet av terrorangrepet på USA, 11. september 2001.

Tillman hadde flere utenlandsoppdrag i militæret før han døde i fjellene i Afghanistan. Hæren rapporterte først at Tillman ble drept av fiendtlig ild, og daværende generalløytnant Stanley A. McChrystal godkjente tildelingen av medaljen Silver Star.[] Den faktiske årsaken til at Tillman døde ble senere avslørt til å være fra ild fra hans egne medsoldater.[]

Pat var den eldste av tre sønner, og han utmerket på fotballbanen på videregående skole. Tillman gikk deretter på Arizona State University (ASU) etter å ha fått et stipend.

Tillman vervet seg til militæret i juni 2002, sammen med sin bror Kevin, som ga opp muligheten for en karriere innen profesjonell baseball før han vervet seg. I september 2002 fullførte de grunnleggende militær opplæring. Tillman bodde i University Place med sin kone før han ble sendt til Irak. Etter å ha deltatt i den innledende invasjonen under Operation Iraqi Freedom, i september 2003, reiste han tilbake til USA for videre militær trening ved Fort Benning i Georgia, derfra ble han uteksaminert, 28. november 2003.

Tillman ble senere omplassert til Afghanistan. Den 22. april 2004, ble han drept da han ble beskutt av sine egne. De spesifikke detaljene rundt hans død og dens etterspill ble undersøkt av den amerikanske kongressen. Hæren hevdet først at Tillman og hans militærenhet ble angrepet i et bakholdsangrep da de var på vei ut fra landsbyen Sperah cirka 40 km sørvest for Khost, nær den afghanske grensen mot Pakistan.[]

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Pat-Tillman, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 8668647, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pat Tillman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Pat Tillman på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Pat Tillman hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Pat Tillman – ESPN (NFL) Rediger på Wikidata

* (en) Pat Tillman – Pro-Football-Reference.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNE
 |
**Universitetet i iKwaZulu-Natali** (engelsk: *University of KwaZulu-Natal*), forkortet **UKZN** er et universitet i byene Durban og Pietermaritzburg i iKwaZulu-Natali i Sør-Afrika. Det er i alt fem campuser.

Universitetet oppstod i 2004 ved en sammenslåing av **Universitetet i Natal** (grl 1910) og **Universitetet i Durban-Westville** (grl 1960-tallet). Sammenslåingen var en del av regjeringens plan for effektivisering av høyere utdanning.

Universitetet i Natal hadde høy vitenskapelig kvalitet og status og var kjent for anti-apartheid-aktivisme i etterkrigstiden. Universitetet i Durban-Westville var særlig et universitet for etniske indere i Sør-Afrika og var også sterkt knyttet til motstand mot apartheid.

*UKZN* består av fire skoler:

* College of Humanities (humaniora, pedagogikk)
* College of Law and Management Studies (jus, ledelse)
* Colege of Health Sciences (helsefag, medisin)
	+ The Nelson R Mandela School of Medicine
* College of Agriculture, Engineering and Science (teknologiske fag)

Blant tidligere studenter finner vi Steve Biko og Mangosuthu Buthelezi (begge ved Universitetet i Natal).

Skolepengene er om lag 20 000 Rand per år for bachelor-studier, og 10-15 000 Rand årlig for høyere grads studier, avhengig av fagkrets.

Referanser
----------

1. ↑   www.auf.org, besøkt 23. november 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.aau.org, besøkt 15. desember 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  UKZN[*død lenke*] – 2008 Fees Booklet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) University of KwaZulu-Natal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Mortlake** er et forstadsområde i bydelen Richmond upon Thames i London. Det ligger ved Themsen, mellom Sheen og Barnes.

Siden 1845 har mållinjen for The Boat Race, rokonkurransen mellom University of Oxford og University of Cambridge, vært i Mortlake. Det er også flere andre viktige rokonkurranser som starter eller ender der.

Historie
--------

Stedet er nevnt som en landsby i *Domesday Book* (1086). Herregården og sognet var da omtalt som Mortlake, og var eid av erkebiskopen av Canterbury. I 1086 var det erkebiskop Lanfranc. Dets verdi besto av 25 hider, 1 kirke, 2 møller verd £5, et fiskeri, 33 ploger, 20 acre med beiteland, skog verdt 55 griser. Det ga £38 fra 17 hus i London, mindre enn £1 fra hus Southwark, og £1 fra toll ved Putney i året til sine føydale overherre. Herregården tilhørte erkebiskopen av Canterbury inntil Henrik VIIIs tid, da den ble overtatt av kronen.

Opphavet til navnet er usikker. Det er generelt antatt å være avledet fra mortuus lacus, «død innsjø». I Doomsday Book er det omtalt som Mortlage, som på angelsaksisk henviser til tvangslov, men synes ikke å forklare dets etymologi. Da det nevnes at det var et fiskeri her kan Mortlakes stedsnavn muligens være avledet fra angelsaksiske ordene *mort*, «ung ørret, og *lacu*, «liten bekk» (som siden har forsvunnet) 

Den mest kjente personen som kom fra Mortlake er John Dee, Elisabeth Is rådgiver. På den lokale kirkegården finner man graven til skuespilleren Richard Burton.

Referanser
----------

1. ↑  A City of Villages: Promoting a sustainable future for London's suburbs Arkivert 27. september 2013 hos Wayback Machine. (PDF). *SDS Technical Report 11*. Greater London Authority. August 2002. ISBN 1-85261-393-9.
2. 1 2  Lysons, Daniel (1792): «Mortlake», *The Environs of London: volume 1: County of Surrey*. British History Online.
3. ↑  «Mortlake», *British History Online*
4. ↑  «Mortlake, Richmond upon Thames», *Hidden London*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mortlake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Knut IV den hellige** (født ca. 1043, død 10. juli 1086) var konge av Danmark fra 1080 til 1086, etter sin bror Harald Hen. Han var sønn av Svein Estridsson.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Knut var den andre i rekken av fem sønner av Svein Estridsson, som ble konge av Danmark.

Han søkte først kongemakten ved farens død i 1076, men ble vraket til fordel for sin bror, og flyktet for en tid til Sverige, hvorfra han vendte tilbake som tronpretendent ved Haralds død.

### Konge

Knut ble konge i 1080. Hen var gift med Adele (død 1115), søster til grev Robert II av Flandern. Sammen fikk de tre barn, to døtre og en sønn, Karl av Flandern. Deres sønn ble ikke regent, da Knuts bror Oluf 1. Hunger ble den etterfølgende regent.

Knut ønsket å gjenreise Knut den mektiges imperium, men det falt ikke i stormennenes smak. I 1085 samlet Knut hele den danske leidangflåten – kanskje så mange som 1000 skip – i Limfjorden for å gå til angrep på England. De kom aldri avgårde på grunn av Knuts pågående konflikt med den tysk-romerske keiser, Henrik IV, ved sørgrensen. Først ut på sommeren fikk leidangsflåten lov til å dra hjem. Det resulterte i åpent opprør, og Knut måtte flykte fra kongsgården Børglum til Aggersborg og videre til Viborg og Slesvig for å ende i Odense.

Knuts reformiver skapte motstand i befolkningen, og regnes som den direkte årsaken til at han ble drept.

Knut hadde planer om å innføre tiende, etablere strengere straffer for lovbrudd begått på helligdager, og utskrive nye skatter. Han påla også leidangen å delta i et planlagt, men ikke realisert hærtog mot England. Motvilje mot å delta i hærtoget skulle også utløse nye bøter.

### Død

Den 10. juli 1086 ble han og broren Benedict myrdet i Sankt Albani Kirke i Odense.  Blant kongens følge var det kun hans bror, Erik Ejegod som unnslapp. Straks etter Knuts død gikk blant andre broren Erik Ejegod i gang med å få ham helgenerklært.  Knuts posisjon som Danmarks første helgen hadde medvirkende betydning for arbeidet med å få dannet et eget dansk erkebispedømme, som i 1103/1104 ble etablert i Lund.

Grav
----

Knut ble gravlagt i domkirken som han selv hadde latt bygge. Ved hans grav begynte det angivelig snart å skje undere, og i 1101 ble han som den hittil eneste danske konge kanonisert og hans jordiske rester ble lagt i et gyllent helgenskrin på alteret i Sankt Knuts Kirke i Odense. Skjelettene av både Knut den Hellige og broren Benedikt kan beskues i Odense domkirkes krypt, hvor de er utstilt i gjennomsiktige kister.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  danmarkshistorien.dk: *Opbygning af kirke- og kongemagt ca. 1050-1131* Arkivert 12. mars 2012 hos Wayback Machine.
3. ↑  denstoredanske.dk: *Knud 4. den Hellige*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Harald Hen** | **Konge av Danmark**(1080–1086) | Etterfølger:**Olav Hunger** |

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
*For grunnleggeren av Vartdal Fiskeriselskap, se Knut Vartdal*

**Knut Vartdal** (født 1. oktober 1940 i Vartdal) er en norsk siviløkonom og tidligere fiskeridirektør. 

Vartdal er utdannet siviløkonom fra NHH i 1966 og arbeidet deretter som vitenskapelig assistent ved Norges Handelshøyskole (NHH) og som salgsstyresekretær i Noregs Sildesalslag. Fra 1968 til 1971 var han statssekretær i Fiskeridepartementet i Per Bortens regjering under fiskeriminister Einar Moxnes. I oktober 1972 ble han beskikket som direktør i Norges Fiskeriforskningsråd, men allerede 4. november samme år ble han igjen statssekretær i Fiskeridepartementet under fiskeriminister Trygve Olsen i Lars Korvalds regjering. Han var fiskeridirektør fra 1973 til 1978.

Fra 1973 til 1977 var han vararepresentant på Stortinget for Senterpartiet fra Møre og Romsdal. Han var fiskeridirektør fra oktober 1973 til oktober 1978. Deretter var han daglig leder av Vartdal Fiskeriselskap AS og flyttet tilbake til Ålesund.

Vartdal har hatt en rekke verv i fiskeriorganisasjoner som Noregs Sildesalslag og Fiskebåtredernes Forbund. Han har også vært direktør i Akers Managment Teams fiskeriprosjekt i Ghana.

Kilder
------

* *Knut Vartdal 75 år* - Omtale i Aftenposten 1. oktober 2015
* *Knut Vartdal 70 år* - Omtale i Aftenposten 1. oktober 2010
* *Knut Vartdal* i Hvem Hva Hvor 1974 side 171

Eksterne lenker
---------------

* (no) Knut Vartdal hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Knut Vartdal hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* (no) Knut Vartdals roller i næringslivet hos proff.no[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**Priit Pärn** (født 26. august 1946 i Tallinn i Estland) er en estisk regissør, animatør, illustratør og grafiker. Han har laget en rekke særegne tegnefilmer og er den estiske filmskaperen som er best kjent og mest prisbelønnet i utlandet.

Arbeid og filmer
----------------

Pärn ble utdannet som biolog i 1970 og var ansatt som planteøkolog fram til 1976. Siden slutten av 1960-tallet arbeidet han også som illustratør, karikaturtegner og tegneserieskaper og startet filmkarrieren med å lage konseptdesign til tegnefilmen *Kilplased* (1974). Etter kort tid som lærling ved Tallinnfilm Studio (siden 1994 Eesti Joonisfilm) regisserte han sin første film *Kas maakera on ümmargune?* (1977). Blant hans viktigste filmer regnes *Kolmnurk* (1982), *Eine murul* (1987), *Hotel E* (1992), *1895* (regissert sammen med Janno Põldma 1995) og *Porgandite öö* (1998). 

Pärns stil er kjennetegnet av svart humor, leken surrealisme og et eget grafisk uttrykk. Hans rå stil skiller seg både fra Rein Raamats overdrevent seriøse og moraliserende filmer såvel som det sovjetrussiske Sojusmultfilms Disney-inspirerte filmer. Av yngre estiske filmskapere som har fugt i Pärns fotspor, kan nevnes Ülo Pikkov og Priit Tender. Utenlandske produksjoner som har hentet inspirasjon fra Pärn, er blant andre den amerikanske TV-animasjons-serien *Rugrats* og *AAAHH!!! Real Monsters!''.*

I 2002 fikk Pärn utmerkelsen *Lifetime Achievement Award* av International Animated Film Association.

Pärn har undervist i animasjon ved Kunstakademiet i Åbo i Finland siden 1994.

I 1989 ble Priit Pärns bildebok *Tagurpidi* utgitt på norsk under tittelen *Tvertom-Tom*.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 40505594[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0681264, besøkt 17. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 21. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Om Priit Pärn av Chris Robinson på Salon.com Arkivert 8. august 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Priit Pärn på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Priit Pärn på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Priit Pärn på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Priit Pärn hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Joonisfilm om Priit Pärn

  

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Marsimartnan** er et årlig arrangement i Levanger, Trøndelag, med tradisjoner langt tilbake i tid. Det arrangeres første uka i mars, etter Rørosmartnan og før Gregorimartnan i Östersund. Marsimartnan er en av landets største historiske markeder, og ble i en slik ramme arrangert første gang i 1989; historisk kan markedet spores helt tilbake til vikingtiden.

Mange av bodholderne på Marsimartnan kommer fra Røros til Levanger, og drar videre til Östersund. Mange svenske forbønder kommer til Levanger med hestene sine, og tilbyr gratis hesteskyss for barna på martnan. Fosen folkehøgskole kommer hvert år roende til martnan. Under hele martnan er det et rikt kulturtilbud både dag og kveld. Marsimartnan legger også opp til tilvirking av lokal mat og mattradisjoner.

Martnasnatt
-----------

Fredag kveld settes Levanger sentrum tilbake til gammel tid, og det er klart for Martnasnatt. Byen mørklegges, og tusenvis av mennesker samles på torvet, som er starten på det faste fakkeltoget. Langs hele ruta til fakkeltoget vises ulike tablåer. Tilsammen deltar over 8000 personer i fakkeltoget, som omfatter ca. 80 tablåer.

Historie
--------

Marsimartnan er knyttet til Mattis-dag (24. februar), og den gang kom mer enn 2500 hesteskysser med fjellbønder fra Jemtland i Sverige for å møte fiskebønder fra Fosen og allmuen fra breibygdene på Innherred. Handelen mellom Trøndelag og Jemtland blir flere ganger omtalt i Snorres kongesagaer. Skriftlig kildemateriale om Marsimartnan finns fra 1530, men en regner med at den er like gammel som markedet i Frøsøn, datert til 1170. Jemtene byttet til seg varer fra kysten her i Levanger, og solgte dem videre fjorten dager senere på Frösömarkedet.

Vareutvekslingen mellom Jemtland og Trøndelag nådde en topp på 1750-tallet. Mens svenskene hadde med seg jern, kobber, messing, sekkestrie, manufaktur og håndverksvarer, tok de hovedsakelig med seg fisk tilbake. Men også flesk, og i dårlige år korn. Hester var og en viktig handelsvare, flere hundre ble solgt til jemtene hvert år. Etter at Östersund fikk jernbaneforbindelse med det øvrige Sverige i 1881 og med Trondheim i 1882 ebbet etter hvert martnan ut. Martnan i Levanger overlevde som hestemarked.

Eksterne lenker
---------------

* Levanger kommune
* Marsimartnan
* Litteratur om Marsimartnan
* PowerPoint presentasjon av Marsimartnan[*død lenke*]
**Einar Hope** (født 1937) er en norsk siviløkonom med doktorgrad i samfunnsøkonomi.

Han er professor emeritus ved Institutt for samfunnsøkonomi ved Norges Handelshøyskole og er en av landets ledende forskere innenfor områdene konkurranse- og reguleringsteori og energiøkonomi. *Bladet Forskning* omtalte Hope som «Energilovens bestefar» for hans pionerarbeider innenfor kraftøkonomi og kraftprising, arbeider som senere ledet til ny norsk energilovgivning og markedsbasert kraftomsetning. 

Hope var fra 2011 til 2015 styreleder for forskningssenteret CREE. Hope var administrerende direktør for SNF. Fra 1. mai 1995 til 1999 var Hope konkurransedirektør. Han var medlem av styret for Statens banksikringsfond fra opprettelsen i 1991, styreformann fra 1995.

Hope ble 19. desember 2007 utnevnt av H.M. Kongen til ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for hans samfunnsgagnlige virke. Begrunnelse la særlig vekt på betydningen av hans arbeid for forståelsen av elektrisitetsmarkedets virkemåte, av stor betydning for energiloven og effektiv utnyttelse av de norske vannkraftressursene. Vektlagt er også hans innsats i anvendt økonomisk forskning og utviklingen av en god konkurransepolitikk i Norge.

Bjarne Hope var hans bror.

Hope oppnådde doktorgraden i samfunnsøkonomi i 1967. Han er medlem av Norges Tekniske Vitenskapsakademi.

Referanser
----------

1. 1 2   snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.ae-info.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Einar Hope». *Store norske leksikon* **(norsk)**. 22. januar 2023. Besøkt 23. april 2023.
4. 1 2  «Einar Hope». *NHH* **(engelsk)**. Besøkt 23. april 2023.
5. ↑  «Einar Hope 70 år». *Paraplyen*. NHH. 13. juli 2007. Besøkt 23. april 2023. «Professor emeritus Einar Hope fyller 70 år 13. juli. Hope er født i Masfjorden og kom tidlig til Bergen for å gå på Bergen Handelsgymnasium. Senere ble det studier ved Norges Handelshøyskole med siviløkonomeksamen i 1962.»
6. ↑  «Faculty and staff - Department of Economics at NHH». *NHHs nettsider*. Arkivert fra originalen 22. desember 2015. Besøkt 13. desember 2015.
7. ↑  «Nytt om navn». *Aftenposten*. 23. desember 2010. s. 21.
8. ↑  «Minneord». *Bergens Tidende*. 5. juli 2007. s. 25.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Einar Hope i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Einar Hope i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
Sanyitempelet i Zhuozhou
**Zhuozhou** (kinesisk: 涿州; pinyin: *Zhuōzhōu*) er en by på fylkesnivå i byprefekturet Baoding i provinsen Hebei i det nordlige Kina. Befolkningen var i 1999 på 1 111 991.

Den italienske reisende Marco Polo (1254–1324) skildrer byen i sin berømte reiseskildring *Il Milione*, og forteller at den var en stor og vakker handelsby med silkedraperier og gullsmedarbeider. Den var et viktig møtested for handelsreisende, og et knutepunkt for Yuan-dynastiets postvesen.

Kulturminner
------------

Dobbeltpagoden i Zhuozhou (*Zhuozhou shuangta*, 涿州双塔), Yongjibroen (*Yongji qiao*, 永济桥) og Jinmen-sluseporten (*Jinmen zha*, 金门闸) er oppførte på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Fra jernbanestasjonen i Zhuozhou
Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielle nettsider
* Zhuozhou shuangta[*død lenke*]
* Pagode des Yunju-Tempels in Zhuozhou
* Yongji qiao
* Jinmen Sluice Gate——A Masterpiece of Ancient Water Conservancy Project[*død lenke*]
* Yongding He Jinmen zha yiji (Foto)[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Skip layout
Landgangsfartøy-klassen Priboj (russisk: (russisk: Прибой) eller Prosjekt 23900 type Ivan Rogov - «Иван Рогов») er den nyeste klasse planlagte russiske amfibiske landingsskip (LHD), og er ment som en erstatning for mislykkede forsøk på kjøp av den franske Mistral-klassen. To av disse ble bestilt av Russland i 2011, men Frankrike nektet å levere i september 2014 på grunn av den russiske militære intervensjon i Ukraina.

Basert på bilder som ble vist til Vladimir Putin i januar 2020 under en utstilling viet til fremtiden for den russiske Marinen, ble to Prosjekt 23900 LHDs bestilt for den russiske marinen med et design som er avledet fra det franske Mistral - klassen, med liknende arkitektur og dimensjoner. Prosjektet 23900 vil ha deplasement på 25 000 tonn.

Den 20. juli 2020, under den offisielle seremonien for kjølstrekking av Prosjekt 23900, ble et datagenerert bilde vist frem som presentasjon av krigsskipet. Basert på det bildet, ser utformingen av Prosjekt 23900 ut som en hybrid mellom Lavina og Mistral.

Fartøyet har et deplasement på 25000 tonn og er i stand til frakte 10 stridsvogner og 50 PPK pluss 900 marineinfanterister. Dette betyr i praksis en forsterket marineinfanteribataljon eller bataljonsstridsgruppe.
Det er plass til flere helikoptre av typen Kamov Ka-27 Helix og mindre landgangsfartøy av typen Djugon og Serna.

Referanser
----------

1. ↑  «Ukraine crisis: France halts warship delivery to Russia». Besøkt 29. september 2019.
2. ↑  «Russian MoD Signs Construction Contract for Two Project 23900 LHD for the Russian Navy». Besøkt 9. juni 2020.
3. ↑  «Источник: Россия потратит 100 млрд рублей на постройку первых двух вертолетоносцев». TASS. Besøkt 9. juni 2020.
4. ↑  «В России впервые заложили два универсальных десантных корабля-вертолетоносца». Besøkt 20. juli 2020.
«Windsor» har flere betydninger.

**Windsor** er en liten by i Berkshire, England. Den ligger vest for London, kort vei utenfor bygrensen, og sør for Themsen. Byen hører til den enhetlige myndigheten Windsor and Maidenhead. Landsbyen Old Windsor, kun 3 km i sør, er eldre enn det som nå kalles for Windsor med rundt 300 år; i tidligere år ble Windsor formelt referert til som «New Windsor» for å skille de to.

Windsor er mest kjent for Windsor slott, en av den britiske kongefamiliens offisielle residenser. Det ble opprinnelig bygget av Vilhelm Erobreren på 1000-tallet, og er siden endret og utvidet en rekke ganger. På grunn av slottet har byen to jernbanestasjoner, et teater og flere nokså store hoteller, fasiliteter man ellers forbinder med noe større byer.

Legoland Windsor ligger også i byen, på et sted hvor det tidligere lå en safaripark.

Byen Eton ligger helt inntil, og er forbundet med Windsor via en bro over Themsen. Den var tidligere åpen for biltrafikk, men er nå kun for fotgjengere, og har dermed skapt et god gangvei mellom Windsor sentrum og hovedgaten i Eton.

Referanser
----------

1. ↑  Local government legislation in the 1970s referred to the borough as «New Windsor»
2. ↑  «A Brief History of Windsor», oppdatert februar 2007

Eksterne lenker
---------------

* (en) Windsor, Berkshire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Windsor – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Windsor (England) hos Wikivoyage
* Windsor i Open Directory Project

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |