recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Bougainvillea
**Bougainvillea** er en tropisk planteslekt i nellikordenen i mirakelblomstfamilien. Det er slyngplanter som klatrer ved hjelp av stengeltorner. På Kanariøyene er planten Bouganvillea glabra synlig i hager og parker, men planten stammer fra Syd-Amerika. Den har små blomster. Blomsterstandene er omgitt av tre store, sterkt fargede, svøpblad som er fiolette, røde eller hvite i mange sjatteringer. Planten har fått sitt navn etter den franske oppdagelsesreisende Louis Antoine de Bougainville.

Historie
--------

Den første europeer som historisk beskrev disse plantene var Philibert Commerçon, en botaniker som var på jordomseiling med admiral Louis Antoine de Bougainville sist på 1700-tallet, men den ble først publisert av Antoine Laurent de Jussieu i 1789. Det er likevel mulig at den første europeer som observerte planten var Jeanne Baré, Commerçons elskerinne og assistent.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bougainvillea* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Bougainvillea* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Bougainvillea* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Bougainvillea* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Bougainvillea* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bougainvillea* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Bougainvillea* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bougainvillea* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Fjellmyrklegg** (vitenskapelig navn: *Pedicularis palustris* subsp. *borealis*) er en flerårig, halvparasittisk karplante i myrkleggslekten innenfor snylterotfamilien. Den er en underart av myrklegg (*Pedicularis palustris*).

Detalj som viser fjellmyrklegg med få, små blader og lengre overleppe enn underleppe på bladkronen.  Foto: Bjoertvedt .
Fjellmyrklegg blir 15-30 cm høy, og blomstrer i juni-august, en måned senere enn myrklegg. Den trives i vått lende i fjellet, vierkratt, myrterreng og på strender av fjellvann. Den trives også i fjellskog.

Stengelen er mindre forgreinet og har langt mindre blader enn hos slektningen ***myrklegg***. Bladflikene er 1 mm brede og rundtannete. En annen hovedforskjell er at overleppen er noe lengre enn underleppen på fjellmyrkleggens kronrør.

Blomstenes farge er rød-rosa, med en mørk flekk ytterst på overleppa.

Fjellmyrklegg vokser i fjellstrøk langs en linje nord for Løten, Ringsaker, Nore og Uvdal, Bykle og Odda. Den vokser ellers i Nord-Europa i fjellstrøk og kalde strøk.

Referanser
----------

1. ↑  Lennart Stenberg (red), Steinar Moen: *Gyldendals store nordiske flora*, 2002 (Oslo 2007), side 557.

Eksterne lenker
---------------

* (no) *Fjellmyrklegg* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Fjellmyrklegg* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Fjellmyrklegg* hos Tropicos Rediger på Wikidata
***Sylea*** er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende
--------

Små til middelsstore (ca. 7 millimeter), smale, blanke, brunlige kortvinger. Hodet er ovalt med små fasettøyne, mye lengre enn bredt. Antennene har et langt indre ledd, er litt knebøyde mellom dette og resten av antennen, som er litt utvidet mot spissen (kølleformet). Det er markert, avsatt "hals", pronotum er avrundet firkantet, nokså smalt, lengre enn bredt. Dekkvingene er forholdsvis korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er korte og kraftige.

Levevis
-------

Artene er nattaktive rovdyr. De kan finnes mellom fuktig mose på skogbunnen, nær vann og ved gangene til små pattedyr.

Utbredelse
----------

Slekten er kjent fra Afghanistan.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
					- Stammen Xantholinini
						* Slekten ***Sylea*** Bordoni, 2001
							+ *Sylea afghanica* (Coiffait, 1982)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
***Stenichnoconnus*** er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Det er bare kjent én art.

Utseende
--------

Små (1-2 millimeter), mørke, blanke biller, fint hårete. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, de tre ytterste leddene er knapt tykkere enn resteb og danner ikke noen markert klubbe. Hodet er nokså stort, kantete, med ganske små fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er lengre enn bredt, bredest litt foran midten, med fire dype, runde groper ved roten. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten. De dekker hele bakkroppen. Lårene er kølleformede, beina ellers slanke.

Levevis
-------

Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.

Utbredelse
----------

Arten er kjent fra Surinam.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
				+ Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae Leach, 1815
					- Gruppe Scydmaenitae Leach, 1815
						* Stammen Glandulariini
							+ Slekten ***Stenichnoconnus*** Franz, 1985
								- *Stenichnoconnus huijbregtsensis* Franz, 1985

Referanser
----------

1. ↑  Franz, H. 1985. Weiterer Beitrag zur Kenntnis der Scydmaenidenfauna von Surinam (Coleoptera: Scydmaenidae). *Zoologische mededelingen* 59: 109–132.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Agnete Tjærandsen** (født 1932) er en norsk journalist og politiker, bosatt i Bodø.

Hun er født og oppvokst i København og kom til Norge 21 år gammel, da hun giftet seg med Ole Martin Tjærandsen. Han drev i mange år familiebedriften M. Tjærandsen med jernvare- og byggevarehandel i Bodø.

Agnete Tjærandsen ble valgt inn i Bodø bystyre i 1963 og i skolestyret etter valget i 1967, som representant for Høyre. Hun var leder i Bodø Høyre fra 1968 til 1970.

Foran stortingsvalget i 1969 foreslo hun at Høyre skulle programfeste en «intern utredning» av abortsaken. Tjærandsen ønsket selvbestemt abort og var, ifølge historiker Francis Sejersted, «sannsynligvis den første høyrepolitiker som engasjerte seg aktivt for dette syn».

I 1960-årene var hun avdelingsleder for Bennetts reisebyrå i Bodø. I 1970 ble hun ansatt som programsekretær (journalist) i NRK Nordland. Hun arbeidet senere ved NRK Hordaland i Bergen og ved NRK på Marienlyst i Oslo.

Som pensjonist har Tjærandsen igjen engasjert seg politisk. Hun var valgt inn i Bodø bystyre fra 2015 til 2019 og ble på nytt valgt inn i 2023, over 90 år gammel. Hun var vararepresentant til Stortinget fra 2017 til 2021 og ble innkalt i tre dager.

Referanser
----------

1. ↑   www.stortinget.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  «Dansk storbypike med på å styre Bodø by». *Lofotposten*: 12. 18. mars 1965.
3. ↑  «Tjærandsen i 100 år». *Nordlandsposten*: 18. 6. oktober 1995.
4. ↑  «Agnete Tjærandsen ny formann i Bodø Høyre». *Nordlandsposten*: 1. 16. november 1968.
5. ↑  Sejersted, Francis (1984). *Høyres historie: Opposisjon og posisjon, 1945–1981*. Oslo: Cappelen. s. 362. ISBN 82-02-04993-8.
6. ↑  Øy, Nils E. (red.) (1991). *Pressefolk 1990*. Oslo: Norsk Presseforbund. s. 282. ISBN 82-7147-087-6.
7. ↑  «Agnete på lufta igjen». NRK Nordland. 7. september 2010. Besøkt 13. februar 2024.
8. ↑  «Agnete Tjærandsen». Høyre. Besøkt 13. februar 2024.
9. ↑  «Agnete Tjærandsen». Stortinget.no.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Agnete Tjærandsen hos Stortinget Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**Elektromagnetiske teorier om bevissthet** (engelsk *electromagnetic theories of consciousness*) søker å forklare menneskets bevissthet som elektromagnetiske fenomen. 

Teorien postulerer at nevronene påvirker hjernens elektromagnetiske felt når de fyrer av signaler og med det skaper bevissthet. En av teoriene er framsatt av Susan Pockett og Johnjoe McFadden (*electromagnetic field theories of consciousness*).

I 2008 skrev Jørn Hokland i Klassekampen at han mente at Pocketts teori beviste at en universell bevissthet eksisterte og at dette var en beskrivelse av hvordan mennesket gjennom tidene hadde forestilt seg Gud.
Gert Nygårdshaug tilbakeviste Hokland og skrev «*Å ta i bruk et primitive begrepet Gud, utvidet til å bety «kraft» «universell bevissthet» eller lignende for å forklare dette, blir etter min mening rent ut middelaldersk.*»

Referanser
----------

1. 1 2  Danny Keith Williams (2007). «The Process of Thought, Neurological Completion, and the Electro-Magnetic Quantum Frequency Dynamics of the Mind/Brain Relationships». *NeuroQuantology*. 5 (3). doi:10.14704/nq.2007.5.3.140.
2. ↑  Susan Pockett (2007). «Difficulties with the Electromagnetic Field Theory of Consciousness: An Update». *NeuroQuantology*. 5 (3). doi:10.14704/nq.2007.5.3.136.
3. ↑  Jørn Hokland. «Gud fins ikke, ikke sant». *Klassekampen 2008.09.11*. Oslo. s. 10-11.
4. ↑  Gert Nygårdshaug. «Betyr bevissthet også Gud?». *Klassekampen 2008.09.25*. Oslo. s. 12-13.
***Neomagdalis*** er en slekt av snutebiller. De er middelsstore, avlange snutebiller uten skjell på kroppen.

Utseende
--------

Middelsstore, avlange, parallellsidige snutebiller. Kroppen er mørkfarget, oftest svart, gjerne med en blålig metallglans, og de mangler skjellkledning. **Hodet** er middels stort med store, flate fasettøyne og en ganske lang, tynn snute. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle ytterst, og sitter festet omtrent midt på snuten. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, med avrundede sider, markert tilsmalnet framover, på oversiden kraftig og tett punktert. **Dekkvingene** er litt bredere enn brystskjoldet, parallellsidige, med markerte skuldre. De har sterkt markerte punktrader. **Beina** er forholdsvis korte, lårene med kraftige tenner på undersiden.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i død ved, som oftest like under sevjelaget på små, nylig døde grener eller kvister.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Chile.

Systematisk inndeling
---------------------

Disse billene blir ofte plassert i underfamilien Molytinae. 

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **greinsnutebiller, Mesoptilinae** Lacordaire, 1863 (=Magdalinae)
						* stammen **Magdalidini** Pascoe, 1870
							+ Slekten ***Neomagdalis*** Kuschel, 1950
								- *Neomagdalis cana* Kuschel, 1950
								- *Neomagdalis luteipennis* Hustache, 1937
								- *Neomagdalis unicolor* Hustache, 1937

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Monarksommerfugler i naturreservatet i Michoarcan i Mexico
Monarksommerfugler i store mengder i et tre nær Angangueo
**Monarksommerfuglens naturmmiljøreservat** (spansk: Reserva de Biosfera de la Mariposa Monarca) er et verdensarvsted med de fleste overvintringsstedene til den østlige populasjonen av monarksommerfugler. Reservatet ligger i det trans-meksikanske vulkanbeltet med eik og furuskoger, en region på grensen til Michoacán og delstaten Mexico, 100 km (62 miles), nordvest for Mexico by. Millioner av sommerfugler ankommer reservatet årlig. Sommerfugler bor bare i en brøkdel av de 56 000 hektarene av reservatet fra oktober til mars. Naturreservatets oppgave er å beskytte sommerfuglarten og dens habitat.

De fleste av de overvintrende monarksommerfuglene fra det østlige Nord-Amerika finnes her. Forskere oppdaget disse områdene i 1975. Statlige vedtak på 1980- og 2000-tallet utpekte disse områdene, som fortsatt var i privat eie, som et statlig reservat. Reservatet ble erklært et naturreservat i 1980 og et verdensarvsted i 2008. 

Reservatet er fortsatt hovedsakelig landlig. Men de som holder oppsyn med reservatet er fortsatt bekymret for de skadelige effektene av ulovlig hogst og turisme. Bevaringsarbeidet kommer noen ganger i konflikt med interessene til lokale bønder, grunneierne og urfolk.

Se også
-------

* Monarksommerfugl
* Monarksommerfugler

Referanser
----------

1. ↑  Ramírez, Maria Isabel; Azcárate, Joaquín G.; Luna, Laura (April 2003). «Effects of human activities on Monarch Butterfly habitat in protected mountain forests, Mexico». *Forestry Chronicle*. Canadian Institute of Forestry. 79 (2): 242–246. doi:10.5558/tfc79242-2.
2. ↑  Tucker, Catherine (2004). «Community Institutions and Forest Management in Mexico's Monarch Butterfly Reserve». *Society and Natural Resources*. Routledge. 17 (7): 569–587. doi:10.1080/08941920490466143.
**Jules-Alexis Muenier** (født 29. november 1863 i Vesoul i departementet Haute-Saône i Frankrike, død 17. desember 1942 i Paris) var en naturalistisk/realistisk fransk maler og fotograf.

Biografi
--------

Jules-Alexis Muenier var sønn av Alexis Muenier, skribent og journalist som ble redaktør for *L'Aube puis* og så for *L'Indépendant de l'Oise*. Han gikk på lycé i Troyes og senere på lycé i Beauvais.

Han begynte i 1880 på École nationale supérieure des Beaux-Arts i Saint-Germain-des-Prés i Paris, der han studerte under Jean-Léon Gérôme, senere betraktet som en av sin samtids viktigste akademiske malere.[] Senere samme tiåret begynte Muenier å utstille sine arbeider, først på Parisersalongen med maleriet *Le Bréviaire*, som høstet mange lovord.[] I 1891 stilte han ut *La Leçon de catéchisme* (=*Katekismetimen*) som ble hedret av regjeringen, som senere innkjøpte verket. Det ble anbragt i Musée du Luxembourg i Paris. I 1893 utstilte Muenier sitt verk *Aux beaux jours* i Chicago. 

Hans malerkunst har fremfor alt dagliglivet som tema, og er inspirert av fred og ro.[]

Mange av hans verker gjengir scener fra hans hjemlige Haute-Saône, der han bodde det meste av sitt liv. Han var nær venn med den realistiske maleren Pascal Dagnan-Bouveret.[]

Han ble gjort til ridder av Æreslegionen i 1895 og ble medlem av Académie des Beaux-Arts i 1921.

Galleri
-------

* Le Bréviaire (1886)*Le Bréviaire* (1886)
* La Leçon de catéchisme (1890)*La Leçon de catéchisme* (1890)
* Montciel*Montciel*

Referanser
----------

1. 1 2   fødselsattest, www.fondsenligne.archives-lyon.fr, besøkt 27. mai 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Léonore database, «Jules Marie Alexis Muenier», Léonore 19800035/746/84696[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   RKDartists, «Jules Alexis Muenier», RKD kunstner-ID 58135[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   RKDartists, RKD kunstner-ID 58135, rkd.nl, besøkt 28. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  Brief biography @ the Rehs Galleries.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NKC **·** Discogs
 |
***Pathfinder: Kingmaker*** er et isometrisk datarollespill utviklet av det russiske Owlcat Games basert på reglene fra rollespillet *Pathfinder* utgitt av Paizo Publishing. *Pathfinder* er selv basert på D&D og i dataspillet skjer kamper i runder, men som teknisk løses som et pausbart sanntids taktisk spill. Spillet ble lansert på Kickstarter i 2017, og kom ut 25. September 2018.

Spillet
-------

Historien tar utgangspunkt i at et baroni tilbys den som kan beseire bandittene ledet av hjorte-lorden. Etter å ha slått bandittene og fått ansvar for baroniet dukker flere og mer alvorlige problemer fortløpende opp, og den nye baronen/baronessen må bygge opp baroniet, ta en rekke politiske valg, og samtidig bekjempe monstre og ville dyr som truer baroniets innbyggere.

Spilleren velger hovedpersonens rase, yrke, fysiske egenskaper og ferdigheter, og hovedpersonen kan bli alt fra en sint dverg med øks til en gal alkymist eller ydmyk alve-munk. Allerede fra starten av spillet får man venner som kan bli lojale lagkamerater og rådgivere. Både hovedpersonen og de andre lagkameratene blir bedre med erfaring, og det totale lagets muligheter blir viktig for hvordan man klarer å løse problemene som oppstår.

Utivkling
---------

Owlcat Games samlet inn 909057$ fra over 18000 bidragsytere via Kickstarter. Chris Avellone, med bakgrunn fra bl.a. Fallout 2 og Planescape: Torment bidrog i utviklingen. Spillet har støtte for modifikasjoner, eller "mods".

Mottagelse
----------

Spillet ble raskt sammenlignet med Baldur's Gate og Neverwinter Nights, og ble omtalt som "Baldurs Gate møter Sim City". Spillet var i begynnelsen "brutalt vanskelig"  og var nokså ubalansert, noe som fikk mange spillere og anmeldere til å rive seg i håret. Spillet ble omtalt som godt, men fullt av feil. De mange feilene førte til en strøm av oppdateringer de første månedene, bl.a. en mulighet til å utelate hele bygge-delen av spillet. Game World Navigator Magazine gav spillet A+ for historien og implementasjonen av reglene, men under gjennomsnittlig for teknisk utførelse.

"gnd-tech" anmeldte spillet i januar 2019, etter at de verste feilene var luket bort, og anså det som det beste rollespillet de siste 8 årene - men fremdeles med skjemmende feil.

Per 29. april 2019 hadde spillet 63/100 på Metacritic.

Owlcat Games offentliggjorde i 2019 at et nytt spill fra samme verden, *Pathfinder: Wrath of the Righteous* er under utvikling og vil komme i september 2021.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Pathfinder: Kingmaker im Test - Der Erbe von Baldur's Gate
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑  «Pathfinder: Wrath of the Righteous – The New Upcoming RPG». *wrath.owlcatgames.com* **(engelsk)**. Besøkt 7. mai 2021.
8. ↑  «Pathfinder: Kingmaker Dev Is Building a Better RPG in 'Wrath of the Righteous'». *IGN Nordic* **(engelsk)**. 4. februar 2020. Besøkt 7. mai 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Intrum** (tidligere *Intrum Justitia*) er et svenskeid selskap som arbeider med behandling av kundefordringer, herunder inkasso, inkassoovervåking, billing, fakturering, reskontro og kjøp av fordringer. Konsernet er til stede i 24 Europeiske land i tillegg til Brasil. Selskapet har om lag 650 ansatte i Norge, med hovedkontor på Smestad i Oslo.

Tjenester
---------

Intrums inkassovirksomhet i Norge reguleres av inkassoloven og tilhørende forskrifter, og selskapet er medlem av Virke Inkasso. Finanstilsynet fører tilsyn med Intrum og inkassobransjen generelt.

*European Payment Index* er en årlig undersøkelse blant bedriftsledere i Europa som avdekker og sammenligner kredittrisiko og betalingsvaner. Undersøkelsen er den største i sitt slag. Utgiver av undersøkelsen er inkasso- og kreditthåndteringsselskapet Intrum.

Historie
--------

Selskapet ble stiftet i Sverige i 1923. Intrum AB har vært notert på Stockholmsbörsen siden juni 2002. Hovedkontoret ligger i Nacka utenfor Stockholm. 

### Fusjon med Lindorff

Den 27. juni 2017 fusjonerte svenske Intrum Justita og norske Lindorff og etablerte seg under navnet Intrum. Lindorff ble grunnlagt av Eynar Lindorff i 1898 under navnet Creditreformforeningen. Lindorff Group ble etablert i 2003 med Lindorff Holding og Contant OY i Finland.

EU-kommisjonen godkjente fusjonen gitt at det fusjonerte selskapet solgte Lindorffs aktiviteter i Danmark, Estland, Finland og Sverige, samt Intrum Justitias aktiviteter i Norge. Det norske selskapet Intrum Justita ble solgt til Lowell og skiftet navn til Lowell Norge oktober 2018. Tidligere Lindorff AS (Norge), nå Intrum AS, er et datterselskap i Intrum-konsernet. Intrums konsernjef Mikael Ericson ble ny konsernsjef i det fusjonerte selskapet.

Referanser
----------

1. ↑   EU Transparency Register ID 965972738742-83, besøkt 22. mai 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Virke Inkasso». *Virke*. Besøkt 17. oktober 2018.
3. ↑  «INTRUM, Intrum, (SE0000936478) - Nasdaq». *www.nasdaqomxnordic.com* **(engelsk)**. Besøkt 16. oktober 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Intrum Justitia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Intrum Justitias norske hjemmeside Arkivert 1. desember 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Matkroken** er en norsk dagligvare og nærbutikkjede som er en del av Coop Norge og Norsk Butikkdrift AS fra 2015 og samarbeidene kjede sammen med Coop marked. Matkroken har også tidligere vært en del av ICA Norge (2003-2015), Hakon Gruppen (1992-2003) og Hagen-Gruppen (1956-1992).

Konseptet går ut på mindre lokale og nærbutikker med godt og utbredt utvalg av ferskvarer, gourmetmat og gatekjøkkenmat som kan variere basert på beliggenhet og størrelsen på butikkene.

Det er pr 2024 90 Matkroken butikker i Norge. Butikkene blir drevet som enten i egen regi, i form av franchise, som assosierte butikker eller direkte av Coop Norge.

Kjeden har sin bakgrunn hos Stein Erik Hagens far (Rimi-Hagen) Odd Hagen som startet den i Oslo i 1956.

Historie
--------

Kjeden har sin bakgrunn hos Stein Erik Hagens far Odd Hagen som startet den i 1956 som Matkroken under Hagen-Gruppen. Matkroken og Hagen-Gruppen ble medlem av VIVO-kjeden og deres distribusjons avtale i 1976. Matkroken ble også en av de første selvstendige kjedene i Norge som ikke var en del av et distribusjons ordning eller Kjøbmændenes Engrosforretning A/S (KEFAS) etter å ha forlatt VIVO Kjeden i 1980, for å danne sin egen kjede i Oslo-området og etter hvert i Norge.

ICA Norge gjenopplivet navnet og kjeden «Matkroken» for fullt og gjorde den mer utbredt i 2004 ved at Matkroken erstattet mange av butikkene i de tidligere kjedene: ICA SparMat, Service-Mat og LIVI Nærkjøp.

I 2012 ble Matkroken ett av de tre hoved kjedene til ICA Norge, sammen med Rimi og ICA, etter at kjedene ICA Nær og ICA MAXI ble avviklet. Butikkene ble drevet både som franchise og som filialer eid og drevet direkte av ICA Norge.

I oktober 2014 ble ICA Norge kjøpt opp av Coop Norge og salget ble godkjent og gjennomført i mars 2015, og av alle kjedekonsptene i ICA Norge (Rimi, ICA og Matkroken) ble Matkroken den eneste kjeden som ble videreført som vanlig etter oppkjøpet. Matkroken samarbeider med kjeden Coop Marked etter oppkjøpet, unntaket var at Matkroken fikk et nytt varesortiment og system fra Coop Norge som erstattet ICA Norge’s tidligere egne varemerker og system.

Referanser
----------

1. ↑  Coop Norge SA. «Coop Norge Våres Butikker». Besøkt 20. februar 2024.
2. ↑  Bjørn Haugan (29. januar 2012). «Det er han jeg kan takke». *E24*. Besøkt 24. november 2021.
3. ↑  «Ica relanserer Matkroken». *Dagligvarehandelen*. 28. januar 2010. Besøkt 24. november 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Norske dagligvarekjeder |
| --- |
| Coop | 
* Extra
* Marked
* Matkroken
* Mega
* Obs
* Prix

 |
| NorgesGruppen | 
* Joker
* Kiwi
* Meny
* Nærbutikken
* Spar

 |
| Reitan | 
* Rema 1000

 |
| Andre | 
* Bunnpris

 |
| *Se også:* Kategori |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Helmelk** er kumelk med et fettinnhold på minimum 3,5 prosent, det vil si at det meste av fløten ikke er fjernet. Helmelk må ifølge Melkevareforskriften ikke være oppblandet med separert eller på annen måte helt eller delvis skummet melk. Naturlig har kumelk en fettprosent på rundt 3,8 prosent, men denne kan variere noe avhengig av blant annet fôr og sesong.

I Norge var helmelk inntil 2016 definert som melk der ingen bestanddeler var fjernet. I slutten av 2011 fikk Tine tillatelse til å fjerne fett fra helmelken. Fra 1. januar 2016 ble forskriften endret slik at helmelk betegner all melk med fettprosent 3,5 eller høyere. Med dette regelverket kan fettinnholdet i helmelken standardiseres til et fast nivå.

Vanligvis blir melken homogenisert og pasteurisert. Slik melk kalles også H-melk (homogenisert melk).

Referanser
----------

1. ↑  Lovdata – Melkevareforskriften
2. ↑  «Tine fjerner fett fra helmelken». *www.aftenbladet.no*. 29. mars 2012. Besøkt 1. mars 2024.
3. ↑  «Forskrift om kvalitet på melk og melkeprodukter - Lovdata». *lovdata.no*. Besøkt 1. mars 2024.
4. ↑  Aftenposten – Tine fjerner fett fra helmelken
**Morris Zelditch** (født 29. februar 1928) er en amerikansk sosiolog. Han er professor emeritus ved Stanford University, der han var ansatt fra 1961 til 1996. Han er særlig kjent for sitt arbeid om sosial lagdeling. Zelditch tok sin doktorgrad ved Harvard University i 1955 med Talcott Parsons som veileder. Han arbeidet ved Columbia University fra 1955 til 1961 og har siden vært knyttet til Stanford University. Fra 1975 til 1978 var han sjefredaktør for *American Sociological Review*, som ifølge *Journal Citation Reports* er verdens høyest rangerte og mest siterte tidsskrift i sosiologi. Han har også vært president for Pacific Sociological Association (1991–1992), har ledet komiteen for sosiologisk teori i American Sociological Association, og mottok Cooley-Mead-prisen fra American Sociological Association i 2000.

Referanser
----------

1. ↑   BnFs generelle katalog, catalogue.bnf.fr, besøkt 27. mars 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Morris Zelditch Arkivert 27. januar 2016 hos Wayback Machine. Stanford University Department of Sociology

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Ragnvald « Heidumhære »** (norrønt *Heiðumhæri* = høyt æret eller hedret ) var en norsk sagnkonge eller høvding i Vestfold på slutten av 800-tallet. Allerede med Halvdan den milde, far til Gudrød Veidekonge, gjorde Skjoldungeættens etterkommere i Vestfold opprør mot danene med hovedsete i Sønderjylland under kong Hemming, som ifølge frankiske kronikører ble innlemmet i frankernes tysk-romerske rike med hovedsete i Aachen. Danene som ikke bøyde seg for det nye føydalsystemet, følte seg presset til å gå til krig mot det frankervennlige Danmark; en krig som sammenfaller med starten på vikingtiden, hvis epoke knyttes til angrepet på den hellige øya Lindisfarne i AD 793, men som etter alt å dømme knytter seg til tilsvarende maktforskyvning i Kongeriket Northumbria.[]

Ragnvald Heidumhære var etter sagntradisjonen sønn av Olav Geirstadalv Gudrødsson. Ragnvald var muligens far til en datter som ble gift med Øystein Glumra, far til Ragnvald Mørejarl.

Ragnvalds bidrag for etterslekten var at han ba sin skald Tjodolv den kvinværske om å dikte et storslått kvad om hans ætt. Dette diktet er kjent som *Ynglingatal* og som ikke bare er det eldste, men også ett av de mest berømte av de fornnorrøne kvadene. Diktet lister opp 30 av de delvis mytiske og delvis historiske svenske fornalderkongene og ender med Ragnvald Heidumhære. Her nevnes Ragnvald som «Vognstyreren», og vogner hadde en kultisk funksjon i den norrøne religionen, og kan være en antydning om at Ragnvald fungerte som en gode (prest) i Vestfold. Diktstrofen gir ellers liten informasjon om høvdingen, annet enn at han var høyt respektert:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| *Av kjennenavn*
*som konger har.*
*Vet jeg det beste*
*under himmelen blå:* | *Ragnvald*
*vognstyreren,*
Heidumhár
*heter han.* |  |

*Ynglingatal* remser opp gravhaugene over de forskjellige kongene, og synes å være diktet som bevis på at Ragnvald Heidumhære hadde like stor rett til kongemakten som Harald Hårfagre.

Referanser
----------

1. ↑  Jfr. kommentar i den norske Snorre-utgaven 1979, side 3.
2. ↑  *Gokstadhøvdingen og hans tid*. Sandefjord: Sandefjordsmuseene; i samarbeid med Anders Jahres humanitære stiftelse. 1997. s. 56. ISBN 8299379717.
3. ↑   A.W. Brøgger: «Gullalder», *Tidsskrift for norrøn arkeologi* (s. 172), 1937

Portal: Historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** WikiTree
 |
**Ellen Karin Mæhlum** (født 31. mai 1957 i Lena) er en norsk billedkunstner som bor og arbeider i Oslo. Hun jobber primært med grafikk og har et eget grafikkverksted i Oslo.

Mæhlum er utdannet ved Kunsthøgskolen i Bergen (1979-1984), Kunsthøgskolen i Oslo (1992-1994) og Kungliga Konsthögskolan i Stockholm (2008-2009). Hun har vært aktiv i kunstmiljøet siden 80-tallet og har hatt separatutstillinger i land som Mexico, Tyskland, Island og Danmark, i tillegg til på flere ulike gallerier i Norge. Hennes verk er kjøpt inn av blant annet Norsk kulturråd og Nasjonalgalleriet, og hun har blitt tildelt Norske Grafikeres Fonds Grafikkpris og vært medlem av Den Nasjonale Jury til Høstutstillingen.

Motivene i kunsten hennes er hovedsakelig basert på fotoskisser fra turer og forskningsekspedisjoner i Arktis, og hun har flere ganger samarbeidet med forskere fra Universitetet i Oslo og Universitetet i Bergen. Dette har blant annet munnet ut i en grafikkserien "Planktonportretter" som tar utgangspunkt i fire encellede planktonorganismer som finnes i havvannets øverste lag, og består av silketrykk hvor disse organismene er forstørret mer enn 30 000 ganger.

Hvert av grafikkprosjektene hennes er arbeider rundt et spesifikt tema, format og grafisk teknikk, og det er blant annet interessen for naturen som binder de ulike seriene hennes sammen. Mæhlum står selv for hele fremstillingsprosessen: fra opplevelsen og ideen, via skisser og foto, til bearbeidelsen og materialvalg, og til slutt selve trykkingen.

Referanser
----------

1. ↑   www.nasjonalmuseet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Ellen Karin Mæhlum, Forsker i felt – Nasjonalmuseet – Samlingen». *Nasjonalmuseet*. Besøkt 6. oktober 2020.
3. ↑  «Mæhlum, Ellen Karin – Norske Grafikere». Besøkt 6. oktober 2020.
4. 1 2 3 4  «Ellen Karin Mæhlum - Kunstner - Grafikk - Informasjon I kunstverket.no». *www.kunstverket.no*. Besøkt 6. oktober 2020.
5. 1 2  «Ellen Karin Mæhlum». *Kunstnerforbundet* **(engelsk)**. Besøkt 6. oktober 2020.
6. ↑  «About». *ellenkarin* **(engelsk)**. Besøkt 6. oktober 2020.
7. ↑  «TAKK TIL ELLEN KARIN MÆHLUM». *Stat & Styring*. 02 **(norsk)**. 21: 64–66. 2011. ISSN 0809-750X. Besøkt 6. oktober 2020.
8. ↑  Sidsel Helliesen. «Tett på natur og teknikk» (PDF). Besøkt 06.10.2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav **·** Discogs
 |
**All Burma Federation of Student Unions** (**ABFSU**) er en paraplyorganisasjon som omfatter alle studentunionene i Burma, og som kjemper for uavhengige akademiske institusjoner og for studenters rettigheter. ABFSU kjemper også mot det burmesiske militærregimet, og gir informasjon til utenlandsk media om situasjonen i Burma.

Organisasjonen kan ikke lenger operere åpent inne i Burma, og opprettet i 1988 en egen avdeling utenfor landet, for å informere det internasjonale samfunnet om regimets undertrykking av demokratiaktivister og rasering av utdanningssektoren. ’All Burma Federation of Students Unions – Foreign Affairs Committee’ (ABFSU-FAC) arbeider også for å fremme og styrke internasjonale studentorganisasjoner og -aktivisme.

Historie
--------

Studentorganisasjonen Rangoon University Students' Union (RUSU) ble etabler i 1931, og i 1935 ble denne ledet av Aung San, Ko Nu, Ko Thein Pe og Ko Kyaw Nyein. Disse ledet en studentstreik mot de britiske kolonimaktene. Den første studentkonferansen ble arrangert i Rangoon i 1936, der ble All Burma Students' Union (ABSU) etablert, med Ko Yarship som leder og Ko Aung San som nestleder, og ABSU ble endret til All Burma Federation of Student Unions (ABFSU) i 1951 for å inkludere studenter i hele Burma. 

ABFSU har spilt en framtredende rolle i kampen mot undertrykkende regimer i Burma – fra britiske koloniherrer og japanske okkupasjonsstyrker til det nåværende militærregimet, som tok makten i 1962.

Referanser
----------

1. ↑  BBC News - *World: Asia-Pacific Burma government arrests opposers*, besøkt 5. februar 2019.
2. ↑  Burma.no - *Min Ko Naing til Norge* Arkivert 7. februar 2019 hos Wayback Machine. besøkt 5. februar 2019.
3. ↑  Student Peace Prize - *All Burma Federation of Student Unions and Min Ko Naing* Arkivert 7. februar 2019 hos Wayback Machine. besøkt 5. februar 2019.
4. ↑  Burma Campaign UK - *ABMA, 88 Generation Students & ABFSU condemn Burma's military for imprisonment of Aung San Suu Kyi*, besøkt 5. februar 2019.

Kilder
------

* Brief History of All Burma Federation of Student Unions (ABFSU)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Heartland*** er en kanadisk dramaserie for familien som debuterte på CBC den 14. oktober 2007. TV-serien er basert på bokserien *Heartland* av Lauren Brooke. Mens bokserien har lokalisering i amerikanske Virginia, er TV-serien lagt til den lille, men fiktive byen Hudson i kanadiske Alberta, lokalisert ved foten av fjellkjeden Alberta's Rockies.

TV-serien *Heartland* følger søstrene Amy og Lou Fleming, deres bestefar Jack Bartlett, og Heartlands fremste rancher, Ty Borden, gjennom høyt og lavt i livet på en ranch med hester i krøtterområde. I seriens hovedfortelling er søstrenes mor blitt drept i en bilulykke, men familiens fortsetter hennes drøm ved å lege mishandlede og oversette hester ved Heartland. Amy (Amber Marshall) møter motgang, men klarer å løse alle hindringer.

Med episode som ble vist 29. mars 2015 passerte Heartland TV-serien *Street Legal* som den serien som har vart lengst i historien til kanadisk fjernsyn.

Referanser
----------

1. ↑  «Heartland’s record setting 125th episode». *CBC*.

Eksterne lenker
---------------

* Heartland, CBC
* Heartland USA
* Heartland hos TV.com
* *Heartland* hos Internet Movie Database
**Fletting:** Det er foreslått at denne siden blir flettet med *Sosialistisk Studentlag UiT*. (Diskusjon)
Må ikke forveksles med Sosialistisk Studentlag UiT.
**Sosialistisk Studentlag** (**SSL**) var en studentpolitisk landsdekkende paraplyorganisasjon som var tilknyttet Sosialistisk Venstreparti. Sosialistisk Studentlag på nasjonalt plan ble nedlagt i 2003. SSL ved Universitetet i Tromsø (UiT) fortsatte som den offisielle Sosialistiske Studentlaget i Norge etter 2003, som en politisk uavhengig organisasjon. Organisasjonen har i hovedsak som mål å arbeide for å bedre studentenes rettigheter og å fremme solidaritet, likestilling, større offentlig støtte til utdanning og økt oppmerksomhet om internasjonale problemer. 

Sosialistisk studentlag har eksistert siden 40-tallet og var kjent under navnet Sos.stud. og var opprinnelig et studentlag tilkyttet AUF (Arbeidernes Ungdomsfylking). Sos.stud. er særlig kjent for det såkalte Påskeopprøret i 1958 da de fikk et flertall av Arbeiderpartiets stortingsrepresentanter til å skrive under på et opprop mot utplassering av atomvåpen i Vest-Tyskland og at Norge skulle nedlegge veto i NATO. Ledende personer i opprøret var Berge Furre og Kaare Sollund. I den påfølgende strid kom også forholdet til Øst-Tyskland (DDR) til å spille en viktig rolle. En gruppe fra Sos. stud. hadde takket ja til en reise til DDR i strid med AUFs retningslinjer. Tre av deltakerne på reisen ble suspendert, Berge Furre. Kaare Sollund og Kjell Gjøstein Resi. Saken førte til full splittelse, og Sos.stud. ble i realiteten ekskludert fra AUF. 12 medlemmer av Sos. stud. blant dem Gro Harlem Brundtland, Knut Frydenlund og Tron Gerhardsen, brøt ut og dannet Arbeiderpartiets studentlag (A-stud.).

Ledere i Sos. stud.
-------------------

* Harald Berntsen (1965–1968)
* Hans Olav Fekjær
* Nils Petter Gleditsch (1962)
* Torild Skard (1959)
* Berge Furre (1956 – 1957)

### Notable medlemmer

* Gro Harlem Brundtland
* Berge Furre
* Roger Schjerva
* Dag Seierstad
* Dag Halvorsen

Tidsskrift
----------

Den nasjonale organisasjonen hadde i sin tid en tidsskrift kalt *Underveis*. Det er tilgjengelig gjennom Nasjonalbibliotekets nettsider.

Referanser
----------

1. ↑  Frank Rossavik: *SV - Fra Kings Bay til Kongens bord* - Spartacus Forlag AS s. 22-30
2. ↑

Portal: Tromsø

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Ellinor F. Major** (født 1949) er en norsk psykolog, forsker og helsebyråkrat innenfor psykisk helse. Hun er spesialrådgiver i Helse- og omsorgsdepartementet og har tidligere hatt en rekke direktørstillinger i helseforvaltningen, blant annet som divisjonsdirektør for psykisk helse i både Helsedirektoratet og Folkehelseinstituttet.

Major er utdannet cand.psychol. ved Universitetet i Oslo i 1990 og ble dr.philos. ved samme universitet i 1996 med doktoravhandlingen *War Stress in a Transgenerational Perspective*. Året etter utga hun boken *Reise gjennom krig og fred* som er en bearbeidet versjon av avhandlingen. Hennes forskning har særlig handlet om overføring av traumer, blant annet hos barn av konsentrasjonsleiroverlevende og krigsdeltakere. Hun arbeidet i 1990-årene som forsker ved Kontoret for katastrofepsykiatri og senere ved Psykososialt senter for flyktninger, begge ved Universitetet i Oslo og senere innlemmet i NKVTS. Hun begynte siden i Sosial- og helsedirektoratet (senere Helsedirektoratet), der hun ble divisjonsdirektør for psykisk helse i 2007. Som helsebyråkrat var hun sentral i sammenslåingen av sine to tidligere arbeidsplasser til NKVTS. I 2010 begynte hun i Folkehelseinstituttet, der hun etterhvert ble divisjonsdirektør for psykisk helse og medlem av toppledelsen. Hun har senere vært direktør og spesialrådgiver i Helse- og omsorgsdepartementet, der hun har ansvar for psykisk helse.

Hennes far, Pavel Fraenkl, overlevde Auschwitz.

Referanser
----------

1. ↑   authority.bibsys.no, besøkt 24. juni 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Doktorgrader
3. ↑  «I posisjon til å påvirke». Arkivert fra originalen 23. juni 2019. Besøkt 23. juni 2019.
4. ↑  «Sjelden og sterk». *VG*. 20.01.1998. Besøkt 4. oktober 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
Hellemyrbakken ved Hellemyr skole, det eldste boligområdet på Hellemyr. Områdene langs E-39 er eldre, og regnes i dag som en del av Hellemyr eller som et nærliggende område.
**Hellemyr** er en bydel i Kristiansand kommune som har 3 691 innbyggere (1. januar 2006).

Barneskolen på Hellemyr er en av byens største og har en avdeling kalt «Toppen», som er for barn med funksjonshemninger. 

**Hellemyr** er fra 30. november 1997 eget sogn i Grim prestegjeld i Kristiansand domprosti i Agder og Telemark bispedømme.

**Bydelen består av følgende grunnkretser**:

* Fjellro
* Hellemyrbakken
* Hellemyr
* Borgheia
* Breimyr
* Fidjane
* Vestheiene
* Solkollen
* Tjuvhelleren

Næringsliv
----------

Sentralt på Hellemyr ligger en Coop Extra butikk med Posten Norgekontor og Hellemyr Pizza. Bydelen har også noen bedrifter: Tine Meierier Sør, Bico, Auto Scoop AS, Reinertsen Dataservice AS og Hellemyr Hårspa AS.

Transport
---------

Hellemyr har god veidekning og man kan lett komme frem med bil. Det er også gode muligheter for å komme seg frem ved hjelp av sykkel eller til fots. Hellemyr har også en bussrute (M4) som går fra Hellemyr til Kvadraturen og videre til Søm og Tømmerstø via Europavei 39 og Europavei 18.

Naturområder
------------

Hellemyr har et stort skogområde til rådighet. Det ligger en lysløype sentralt, som brukes som skiløype om vinteren. Gråmannen (207 moh.) er Hellemyrs høyeste fjell og et populært turmål. Litt sørøst for Gråmannen ligger Grotunga. Hellemyr har også flere badeplasser, blant annet Kvislevann og Indre og Ytre Eigevann.

Boforhold
---------

De fleste boligene på Hellemyr er rekkehus eller eneboliger, men det er også to boligblokker. Den ene finner man i Hellemyrbakken på vei opp mot Hellemyr skole fra TINE Meierier Sør og den andre ligger på Solkollen. De nyeste boligene på Hellemyr ligger i det nye byggefeltet i Tjuvhelleren og Solkollen.

Kultur
------

Hellemyr kirke ligger sentralt. Hellemyr er et sogn i Kristiansand domprosti i Agder og Telemark bispedømme. 

Hellemyr kunstgress, også kalt «Brun Arena», er hjemmebane til bydelens fotballag FK Vigør.

Referanser
----------

1. ↑  NRK.no: - Vi slår Start i 1 av 100 kampar

Eksterne lenker
---------------

* Kristiansand kommunes side om Hellemyr skole
* Den stereotype Hellemyr-innbyggeren
* Artikkel om Hellemyr skole
* Bydelens velforening Arkivert 19. juli 2021 hos Wayback Machine.

  


| * v
* d
* r
Bydeler i Kristiansand |
| --- |
|  | Randesund **·** Hånes **·** Tveit **·** Ålefjær **·** Justvik **·** Mosby **·** Songdalen **·** Strai **·** Søgne **·** Kongsgård/Gimlekollen **·** Lund **·** Kvadraturen/Eg **·** Grim **·** Tinnheia **·** Hellemyr **·** Slettheia **·** Vågsbygd **·** Flekkerøy | Norges flagg |
**Morfou**/**Güzelyurt** eller **Omorfo** (gresk: Μόρφου, tyrkisk Omorfo (før 1974) eller Güzelyurt etter 1974) er en by i den nordvestlige delen av Kypros. Morfou ble grunnlagt av spartanere som brakte med seg troen på Afrodite. Byen ble i middelalderen referert til som Morfou eller Theomorfou.

Utsikt i Morfou
I byen finnes en av landets mange kirker dedikert til St. Mamas, som sies å ha levd som en eremitt i ei hule nær Morfou. Ifølge den lokale legenden levde han som en fattig eremitt, og da myndighetene forsøkte å kreve skatt av ham, lurte han seg unna dem. Soldater ble sendt ut for å ta ham til fange, men på vei tilbake til byen så han en løve som angrep et lam, rømte fra soldatene, redda lammet, hoppet opp på løvens rygg og klarte på det viset å komme seg til byen. Slik unngikk han beskattning.

Morfou var et nesten utelukkende gresk-kypriotisk samfunn. Ifølge befolkningsstatistikk fra 1960 var byen befolket av 6480 gresk-kyprioter, 123 tyrkisk-kyprioter og 32 maronitter.

Morfou ble tatt av tyrkisk militære under Tyrkias invasjon av Kypros i 1974. Resultatet ble at alle gresk-kyprioter ble beordret til å forlate sitt hjem og sine eiendeler og flytte til områder kontrollert av Republikken Kypros. Gresk-kypriotene forlot hjemmene sine og slo seg ned i forlatte områder. Siden den gang har tyrkiske myndigheter arbeidet hardt for å forbedre landbruket i området.

St. Mamas, løven og lammet: alterbildet i kirken i Morfou. Kirka er nå et ikonmuseum.

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Cyprus census 1973* (9th utgave), Kypros' statistikkbyrå, Wikidata Q29822150

| * v
* d
* r
Kommuner på Kypros |
| --- |
| Nikosia | Agios Dometios **·** Aglantzia **·** Dali **·** Engomi **·** Kythrea **·** Lakatamia **·** Latsia **·** Morfou **·** Nikosia **·** Strovolos | Kypros’ flagg |
| Limassol | Agios Athanasios **·** Germasogia **·** Kato Polemidia **·** Limassol **·** Mesa Geitonia |
| Larnaka | Aradippou **·** Athienou **·** Larnaka **·** Lefkara |
| Famagusta | Agia Napa **·** Akanthou **·** Deryneia **·** Famagusta **·** Lefkoniko **·** Lysi **·** Paralimni |
| Páfos | Geroskipou **·** Páfos **·** Pegeia **·** Polis |
| Kyrenia | Karavas **·** Kyrenia **·** Lapithos |
| ISO 3166-2:CY |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Kombrig** (russisk: "комбриг" – forkortet "командир бригады", brigadekommandør) var en offisersgrad i Den røde armé som ble brukt mellom 1935 og 1940. Kombrigen hadde som regel kommandoen over en brigade. Kombrigen var rett over polkovnik (oberst) og rett under komdiv. Når generalsgradene ble gjeninnført i 1940 ble de fleste kombriger omgjort til den lavere ranken polkovnik, mens noen fikk ranken generalmajor.

  

* Symbolet for kombrig på begge forermer.Symbolet for kombrig på begge forermer.
* Symbolet for kombrig på offisersfrakkens krave.Symbolet for kombrig på offisersfrakkens krave.
* Symbolet for kombrig på uniformskraven.Symbolet for kombrig på uniformskraven.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Grad under:Polkovnik | **Den røde armé**Militære grader | Grad over:Komdiv |

Se også
-------

* Den røde armé
**Crescente José de los Dolores de María Santísima Errázuriz Valdivieso** (født 28. november 1839 i Santiago de Chile; død 5. juni 1931 samme sted) var en chilensk dominikaner, kirkehistoriker og jurist. Fra 1918 til sin død var han katolsk erkebiskop av Santiago.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Crescente Errázuriz gikk på *Escuela de las señoras Fernández Díaz* og *Colegio de Justino Fagalde*. I 1851 meldte onkelen hans, erkebiskop Rafael Valentín Valdivieso, ham inn på det teologiske seminar. 

### Prest

I 1863 ble han presteviet ved klosteret *Vår Frue av Karmelfjellet* og ble deretter redaktør for *Revista Católica*. I 1869 fulgte han onklene sine som deres sekretær ved Det første Vatikankonsil.

Fra 1872 underviste Errázuriz ved det teologiske fakultet ved Universidad de Chile; I 1883 fikk han et professorat i kanonisk rett her. Han skrev et *Compendio de Derecho Canonico*. I 1873 gikk ble han med i *Real Academia Española* og ble en av grunnleggerne av *Academia Chilena*. I 1874 grunnla han *Estandarte Católico*, som kjempet imot sekulariseringspolitikken til regjeringen ledet av hans egen bror, Federico Errázuriz Zañartu. 

Etter onkelens død i 1878 ga Errázuriz fra seg ledelsen av *Estandarte Católico*. I løpet av denne tiden publiserte han skrifter som *Seis años de historia de Chile* (1881-1882) og *Novena de preparación para el nacimiento de Nuestro Señor Jesucristo*.

### Dominikaner

I 1884 trådte Errézuriz inn hos dominikanerrekollektene og deres kloster i Santiago de Chile og avla sine ordensløfter i 1885. I løpet av de tjue årene av ordensliv skrev han flere andre bøker, som *Vida oculta de Jesucristo en Dios*, *Mes de María del Rosario* (1885), *Manual del religioso Dominicano* (1887), *Novena al Señor de la Buena Esperanza* (1893), *Mes de noviembre dedicado a las Almas del Purgatorio* (1899), og *Mes de San José* (1899). Hans arbeider er blitt anerkjent ved opptak i *Real Academia Española de la Lengua de Chile* og tildeling av en gullmedalje fra *Sociedad de Historia y Geografía de Chile*. I 1914 ble han president for *Academia Chilena de la Historia*.

### Sekulærprest igjen

I 1906 ble han så alvorlig syk at han måtte forlate klosteret i 1909. Han ble sekulærprest i Santiago og skrev ytterligere arbeider om Chiles kirkehistorie. 

### Erkebiskop av Santiago de Chile

I 1918 foreslo Juan Luis Sanfuentes regjering ham som erkebiskop av Santiago. Pave Benedikt XV approberte forslaget, og året etter ble Errázuriz ordinert til biskop i katedralen i Santiago.

I 1920 foreslo han opprettelsen av bispedømmene Valparaíso og Talca. I november 1924 ledet han en bispekonferanse der skillet mellom kirke og sivilsamfunn ble akseptert. Skillet mellom kirke og stat ble nedfelt i den nye grunnloven av 1925. 

Gjennom sin personlighet fungerte Errázuriz som en balanse mellom de forskjellige standpunkter i denne omveltningstiden. 

Han innehadde embedet som erkebiskop av Santiago til sin død den 5. juni 1931.