recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Christine Majerus** (født 25. februar 1987 i Luxembourg by) er en luxembourgsk syklist, som konkurrerer i landeveissykling og sykkelcross. Hun er flere ganger luxembourgsk mester i begge disse grenene, og hun kom på 21.-plass i landeveisrittet ved sommer-OL 2012 i London.

Hun drev tidligere med friidrett, triatlon og duatlon, men skader gjorde at hun ikke kunne løpe, derfor begynte hun med sykling.

Meritter landeveissykling
-------------------------

2012
21.-plass - landeveisrittet ved sommer-OL 2012 (London)
8.-plass - Flandern rundt for kvinner
Luxembourgsk mester - landeveissykling, tempo
Luxembourgsk mester - landeveissykling, fellesstart
2011
Games of the Small States of Europe, landeveisritt
2.-plass - Erpe-Mere (Belgia)
2.-plass - Sparkassen Giro Bochum (Tyskland)
Luxembourgsk mester - landeveissykling, fellesstart
Luxembourgsk mester - landeveissykling, tempo
Kasseien Omloop Exloo (Nederland)
3.-plass - Bredene (Belgia)
2010
Luxembourgsk mester - landeveissykling, fellesstart
Luxembourgsk mester - landeveissykling, tempo
58.-plass - VM i landeveissykling, fellesstart
2009
10.-plass - Chrono des Herbiers (Frankrike)
Sølv - det luxembourgske mesterskapet i landeveissykling, fellesstart
Luxembourgsk mester - landeveissykling, tempo
3.-plass - GP Cholet - Pays de Loire (Frankrike)
2008
Luxembourgsk mester - landeveissykling, tempo
Sølv - det luxembourgske mesterskapet i landeveissykling, fellesstart
2007
Luxembourgsk mester - landeveissykling, tempo
Bronse - det luxembourgske mesterskapet i landeveissykling, fellesstart

Meritter sykkelcross
--------------------

2012
Luxembourgsk mester - sykkelcross
14.-plass - VM i sykkelcross (Belgia)
2011
Luxembourgsk mester - sykkelcross
21.-plass - VM i sykkelcross (Tyskland)
2010
Luxembourgsk mester - sykkelcross
2009
Sølv - det luxembourgske mesterskapet i sykkelcross
2008
Bronse - det luxembourgske mesterskapet i sykkelcross
2007
Bronse - det luxembourgske mesterskapet i sykkelcross

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Christine Majerus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Christine Majerus – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Christine Majerus – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Christine Majerus – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Christine Majerus – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Christine Majerus – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Christine Majerus – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Christine Majerus – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Christine Majerus – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Christine Majerus – CycleBase Rediger på Wikidata
* London 2012 - Christine Majerus
* Profil på Cycling Fever

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** ISNI
 |
Må ikke forveksles med Slaget i Køge bukt eller Slaget ved Køge bukt.

| Slaget ved Køge |
| --- |
| Konflikt: Napoleonskrigene |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 29. august 1807 |
| Sted | Køge, Herfølge, Strøby Egede og Strøby, Danmark55°27'0,000"N 12°10'59,999"Ø |
| Resultat | Britisk seier |

 |
| Stridende parter |
| Storbritannias flagg Storbritannia | Danmarks flagg Danmark-Norge |
| Kommandanter og ledere |
| General Wellesley | Generalløytnant Castenschiold |
| Styrker |
| 6 000 soldater 1 376 ryttere  12 kanoner | 7 000 militssoldater  600 ryttere  13 kanoner |
| Tap |
| 29 drept122 såret | 152 døde  204 sårede  1 158 tatt til fange |

**Slaget ved Køge** var et slag mellom danske militssoldater og britiske hærstyrker som beleiret København og fant sted 29. august 1807 ved Køge, slaget endte med en overlegen britisk seier.

Danmark-Norge forsøkte å holde seg nøytralt under Napoleonskrigene, men Storbritannia fryktet at den store dansk-norske flåten skulle komme under fransk kontroll og fremsatte derfor et ultimatum overfor den dansk-norske regjering, enten måtte orlogsflåten utleveres som pant til Storbritannia eller så ville britene angripe og ta flåten med makt. Da kravet ble avvist gikk britiske tropper iland ved Vedbæk den 16. august 1807 og innledet beleiringen av København.

Generalløytnant Castenschiold ble beordret til å opprette et «frikorps» og unnsette hovedstaden. Castenschiolds styrker ble konsentrert omkring Roskilde og Lejre, mens general Oxholm ble sendt sydpå for å aktivere det Søndre Sjællandske Landeværnsregiment. Castenschiold forflyttet seg til Køge den 26. august, og den 28. august ankom Oxholm med sine styrker. I alt rådet Castenschiold over rundt 7 000 militssoldater, 600 ryttere og 13 kanoner.

Det britiske hovedkvarteret ved København kjente til landværnets mobilisering og beordret den 27. august general Arthur Wellesley (den senere hertug av Wellington) å finne og nedkjempe det danske landværnet. De britiske soldatene var overlegent trent og nedkjempet og jaget de danske styrkene på flukt. Slaget ved Køge blir ellers ofte kalt «treskoslaget» da de dårlig trente og slett utrustede danske bøndene kastet treskoene under flukten fra de disiplinerte og vel utrustede britiske soldatene.

Eksterne lenker
---------------

* 200 års dagen for treskoslaget – 29. august 2007

Portal: Danmark
**Arne Huuse** (født 19. mai 1939 i Øyer) er en norsk politiembetsmann. 

Huuse ble cand.jur. i 1967. Han tjenestegjorde i Militærpolitiet og i FN-styrkene i Kongo. I 1978 ble han politiembetsmann i Overvåkningspolitiet. Fra 1979–83 var Huuse sjef for narkotikaseksjonen ved Oslo politikammer. I 1983 ble han kriminalsjef i Oslo, fra 1988 til 1990 var han visepolitimester. I 1990 ble han konstituert politimester i Drammen. Fra 1991 til 94 var han politimester for OL-planlegging og i 1994 OL-politimester. 

I 1993 ble han sjef for Kriminalpolitisentralen, en stilling han hadde i 11 år, til 2004, bare avbrutt av jobben som «Head of Mission for Temporary International Presence in Hebron» i 1998.

Huuse ble i 2005 tildelt Politiets hederskors.

Referanser
----------

1. ↑  «Disse har fått Politiets Hederskors», *Politiforum*, 26. april 2012.

Kilder
------

* Hvem Hva Hvor 1984 side 84

Eksterne lenker
---------------

* Arne Huuse går fra Kripos[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Wenche Skog Cumming** (født 2. mai 1944) er en norsk politiker (SV). Hun var vararepresentant fra Troms på Stortinget i periodene 1989-1993 og 1993-1997. 

Cumming er oppvokst på Sortland i Nordland og er pensjonert lærer. Fra 1979 bodde hun på Finnsnes i Lenvik kommune i Troms, der hun jobbet ved Finnsnes ungdomsskole. Hun var prosjektleder på Utviklingssenteret i Midt-Troms 1986-1994. Hun har sittet i Lenvik kommunestyre i flere perioder, og to perioder i Troms fylkesting. Hun var en kort periode fylkesråd for utdanning i 2009. I perioden 2007-2013 var hun medlem av Stortingets Riksrettsutvalg. Hun har vært leder for Senja lokallag av Folkeaksjonen oljefritt Lofoten, Vesterålen og Senja og medlem av landsstyret. Hun var leder av organisasjonen 2016-2017. I 2012 ble hun tildelt KS-medaljen. Wenche Cumming flyttet tilbake til Sortland i 2012. Siden november 2019 er hun medlem av landsstyret i Besteforeldrenes klimaaksjon.

Kilder
------

* Stortinget: Biografi (besøkt 27. mai 2014)
* Folkeaksjonen oljefritt Lofoten, Vesterålen og Senja: Styret (udatert, besøkt 27. mai 2014)
* Lenvik kommune: KS-medalje til tre Lenvik-politikere[*død lenke*] (28. juni 2012, besøkt 27. mai 2014)
* Nordlys: Gutten til han Reidar (s. 44-46, 25. februar 2012, arkivert hos Retriever Norge)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wenche Cumming – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Wenche Cumming hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Wenche Cumming hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**AEK Arena – Georgios Karapatakis** (gresk: ΑΕΚ Αρένα – Γεώργιος Καραπατάκης) er et fotballstadion i havnebyen Larnaka på Kypros. Den fungerer som hjemmebane for fotballklubben AEK Larnaka, som spiller i landets øverste divisjon, og for Kypros' herrelandslag i fotball siden 2021.

Byggingen av stadionet startet i 2015 og ble oppført ved siden av GSZ stadion, som var klubbens tidligere hjemmebane. Stadion ble offisielt åpnet i oktober 2016 og den første kampen ble spilt mellom AEK Larnaka og Aris Limassol FC den 17. oktober 2016 (4–0). AEK Arena bærer navnet Georgios Karapatakis til minne om faren til klubbpresident Andreas Karapatakis. AEK Arena har fire tribuner med en tilskuerkapasitet på 8 058 og ble tegnet av den kypriotiske arkitekten Takis Sophocles.

AEK Arena har blitt benyttet som nasjonalarena for Kypros' herrelandslag siden 2021. Den første herrelandskampen ved AEK Arena var en EM-kvalifiseringskamp mellom Kypros og Kroatia den 8. oktober 2021.

Referanser
----------

1. ↑  Aekarena.com.cy History, AEK Arena – Georgios Karapatakis (Besøkt 16. september 2023)
2. ↑  Worldfootball.net – Venues, AEK Arena (Besøkt 16. september 2023)

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* AEK Arena hos Stadiumdb.com
* AEK Arena hos Soccerway.com
**Harry Lewin Lee Pennell** (født 1882, død 31. mai 1916) var en offiser i Royal Navy. Han deltok på Terra Nova-ekspedisjonen 1910–1913 under ledelse av Robert F. Scott. Etter at ekspedisjonen var satt i land ved Cape Evans overtok han kommandoen over ekspedisjonsskipet «Terra Nova» og seilte østover med en gruppe som planla å utforske King Edward VII Land. Ute av stand til å finne et egnet ilandstigningssted, ble det besluttet å reise vestover og utforske Victoria Land. På veien støtte de på Roald Amundsen i Hvalbukta under hans forberedelser i kappløpet om Sydpolen. Den 22. februar 1911 oppdaget han Oates Coast som han kalte opp etter kaptein Lawrence Oates.

Han døde i Jyllandsslaget 1916 da HMS «Queen Mary» ble senket av tyske skip.

Referanser
----------

1. ↑  Commonwealth War Graves Commission

Eksterne lenker
---------------

* Harry Pennell collection
* Encyclopaedia Britannica 1911

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN
 |

Portal: Første verdenskrig
**Unse** (av latin *uncia*) er en gammel vektenhet som ble brukt i Skandinavia, i Norge fram til det nye målesystemet ble innført i 1875. En unse utgjorde i Romerriket 1/12 libra (også kalt *romerpund*) eller en unica (ca. 28,3 gram). I Norge utgjorde en unse 1/16 skålpund, 1/8 mark eller ca. 31 gram.

Vekten kan imidlertid ha variert noe gjennom tiden, også i Skandinavia.

Troy ounce
----------

Den internasjonale enheten *troy ounce* tilsvarer 31,1034768 gram. Den forkortes ofte *t oz* eller bare *oz*. Råvarene gull, sølv og andre verdifulle metaller prissettes som oftest i enheten dollar pr. ounce, det vil si dollar pr. 31,1034768 gram av forskjellig renhet av stoffet.

Fluid ounce
-----------

Når *ounce* brukes som volumenhet, angis den som *fluid ounce*, forkortet *fl oz*. Denne enheten brukes hovedsakelig om flytende varer.

Avoirdupois ounce
-----------------

Enheten *avoirdupois ounce* tilsvarer 28,349523125 gram og er i bruk i USA. I Storbritannia opphørte enheten i 2000 på blant annet områdene økonomi, helsevesen og administrasjon, men brukes fortsatt i det daglige, særlig blant den eldre befolkningen.

Se også
-------

* Norske måleenheter

Referanser
----------

1. ↑  Unse. (2016, 23. februar). I Store norske leksikon. Hentet 28. januar 2017.
2. ↑  (no) Unse i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* www.goldprice.org
* Gold Price

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** HDS
 |
*Liden Gunvor og Havmanden*, Peter Nicolai Arbo, 1874-1880
**Liden Gunver** er en figur fra Johannes Ewald og Johann Hartmanns syngespill *Fiskerne*, som ble oppført på Det Kongelige Teater i København, 1780.

Visen
-----

Visen om *Liden Gunver* handler om Gunver som drages til havets bund av den forlokkende men svikefulle havmann. Syngespillet *Fiskerne* bygger til dels på en virkelig begivenhet, som fant sted få år før premieren. En liten gruppe fiskere fra Hornbæk reddet en skipskaptein fra forlis, og nektet siden å motta redningslønn. En adelsmann skjenket dem derfor en årlig livrente for innsatsen. I Ewalds dramatisering utgjorde stykket et godt emne til et nasjonalpatriotisk syngestykke på kong Christian VIIs fødselsdag.

Liden Gunver-visen blir sunget av en av fiskepikene, og er en folkevisepastisj som viser de enkle fiskernes overtro på havmenn, nøkker og andre demoniske vesener. Forlegget for visens tekst stammet fra den adelige dansevise *Nøkkens svig*, som inngår i Peder Syvs visesamling fra 1695. Ewalds vise oppnådde stor popularitet, også utenfor den sceniske sammenheng.

Statuen
-------

*Liden Gunver* av Th. Stein, oppstillet 1909 i Kongens Have
Originalmodellen til *Liden Kirsten* ble utført av den danske billedhuggeren Theobald Stein i 1899. Visen om Gunver hadde da fått ny aktualitet, i det den ble avtrykt i første bind av *Danmarks Melodibog*. Statuen ble støpt i bronse og prøveoppstillet i Kongens Have fra 1909, permanent fra 1911, skjenket av brygger Carl Jacobsen. Den forestiller en tankefull, vandrende ung pike og illustrerer linjerne:

*Liden Gunver vandrer som helst i Qvel,*  

*Saa tankefuld.*  

*Hendes Hjerte var Vox, hendes unge Siel*  

*var prøvet Guld.*  

*O vogt dig, mit Barn, for de falske Mandfolk!*

Referanser
----------

1. 1 2 3  Jensen, Anne Ørbæk et al.: *Musikalsk byvandring i København*, C.A. Reitzels Forlag, 1995
2. ↑  *Havmand*, Den store danske
3. ↑  *Liden Gunver i Kongens Have*, Slots- og Ejendomsstyrelsen

Portal: Danmark
Falx basert på Adamclisi-monumentet fra Dakia-krigene.
**Falx** var en klasse av kniver, sverd og stakevåpen som ble benyttet av de dakiske stammene, i dagens Romania og Moldova. Våpnenen hadde et krumt blad av jern, med eggen på den konvekse siden (innsiden) av bladet slik som en lauekniv. Falxene ble særlig benyttet da Dakia ble erobret og omformet til en romersk provins i 106 under en lang, hard krig.

Varianter og bruk
-----------------

I motsetning til andre folkeslag romerne kjempet mot hadde dakerne god tilgang på jern, og dette sverdliknende våpenet var vanlig blant dakiske krigere. Derved mistet de romerske troppene en av sine fremste fordeler: Overlegne våpen. Falxen lignet en sigd og kom i to varianter. En var kort og laget for én hånd, den andre var lengre og måtte brukes med begge hendene. Den korteste ble kalt sica på dakisk. Den lengre varianten var et stakevåpen. Det bestod av et en meter langt treskaft med en lang buet jernklinge som var nesten like lang og festet i enden. Klingen var kvesset kun på innsiden og skal ha vært ekstremt effektiv. Brukeren var imidlertid sårbar, ettersom han ikke kunne bruke skjold fordi han brukte begge hendene på våpenet. Det kunne også brukes som en krok og trekke bort skjoldene og kutte mot sårbare lemmer. Ved å bruke falxen kunne de dakiske krigerne stå imot kraften til de kompakte romerske formasjonene.

Dakerkrigen
-----------

Under den romerske erobringen av Dakia (101–102, 105–106) fikk romerske legionærer forsterkede jernbøyler festet i kryss over hjelmene sine. De introduserte også legg– og armbeskyttere (leggskinner og manicae) for vanlige soldater som ytterligere beskyttelse mot falxene. Disse ble imidlertid faset ut etter dakerkrigene og finnes ikke fra senere funn og avbildninger, og var et resultat av de spesielle kampforholdene i Dakia.

Referanser
----------

1. 1 2  Michael Schmitz (2005): *The Dacian threat, 101-106 AD* Caeros, ISBN 0975844504
2. ↑  Peter Wilcox and Gerry Embleton (1982): Rome's Enemies (1): Germanics and Dacians (Men at Arms Series, 129), side 35
**Tegn-til-tale** er et kommunikasjonssystem hvor man bruker tale i tillegg til tegn med hendene. Tegn-til-tale er forskjellig fra tegnspråk som brukes av døve og hørselshemmede. 

Tegn-til-tale blir også benevnt som Norsk med tegnstøtte (NMT), eller bare tegnstøtte, og brukes ofte i forbindelse med mennesker som har utviklingshemming, talevansker eller lærevansker. Barn som er sene til å lære å snakke vil ofte ha hjelp av metoden, enten via tradisjonell Tegnspråk eller Digital læring. Mens tegnspråk er basert på et system av tegn som står for hvert ord eller uttrykk består tegn-til-tale av både tale og håndbevegelser. Det mest vanlige er at tegnene som brukes er hentet fra tegnspråk, men noen tegn er annerledes og noen er funnet på av den enkelte som bruker det.

  

Det finnes flere hjelpemidler for brukere av Tegn-til-tale, og brukere har også rettighet på støtte fra NAV hjelpemiddelsentralen.

Referanser
----------

1. ↑  Milla Says (12. mars 2022). «Tegn Til Tale App». Besøkt 18. juli 2022. «Tegn Til Tale App»
2. ↑  «Kommunikasjon: Tegn-til-tale | Naku». *naku.no*. Besøkt 31. juli 2019.
3. ↑  «Hva er forskjellen på tegnspråk og tegn-til-tale?». *www.ung.no*. Besøkt 31. juli 2019.
NCAAs hovedkvarter i Indianapolis
**National Collegiate Athletic Association (NCAA)** er et forbund som organiserer sport på college- og universitetsnivå i USA. NCAAs hovedkvarter ligger i Indianapolis i Indiana.

Forgjengeren Intercollegiate Athletic Association of the United States (IAAUS) ble grunnlagt den 31. mars 1906 for å setta opp regler for amatøridrett i USA. Blant pådriverne var USAs daværende president Theodore Roosevelt som en reaksjon på at flere stygge skader og til og med dødsfall forekom under collegekamper i amerikansk fotball. IAAUS ble National Collegiate Athletic Association i 1910. 

I 1973 ble NCAA delt opp i Division I, Division II og Division III der skoler som tilhører Division I og II, men ikke III, har tillatelse til å gi stipendier til studenter som deltar i idrettslagene. Division I i amerikansk fotball er igjen delt opp i den høyere Division I-A og den lavere Division I-AA. Vanligvis tilhører de større skolene Division I mens de mindre tilhører Division II og III.

Dameidretten ble frem til starten av 1980-tallet organisert av Association for Intercollegiate Athletics for Women (AIAW), men omkring 1982 begynte NCAA å arrangere mesterskap også for damer, noe som førte til at AIAW ble lagt ned.

NCAA har ansvaret for idrettene amerikansk fotball (kun herrer), baseball (kun herrer), basketball, bowling (kun damer), bryting (kun herrer), fotball (soccer), friidrett (utendørs og innendørs), fekting, golf, ishockey, lacrosse, landhockey (kun damer), roing (kun damer), softball (kun damer), skiidrett (alpint og langrenn), skyting, svømming og stuping, tennis, terrengløp, turn, vannpolo og volleyball.

NCAA arrangerer totalt 88 nasjonale mesterskap i de ulike idrettene og divisjonene. Mesterskapet som får størst oppmerksomhet er NCAA Men's Division I Basketball Championship, som kalles March Madness. NCAA arrangerer intet nasjonalt mesterskap i Division I-A i amerikansk fotball der den nasjonale mesteren utpekes på annet vis.

Referanser
----------

1. ↑  NCAAs historie
2. ↑  NCAAs president

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) National Collegiate Athletic Association – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** NKC **·** MusicBrainz
 |
Åsane kirke Foto: Svein Harkestad 
**Åsane prosti**, inntil 2014 benevnnt **Arna og Åsane prosti**, er et tjenestedistrikt i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke tilsluttet Bergen kirkelige fellesråd. Det omfatter Osterøy kommune og bydelene Arna og Åsane i Bergen kommune, samt Ytre Sandviken i Bergenhus bydel i Bergen, med til sammen 67 000 innbyggere 1. januar 2015. Prosten har sete i Åsane.

*Åsane og Arna prosti* ble etablert i 1990 da prestegjeldene Arna, Ytre Arna, Biskopshavn, Eidsvåg, Salhus og Åsane ble fradelt Bergen domprosti. I 2014 ble kirkesognene på Osterøy overført til prostiet fra Nordhordland prosti, som deretter fikk navnet *Åsane prosti*. I tillegg ligger prestetjenesten ved Bergen fengsel og Bjørgvin fengsel under Åsane prosti. To prestestillinger er definert som fengselsprester.
 Fra 1. juni 2015 endret prostiet navn fra Arna og Åsane prosti til Åsane prosti.
Målformen i Åsane prosti er todelt. De fem sognene på Osterøy, samt Arna og Ytre Arna sogn har nynorsk som liturgisk målform. De øvrige sogn har bokmål.

Sogn og kirker i Åsane prosti
-----------------------------

*Bergen kommune:*

* Åsane prostisogn
	+ Åsane nye kirke
	+ Åsane gamle kirke
* Arna sogn
	+ Arna kirke
	+ Takvam kapell
* Biskopshavn sogn
	+ Biskopshavn kirke
* Eidsvåg sogn
	+ Eidsvåg kirke
* Salhus sogn
	+ Salhus kirke
* Ytre Arna sogn
	+ Ytre Arna kirke

*Osterøy kommune:*

* Bruvik sogn
	+ Bruvik kirke
* Gjerstad sogn
	+ Gjerstad kirke
* Hamre sogn
	+ Hamre kirke
* Haus sogn
	+ Haus kirke
* Hosanger sogn
	+ Hosanger kirke

Se også
-------

* Liste over kirker i Norge etter kommune

Referanser
----------

1. ↑  Den norske kirke: Prostier i Bergen kirkelige fellesråd
2. ↑  Bergen byleksikon
3. ↑  Endringar i prostigrenser
4. ↑  «Arna og Åsane prosti har frå 1. juni endra namn til Åsane prosti». Bjørgvin bispedømme. Besøkt 6. juni 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Prosti, fellesråd og sokn i Bjørgvin – frå 1. januar 2020
* Åsane prosti Arkivert 21. juli 2020 hos Wayback Machine. på Kirken.no

| * v
* d
* r
Prostier i Bjørgvin bispedømme |
| --- |
| 
* Bergen
* Bergensdalen
* Fana
* Hardanger og Voss
* Nordfjord
* Nordhordland
* Sogn
* Sunnfjord
* Sunnhordland
* Vesthordland
* Åsane

 |

| * v
* d
* r
Kirker i Åsane prosti |
| --- |
| Arna  **·** Biskopshavn **·** Bruvik **·** Eidsvåg **·** Gjerstad **·** Hamre **·** Haus **·** Hosanger **·** Salhus **·** Takvam **·** Ytre Arna **·** Åsane gamle **·** Åsane |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
**Lars Haukanes Krempig** (født 11. mai 1969) er en norsk naturfotograf, bosatt i Alta.

Krempig er oppvokst i fjellbygda Kyte på Voss. Han har studert pedagogikk ved Universitetet i Tromsø, vilt og fisk ved Norges landbrukshøgskole og utmarksforvaltning ved Høgskolen i Hedmark. Han er spesielt kjent for sine bilder fra Nordkalotten, Svalbard, Grønland og Alaska, og har levert bilder til en rekke bøker og tidsskrifter. Han har arbeidet som friluftslivslærer på Alta folkehøgskole siden 1997. 

Krempig er medlem av foreningen Norske Naturfotografer og er tilknyttet bildebyrået Samfoto.

Bibliografi
-----------

* *Jakten på Fjellrypa* (sammen med Stig Wallerheim), Pan Forlag (2004) ISBN 8292528024
* *FRI – friår, friluftsliv, friluftsbarn* (sammen med Inger Wallem Anundsen), Naturforlaget (2005) ISBN 9788276433678

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lars H. Krempig på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Krempigs hjemmeside
* (no) Øytun folkehøgskole Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
Peis i stua fra plassen Dekko i Torpo i Hallingdal, nå kyrkjestugu ved Torpo stavkirke. Til pipeløpet er det også montert en støpejernsovn.
Interiør fra Slottet i Oslo, fotografert av Anders B. Wilse i 1926. Rommet har ildsted imurstein med samme funksjon som en kakkelovn eller peis med dører og gnistfangerskjerm.  Foto: Oslo museum 
En **peis** er et murt, åpent ildsted med røykfang, vanligvis oppført i stein eller tegl og plassert innendørs.

Peisen avløste åren som ildsted i stuene på Østlandet og i Trøndelag i 1600- og 1700-årene. På Vestlandet, i Norde-Norge og blant skogfinner ble røykovn tatt i bruk eller videreført samtidig som peis ble innført på Østlandet. Innføring av peis (og etterhvert jernovn) medførte at den middelalderske boligskikken ble forlatt. Blant annet ble møbleringen lagt om ved at peisen ofte ble plassert i et hjørne mot koven og diagonalt overfor peisen var høysetet med hjørneskap og langbordet sto fremme hele tiden (i distrikter med røykovn var det lignende møblering). Eilert Sundt beskrev denne stueformen. I en årestue var åren et åpent bål midt på gulvet, og et hull i taket, ljoren, slapp røyken ut og lyset inn. Peisestuene fikk skorstein til over tak, og på grunn av steinen i selve peisen ble mye av varmen magasinert. I peisestuene lå peisen oftest i et hjørne, og den tjente både til matlagning, som varmekilde og som lyskilde. Da stuer fikk peis i stedet for åre ble ljoren i taket stengt for å hindre uønsket varmetap. Det medførte at denne lyskilden forsvant, og stuene måtte få lys fra vinduer i veggene. 

Peisen ble i løpet av 1800-årene avløst av jernovnen til oppvarming, og av komfyren til matlagning.

Omkring 1900 ble det moderne å anskaffe peis for hyggens skyld, først i byfolks hytter på landet, senere også i stuer i bymiljø. Moderne peiser kan plasseres både i et hjørne eller som *båspeis'* på en flat vegg. Ofte legges ildstedet og pipekonstruksjonen inne i og bak veggen (eller utenfor huset hvis det er en yttervegg). En vanlig type peis har en innsats av støpejern og er omgitt av luftekanaler som trekker kald luft inn gjennom ventiler nede ved gulvet og slipper oppvarmet luft ut øverst.

I senere tid er det også laget utepeiser, som kun er til hyggebrenning på terrasser og lignende.

Se også
-------

* Ildsted
* Ovn

Referanser
----------

1. ↑  Christensen, Arne Lie (1995). *norske byggeskikken*. Pax. ISBN 8253017355 Sjekk `|isbn=`-verdien: checksum (hjelp).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Titan** er en database hos det svenske Försvarets radioanstalt (FRA) der tele- og datakontakter (trafikkdata) lagres. Lagringen omfatter store mengder kommunikasjon som krysser Sveriges grenser, herunder svenskers telefonsamtaler og e-post. Informasjonen i databasen kan anvendes for trafikkanalyse, det vil si for å kartlegge enkeltpersoners kontaktnett, nettvaner eller internettelefoni, eller sosiogram.

Databasens eksistens var ukjent frem til 16. juni 2008 da den ble avslørt av journalisten Filip Struwe i SVT Rapport. Virksomheten som gjelder teletrafikk har pågått siden tidligst 1993 og internettrafikk kan ha blitt registrert siden 2000. Avsløringen viste et avvik fra regjeringens bilde av at FRAs innsamling og lagring har vært smal og kun begrenset til «ytre trusler». På tidspunktet for avsløringen skjedde lagringen med sletting etter 18 måneder, men dette ble endret fra 1. desember 2009 til 12 måneder. Kilden til SVT Rapports reportasje er blitt etterforsket av Säkerhetspolisen, men saken ble henlagt.

Referanser
----------

1. ↑  Frågor & Svar, fråga 5 *SVT Rapport* 2008-06-16 Arkivert 13. juni 2011 hos Wayback Machine.
2. 1 2  FRA lagrar svenska telesamtal och mejl Arkivert 14. august 2009 hos Wayback Machine. *SVT Rapport* 2008-06-16
3. ↑  FRA lagrar svenskars surfvanor *SVT Rapport* 2008-07-02
4. ↑  FRA-lagen medför massiv kartläggning av oskyldiga *DN Debatt*
5. ↑  2 § andra stycket förordningen (2007:261) om behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet *Regeringen*
6. ↑  Säpo ska utreda FRA-läckan *DN*
7. ↑  Ifrågasatt brott mot tystnadsplikt; nu nedläggning av förundersökning Arkivert 22. desember 2013 hos Wayback Machine. *Justitiekanslern*
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Hellas’ flagg Hellas |
| Boccia |
|  Paralympiske leker |
| Gull | London 2012 | BC3, par |

**Nikolaos Pananos** (født 29. mars 1968) er en gresk handikappet bocciaspiller, som konkurrerer i klassen BC3, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese eller andre funksjonshemminger, som ikke greier å holde og kaste ballen selv, men må bruke bocciarenne. 

Pananos har cerebral parese, og bruker rullestol. Han begynte med boccia i 2006, og begynte å konkurrere i 2007.

Karriere
--------

Han kom på 12.-plass ved EM i boccia 2009, som ble arrangert i Póvoa de Varzim i Portugal. Året etter kom han på 12.-plass ved VM i boccia 2010, og han fikk 27.-plass ved World cup 2011 i Belfast. Ved utgangen av 2011 var han rangert som nummer 20 i verden i klassen BC3.

Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London var han med på Hellas' lag som fikk gull i klassen BC3 for par, her spilte han sammen Maria-Eleni Kordali og Grigorios Polychronidis. Hellas slo her Portugal 4-1 i finalen. I den individuelle konkurransen ble han slått ut i 16.-delsfinalen, der han tapte 0-10 for Choi Ye-Jin.

Referanser
----------

1. ↑  IPC - *Nikolaos Pananos* Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. besøkt 1. desember 2012.
2. ↑  CPISRA - *Boccia European Championships 2009 - Regional Championships - Povoa de Varzim* Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 1. desember 2012.
3. ↑  CPISRA - *Boccia World Rank List - Friday, Dec 16 2011* Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 1. desember 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos IPC Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
* London 2012 - Nikolaos Pananos
* London 2012 - Athletics - Boccia (resultater PL 2012)
***Hadreule*** er en slekt biller i familien kjukeborere som lever i kjuker (Polyporaceae) som vokser på død ved. De kan være svært tallrike, det kan være hundrevis av biller av flere arter i en stor kjuke.

Utseende
--------

Små (0,5 – 4 mm), slanke, sylindriske biller, oversiden oftest sterkt hvelvet. Nesten glatte, fint hårete eller med lang utstående behåring. Lys brune til nesten svarte biller. **Hodet** er kort og bredt. Hos en del arter har hannene horn eller knøler på munnskjoldet eller ved **Brystskjoldets** (pronotum) fremkant. Antennene er forholdsvis korte og består av 8-10 ledd. De tre ytterste leddene danner en løst leddet kølle. Pronotum er bredere enn langt, som oftest sterkt hvelvet. **Dekkvingene** er mer eller mindre parallellsidige, gjerne sterkt hvelvet. Punktene danner som oftest ikke tydelige rekker. **Beina** er temmelig korte, framleggene (*protibiae*) har ofte karakteristiske utvekster i enden. Føttene er fire-leddete.

Levevis
-------

Kjukeborerne er knyttet til kjuker eller poresopper (Polyporaceae), mens noen få arter lever kun på barksopp (Corticiaceae). Både larvene og de voksne billene gnager ganger i fruktlegemene til soppen. Ofte angriper kjukeborerne kjuker som er levende, og starter angrepet i de eldre delene (flerårige kjuker) eller borer seg rett inn i fruktlegemet (ett-årige kjuker). De ulike artene kan foretrekke ulike arter av kjuker i ulike nedbrytingsstadier. Livssyklusen er ganske kort, hele utviklingen er gjerne unnagjort på 8-10 uker. Noen arter (ikke de norske) er parthenogenetiske, det vil si at det bare finnes hunner og den nye generasjonen utvikler seg fra ubefruktede egg. Kjukeborerne har mange naturlige fiender, blant annet kortvinger, maurbiller, hettebiller, snylteveps og gallmygg.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Holarktis og i Australia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
				+ Familien **kjukeborere**, Ciidae
					- Underfamilien Ciinae
						* Slekten ***Hadreule*** Thomson, 1859
							+ *Hadreule australiense* Lawrence, 2016
							+ *Hadreule blaisdelli* (Casey, 1900)
							+ *Hadreule elongatula* (Gyllenhal, 1827) - finnes i Norge
							+ *Hadreule explanata* Lawrence, 1971
							+ *Hadreule pacifica* Souza-Gonçalves, Lopes-Andrade & Lawrence, 2020
							+ *Hadreule subrobusta* Miyatake, 1955

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Kilder
------

* Silfverberg, H. 2004. *Enumeratio nova Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae.* Sahlbergia Vol. 9:1, 1-111.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
* Bugguide.net - Ciidae. Med bilder av nordamerikanske arter.
Notre Dame de Valère, Sion
**Sion** (fransk, tysk: *Sitten*, wallisertysk: *Sittu*, latin: *Sedunum*) er hovedstaden i kantonen Valais i Sveits.

Historie
--------

Arkeologiske utgravninger har vist at området har vært bebodd siden stenalderen. Da det keltiske Wallis ble erobret av romerne i år 15 f.Kr. oppstod kolonien Sedunum. I 580 ble Sedunum sete for biskopen av Martigny, og fra 999 ble biskopen også verdslig hersker over området.

Demografi
---------

Byen har 34 708 innbyggere (2018). Selv om byen tradisjonelt var tospråklig (fransk/tysk) og over 50 % snakket tysk i 1870, har det franske språket i stor grad fortrengt tysk i nyere tid. Omkring 70 % av innbyggerne snakker idag fransk, 5 % tysk og 5 % italiensk, de øvrige er utlendinger.

Kultur og severdigheter
-----------------------

### Museer

I Sion finnes flere museer, deriblant et naturhistorisk museum, et arkeologisk museum, og *Musée de Valère*, som utstiller blant annet våpen og uniformer.

### Bygninger

Karakteristisk for Sion er det middelalderlige bybildet, omgitt av klippene Valère (621 m) med valfartskirken Notre-Dame de Valère (12./13. årh.) og Tourbillon med ruinen av det tidligere biskoppelige slottet fra det 13. århundre.

I gamlebyen ligger den severdige katedralen Notre-Dame-du-Glarier fra det 15. århundre, med et romansk tårn fra det 12. århundre.

Sydvest for katedralen ligger kirken St-Théodule. Den ble påbegynt 1516 i sengotisk stil, men først ferdigstilt to århundrer senere. Betydelig lenger øst ligger rådhuset, bygget mellom 1657 og 1665 i renessansestil. I trappeforhuset kan romerske innskrifter sees.

### Vintersport

Fra Sion er flere av de viktigste vintersportsstedene i Wallis tilgjengelig, og Sion har flere ganger konkurrert om å få olympiske vinterleker til byen. Til lekene i 2006 ble byen regnet som favoritt, men tapte.[]

Vindyrking
----------

Sion har et mildt klima, og er etter Satigny og Chamoson det viktigste vinområdet i Sveits. Kjente viner fra Wallis er den hvite Fendant og den røde Pinot Noir samt Dôle. Den største vindyrkersammenslutningen i Sveits, Provins, har sitt hovedsete i Sion.[]

Transport
---------

Sion ligger ved jernbanelinjen Lausanne-Brig og ved den engang viktige alpe-transittstrekningen Lausanne-Simplon-Domodossola. Byen har en liten flyplass, som ligger et stykke vest for byen.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Arealstatistik Standard - Gemeinden nach 4 Hauptbereichen». BFS. Besøkt 13. januar 2019.
2. 1 2  ; besøksdato: 2. juni 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** HDS **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
*Se også Super Nintendo Entertainment System (SNES)*
Et **snes** er en gammel mengdeenhet som tilsvarer 20 enheter eller stykk. Ordet *snes* er avledet av det norrøne ordet *sneis*, som betyr pinne eller tynn kvist. *Snes* betyr egentlig det antallet av noe som er tredd inn på en pinne.

**Eksempler på bruk:**

* *et snes år* – cirka tjue år
* *et snes egg* – tjue egg

**Avledede størrelser:**

* *dusin* / *tylft* = 12
* *simmer = 2 snes = 40*
* *skokk* = 5 *dusin* eller 3 *snes* = 60
* *øll* – fire *snes* – 80
* *storhundre* = 10 tylft = 120
* *gross* = 12 *dusin* = 144
* *storgross* = 12 *gross* = 1728

**Andre måleenheter:**

* *tomme* = 1/12 *romersk fot*
* *linje* = 1/12 *tomme*
* *skrupel* = 1/12 *linje*
* *punkt* = 1/12 *skrupel*

Snesland
--------

Snes har også vært i bruk som kvadratmål i Skandinavia. I Dalarna i Sverige var et **snesland** et jordstykke som ga et snes såkorn i avkastning. Før 1665 utgjorde et snesland 9 bandland eller 324 kvadratalen. Etter 1665 var det imidlertid vanlig å definere et snesland som 10 bandland eller 340 kvadratalen. I Sverige tilsvarte dette 1/40 tønneland eller ca. 126,9 m². Et snesland tilsvarte dessuten 1/10 kistland eller 1/20 spannland.

Se også
-------

* Norske måleenheter

Eksterne lenker
---------------

* «Gamle norske måleenheter», fra nettstedet maritimt.net

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Norsk speciedaler fra 1628, reversen med riksvåpenet. På adversen portrett av kong Christian IV.
**Riksdaler** var en myntenhet i Danmark-Norge og Sverige. Opprinnelsen var en daler, en stor mynt av sølv, først utmyntet omkring 1518 i Joachimsthal (derav navnet) i Böhmen, nå i Tsjekkia. Vekten var én unse, ca. 27,2 g, med et sølvinnhold på 95,5 %.

Bakgrunn
--------

*Thaler* ble snart preget i andre land, i Tyskland som reichsthaler, i engelsktalende land som dollar og i Norden som daler. I Danmark ble den første daleren slått under Christian III i 1537, og fra 1544 til 1813 var riksdaleren hovedmynt i Danmark-Norge.

I Danmark-Norge ble en rigsdaler delt i 4 mark eller 96 skilling. Rigsdaleren dannet grunnlaget for landets myntsystem fra 1500-tallet til 1813. Den ble vanligvis ikke utgitt som egen mynt. Mynten veide ca. 25 g, og sølvinnholdet var nær konstant i hele perioden. 

Speciedaleren var hovedmynten i myntsystemet. Kronemynten var en mellomstor sølvmynt verd 2/3 speciedaler (1 riksdaler/4 mark) All småmynt ble betegnet som kurantmynt. Kronemynt ble innført i 1618. 

1 krone = 1 1/2 riksdaler species = 126 skilling. I 1625 ble kronen redusert og tilsvarte da 1 1/3 riksdaler species. Kronebetegnelsen gikk da over på halvkronen, også kalt slettdaler. 

*Kurantdaleren* ble tatt i bruk som regneenhet i 1695. 1 riksdaler kurant var lik en sum i småmynt med pålydende verdi lik det offisielle fastsatte antall skilling i en speciedaler. Verdiforholdet mellom species og kurant vekslet derfor.

1813–1816: Riksbankdaler
------------------------

Da Riksbanken ble opprettet i 1813, ble det innført en ny pengeenhet, riksbankdaler (Rbdlr.). Dens verdi ble satt til 1/2 speciedaler, men kursen for riksbankdaleren sank hurtig.

1816–1875: Speciedaler, ort og skilling
---------------------------------------

Norges Bank ble opprettet i 1816, og fra samme år gjaldt et nytt myntsystem: 1 speciedaler = 5 ort = 120 skilling. Ved overgangen til kronemynt i 1875 ble 1 speciedaler satt til 4 kroner.

Fra 1875: Kroner og øre
-----------------------

I oktober 1875 sluttet Norge seg til den skandinaviske myntunion. Myntenheten ble 1 krone = 100 øre. 

1537: 1 riksdaler = 3 mark = 48 skilling

1582: 1 riksdaler = 4 mark = 64 skilling

1602: 1 riksdaler = 4 mark = 66 skilling

1609: 1 riksdaler = 4 mark = 68 skilling

1610: 1 riksdaler = 4 mark = 74 skilling

1616: 1 riksdaler = 4 mark = 80 skilling

1618: 1 riksdaler = 84 skilling

1624: 1 riksdaler = 100 skilling

1625: 1 riksdaler = 6 mark = 96 skilling

Eksterne lenker
---------------

* Norges Bank – Verdier i norske – kroner priskalkulator
* Norges Bank – Pengeeiningar i Noreg frå 1514
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Russlands flagg Russland |
| Bueskyting |
|  Paralympiske leker |
| Sølv | London 2012 | Recurve stående |
| Gull | London 2012 | Recurve lag |

**Oleg Sjestakov** (født 30. april 1990) er en russisk funksjonshemmet bueskytter, som konkurrerer i klassen ST.

Meritter
--------

Ved EM i para-bueskyting i 2010 i Vichy i Frankrike kom han på 9.-plass individuelt og han deltok på det russiske laget som vant gull i lagkonkurransen. Året etter deltok han i VM 2011 i Torino i Italia, der han kom på 4.-plass individuelt, og gull i lagkonkurransen. 

Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London fikk han sølv individuelt med buetypen recurve, i klassen for stående utøvere. I plasseringsrunden fikk han niende beste poengsum av de 24 som deltok, med 608 poeng. I kvartfinalen slo han tyrkiske Zafer Korkmaz 6-4, og i semifinalen slo han lagkamerat Mikhail Oyun med 6-2. I finalen tapte han 7-3 for Timur Tutsjinov.

Han deltok også i lagkonkurransen, der det russiske laget vant gull, etter å ha slått Sør-Korea 206-200 i finalen. Tutsjinov deltok der sammen Mikhail Oyun og Timur Tutsjinov.

Referanser
----------

1. ↑  London 2012 - *Men's Individual Recurve - W1/W2*, besøkt 8. september 2012.
2. ↑  London 2012 - *Men's Team Recurve - Open*, besøkt 8. september 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Profil på Para-archery.com[*død lenke*]
* London 2012 - Oleg Shestakov
**Saros-syklusen** er en ekliptisk periodisitet som tidigere ble benyttet til å beregne solformørkelser og måneformørkelser. Syklusens periode, som var kjent alt for kaldeerne i Babylon, avhenger av tre ulike periodisiteter hos månens bane og omfatter 18 år 11 døgn og 8 timer.

Saros-syklusen er svært anvendbar når det gjelder å forutsi tidspunkter, da nær identiske formørkelser kommer til å inntreffe. Dens opphav ligger i at man oppdaget at 223 synodiske måneder er omtrent like med 239 anomalistiske måneder og også omtrent like med 242 drakoniske måneder – en tilnærming som er god innenfor ca to timer.

Kilder
------

* Grönstrand, H.O.: «Saroscykeln – dess egenskaper och betydelse» i *Populär Astronomisk Tidskrift*, Årgång 31(1950), side 23-39.

Eksterne lenker
---------------

* Eclipses and the Saros – Om formørkelser på NASAs nettside
* Eclipses and the Saros Cycle
* Eclipse Search – 5 000 år med formørkelsedata, søkbar etter type, størrelsesorden, Saros-tall eller år.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Brasils flagg Brasil |
| Boccia |
|  Paralympiske leker |
| Gull | London 2012 | BC4, individuelt |
| Gull | London 2012 | BC4, par |
| Gull | Beijing 2008 | BC4, individuelt |
| Gull | Beijing 2008 | BC4, par |

**Dirceu José Pinto** (født 10. september 1980, død 1. april 2020) var en brasiliansk handikappet bocciaspiller som konkurrerte i klassen BC4, som er en av klassene for utøvere med alvorlige funksjonshemminger, som ryggmargsskade, duchennes muskeldystrofi eller tetraplegia, men ikke cerebral parese. 

Han var født med duchennes muskeldystrofi, men ble ikke funksjonshemmet før ved tolvårsalderen.

Karriere
--------

Pinto kom på niende og sisteplass i det panamerikanske mesterskapet i boccia i 2005. Han kom også på niendeplass i VM i boccia i 2007.

I Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing i Kina fikk han gull både individuelt og i parkonkurransen. I parkonkurransen spilte han sammen Eliseu Santos.

Han fikk gull i VM i boccia 2010 (CPISRA Boccia World Championships), foran Stephen McGuire og Eliseu dos Santos, og i 2011 kom han på tiendeplass i klassen BC4 i CPISRA Boccia World Cup 2011, bak sine landsmenn Ho-Won Jeong og Ye-Jin Choi. Ved utgangen av 2011 var han rangert som nummer 5 i verden i sin klasse.

I Paralympiske sommerleker 2012 i London fikk han gull individuelt i klassen BC2. Han slo kinesiske Kai Zhong 7-1 i semifinalen og Zhiqiang Yan 8-0 i finalen. I lagkonkurransen ble Brasil slått ut i kvartfinalen, etter tap 11-1 mot Thailand.

Referanser
----------

1. ↑  IPC - *Pinto Dirceu* Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. besøkt 26. oktober 2012.
2. ↑  CPISRA- *World ranking list of BC1 Wednesday, Nov 19 2008* Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 26. oktober 2012.
3. ↑  CPISRA - *Boccia World Rank List 2011* Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 26. oktober 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos IPC Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
* London 2012 - Dirceu Jose Pinto
* London 2012 - Athletics - Boccia (resultater PL 2012)
**Bengt Trygve Eidem** (født 1. juli 1977 i Trondheim) er en norsk kommunikasjonsdirektør og tidligere politiker (H).

Familie og karriere
-------------------

Han vokste opp på Byåsen i Trondheim som sønn Per Eidem og Kristin Ramberg. Han bor i Trondheim, og er samboer med politietterforsker Kristin Onsøien, som han har barn med.

Han gikk allmennfaglig linje ved Adolf Øiens skole 1993–1996, deretter avtjente han verneplikten og gikk Luftforsvarets befalsskole og Politihøgskolen. Han har også ex.phil. og diverse fag fra TØH.

Eidem meldte seg inn i Unge Høyre i 1992. Han var formann i Sør-Trøndelag Unge Høyre 1996–1998, ansatt som valgkampsekretær i Nord-Trøndelag Høyre i 1997 og medlem av Unge Høyres sentralstyre 1998–2002. Eidem var innvalgt i Trondheim bystyre 1995–1999 og 2007–2011, den første perioden som bystyrets yngste representant.

Eidem var politibetjent i Moss 2003–2004, politisk rådgiver for statsråd Kristin Krohn Devold i Forsvarsdepartementet under Bondevik-regjeringen 2004–2005, analytiker i PST 2005–2007, kommunikasjonsrådgiver i Røe kommunikasjon i Trondheim 2007–2010, presseoffiser ved den norske ISAF-styrken i Meymaneh i Afghanistan i 2008, fagsjef for samfunnskontakt i Norsk olje og gass 2010–2013 og seniorrådgiver for samfunnskontakt i Statoil 2013–2016. I 2016 gikk Eidem til stillingen som kommunikasjonsdirektør i TrønderEnergi.

Kreftsykdom
-----------

Eidem ble mye omtalt[*av hvem?*] som kreftpasient, da han fikk en meget aggressiv form for blodkreft (akutt myelogen leukemi) i januar 2005. Han opprettet et eget nettsted, og skrev blogg om å ha kreft og kampen for å finne en benmargsdonor som passet. Etter gjennomført benmargstransplantasjon sto han fram som friskmeldt i september 2005. I 2005 ble Eidem kåret til Årets trønder, utdelt av *Adresseavisen*, for sin åpenhjertige og tøffe kamp mot kreften[]. I februar 2009 meldte *Adresseavisen* at Eidem på nytt hadde fått kreft, og i april samme år meldte *VG* at han hadde blitt frisk for andre gang. Eidem har vært styremedlem i Kreftforeningen.

Litteratur
----------

* Eriksen, Hege Moe (medforfattere Bengt Eidem og Lars Øy) (2005). *Blodig alvor. Bengt Eidem, en dokumentar*. Oslo: Papp forlag. ISBN 82-92747-00-1.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Valle, Viggo og Johansen, John Magne (12. november 2009). «Bengt Eidem – Stjerneklart». NRK. Besøkt 10. mars 2016. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  Nergård, Halldis (9. april 2011). «Bengt og Kristins baby». *Adresseavisen*. Arkivert fra originalen 11. mars 2016. Besøkt 10. mars 2016.
3. ↑  «Bengt Eidem». Høyre. Arkivert fra originalen 2. august 2012.
4. ↑  Bævre, Ann Iren (8. januar 2016). «Bengt Eidem til Trønderenergi». *Adresseavisen*. Besøkt 10. mars 2016.
5. ↑  Nergård, Halldis (21. februar 2009). «Bengt Eidem syk igjen». *Adresseavisen*. Besøkt 10. mars 2016.
6. ↑  Bjørnås, Sun Iren (23. april 2009). «Bengt Eidem har slått tilbake kreften for andre gang». *VG*. Besøkt 10. mars 2016.

Portaler: Konservatisme | Trondheim
**Wet lease** er et leiearrangement hvor et flyselskap leier ut til et annet flyselskap (leietaker), et fly med fullstendig besetning, besørger vedlikehold og forsikring m.v. Leietaker betaler for den tiden flyet benyttes og holder drivstoff, betaler landingsavgifter, skatter og andre utgifter forbundet med driften. Flyet bruker leietakers flight number. En wet lease varer vanligvis fra en måned til to år. Leieforhold under en måned blir vanligvis betraktet som et «ad-hoc charter». Wet lease benyttes ofte for å dekke behovet for ekstra fly i høysesong, når selskapets egne fly må undergå større vedlikehold eller for å dekke inn behov ved opprettelse av nye ruter.

Bakketjenester blir vanligvis utført av leietaker. Ved lengre leieforhold blir flyet vanligvis malt som leietakers øvrige fly og utad fremtrer det som leietakers eget. 

Ofte bruker leietaker sin egen kabinbesetning og i slike tilfeller er leieforholdet en «damp lease»

«Dry lease» refererer til kun leie av fly uten besetning og leietaker besørger alle driftsutgifter.

Se også
-------

* Dry lease

Referanser
----------

1. ↑  Aircraft Leasing: ACMI, Dry / Wet Lease Definition

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |