recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Storemyr-Fagerbakken landskapsvernområde** omfatter et areal på 276 dekar (mål) sørøstligst på øya Hvasser i Færder kommune på vestsida av Oslofjorden. Det ble opprinnelig vernet i 1980.

Landskapsvernområdet
--------------------

Landskapsvernområdet omfatter et areal som for en stor del er skogbevokst. Skogen er en blandingsbestand som hovedsakelig består av varmekjære lautrær. Hassel er en dominerende art, sammen med osp, kirsebær, ask, alm og furu. I sumpområdene vokser svartor. 

Tørre enger med kubjelle og en rekke andre arter finnes i området. I sumpområdene finnes gul sverdlilje. Mange fuglearter trives i området, bl.a. nøtteskrike og nattergal. Rådyr, rødrev og grevling ser en stadig spor etter. Liten salamander og spissnutefrosk finnes i verneområdet og i dammer like utenfor. Flere rødlisteførte øyenstikkere finnes også. 

Tidligere ble arealet brukt til sommerbeite for husdyr.

Det ligger et antall fritidsboliger innen verneområdet; dette er bebyggelse som eksisterte før vernet ble etablert.

* I naturvernområdet er det plantelivsfredning. Blandingsskogen er dominert av varmekjære løvtrær. Turstiene blir ryddet, men gamle trær blir liggende.  Forvrengt panorama: Mars 2021I naturvernområdet er det plantelivsfredning. Blandingsskogen er dominert av varmekjære løvtrær. Turstiene blir ryddet, men gamle trær blir liggende.  Forvrengt panorama: Mars 2021
* Sumpskog ved Jørestrandveien til hytter i turområdet  Forvrengt panorama: April 2021Sumpskog ved Jørestrandveien til hytter i turområdet  Forvrengt panorama: April 2021

Kulturminner
------------

Liten labyrint- eller innhegningsliknende steinstreng fra jernalderen sørøst i skogen. Foto: April 2021 
Innen landskapsvernområdet ligger flere arkeologiske lokaliteter; dette er automatisk fredede kulturminner. Ett av dem er en sjelden labyrint-liknende steinstreng på ca. 9 x 9 meter. Den er laget av kun ett lag stein og er 0,1 m høy. Den beskrives som en innhegning i miniatyr. To liknende finnes på Tisler i Østfold, og i Sør-Sverige en funnet 20–30 stykker. Kulturminnet karakteriseres som en «rituell-kultisk lokalitet». En antar at dette kulturminnet er fra jernalderen, en periode som i Norge strekker seg fra ca. 500 fvt.–1050 evt.

Like ved ligger en liten gravrøys, også den antagelig fra jernalderen.

* Mindre gravrøys, antakelig fra jernalderen, ved stien sør i skogen (steinene til venstre for midten av bildet). Forvrengt panorama: April 2021Mindre gravrøys, antakelig fra jernalderen, ved stien sør i skogen (steinene til venstre for midten av bildet). Forvrengt panorama: April 2021

Referanser
----------

1. ↑  Miljødirektoratet om «Storemyr - Fagerbakken landskapsvernområde med plantelivsfredning»
2. ↑  Rituell-kultisk labyrint på Storemyr
3. ↑  Gravrøys på Storemyr

Kilder
------

* Informasjonstavle publisert av Fylkesmannen i Vestfold.
* Riksantikvarens Kulturminnesøk besøkt 21.04.2021

Eksterne lenker
---------------

* Forskrift om vern for Storemyr – Fagerbakken landskapsvernområde i lovdata.no
* Faktaark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Fredriksvern verft naturminne**, i 1930 ble ett lindetre, to asketrær og to eiketrær på Fredriksvern verft fredet.

Lindetreet er 17 meter høyt, og stammen har en omkrets i brysthøyde på 3 meter. De to asketrærne står i nærheten av vakta ved den gamle inngangen til militærleiren. Det vestre treet er 19 meter høyt, og stammen har en omkrets i brysthøyde på 3 meter. Det østre treet er 17 meter høyt, og har en omkrets i brysthøyde på i underkant av 2,5 meter.

Eiketrærne er store og velutviklede, trærne er en del av hageanlegget til kommandantboligen. Trærne har en høyde på 17 meter, og har en omkrets i brysthøyde på 280-240 centimeter.

Referanser
----------

1. ↑  «Fredriksvern verft naturminne». *Fylkesmannen i Vestfold og Telemark*. Besøkt 18. april 2018.
2. ↑  «Naturbase/ Fredriksvern verft naturminne». *faktaark.naturbase.no*. Besøkt 18. april 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Fredriksvern verft naturminne Arkivert 9. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
* Naturbase Faktaark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Naturbase
 |
**Lindhøy naturminne** på Tjøme i Færder kommune, opprinnelig bestående av en gruppe lindetrær og et bøketre, ble opprettet i 1970.

Lindetrærne står i krysset på Lindhøy, hvor hovedveien deler seg. Lindetrærne står på en liten bergnabb, og vokser på nesten bart fjell. Lindetrær kan bli svært gamle, kanskje opp mot 1 000 år. I Norge blir trærne opptil 30 meter høye. Nye lindetrær dannes ofte fra rotskudd, eller rotslående greiner.

Vestfold har flere fredede bøkeskoger, men bare på Lindhøy har et enkeltstående bøketre vært fredet. På grunn av at treet var i dårlig forfatning og angrepet av sopp, utgjorde det en sikkerhetsrisiko og ble felt i 2021. Fredningen ble opphevet 22. januar 2022.

Referanser
----------

1. ↑  «Lindetrær og bøketre på Lindhøy naturminne». *Fylkesmannen i Vestfold og Telemark*. Besøkt 24. mai 2018.
2. ↑  (no) Lindhøy naturminne i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Eksterne lenker
---------------

* Lindetrær og bøketre på Lindhøy naturminne Arkivert 10. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
* Faktaark Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Hans Petter Aas** (født 22. september 1880 i Tromsø, død 5. august 1960) var en norsk fagforeningsmann og politiker, hjemmehørende i Norges Kommunistiske Parti.

Aas ble fagorganisert i 1906, og leder av Norsk bokbinder- og kartonasjearbeiderforbund i 1914. Dette vervet hadde han helt til 1930. I årene 1920 til 1923 og 1927 til 1929 satt han også i AFLs sekretariat. I sekretariatet ugjorde han sammen med Elias Volan en klar opposisjon. De var begge frontfigurer i datidens store fagligpolitiske strider i AFL, både når det gjaldt norske streikekamper og spørsmål om fagbevegelsens internasjonale tilknytning. Begge ble ekskludert i 1929.

Partipolitisk hadde han først flere verv i Arbeiderpartiet, som formann i Grorud kretsforening av DNA og som sekretær i Aker Arbeiderparti. Han var også medlem av Akers herredsstyre. Da NKP ble dannet ved den store partisplittelsen i 1923 fulgte Aas kommunistene. En tid satt han også i partiets ledelse. Han var forretningsfører i NKPs sentrale avis *Arbeideren* i Oslo, deretter i partiets Vestlands-avis *Arbeidet* i Bergen. Senere arbeidet Aas som bokbinder og revisor.

Aas var esperantist, og sentral da Arbeidernes esperantoforbund kom i stand i 1924, med bred støtte både fra fagbevegelsen og arbeiderpartiene: AFL rykket ut sammen med NKP, DNA og NSA. I et felles opprop understreket de esperantismens betydning for klassekampen.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1920, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Hans Petter Aas, (22.september 1880 - 05.august 1960).», besøkt 29. september 2023[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  DIS, Norske Gravminner
4. ↑  «Aas, Hans», *Arbeidernes leksikon* bind VI, Arbeidermagasinets forlag (1936)
5. ↑  «En gammel partiveteran død», *Friheten* 9. august 1960.
6. ↑  Side 297. Einhart Lorenz: *Det er ingen sak å få partiet lite. NKP 1923–1931*, Pax, Oslo (1983) ISBN 82-530-1255-1
7. ↑  Side 522. Per Maurseth: *Gjennom kriser til makt 1920-1935*. Bind 3 av Arbeiderbevegelsens historie i Norge. Tiden (1987) ISBN 82-10-02753-0.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Nils Andreas Bjørhovde** (født 30. august 1871 i Eid i Nordfjord, død 4. februar 1947 i Harstad) var en norsk skolemann, avholdsmann, indremisjonsleder, politiker og forfatter.. Han var onkel av arkitekten Sigurd Bjørhovde.

I 1932 ga han under psevdonymet *Nils Weed* ut boken *Firkløveret fra Hindøya* på Lutherstiftelsens forlag. Samme år ga datteren Herdis Bjørhovde ut sin eneste bok, ungpikeromanen *Til Lykkeland*, på Windju Simonsens forlag. Begge bokutgivelsene var illustrert av Karl Dahl.

Nils Bjørhovde var bestyrer for folkeskolen i Harstad. I 1907 ble han innvalgt i Harstad kommunestyre som kandidat på *Avholdsfolkets liste*. Ved valget i 1910 er han ikke oppført som innvalgt, men i 1913 ble han valgt inn som representant for *Avholdspartiet*, og gjenvalgt i 1919, 1922 og 1925. Fra 1927 var han medlem av styret i Harstad Sparebank.. Han var også medlem av Troms kooperative fylkeslags første styre.

Som sentral lederskikkelse i Det norske lutherske Indremisjonsselskap var han en av hovedtalerne på *Det frivillige stiftsmøte i Bodø i 1923*, der folkeskolens undervisning ble drøftet.

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Nils Andreas Bjørhovde, født Nordfjordeid, (30.august 1871 - 04.februar 1947).», besøkt 29. september 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Nils Bjørhovde registrert i Folketellingen av 1910
3. ↑  Intervju med dattersønnen Jan Parow på nettstedet harstadklubben.no
4. ↑
5. ↑  Nasjonalbibliotekets registrering av Nils Bjørhovdes bok *Firkløveret fra Hindøya*
6. ↑  Oversikt på lokalhistoriewiki.no over kommunestyrerepresentanter i Harstad i perioden 1904-1964
7. ↑  Om Harstad Sparebank på lokalhistoriewiki.no
8. ↑  Om Troms kooperative fylkeslag på lokalhistoriewiki.no
9. ↑  Artikkel om møtet på lokalhistoriewiki.no

Portal: Litteratur
**Magellan-tåre** (*Fuchsia magellanica*) er en liten, løvfellende busk med en opprett, tett vekstform. Greinene er først stivt opprette, men senere blir de lett hengende. Barken er først vinrød og glatt, men senere blir den brun og oppsprukket. Knoppene er kransstilte eller – sjeldnere – motsatte. Bladene er lansettformet med tagget rand. Oversiden er blank og mørkegrønn, mens undersiden er lysegrønn. Blomstringen skjer over en lang periode fra slutten av juli til midt i oktober. Blomstene henger enkeltvis ned fra bladhjørnene på tynne, røde stilker. Blomsten har fire utstående, røde begerblader og fire små, fiolette kronblader. Pollenbærere og griffel rager langt nedenfor blomsten. Fruktene er saftige bær, som i milde kyststrøk på Sørvestlandet kan bli modne etter en god sommer og høst. I så fall spirer frøene villig, men med planter av meget blandet kvalitet.

Rotnettet består av noen få, høytliggende hovedrøtter med mange, fint forgreinede siderøtter. I hjemlandet pollineres arten av kolibrier. Her i landet klarer insekter det samme. Fruktene er spiselige og forhandles i Chile under navnet *chanchitos*.

I hjemlandet blir den 5 × 5 m (50 × 50 cm/år). I Norge blir den 1,5 × 1,5 m(25 × 25 cm/år), og dersom den dyrkes utendørs fryser den selv i gode områder helt ned i løpet av vinteren. 

Denne arten vokser på meget fuktige steder i Chile og Argentina: langs vannløp, ved fosser og i fuktige skoger helt ned til Ildlandet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Magellan-tåre* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Magellan-tåre* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *Magellan-tåre* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Magellan-tåre* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Magellan-tåre* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Magellan-tåre* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Magellan-tåre* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Fuchsia magellanica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Fuchsia magellanica* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Fuchsia magellanica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Bryllupsnatten*** (kinesisk: 喜宴; pinyin: *Xǐyàn*; Wade–Giles: *Hsi yen*) er en taiwansk langfilm fra 1993, regissert av Ang Lee

Filmen ble vist under Filmfestivalen i Berlin i 1993, hvor den vant Gullbjørnen.

Handling
--------

Wai-Tung Gao og Simon er et lykkelig homofilt par, som bor på Manhattan. Wai-Tung er i slutten av 20-årene, så hans tradisjonelle foreldre er ivrige etter å se ham gifte seg og få et barn - og fortsette familie-linjen deres. Men på denne tiden kunne ikke to menn gifte seg lovlig med hverandre, i New York. Foreldrene til Wai-Tung forsøker å bruke en dating-tjeneste i håp om å finne en passende kjæreste til sønnen deres, forsøker han og Simon å stoppe dette ved å finne på en rekke umulige krav. De krever at kjæresten må være en opera-sangerinne, legger til hvor høy hun må være, ha to doktorgrader, og snakke minimum fem språk. 

Men dating-tjenesten lokaliserer faktisk en kinesisk kvinne som synger vestlig opera, og snakker fem språk. Hun har forståelse for Wai-Tung når han forklarer dilemmaet hans, ettersom hun også forsøker å skjule sitt eget forhold - med en hvit mann. På Simons insistering bestemmer Wai-Tung seg for å gifte seg med en av leietakerne hans, Wei-Wei, en pengeløs kunstner fra fastlands-Kina som trenger oppholdstillatelse. I tillegg til å hjelpe Wei-Wei, håper Simon og Wai-Tung at dette kan berolige Wai-Tungs foreldre. Før Wai-Tungs foreldre kommer, må Simon lære seg mer om Wai-Tungs vaner, kropp og livsstil for å overbevise foreldrene deres.

Men Mr. og Mrs. Gao kunngjør at de ønsker å besøke Taiwan, med gaver og 30 000 dollar for å arrangere et stort, ekstravagant bryllup for sønnen deres. De tror at sønnen er involvert med en meget velstående kvinne, av høy sosial klasse. Wai-Tung tør ikke fortelle foreldrene sannheten, og at han har løyet for dem, fordi faren (en pensjonert offiser fra Den nasjonale revolusjonshær) nettopp har kommet seg etter et alvorlig hjerneslag. Som en del av denne løgnen introduserer Wai-Tung også Simon, som sin utleier i steden for kjæresten sin.

Medvirkende
-----------

* Winston Chao - Wai-Tung Gao
* May Chin - Wei-Wei Gu
* Kuei Ya-lei - fru Gao
* Sihung Lung - hr Gao
* Mitchell Lichtenstein - Simon

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på dagbladet.no» **(norsk)**. Besøkt 6. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bryllupsnatten* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Bryllupsnatten* på Hong Kong Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Bryllupsnatten* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Bryllupsnatten* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Bryllupsnatten* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Bryllupsnatten* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Bryllupsnatten* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Bryllupsnatten* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Bryllupsnatten* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Bryllupsnatten* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** SUDOC
 |
Roberto Jefferson var varsleren i korrupsjonsskandalen.
**Mensalão-skandalen** (portugisisk: *Escândalo do Mensalão*) fant sted i Brasil i 2005 og truet med å felle regjeringen til Luiz Inácio Lula da Silva. *Mensalão* er et nyord for «stor månedlig betaling» (*salário mensal* eller *mensalidade*). Skandalen startet den 6. juni 2005, da det brasilianske kongressmedlemmet Roberto Jefferson sa til avisen Folha de S. Paulo at det regjerende Partido dos Trabalhadores (PT) hadde betalt en rekke kongressmedlemmer tretti tusen reais hver måned for at de skulle stemme for lovgivning favorisert av regjeringspartiet. Midlene ble sagt å stamme fra reklamebudsjettene til statlige eide selskaper, kanalisert gjennom et reklamebyrå eid av Marcos Valerio. Flere av president Lulas nøkkelrådgivere gikk av som en følge av skandalen, mens en rekke kongressmedlemmer fikk valget mellom å fratre eller å bli utvist fra kongressen, men presidenten selv fortsatte og ble gjenvalgt i 2006. Skandalen brakte også frem udokementerte påstander om ulovlige valgkampbidrag fra Cuba og de ​​Colombias revolusjonære væpnede styrker, og om politiske forbindelser til mordet på Celso Daniel, ordfører i byen Santo André.

Referanser
----------

1. ↑  Ivo Patarra. «O Chefe (Sjefen)». Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 17. februar 2019.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 22. april 2018. Besøkt 17. februar 2019. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Bibliofilklubbens generalforsamling i 1929 på Victoria Hotel i Oslo
Generalforsamling i Walmart i 2010
En **generalforsamling** er den øverste myndighet i en organisasjon eller aksjeselskap. Det innebærer som regel et møte hvor alle medlemmene i en organisasjon eller alle eierne i et aksjeselskap er kalt inn.

I mange frivillige organisasjoner kalles den øverste myndigheten årsmøte eller landsmøte.

Generalforsamlingen velger styre og eiernes representanter til bedriftsforsamlingen i et selskap.

Norge
-----

Utdypende artikkel: Generalforsamling (Norge)

I Norge kan en generalforsamling også bare bestå av én person hvor det bare er en eier i et aksjeselskap eller som i Vy eller NRK hvor henholdsvis samferdselsministeren og kulturministeren regnes som generalforsamling.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Annual general meetings – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
Laxevaag Værks No 38, praktovn med motiv "Syndefallet"  Foto: Karl Ragnar Gjertsen 
**Laxevaags Værk** var et jernstøperi og høvleri i Laksevåg ved Bergen. Firmaet ble opprettet i 1855 som et interessentskap ledet av Georg C.C.W. Prahl. Firmaet gikk konkurs i 1859, men fortsatte med nye interessenter under samme ledelse. 

detalj
Verket ble en stor bedrift som i 1880 og -90-årene produserte store praktovner, rundbrennere og etasjeovner, i nyrennesanse stil og i emalje farge. På begynnelsen av 1900-tallet ble Damsgaards Jernstøberi fusjonert i bedriften. I 1957 ble firmaet nedlagt.

Etter 1920 produserte firmaet en serie praktovner med "Syndefallet" som motiv. 
Firmaets modeller kan sees bl.a. på museet Gamle Bergen. En rekke kataloger som illustrer produksjonen er bevart.

Referanser
----------

1. ↑   UlfHamran: Gamle ovner i Norge. 1979. s.82
2. ↑   UlfHamran: Gamle ovner i Norge. 1979. s.82
3. ↑   UlfHamran: Gamle ovner i Norge. 1979. s.82

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter Laxevaags Værk på Arkivportalen
**Norskopplæring for minoritetsspråklige** viser til opplæringstilbud for nyankomne innvandrere til Norge innen grunnleggende norsk og forberedelse til ytterligere skoleopplæring innen norskfaget og andre norskbaserte skolefag. 

Med rett til skolegang i Norge følger også rett til særskilt språkopplæring, både i grunnskolen og i videregående opplæring. Særskilt språkopplæring skal være tilpasset den enkelte elevs alder, skolebakgrunn og morsmål. 

Opplæringens nivå tilpasses elevenes alder og utdanningsbakgrunn samt testresultater gjennomført av et språksenter, gjerne underlagt voksenopplæringen i kommunen.

I tråd med Introduksjonsloven følger norskopplæring for minoritetsspråklige *læreplan i norsk og samfunnskunnskap for voksne innvandrere*. Læreplanen er tilpasset voksne, men nyttes gjerne til elever fra 16 år. Opplæringen er delt i tre nivåer kalt spor 1, 2 og 3, der spor 3 er elevene med mest utdanning og faglige ferdigheter, basert på testresultater før tildelt skoleplass. Med tilbudet følger minst 50 timer samfunnsfag.

### Norskopplæring for minoritetsspråklige elever i Oslo

Oslo har en stor andel av landets minoritetsspråklige elever, og dermed et bredt tilbud tilpasset mangfoldet. Mye av opplæringen er koordinert fra Språksenteret samlokalisert med Sofienberg skole i Trondheimsveien 48.

* Norskopplæring for minoritetsspråklige elever 16 til 19 år med kort botid i Norge, omtalt som MO, for minoritetsspråklig opplæring tilbys ved Kuben videregående skole. Elevtallet har variert fra rundt 200 elever til over 400 elever avhengig av innvandringen til Norge.

* 1-årig forberedende Vg1 er et oppfølgingstilbud mellom den grunnleggende norskopplæringen for minoritetsspråklige og ordinært videregående trinn 1 (Vg1). Tilbudet gis ved Kuben videregående skole og Oslo Handelsgymnasium.

Referanser
----------

1. ↑  regjeringen.no: *Kartlegging på Språksenteret*, besøkt 9. november 2021
2. ↑  *Læreplan i norsk og samfunnskunnskap for voksne innvandrere* Arkivert 9. november 2021 hos Wayback Machine. besøkt 9. november 2021

Eksterne lenker
---------------

* Oslo: *Tilbud til minoritetsspråklige elever*
**Thomas Bonnevie** (født 12. september 1879 i Trondheim, død 19. mai 1960 i Oslo) var en norsk høyesterettsdommer. Han var sønn av skoledirektør og stortingsrepresentant Jacob Aall Bonnevie og Susanne Bryn og gift med kvinnesakskvinnen Margarete Bonnevie (født Skattebøl).

Han ble cand. jur. i 1902 og høyesterettsadvokat fra 1910 og var høyesterettsdommer fra 1922 til 1950. Han engasjerte seg i livssynsspørsmål og stiftelsen av Human-Etisk Forbund (1956) og skrev blant annet boken *Av den fri tankes ABC* (Fram forlag 1932). Erling Sandmo beskriver Bonnevie som fritenkter, og mens Bonnevie var høyesterettsdommer engasjerte han seg (sammen med blant andre Johan Scharffenberg) i offentlig debatt om spiritismen.

Bonnevie ble medlem av Norsk Kvinnesaksforening etter at ektefellen Margarete Bonnevie hadde blitt ny leder i 1936.

Han engasjerte seg også i Gustav Vigelands kunst og byggingen av Vigelandsanlegget. Som sekretær i «fontenekomitéen» arbeidet han aktivt for å få Vigelands fontene og skulpturpark lagt til Frognerparken.

Han utga i 1947 boken *Høyesterett og riksråds-forhandlingene* om Høyesteretts stilling og holdning under riksråds-forhandlingene i 1940.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Lønnå, Elisabeth (28. september 2014). «Margarete Bonnevie». *Norsk biografisk leksikon* **(norsk)**. Besøkt 8. april 2018.
3. ↑  Ormestad, Solveig Bonde (1981). *Human-etisk forbund 1956-1981*. [Oslo]: Human-etisk forbund i Norge. ISBN 8290425007.
4. ↑  Sandmo, Erling (1998). *Mordernes forventninger: kriminalitetshistoriske essay*. Oslo: Universitetsforl. ISBN 8200228428.
5. ↑  «Upprop». *Norsk Tidend*. 5. mai 1936.
6. ↑  Lødrup, Hans P. (1885-1955) (1945). *Gustav Vigeland*. Oslo: Nasjonalforlaget.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** Fangeregisteret

 |
***Oppstigningen*** (russisk: *Восхождение*, *Voskhozhdeniye*) er en sovjetrussisk film fra 1977 regissert av Larissa Sjepitko med romanen *Sotnikov* av Vasil Bykaw som litterært forelegg. Dette var Sjepitkos siste film før hennes død i en bilulykke i 1979.

Filmen ble vist under Filmfestivalen i Berlin i 1977, hvor den vant Gullbjørnen. Den var også Sovjetunionens bidrag til beste fremmedspråklige film på den 50. Oscar-utdelingen men den ble ikke tatt med blandt de nominerte.

Om filmen
---------

Innspillingen foregikk i januar 1974 nært Murom, Vladimir oblast, Russland, under svært vanskelige værforhold.

Handling
--------

Under den store patriotiske krigen (andre verdenskrig) reiser to sovjetiske partisaner til en belarusisk landsby på leting etter mat. Etter å ha fått tak i et husdyr, reiser de tilbake til enheten sin. Men blir snart oppdaget av en tysk patrulje. Etter en langvarig skuddveksling i snøen, hvor en av tyskerne blir drept, slipper de to partisanene unna. Men Sotnikov (spilt av Boris Plotnikov) blir skutt i beinet.

Rybak (spilt av Vladimir Gostyukhin) må ta med Sotnikov for å få helse-hjelp, hjemmet til Demchikha (spilt av Lyudmila Polyakova) mor til tre små barn. Imidlertid blir de oppdaget igjen, og tatt til fange. De to mennene og Demchikha blir ført til det tyske hovedkvarteret i området. Sotnikov blir avhørt først av Portnov (spilt av Anatoli Solonitsyn) en tidligere sovjetisk klubbhus-direktør og barnekor-leder som under verdenskrigen begynte som sjef for en belarusisk gruppe som er lojale ovenfor tyskerne.

Når Sotnikov nekter å svare på Portnovs spørsmål, blir han brutalt torturert - men han gir ikke opp noe informasjon. Rybak forteller imidlertid så mye han tror de allerede vet, i håp om å få leve slik at han kan muligens kan stikke av senere. Portnov tilbyr ham en stilling som politimann. Ett par andre som er mistenkt for å støtte partisanene, og Basya Meyer, tenåringsdatteren til en jødisk skomaker, sitter fengslet i samme kjeller som dem over natten. Men neste morgen skal alle sammen bli ført ut for å bli henrettet.

Skuespillere
------------

* Boris Plotnikov som Sotnikov
* Vladimir Gostyukhin som Rybak
* Sergei Yakovlev som landsbyboer.
* Lyudmila Polyakova som Demchikha
* Viktoriya Goldentul som Basya Meyer
* Anatoli Solonitsyn som Portnov.
* Maria Vinogradova som en gammel landsby-kone.

Referanser
----------

1. ↑  «Store norske leksikon» **(norsk)**. Besøkt 31. januar 2016.
2. ↑  Margaret Herrick Library, Academy of Motion Picture Arts and Sciences
3. ↑  «И жизнь, и слезы, и любовь». Bulvar magazine. 3. januar 2013. Besøkt 22. mai 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Oppstigningen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Oppstigningen* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Oppstigningen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Oppstigningen* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Oppstigningen* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Oppstigningen* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Oppstigningen* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Even Hovdhaugen** (født 21. juni 1941 i Oslo, død 16. oktober 2018) var en norsk språkforsker. 

Hovdhaugen ble mag.art. i 1966 og ble ansatt ved Universitetet i Oslo i 1967. I 1974 ble han professor i allmenn språkvitenskap. 

Hovdhaugen, som var ekspert på polynesiske språk, var mellom 1997 og 2002 dekan på Det humanistiske fakultet.

Han gjorde feltstudier i Ungarn, Tyrkia, Sovjetunionen, Mongolia, Peru, Chile, Vest-Samoa, Tokelau og Salomonøyene. Han hadde en stor vitenskapelig produksjon og gav ut lærebøker både på universitetsnivå og for videregående skole. Han skrev grammatikker for samoansk og tokelauisk.

I 1995 var han gjesteprofessor ved Københavns Universitet, og i 1978–80 var han redaktør for *Nordic Journal of Linguistics*. Han hadde flere sentrale verv innen universitet og forskning, blant annet dekan ved Det historisk-filosofiske fakultetet i Oslo. I 1992 fikk han Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning og NAVFs pris for fremragende forskning.

I 2002 hadde Hovdhaugen en disputt med Thor Heyerdahl om sistnevntes bok om Odin.

Hovdhaugen var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.

Han var sønn av politikeren Einar Hovdhaugen.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 120977289, catalogue.bnf.fr, besøkt 31. desember 2019[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Nekrolog». *Aftenposten*. 1. oktober 2018. s. 37.
3. ↑  Heyerdahl kjører debatt

Eksterne lenker
---------------

* Portrett i *Apollon*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** CRIStin
 |
**Band** er betegnelse på tverrstiver i en lett trebåt bygd i klinkbyggingsteknikk. 

Band blir ofte feilaktig kalt «spant», men inngår i båtskroget på en helt annen måte: Båtbyggeren bygger opp (noen av) bordgangene («plankene») i båtskroget først, og setter deretter inn (deler av) banda. Hovedstyrken og hovedformen i skroget dannes av at bordene er klinket sammen langs kantene, og derfor danner et sammenhengende skall (hvorfor klinkbygging ofte kalles for *skallbyggingsteknikk*). Banda kan lages tilsvarende tynne og lette, og plasseringen av dem kan varieres, mer ut fra hvilken bruk man ønsker av båten, enn av behov for styrke. Det er eksempler på at band er flyttet i båter når behovene har endret seg, og at båter som skal være ekstra lette og bevegelige har ekstra få band. Båter av samme størrelse og type kan være «framrømt» eller «bakrømt» etter hvordan banda er satt inn i båten; de kan med vilje være satt langt fremme eller langt bak i båten.

Band kan ha flere ulike former, og det kan brukes sjølgrodde emner i vekslende grad i dem. De to hovedformene for band er band med tverrbjelke, helst kalt *bite* eller *bete*, og band uten. (En bite kan også være en tverrbjelke i et hus.) 

Den letteste og sterkeste formen for band uten bite var et band skåret ut av en eneste krok, slik at det gikk ubrutt fra overkant til overkant i båten. Band med bite har et – helst sjølgrodd – underband, og biten om lag halvveis oppe i båten. Opp fra biten går *opplennene* eller *opplengerne*, de delene som buer oppover bordene mot båtens overkant. 

Begge sidene av biten skal være laget av sjølgrodde emner, og helst slik at den ene eller begge både danner opplengeren på sin side, og dessuten går tvers over hele båten som selve biten. I en del moderne båter har bruken av sjølgrodde emner blitt liten; underbanda er ofte skåret ut av rettvokste planker, og er derfor tykkere enn før (uten at de blir riktig så sterke som sjølgrodde!), ingen av opplengerne utgjør hele biten, men er skjøtt til denne på begge sider, og biten som en egen trestokk. Av og til er biten bare et bord som går tvers over båten, og ingen deler av bandet er sjølgrodd.
**Pigeon King International** (PKI) var et canadisk pyramidespill av varianten Ponzi-svindel som opererte i tidsrommet 2004 til 2008.

PKI ble lansert som en ny og lukrativ inntektskilde for canadiske bønder ved at de investerte i dueavl som skulle gi svært høy avkastning. I virkeligheten var duene verdt svært lite, og avkastning ble betalt med penger som nye investorer betalte inn. Om lag tusen bønder investerte i selskapet før det kollapset; totalt ble det investert mer enn 20 millioner dollar.

I 2007 varslet en av de ansatte i selskapet om den ulovlige virksomheten, og canadiske myndigheter ba politiet etterforske selskapet. Grunnet svært få forbrukerklager på selskapet valgte politiet å legge bort saken uten å etterforske den. Først da selskapet prøvde å ekspandere til bønder i USA, ble det satt kritisk søkelys på selskapet fra offentlig hold ved at flere amerikanske delstater gikk ut og advarte sine innbyggere mot å investere penger i selskapet. Det canadiske tidsskriftet *Better Farming Magazine* stilte også gjennom en serie artikler spørsmål ved selskapets forretningsmodell. For dette vant de senere en pris for undersøkende journalistikk av den canadiske journalistforeningen (CAJ).

Selskapets kollaps i 2008 utløste ikke bare store økonomiske vanskeligheter for bøndene som var berørt, det forårsaket også betydelige utfordringer med å få avlivet flere hundre tusen duer på en human måte.

I desember 2010 ble selskapets grunnlegger Arlan Galbraith arrestert og siktet for bedrageri.

Referanser
----------

1. ↑  What's the Matter with Canada? Pyramid Scheme Alert
2. ↑  The Collapse of Pigeon King International Better Farming Magazine
3. ↑  Pigeon kill begins Better Farming Magazine
4. ↑  'Pigeon King' charged in alleged $1M fraud CBC News
**Ford Kuga** (2008–) er en liten SUV fra den amerikanske bilprodusenten Ford.

Første utgave (2008–12) ble bygd i Saarlouis i Tyskland og solgt ny i Norge. Den kunne fås med firehjulsdrift fra svenske Haldex.

Andre utgave (C520, 2012–) kom med Ford's eget system for firehjulsdrift, og ble i Norge solgt fra kroner 375 000 og opp. Produksjon ble lagt til Russland, Kina og Spania, samt USA, der den ble solgt som **Ford Escape**.

I 2017 fikk Kugaen et utseende som lignet mer på den nye Ford Edge. Utstyrsnivåene har vært Trend, Titanium og sportslige ST.

Bilder
------

* 2008–12 2008–12
* 2012–16 2012–16
* 2017–19 2017–19
* 2019– 2019–

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Ford Kuga*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  Fornyet Kuga er et godt kjøp hos dinside.no den 23. oktober 2016.
2. ↑  *Verdensbilen Ford Kuga* i Trønderavisa den 10. april 2013.
**Komplekstitrering** er en kjemisk analysemetode der en bruker den evnen visse molekyler (ligander) har til å danne komplekser. Dette kan for eksempel brukes til å finne konsentrasjonen av metallioner i en prøveløsning (f. eks. drikkevann). Man tilsetter en ligand dråpevis til prøveløsningen, til alt metallet er bundet i komplekser.

For å kunne observere omslagspunktet, der mengden analysevæske (reagens) balanserer mengden metallioner (ekvivalenspunktet), brukes en indikator som har én farge så lenge det finnes metallioner i løsningen, og en annen farge når alt metallet er bundet i komplekser. Indikatoren skifter altså farge i omslagspunktet. Man måler da hvor mye analysevæske som er brukt til omslagspunktet, og kan dermed beregne hvor mye metall det er i vannet.

Etylendiamintetraacetat, forkortet EDTA, er en fireprotisk karboksylsyre
Komplekstitrering blir ofte brukt til å bestemme innholdet av kalsium (Ca) og magnesium (Mg) i vann. Summen av mengde kalsium og magnesium er et mål på vannets hardhet. En mye brukt ligand for å bestemme hardheten i vann, er EDTA (etylendiamintetraacetat).

Som indikator brukes indikatoren eriokromsvart-T som er rød så lenge det er Ca2+ til stede, men skifter farge til blå når det tilsettes EDTA etter ekvivalenspunktet (også kalt *endepunktet*). Det som er nevnt om kalsium om EDTA gjelder også for magnesium. Titrer vi derfor en blanding av kalsium og magnesium bestemmer vi dermed summen av de to ionene. 

EDTA er en fireprotisk syre (kan spalte av 4 H+) og kan forkortes H4Y. Om den spalter av ett, to, tre eller fire protoner er avhengig av pH-verdien i løsningen. Ved komplekstitrering av kalsium skal pH-verdien ligge på rundt 9-10. Dette fåes ved å bruke en NH4Cl/NH3 buffer. Med pH på rundt 9-10 dominerer HY3-. Reaksjonen mellom HY3- og f.eks. Ca2+ er:

HY3-(aq) + Ca2+(aq) → CaY2-(aq) + H+(aq)

Referanser
----------

1. 1 2  *Kjemien stemmer*. Oslo: Cappelen. 1998. s. 190-191. ISBN 8202172462.

Se også
-------

* Titrering

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |
**Lucky Strike-snus** fåes som posesnus (porsjonsnus) og løssnus i Norge. Tobakksvaren produseres i Sverige for British American Tobacco. Pakningen finnes i «original», «White Portion», «white portion mini» (9,6 g, mini portion selges kun i Sverige) og «Strong Portion».[]

Lucky Strike-snus ble lansert for første gang i verden i Sverige og Sør-Afrika i mai 2005.

Innhold
-------

Lucky Strike «White Portion» har en nettovekt på 19,2 g og inneholder 24 porsjoner. Lucky strike Original porsjon er 1 gramsposer i boxer à 24 stk. Lucky strike white mini portion har en nettovekt på 9,6 g og selges i boxer a 24 stk.

Ingredienser
------------

* tobakk
* vann
* fuktighetsbevarende midler (E422, E1520)
* smaksforsterkere (koksalt)
* surhetsregulerende midler (E500)
* aromaer inkl. røykaroma.

Referanser
----------

1. ↑  Rökförbud bäddar för ny snuslansering i dn.se 2005-07-09 «Men satsningen på Lucky Strike-snus för världens andra största tobaksbolag är inget man skrattar bort. Sedan slutet av maj och ett år framåt testlanseras snus på två testmarknader: Sverige med världens starkaste snustradition - och Sydafrika där snus är helt okänt.»
bord med bordduk av lin eller bomull med vevd mønster
En **duk** er stykke tekstil, gjerne formet som en firkant eller en sirkel. Det legges som regel på toppen av et bord, ofte i den hensikt å beskytte bordet mot skader og søl. Duken kunne også skjule at bordet under var velbrukt.

Duker kan også brukes for å pynte opp. Pyntebrikker og -løpere er gjerne brodert, strikket, heklet, gimpet eller slått som nupereller. Mønstre og motiver er ikke sjelden lokalt preget, og utviklet med stor oppfinnsomhet.

Duker har tradisjonelt vært til fest. I Norden var linduker med innvevd mønster vanlige blant de velstående, mens almuen nøyde seg med vokset duk som tålte mere slitasje. Etter som bomullen fikk innpass, ble bomullsduker mer og mer vanlige.

I vår tid fåes duker som er flekkavstøtende og sjelden trenger vask. Voksdukene er oftest plastbelagt, og det fås kjøpt papirduker på ruller a 10 meter til bruk der en er garantert søling.

Begrepet duk som tekstil finner vi også i seilduk og glassfiberduk.

Eksterne lenker
---------------

* Historiske eksempler
* Hvordan velge bordduk (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Kalvskinnsgården**, også kjent som **Sandahlgården** eller **Museumsplass**, er et større leilighetskompleks fra 1910-årene ved Kalvskinnet i Trondheim som fyller hele kvartalet mellom Leüthenhaven og Museumsplass. Gården ligger mellom gatene Erling Skakkes gate, Hans Hagerups gate, Cissi Kleins gate og Smedbakken.

Bygningskomplekset ble oppført med bærende teglstein i perioden 1910–1916 etter tegninger av arkitekt Fritz Morten Anker Bachke. Bygningen har mansardtak i likhet med det nærliggende Sukkerhuset og har et større gårdsrom som nåes gjennom et monumentalt portrom fra Hans Hagerups gate 3. Eksteriøret er preget av flere epoker, men bygget som helhet klassifiseres som jugendstil ut i fra flere bygningsdetaljer som for eksempel vindusutforming. Bygget har en grunnflate på omlag 2 700 kvadratmeter og består i hovedsak av 70 leiligheter fordelt over seks etasjer, hvorav enkelte enheter benyttes til næringsformål.

Kalvskinnsgården ble opprinnelig bygget med store boenheter for byens velstående borgere, i likhet med andre nærliggende leiegårder fra samme periode, men gården ble seksjonert på 1990-tallet. Cissi Klein og hennes familie ble ofre for Holocaust i 1943 og hadde leilighet i andre etasje av Kalvskinnsgården. Til minne om Cissi Klein er det nedsatt en snublestein ved Cissi Kleins gate, en statue av henne på Museumsplass og en minneplakett på veggen nær hennes leilighet.

Bildegalleri
------------

* Museumsplass og Kalvskinnsgården rundt 1915Museumsplass og Kalvskinnsgården rundt 1915
* Brann i Kalvskinnsgården (1927)Brann i Kalvskinnsgården (1927)
* Minneplakett for Cissi Klein (2020)Minneplakett for Cissi Klein (2020)

Referanser
----------

1. ↑  Trondhjems Arkitektforening, red. Helge Solberg (2009). *Arkitektur i 1000 år – Arkitekturguide for Trondheim*. Trondheim: Trondhjems Arkitektforening. s. 124. ISBN 978-82-995433-1-6.
2. ↑  Adressa.no – Dette bygget viser hensyn (Av Guro Kulset Merakerås. Publisert 10. november 2016, besøkt 17. november 2022)
3. ↑  Rights.no – Historien om Cissi Klein (Av Trond Ellingsen. Publisert 25. september 2022, besøkt 17. november 2022)

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 275–276. ISBN 978-82-573-1762-1.

Eksterne lenker
---------------

* Wikioppføring av «Museumsplass» hos Strinda historielag
**Mark John Lynch** (født 2. september 1981 i Manchester) er en engelsk fotballspiller som for øyeblikket spiller for Rotherham United. Lynch er forsvarsspiller og har gått gradene i ungdomsakademiet til Manchester United.

Karriere
--------

### Manchester United

Lynch gikk gradene i ungdomsakademiet til United og etablerte seg siden som juniorspiller og reservelagsspiller for klubben. Han fikk en førstelagsopptreden mot Deportivo de La Coruña i en kamp i UEFA Champions League i mars 2003, hvor han uheldigvis skåret et selvmål. Mens han var i Manchester United ble han også lånt ut til den skotske klubben St. Johnstone i 2001, hvor han noterte seg for 20 ligakamper.

### Sunderland

I juli 2004 dro Lynch fra United til Sunderland på en fri overgang. Her fikk kun elleve kamper for klubben før han ble fristilt fra kontrakten av Sunderland etter kun én sesong.

### Hull City

Lynch skrev deretter under på en kontrakt for Hull City i juli 2005. Han pådro seg uheldigvis en kneskade i det første minuttet av sin Hull City-debut i august 2005 mot QPR. Etter at han var tilbake fra skade i sin første kamp mot Coventry ble han også utvist. Han fikk totalt 16 ligakamper for Hull i 2005/2006–sesongen, før han på slutten av sesongen ble satt på overgangslisten av lagets manager Peter Taylor.

### Yeovil Town

Lynch flyttet deretter til Yeovil Town i august 2006, og fikk over 30 ligakamper for klubben frem til hans tjenester ikke lenger var ønsket i 2008.

### Rotherham United

Lynch gikk deretter fra en fristilling av Yeovil til Rotherham United i 2008 på en toårskontrakt. Han fikk sin Rotherham-debut mot Lincoln City, og i hans tredje opptreden for klubben mot Morecambe skåret han to mål.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 3537, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mark Lynch – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Mark Lynch – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Internasjonalt standard periodikanummer** (forkortet **ISSN** fra engelsk **International Standard Serial Number**), er et unikt åttesifret nummer som benyttes til å identifisere en trykt eller elektronisk utgivelse av periodisk karakter. ISSN-systemet ble tatt opp som en internasjonal standard som ISO 3297 i 1975.

Formatet på ISSN er et åttesifret tall som er delt i to med bindestrek etter de første fire sifrene. Det siste tegnet, som kan være 0–9 eller X, er et kontrolltegn (sjekksum).

ISSN-koder tildeles av et nettverk av nasjonale sentra for ISSN, normalt lokalisert i nasjonalbiblioteker og koordinert av det ISSNs internasjonale senter i Paris. Dette senteret ble opprettet ved overenskomst mellom UNESCO og den franske regjering i 1974. Senteret vedlikeholder en database over alle ISSN som er tildelt over hele verden. Dette ISDS- eller ISSN-registeret inneholder mer enn en million utgivelser, og omtrent 50 000 nye legges til årlig.

Gyldigheten av en ISSN-kode kan sjekkes på , en tjeneste som leveres at det internasjonale ISSN-senteret.

Se også
-------

* ISBN

Eksterne lenker
---------------

* (mul) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) ISSN – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
**Lisukirken**  en protestantisk kirke innen en etnisk minoritet i det sørlige Kina, Myanmar, Thailand og en liten del av India.

Protestantiske misjonærer begynte å virke blant lisufolket tidlig på 1900-tallet. Den første misjonæren som arbeidet blant lisuene i Yunnanprovinsen i Kina var James O. Fraser, som også utviklet deres skriftspråk og Fraser-alfabetet, som i dag er offisielt anerkjent og brukt av de kinesiske myndigheter. 

Det er i dag (2007) om lag 300 000 protestanter blant lisuene. I et stort antall landsbyer favner kirkemedlemskapet godt over halvparten av befolkningen. Lisukirken har både Bibelen og en salmebok på sitt språk. 

Den kinesiske Lisukirken utdanner legforkynnere i Fugong og Lushui, og sine pastorer ved det teologiske universitet i Kunming. Kirken er offisielt del av den offisielle protestantiske kirke i Folkerepublikken Kina, Tre-Selv-kirken. 

Lisu-kirken er også representert i Thailand og Burma.

Litteratur
----------

* Eileen Crossman: *Mountain Rain* OMF, 1982. Biografi om Fraser, med grundig skildring av tidlig Lisu-misjon i Kina.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lisu Bible Institute i Thailand
* (en) You Bin, Wang Aiguo og Gong Yukuan: Christianity in a Culture of Ethnic Pluralism: Report on Christianity among the Minorities of Yunnan, Chinese Theological Review 19 (2004)
**Paulus' tredje brev til korinterne** er et apokryfisk skrift fra oldkirken, skrevet på gresk av en ukjent forfatter ca år 150 eller noe senere, og med urette tilskrevet Paulus.

Brevet utgir seg for å være en oppfølger til de to kanoniske korinterbrevene, og inngår i en kontekst av apokryfe brev som drøfter gnostisismen. I det korte *Korinternes brev til Paulus* fortelles det at Korintermenigheten har blitt oppsøkt av de to erkekjetterne Simon Magus og Kleobios, og om flere kjetterske påstander som disse har kommet med. *Paulus' tredje brev til korinterne* er et svar på dette brevet, og «Paulus» tilbakeviser kjetteriet i sitt svar: «Brevet har til hensikt å avvise gnostiske oppfatninger om at det ikke er Gud, men en halvgud, en 'demiurg', som har skapt verden, og at GTs profeter ikke skulle være sendt av Gud. Brevet vil også forsvare at Jesus hadde en menneskekropp, og at de dødes oppstandelse omfatter både sjel og kropp.» Gjennom å låne Paulus' navn har den ukjente forfatteren og de som senere har sirkulert og brukt teksten forsøkt å gi ekstra tyngde til sin kamp mot vranglæren.

Begge brevene har senere vært redigert inn som en del av den større Paulus' gjerninger. 
Brevet har tidligere vært regnet som del av Bibelens kanon av den syriske og den armenske kirke. Teksten er oversatt til norsk i antologien *Tidligkristne apokryfer*, 2011, sammen med *Korinternes brev til Paulus*.

Referanser
----------

1. 1 2  Kilde for sitat og vurderinger er Reidar Aasgaards innledning til *Tidligkristne apokryfer*, 2011

Eksterne lenker
---------------

* interfaith.org Arkivert 14. januar 2011 hos Wayback Machine. engelsk fulltekst
***Battlefield Earth*** (norsk: ***Kampen om jorden***) er navnet på en science fiction-roman skrevet av scientologigrunnlegger L. Ron Hubbard. Boken *Kampen om jorden* ble for første gang publisert i 1980 av St. Martin's Press. Dette var Hubbards første science fictionroman etter sine dager som skribent for billige science fictionmagasiner i 1940-årene, og den ble promotert som «Hubbards tilbakekomst til science fiction etter en lang dvale». Boken ble oversatt til norsk av Arne Hetlow Petersen i 2000.

Boken er skrevet i en stil som kjennetegner at han begynte sin forfatterkarriere på 40-tallet. Romanen er massiv, med 750 sider innbundet, og over 1000 sider i heftet form. Den forteller en fiktiv historie satt omtrent 1000 år fram i tid. Før historien begynner får leseren lære om en ond romvesenrase som kalles «Psychloer», og som invaderte jorden mot slutten av det 20. århundre. Den ødela den menneskelige sivilisasjonen på få dager, og reduserte menneskerasen til noen ytterst få huleboere. Tusen år senere skjer flere hendelser som til slutt gir menneskeheten en sjanse til å gjøre opprør mot sine overmenn og fri jorden fra kontrollen til et galaktisk imperium.

Reaksjoner til boken fra litteraturkritikere og science fictionfans er blandet. Den blir stort sett ansett som en av Hubbards beste bøker, og kommentarer har blant annet gått på at den er spennende og handlingsrik, mens andre omtaler den som vanskelig, for lang, og til og med uleselig. Boken er også kritisert for å inneholde tema fra scientologien.

Eksterne lenker
---------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | (en) Wikiquote: Battlefield Earth (roman) – sitater |

* Bokens offisielle hjemmeside (Galaxy Press)
* Skrivingen av *Battlefield Earth* Arkivert 11. november 2010 hos Wayback Machine. (lronhubbard.org)
* «Hubbard Hot Author Status Called Illusion» (Mike McIntyre, San Diego *Union*, 15. april 1990, p1)
* «Costly Strategy Continues To Turn Out Bestsellers» (Joel Sappell and Robert W. Welkos, *Los Angeles Times*, 28. juni 1990, page A1:1)

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |