recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Amor på glattisen*** (amerikansk tittel: *It's a Pleasure!*) er en amerikansk romantisk film fra 1945, regissert av William A. Seiter. I rollene ses blant andre Sonja Henie, Michael O'Shea og Marie McDonald.

Handling
--------

Don Martin er den beste hockey-spilleren på laget Wildcats, frem til han blir utestengt etter å ha slått ned en dommer. Han begynner deretter å trene sammen med Chris Liden (spilt av Sonja Henie) og Chris blir snart en suksess på isen. De ender snart opp med å gifte seg.

Men Gale Fletcher er også interessert i Don, og hun legger derfor planer for å beholde Don for seg selv.

Innspillingsfakta
-----------------

Filmen ble spilt inn fra slutten av juli til slutten av september 1944.

Fakta om filmen
---------------

Ifølge en artikkel i *The Hollywood Reporter* før produksjonen tok til skulle Lola Lane opprinnelig spille den kvinnelige skurken i denne filmen.

Selv om produksjonstabeller i *The Hollywood Reporter* oppgav Joseph Neff som klipper, ble Ernest Nims oppgitt som klipper i rulleteksten.

Til tross for at rulleteksten og *Screen Achievements Bulletin* krediterte Lynn Starling og Elliot Paul for manuset, krediterte en Call Bureau Cast Service-liste (datert 2. oktober 1944) Paul Gangelin for manuset og tilskrev Billy Wilder idéen til historien. I en annonse i *Daily Variety* 16. oktober 1944, forut for utgivelsen, ble også Wilder kreditert for idéen til historien. Omfanget av Wilders og Gangelins bidrag til den endelige filmen er uavklart.

Ifølge *The New York Times* ble skøytesekvensene filmet i Westwood Ice Rink i Los Angeles, og prøvene ble holdt i Polar Palace i Hollywood. Beslutningen om å filme i offentlige skøytehaller framfor i studio ble gjort på grunn av problemer knyttet til den flerfargede isen som ble brukt under innspillingen.

Rolleliste
----------

(Kun krediterte skuespillere)

* Sonja Henie som Chris Linden
* Michael O'Shea som Don Martin
* Marie McDonald som Gail Fletcher
* Bill Johnson som Buzz «Buzzard» Fletcher
* Gus Schilling som Bill Evans
* Iris Adrian som Wilma
* Cheryl Walker som Loni
* Peggy O'Neill som Cricket
* Arthur Loft som Jack Weimar

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  «It's a Pleasure». *AFI Catalog of Feature Films*. Besøkt 14. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Amor på glattisen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Amor på glattisen* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Amor på glattisen* på AllMovie Rediger på Wikidata
**Kate Booth** (født 18. september 1858, død 9. mai 1955) var en engelsk frelsesoffiser og forkynner. Hun startet Frelsesarmeen i Frankrike i 1881, 23 år gammel. 

Hun het egentlig Catherine Booth, men for ikke å bli forvekslet med sin mor Catherine Booth blir hun gjerne kalt Kate. Hun var eldste datter av Catherine og William Booth, ekteparet som grunnla Frelsesarmeen. 

Kate Booth giftet seg i 1887 med sin nestkommanderende, Arthur Clibborn (1855–1939). Da var hun 28 og han 32 år gammel. De fikk ti barn sammen. I historien er hun derfor mest kjent som Catherine Booth-Clibborn. Ekteparet var stasjonert i flere land, der de hadde ansvaret for Frelsesarmeens arbeid. Kate Booth ble også kjent under tittelen Marsjalen (i noen kilder også kalt "Marskalken") og er en viktig figur i Frelsesarmeens tidlige historie.

Brudd
-----

I 1902 forlot hun og hennes mann tjenesten som frelsesoffiserer, og var en kort tid under innflytelse av pinsepredikanten John Alexander Dowie (1847–1907). De bodde også i hans koloni Zion City utenfor Chicago. De brøt snart med Dowie, men vendte aldri tilbake til Frelsesarmeen. "Marsjallen" reiste i mange år som en uavhengig verdensevangelist, og besøkte også Norge. 

Arthur Booth Clibborn befant seg alltid i skyggen av sin hustru. Det gjør han også i den boka deres svigersønn James Strahan ga ut på 1930-tallet, og som stort sett handler om henne. 

Boka er også oversatt til norsk. Den kom i ny utgave på Hermon forlag i 2006 med tittelen "Marsjalen".

Referanser
----------

1. ↑   Sveitsisk historisk leksikon, HDS ID 028997, oppført som Catherine Booth[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   FemBio-Datenbank, oppført som Catherine (Kate) Booth-Clibborn, FemBio-ID 3774, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Find a Grave, oppført som Catherine Booth-Clibborn, Find a Grave 10606, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Guds kvinnelike feltmarskalk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** HDS **·** Hymnary
 |
***Stethispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Middelsstore (ca. 6 millimeter), avlange, noe firkantede, gulbrune bladbiller. Oversiden er tett og kraftig punktert, ujevn og knudrete. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Pronotum er trapesformet. Antennene består av 11 ledd og er noe fortykket mot spissen. Dekkvingene er bredest ved bakkanten, og har en skarp, utoverrettet pigg i hvert "hjørne", beina middels lange. Dekkvingene har 10 punktstriper som ligger parvis, i alle fall ved roten, og fire opphøyde lengderibber.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Denne slekten omfatter arter som lever på syrefamilien og Aristolochiaceae.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt fra Costa Rica i nord til Argentina i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Chalepini** Weise, 1910
						* slekten ***Stethispa*** Balý, 1864
							+ *Stethispa bonvouloirii* Baly, 1864
							+ *Stethispa bruchi* Weise, 1906
							+ *Stethispa chilensis* Pic, 1933
							+ *Stethispa confusa* Baly, 1864
							+ *Stethispa conicicollis* Baly, 1864
							+ *Stethispa crenutula* Uhmann, 1938
							+ *Stethispa elongata* Pic, 1929
							+ *Stethispa germaini* Pic, 1927
							+ *Stethispa gratiosa* Baly, 1864
							+ *Stethispa hastata* (Fabricius, 1801)
							+ *Stethispa impressicollis* Pic, 1934
							+ *Stethispa lineata* Uhmann, 1935
							+ *Stethispa lineaticollis* Pic, 1927
							+ *Stethispa longispina* (Pic, 1927)
							+ *Stethispa pallidior* Pic, 1927
							+ *Stethispa rudgeana* Uhmann, 1938
							+ *Stethispa rufospina* Pic, 1929
							+ *Stethispa unimaculata* Pic, 1929

Litteratur
----------

* *Stethispa* på ITIS
* Hispines of the World - *Stethispa*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Stethispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Stethispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Stethispa* hos ITIS Rediger på Wikidata
* (en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
***Sternocthispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 6 millimeter), lang og slank, svart bladbille med blålig skimmer. Hodet er nokså lite. Pronotum er sekskantet, kraftig punktert. Antennene består av 7 ledd og er korte og noe klubbeformede. Dekkvingene er lange og smale, jevnbrede og har 8 punktstriper, stripene er ordnet parvis, og tre opphøyde lengderibber, punktene grove og noe kantete.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Artens vertsplante er ukjent.

Utbredelse
----------

Arten er kjent fra Brasil.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Chalepini** Weise, 1910
						* slekten ***Sternocthispa*** Uhmann, 1938
							+ *Sternocthispa gracilima* Uhmann, 1938

Litteratur
----------

* *Sternocthispa* på ITIS
* *Sternocthispa+<%2Fem>Uhmann+1938c%3A+11 Hispines of the World - *Sternocthispa**

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sternocthispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Sternocthispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Sternocthispa* hos ITIS Rediger på Wikidata
* (en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Oracle Database**, også kalt **Oracle RDBMS** eller **Oracle**, er en relasjonsdatabase (RDBMS) som blir utviklet og markedsført av Oracle Corporation.

Navnet **Oracle** kommer fra kodenavnet på et CIA-støttet prosjekt som Larry Ellison hadde arbeidet med mens han tidligere var ansatt av Ampex.

Databasen ble opprinnelig utviklet av Larry Ellison, Bob Miner og Ed Oates som i 1977 grunnla *Software Development Laboratories* (SDL). I 1979 endret firmaet navn til *Relational Software, Inc.* (RSI) og lanserte versjon 2 av Oracle database som et kommersielt produkt for VAX/VMS. RSI endret deretter navnet igjen til Oracle Corporation i 1982, og lanserte Oracle versjon 3 i 1983. Denne versjonen var omskrevet i programmeringsspråket C og ble portert til en rekke Unix og Unix-liknende operativsystemer.

Databasen ble utviklet for PC på plattformen MS-DOS i 1984, og i 2006 utviklet Oracle sin første Oracle database for Linux, sammen med Red Hat.

Siste versjon er Oracle 11g Release 2 (11.2.0.1.0), og ble lansert 1. september 2009. Den finnes i versjoner på 32- og 64-bit Windows, 32- og 64-bit Linux for PC, Solaris for SPARC og x86-64, HP-UX for Itanium og 64-bit PA-RISC og AIX (PPC64).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Oracle Database – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Oracle Database på Twitter Rediger på Wikidata

* Oracle Database på LinkedIn Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Databaser |
| --- |
| 
* Database
* Relasjonsdatabase
* Objektdatabase
* Objektrelasjonell database
* XML
* Databasehåndteringssystem (DBMS)
* Databasemotor
* Datavarehus
* Relasjonsalgebra
* Serialiserbarhet
* Historie
* Nøkler
* Normalisering
* Tabell
* SQL
* NoSQL
* XQuery
* ODBC
* JDBC
* Perl DBI

 |
| Tema innen SQL | 
* Select
* Insert
* Update
* Delete
* Join
* Union
* Create
* Drop
* Utløser
* Visning
* Lagret prosedyre

 |
| Implementasjoner | 
* Apache Derby
* Berkeley DB
* Clipper
* Firebird
* IBM DB2
* Informix
* Ingres
* Microsoft SQL Server
* MySQL
* Oracle
* PostgreSQL
* SQLite
* Visual FoxPro

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |


1. ↑  .
Må ikke forveksles med Skulder (maskinering).

**Skulderen** eller akslen er den delen av menneskekroppen som binder armen til overkroppen.

Skulderen er satt sammen av tre ben: Kragebenet, skulderbladet og overarmsbenet, og to ledd. Disse er akromioklavikularleddet mellom kragebenet og øverste delen av skulderbladet, og humeroskapularleddet mellom overarmsbenet og en bolleformet del av skulderbladet, et kuleledd som gjør at armen kan rotere i flere retninger. Sternoklavikularleddet mellom krage- og brystbenet er også viktig for skulderen, og er det leddet som binder benene i armen til kroppskskjelettet.

Musklene i en skulder sett forfra.
Musklene i en skulder fra baksiden.
En rekke muskler gjør at man kan røre skulderen på forskjellige måter. Et ytre lag av store muskler står for store armbevegelser mens mindre muskler hjelper til med å koordinera finere bevegelser. De fleste musklene finnes i par som drar i motsatt retning. Musklene i skulderen har også som oppgave å holde humeroskapularleddet stabilt.

### Skader

Skulderleddet er det mest bevegelige, men også derfor det mest ustabile leddet i kroppen, og er derfor svært utsatt for skader. For eksempel kan skulderen gå ut av ledd, eller det kan kjennes ut som den skal gjøre det, dersom leddet blir ustabilt. Smerter i skulderen kan skyldes en rekke ulike problemer og mange tilstander har fått flere populære navn. Dette er noen av de vanligste:

* Senebetennelse/tendinopati.
* Subacromiale smerter / impingement.
* Bursitt / slimposebetennelse.
* Frozen shoulder / frossen skulder / kapsulitt.
* Artrose, AC-ledd artrose.
* SLAP-lesjon.

Symptomene varierer mellom ulike tilstander, men de fleste opplever smerter/ubehag og nedsatt funksjon i armen.

Frossen skulder
---------------

En annen forholdsvis vanlig lidelse i skulderen er såkalt **frossen skulder** (av eng. *frozen shoulder*), en verkende, stivnet skulder. Akutt eller kronisk senebetennelse på grunn av kraftig eller stadig påkjennelser er likevel en av de vanligste skulderlidelsene. Frossen skulder er faktisk så smertefullt, at National Health Service (NHS) høsten 2019 rangerte den som den tredje mest smertefulle lidelsen i verden, nest etter klasehodepine (1) og helvetesild (2).<

Referanser
----------

1. ↑  «Smerter i skulder».
2. ↑  Reikerås, Olav (20. februar 2018). «frozen shoulder». *Store medisinske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 6. oktober 2018.
3. ↑  Tom Matthews & James Campbell (2019) *The NHS has named the 20 most painful conditions you can have*. MyLondon, 16 sep 2019. Besøkt 2019-09-24

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** NDL **·** NKC
 |
***Stethon*** er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).

Utseende
--------

En liten til middelsstor (5-9,5 millimeter), avlang, rødbrun råtevedbille. Oversiden er fint hårete. Hodet er forholdsvis lite og lett nedoverbøyd. Fasettøynene er ganske små. Antennene er 11-leddete, nokså tynne, ikke påfallende sagtakkede eller kamformede. Brystskjoldet (pronotum) er noe hvelvet, med svakt uttrukne bakhjørner, tett og kraftig punktert, med en midfure som ikke når for- og bakkantene. En tapp på forbrystet griper inn i en grop på mellombrystet og billene kan "smelle" med å brekke denne tappen ut av gropen, i likhet med smellerne. **Dekkvingene** er avlange, parallellsidige, så brede brystskjoldet. De har fine lengdestriper og er forøvrig tett punkterte. **Beina** er temmelig korte.

Levevis
-------

De fleste artene av råtevedbiller har larver som lever i død ved, men enkelte larver graver i jorden og lever på planterøtter.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i det østlige Nord-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien råtevedbiller (Eucnemidae) Eschscholtz, 1829
				+ Underfamilien Eucneminae Eschscholtz, 1829
					- Stammen Mesogenini Muona, 1993
						* Slekten ***Stethon*** LeConte, 1866
							+ *Stethon pectorosus* LeConte, 1866

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
Logotype
**Skull and Bones** er et lukket selskap for innvalgte studenter ved Yale University.

Selskapets statutter er slik: 15 nye medlemmer innvelges i sitt første studieår ved Yale, og forblir medlemmer livet ut. Slik sett er de medlemmer i hele studietiden ved Yale, også som doktorgradsstudenter. Selskapet ble dannet av William Russell i 1832. Den antas å være et nettverk med innflytelse. Det verserer mange rykter om hva som skjer i selskapet og hva dens formål er, kun få opplysninger er offentlig bekreftet. Det er dokumentert at ritualene ble bragt fra Tyskland av grunnleggeren Russell på midten av 1800-tallet. Pga. symbolikken som blir brukt hevdes det at *Skull and Bones* i utgangspunktet baserte seg på frimureriets tredjegrad. Viktige symboler er: tiden, døden og sosialt samvær etter opptagelser og rituelle møter. 

Fasade, Skull and Bones, 64 High Street, New Haven, tidig 1900-tallet
Hvert år foreslås det blant medlemmene hvem i Yales førsteårskull man vil invitere til å bli eventuelle medlemmer. I dag er det ca. 800 levende medlemmer, flere med betydelig høy sosial status i USA, både innenfor politikk, næringsliv og i det militære. Organisasjonen er liberale i den forstand at de i dag tillater både kvinner, homofile, ulike religioner og raser. Rent praktisk fungerer organisasjonen som et lukket eksklusivt nettverk som varer livet igjennom. 

Blant de fremste medlemmer er:

* William H. Taft, president og høyesterettsjustitiarius
* Henry Robinson Luce, media-eier
* George W. Bush, president
* John Kerry, senator
* Frederick Wallace Smith grunnlegger av FedEx
* Morrison Remmick Waite, høyesterettsjustitiarius
* William F. Buckley, Jr. grunnlegger av *National Review'*
* Potter Stewart, høyesterettsdommer
* 

*«Det er så hemmelig at vi ikke kan tale om det».*(George W. Bush om *Skull and Bones*).

Eksterne lenker
---------------

* Skull and Bones: Rivalernes hemmelighed artikkel i Jyllands-Posten

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** SUDOC
 |
En stomioperert med pose
**Ilesostomi** er et medisinsk uttrykk for en stomi (åpning, munn) anlagt på magen, som oftest plassert midt mellom hoftekam og navel høyre side, som følge av sykdom eller skade i mage- og tarmregionen. Den vanligste årsaken til ileostomi er kreft i tykktarm (colon) men forekommer ikke sjelden som resultat av UC (ulcerøs kolitt) som ikke kan behandles med medisiner, f. eks. kortisonpreparater.

Andre stomiformer er colostomi og urostomi hhv tykktarm utlagt i bukvegg og urinveier drenert ut av kroppen.

Ved ileostomi er nederste del av tynntarmen ført ut slik at tarminnholdet blir samlet opp i pose på magen og tømmes derfra ved ulike metoder enten i todelt eller en-delt system. 

De vanligste utfordringene ved alle former for stomi er hudproblemer, lukt og lekkasje. 

Ved alle større sykehus finnes stomisykepleier og apotek, bandagist som er spesialister på stomi og kan faget og kjenner utfordringer tilknyttet emnet. En stomi kan etter utredning avsluttes ved at tarm legges tilbake i bukhulen og tarminnholdet tømmes på normal måte via endetarmen, men dette kan medføre komplikasjoner. For de fleste med stomi er pose på magen en grei løsning tatt alternativene i betraktning.

Eksterne lenker
---------------

* «Jeg håpet jeg skulle dø under operasjonen», reportasje på NRK om en stomioperert

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
***Ilex paraguariensis***, **yerba mate** eller (i Brasil) **erva-mate**, er en art i kristtornfamilien og er hjemmehørende i den subtropiske delen av Sør-Amerika (nordøstre Argentina, øst i Paraguay og sør i Brasil). Planten ble først klassifisert av den sveitsiske botanikeren Moses Bertoni som bosatte seg i Paraguay i 1895.

Planten er en busk eller et lite tre som kan bli opp til 15 meter høyt. De eviggrønne bladene er rundt 7–11 cm lange og 3–5.5 cm brede og har en sagtannet kant. Blomstene er små, grønnhvite med fire kronblader. Frukten er en rød stenfrukt med en diameter på 4–6 mm.

Bruk
----

Yerba mate ble opprinnelig drukket av de innfødte indianerne i guaraní og quechua-stammene, som en te laget av bladene til planten. I våre dager brukes stadig mate i stor utstrekning i mange land i Sør-Amerika, naturlig nok spesielt i de områdene der planten vokser og tradisjonen er gammel. Friske eller tørkede blader benyttes på samme måten som te, bladene puttes i en spesiell kopp laget av et uthulet gresskar, og vann tilsettes (76 grader celsius). Om du tilsetter kokende vann kan yerba mate være dårlig for helsen. Så drikkes den bitre teen gjennom en bombilla, et spesielt sugerør. Mate-drikking er et sosialt fenomen i disse landene, på samme måte som kaffedrikking er i Norge.

I 2008 var Brasil den største produsenten av mate i verden, mens Uruguay er landet med flest forbrukere i forhold til landets innbyggere.

Referanser
----------

1. ↑  World Conservation Monitoring Centre (1998). *Ilex paraguariensis*. 2006. *Verdens naturvernunions rødliste for trua arter*. IUCN 2006. www.iucnredlist.org. Hentet den 9. mai 2006.
2. 1 2  Yerba mate — what? at Ushuaia.pl.
3. ↑  FAO statistikk Arkivert 13. juli 2011 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ilex paraguariensis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ilex paraguariensis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Ilex paraguariensis* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Ilex paraguariensis* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Ilex paraguariensis* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Ilex paraguariensis* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Ilex paraguariensis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Ilex paraguariensis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Ilex paraguariensis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
***Sterrhopteryx standfussi*** er en sommerfugl som tilhører familien sekkspinnere (Psychidae). Den er funnet nord til Nordland i Norge og er kanskje den vanligste sekkspinneren her til lands. Hannen har velutviklede vinger og fjærformede antenner, hunnen er larvelignende og svært redusert, med stor, sekklignende kropp og helt uten bein og antenner.

Utseende
--------

Hannen er en middelsstor til ganske stor (vingespenn 22-28 millimeter), litt spinkel, brun sekkspinner med fjærformede antenner. Arten ligner mye på *Sterrhopterix fusca,* men kan kjennes på at bakkroppen har gulbrune, ikke grå, hår og at larvesekken er tettere kledt med planterester. Antennene er noe mindre enn halvparten så lange som forvingene. Vingene er ganske tynt kledt med lysbrune skjell. Hunnen er 9-10 millimeter lang, gulbrun, larvelignende, helt uten antenner og bein. Larvesekken er 17-22 millimeter lang, sigarformet, nokså tett kledt med korte strå- og bladstumper som er festet på tvers. Om larven inne i sekken er en hann, stikker det ut et silekrør uten plantedeler festet til seg, mens hunn-larvesekker har plantedeler i hele lengden.

Levevis
-------

Arten lever på fuktige, åpne steder, mest på myrer. Larven eter på ulike lave planter, blant annet myrull, molte, blåbær og blokkebær.
Utviklingen tar to år og det er en tendens til at voksne individer bare finnes annenhvert år. Hannen flyr om natten i mai-juni.

Utbredelse
----------

Den er utbredt i den palearktiske sone fra Vest-Europa like øst til Stillehavet. I Norge er den funnet spredt over hele landet, og er en av de vanligste sekkspinnerne.

Kilder
------

* Bengtsson, B.Å. Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 554-555. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *gulhårsekkspinner* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *gulhårsekkspinner* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *gulhårsekkspinner* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *gulhårsekkspinner* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *gulhårsekkspinner* hos NCBI Rediger på Wikidata
**Mojca Suhadolc** (født 7. januar 1975 i Ljubljana) er en tidligere slovensk alpinist.

Hun gjorde seg internasjonalt bemerket allerede som 17-åring, da hun tok sølv i kombinasjonen under junior-VM 1992 i Maribor.

Mojca Suhadolc tok sin første pallplassering i verdenscupen 7. desember 1995 med tredjeplassen i super-G i Val-d’Isère. Bare få dager senere ble hun nummer to i storslalåm bak Martina Ertl. 28. november 1999 vant hun sitt første og eneste verdenscuprenn, super-G-rennet i Lake Louise. Deretter fulgte tredjeplasser i utfor og super-G i sesongen 1999/2000. Denne sesongen kom hun på tredjeplass sammenlagt i super-G-cupen.

Suhadolc deltok i seks verdensmesterskap og to ganger i OL, men tok aldri medalje. Hun ble som best nummer 9 i storslalåm under VM 1993 i Morioka og nummer 7 i utfor under VM 2001 i St. Anton.

Hun la opp etter VM 2005 i Bormio.

Pallplasseringer i verdenscupen
-------------------------------

| Dato | Sted | Disiplin | Plassering |
| --- | --- | --- | --- |
| 7. desember 1995 | Frankrikes flagg Val-d’Isère | Super-G | 3 |
| 8. desember 1995 | Frankrikes flagg Val-d’Isère | Storslalåm | 2 |
| 28. november 1999 | Canadas flagg Lake Louise | Super-G | 1 |
| 22. januar 2000 | Italias flagg Cortina d'Ampezzo | Utfor | 3 |
| 27. februar 2000 | Østerrikes flagg Innsbruck | Super-G | 3 |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mojca Suhadolc – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Mojca Suhadolc – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Mojca Suhadolc – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Mojca Suhadolc – ski-db.com Rediger på Wikidata
**Elisa Margrethe Ulvig** (født 25. juli 1868 i Hyllestad, død 26. januar 1945 i Oslo) var en norsk lærer, forfatter, oversetter og redaktør.

Liv og virke
------------

Elisa Ulvig bosatte seg i Oslo. Der ble hun lærer ved Vahl skole og Lakkegata skole (1900–1928).

Hun engasjerte seg i Dyrebeskyttelsen, og var i perioden 1934–1937 redaktør for medlemsbladet *Dyrenes beskytter*, utgitt av Norsk kvinneforening til dyrenes beskyttelse.

Hun utga de skjønnlitterære bøkene *Utenom alfarvei* (1917) der handlingen er lagt til Hyllestad, hvor hun vokste opp og *En familiekrønike* (1918), som foregår i Bergen. I 1920 utga hun sammen med Pål Kleppen læreboken *Diktater og gjenfortellinger uten valgfrie former*. Samme år kom *Til stevne i Blaafjeld* som et særtrykk av Stavanger Turistforenings aarbok. Hun skrev også flere artikler i tidsskriftene Samtiden og Urd.

Hun virket også som oversetter, og sto blant annet for de norske utgavene av *Sajo og beverungene* av Grå Ugle (Grey Owl) (1936) og *Carcajou : villmarkens hersker – en fortelling fra Canada* av Rutherford G. Montgomery (1936). Hun var også kjent som en dyktig foredragsholder, og berettet ofte fra sine mange reiser til fjerntliggende land.

Familie
-------

Elisa Ulvig var datter av kirkesanger og lærer Ole Sørensen Ulvig og Dorothea Sofie Krohn Wiese (av slekten Wiese). Hun forble ugift.

Bibliografi
-----------

* 1917: *Utenom alfarvei*, Steenske forlag, Kristiania
* 1918: *En familiekrønike*, Steenske forlag, Kristiania
* 1920: *Diktater og gjenfortellinger uten valgfrie former*, sammen med Pål Kleppen, Cappelen forlag, Kristiania
* 1920: *Til stevne i Blaafjeld*, særtrykk av Stavanger Turistforenings aarbok

Stipender og legater
--------------------

* 1919–1920: Schæffers legat

Referanser
----------

1. ↑  *Aftenposten 1945.02.02*. Norge, Oslo. 1945. s. 6.
2. ↑  *Lakkegata skole syttifem år*. [Skolen]. 1975.
3. ↑  Aasen, Elisabeth (1986). *Kvinners spor i skrift*. Oslo: Samlaget. s. 157. ISBN 8252128432.
4. ↑  *Urd*. Oslo: A/S Urd. 1908.
5. ↑  *Aftenposten 1945.02.05*. Norge, Oslo. 1945. s. 3.
6. ↑  Hopstock, Anna Juliane (1876). *Stamtavle over familierne Garmann, Schanche, Krohn og Hopstock*. Bergen. s. 58.
7. ↑  *Middagsavisen 1919.07.07*. Norge, Oslo. 1919. s. 3.

Kilder
------

* *Dette skrev kvinner*. Oslo: Skolen. 1984. s. 225. ISBN 8257900109.

Portal: Litteratur
**Ildål** er en svært avlang fisk med en distinktiv spiss snute. 
Kroppen er sammentrykt fra sidene, spesielt den bakerste tredjedelen hvor den flates ut idet den går over til halefinne.
Fargene er mørkebrun og grå. Buken har generelt en lysere sjattering av samme farge.
Mønsteret varierer fra fisk til fisk. 
Vanligvis er det flere klare røde striper og flekker på kroppen.
Disse varierer i intensitet avhengig av individets alder og tilstand.
Vanligvis er markeringene gulaktige hos ungfisk, og blir dyprød hos de voksne.
Ofte har gattfinnen, ryggfinnen og halefinnen en rød kant.

Den kalles «ål» på grunn av kroppsformen, men den tilhører egentlig ikke ålefamilien.
De kan ofte bli ganske store i vill tilstand, og de blir gjerne mer enn 120 cm lange. 
I akvarium blir de imidlertid sjelden større enn ca. 55 cm, selv ikke i store kar.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *ildål* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *ildål* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *ildål* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *ildål* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *ildål* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *ildål* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Mastacembelus erythrotaenia* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Mastacembelus erythrotaenia* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) *Mastacembelus erythrotaenia* - FishBase
**Elisabet Truchs** var en norsk kokk og kokebokforfatter. Hun var født i Kristiansand, men holdt et Table d'hote (en abonnementsrestaurant) i Kristiania.
I 1843 gav hun ut *Husholdnings- og Koge-Bog*.

Kokeboken hennes inneholder over 600 oppskrifter og er preget av at hun var en profesjonell og avansert kokk med egen restaurant. 

Hun var ikke gift.

Et eksempel fra hennes kokebok:

**Lutefiskpostei**

*Fisken opskjæres, lægges i koldt Vand og lidt Salt, hvori den bliver liggende 2 a 3 Timer, derefter koges den, og naar den er kogt, lægges den paa et Hulfad, at vandet kan afrinde. Saa tages de heleste Stykker; det sorte Skind, Been og deslige aftages, derpaa kommes den i kogende Melk, for paany at faa et Opkog; den kommes da atter igjen paa et Fad at Melken kan afrinde. 2 Mærker smaaskaaren Fisk stuves. I 3 Pægle Fløde kommes 7 Lod Meel, 9 Lod Smør, Muskateblomme, lidt Citronskal, 2 ophakkede Sardeller, lidt Charlotter, lidt Cajenne; naar dette koger, kommes 3 pidskede Æggeblommer i tillige med Fisken og omrøres. En Farce af Gjedde eller Kolje tillaves, som i Nr. 33 er anført. Naar fadet er smurt med Smør og bestrøet med Tvebakker, belegges det med et Par Fingers Tykkelse af Farcen. Heri kommes den kolde stuvede Fisk; nu tildækkes Fadet med Farce, den overstryges med Æggeblommer, afklaret Smør og Tvebakker.*

Kilder
------

* J. B. Halvorsen, *Norsk Forfatter-Lexikon 1814 – 1880* Femte bind, Kristiania 1901
* Elisabet Truchs, *Husholdnings- og Koge-Bog*, Christiania 1843
Trolldeigen kan brukes kreativt, og må tørke og stivne i ovnen.
**Trolldeig** er en deig som kan lages hjemme og brukes til lekeleire/modelleringsleire. Den brukes ofte i barnehager. Den er ikke giftig, men inneholder så mye salt at den smaker vondt og det forhindrer at barna spiser opp deigen. Deigen kan tørkes i ovn, men kan sprekke litt opp. Trolldeigfigurer kan stekes i ovn på svak varme på rundt 80 ℃.

Historie
--------

I USA ble en trolldeigvariant i 1930-årene først lansert som et rensemiddel for tapet, men det ble fort populært som leketøy. Derfor ble trolldeig i 1956 aktivt lansert som leketøy for barn, under varemerket Play-Doh (fra engelsk: *play dough* som betyr «leke-deig»). I 1957 kom Play-Doh i flere forskjellige fargevarianter. Mellom 1955 og 2005 har det blitt solgt mer enn 2 milliarder bokser med Play-Doh.

Innhold
-------

Trolldeig kan bestå av for eksempel 2 kopper hvetemel, 1 kopp salt og 1 kopp vann, 1 spiseskje matolje for smidighet, og eventuelt fargetilsetning.
Kommersiell trolldeig kan også inneholde blant annet vinstein (kaliumhydrogentartrat), men den er fortsatt ikke giftig. Det går også an å lage saltfri trolldeig, for eksempel av 240 g mel og 120 gml vann, men vil ha dårligere holdbarhet på grunn av mangelen på salt. Det finnes flere trolldeigoppskrifter på Wikibooks Arkivert 5. desember 2019 hos Wayback Machine..

Se også
-------

* Modellervoks
* Keramikk

Referanser
----------

1. ↑  Walsh, Tim (2005). «Play-doh». *Timeless Toys: Classic Toys and the Playmakers Who Created Them*. Kansas City: Andrews McMeel Publishing. s. 115–120. ISBN 9780740755712.

Eksterne lenker
---------------

* Play-Doh hjemmeside (på Engelsk) Arkivert 7. februar 2015 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Charles Lovemore Mungoshi** (født 2. desember 1947 næt Chivhu i daværende Sør-Rhodesia, død 16. februar 2019 i Harare) var en zimbabwisk forfatter.

Liv og virke
------------

Hans første roman var på shona og var *Makunungunu Maodzamoyo*. Deretter kom en engelsk novellesamling, *Some Kinds of Wounds*, som ble forbudt av den britiske kolonimakt. Shonaromanen *Kunyarara Hakusi Kutaura* vant flere priser og skuespillet *Ingongova Njakenjake* viste mangesidigheten hans som forfatter.

Mungoshis verker omfatter både noveller og romaner på shona og engelsk. Han skrev også poesi, men så ikke på dette som hovedarbeidet sitt. Hans tematisk spenn er stort, fra anti-kolonialisme til barnebøker. Skriftene hans ble i utgangspunktet forbudt av kolonistyret, men han skrev senere også om post-kolonial undertrykkelse.

Han ble tildelt priser som Noma-prisen (1992) og Commonwealth Writers Prize for Afrika to ganger (1988 og 1998). To av romanene hans, en på shona og en på engelsk, begge utgitt i 1975, vant den internasjonale PEN-prisen. Han fikk også et æresdoktorat fra University of Zimbabwe.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 120330850[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Veteran author Charles Mungoshi dies», verkets språk engelsk[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Oppslag i Store norske leksikon
* Oppslag i Literary Encyclopedia
* Kort biografi hos Poetry International[*død lenke*]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Niyi Osundare | **Vinnere av Noma-prisen sammen medSouad Khodja**(1992) | Neste mottaker:Mongane Wally Serote |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
Nicholas Stern, rapportens forfatter.
**Sternrapporten** (*Stern Review on the Economics of Climate Change*) kalles populært den oppmerksomme rapport som ble skrevet av den britiske økonomen Nicholas Stern på oppdrag av den britiske finansministeren Gordon Brown. Rapporten ble publisert den 30. oktober 2006, og beskriver et scenario der følgene av global oppvarming målt i penger. Sterns rapport hevder at kostnaden for en 5 graders middeltemperaturøkning fram til år 2100, skulle koste mellom 5 til 20 prosent av det globale bruttonasjonalprodukt. Derimot hevder rapporten at det bare skulle koste 1 prosent av verdens samlede bruttonasjonalprodukt fram til år 2050 å bremse utslippene av drivhusgasser om det gjøres i god tid.

Det har vært en blandete reaksjoner på Sternrapporten fra økonomer. Flere økonomer har vært kritisk til rapporten, som for eksempel, et dokument skrevet av Byatt, med flere (2006) som beskriver rapporten som «sterkt feilaktig». Noen økonomer (slik som Brad DeLong and John Quiggin) har støttet rapporten, mens andre har argumentert at Sterns konklusjoner er rimelige, selv om metoden som er brukt for å komme frem til dem er feil (for eksempel Weitzman).

Referanser
----------

1. ↑  Tol, R.S.J. and G.Yohe (2006). «A Review of the Stern Review». *World Economics*. 7 (4): 233–50.
2. ↑  Nordhaus, W. D. (2007). «A Review of the Stern Review on the Economics of Climate». *Journal of Economic Literature*. 45 (3): 686–702. doi:10.1257/jel.45.3.686.
3. ↑  Byatt, I.; m.fl. (2006). «The Stern Review: A Dual Critique, Part II. Economic Aspects» (PDF). *World Economics*. 7 (4): 199–225. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)
4. ↑  J. Bradford DeLong (18. desember 2006). «Do Unto Others». Grasping Reality with a Sharp Beak (Blog). Besøkt 7. mars 2011.
5. ↑  Quiggin, John (20. desember 2006). «Stern and the critics on discounting» (PDF). *unpublished paper*. JohnQuiggin.com. Arkivert fra originalen (PDF) 27. januar 2011. Besøkt 7. mars 2011.  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 27. januar 2011. Besøkt 19. mars 2011.
6. ↑  Weitzman, M. «The Stern Review of the Economics of Climate Change» (PDF).

Eksterne lenker
---------------

* Sternrapporten på britisk finansdepartement webside (engelsk)
* Svensk oversettelse Arkivert 1. juni 2010 hos Wayback Machine.
* dn.se - Sternrapporten verd å ta på alvor

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Pánfilo de Narváez** (født 1470, død 1528) var en spansk conquistador i Karibia, eller Vestindia som navnet var etter Christofer Columbus første reise i 1492.

Narváez ble født i Cuellar i Castilla. Han kom til Santo Domingo i 1502 med sin velgjører Diego Velázquez de Cuéllar. I 1504 deltok han i massakren i Jaragua og den etterfølgende "pasifiseringen" av det vestlige Hispaniola under ledelse av Velasquez, der alle indianerne i området ble tatt til fange og encomendert til spanjolene.[]

I 1511 deltok han i erobringen av Cuba som nestkommanderende under den samme Velásquez de Cuéllar, som ble guvernør av Cuba. Narvaez ledet i 1513 en ekspedisjon gjennom det indre av Cuba, der også Bartolomeo de las Casas deltok som feltprest. Han beskrev senere i sine skrifter massakrer og bestialiteter mot fredelige indianerne som sjokkerte ham.[]

Etter at Hernán Cortés var blitt sendt til Mexico for å erobre Aztekerriket i 1519 på vegne av Velásquez, og det kom for en dag at Cortés hadde overtatt prosjektet på egne vegne, ble Narvaez sendt til Mexico som leder for en ny, godt utstyrt ekspedisjon med 1000 mann for å straffe Cortés. Cortés lyktes imidlertid i å utmanøvrere Narvaez og få alle over på sin side. Siden deltok Narvaez under Cortéz i erobringen av Aztekerriket.

Han er deretter kjent som leder av Narváez-ekspedisjonen fra 1527. Hensikten var å erobre Florida for den spanske tronen. På samme måte som Cortéz forrådte han Velasques ved å la seg utrope som guvernør av Florida etter at de hadde gått iland på vestkysten av Florida i april 1528.[] Ekspedisjonen var imidlertid mislykka, bare fire av de rundt 600 deltakerne overlevde, etter mange og harde prøvelser.[] Narvaéz var ikke blant dem. Han døde da båten han var i ble knust i en storm utenfor Galveston i Texas i et forsøk på å nå Mexico.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Spansk biografisk leksikon, Spanish Biographical Dictionary ID 6784/panfilo-de-narvaez, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gran Enciclopèdia Catalana, Gran Enciclopèdia Catalana-ID 0045450[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Narváez, Pánfilo de (1478?–1528), Spanish conquistador and accidental explorer of Florida, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Pz 61** er en sveitsisk stridsvogn med 105 mm kanon, utviklet på 1950-tallet. Den ble etterfulgt i tjeneste av Pz 68.

Historie
--------

På 1950-tallet begynte føderale sveitsiske myndigheter å utvikle en stridsvogn for den sveitsiske hæren. Arbeidet foregikk ved anlegget ved Thun. Den første av to prototyper, kalt KW 30, ble ferdigstilt i 1958 med en 90 mm kanon som bestykning. Etter dette fulgte ti vogner i en førproduksjonsserie. Disse ble kalt Panzer 58 (eller Pz 58), og brukte 20-punder fra britiske Centurion.

I 1961 kom en produksjonsordre på 150 Pz 61. Pz 61 lignet Pz 58, men hadde blant annet L7 105 mm kanon .

Pz 61 ble levert til den sveitsiske hæren mellom januar 1965 og desember 1966. Alle Pz 61 i tjeneste ble oppgradert til Pz 61 AA-standard, hvor blant annet 20 mm koaksial maskinkanon ble erstattet med 7,5 mm mitraljøse. Videreutvikling av Pz 61 resulterte i Pz 68.

Teknisk
-------

Vognføreren sitter framme i skroget. Vognkommandør og skytter sitter på høyre side av tårnet, og laderen på venstre.

Kanonen er en Royal Ordnance L7 på 105 mm. Den kan eleveres fra -10° til +21°, og kan avfyre APDS, APFSDS, HE og røykgranater.

Motoren er en MTU MB 837 Ba-500 8-sylindert dieselmotor som yter 630 hk ved 2 200 omdreininger i minuttet. Vogna bærer med seg 760 liter diesel.

Varianter
---------

Pz 61 AA920 mm maskinkanon erstattet av 7,5 mm mitraljøse, nye radioer og luftfilter, varmemuffe rundt kanonen.

Kilder
------

* Foss, Christopher; *Jane's AFV Recognition Handbook*, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

Eksterne lenker
---------------

* (en) Panzer 61 tanks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Panzer 61 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Charles M. Mulder** (født 1897 i Antwerpen, død ukjent) var en belgisk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1924 i Chamonix og 1928 i St. Moritz.

Mulder vant en olympisk bronsemedalje i bobsleigh under Vinter-OL 1924 i Chamonix. Han var fører på femmerboben som kom på tredjeplass bak Sveits og Storbritannia II. De andre på det belgiske bronselaget var Paul van den Broeck, René Mortiaux, Victor Verschueren og Henri Willems.

Fire år senere, under Vinter-OL 1928 i St. Moritz var han med på «Belgia II» som kom på 16.-plass i bobkonkurransen.

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Chamonix - Bronse bronse i bobsleigh, firer/femmer-bob Belgias flagg Belgia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Charles Mulder – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Charles Mulder – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Charles Mulder – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Charles Mulder – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Charles Mulder – TheSports.org Rediger på Wikidata
***In the Heart of a Fool*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Allan Dwan. Filmen er basert på en roman fra 1918 av William Allen White.

Handling
--------

En scene med James Kirkwood og Mary Thurman.
Laura Nesbit, datter av gamle Dr. Nesbit planlegger å gifte seg med Grant Adams, redaktøren for den lokale avisen. Men hun flørter med den uetiske advokaten Tom VanDorn, i håp om å vekke kjæresten sin misunnelse. Grant blir deretter dratt inn i en affære med Margaret Muller, som han allerede har et uekte barn sammen med. Laura gifter seg deretter med VanDorn, og Margaret gifter seg med advokaten Henry Fenn. Men historien gjentar seg når Lauras ektemann senere blir forelsket i Margaret, noe som ødelegger begge ekteskapene deres.

I mellomtiden har Grant gitt opp avisen sin, for å heller begynne som arbeidsleder ved en større gruve. Etter at han blir skadet i en eksplosjon, blir Grant tatt med til Nesbit-hjemmet, hvor Lauras omsorg gjenoppretter helsen hans. Når Grants lille sønn blir skutt og drept under en streik, blir han så overfylt av sorg at han tilstår guttens virkelige opphav til Laura. Hun tilgir fortiden hans, og de begynner et nytt liv sammen.

Skuespillere
------------

* Mary Thurman som Laura Nesbit
* James Kirkwood som Grant Adams
* Anna Q. Nilsson som Margaret Muller
* Philo McCullough som Tom VanDorn
* Ward Crane som Henry Fenn
* John Burton som Dr. Harvey Nesbit
* Margaret Campbell som Mrs. Nesbit
* Percy Challenger som Daniel Sands
* Arthur Hoyt som Mortie Sands
* Harold Miller
* Claire Windsor

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  ; besøksdato: 18. mai 2016.
3. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 25. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) In the Heart of a Fool – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) *In the Heart of a Fool* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *In the Heart of a Fool* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *In the Heart of a Fool* på American Film Institute Rediger på Wikidata
Den første justitieombudsmannen Lars Augustin Mannerheim
**Justitieombudsmannen** (**JO**), eller **Riksdagens ombudsmän** som er det offisielle svenske navnet, ble opprettet ved forfatningen av 1809. Justitieombudsmannen fører kontroll med at ingen blir urettmessig behandlet innen offentlig forvaltning.

Historie
--------

Ved innføringen av forfatningen av 1809 anså man at det var nødvendig med en uavhengig part som kunne kontrollere kongemakten og se etter at borgerne ikke ble urettmessig behandlet. Den svenske Riksdagen valgte derfor en ombudsmann og gjør så fremdeles. Den første Justitieombudsmannen ble utnevnt i 1810.

Dagens JO
---------

Selv etter nesten 200 år arbeider Justitieombudsmannen etter stort sett samme retningslinjer som da embetet ble opprettet. JO er en person valgt av Riksdagen som skal sørge for at domstoler, andre myndigheter og tjenestemenn gjennomfører sitt arbeide i henhold til lov.

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell nettside for Riksdagens ombudsmän – JO

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Reinbert Cornelis (*Remmert*) Wielinga**  (født 27. april 1978 i Eindhoven, Noord-Brabant) er en tidligere profesjonell nederlandsk landeveissyklist.

Wielingas karriere har vært vekslende, han begynte å sykle for Frans Maassen i Rabobanks juniorlag men var ikke god nok og gikk til Agu. Tre år senere returnerte han til Rabobank igjen, denne gangen for amatørlaget under Nico Verhoevens ledelse. Han kunne ha fortsatt i amatørlaget et år til, men han valgte å satse profesjonelt. Etter et godt intervju med det italienske laget De Nardi-Pasta Montegrappa, ble en to-års-kontrakt underskrevet.

Hans første år for det italienske laget ga gode resultater, men i den andre sesongen hadde laget 25 syklister. Dette gjorde at han ikke ble oppsatt i flere enn 42 dager. Takket være hans gode resultat i Euskal Bizikleta, tok Rabobanks Jan Raas igjen kontakt med ham og ga ham et tilbud som Wielinga takket ja til.

I tiden han var en del av Rabobanks lag vant Wielinga rittseire i Challenge a Mallorca og Ruta del Sol i løpet av den første våren. Den gangen var fremdeles deltagelse i Tour de France langt unna, men etter at han hadde klatret blant de beste syklistene under Critérium du Dauphiné Libéré ble han satt opp for deltagelse i Tour de France. Hans deltagelse i denne touren ble en skuffelse, da han ikke fullførte.

De siste årene har han blitt plaget av en kronisk kneskade, som har gjort at han ikke har kunnet gjøre mye for Rabobank-laget. Dette ble dels også forårsaket av at laget sjelden satte ham opp til start i 2005. Wielinga gikk da til den italienske sportslegen Luigi Cecchini som blant annet trener Thomas Dekker. I 2006 gikk Wielinga over til Quick Step-Innergetic, og det så ut til at han var på opptur igjen. Han vant GP Chiasso og fikk gode resultater blant annet i Tour Méditerranéen (10.-plass) og «Tour of Georgia» (12.-plass). 20. september bekjentgjorde teammanager Patrick Lefevere at Wielinga ikke ville komme til å være en del av laget den følgende sesongen. I 2007 syklet han igjen for ett protourlag, det spanske laget Saunier Duval-Prodir, men dat han ikke fikk kontrakten forlenget, valgte han å avslutte karrieren.

Viktigste seire
---------------

2003
* Trofeo Calvia
* Ruta del Sol, seier 4. etappe

2006
* GP Chiasso

Tour de France
--------------

* 2003 – ikke fullført

Lag
---

|  |  |
| --- | --- |
| 2001-2002 | De Nardi-Pasta Montegrappa |
| 2003-2005 | Rabobank |
| 2006 | Quick Step-Innergetic |
| 2007 | Saunier Duval-Prodir |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Remmert Wielinga – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Remmert Wielinga – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Remmert Wielinga – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Remmert Wielinga – Cycling Quotient Rediger på Wikidata