recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gelande** (av tysk *Gelände*, terreng), egentlig **gelandesprung** (terrenghopp), også kalt **Alpine ski jumping** (alpin skihopping), er en form for skihopping der hopperne bruker alpinutstyr med alpinski (med fast hæl, i motsetning til hoppski) og staver. Målet er å hoppe lengst mulig, i tillegg kan det også gis stilpoeng. Gelande utføres vanligvis i alpinanlegg og andre bakker med naturlig hopp eller hopp oppbygd for anledningen, men kan også utføres i permanente hoppbakker som brukes i vanlig skihopping. I dag (2012) er det også i gelande vanlig å hoppe med V-stil, som gir bedre løft enn den eldre parallelle stilen.

Gelande har røtter tilbake til skiløping midt på 1800-tallet, da man blant annet i Telemark i Norge brukte naturlige hauger i terrenget som hopp. Den norskamerikanske skihopperen Alf Engen gis gjerne æren for å ha utviklet grenen til konkurranseidrett. Han var blant initiativtakerne til det første gelanderennet, som fant sted i Alta i delstaten Utah i USA i 1963 og ble vunnet av hans sønn Alan Engen. Fra 1965 til 1974 ble det amerikanske mesterskapet i gelande arrangert årlig i Alta.

Vinteren 2012 var det renn blant annet i Satre Hill i Salisbury, Connecticut (K63), i storbakken i Howelsen Hill i Steamboat Springs, Colorado (K114), i Snowbowl i Missoula, Montana og i Sleeping Giant i Cody, Wyoming. Den største permanente hoppbakken som brukes til gelanderenn er K114-bakken i Steamboat Springs. Der satte Rolf Wilson (USA) verdensrekord med 375,4 fot (114,4 meter) 6. februar 2011.

Kilder
------

* Montana Snowbowl: Snowbowl Cup gelande championship (besøkt 26. oktober 2012)
* Steamboat Pilot & Today: Gelande hopefuls aim to make ski jumping history (8. februar 2009, besøkt 26. oktober 2012)

1. ↑  Alta Powder News: Gelande competitive jumping - an Alta contribution (s. 6-7, våren 2011)
2. ↑  Alpine Ski Jumping: The 2012 Flight Schedule Arkivert 13. januar 2013 hos Wayback Machine. (besøkt 26. oktober 2012)
3. ↑  Steamboat Pilot & Today: Gelande champ repeats, beats his own world record at Howelsen Hill Arkivert 9. februar 2011 hos Wayback Machine. (7. februar 2011, besøkt 26. oktober 2012)

Eksterne lenker
---------------

* Alpine Ski Jumping
| Slaget vid Ubagall |
| --- |
| Konflikt: Den nordiske tjuefemårskrigen |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 16. mars 1571 |
| Sted | Ubagall ved Weissenstein, Estland |
| Resultat | svensk seier |

 |
| Stridende parter |
|  Sverige |  Russland |
| Kommandanter og ledere |
| Karl Henriksson Horn | Tiesenhusen |
| Styrker |
| 300 |
| Tap |
|  | Hele styrken |

**Slaget ved Ubagall** var et slag under den nordiske tjuefemårskrigen som ble utkjempet 16. mars 1571 mellom svenske og russiske tropper. En svensk styrke under ledelse av Karl Henriksson Horn overrasket livlenderen Tiesenhusens styrke, som ble fullstendig utslettet.

I august 1570 angrep russiske tropper under den danske hertug Magnus, som tjenestegjorde for tsar Ivan IV, byen Reval med 25 000 mann. Angrepet mislyktes og noen hjelp fra den danske marinen fikk de ikke. Da svenskene i Reval i februar 1571 mottok et brev med opplysninger om at Sverige og Danmark hadde inngått fredsavtale utførte de et vellykket angrep. Hertug Magnus brente 16. mars leiren sin og marsjerte derfra. Samtidig brøt Tiesenhusen beleiringen av Weissenstein. Karl Horn angrep og overrasket med 300 mann Tiesenhusens styrke ved byen Ubagall utenfor Weissenstein. Tiesenhusen mistet hele styrken sin og mesteparten av byttet sitt.

Referanser
----------

1. ↑  Isacson, Claes Göran: *Vägen till stormakt*, Norstedts 2006, ISBN 91-13015-02-8

Kilder
------

* Sundberg, Ulf: *Svenska krig 1521-1814*, s. 76-77, Hjalmarson & Högberg Bokförlag, Stockholm 2002, ISBN 91-89660-10-2
| Slaget ved Taranto |
| --- |
| Konflikt: Andre verdenskrig |
| Taranto flåtebase i 1930-årene |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 12. november 1940 |
| Sted | Taranto, Italia |
| Resultat | Avgjørende britisk seier |

 |
| Stridende parter |
|  Storbritannia | Kingdom of Italy Italia |
| Kommandanter og ledere |
|  Lumley Lyster | Kingdom of Italy Inigo Campioni |
| Styrker |
| 21 torpedobombere  1 hangarskip  2 tunge kryssere  2 lette kryssere  5 jagere | 6 slagskip  9 tunge kryssere  7 lette kryssere  13 jagere |
| Tap |
| 2 fly ødelagt  2 døde  2 tatt til fange | 3 slagskip senket  2 slagskip skadet  1 lett krysser skadet  59 døde  600 skadde |
|  |

**Slaget ved Taranto** fant sted natten mellom den 11. og 12. november 1940 under andre verdenskrig. Storbritannias Royal Navy utførte verdens første hangarskipsbaserte angrep på krigsskip i det 21 torpedofly fra den britiske middelhavsflåten angrep den italienske flåtebasen i Taranto. 3 italienske slagskip ble senket i angrepet og mange andre skip ble skadet.

Det spesielle med aksjonen var at britene benyttet seg av torpedoer som ikke krevde så dypt vann som vanlige flybårne torpedoer. Dette ble tatt til etterretning i det japanske admiralitetet som studerte raidet nøye i sin planlegging av angrepet på Pearl Harbor. Effekten av det britiske angrepet fikk eksperter verden over til å utrope hangarskipene som sjøkrigens nye vinnere, på bekostning av slagskipene.

Eksterne lenker
---------------

* Slaget ved Taranto fra Royal Navys nettsted (engelsk)
* Slaget ved Taranto (engelsk)
* Styrkeoversikt for slaget (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Handelshøyskolen SK (HSK)** (stiftet 6. november 2008) er en studentidrettsklubb tilhørende Handelshøyskolen 

SK. Klubben ble startet som et fotballag i november 2008 under mottoet Vi skal overraske, og holder til på Moholt i Trondheim. Klubben har siden den tid vokst seg større og består nå av i underkant av 150 medlemmer, fordelt på idrettene fotball, futsal, volleyball, håndball, innebandy og sykling. Klubben er i dag en av de største studentidrettslagene i Trondheim, bak NTNUI. 

Det aller første fotballaget ble grunnlagt av fire ivrige studenter som et alternativ for skolens studenter til NTNUI. Initiativet om en egen sportssatsning ved skolen vekket en kraftig interesse blant de studerende, og det var tydelig at dette ikke lenge kunne holdes på et kompisgjeng-nivå. Siden stiftelsen har klubben vokst raskt og stødig, mye på grunn av et stort engasjement blant spillere, trenere, ledere og øvrige tilknyttet klubben. Oppslutningen rundt klubben har de senerst årene blitt gjenspeilet gjennom dobbeltseire i konkurransen Klubben i mitt hjerte, både i 2011, 2012 og 2013, hvor blant andre nevnte NTNUI ble slått.

Ved tusenårsskiftet hadde TØH sitt eget idrettslag, TØH IL. I 2005 ble det vedtatt å endre dette navnet til HiSSI (Høgskolen i Sør-Trøndelag Studentidrett) og å omgjøre organisasjonens struktur med det formålet å kunne tilby samtlige av HiSTs studenter et sportslig tilbud utover NTNUI, og ikke bare studentene ved TØH. Etter flere år med laber oppslutning blant studentene ved de enkelte campus, gjenoppsto i 2008 ideen om et eget idrettslag ved Trondheims første handelshøyskole.
**Slaget ved Toulon** eller **slaget ved Kapp Sicié** fant sted 22. og 23. februar 1744 i Middelhavet utenfor kysten av Toulon i Frankrike. En spansk konvoi slo den britiske Middelhavsflåten. Den franske flåten kom til støtte for Spania mot slutten av slaget da den britiske flåten trakk seg tilbake.

Slaget
------

Den 22. februar gikk 30 britiske skip under Thomas Mathews til angrep på den spanske baktroppen. Den franske og spanske flåten hadde til sammen 27 skip, men de franske skipene deltok ikke i selve slaget. Mathews hadde fulgt etter den franske flåten i perioden opp til slaget i tilfelle en av sidene erklærte krig mot en annen som en del av den østerrikske arvefølgekrigen. De tolv spanske skipene ble kommandert av Don juan José Navarro. Kl. 17 trakk begge sidene seg bort fra hverandre. Angrepet fortsatte dagen etter, men britene led kraftig, og da franskmennene kom til, ble britene tvunget til å trekke seg tilbake. Den 24. februar seilte Mathews mot Italia.

Mathews' nestkommanderende, viseadmiral Richard Lestock ba senere kong Georg II av Storbritannia om å stille mange av de britiske offiserene som hadde deltatt i slaget for krigsretten, inkludert Mathews. Mathews og flere andre offiserer ble sagt opp av Royal Navy som følge av dette .

Skip i slaget
-------------

### Frankrike og Spania

*Tallet bak båtens navn angir antall kanoner*

**I front**
* «Boree» 64
* «Tolosa» 60
* «Tigre» 50
* «Eole» 64
* «Alcion» 56
* «Duc d'Orleans» 68
* «Espoir» 74 (flaggskipet til de Gavaret

**I midten**
* «Trident» 64
* «Heureux» 60
* «Aquilon» 44
* «Sólide» 64
* «Diamant» 50
* «Firme» 70
* «Terrible» 74 (flaggskip)
* «Sancti Spiritus» 68
* «Serieux» 64

**Bak**
* «Oriente» 60
* «América» 60
* «Neptuno» 60
* «Poder» 60 - Ødelagt og fangete, men gjenerobra og boret i senk dagen etter
* «Constante» 70
* «Realer Felipe» 114 (flaggskipet til Juan José Navarro)
* «Hércules» 64
* «Brillante» 60
* «Halcón» 60
* «San Fernando» 64
* «Soberbio» 60
* «Santa Isabel» 80
* 3 fregatter
* 2 brannskip
* 1 slagskip som ble benyttet som sykehusskipå

Eksterne lenker
---------------

* (en) Battle of Toulon (1744) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* "Toulon" 1911 *Encyclopædia Britannica*
* (es) *La campaña de don Juan José Navarro en el Mediterráneo y la batalla de Sicié (1742–1744)*


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
| Slaget ved Tewkesbury |
| --- |
| Konflikt: Rosekrigene |
|  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 4. mai 1471 |
| Sted | Tewkesbury, Gloucestershire51°59'11"N 2°9'41"V |
| Resultat | Avgjørende seier for yorkistene |

 |
| Stridende parter |
| Huset York | Huset Lancaster |
| Kommandanter og ledere |
| Edvard IV | Edmund Beaufort, 4. hertug av Somerset |
| Styrker |
| Ukjent | Ukjent |
| Tap |
| Ukjent | Ukjent |

**Slaget ved Tewkesbury** ble utkjempet ved Tewkesbury i Gloucestershire, England den 4. mai 1471. Det avsluttet den nest siste fasen av rosekrigene.

Bakgrunn
--------

Henrik VI var nylig for annen gang blitt avsatt av sin rival Edvard IV, og Huset York hadde dermed igjen overtaket. Henrik var blitt innsatt på tronen igjen av Richard Neville, 16. jarl av Warwick, som tidligere hadde kjempet for yorkistene, men som i 1469 gikk over til Huset Lancaster. 

Warwick falt i slaget ved Barnet den 14. april 1471, og de gjenværende lancastrianske styrkene ble ledet av dronning Margaret av Anjou og hennes sytten år gamle sønn Edward av Westminster. Margarets eneste håp om å vende krigslykken lå i å slå sammen sine styrker med hertugen av Bedfords, og hun måtte derfor krysse elven Severn. Dette mislyktes hun med da kommandanten i Gloucester, Richard Beauchamp, nektet henne å krysse elven ved byen.

Slaget
------

Margaret var svært avhengig av sin siste gjenværende kommandant med stor erfaring, Edmund Beaufort, 4. hertug av Somerset. Men yorkistene hadde overlegent artilleri, og Somerset feilbedømte sin posisjon, slik at Richard, hertug av Gloucester klarte å angripe lancastrianernes flanke. Det brøt ut panikk blant flyktende lancastrianere, og Somerset skal ha drept en av sine egne offiserer, Lord Wenlock, som straff for manglende initiativ. Dette er noe usikkert, da enkelte kilder antyder at Wenlock overlevde slaget. 

På et jorde som ble kjent som *Bloody Meadow* («Den blodige engen») ble opptil halvparten av Somersets soldater slaktet ned. Noen søkte tilflukt i Tewkesbury Abbey, men skal ha blitt forfulgt også der. En av de falne var Edward av Westminster, som er den eneste prins av Wales som har falt i et slag.

Etterspill
----------

Henrettelsen av Somerset
Alle de lancastrianske kommandantene, inkludert Somerset, ble henrettet kort tid etter slaget, mens Margaret og hennes svigerdatter Anne Neville ble tatt til fange. Henrik VI, som var fengslet i Tower of London, ble myrdet få dager senere. 

Slaget førte til en midlertidig stans i rosekrigene; det skulle gå fjorten år før Huset Tudor etablerte seg gjennom et nytt kupp og dermed endte striden mellom de to fyrstehusene. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NKC
 |
Funksjonalanalysen er en gren av den matematiske analysen og kan beskrives som studiet av topologiske vektorrom og kontinuerlige lineæravbildninger mellom dem.

Topologiske vektorrom
---------------------

Et *topologisk vektorrom* er et vektorrom V over en topologisk kropp {\displaystyle \mathbb {K} } (som regel er {\displaystyle \mathbb {K} } enten {\displaystyle \mathbb {C} } eller {\displaystyle \mathbb {R} } med topologiene gitt av absoluttverdiene på disse kroppene) med en topologi slik at strukturavbildningene 

{\displaystyle X\times X,(x,y)\mapsto x+y}

{\displaystyle \mathbb {K} \times X,(\alpha ,x)\mapsto \alpha x}

er kontinuerlige. Sentrale eksempler på topologiske vektorrom er Banach-rom, Hilbert-rom og lokalt konvekse rom. Det følger eksempelvis av trekantulikheten at et normert rom er et topologisk vektorrom.

Kontinuerlige lineæravbildninger
--------------------------------

Lineæravbildninger mellom de endeligdimensjonale rommene {\displaystyle \mathbb {R} ^{n}} og {\displaystyle \mathbb {C} ^{n}}er automatisk kontinuerlige. Dette er derimot ikke lenger tilfelle i uendeligdimensjonale rom. For en lineæravbildning {\displaystyle T:X\to Y} mellom normerte rom er følgende ekvivalent: 

1. {\displaystyle T} er begrenset, det vil si at det finnes en konstant {\displaystyle K} slik at {\displaystyle \lVert T(x)\rVert \leq K\lVert x\rVert } for alle {\displaystyle x\in X.}
2. {\displaystyle T} er kontinuerlig.
3. {\displaystyle T} er kontinuerlig i 0.
4. {\displaystyle T} er uniformt kontinuerlig.
**Linjeforeningen for elektro og data ved Universitetet i Stavanger**, oftest kalt **LED**, er en linjeforening ved Universitetet i Stavanger (UiS). Linjeforeningen er til for studentene tilknyttet Institutt for data- og elektroteknikk (IDE). Alle studenter som studerer datatektnologi eller automatisering og elektronikkdesign på bachelor ved UiS kan bli medlem.

Formål
------

Formålet med foreningen er å skape et aktivt, sosialt og lærerikt miljø for studentene ved Institutt for data- og elektroteknikk ved Universitetet i Stavanger.

Historie
--------

LED ble stiftet 23. januar 2014 av en gjeng ivrige studenter som ønsket et bedre miljø for studentene ved Institutt for data- og elektroteknikk ved UiS. Det har tidligere eksistert en linjeforening ved Institutt for data- og elektroteknikk ved navnet FEST, denne foreningen hadde vært inaktiv over flere år når LED ble opprettet. Det er også vanskelig å si noe om alderen på FEST, da dokumentasjon på denne foreningen er vanskelig å finne. FEST var også kun for Elektrostudenter.

Fra 15. februar 2022 er linjeforeningen ledet av Joar Dale Landa.

Referanser
----------

1. ↑  «Led Linjeforeningen for Elektro og Data - Stavanger - Roller og kunngjøringer». *proff.no*. Besøkt 1. mars 2022.

Eksterne lenker
---------------

* LED sin Facebook-side
**Slaget ved Taraca** ble utkjempet i april 1904 i Taraca på Filippinene, i det som nå er provinsen Lanao del Sur på Mindanao. På den ene side kjempet moroer, på den annen side amerikanere.:113 General Leonard Wood hadde inviteret regionens datuer til en fredskonferanse, men sultanen av Taraca nektet å delta. Taracadalen var hvor de fleste am Lake Lanao-områdets moroer bodde. :113 Her var blant annet krigerlederne datu Ampuanagus og datu Duli.

Wood sendte to infanteribataljoner og to kavaleritropper til munningen av Taraca River.:114 Oberst Marion P. Maus' tredje bataljon av 22nd Infantry holdt elvemunningen mens Wood førte en styrke over land. Maus' menn benyttet et Vickers-Maxim-maskingevær og et gatlingvåpen for å erobre noen *cotta*er, og tilføyde moroene et tap på 65 mann.:115 I løpet av den neste uken ødela Woods menn 130 *cotta*er man klarte ikke å ta sultanen til fange.:120

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Arnold, J.R. 2011, The Moro War, New York: Bloomsbury Press, ISBN 9781608190249
2. ↑  «Moros Fight Americans: Two Soldiers Killed - Gen. Wood Tried To Avoid Bloodshed» (PDF). The New York Times. 12. april 1904. Besøkt 27. april 2008.
3. ↑  «Mindanao, Sulu and ARMM Unsung Heroes». Besøkt 27. april 2008.
**Linje A (10)** (**Línea A (10)**) er en bybanelinje ved Mexico bys metro. Den har fargen lilla på rutekart og går i en sør-østlig retting fra den østlige delen av sentrum og ut i forstedene. Linjen betjener ti stasjoner mellom Pantitlán og La Paz over 14,89km med spor.

Hele linjen sto ferdig i 1991. Pantitlán er den eneste underjordiske stasjonen på linjen, resten av stasjonene er på gateplan. 

Linjen er den eneste linjen som ikke er dekkmetro (med unntak av den fremtidlige linje 12), men bruker tradisjonelle jernbanehjul. Linjen får også strøm via pantograf i stedet for strømskinne.

Stasjoner
---------

Kart over Linje A.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Symbol** | **Stasjonsnavn** | **Overganger** |
|  | Pantitlán | Linje 1 Linje 5 Linje 9 |
|  | Agrícola Oriental |  |
|  | Canal de San Juan |  |
|  | Tepalcates |  |
|  | Guelatao |  |
|  | Peñón Viejo |  |
|  | Acatitla |  |
|  | Santa Marta |  |
|  | Los Reyes |  |
|  | La Paz |  |

| * v
* d
* r
***Linje A*** til ***Mexico bys metro*** |
| --- |
| Stasjoner | Pantitlán • Agrícola Oriental • Canal de San Juan • Tepalcates • Guelatao • Peñón Viejo • Acatitla • Santa Marta • Los Reyes • La Paz |
| Omstigningsstasjoner | Pantitlán |
Passasjerer går ombord på Parc de Montjuïc, den øverste av de to stasjonene til Funicular de Montjuïc.
Inngangen til stasjonen Parc de Montjuïc.
**Funicular de Montjuïc** er en av tre kabelbaner i den katalanske byen Barcelona. Det meste av banen går i tunnel, og binder sammen metrostasjonen Paral·lel med Montjuïc-høyden. Banen er del av det samme billettsystemet som metroen, og er tegna inn på metroens linjekart som en del av denne. Den drives av Transports Metropolitans de Barcelona (TMB), som også driver metroen.

Kabelbanen ble åpnet 1928 som del av forberedelsene til verdensutstillingen i 1929. I 1992 ble den fullstendig oppgradert for å betjene trafikken til Montjuïc under de olympiske sommerlekene. 

Tekniske opplysninger:

* Lengde: *758 meter*
* Høyde: *76 meter*
* Maksimal stigning: *18 %*
* Vogner: *2-3 vogner per tog*
* Kapasitet: *400 personer per togsett*
* Spor: *Enkeltspor med møtesløyfe*
* Reisetid: *2 minutter*
* Maksimal hastighet: *10 meter per sekund*

Transport videre oppover er med taubane, der en kan velge mellom å gå av midtveis, eller følge helt opp til festningen. Taubanen er ikke del av TMBs tariffsystem.
**Mengzi** (kinesisk: 蒙自县; pinyin: *Méngzì Xiàn*) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det er del av det autonome prefektur Honghe.

I 1999 var folketallet på 308 026 innbyggere.

Historie
--------

I 1889 tvang fremmede makter tvang Qing-dynastiet til å åpne for handel med Yunnan. Det ble da åpnet et tollkontor i Mengzi. Dermed ble området også åpnet for utenlandsk innflytelse fra sør (Fransk Indokina). Byen var et viktig handelssenter frem til den franske jernbanen fra Haiphong til Kunming, påbegynt i 1906, stod ferdig i 1910. Denne jernbanen hadde sin trasé godt utenom Mengzi.

Tidligmenneske-funn
-------------------

Knokkelfunn gjort i *Malu-hulen* (Maludong, «rødhjorthulen») i Mengzi ble gjort i 1989. De morfologiske kjennetegn på funnene skiller seg merkbart fra dagens kinesiske befolkning, men ligner derimot på gamle tidligmenneskefossiler fra Afrika. Denne gruppen funn har gitt opphav til grupperingen «Red Deer Cave people».

Kulturminner
------------

Det gamle tollkontoret (*Mengzi haiguan jiuzhi*, 蒙自海关旧址) ble i 2006 oppført på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommuner:**

* Wenlan 文澜镇, Caoba 草坝镇, Yuguopu 雨过铺镇, Xin'ansuo 新安所镇, Zhicun 芷村镇, Mingjiu for miaofolket 鸣鹫苗族镇.

**Kommuner:**

* Lengquan 冷泉镇, Qilubai for miaofolket 期路白苗族乡, Laozhai for miaofolket 老寨苗族乡, Shuitian 水田乡, Xibeile 西北勒乡.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 326 løper gjennom området. Den begynner i Xiushan i Chongqing og går mot provinsen Guizhou, og ender i Hekou i Yunnan, ved grensen til Vietnam og den vietnamesiske byen Lao Cai.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑  Darren Curnoe et al.: *Human Remains from the Pleistocene-Holocene Transition of Southwest China Suggest a Complex Evolutionary History for East Asians.* In: *PLoS ONE*, Band 7, Nr. 3, e31918, 2012, doi:10.1371/journal.pone.0031918
3. ↑  darrencurnoe.net[*død lenke*], Dump av 20. mars 2012: *Questions and answers about the ‚Red Deer Cave people‘.*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GeoNames
 |
Ålesund Handelskammer
Et **handelskammer** er et representativt organ som arbeider for å fremme handelens og andre næringsgruppers (kommersielle) interesser.

Handelskamre har eksistert siden 1599, da det første ble grunnlagt i Marseille. Handelskamre er regionale og uavhengige organisasjoner som arbeider for et bedre foretaksklima og for økte handelsrelasjoner, infrastrukturspørsmål og visse spørsmål om besiktninger og handelsbruk. Handelskamre er i de fleste land offentligrettslige subjekt, med obligatorisk medlemskap for foretakene i handelskammerets distrikt. I USA, Storbritannia og i de nordiske landene er dog handelskamre helt private og har frivillig medlemskap. I Sverige er omkring 10 000 foretak medlem i et handelskammer.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chambers of commerce – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** HDS **·** NDL **·** NKC **·** NKC
 |
***Bloodhounds of the North*** er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Allan Dwan.

Handling
--------

På et bortgjemt sted i fjellet bor det flyktninger fra USA og Canada, som er etterlyst for en rekke forskjellige forbrytelser. En mann etterlyst for underslag kommer til området, sammen med datteren Pauline. Underslageren blir snart en naturlig leder og blir, til James sin store fortvilelse, den ledende skikkelsen i kolonien. Men to politi-betjenter, Lon og Mac, er også på sporet av underslageren.

Men det James ikke vet er at underslageren har utstasjonert sine egne håndlangere i området, og instruerer dem om å skyte mot politiet. Mac blir såret i konfrontasjonen. Underslagerens datter tar Mac med seg til hytta hennes. Ved en anledning forlater jenta hytta, for å konferere med faren sin. Men Lon følger etter henne, og oppdager at faren hennes er mannen de er på leting etter.

Skuespillere
------------

* Murdock MacQuarrie som politi-betjent.
* Pauline Bush som underslagerens datter.
* William Lloyd som underslageren.
* James Neill som en annen kriminell.
* Lon Chaney som en politi-betjent.

Referanser
----------

1. ↑  Bloodhounds of the North

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bloodhounds of the North* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Bloodhounds of the North* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Slaget ved Ticonderoga** var en mindre konfrontasjon ved Fort Carillon (i dag Fort Ticonderoga) den 26. og 27. juli 1759, under den franske og indianske krigen. En britisk styrke på flere enn 11 000 mann kommandert av general Jeffrey Amherst flyttet artilleriet sitt til en høyde over fortet, som var forsvart av 400 franskmenn kommandert av brigadegeneral François-Charles de Bourlamaque.

Istedenfor å forsvare fortet, trakk de Bourlamaque, som handlet under instrukser fra general Louis-Joseph de Montcalm og guvernøren i Ny-Frankrike, Marquis de Vaudreuil, styrkene sine bort og prøvde å sprenge fortet i luften. Magasinet med krut ble ødelagt, men murene ble ikke så alvorlig skadd. Britene okkuperte så fortet, som fikk navnet Fort Ticonderoga. De gjorde flere utbedringer i området og begynte å bygge en flåte for å gjøre militære operasjoner på Lake Champlain.

Den franske taktikken var nok til å hindre armeen til Amherst i å slå seg sammen med James Wolfe i slaget ved Abrahamslettene. Men de bandt også opp 3000 av sine egne soldater som ikke kunne assistere i forsvaret av Quebec.

Kilder
------

* Kingsford, William (1890). *The History of Canada, Volume 4*. Toronto: Roswell & Hutchinson. OCLC 3676642.
* McLynn, Frank (2004). *1759: The Year Britain Became Master of the World*. New York: Atlantic Monthly Press. ISBN 9780871138811. OCLC 56413697.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***Soga om Viglund og Kjellrid*** (norrønt *Víglundar saga*) er en islendingesaga, trolig fra 1300-tallet. Historien foregår nær Snæfellsnes i landnåmstiden på 900-tallet. Sagaen har blitt beskrevet som «en romantisk kærlighedsfortælling uden forbindelse med gammel tradition» og med lån av tema og motiv fra riddersagaer og fornaldarsagaer.

Teksten er, i motsetning til de fleste andre islendingesagaene, ren fiksjon: «der benyttes enkelte personnavne fra Landnåmabok og andre sagaer, men disse personers børn og andre optrædende, deriblant hovedpersonene, er frit opfundet.». Hovedmotivet er hentet fra Fridtjofs saga: Hovedpersonene Viglund og Kjellrid (*Kettilrid*) har kjent hverandre siden barndommen, og er ment å skulle bli et par. Uvennskap mellom deres familier gjør at Kettilrid forloves med en annen mann. Dette fører til ytterligere uvennskap og drap, før de elskende får hverandre. Kjellrids far Holmkjell er kjent fra Landnåmabok, og skal ha bodd på gården Foss.

Historien har noen lån fra Sagaen om Bård Snæfellsås, og må derfor være yngre enn den. Den er kjent fra to middelalderpergamenter, AM 551a fra 1400-tallet og AM 510 fra 1500-tallet. Noen variasjoner i senere papirhåndskrifter tyder på at et tredje pergament kan ha eksistert.

Sagaen er oversatt til norsk i 1874 av Matias Skard som *Saga um Viglund og Kjellrid* og til nynorsk av Børge Nordbø som *Soga om Viglund og Kjellrid* i 2014.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Jakob Benediktsson. «Soga om Viglund og Kjellrid» i KLNM. Gyldendal, 1956-78
2. ↑  skandinaviske-oversaettelser.net

Eksterne lenker
---------------

* heimskringla.no, fulltekst norrøn og dansk

  

Portaler: Litteratur | Island

| * v
* d
* r
Sagalitteratur • Islendingesagaer • Tått • Liste over islendingesagaene |
| --- |
| Audun fra Vestfjordene • Bandamanna saga • Bård • Bjørn Hitdølakjempe • Droplaugs-sønene • Egils saga • Eirik Raude • Færøyingesaga • Finnboge • Fljotsdølane • Flóamanna • Fosterbrødrene • Gisle Sursson • Grette • Grønlendingene • Gull-Tore • Gunnlaug Ormstunge • Hallfred Vandrådeskald • Håvard Isfjording • Heiðarvíga • Hønse-Tore • Kjalnesinga • Kormak • Kristnisaga • Kroka-Rev • Laksdøla • Ljósvetninga • Njål • Ravnkjell Frøysgode • Reidar • Røykdølane • Snegle-Halle • Svarvdølane • Torstein Kvite • Torstein Side-Hallsson • Torvald den vidfarne • Tord den trugande • Torstein Oksefot • Valla-Ljót • Vápnfjordingane • Vatsdølene • Viga-Glum • Víglund • Ølhette • Øyrbyggene |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Parkeringsplasser reservert for bevegelseshemmede i Thor Olsens gate i Oslo 2008.
**Parkering for forflytningshemmede**, også omtalt som **parkeringsplasser reservert for bevegelseshemmede**, **handikapparkering** og annet, er en spesiell parkeringsplass for bil som er tilrettelagt for bruk av personer med ulike funksjonshemninger. Handikapp-plassene er noe bredere enn vanlige parkeringsplasser slik at brukere av rullestol eller lignende har plass til å komme seg ut av bilen. Handikapp-plassene er også vanligvis plassert nær bygningen eller området parkeringsplassen hører til. På den måten trenger ikke den funksjonshemmede å bevege seg langt uten bilen for å komme til ønsket destinasjon. 

Det er ulovlig for personer som ikke er handikappet å parkere på slike plasser, men likevel skjer det. Grunner til det kan være mangel på ordinære parkeringsplasser eller den gunstige plasseringen. Overtredelse straffes i Norge med parkeringsgebyr, og kan også føre til borttauing på bileiers regning.

For å kunne få lov til å bruke handikapp-plassene må man ha et parkeringsbevis. Det utstedes av kommunen. I Norge gir dette rett til gratis parkering på kommunale parkeringsplasser. Dette har ført til problemer i kommuner der kommunen har overlatt parkeringsansvaret til private bedrifter.

Merking
-------

Handikapp-plasser er ofte merket slik at personer uten behov for en slik parkeringsplass ikke skal bruke den. De er vanligvis merket med skilt og oppmerking på bakken.

Eksterne lenker
---------------

* Forskrift om parkering for forflytningshemmede
| Tóngguān Zhīzhàn潼關之戰 |
| --- |
| Konflikt: De tre rikers tid |
| Xu Chu og Ma Chao, bilde fra Sommerpalasset. Kartet viser områdene under Cao Caos kontroll. |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | Mars-september 211 AD |
| Sted | Tongguan, i Shǎnxī |
| Resultat | Avgjørende seier til Cao Cao |

 |
| Stridende parter |
| Guānxī-koalisjonen | Cao Cao |
| Kommandanter og ledere |
| **Ma Chao**
**Han Sui**
Hou Xuan
Cheng Yin
Yang Qiu
Li Kan
Zhang Heng
Liang Xing
Cheng Yi
Ma Wan
Peng De
Ma Dai | **Cao Cao**
Cao Ren
Xu Chu
Jia Xu
Xu Huang
Xihou Yuan
Zhang He
Zhou Ling
Zhong Yao |
| Styrker |
| ~80-90.000  Hevdet ~100.000 | ~60-65.000 |
| Tap |
| ~35.000 | ~10.000 |
|  |

En illustrasjon av Mǎ Chāo fra Qing-dynastiet.

| Avgjørende slag og felttog under  Han-dynastiets fall og de tre rikers tid  184-280 |
| --- |
|  De gule turbaner - Dong Zhuo - Guandu - Chibi - Tongguan - Yizhou - Hanzhong - Yiling  - Nanzhong - Zhuge Liang - Jiang Wei - Shu -Wu |

**Slaget ved Tóngguān** (tradisjonell kinesisk: 潼關之戰; forenklet kinesisk: 潼关之战; hanyu pinyin: *Tóngguān Zhīzhàn*) ble utkjempet mellom krigsherren og Hàn-statsministeren Cao Caos styrker og en koalisjon av Guānxī-styrker ("vest for passet," i.e. Hangu-passet), ledet av Ma Chao (hvis far, krigsherren Ma Teng, ble holdt som gissel og henrettet av Cao Cao) og hans blodsbror Han Sui (som også hadde vært Ma Tengs rival i kampen for de vestlige områdene), fra mars til september 211, på slutten av Han-dynastiet og forspillet til de tre rikers tid i Kinas historie. Slagets årsak var Cao Caos ekspansjon vestover, som førte til opprør i Guanxi, og endte med en seier til Cao over Guanxi-styrkene, som førte til at han fikk kontrollen over Guanzhong-regionen.
Veikryss i Mengla
Mengla i Yunnan
**Mengla** (kinesisk: 勐腊县; pinyin:  *Měnglà Xiàn*) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i det autonome prefektur Xishuangbanna.

Befolkningen var på 194 630 innbyggere i 1999.

Elven Mekong, som i Kina heter *Lincang Jiang*, renner langs Menglas vestgrense.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommuner:**

* Mengla 勐腊镇, Mengpeng 勐捧镇, Mengman 勐满镇, Menglun 勐仑镇, Mohan 磨憨镇, Mengban 勐伴镇, Guanlei 关累镇,

**Kommuner:**

* Yiwu 易武乡, Xiangming 象明乡, Yaoqu 瑶区乡.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 213 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører via Chengdu og Kunming til byen Mohan ved grenseovergangen til Laos.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Sogn og Fjordane Kunstmuseum** ble grunnlagt i 1987. Kunstmuseet hadde først tittelen Fylkesgalleriet i Sogn og Fjordane, inntil det i 2000 skiftet navn til Sogn og Fjordane Kunstmuseum.

I 2004 ble det gjort om til en stiftelse som hadde ansvar for driften av Anders Svor Museum i Hornindal, Astruptunet og Eikaasgalleriet i Jølster, Gjesmegalleriet (seinere Sogn Kunstsenter) i Lærdal og Sogn og Fjordane Kunstmuseum (SFKM) og Sogn og Fjordane Kunstnarsenter i Førde.

I 2009 gikk museet inn i det konsoliderte stormuseet Musea i Sogn og Fjordane sammen med Kystmuseet, Nordfjord Folkemuseum, Sunnfjord Museum og De Heibergske Samlinger – Sogn Folkemuseum.

I 2011 ble nybygget til Sogn Kunstsenter åpnet i Lærdal, i 2012 åpnet nybygget til SFKM i Førde og i 2014 ble Anders Svor Museum innvendig rehabilitert i forbindelse med Anders Svor sitt 150-årsjubileum.

Sogn og Fjordane Kunstmuseum har i dag ansvar for om lag 4000 kunstverk og har årlig ca. 20 000 besøkende.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sogn og Fjordane Kunstmuseum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Musea i Sogn og Fjordane |
| --- |
| Kystmuseet i Sogn og Fjordane  **·** Sogn og Fjordane Kunstmuseum  **·** Sunnfjord Museum  **·** Nordfjord Folkemuseum  **·** De Heibergske Samlinger – Sogn Folkemuseum  **·** Norsk Kvernsteinsenter |

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Charles Archer Hefferon** (født 25. januar 1878 i Berkshire i England, død 13. mai 1932) var en sørafrikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Hefferon vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under OL 1908 i London. Han kom på tredjeplass i maraton bak Dorando Pietri fra Italia og amerikaneren Johnny Hayes. 

Det var en dramatisk avslutning på løpet som Hefferson ledet når det gjensto et par kilometer. Hefferson fikk champagnedrink og dunk i ryggen av en velmenende supporer og etter det ble han passert av både Pietri og Hayes. Pietri var helt sluttkjørd og inne på stadion falt han flere ganger men fikk hjelp av funksjonærene til å passere mållinjen. Etter protest fra det amerikanske laget ble han diskvalifisert og Johnny Hayes kåret til olympisk mester og Hefferon ble sølvmedaljevinner.

OL-medaljer
-----------

* OL 1908 Storbritannias flagg London - Sølv Sølv i friidrett, maraton Sør-Afrikas flagg Sør-Afrika

Referanser
----------

1. ↑   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Charles Hefferon – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Charles Hefferon – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Charles Hefferon – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Charles Hefferon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Charles Hefferon – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Hilde Brita Hauan Johnsen** (født 1953) er en norsk kunstner og scenograf som er professor i tekstil ved Kunst- og designhøgskolen i Bergen siden høsten 2004.

Hauan Johnsen har hatt en rekke utstillinger, kunstneriske oppdrag for offentlige rom og scenografiske oppdrag. Hun har deltatt på utstillinger i inn- og utland. Hun har hatt flere studieopphold i utlandet, seneste var Berlin 2003/2004.

Hennes kunstneriske arbeider har de siste mange år vært knyttet opp mot tekstil og ny teknologi. Hun har i samarbeid med kollega Jon Pettersen og Ingrid Aarset et kunstnerisk utviklingsprosjekt med arbeidstittel future textiles. Dette prosjektet har gått over tre perioder.

Høsten 2012 utstilte de på Sogn og Fjordane kunstmuseum (SFKM) og Nordnorsk kunstmuseum (NNKM).

Kunstreisen med Gunnar Danbolt og Nina Skurtveit lagde et radioprogram på NRK P2 fra utstillingen på Nordnorsk Kunstmuseum: Kunstreisen NRK P2 8. februar 2013

I 2018 mottok Hauan Johnsen Ulrik Hendriksens ærespris fra Bildende Kunstneres Hjelpefond for sin mangeårige innsats i det norske kunstfeltet.

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   kunstfond.no, besøkt 31. mai 2019[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Kunst-og designhøgskolen i Bergen: Hilde Hauan Johnsen». Arkivert fra originalen 21. juni 2013. Besøkt 14. juli 2013.
4. ↑  Egen nettside
5. ↑  «Tromsøkunstner får ærespris». iTromsø. Besøkt 9.1.2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** KulturNav
 |
**Charles R. Hubbard** (født 20. august 1849 i Cincinnati i Ohio, død 28. mars 1923 i Cincinnati i Ohio) var en amerikansk bueskytter som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.

Hubbard vant en olympisk sølvmedalje i bueskyting under OL 1904 i St. Louis. Han deltok på det amerikanske laget *Cincinnati Archers* som kom på andreplass i lagkonkurransen, bak gullvinnerne *Potomac Archers*. De tre andre på sølvlaget var Charles Woodruff, William Clark og Samuel Duvall. Hubbards beste plassering individuelt var en ellevteplass i *double American round*. Det var kun deltakere fra USA i bueskytingkonkurransene under OL 1904.

OL-medaljer
-----------

* 1904 USAs flagg St. Louis - Sølv sølv i bueskyting, lagkonkurranse USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Charles Hubbard – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Charles Hubbard – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Charles Hubbard – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Oddrun Grønvik** (født 18. august 1947) er leksikograf, hovedredaktør for *Norsk Ordbok* og forsker på Universitetet i Oslo, der hun begynte som redaktør i juli 1987. Hun hadde ansvar for leksikografisk og digital utvikling og opplæring fra 2002 og var en av hovedredaktørene fra 2007 til 2015.

Etter å ha tatt artium på Grorud gymnas, studerte Oddrun Grønvik på Universitetet i Oslo og fra 1967 til 1970 på University of Oxford, hvor hun tok en bachelorgrad i engelsk språk og litteratur ved St Hilda's College. Deretter arbeidet hun et år i Sunday Times, London før hun fikk jobb som redaktør for barnebøker i Den norske Bokklubben. Fra 1975 jobbet hun et år i skrivarstova i Noregs Mållag før hun i 1976 begynte som redaktør for generell litteratur i Forlaget Oktober. Etter tre år der var hun fra 1979 konsulent i Norsk språkråd til 1987. Hun tok hovedfag i 1985 på Universitetet i Oslo med en avhandling om *Målbruken i offentleg teneste 1930-1940*. Denne ble også gitt ut som bok på Det Norske Samlaget.

Sammen med professor Herbert Chimhundu var Oddrun Grønvik fra 1991 til 2006 prosjektleder for ALLEX-prosjektet, et prosjekt mellom University of Zimbabwe og UiO for utvikling av ordbøker for afrikanske språk. For denne innsatsen ble hun tildelt graden Doctor of Letters (honorary) fra Universitetet i Zimbabwe da prosjektet ble avsluttet i 2006.

Blant mange verv kan nevnes at hun i 15 år, fra 1990 til 2005 var leder for foreningen for mukopolysakkaridosesykdommene i Norge. Fra 2000 til 2003 var hun medlem av fagnemnda i Norsk språkråd og fra 2007 til 2014 i Språkrådet sitt Fagråd for normering og språkobservasjon. Hun har også hatt flere verv i Norges Mållag og Studentmållaget i Oslo.

Oddrun Grønvik er datter av Einfrid Perstølen og Odd Lien Grønvik.

Bibliografi
-----------

Oddrun Grønvik har skrevet vitenskapelige og populære artikler om norsk språk, språkutvikling, språknormering, leksikografi og digitalisering av språkressurser, særlig ordbøker. I mars 2017 hadde hun 152 publikasjoner i Cristin.

* (no) Publikasjoner av Oddrun Grønvik i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

Kilder
------

* Biografi i Helene Urdland Karlsen, Lars S. Vikør og Åse Wetås : *Livet er æve og evig er ordet*. Norsk Ordbok 1930 – 2016. Samlaget, 2016 ISBN 978-82-521-9008-3

Eksterne lenker
---------------

* Intervju hos forskning.no i forbindelse med at Norsk Ordbok 2014 var fullført
* Om ALLEX hos uio

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Hilde Hodnefjeld** (født 22. juli 1966) er en norsk illustratør. 

Hilde Hodnefjeld er utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo, linja for grafisk design og illustrasjon, der hun tok hovedfag i tegning 1994. Under utdannelsen var hun ett år i Paris på Art Décoratifs og et halvt år på Islands kunst- og håndverkskole. Hun har siden arbeidet som illustratør og tegner tilknyttet arbeidsfellesskapene *Basta* og *Illustratørene* i Oslo. Hun har også hatt engasjement som bilderedaktør i forlag. Hodnefjeld har illustrert blant annet barnebøker.

Hodnefjeld er medlem i Norske Billedkunstnere, Tegnerforbundet og Grafill, og har vært med på flere kollektivutstillinger, blant annet i Tegnerforbundet, Galleri Grafill og Galleri 27, Kongsberg Kunstforening og Porsgrunn bibliotek. Hun er tildelt «gull» for bokomslag og diplom for bildeboka *I huset bortenfor* og nominasjon for *Mesterpromperen* i Visueltkonkurransen. I 2011 ble hun nominert til Kulturdepartementets illustrasjonspris for *Mesterpromperen, og i* 2022 ble hun nominert til Kulturdepartementets Bildebokpris for *Uppsa*.

 
Hilde Hodnefjeld tegner mest på papir, der hun bruker kollasjelementer fra grafikk, tegner med fargeblyant, tusj, akvarell og akryl. Hun bearbeider ofte videre på data, fortrinnsvis i bilderedigeringsprogrammet Photoshop.

Bibliografi
-----------

* *Uppsa,* Gyldendal (2021)
* *Kakesamleren*, bildebok, Mangschou forlag (2009)
* *Hvis det ikke fantes biler*, barnebok, Mangschou forlag (2011)
* *Tenk om*, barnebok, Mangschou forlag (2012)

Referanser
----------

1. ↑   www.forfatterkatalogen.no, besøkt 19. mars 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Lello, av Niklas (17. februar 2022). «Nominasjoner til Kulturdepartementets priser for barne- og ungdomslitteratur utgitt i 2021». *Norsk barnebokinstitutt*. Besøkt 18. februar 2022.

Kilder
------

* Presentasjon av Hilde Hodnefjeld i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Hilde Hodnefjeld i BIBSYS
* Hilde Hodnefjeld presentert i arbeidsfellesskapet Basta
* Hilde Hodnefjeld presentert i arbeidsfellesskapet Illustratørene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |

Portaler: Litteratur | Kunst
**Charles Haberkorn** (født 16. november 1880 i Württemberg i Tyskland, død november 1966 i St. Louis i Missouri) var en amerikansk idrettsutøver som deltok i De olympiske leker i 1904 i St. Louis.

Haberkorn vant en olympisk bronsemedalje i tautrekking i OL i 1904 i St. Louis. Han var med på laget Southwest Turnverein of St. Louis 2 som vant bronsefinalen over New York Athletic Club på walkover. De andre tautrekkerne på bronselaget var Frank Kungler, Charles Thias, Harry Jacobs og Oscar Fride. Det var seks lag som deltok i konkurransen i tautrekking.

Haberkorn deltok også i bryting fristil i lettvekt der han ble slått ut i kvartfinalen.

OL-medaljer
-----------

* 1904 USAs flagg St. Louis - Bronse Bronse i tautrekking

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, Sports-Reference.com olympisk utøver-ID ha/charles-haberkorn-1, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Charles Haberkorn – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Charles Haberkorn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Charles Haberkorn – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
***Afropsephenoides*** er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede.

Utseende
--------

Ganske små (1,4-2,4 millimeter), ovale, blanke, mørke biller med lange, kamformede antenner hos hannene, sagtakkede hos hunnene. De kan ha en svak bronseglans. Antennene er lengre enn kroppen.

Levevis
-------

Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.

Utbredelse
----------

Slekten er kjent fra Afrika og Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling
---------------------

I tillegg til de tre beskrevne artene kjennes det ca. fem ubeskrevne arter.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
			* Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
				+ Underfamilien Psephenoidinae
					- Slekten ***Afropsephenoides*** Basilewsky, 1959
						* *Afropsephenoides marlieri* Basilewsky, 1959
						* *Afropsephenoides ruthae* Jeng & Yang, 2006
						* *Afropsephenoides volatilis* (Champion, 1924)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Afropsephenoides* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Afropsephenoides* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
Sporeavtrykk av en skivesopp.
**Sporeavtrykk** av en sopp er viktig for artsbestemmelse av sopper. Sporeavtrykket viser farven på soppens **sporepulver**. Soppens sporer er svært små, ofte bare noen få µm, og for å kunne bestemme farven, må de sees samlet i hauger. Sporeavtrykket alene er ikke tilstrekkelig for artsbestemmelse, men kan være avgjørende for å skille liknende arter fra hverandre. 

Historisk har farven på sporepulveret vært medvirkende til klassifisering av flere sopparter i familier, men nyere forskning har vist at dette ikke nødvendigvis er avgjørende for familielikhet.

Fremgangsmåte
-------------

For å lage et sporeavtrykk skjærer en bort stilken helt inntil det sporebærende laget under hatten på den aktuelle soppens fruktlegeme. Deretter legger man hatten med det sporebærende laget vendt ned mot en lys eller gjennomsiktig overflate. Hensikten er å fange opp sporene soppen vil avgi i løpet av de neste timene slik at man kan avgjøre fargen. 

De ørsmå sporene soppen avgir kan lett spres med bevegelser i luften, så det oppnås tydeligst resultat ved å sette over en glassbolle eller lignende. Ved å lage sporeavtrykket på en glassplate muliggjøres flytting av sporeavtrykket slik at de enkelte sporene kan studeres i et mikroskop, eller for å vurdere fargen mot en eller annen kontrastfarge. For å finne den rette fargen på sporeavtrykket må det være tilstrekkelig tykt og undersøkes i dagslys.

Ulike farver for klassifisering
-------------------------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Sort sporepulver | Hvitt sporepulver | Brunt sporepulver | Gult sporepulver |
| Olivenfarvet sporepulver | Rosa sporepulver | Gyldenbrunt sporepulver |

Referanser
----------

1. ↑  Evenson, Vera Stucky (1997). *Mushrooms of Colorado and the Southern Rocky Mountains*. Big Earth Publishing. s. 19. ISBN 1565791924. Besøkt 6. august 2008.
2. ↑  Johansen, Else Beitnes (1998). *Globus*. Oslo: Cappelen. s. 30. ISBN 8202172632.
3. ↑  Tollin, Sven (1990). *Sopp*. [Oslo]: NKS-forlaget. s. 8,9. ISBN 8250811488.
4. ↑  Læssøe, Thomas (1997). *store soppboken*. Oslo: Teknologisk forl. s. 12. ISBN 8276430910.

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wiktionary: Sporeavtrykk – ordbokoppføring |

* AmericanMushrooms.com: Making a Spore Print