recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Prosopocoilus ijengensis*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (hannene ca. 25 millimeter), noe bred, rødbrun hjortebille, hode og forkropp litt mørkere. Hannen har kraftige, men ikke særlig lange, sagtakkede kjever. Hodet er litt lengre enn bredt, pannen er bredt V-formet innbuktet foran, med et smalt framspring i midten. Antennene har en tre- eller fire-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, forkanten, sidene og en midtstripe er smalt brunsvarte. Dekkvingene er glatte og nokså blanke, scutellum og sømmen er mørkere. Beina er for det meste rødlige. Hunnen er mye mindre enn hannen, blankere, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere, hodet tett og kraftig punktert.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse
----------

Arten er kjent fra Java.

Systematisk inndeling
---------------------

Arten blir noen ganger plassert som en underart av *Prosopocoilus laterinus*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cladognathini*
						* Slekten *Prosopocoilus* Westwood, 1845
							+ Underslekten *Metopodontus* Westwood in Hope, 1845
								- ***Prosopocoilus (Metopodontus) ijengensis*** Fujita, 2010

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
* Bildegalleri
* (en) *Prosopocoilus (Metopodontus) ijengensis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* (en) Prosopocoilus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Varda Elentári
**Varda Elentári** er en Vala i J.R.R. Tolkiens univers, Midgard. Hun er Manwës kone. Hun er den mektigste av de kvinnelige Valaene.

Da Melkor først begynte å skape sin strid, så Varda tankene hans og hatet ham. Melkor frykter og hater Varda mest av alle Valaene.

Hun er den av Valaene som er elsket og æret mest av alvene. Det sies at Varda er for vakker til at det kan beskrives med ord. I hennes ansikt stråler Ilúvatars lys. Hun bor med Manwë i Valinor. Varda skapte stjernene med doggen fra Telperion, sølvertreet av de to trær.

Navn
----

Varda betyr *storslått* eller *høytliggende* på Quenya, og *Elentári* betyr *Stjernedronning*. Et annet tilnavn er *Tintallë* som betyr *Stjernetenneren*.
På Sindarin er hun også kjent som *Elbereth* (*Stjerne-dronning*), *Gilthoniel* (*Stjerne-tenneren*) og *Fanuilos* (*evig-hvit*). På Telerin er hun kjent som *Baradis*.
I primitiv Quenya hun er kalt for *Barathī*, som er fra gammel Sindarin som igjen er *Barathi*.
I Adûnaic, hennes navn er *Avradî*.

Hun har også flere andre tilnavn: *Tenneren*, *Fruen av stjernene*, *Dronning av stjernene* og *Snehvit*. Dette er oversettelser av hennes alviske navn.

Bare det å si navnet hennes *Elbereth*, kan skade de mørke tjenerne, som i kampen mellom 
Nazgûlene og hobbitene ved Blåstertopp.

Vardas stamtre
--------------

```
           Ilúvatar
___________|_     |  
 |          |     | 
Melkor    Manwë = Varda
```

Selv om Varda og Manwë begge har Ilúvatar som far blir de ikke sett på som søsken, Men Manwë og Melkor blir sett på som *brødre i Ilúvatars tanke*.

Portal: Litteratur
***The Greatest Love*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Henry Kolker og med Vera Gordon i hovedrollen.

Handling
--------

I 1905 emigrerte Lantini-ekteparet og barna deres, Lorenzo og Francesca, til New York. Selv om familien har økonomiske problemer, begynner familiens situasjon å bedre seg når Mr. Manton, en velstående entreprenør, tilbyr å gi Lorenzo muligheten til avansement - i takknemlighet for at Lantini reddet datteren hans Dorothy i en ulykke. Femten år senere har Lorenzo blitt en vellykket arkitekt, og har forelsket seg i Dorothy.

På en fest møter de Richard Sewall, en teatermagnat, som Lorenzo nylig har designet en bygning for. Når hans kone Francesca skal møte Sewall angående noen kostymer, forfører han henne. Lorenzo oppdager hva som har skjedd, og reiser til Sewalls kontor. Men der finner han Sewall død, akkurat i det politiet dukker opp. Lorenzo blir anklaget og dømt for å ha begått drapet. Men Sewalls kone innrømmer at det egentlig var hun som hadde myrdet Sewall på grunn av hans grusomhet.

Skuespillere
------------

* Vera Gordon som Mrs. Lantini
* Bertram Marburgh som Mr. Lantini
* Yvonne Shelton som Francesca Lantini
* Hugh Huntley som Lorenzo Lantini
* William H. Tooker som Mr. Manton
* Raye Dean som Dorothy Manton
* Donald Hall som Richard Sewall
* Sally Crute som Mrs. Sewall
* Jessie Simpson som Mrs. McCarthy

Bildegalleri
------------

* 
* 
* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  «The Greatest Love (1920)». *letterboxd.com* **(engelsk)**. Besøkt 18. mars 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 18. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Greatest Love* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
***The Greater Claim*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Wesley Ruggles.

Handling
--------

Charlie Everard stikker av sammen med Mary Smith mot sin fars vilje. Everard Sr. får deretter sønnen sin i kidnappet om bord på et seilskip. Mary tror at hun har blitt forlatt, men hun nekter likevel et tilbud fra Everards advokat om å få ekteskapet sitt med Charlie annullert.

Charlie vender snart tilbake til henne. Men etter at barnet deres blir født overgir hun babyen til besteforeldrene, fordi hun er alt for fattig til å ta hånd om barnet selv. Tre år senere forandrer imidlertid Everard Sr. mening, og støtter endelig den lille familiens gjenforening.

Skuespillere
------------

* Alice Lake som Mary Smith
* Jack Dougherty som Richard Everard
* Edward Cecil som Abe Dietz
* De Witt Jennings som Richard Everard
* Florence Gilbert som Gwendolyn
* Lenore Lynard som Rosie

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 23. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Greater Claim* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Greater Claim* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Greater Claim* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**La Côte Feuillée** er et skihoppanlegg i kommunen Chaux-Neuve i Frankrike. Det består av fem hoppbakker med størrelse K106 (HS118), K57 (HS60), K28 (HS30), K12 og K8. Den største bakken brukes årlig i verdenscupen i kombinert. Alle hoppbakkene har plastmatter, slik at de også kan brukes i sommerhalvåret. Storbakken er utstyrt med kunstfrosset spor i tilløpet. Anlegget er eid av Risoux Club.

Bakkerekorden i K106-bakken er 120,5 meter, satt av Jason Lamy-Chappuis i det franske mesterskapet 26. mars 2011. I K57-bakken er rekorden 61,5 meter, satt av Luca Egloff (Sveits) 16. desember 2007.

Historie
--------

Byggingen av hoppanlegget i Chaux-Neuve begynte i 1965, men det oppsto problemer med grunnforholdene, som gjorde det for dyrt å fullføre byggingen. Anlegget sto halvferdig i over 20 år; først i 1989-90 ble det bygd ferdig. Hoppanlegget, tegnet av arkitekt Gérard Boucton, ble tatt i bruk med europacuprenn i kombinert i desember 1990. Den største bakken hadde da K-punkt 90 meter (senere HS100). I 2010 ble anlegget modernisert, og den største bakken ble utbygd til storbakke, K106 (HS118). Sommeren 2013 ble det lagt plastdekke også i storbakken.

Kilder
------

* Risoux Club: Les tremplins – La construction[*død lenke*] (fransk, besøkt 26. november 2011)
* Skisprungschanzen-Archiv: Chaux Neuve (besøkt 26. november 2011)
* Comité Départemental du Doubs Saut à Ski et Combiné Nordique: HS 118, la plastification en marche .... 17 juillet 2013 (fotogalleri, 17. juli 2013, besøkt 18. juli 2013)
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Tsjekkia Tsjekkias flagg |
| Orientering |
|  Seire sammenlagt i Verdenscupen: 0 |
| Verdenscupseire, enkeltløp: 0
(to sjetteplasser) |
| Verdensmesterskap |
| Gull | 2012 Sveits’ flagg Lausanne | Stafett |
| Europamesterskap |
| Bronse | 2016 Tsjekkias flagg Jeseník | Stafett |

 **Jan Šedivý** (født 7. august 1984 i Praha i Tsjekkia) er en tsjekkisk orienteringsløper som konkurrerer for den norske orienteringsklubben Halden Skiklubb. Han løper for det tsjekkiske landslaget og er verdensmester i stafett.

Karriere
--------

Šedivý har gjennom flere sesonger vært en del av den internasjonale orienteringseliten. Han slet likevel lenge med å oppnå de helt store resultatene i VM. 9.-plassen fra mellomdistansen under VM i skotske Inverness i 2015 er hans beste individuelle VM-plassering. 

Under VM i sveitsiske Lausanne i 2012 hadde Tsjekkia et godt lag. De var langt i fra favoritter, men etter gode etapper av Tomas Dlabaja, Šedivý og Jan Procházka kunne Tsjekkia juble for sitt første og eneste stafettgull for herrer i VM. Jan Šedivý var også med på Tsjekkias lag som tok bronsemedalje under EM på hjemmebane i tsjekkiske Jeseník i 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jan Šedivý – World of O Rediger på Wikidata
***The Green-Eyed Monster*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av J. Gordon Edwards.

Handling
--------

Historien begynner ved et slott hvor franske liv er skildret. Filmen introduserer Raimond de Mornay, den eldste av to sønner som i all hemmelighet elsker sin kusine Claire. Han gir imidlertid ingen åpen erklæring om sin hengivenhet. Raimonds bror, Louis, frir til henne - og hun aksepterer. Ute av stand til å tåle misunnelsen som ekteskapet deres vekker, velger Raimond å reise til Wien. Han reise hjem igjen på grunn av farens dødsfall, men han er fremdeles ikke i stand til å se intimiteten til kvinnen han elsker sammen med broren sin.

Raimond reiser derfor til India, hvor han blir værende i flere år. Men et brev fra nevøen hans, Paul, ber Raimond komme tilbake til hjem-stedet. I troen på at han for godt har kvalt sjalusien som sendte ham bort, vender Raimond endelig tilbake. Men dette fungerer ikke, og han dreper sin egen bror med et virus han hadde fått tak i når han bodde i India. Senere leder han Claire til kisten hvor han har gjemt broren sin, og han åpner lokket for å vise frem hennes ektemann. Men sjokket over å uventet se hennes avdøde ektemann, dreper Claire også.

Skuespillere
------------

* Robert B. Mantell som Raimond de Mornay.
* Genevieve Hamper som Claire.
* Stuart Holmes som Louis de Mornay.
* Pauline Barry som en guvernatte.
* Henry Leone.
* Charles Davidson.

Referanser
----------

1. ↑  THE GREEN-EYED MONSTER

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Green-Eyed Monster* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Green-Eyed Monster* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Green-Eyed Monster* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Green-Eyed Monster* på Silent Era Rediger på Wikidata
***The Greater Law*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Lynn Reynolds.

Handling
--------

Barbara Henderson har ikke hørt noe fra broren Jimmy, etter at han reiste til Klondike for å søke lykken - og nå har hun begynt å lete etter ham. Men når hun ankommer det frosne nord, får Barbara vite at broren hennes har blitt myrdet - og hun lover hevn. Ettersom byens lille hotell er fylt til siste plass, aksepterer Barbara et tilbud om losji fra gamle Tully Winkle - i bytte mot at Barbara skal hjelpe til i huset hans for Tully og hans kollega: Cort Dorian.

Barbara og Cort forelsker seg etter hvert i hverandre, men Barbara nekter å gifte seg med Cort før hun har løst mysteriet rundt brorens dødsfall. Fra forskjellige kilder oppdager hun at Jimmys forsvinning ble innledet på grunn av en skuddveksling mellom ham og Laberge - på grunn av en kvinne: Seattle Lou. Barbara blir deretter kjent med Laberge, som forteller henne at det egentlig var Cort Dorian som hadde skutt Jimmy. Barbara insisterer derfor å kjempe en duell mot Cort Dorian.

Skuespillere
------------

* Myrtle Gonzalez som Barbara Henderson.
* Gretchen Lederer som Seattle Lou.
* Maude Emory som Anne Malone.
* G.M. Rickerts som Jimmy Henderson.
* Lawrence Peyton som Cort Dorian.
* George Hernandez som Tully Winkle.
* Jack Curtis som Laberge.
* Jean Hersholt som Basil Pelly.

Referanser
----------

1. ↑  THE GREATER LAW

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Greater Law* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Værsyke** er en populærbetegnelse på visse kroppslige eller psykiske reaksjoner på endringer i været og/eller trykkforandring. «Værsyke» er dokumentert å oftere ramme kvinner en menn.

Lavtrykk er ofte assosiert med værsyke, og særlig humørendringer, som skyldes endringer i elektrisk aktivitet som følge av lavtrykk og fallende trykk. I tillegg kan hormonbalansen i kroppen bli påvirket av lysendringer som værforandring fører med seg.

Ikke alle mennesker opplever værsyke, men de som gjør det kan oppleve værendringene gjennom fysiske problemer som smerter og stivhet i muskler og ledd, eller psykiske reaksjoner som depresjon, glemsomhet, angst og konsentrasjonsvansker. I tillegg har revmatikere og personer som sliter med migrene en tendens til å få smerter ved forandringer i været; årsaken finnes det ingen klare svar på, men det kan skyldes at kroppen er følsom overfor atmosfæriske elektriske forandringer.

Se også
-------

* Sesongavhengig depresjon

Referanser
----------

1. 1 2  Kåss, Erik. (2009, 13. februar). Værsyke. I Store medisinske leksikon. Hentet 1. juni 2016 fra .
2. ↑  «Lavtrykk gir oss dårligere humør» av Trond-Ole Husebø hos yr.no. Publisert 13. mars 2012. Besøkt 1. juni 2016.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** NDL
 |
**Jan Olsen Østervold (Austevold)** (født 8. desember 1876 i Austevoll, død 9. januar 1945 i Brooklyn, USA) var en norsk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Østervold ble olympisk mester i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han vant sammen med Halvor Birkeland, Rasmus Birkeland, Lauritz Christiansen, Halvor Møgster, Hans Næss, Henrik Østervold, Kristian Østervold og Ole Østervold olympisk gull i klassen *12 meter type 1907* med den norske båten «Atalanta». Det var kun én båt i denne klassen. Han er bror til Henrik, Kristian og Ole Østervold, som også var mannskap på «Atalanta».

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Gull **Gull** i seiling, 12-metersklassen type 1907

Referanser
----------

1. ↑  Schjelderup, W. M. (1922). *Bergens seilforening i 50 år*. Bergen. s. 193.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jan Østervold – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jan Østervold – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jan Østervold – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
Kartet viser de to elvene i Sibir som heter Jana.
**Jana** (russisk: Яна) er ei elv i republikken Sakha i Russland. Den renner mot nord og ligger mellom elvene Lena i vest og Indigirka i øst. Den er 872 kilometer lang og har et nedbørfelt på 238 000 km². Medregnet tilløpselva Sartang har den en total lengde på 1 492 km. Middelvannføringen ved Ubileinaja, 157 kilometer før munningen, er 1 020 m³/s.

Elva begynner ved samløpet mellom elvene Sartang og Dulgalakh. Ved utløpet i Janabukta i Laptevhavet danner Jana et enormt delta på 10 200 km². Hele nedbørfeltet er under permafrost og består for det meste av taiga som går over til tundra nord for ca. 70°N, selv om det finnes trær på egnede steder helt nord til deltaet.

De viktigste sideelvene er Adytsja, Oldzjo, Abyrabyt og Bytantaj. Store deler av elva er seilbar. Jana fryser over i oktober og er islagt til mai eller først i juni.

Referanser
----------

1. ↑  «Река ЯНА». *Russlands statlige vannregister* **(russisk)**. Besøkt 26. januar 2016.
2. ↑  «Yana At Ubileinaya» **(engelsk)**. R-ArcticNET. Besøkt 26. januar 2016.
3. 1 2  «Яна». *Store sovjetiske encyklopedi* **(russisk)**. Besøkt 26. januar 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Teksten på minneplata på minnesmerket over Torstein Reinholdtsen.  
Foto: Karl Laurits Olsen
Minnesmerket over Torstein Reinholdtsen på Kråknesbrekka. Skogsøya i bakgrunnen.  
Foto: Karl Laurits Olsen
**Torstein Reinholdtsen** (født 10. juli 1827 på Stø i Øksnes, død 31. desember 1907 på Kråknes) var høvedsmann på fiskebåt og reddet rundt 40 personer fra drukningsdøden. Han ble tildelt borgerdådsmedaljen for redningsbragdene han hadde utført.

Reinholdtsen ble over en time forsinket til gudstjenesten i Øksnes kirke der han skulle motta borgerdådsmedaljen fra sognepresten. I uvær lørdag kveld og natt til søndag hadde han og mannskapet hans reddet ti mann fra å drukne, og først langt på søndag morgen hadde de fått alle trygt i land.

Et minnesmerke over Torstein Reinholdtsen er satt opp på Kråknesbrekka, like ved stedet der han bodde.

Kilder
------

* Ivar Toften: Torstein Reinholdtsen, Kroknes - høvedsmannen som reddet omkring 40 mennesker fra drukningsdøden[*død lenke*] (artikkel i Øksnes Historielags årbok Leddiken 1982, s. 36-37)
* Johan Borgos: *Gård og slekt i Øksnes. Bind III*. Øksnes Historielag 1997. ISBN 82-992259-3-0, s. 444-445 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Redningsselskapet: Norges nasjonalbåt: Reddet 40 fra døden i åpen båt[*død lenke*] (6. april 2009)
* Inge M. Johansens slektside: Familien Torstein Reinholdtsen/Susanna Maria Sten Pedersdtr

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
***R.L. Stine's The Haunting Hour: Don't Think About It*** (***Spøkelsestimen***) er en film fra 2007, basert på R. L. Stine barnebokserie om *Hannah Montana's* Emily Osment og Cody Linley.

Handling
--------

Cassie Keller er en goth-jente som nettopp har flyttet sammen med familien til et nytt nabolag, og skal begynne ved en ny skole. Hun elsker å finne på skumle sprell mot de populære barna på skolen og hennes yngre bror Max. Priscilla Wright, en mobber, blir valgt til Halloween-dronning for skolens årlige Halloween-sammenkomst. Cassie gjengjelder Priscillas uhøflige kommentarer mot henne ved å plassere levende kakerlakker inni en Halloween-piñata, som Priscilla skal bruke. Priscilla får alle insektene over seg, og blir hånet av de andre studentene.

Cassie oppdager en mystisk Halloween-butikk i et smug. Eieren (spilt av Tobin Bell) insisterer på å selge henne en gammel bok med tittelen "The Evil Thing" som inneholder en advarsel om ikke å lese boken høyt eller tenke på "The Evil Thing" et to-hodet monster: Ett hode suger offerets blod, samtidig som ett annet hode spiser kjøtt. Den kvelden ignorerer Cassie advarselen, og leser boken høyt for Max som hevn for at han koblet fra datamaskinen hennes.

Cassies foreldre går på Halloween-fest, og "The Evil Thing" blir vekket til live igjen. Det er opp til Cassie og Sean, en populær gutt som Cassie liker, å redde dem. Cassie går til butikk-eieren for hjelp. Men oppdager at han reiser rundt i verden hver Halloween og leter etter en person som elsker å skremme folk, og han lurer dem til å slippe løs "The Evil Thing" ved å lese boken og lære dem en lekse. Han gir dem en gåte, og de forstår at hvis de skaffer blod fra et dyr, og kaster det på The Evil Thing, så vil det ene hodet angripe det andre hodet. Dermed vil skapningen fortære seg selv.

Rolleliste
----------

* Emily Osment som Cassie Keller
* Brittany Curran som Priscilla Wright
* Alex Winzenread som Max Keller
* Cody Linley som Sean Redford
* Tobin Bell som The Stranger
* Michelle Duffy som Mrs. Keller
* John Hawkinson som Mr. Keller
* Michael Dickson II som Pizzabudet
* Nigel Ash som Ralph
* Katelyn Pippy som Erin

Referanser
----------

1. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *The Haunting Hour: Don't Think About It* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *The Haunting Hour: Don't Think About It* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (nl) *The Haunting Hour: Don't Think About It* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *The Haunting Hour: Don't Think About It* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Elisa María Avelina Carrió** (født 1956 i Chaco i Argentina) er en argentinsk politiker og partistifter. Hennes parti het opprinnelig *Alternativa para una República de Iguales*, ARI), men har endret navn til *Afirmación para una República Igualitaria*.

Carrió var skjønnhetsdronning i tenårene. Under Argentinas militærdiktatur (1976–1983) ble hun utnevnt til advokat for påtalemyndigheten. Etter demokratiet ble gjeninnført ble hun valgt inn i det argentinske parlament. På oppfordring fra sin mentor Raúl Alfonsin drev hun i 1999 en iherdig kampanje for Fernando de la Rúa.

Etter å ha brutt med sosialistene i 2000 fikk Carrió med seg venstreorienterte politikere fra Argentinas demokratiske sosialistparti og andre grupperinger, da hun grunnla det nye partiet *Argentinos por una República de Iguales*, ARI. Etterhvert forlot sosialistene partiet, og det gjorde også Carrió. De dannet sammen partiet *Alternativa para una República de Iguales*.

Carrió var presidentkandidat for sitt parti både ved valget i 2003 og valget i 2007, men nådde ikke opp.

Referanser
----------

1. ↑   El señor de la corte, side(r) 231[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
*Se annet sted for den færøyske formann i lagtinget Thorstein Petersen (1899–1960) som også var bankdirektør og norsk konsul på Færøyene*

**Torstein Petersen** (født 25. september 1931, død 9. oktober 2010 i Skien) var en norsk sprengstoffekspert.

Han startet i 1957 for Statens Sprengstoffinspeksjon (etablert 1917), det som fra 1984 ble hetende Direktoratet for brann- og eksplosjonsvern. Her hadde han stillingen som *overingeniør* da han i 1976 etterfulgte han Finn Moy (1908–) som sjef, den såkalte *Sprengstoffinspektør* og satt i omkring tyve år. Han holdt stillingen som *direktør* til han gikk av i 1996. For dette fikk han i 1998 Kongens fortjenstmedalje. Han ble etterfulgt av Tor Suhrke (født 1948) og satt ellers i en rekke utvalg.

Utvalg
------

Merk, disse er utvalg fra 1980 og utover. Petersen *kan* ha sittet i utvalgene fra før 1980, selv om de er merket med 1980 som startår.

* 1980–1982 Utvalg for utredning av brannvesenets oppgaver
* 1980–1985 Sakkyndig råd til å bistå Sjøfartsdirektoratet ved ettergransking av større ulykker
* 1980–1997 Sivilforsvarsnemnda for drivstofforsyningen
* 1983 Utvalg, etablering av bygningsteknisk sentralorgan

Referanser
----------

1. ↑  Fødsels- og dødsdato hentet fra dødsannonsen i Telemarksavisa den 12. oktober 2010.
2. ↑  *Minneord for Torstein Petersen Arkivert 13. mars 2014 hos Wayback Machine.* fra Direktoratet for brann- og eksplosjonsvern den 13. oktober 2010.
3. ↑  Torstein Petersen Arkivert 12. mars 2014 hos Wayback Machine. i den statlige utvalgsliste.
**Arthur Häggblad** (født 14. juni 1908 i Nordmaling, død 16. juni 1989 i Stockholm) var en svensk langrennsløper.

Han vant to bronsemedaljer i VM og OL i sin internasjonale karriere, begge i stafett. Individuelt ble hans beste resultat to fjerdeplasser på 18 km og 50 km under Ski-VM 1934 i Sollefteå

Arthur Häggblad vant Vasaloppet fire ganger: 1933, 1935, 1937 og 1940.

I 1988 ble det lagd en svensk dokumentarfilm om legendariske svenske skiløpere og skihoppere; *De sista skidåkarna*. Her var Arthur Häggblad med, sammen med mange andre, som Nils «Mora-Nisse» Karlsson, Martin Matsbo, Gustav Husum-Jonsson, Hjalmar Bergström, Sven Selånger.

Häggblad var kjent for krasse replikker. En gang etter et løp i sverigesmesterskapet skal landshövding Bernhard Eriksson ha spurt hvordan løpet hadde vært. Svaret var: «Åk själv, gubbjävel!» En annen gang spurte en radioreporter om Häggblad ville sende en hilsen til lytterne. Denne svarte: «Ja, skidlöpning är ett hundliv, jag önskar jag vore död. Hälsa till vem som helst.»

Meritter
--------

### VM-medaljer

* 1934 i Sollefteå – bronse (4 x 10 km stafett)

### OL-medaljer

* 1936 i Garmisch-Partenkirchen – bronse (4 x 10 km)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arthur Häggblad – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Häggblad – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Häggblad – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Arthur Häggblad – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Häggblad – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND
 |
Utkanten av forstedet Philippi.  Foto: C. Hill 2008 
**Philippi** er et forsted til Cape Town og en av de nyere townshipene i Cape Townområdet i Sør-Afrika. Nøyaktig størrelse er ikke kjent, men er estimert til rundt 150 000 personer. Sammen med Khayelitsha og Delft ble forstedet etablert på 1980-tallet.

Philippi er ansett for å være et område godt egnet for bedriftsutvikling, og det er planlagt en rekke store utbygginger, inkludert *Filippi Mini-City*. Philippi Stadium ble bygget om i forbindelse med VM i fotball 2010, og er blitt et moderne anlegg i sambygg med nærlingsliv. Området er også kjent for dyrking av nær 80 % av Cape Towns grønnsaker i de omliggende jordbruksområdene.

Referanser
----------

1. ↑  «Urban Matters». Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 3. juli 2011.
2. ↑  «The Germans of Philippi». Arkivert fra originalen 25. oktober 2009.
3. ↑  «Cape Town Grows Dynamically».
4. ↑  «Philippi Mini-City».
The Helix Bridge
**The Helix Bridge** er ei 280 meter lang gangbru som binder sammen Marina Centre og Marina South i Marina Bay i Singapore. Den er tegna av arkitekter fra Coz Group og Architects 61, og har form som et DNA-molekyl. Den blei offisielt åpna 24. april 2010.

The Helix Bridge ligger ved sida av bilbruene Benjamin Sheares Bridge og Bayfront Bridge, og går mellom The Float at Marina Bay i Marina Centre og Marina Bay Sands i Marina South. Brua utgjør en del av et stort utviklingsprosjekt i området som også omfatter Marina Bay Sands, Singapore Flyer og Gardens by the Bay. Den fungerer som bindeleddet som gjør at man kan gå rundt hele Marina Bay, en rundtur på 3,5 kilometer.

Eksterne lenker
---------------

* (en) The Helix Bridge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) The Helix Bridge – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Helix Bridge hos Archdaily
* 360 graders bilde av The Helix Bridge
* Marina Bay: New bridge at Marina Bay Arkivert 25. november 2012 hos Wayback Machine.
* Skyline: New landmark bridge for Marina Bay Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine.
**Arthur Peter Keaveney** (født 8. juli 1951 i Galway i Irland, død 23. juni 2020) var en irsk historiker.

Biografi
--------

Keaveney ble utdannet i Galway (St Joseph's Patrician College og University College Galway). I 1975 flyttet han over til Hull University for å ta doktorgrad med et arbeide om Lucius Cornelius Sulla, som han senere utvidet og publiserte som bok.

Keaveney var *doctoral fellow* ved University of Wales i Aberystwyth fra 1978 til 1979. Fra 1979 til 2014 underviste han i oldtidshistorie ved University of Kent, med spesialisering på Den romerske republikk og akamenidenes Persia. Ifølge Herbert Heftner må hans annenutgave av biografien om Sulla, som utkom i 2005, regnes som et av de arbeider «som i særlig grad har gitt oss vesentlig dypere innsikt i den romerske republikk ved overgangen mellom det 2. og det 1. århundre f.Kr.»

Hans biografi om Lucullus er blitt oversatt til polsk.

I 2013 var Keaveney ærespresident for Classical Association of Ireland. Han forble *emeritus reader* ved University of Kent etter at han gikk i pensjon, og fortsatte med sitt forskerarbeide, som dreide seg om akamenidedynastiet og Thomas Becketts mirakler som de ble gjengitt i glassmaleriene i katedralen i Canterbury. Han arbeidet på en monograf om det persiske hoff på den tid han døde. 

Han døde av COVID-19 den 23. juni 2020.

Verker i utvalg
---------------

* *Sulla. The Last Republican*. London 1982.
* *Rome and Unification of Italy*. London 1987.
* *Lucullus. A Life*. London 1992.
* *The life and journey of Athenian statesman Themistocles (524-460-B.C.?) as a refugee in Persia.* Lewiston, 2003.
* *The army in the Roman revolution*. London 2007.
* (med Madden, J.) *Sir William Herbert Ad Campianum Iesuitam Eiusque Rationes Decem Responsio*. Georg Olms Verlag, 2009.
* *The Persian Invasions of Greece*. Barnsley, 2011.

Referanser
----------

1. ↑   GND-ID 131690663, besøkt 23. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   www.kent.ac.uk, besøkt 23. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «In memoriam: Arthur Keaveney – School of European Culture & Languages» **(engelsk)**.
4. 1 2  Arthur Keaveney obituary
5. ↑  Herbert Heftner: *Von den Gracchen bis Sulla. Die römische Republik am Scheideweg 133-78 v. Chr*. Regensburg 2006. s. 9.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
**Arthur Heinrich Ludolf Johnson Hobrecht** (født 14. august 1824 i Berent ved Gdańsk i Preussen, død 7. juli 1912 i Lichterfelde) var en tysk politiker.

Hobrecht inntrådte i 1847 i prøyssisk statstjeneste og var 1850–60 ansatt i flere provinsregjeringer og deretter i innenriksdepartementet. 

I 1863 ble han valgt til overborgermester i Breslau og i 1872 til samme oppdrag i Berlin, og var dessuten medlem av Preussisches Herrenhaus. 

I perioden mars 1878 til juli 1879 var han prøyssisk finansminister, men ble tvunget til å fratre da han ble uenig med Otto von Bismarck om skattereformene.[] Han ble deretter innvalgt i det prøyssiske underhuset, der han hadde sete inntil 1893 samt var 1881–84 og igjen 1886–90 medlem av Riksdagen, og var i begge forsamlingene en av lederne for Det tyske nasjonalliberale parti.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 26. april 2014[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Hobrecht, Arthur i Christian Blangstrup, *Salmonsens Konversationsleksikon* (2. udgave, 1921)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Lov om undersjøiske kabler** (fullt navn: **lov om beskyttelse av undersjøiske kabler og rørledninger utenfor sjøterritoriet**) er en norsk lov som regulerer forhold rundt undersjøiske kabler og rørledninger utenfor sjøterritoriet.

Loven gir bestemmelser om hvem som skal bære reparasjonsomkostningene dersom det i forbindelse med nedleggelse eller reparasjon av en kabel eller rørledning forårsakes brudd eller skade på en annen kabel eller rørledning. Videre har loven regler om at fartøyer og deres fiskeredskaper skal holdes i avstand fra fartøy som holder på å sette istand telegrafkabler og fra ankerbøyer som brukes til å angi telegrafkablers beliggenhet.

Det følger av lovens paragraf 4 at skipseiere som kan godtgjøre å ha ofret et anker, garn eller annet fiskeredskap for å unngå å gjøre skade på en undersjøisk telekabel, skal holdes skadesløs av telekabelens eier.

Referanser
----------

1. ↑  § 1
2. ↑  § 3
3. ↑  § 4

Eksterne lenker
---------------

* Lovdata
***The Heart of the North*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Harry Revier.

Handling
--------

Noen foreldreløse tvillinger blir oppdaget under en snøstorm av pastor Ormounde. En av guttene blir snart adoptert fra et barnehjem i Montréal av en offiser fra Royal Canadian Mounted Police. og den andre gutten blir adoptert av Pierre Maupome, som leder en gruppe kjeltringer. Tjue år senere har en tvillingene, Bad Maupome, blitt leder for en gjeng med tyver. Den andre tvillingen, John, arbeider for Royal Canadian Mounted Police. John møter Patricia Graham, og forelsker seg i henne etter å ha reddet henne fra en skogbrann.

I mellomtiden, etter å ha ledet en plyndring av en indianer-landsby, reiser Bad Maupome til De Bracs handelspost hvor han havner i en konflikt mot en handelsmann som motsetter seg at Maupome skal møte datteren sin hans. Imidlertid går den forelskede Rosa til Maupomes hytte, hvor pastor Ormounde avslører kjeltringens virkelige identitet. Maupome stjeler en politi-uniform og raner og sårer Patricia Grahams far. John blir snart arrestert for dette, men han stikker av for å ta opp jakten på broren sin. Men Maupome dør under et fallende tre under en storm, og John blir frikjent for angrepet på faren til Patricia Graham.

Skuespillere
------------

* Roy Stewart som John Whiley / 'Bad' Maupome
* George MorrellGeorge Morrell som Ormounde
* Harry von Meter som De Brac
* Roy Justi som Archibald
* William Lion West
* Louise Lovely som Patricia Graham
* Betty Marvin som Rosa De Brac

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 13. mai 2023.
2. ↑  «The Heart of the North (1921)» **(engelsk)**. Besøkt 13. mai 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Heart of the North* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Lov om trudomssamfunn og ymist anna** var en norsk lov vedtatt 13. juni 1969, som trådde i kraft fra 1. januar 1970 og som ble opphevet fra 1. januar 2021. Loven presiserte prinsippet om religionsfrihet nedfelt i Grunnloven § 16 og fastslo at alle har rett til å drive religiøs virksomhet og etablere trossamfunn.

Det fulgte av loven at barn som ble født mens foreldrene er gift, tilhørte samme trossamfunn som foreldrene. Var foreldrene ikke gift når barnet blir født, tilhørte barnet samme trossamfunn som moren.

Overtredelser av visse bestemmelser i loven kunne straffes med bot.

Fra 1. januar 2021 ble loven opphevet og erstattet av Lov om tros- og livssynssamfunn (som også erstattet lov om tilskott til livssynssamfunn (fra 1981) og lov om Den norske kirke (fra 1996)).

Se også
-------

* Dissenterloven
* Liste over tros- og livssynssamfunn i Norge som mottok tilskudd i 2015

Referanser
----------

1. 1 2  «Lov om tilskott til livssynssamfunn - Lovdata». *lovdata.no*. Besøkt 14. juli 2019.
2. ↑  Lovens § 1
3. ↑  Lovens § 5
4. ↑  Lovens § 29

Eksterne lenker
---------------

* Lovdata
**Deontologi** er en teori som sier at valg skal baseres på regler eller moralske prinsipper, og at det «riktige valget» veier tyngre enn resultatene.

Deontologien er en pliktetikk. I dette ligger at det må finnes absolutte regler vi vil være pliktige til å overholde. Denne retningen er lettere å relatere til for folk flest, siden deontologien legger moralen i handlingen, ikke konsekvensene. Mens man i utilitarismen vil måtte foreta en vurdering av moral i hver eneste handling, noe som for de fleste ville være uoverkommelig, kan regelutilitarismen regnes som mindre omfattende. Dette fordi handlinger i deontologien kategoriseres som påbudte, forbudte eller tillatte. De tillatte handlingene vil være de handlingene som faller utenfor de allmenne regler, hverken påbudte eller forbudte, og dermed omfatte de fleste av våre daglige handlinger. 

En negativ konsekvens av deontologien vil komme av de absolutte plikter vi møter. «Du skal ikke lyve» som en absolutt lov, tar ikke konsekvensene i betraktning, og vil dermed gjelde uavhengig av hva utfallet blir i enkeltsituasjoner. Om du så lyver for å redde liv, vil handlingen fortsatt regnes som umoralsk, ifølge deontologien. 

Innenfor etikk representerer *deontologisk etikk* (fra gresk*δέον, deon*, forpliktelse, plikt) en holdning som vurderer handlingers moralske verdi på grunnlag av et gitt regelsett.

Immanuel Kant hevdet at respekt for moralloven er eneste motivasjon for å handle moralsk riktig. Dette blir definert som pliktetikk. Og går ut på at som mennesker har en plikt til å følge moralloven. I sammenheng med Kant vil moralloven defineres ved «Det kategoriske imperativ».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Stanford Encyclopedia of Philosophy **·** LCCN
 |
**Arthur Alfred Hermann** (født 16. oktober 1893 i Mulhouse, død 28. mars 1958 i Belfort) var en fransk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.

Hermann vant en olympisk bronsemedalje i turn under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Italia og Belgia. Det var 120 turnere fra fem nasjoner som deltok i konkurransen som ble avholdt 23. og 24. august 1920.

Fire år senere, under sommer-OL 1924 i Paris, vant han en sølvmedalje med det franske laget som kom på andreplass bak Italia i lagkonkurransen i mangekamp.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1924 Frankrikes flagg Paris - Sølv i turn, mangekamp lagkonkurranse Frankrikes flagg Frankrike
* Bronse 1920 Belgias flagg Antwerpen - Bronse i turn, mangekamp lagkonkurranse Frankrikes flagg Frankrike

Referanser
----------

1. 1 2   Nouveau dictionnaire de biographie alsacienne, oppført som HERMANN Arthur, DBA ID hermann-arthur, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arthur Hermann – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Hermann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Hermann – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
**Arthur «Art» Hurst** (født 2. mai 1923, død november i 1993) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo. 

Hurst vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det canadiske ishockeylaget som kom på tredjeplass i turneringen bak Sovjetunionen og USA. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Canada vant tre og tapte to kamper i sluttspillsserien. Sovjetunionen vant alle fem kampene og vant serien med maksimale ti poeng foran USA med åtte og Canada med seks. OL-turneringen var også det 23. verdensmesterskapet i ishockey.

OL-medaljer
-----------

* 1956 Italias flagg Cortina d'Ampezzo - Bronse Bronse i ishockey Canadas flagg Canada

Referanser
----------

1. ↑   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Olympedia utøver-ID 87251[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arthur Hurst – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Hurst – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Hurst – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Hurst – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Monica Beate Csango** (født 1969 i Skien) er en norsk journalist, filmskaper og forfatter.

Bakgrunn og virke
-----------------

Csango har arbeidet som journalist siden 1995 og var fra 1997 til 2008 ansatt i TV 2 som filmjournalist og nyhetsjournalist. I 2005 laget Csango dokumentarfilmen *Evig din* som handlet om hennes ungarske familie og hennes farfars mystiske forsvinning under andre verdenskrig. Filmen mottok samme år en Amandapris i kategorien beste dokumentarfilm. Farfaren Ferenc ble i mars 1942 sendt fra Ungarn til tvangsarbeid i Donetsk (i dagens Ukraina) sammen med 70 000 andre ungarske jøder mens den gravide farmoren Magda greide å flykte. De siste sporene etter farfaren var i Bombay i 1946, det er ukjent hvordan farfaren kom seg til India. Csangos far kom som flyktning til Norge i 1969 (via Jugoslavia og Italia hjulpet av diplomaten Geir Grung). Farmoren Magda døde i 2014 uten å ha sett mannen igjen. Mormoren og morfaren kom til Norge som flyktninger i 1947 fra et krigsherjet Ungarn. I 2017 kom boken *Fortielser. Min jødiske familiehistorie* ut på Kagge forlag. Denne boken jobber dypere inn i de psykologiske aspektene om hvordan følelser går i arv i familier. Csango har gitt ut to bøker på Gyldendal. 

Siden 2008 har hun blant annet vært sjefredaktør for magasiner *Costume* (Bonnier Forlag) og *Det Nye* (Egmont Hjemmet Mortensen). TV-produsent I Nordisk Film og TV, regissør og prosjektleder. Csango har ledet film og tv- linjen ved Westerdals Høyskole. Hun sitter og i rådet for Arkivet Senter for fred og menneskerettigheter. Csango deltar jevnlig i det offentlige ordskiftet og bidrar jevnlig med kronikker som tematisk omhandler menneskerettigheter, demokrati og antisemittisme. Csango er utdannet cand.mag. fra Universitetet i Bergen og har dessuten gjennomført en to-årig coachutdanning.

Verker
------

* *Evig din*, 2005. Film.
* *Til å spise opp*, kokebok. Gyldendal Norsk Forlag, 2013.
* *Fortielser - min jødiske familiehistorie*. Sakprosa. Kagge forlag, 2017. ISBN 9788248919551
* *Tatt på fersken* , kokebok. Gyldendal Norsk Forlag, 2019.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Fuglehaug, Wenche (26. januar 2015). «Csango om frykt, hat og da hun sa nei til Clooney». *Aftenposten*. Besøkt 21. juni 2020.
3. 1 2  «Lost in the Csango». *Dagens Næringsliv*. 8. april 2017. s. 68–70.
4. ↑  Søbye, Espen (28. juli 2017). «Bygget på uvisshet». *Morgenbladet*. s. 44.
5. ↑  «Verdas lengste kjærleikssorg». *Dag og Tid*. 31. mars 2017. s. 14.
6. ↑  Mauno, Hanne (25. mars 2017). «Kan man arve andres sorg?». *Dagsavisen.no*. Besøkt 21. juni 2020. «– At følelser kan gå i arv, det føler jeg meg ganske sikker på. For det er vel ikke sånn at man bare arver en hårfarge, en stemme eller noens ører? sier Monica Csango til Dagsavisen.»
7. ↑  Ngo, Natalie (3. oktober 2013). «Slik disker du opp skikkelig festmat i en fei». *Godt.no*. Besøkt 21. juni 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Monica Csango på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Robin Clegg** (født 11. august 1977 i Edmonton, Alberta) er en canadisk skiskytter som deltar på det canadiske landslaget, *Team Canada*.

Han bor i Canmore, og vant gull i det nordamerikanske mesterskapet i 2005. 

I 2002 deltok han i sitt første OL, i Salt Lake City, der han fikk 28.-plass på 20 km som beste resultat. I neste OL, i 2006 i Torino, fikk han 36.-plass på samme distanse. Under Vinter-OL 2010 i Vancouver deltok han i sitt tredje OL, og var med på det canadiske laget som fikk 10.-plass i stafetten.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Robin Clegg – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Robin Clegg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Robin Clegg – Canadian Olympic Committee Rediger på Wikidata

* (en) Robin Clegg – IBU Rediger på Wikidata

* (en) Robin Clegg – biathlon.com.ua Rediger på Wikidata

* (en) Robin Clegg – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Robin Clegg – TheSports.org Rediger på Wikidata
* Profil på biathloncanada.ca (engelsk)
**Denílson Pereira Neves** (født 16. februar 1988) er en brasiliansk fotballspiller.

Klubbkarriere
-------------

### São Paulo

Denílson startet sin karriere i São Paulo, og tok del i klubbens Copa Libertadores i 2005. Han var for det meste reservespiller i tiden han var i São Paulo, han fikk bare 12 kamper for klubben, åtte av dem som innbytter.

### Arsenal

Den 31. august 2006 ble Denílson kjøpt av Arsenal for £3,4m. Mange var overrasket over hans overgang til Arsenal på grunn av liten erfaring innen fotball på høyt nivå. Av Arsène Wenger har han blitt beskrevet som en mellomting mellom Tomáš Rosický og Gilberto Silva

Denílson fikk sin debut for Arsenal i Ligacupkampen mot West Bromwich Albion den 24. oktober 2006. Han var etter det så å si fast på Arsenals ligacuplag. Han fikk sin Premier League-debut for Arsenal som innbytter i 1–0 tapet mot Sheffield United FC den 30. desember 2006 på Bramall Lane. Denilson scoret sitt første mål i Arsenaltrøya i ligacupkampen hjemme mot Newcastle United FC, hvor Arsenal vant 2–0.

Denílson har gjort seg bemerket som en spiller som er god til å vinne ballen, har gode pasningsferdigheter, og har en spillestil som ligner litt på Cesc Fàbregas. Denílson blir sett på som en framtidig stjerne for Brasil, og et lovende talent klar for utvikling.[*av hvem?*]

Landslagskarriere
-----------------

I november 2006 ble Denílson for første gang innkalt til landslaget som erstatter for Gilberto Silva i vennskapskampen mot Sveits Men Denílson ble bare ubenyttet reserve i denne kampen. Denílson har vært kaptein på flere av U-landslagene i Brasil.

Troféer
-------

* U-17 Sør-Amerika Mesterskap 2005
* Copa Libertadores 2005
* FIFA klubb-VM 2005
* Ligacupen, 2.-plass 2007.

Referanser
----------

1. ↑  «Premier League Statement». *premierleague.com*. Besøkt 31. august 2006. [*død lenke*]
2. ↑  Bellos, Alex (31. januar 2007). «Denilson times his run to perfection». The Guardian.
3. ↑  «Denilson in 18 man squad for trip to Moscow». *arsenal.com*. Arkivert fra originalen 5. november 2006. Besøkt 16. oktober 2006.
4. ↑  Gilberto and Edmilson both missing

Eksterne lenker
---------------

* (en) Denílson Pereira Neves – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Denílson Pereira Neves – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Denílson Pereira Neves – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Denílson Pereira Neves – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Denílson Pereira Neves – Soccerway Rediger på Wikidata

* (es) Denílson Pereira Neves – as.com Rediger på Wikidata
**Arthur «Aute» Hoffmann** (født 10. desember 1887 i Danzig, død 4. april 1932 i Hamburg) var en tysk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Hoffmann vant en olympisk sølvmedalje under OL 1908 i London, han var med på det tyske laget som kom på andreplass i den olympiske stafetten. De to første etappene var på 200 meter siden en etappe på 400 meter og siste etappen var 800 meter. Hoffmann løp første etappe og siden Hans Eicke, Otto Trieloff og Hanns Braun på fjerde og siste etappe. De fikk tiden 3.32,4, tre sekunder svakere tid enn gullvinnerne fra USA. 

Hoffman deltok også på både 100- og 200 meter individuelt men klarte ikke å kvalifisere seg for finalene. I lengdehopp kom han på femtendeplass.

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London - Sølv Sølv i friidrett, olympisk stafett Tysklands flagg Tyskland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arthur Hoffmann – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Hoffmann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
**John Francis «Jack» Mulhern** (født 18. juli 1927 i Boston i Massachusetts, død 19. september 2007 i Charlestown i Massachusetts) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i De olympiske vinterleker i 1952 i Oslo.

Mulhern vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under Vinter-OL i 1952 i Oslo. Han var med på det amerikanske ishockeylaget som kom på andreplass i turneringen bak Canada.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes én gang. USA vant seks kamper, spilte uavgjort 3–3 mot Canada og tapte én kamp, 2–4 til Sverige. Canada vant serien med 15 poeng foran USA som fikk 13 poeng.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Norges flagg Oslo - Sølv Sølv i ishockey USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Mulhern – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) John Mulhern – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) John Mulhern – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |