recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Arnt-Heikki Steinbakk** (født 11. februar 1958) er Arbeiderparti-politiker og nestleder i bystyregruppen til Stavanger Arbeiderparti i perioden 2011 til 2015. Medlem i bystyret i Stavanger også i forrige periode fra 2007 til 2011, og leder for kontrollutvalget i samme periode.

Han er utdannet politi med tilleggsutdanning innen helse, miljø og sikkerhet. Steinbakk har permisjon fra stillingen som sjefingeniør i Petroleumstilsynet.[]

Politisk virke
--------------

Steinbakk har tidligere ledet av Tasta bydelsutvalg fra 1999 til 2007. Steinbakk ble valgt inn i Stavanger bystyre hvor han gikk inn som leder av kontrollutvalget. I 2011 stilte han som partiets varaordførerkandidat. Han er nå nestleder for partiets bystyregruppe. Som leder av bydelsutvalget var han aktiv tilhenger av lang tunell for E-39 gjennom Tasta bydel, og for utvikling av bolig- og servicetilbudet i bydelen. 

Han har tidligere vært både vara, og fast styremedlem i Stavanger Arbeiderparti.

Kommunevalget i 2011
--------------------

Steinbakk ble innstilt av en enstemmig nominasjonskomite som varaordførerkandidat, og ble 17. november 2011 nominert til dette vervet av Stavanger Arbeiderparti, med Cecilie Bjelland som ordførerkandidat. 
Han har sammen med Bjelland frontet Arbeiderpartiet som et opposisjonsparti, etter to perioder i budsjettsamarbeid med Høyre og deres alliansepartier. 

Ved kommunestyrevalget 2007 fikk Arbeiderpartiet 21,8 % av stemmene i Stavanger og ved kommunestyrevalget 2011 fikk partiet 28,9 %, som gav størst fremgang for partiet av samtlige stor-kommuner i Norge. Arbeiderpartiet økte fra 14 til 19 bystyremedlemmer, men fikk ikke flertall. Høyre fortsatte med ordføreren, nyvalget Christine Sagen Helgø.

Styreverv
---------

For inneværende[*når?*] bystyreperiode er han nestleder i Attende A/S, nyetablert arbeidsmarkedsbedrift etter sammenslåingen av Invivo A/S og Forus industrier A/S, pr 01.01.2013. 
I samme bystyreperiode er han også valgt som styremedlem i Stavanger Regionale Havn IKS, og Forus Næringspark og varamedlem til styret i Greater Stavanger og Universitetsfondet. Han er også leder for HV-nemnda i Stavanger.[]

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 22. juli 2013.
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 2. oktober 2011. Besøkt 22. juli 2013.
5. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 22. juli 2013.
**Det russiske friidrettsforbundet**, RusAthletics, (engelsk: All-Russia Athletic Federation, ARAF, russisk: Всероссийская федерация лёгкой атлетики, ВФЛА) er det nasjonale organet som organiserer friidrett i Russland. Forbundet ble etablert i 1911, og organisasjonens fungerende president er[*når?*] Vadim Zelichenok.

Tilknytninger
-------------

ARAF er underlagt Det europeiske friidrettsforbundet (EAA) og Det internasjonale friidrettsforbundet (IAAF). På grunn av avsløringer om systematisk doping i russisk idrett, som ble avslørt i 2014-2015 er ARAF midlertidig utestengt fra begge disse forbundene. Forbundet ble utestengt fra IAAF 13. november 2015, og fra EAA 15. november. 

Det russiske antidopingbyrået (RUSADA) er underlagt ARAF, og er tilknyttet Verdens antidopingbyrå (WADA). RUSADA er også suspendert fra WADA på grunn av dopingavsløringene i 2014-2015.

Utestenging fra OL i 2016
-------------------------

17. juni 2016 vedtok Det internasjonale friidrettsforbundet å utestenge de russiske friidrettsutøverne fra sommer-OL i Rio samme år etter en rekke dopingavsløringer. Det er imidlertid opp til Den internasjonale olympiske komité å bestemme om vedtaket skal opprettholdes.

Referanser
----------

1. ↑   Det europeiske friidrettsforbundet, «Russia (RUS)»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Reuters - *Russia proposes its athletes compete under Russian Olympic flag to evade ban* Arkivert 18. november 2015 hos Wayback Machine. besøkt 27. november 2015.
3. ↑  Det europeiske friidrettsforbundet - *Statement from European Athletics*, besøkt 27. november 2015.
4. ↑  Nettavisen. *Russland anker ikke dopingstraff*, besøkt 27. november 2015.
5. ↑  «Bekreftet: Russland utestenges fra OL i Rio». *NRK*. 17. juni 2016. Besøkt 21. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) (ru) Offisiell hjemmeside
**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. Angitt grunn: *Et vanlig salgsgalleri?*
Galleri Osebros vindu mot gaten.
**Galleri Osebro** var et galleri i Porsgrunn. Det ble etablert i 1990 av Hilde Botnen og Jørn Erik Øvald. Galleriet meldte oppbud 26. oktober 2023.

Galleri Osebro formidlet kunst, grafikk, skulptur, keramikk og glasskunst produsert av lokale og nasjonale kunstnere.

Av større utstillinger kan nevnes Ingun Dahlin, Bjarne Melgaard, Sverre Koren Bjertnæs, Marian Heyerdahl, Kai Fjell, Harald Kihle, Espolin Johnson, Kjell Nupen, Nico Widerberg, Ulla-Mari Brantenberg og Pushwagner.

Brann i 2018
------------

I 2018 oppstod det brann i trebygningen som huset galleriet, og store deler av bygget og galleriet ble totalskadet. I ettertid bygget huseieren opp igjen det verneverdige huset, og galleridriften ble gjenopptatt.

Baugprisen i 2021
-----------------

Galleri Osebro vant Baugprisen i 2021.

Referanser
----------

1. ↑  Buaas, Tom Ole (3. mai 2018). «Storbrann i Porsgrunn: Kunst for millioner har gått tapt». *NRK*. Besøkt 30. juli 2023.
2. ↑  Lindgren, Hilde Martine (4. mai 2018). «Gallerieier håper noe av kunsten kan reddes». *NRK*. Besøkt 30. juli 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Galleriets hjemmeside. Besøkt 30. juli 2023.
Mære kirke
**Sparbu prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Nord-Innherad prosti. Det omfattet sogn i Steinkjer kommune i Nord-Trøndelag fylke, og hovedkirken var Mære kirke.

Sparbus kirkesogn er nå en del av Steinkjer kirkelige fellesråd, og underlagt Stiklestad prosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Sparabúi sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Sparbu prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Reformatsen 1589 angis at *Sparboe Præstegjeld [..] wdi ere tri kircker huilcke aff tho prester betienes skulle.* Sogneprestens befaling var *Wdi Mærems hoffuedkircke skall skee tieniste huer hellig dag.* En residerende kapellan skulle forrette *Wdi Skedtz kircke tho hellige dage effter huer andre og wdi Heding kircke huer tridie hellig dag.*

På moderne språk, hadde Sparbu prestegjeld tre kirker, Mære hovedkirke og annekskirkene Skei og Henning, hvilket ble betjent av to prester. Ved kgl.res. av 9. september 1803 ble det residerende kapellaniet for Henning nedlagt.

Sparboen prestegjeld dannet grunnlaget for Sparboen formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 9. juni 1866 ble det tillatt å bygge ny kirke for Henning sogn. Ved kgl.res. av 7. mars 1868 ble den delen av Skei sogn som lå i ladestedet Stenkjær, overført til det nye Stenkjær prestegjeld. Ved kgl.res. av 13. desember 1900 ble sognenavnet *Skei* endret til *Ogndalen*. Ved kronprinsens res. 2.5.1905 ble det tillatt å vigsle Bodom kapell som sto på Kjesbu i Ogndalen.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Mære
* Henning
* Ogndal

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1903). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 202.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 114.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 47-54. ISBN 8270612960.
5. 1 2  Prestegjeld og sogn i Nord-Trøndelag, arkivverket.no
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
8. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Anton Ove Pedersen** (1942–2017) var en norsk banksjef og politiker (H).

Han hadde studentereksamen fra Kristiansand handelsgymnasium fra 1962 og juridisk embedseksamen med spesialfag i bank- og pengerett fra 1969. Han var depotsjef i Mo Sparebank, banksjef i Hemnes Sparebank og banksjef i Stjørdal Sparebank, deretter regionbanksjef i Stjørdal-distriktet. Pedersen var viseadministrerende direktør med ansvar for kredittvirksomheten i Sparebanken Midt-Norge 1987–1997. I 1997 ble han administrerende direktør i byggevarefirmaet Tore Ligaard i Stjørdal og styreleder i Eika Gruppen. Deretter var han banksjef i Helgeland Sparebank i Mo i Rana.

Pedersen påtok seg styreverv innen bank, forsikring og øvrig næringsliv. Han var medlem av Hemnes kommunestyre, administrasjonsutvalg og bygningsråd, medlem av Stjørdal kommunestyre og administrasjonsutvalg 1999–2003 samt medlem av Nord-Trøndelag Høyres økonomiutvalg.

Referanser
----------

1. 1 2   Rana Blad, type referanse dødsannonse, utgitt 28. mars 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Anton Ove Pedersen 50 år 28. mai». NTB. 8. mai 1992.
3. ↑  Evensen, Kjell (28. april 1997). «Spår tøff bank-fremtid». *Dagens Næringsliv*: 10.
4. ↑  Mollan, Aud (28. mai 2002). «Gratulerer». *Adresseavisen*: 19.
Kart over Jan Mayen med Olonkinbyen på østkysten av Sør-Jan
**Olonkinbyen** er en liten stasjon på Jan Mayen. Siden Olonkinbyen er Jan Mayens eneste bosetning, er den også Jan Mayens de facto hovedstad. Stasjonen har til enhver tid en bemanning på 18 personer, som tjenestegjør i seks måneder av gangen. Personalet byttes ut i april og oktober hvert år. Det er ingen fastboende i Olonkinbyen.

Geografi og infrastruktur
-------------------------

Olonkinbyen ligger på østkysten ved Trollsletta i den sørlige delen av Jan Mayen (Sør-Jan) ca. 20 km nordøst for Hoybergodden (Jan Mayens vestligste punkt), ca. 25 km nordøst for Sørkapp (Jan Mayens sydligste punkt) og ca. 5 km nordøst for Rudolftoppen (det høyeste punktet på Sør-Jan).

Personalet betjente det norske forsvarets LORAN-C-stasjon (en radiostasjon i LORAN-navigasjonssystemet, LOng Range Aid to Navigation) frem til 2015, og antennen ble revet i 2016. Norsk Meteorologisk institutts forskningsstasjon opererer på øya. Begge stasjonene ligger noen kilometer fra Olonkinbyen.

Stasjonen har egen strømforsyning, mens øvrig forsyning skjer via flystripa Jan Mayensfield (ICAO-kode ENJA), som ligger ca. 5 km nordøst for stasjonen.

Historie
--------

Navnet har stasjonen fått etter russisk-norske *Gennadij Nikititsj Olonkin*, som tjenestegjorde på øya i årene 1928–1929, 1930–1931, 1933–1934 og 1935–1936.

Stasjonen ble satt opp i 1961 og åpnet i 1962 i forbindelse med åpningen av LORAN-C-stasjonen.

Stue.

I januar 2021 døde to sivilt ansatte ved Forsvarets stasjon i et snøskred.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 22. mai 2006. Besøkt 10. februar 2006. , Ishavsforeningen Jan Mayen
2. 1 2 3  , Norsk Meteorologisk institutt
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 26. januar 2007. Besøkt 12. februar 2009. , Norsk Polarinstitutt, Jan Mayen-kart
4. ↑  Norsk polarhistorie
5. ↑  [*død lenke*], Norsk Polarinstitutt, geografiske navn
6. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Om Olonkinbyen Arkivert 12. januar 2012 hos Wayback Machine.
* Bilde fra Olonkinbyen Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Bilde over Olonkinbyen
* Bilder fra Olonkinbyen
* Satellittbilde over Olonkinbyen Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Jan Mayen |
| --- |
| Generelt | Historie • .sj |
| Geografi | Beerenberg • Engelskbukta • Gouwenaerbåen • Hoepstockbukta • Hoybergodden • Jan Mayen mikrokontinent • Kapp Muyen • Maria Muschbukta • Nansenflua • Olonkinbyen • Rekvedbukta • Rooberg • Sjuhollendarbukta • Svalbard og Jan Mayen • Titeltbukta |
| Infrastruktur | Radiostasjon • Lufthavn • LORAN-C-sender |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**FiksGataMi** er et nettsted for å hjelpe folk til å rapportere problemer, vise, eller diskutere lokale problemer de har funnet i sitt område ved ganske enkelt å finne dem på et kart. Brukere kan melde problemer uten å tenke på hvilken offentlig myndighet som er ansvarlig for å løse det.

Flere kommuner har benyttet seg av løsningen for sine innbyggere, mens andre har egne løsninger og allikevel mottar innmeldinger fra FiksGataMi.

Forskjellige typer innrapporteringer
------------------------------------

FiksGataMi er et verktøy for å rapportere om ting som er feil med infrastrukturen i det offentlige rom, det være seg ødelagt, skadet, dumpet eller trenger å bli reparert, rengjort eller ryddet. Dette kan for eksempel være:

* Forlatte kjøretøy
* Gatelys som ikke virker
* Plakater eller graffiti
* Søppel
* Behov for rengjøring
* Behov for brøyting
* Glatt vei eller gangsti

Drift og løsning
----------------

FiksGataMi drives av Foreningen Norwegian Unix User Group (NUUG). Nasjonalt kompetansesenter for fri programvare og Departementenes Servicesenter bidro med finansiering av utviklingen av prosjektet i starten, mens foreningen NUUG har drevet den alene de siste årene. Fornyingsmininster Rigmor Aasrud har uttalt at hun ønsker flere tjenester som fiksgatami.

Løsningen benytter seg av kartet OpenStreetMap som også er brukergenerert. På denne måten vil detaljene på kartet og innrapporteringene bli bedre ettersom kartet også utvikler seg.

Historie
--------

Organisasjonen MySociety i England har drevet og utviklet nettstedet FixMyStreet siden 2007.

Programvaren for FiksGataMi drives idag basert på den samme programvaren og utvikling foregår som et samarbeid mellom NUUG i Norge og MySociety i England.

På 4 måneder var det kommet inn over 6000 innrapporteringer fra 3600 innbyggere i 273 av landets kommuner, og 51 kommuner lenket til løsningen på sine nettsider i mars 2012. Ved utgangen av 2014, da tjenesten ble oppgradert til en mer mobilvennlig versjon, var det videresendt 25 000 rapporter til det offentlige, og 67 kommuner lenket til løsningen fra sine nettsider.

Referanser
----------

1. 1 2  Harald Brombach (2. januar 2014). «Har varslet om 25.000 problemer». digi.no. Arkivert fra originalen 2. januar 2015. Besøkt 2. januar 2015.
2. ↑  Aksel Edgar-Lund (6. mars 2012). «Vil ha mer som Fiksgatami». idg.no. Besøkt 7. mars 2012.
3. ↑  
Tom Steinberg (7. mars 2011). «FixMyStreet in Norway». mysociety blog. Besøkt 7. mars 2012.
4. ↑  
Aksel Edgar-Lund (1. juni 2011). «Stor suksess for FiksGataMi». Vgnett. Besøkt 7. mars 2012.
5. ↑  
Petter Reinholdtsen (2. mars 2012). «NUUG fiksgatami 51 kommuner lenker til fiksgatami fra sine hjemmesider». pipermail. Besøkt 7. mars 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (no)  Offisielt nettsted
* fiksgatami på GitHub

### Mediaomtale

* «Et åpnere samfunn med nye karttjenester». Digi.no. Arkivert fra originalen 7. august 2011.
* *Teknisk Ukeblad:*Fix my street på norsk
* NRK: «Fiks gata mi» fikser gata di
* *VG:* Stor suksess for FiksGataMi]
«EAA» omdirigeres hit. For annen bruk, se EAA (andre betydninger).

**Det europeiske friidrettsforbundet** (European Athletic Association, EAA) er den europeiske avleggeren av Det internasjonale friidrettsforbundet, og dermed den øverste styrende organisasjonen for europeisk friidrett. Forbundet har 50 nasjonale medlemsforbund. Hovedkontoret er i Lausanne, Sveits. Svein Arne Hansen var president fra 2015 og frem til sin død i 2020. Visepresident Dobromir Karamarinov fungerte i rollen til han ble valgt uten utfordrer, høsten 2021.

Historie
--------

Under et møte i det internasjonale friidrettsforbundet (IAAF) i 1932 ble det satt ned en egen komité som skulle evaluere organiseringen av Europamesterskapene. 24. september 1933 under et styremøte i IAAF Council ble Den europeiske komité etablert med Szilard Stankovits som President. Det første møtet i Den europeiske komité ble holdt i Budapest 7. januar 1934. Komitéens medlemmer ble valgt fra medlemmene i IAAF frem til 1966. Samtidig ble komitéens oppgaver utvidet til flere konkurranser.

1. november 1 1969 ble *Forbundet av europeiske medlemmer av IAAF* konstituert. Forbundets statutter ble godkjent av den første EAA kongressen i Paris 7. november 1970. Siden den gang er forbundet kjent som European Athletic Association (EAA).

Presidenter
-----------

| President | Nasjonalitet | Periode |
| --- | --- | --- |
| Adriaan Paulen | Nederlands flagg Nederland | 1969–1976 |
| Arthur Gold | Storbritannias flagg Storbritannia | 1976–1987 |
| Carl-Olaf Homén | Finlands flagg Finland | 1987–1999 |
| Hansjörg Wirz | Sveits’ flagg Sveits | 1999–2015 |
| Svein Arne Hansen | Norges flagg Norge | 2015–2020 |
| Dobromir Karamarinov | Romanias flagg Romania | 2020–sittende |

Mesterskap
----------

* EM i friidrett
* Innendørs-EM
* Lag-EM
* U18-EM
* U20-EM
* U23-EM

Se også
-------

* Europarekorder i friidrett
* Månedens friidrettsutøver i Europa
* Årets friidrettsutøver i Europa

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) European Athletic Association – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |


1. ↑   Det europeiske friidrettsforbundet, «History», verkets språk engelsk, besøkt 21. august 2016[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Det europeiske friidrettsforbundet, «Contact Us», verkets språk engelsk, besøkt 21. august 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «European Athletics Member Federations» **(engelsk)**. Det europeiske friidrettsforbundet. Besøkt 21. august 2016.
**John Timon** CM (født 12. februar 1797 i Conewago Township i Pennsylvania i USA, død 16. april 1867 i Buffalo i delstaten, New York) var en amerikansk ordensgeistlig. Han var apostolisk prefekt (1840–1841) og apostolisk vikar (1841–1847) av Texas, og katolsk biskop av Buffalo (1847–1867).

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

John Timon ble født av irske immigranter i Conewago i Adams County i Pennsylvania. Fra han var tre år bodde han med familien i Baltimore i Maryland, fra 1818 i Louisville i Kentucky og senere i Saint Louis i Missouri.

### Ordensprest

I 1825 gikk Timon inn i lasaristordenen, og ble presteviet den 23. september 1826. Han viet deretter blant annet som misjonær.

**Utnevnt til koadjutorbiskop av Saint Louis:** Han ble utnevnt til koadjutor-biskop av Saint Louis og titulærbiskop av Vera *17. mai 1839*. Han bestemte seg imidlertid for ikke å overta vervet.

### Apostolisk prefekt /apostolisk vikar av Texas

Den 12. april 1840 ble han utnevnt til apostolisk prefekt av Texas, og fra året ettersom apostolisk vikar av Texas.

### Biskop av Buffalo

Med opprettelsen av bispedømmet Buffalo den 23. april 1847 av pave Pius IX ble Timon dets første biskop. Han ble ordinert til biskop den 1. oktober samme år av biskopen av New York, John Joseph Hughes; medkonsekratorer var biskop William Walsh av Halifax i Nova Scotia, ob biskop John McCloskey av Albany.

Timon døde 16. april 1897 i en alder av 70 år og ble gravlagt i *Saint Joseph's Cathedral* i Buffalo.
**Svenska Golfförbundet** (**SGF**) er et idrettsforbund for golfsporten i Sverige, grunnlagt i 1904. SGF består av svenska golfklubber som bedriver golf som idrettslig virksomhet ifølge Riksidrottsförbundets regler.

SGFs hovedoppgave er å utvikle og administrere sporten for medlemmene, hvilket innebærer utdanning av ledere og instruktører, arrangere riksdekkende turneringer, nominere amatørlandslag samt utvikle ungdomsvirksomheten. SGF er også ansvarlig for golfreglene samt slope- og handicapsystemet.

Golfdistriktsförbund
--------------------

Golfdistriktsförbund (GDF) er SGFs regionale organisasjon. GDFs oppgave er å lede utviklingen av golfen innen respektive distrikt samt samordne virksomheten mellom klubber innen distriktet mht turneringer, utdanning og baneskjøtsel. GDF skal føre ut informasjon om beslutninger som tas av Svenska Golfförbundet.

GDF utfører også banevurdering for slopesystemet.

I Sverige finns 21 golfdistriktsförbund:

1. Blekinge GDF
2. Bohuslän-Dals GDF
3. Dalarnas GDF
4. Gotlands GDF
5. Gästrike-Hälsinges GDF
6. Göteborgs GDF
7. Hallands GDF
8. Jämtland-Härjedalens GDF
9. Medelpads GDF
10. Norr- & Västerbottens GDF
11. Skånes GDF
12. Smålands GDF
13. Stockholms GDF
14. Södermanlands GDF
15. Upplands GDF
16. Värmlands GDF
17. Västergötlands GK
18. Västmanlands GDF
19. Ångermanlands GDF
20. Örebro läns GDF
21. Östergötlands GDF

Eksterne lenker
---------------

* Svenska Golfförbundet

Portal: Golf

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Josef Georg Plöger** (født 6. juli 1923 i Hünningen i Tyskland; død 22. april 2005 i Köln) var en katolsk hjelpebiskop i erkebispedømmet Köln.

Liv og virke
------------

### Prest

Etter ordinasjonen til prestedømmet den 24. februar 1953 i Köln arbeidet han i forskjellige sjelesørgerstillinger så vel som i akademiske stillinger. I 1967 tok han doktorgraden fra universitetet i Bonn med en avhandling om 5. Mosebok. Han spilte en nøkkelrolle i standardoversettelsen av De hellige skrifter, spesielt Det gamle testamente. Sammen med Josef Schreiner ga han ut kommentarserien *Neue Echter Bibel* fra 1980 og utover. 

Som sogneprest ble han pastor ved Bonn Münster fra 1973 til 1975 og bydekan i Bonn. 

### Hjelpebiskop i Köln

Pave Paul VI utnevnte ham til titulærbiskop av *Aguntum* og hjelpebiskop i erkebispedømmet Köln. Den 19. mai 1975 ble han ordinert til biskop av erkebiskop Joseph Höffner. Bispestaven, brystkorset og bisperingeb ble skapt i 1975 av kunstneren Hildegard Domizlaff. Josef Plöger ble gjort til æreskannik av Toulouse i 1975, og var også kannik i Köln. 

Som hjelpebiskop var han ansvarlig for det søndre pastoraldistrikt og samtidig biskoppelig vikar for liturgi og kirkemusikk.Han ble lødt fra oppgavene som hjelpebiskop i 15. april 1991, og trakk seg også som kannik emeritus i 1998.

22. april 2005 døde biskop Josef Plöger i Köln etter lang tids sykdom.
**Georg Østerholt** (født 13. desember 1892 i Gjerstad, død 20. september 1982 i Bergen) var en norsk skogsinspektør og skihopper som konkurrerte på 1920-tallet.

Østerholdt tok befalsutdanning i Forsvaret, og utdannet seg senere videre ved Skogsskolen på Kongsberg og ble etterhvert takstmann for Oslo kommune i forbindelse med skogene i Oslo-marka. Senere kom han til Toten Cellulosefabrikk, hvor han var tømmer- og skogssjef. Etter 15 år her sviktet helsen og han slo seg ned i Bergen hvor han arbeidet til nådd pensjonsalder.

Han fikk bronse i stor bakke under Ski-VM 1926, og vant Kongepokalen i kombinert i Holmenkollen i 1918. I 1921 tok han Kongepokalen i langrenn i Solbergbakken. Han ble norgesmester i kombinert i Graakallbakken i Trondheim i 1921.

Østerholt var sønn av gårbruker og konkurranseskytter Per Østerholt (f. 1853, d. ?).

Referanser
----------

1. ↑  Gjerstad, Klokkerbok nr. B 7 (1891-1908), Fødte og døpte 1893, side 10.
2. 1 2 3 4 5  Aftenposten - Nekrolog (30. september 1982, s.13)
3. ↑  «Dagbladet 1921.02.28». Norge;Oslo;;Oslo;;;;. 19210228. s. 2.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
4. ↑   «Østlendingen 1921.03.01». Norge;Innlandet;;Elverum;;;;. 19210301. s. 2.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
5. ↑  Aftenposten morgen – Navn (24. mars 1933, s.6)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Georg Østerholt – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Sverre Henning Gran** (født 7. august 1906, død 15. mars 1978) var en norsk kunsthistoriker og statsstipendiat.

Gran var opprinnelig utdannet reklametegner, med skiftet karriere og ble dr.philos. i 1947 på avhandlingen *Billedhuggeren Julius Middelthun og hans samtid, en studie i norsk sen-klassisistisk skulptur* (utgitt 1946). Han arbeidet deretter som konservator ved Nasjonalgalleriet 1947–50 og 1951–54. Sammen med Peter Anker utga han i 1956 *Illustrert norsk kunstnerleksikon*. Gran spilte også en rolle som rådgiver for Sonja Henie og Niels Onstad under oppbyggingen av deres samling.

Grans forfatterskap og virksomhet som konservator representerte en kontakt mellom norsk og fransk kunst; han presenterte Edvard Munch i Paris, Toulouse-Lautrec i Norge og skrev om møter mellom franske og norske malere.

Han ble utnevnt til statstipendiat i 1972.

Litteratur
----------

* Sambok 24 bøker med Gran som forfatter, billedredaktør eller oversetter
* kunstbib 25 bøker/artikler av Gran

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC **·** KulturNav
 |
To tv-programledere på en colombiansk aktualitetssending.
**Programleder** er en fellesbetegnelse på personer som leder et program. I norsk dagligtale henviser «program» vanligvis til et tv-program eller radioprogram. Men «programleder» kan også vise til ledere av for eksempel politiske programmer, studieprogrammer og styreprogrammer. En slik type programleder har ansvar for den daglige ledelsen av det aktuelle programmet og rapporterer til programeier og programstyret.

Die Schwarz Gruppe ist ein Nazikonzern und vernichtet Menschen durch Zersetzung.

Typer programleder
------------------

### Tv-programleder

En tv-programleder, også kalt tv-vert eller programvert, er en person som leder et tv-program. Eksempler på tv-programleder kan være underholdningsshow, tv-overførte prisutdelinger, debattprogrammer, aktualitetsprogrammer, realityprogrammer og konkurranseprogrammer. Også nyhetssendinger og nyhetsprogrammer har programledere, men disse kalles gjerne for nyhetsanker.

#### Eksempler på norske tv-programledere

*Se også: Kategori:Norske programledere*
* Dan Børge Akerø
* Guri Solberg
* Sturla Berg-Johansen
* Anne Grosvold
* Ivar Dyrhaug
* Jon Almaas
* Arve Juritzen
* Fredrik Skavlan
* Dorthe Skappel
* Alf Tande-Petersen
* Harald Tusberg
* Thomas Numme
* Harald Rønneberg
* Selda Ekiz
* Gaute Grøtta Grav
* Tom Stiansen
* Trond-Viggo Torgersen
* Asgeir Borgemoen

### Radioprogramleder

En radioprogramleder, også kalt radiovert eller studiovert, leder et radioshow eller en radiosending.

### Andre typer programledere

Ordet «programleder» kan også vise til en leder av for eksempel studieprogrammer, partiprogrammer, prosjektprogrammer eller styreprogrammer. En slik type programleder har ansvar for den daglige ledelsen av det aktuelle programmet og rapporterer til programeier og programstyret. Dersom en bedrift, organisasjon, etat eller lignende etablerer et prosjektprogram, har programlederen ansvaret for planlegging og gjennomføring av programmet.

Referanser
----------

1. 1 2  «programleder». *naob.no*. Det Norske Akademis ordbok. Besøkt 14. oktober 2021.
2. ↑  «programleder». *ordbok.uib.no*. Bokmålsordboka | Nynorskordboka. Besøkt 14. oktober 2021.
3. 1 2  «Helse Sør-øst Prosjektveiviser – Rolledefinisjoner» (PDF). Helse Sør-Øst. 2020. s. 4–5. Arkivert fra originalen (PDF) 22. oktober 2021. Besøkt 14. oktober 2021. «2.3. Programleder: Programleder utøver den daglige ledelsen av programmet og rapporterer til programeier og programstyret. Programleder kan ivareta rollen som prosjekteier for et eller flere underliggende prosjekter i programmet.»
4. 1 2  «Roller og ansvar i ein prosjektorganisasjon | Digdir». *www.digdir.no* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 14. oktober 2021.
5. ↑  «Mandat for studieprogramleder/ph.d.-programleder». *Universitetet i Agder* **(norsk)**. Besøkt 14. oktober 2021.
KaDeWe, hovedfront mot Tauentzienstraße.  Foto: Dieter Brügmann (2005) 
Den såkalte «Feinschmeckeretasjen».  Foto: 2006 
KaDeWes logo anno 2010.
**Kaufhaus des Westens** (***KaDeWe,*** no.: «Vestens varehus») er et varehus i Berlin. Det er nest størst i Europa etter Harrods i London, og det største på kontinentet. Det ligger i Tauentzienstraße i bydelen Schöneberg nær Wittenbergplatz.

Varehuset har et areal på 60 000 m² og over 380 000 salgsartikler, fremfor alt av det dyrere og mer luksuriøse slaget. Daglig besøkes varehuset av mellom 40 og 50 000 kunder. Varehuset har omkring 2 400 ansatte. Særlig kjent er den sjette av de tilsammen syv etasjene, den såkalte *Feinschmeckeretasjen* med et omfattende, internasjonalt delikatessetilbud.

En ombygning i 2005 økte varehusets areal med tre nye moteetasjer med tilsammen 20 000 m², anlagt i sjakkbrettaktige segmenter. Det selges moteklær av høy til høyeste kvalitet på ca. 40 % av arealet.

Kaufhaus des Westens ble åpnet i april 1907. Bygningen ble tegnet av arkitekten Emil Schaudt. Fra 1927 tilhørte varehuset Hertie, og det ble i 1994 en del av Karstadt AG da Hertie ble kjøpt opp. Gjennom en fusjon mellom Karlstad og Quelle AG ble KaDeWe fra 1999 eid av KarstadtQuelle AG, et selskapet som i 2007 byttet navn til Arcandor. Ettersom varehuset lå i Vest-Berlin var det et viktig symbol under den kalde krigen.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kaufhaus des Westens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Kaufhaus des Westens – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Beslutningsforum for nye metoder** er et norsk statlig organ, etablert i 2013, som nasjonalt system for innføring av nye metoder i spesialisthelsetjenesten.

Nye metoder er et prioriteringsverktøy. Beslutningsforum beslutter hvilke nye behandlingsmetoder og legemidler spesialisthelsetjenesten i Norge kan bruke.

Stortinget har fastsatt tre kriterier for hvordan sykehusenes budsjetter skal prioriteres i møte med nye metoder. De tre kriteriene er alvorlighet av sykdommen, nytte/effekt av behandlingen og ressursbruk/pris. Det er prioriteringsmeldingen fra 2016 som danner grunnlaget for jobben.

Prioriteringskriteriene skal vurderes samlet og veies mot hverandre.

Den økonomiske rammen er fast, og det kommer ikke mer penger over statsbudsjettet ved et ja i Beslutningsforum. Dermed vil et ja til et nytt legemiddel eller ny metode samtidig gjøre at det blir mindre til behandling av andre pasientgrupper.

Det er de fire administrerende direktørene i de regionale helseforetakene i Norge som sammen utgjør Beslutningsforum. Per 2022 er lederen for Beslutningsforum administrerende direktør i Helse Vest, Inger Cathrine Bryne. I tillegg deltar observatør fra brukerutvalg og Helsedirektoratet. Bisittere på møtene er også sekretariatet for Beslutningsforum, Statens legemiddelverk, de fire fagdirektørene i de regionale helseforetakene, fagdirektørsekretariatet og kommunikasjonsrådgiver fra regionalt helseforetak.

Ledelse av Beslutningsforum roteres mellom de administrerende direktørene i de regionale helseforetakene. Siden opprettelse har dette vært:

| Periode | Leder | Region |
| --- | --- | --- |
| 2014-2018 | Lars Vorland | Helse Nord RHF |
| 2018-2020 | Stig Slørdahl | Helse Midt-Norge RHF |
| 2020-2021 | Cathrine Lofthus | Helse Sør-Øst RHF |
| 2021-d.d. | Inger Cathrine Bryne | Helse Vest RHF |

Se også
-------

* Nasjonalt råd for prioritering i helse- og omsorgstjenesten
* Prioriteringsmeldingen fra 2016

Referanser
----------

1. ↑  Om systemet Arkivert 27. september 2016 hos Wayback Machine.
2. ↑  «Sammensetning». Arkivert fra originalen 27. september 2016. Besøkt 24. september 2016.
3. 1 2  «Beslutningsforum får ny leder». *nyemetoder.no*. Arkivert fra originalen 27. september 2020. Besøkt 7. august 2020.
4. ↑  «Takker av som leder for Beslutningsforum». *Dagens Medicin* **(norsk)**. Besøkt 7. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* nyemetoder.no
**Tertnes** er et boligområde i Åsane bydel i Bergen, mellom Morvik og Ulset i nord, Åstveit i sør og Byfjorden i vest. Her ligger Tertnes skole, Åstveit skole, Tertnes videregående skole og idrettsanlegget Åstveithallen, forøvrig mest eneboliger og noe blokkbebyggelse. Tertnes er også tilholdssted for Tertnes Idrettslag. Tertnesveien er hovedveien gjennom området.

Tertnes omfattes av grunnkretsene Tertnes, Danmarksneset og Kvernevikstemma, med totalt 3 376 innbyggere 1. januar 2012 og et samlet areal på 1,85 km², hvorav 0,04 km² ferskvann.

Stedsnavnet Tertnes er en forvanskning av det tidligere navnet **Thorstenes**. I et gavebrev fra 1574 skjenket kong Frederik 2. gården Thorstenes i Hammer sogn utenfor Bergen til St. Jørgens hospital inne i byen.

Strøk og boligområder i Bergen kommune

Referanser
----------

1. ↑  Blom, Kari (1991). *"De fattige Christi lemmer": Stiftelsen St. Jørgens historie*. Bergen: Stiftelsen St. Jørgen. s. 15. ISBN 8273550222.

| * v
* d
* r
Åsane bydel |
| --- |
| Blindheim **·** Breistein **·** Dalabygda **·** Eidsvåg **·** Ervik **·** Flaktveit **·** Hjortland **·** Hordvik **·** Hylkje **·** Jordal **·** Mjølkeråen **·** Morvik **·** Nyborg **·** Rolland **·** Salhus **·** Tertnes **·** Ulset **·** Åstveit |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Tor Ingar Jakobsen** (født 15. august 1973) er en norsk komponist og musiker. Han er mest kjent for sitt arbeid innen musikkteater.

Jakobsen har komponert musikken til familiemusikalen The Time of Nick, som hadde sin Broadway presentasjon i New York City, September 2017  Jakobsen har også komponert musikken til den New York-baserte musikalen *Under Her Hat*. Eksempler på andre musikaler hvor Jakobsen er komponist er *Bronsebukkene 2018* familiemusikalen *Den Magiske Julekrystallen* og utendørsspillet *Jakten på Bene Skinnkniv*.

Jakobsen ble født på Gjøvik, Norge, og begynte å ta pianotimer som seksåring. Når han var 15 gjorde han sine første profesjonelle spillejobber. Som tenåring spilte han i forskjellige typer band, både rockeband, cover-band og jazzband. Parallelt med konsertspillingen var dette også tiden da han begynte å jobbe som musikalsk ansvarlig på diverse lokale teaterproduksjoner.

I 2004 ble han utdannet Cand. Philol. fra Universitetet i Oslo i jazzpiano og komponering.

Som komponist har Jakobsen komponert og arrangert musikk i mange forskjellige formater og genre. Ved siden av mindre jazzensembler har han komponert for diverse storband og cabaret-orkestre. Han har også komponert og arrangert for mer klassiske besetninger som strykekvartetter, kor, korps og symfoniorkestre. Blant disse er Kringkastingsorkestret (KORK), som han har komponert og arrangert flere stykker for. 

Gjennom sitt arbeide med musikkteater har Jakobsen vært hentet inn som gjesteforeleser ved flere høyskoler og universiteter. Blant disse er Høyskolen Kristiania, Høyskolen NSKI, Bårdar og The University of Oklahoma. 

Jakobsen bor i Oslo der han jobber som komponist, pianist, arrangør og orkesterleder.

Referanser
----------

1. ↑  «HOME | Tor Ingar Jakobsen | composer». *Tor Ingar Jakobsen* **(engelsk)**. Besøkt 11. november 2023.
2. ↑  «Lillias White, Robby Clater to Headline THE TIME OF NICK Reading». *BroadwayWorld.com* **(engelsk)**. Besøkt 4. april 2021.
3. ↑  Kjæstad, Reidar (21. august 2013). «Totning lager Broadway-musikk». *NRK*. Besøkt 4. april 2021.
4. ↑  «Ribbungspillet treffer blinken». *Romerikes Blad* **(norsk)**. 30. august 2013. Besøkt 4. april 2021.
5. ↑   Arkivert 19. desember 2014 hos Wayback Machine..
6. ↑
7. ↑  «HOME | Tor Ingar Jakobsen | composer». *Tor Ingar Jakobsen* **(engelsk)**. Besøkt 11. november 2023.
8. ↑  «BIO». *Tor Ingar Jakobsen* **(engelsk)**. Besøkt 11. november 2023.
9. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 19. desember 2014. Besøkt 19. desember 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Tor Ingar Jakobsens nettsider Arkivert 19. desember 2014 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Eggedal Mølle** er i dag et museum i Eggedal i Sigdal kommune. Den ligger ved Klemmafossen like nedenfor Eggedal sentrum.

Mølla ble bygd i 1912 med finansiering av et aksjeselskap dannet av bøndene i bygda. Tidligere hadde det bare vært små vannkverner i Eggedal, slik at bøndene måtte utabygds for å få malt kornet. Mølla var i drift fram til 1965 og ble senere kjøpt av lærer Sigurd Tveiten, som testamenterte den til Sigdal kommune i 1987. Mølla ble restaurert i 1997, og var da Sigdal kommunes kulturminne i kulturminneåret. Den eies av Sigdal kommune, mens Møllas Venner driver den og den er i drift i helgene på sommeren.

Mølla er turbindrevet ved hjelp av vann og er den eneste vanndrevne mølla igjen i Norge.

På stedet er det også satt opp flere andre bygninger som har stått andre steder i kommunen.

* En skolestue fra 1862, opprinnelig fra Greenskogen
* Ei lita stue der rosemaleren Per Basol (1887 – 1972) fra Eggedal bodde og arbeidet
* Et stabburet som også var eid av rosemaleren Per Basol
* Ei oppgangssag som opprinnelig stod ved elva Grima i nedre Sigdal, fra 1900
* Et bryggerhus med bakarovn fra gården øvre Kopseng i Eggedal
* Et kvernhus fra 1700-tallet, opprinnelig fra gården Nyhus i Eggedal
* Ei kjone hvor man både kunne tørke korn og røyke kjøtt

Referanser
----------

1. ↑  «Eggedal Mølle – Buskerudmuseet». Besøkt 10. oktober 2022.
2. ↑  Oppdatert 14.01.20, Av Tone Eidal Frovoll Publisert 06 05 15 |. «Kunst og kulturopplevelser - Sigdal kommune». *www.sigdal.kommune.no* **(norsk)**. Besøkt 10. oktober 2022.
**Finansforbundet** er et partipolitisk uavhengig fagforbund for ansatte i finans og teknologi, med om lag 35 000 medlemmer per 2024. De er den største[] fagforeningen i finansbransjen. Forbundet er tilknyttet Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS), Nordiske Finansansattes Union (NFU) og Union Network International (UNI).

Forbundet jobber for at ansatte i finans og teknologi skal få bedre lønnsvilkår, riktig kompetanse og en attraktiv arbeidsplass.

Leder er Vigdis Mathisen (DNB). Hun ble første gang valgt som ny forbundsleder på Finansforbundets landsmøte på Gardermoen 14. november 2019, og gjenvalgt i i 2022. Arne Fredrik Håstein (Storebrand) er nestleder.

Som samfunnsaktør arbeider Finansforbundet for trygge arbeidsplasser og en bærekraftig næring. I lønnsoppgjørene forhandler de på vegne av medlemmene, og er en tydelig stemme i den offentlige debatten.

Medlemmer i Finansforbundet får blant annet tilbud om stipend og videreutdanning, gratis advokathjelp og representasjon i perioder med omstilling.

Finansfokus er Finansforbundets medlemsmagasin. I tillegg til eget nettsted sendes magasinet på papir til medlemmene fire ganger i året.

Referanser
----------

1. ↑  «Forside». *Finansforbundet*. Besøkt 18. mai 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Finansforbundet på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) Finansforbundet på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Finansforbundet på Instagram Rediger på Wikidata

* (no) Finansforbundet på LinkedIn Rediger på Wikidata
* (no) Det tekniske beregningsutvalget for inntektsoppgjørene

| * v
* d
* r
Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund |
| --- |
| 
* AVYO
* Befalets Fellesorganisasjon
* Delta
* Farmasiforbundet
* Finansforbundet
* Kriminalomsorgens Yrkesforbund
* Lærernes Yrkesforbund
* Negotia
* Norges Politilederlag
* Norske Meierifolks Landsforening
* Norsk Tollerforbund
* Parat
* Personellforbundet
* SAFE
* Skatteetatens landsforbund
* Skolelederforbundet
* STAFO
* Yrkestrafikkforbundet

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**DS «Henry»** var et lasteskip som ble overlevert det svenske Göteborg-rederiet Ångfartygs-A/B Nornan i 1907 som «Wasa». Skipet var byggenummer 132 ved Eriksbergs Mekaniska Verkstad i Göteborg, og var ved overlevering 604 bruttoregistertonn. I 1925 ble hun solgt til DS AS Henry / v. Egil Kroghs Rederi i Haugesund, ommålt til 628 bruttoregistertonn og omdøpt «Henry». Etter det tyske angrepet på Norge i april 1940, ble skipet underlagt tysk kontroll. Om kvelden 13. februar 1944 ble skipet senket av norske torpedobåter ved Hestskjæret fyr i Møre og Romsdal. 4 av mannskapet omkom.

Senkingen
---------

Om kvelden 13. februar 1944 var DS «Henry» på vei nordover mellom Molde og Kristiansund, underveis fra Risør til Muruvika i Malvik med kvarts. Like sør for Hestskjær fyr ble hun passert av hurtigruteskipet DS «Irma» som også var på vei nordover. Lenger bak kom bukserbåten «Hoplafjord» med en lekter på slep. To norske torpedobåter stasjonert på Shetland lå i skjul ved Averøy for å gjøre anslag mot tysk skipstrafikk. DS «Irma» var utstyrt med luftvernkanoner, og torpedobåtene antok at DS «Irma», DS «Henry» og «Hoplafjord» var en del av en konvoi.

Klokken 18.30, like nord for Hestskjær fyr, ble DS «Irma» angrepet av de to norske torpedobåtene. Skipet ble truffet av to torpedoer og brakk i to og sank i løpet av få minutter. DS «Henry» ilte til unnsetning og satte ut livbåter. Ikke lenge etter ble også DS «Henry» truffet av to torpedoer og sank. En stund etter senkingene kom «Hoplafjord» fram til åstedet og deltok i redningsarbeidet. 61 mennesker fra DS «Irma», og 4 fra DS «Henry» omkom. Vrakene av DS «Henry» og DS «Irma» ligger på omtrent 200 meters dyp.

16. september 2002 avduket kong Harald V et minnesmerke i Sveggen i Averøy kommune. Steinskulpturen «Stille rom» av kunstneren Geir Stormoen står med utsikt til stedet DS «Irma» og DS «Henry» ble senket, og på en bronseplate står navnene på de som omkom.

Kilder
------

* Warsailors.com – DS Henry (engelsk) Besøkt 6. februar 2010
* Gjengivelse av Erling Nystøyls tale under avdukingen av minnesmerket i 2002 Besøkt 6. februar 2010

Portal: Andre verdenskrig
**Christian Wegner Haaland** (født 6. februar 1892, død 20. oktober 1952) var skipsreder fra Haugesund og politiker for partiet Høyre.

Han var sønn av banksjef Thomas Wegner Haaland og Anna Christine Knudsen. I 1915 giftet han seg med Ida Caroline Knutsen (f. 10. september 1894), datter av skipsreder Knut Knutsen O.A.S. Sammen fikk de barna Thomas Wegner Christian (f. 4. mars 1917), Elisabeth f. og d. 1919), Elisabeth (f. 22. september 1920), Anna Christine (f. 14. juni 1923) og Ida Karoline (f. 18. juli 1926).

Han gikk på handelsgymnas i Oslo og hadde et opphold i England for å utdanne seg innen shipping. I februar 1915 kjøpte han sitt første skip, «Annaho», oppkalt etter hans mor. Svigerfar Knut Knutsen O.A.S. var medeier og garantist for flere av skipene kjøpt i rederiets etableringsfase. Før Haaland fikk egne kontor i byen i 1918–1919, hadde han delt kontor med Knutsen på Vibrandsøy i Haugesund. Som mange norske rederi, ekspanderte også Haalands rederi kraftig i løpet av første verdenskrig. I 1921 var han Haugesunds tredje største reder. Mellom 1920–1923 ble villaen i Salhusveien 11 i Haugesund oppført etter tegninger av den kjente bergensarkitekten Ole Landmark.

Fra 1937 til 1940 var Haaland president for Norges Rederiforbund.

Årene 1945–1949 var han vararepresentant for stortinget for kjøpstedene i Vest-Agder og Rogaland fylker (Flekkefjord, Haugesund, Kristiansand, Mandal, Stavanger). På det lokale plan var han ordfører i Haugesund i 1925, 1928–1931 og 1945.

Haaland var medlem av en rekke ulike komiteer og styrer, blant annet i tilknytning til Haugesunds Handelskammer, Haugesunds Sjøforsikringsselskap, Haugesunds Dagblad og Haugesund sparebank.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk biografisk leksikon, oppført som Christian Wegner Haaland, Norsk biografisk leksikon ID Christian\_Haaland, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Hardanger, urn.nb.no, utgitt 22. oktober 1952[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Christian Haaland hos Stortinget Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** Stortinget
 |
**Borgan og Frelsøy naturreservat og dyrelivsfredning** er et naturreservat og et tilgrensende biotopvernområde som sammen også er ramsarområde i Nærøysund kommune i Trøndelag. Området ble vernet for å «opprettholde et harmonisk sammensatt dyreliv i området», som del av en større verneplan i 2003.

Naturreservatet består av Kalvøya og Sandvær med skjærgård og holmer, mens biotopvernområdet ligger på Borgan og Frelsøya øst og nord for naturreservatet. Verneområdet Kvaløy og Raudøy ligger i nordøst.

Området er hekkeplass for sjøfugler som grågås, ærfugl, steinvender, tyvjo, gråmåke, svartbak, rødnebbterne og
teist. Det er også en viktig myteplass for grågås. Her finnes også havørn, smålom, heilo, småspove, storspove, rødstilk, lirype, skjærpiplerke og steinskvett. Sjøfuglarter som overvintrer i de store gruntvannsområdene i området er gulnebblom, islom, gråstrupedykker og praktærfugl.

Området ble i 2013 utpekt til ramsarområde som to av ti delområder i Vest-Vikna kystlandskap.

Referanser
----------

1. 1 2   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Borgan og Frelsøy naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* (no) Borgan og Frelsøy dyrelivsfredning i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* Verneforskriften hos Lovdata
* De norske ramsarområdene hos ramsar.org
* informasjonsplakat Arkivert 7. august 2015 hos Wayback Machine. fra Vikna kommune

| * v
* d
* r
Vest-Vikna kystlandskap |
| --- |
| Borgan og Frelsøy **·** Fruflesa **·** Kvaløy og Raudøy **·** Nordøyan **·** Sørøyan **·** Sklinnaflesin **·** Tronflesa **·** Ytre Brosmflesa |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**ELBO** (gresk: ΕΛΒΟ für Ελληνική Βιομηχανία Οχημάτων, transkripsjon: Elliniki Viomichania Oximaton, er en produsent av busser og militærkjøretøyer i Thessaloniki. [1] I tillegg bygges det ulike biler for brann og andre etater.

Historie
--------

ELBO ble grunnlagt i 1972 som en filial av Steyr Daimler Puch i Østerrike. Her ble det produsert kjøretøyer i serien Steyr 91 og Steyr 680M, Steyr-tanker Kürassier, Leonidas og traktorer. På grunn av krisen i morselskapet ble Steyr Hellas-anlegget solgt til staten i 1986 og har siden drevet handel under navnet ELBO.

Traktorproduksjonen ble avviklet, og fra 1988 ble militærdivisjonen utvidet ved hjelp av det tidligere morselskapet Steyr-Puch. Mercedes-Benz G-Klasse (som W462-serien) og Leopard 2 (Leopard 2A6 HEL) er produsert på lisens. I 1993 ble den vellykkede bussserien ELBO C93800 Europe introdusert og eksportert til Singapore.

Anlegget har blitt gradvis re-privatisert siden 2000 og administreres nå av Mytilineos Holdings. I 2001 presenterte selskapet en konvertibel Aletis [2] på IAA (utviklet med TWT og Pininfarina), som ikke gikk i serieproduksjon.

Produkter
---------

* ELBO-buss (busser og busser med lavt gulv)
* Neoplan trolleybusser
* Mercedes-Benz G-Klasse W462
* Hummer HMMWV M1114GR (4×4)
* ELBO Kentaurus Tank
* Leopard 2A6 HEL Tank

Kilder
------

* (på engelsk)
* (på engelsk)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) ELBO vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata