**Jonas Vingegaard Hansen** ( </link> ; født 10. desember 1996) ( né Rasmussen  ) er en dansk profesjonell syklist som sykler for UCI WorldTeam Visma–Lease a Bike. Han er mest kjent for å ha vunnet 2022- og 2023- utgavene av Tour de France.

Vingegaard, hvis ungdomskarriere opprinnelig så liten suksess, debuterte i Grand Tour på Vuelta a España i 2020. Så, i 2021, deltok han i sitt første Tour de France og sikret seg en andreplass sammenlagt.

Tidlig i 2022 ble han utnevnt til Team Jumbo – Vismas medlagskaptein sammen med Primož Roglič foran Tour de France 2022. Under selve løpet klarte han ikke bare å vinne den samlede klassifiseringen, men også hevdet seg i den prikkede trøya. Dette gjorde ham til den andre danske syklisten noensinne som vant Tour de France. Han satte også rekord for høyeste snitthastighet gjennom hele løpet. I 2023 oppnådde Vingegaard sin andre generelle klassifisering i Tour de France på rad.

Karriere
--------

### Tidlig karriere

Vingegaard er født og oppvokst i Thy. Han spilte både fotball og håndball fra tidlig alder. Vingegaard var tilskuer, sammen med sin far, da første etappe i 2007 Danmark Rundt dro 1. august fra Thisted, hovedbyen i regionen. På rittet hadde den lokale sykkelklubben Thy Cykle Ring satt opp en hjemmetrener slik at publikum kunne se hvordan det var å sykle opp et fjell. Deretter meldte han seg inn i klubben og begynte å sykle sine første løp. Han syklet med Thy Cykle Ring i fem sesonger, til han flyttet til Aalborg Cykle Ring i 2013.  I 2014, hans siste år som juniorrytter, ble Vingegaard med i Odder Cykel Klub. Da han ble seniorrytter, slet han i utgangspunktet og presterte dårlig i ritt. Da Odder Sykkelklubb etablerte et U23-lag fra starten av 2016, ble resultatene bedre for Vingegaard. I vår endte han på pallen på et løp i Aalborg, og i mai vant han en del av Pinse Cuppen i Hammel, hvor rytterne måtte bestige den kjente lokale bakken Pøt Mølle flere ganger.

### Team ColoQuick–Cult (2016–2018)

Vingegaard racing i 2017
Ettersom Vingegaard begynte å oppnå bedre resultater i løp, signerte det danske UCI Continental- laget ColoQuick–Cult og daglig leder Christian Andersen en kontrakt med ham i mai 2016, og han byttet lag med umiddelbar virkning. For å strukturere hverdagen fikk Andersen Vingegaard til å starte en jobb på en fiskefabrikk, Chrisfish i Hanstholm. Vingegaard jobbet der på hverdager og filiterte fisk fra kl. 06.00 til 12.00 før trening om ettermiddagen. En tid jobbet han sammen med Michael Valgren på fabrikken, som også satset på en karriere som profesjonell syklist.

I 2016, 19 år gammel, oppnådde han også sitt første store internasjonale resultat, og endte på andreplass i UCI 2.1-nivåløpet Tour of China I.

I store deler av 2017-sesongen deltok ikke Vingegaard i mange løp da han ble satt på sidelinjen med et brukket lårbein etter en krasj i Tour des Fjords 2017. Før skaden endte han på fjerdeplass sammenlagt og vant ungdomskonkurransen i det franske etapperittet Tour du Loir-et-Cher.

Da han kom seg etter beinbruddet og 2018-sesongen begynte, kom han tilbake til sterk form. På en treningstur til Spania i begynnelsen av mars 2018 satte Vingegaard tidsrekord på teststigningen Coll de Rates. Han syklet de 6,5 kilometerne på 13,02 minutter, som var 12 sekunder raskere enn forrige rekordholder Tejay van Garderen. I midten av 2018 ble fysikken hans testet hos Team Danmark. Etterpå sa idrettsfysiolog Lars Johansen om Vingegaard:

> He simply has a pump and a heart that is in a class of its own. His [heart] is far clear of the average of Danish, male cyclists'. He has a plus of maybe 15 percent, and that is significant.
> 
> 
> 

### Team Jumbo–Visma (2019–i dag)

Vingegaard iført den hvite trøya under Tour de France 2021
Han begynte Team Jumbo–Visma i 2019, og det året oppnådde han sin første UCI WorldTour- seier i etappe 6 av Tour de Pologne.

Året etter endte han på åttende plass i Tour de Pologne 2020. Han fullførte også sin første Grand Tour, 2020 Vuelta a España, hvor han syklet som et hjem for Primož Roglič, som fortsatte med å vinne løpet sammenlagt.

Vingegaard vant etappe 5 av sitt første løp i 2021, UAE Tour, før han vant to etapper og sammenlagt i Settimana Internazionale di Coppi e Bartali. Senere på året endte han på andreplass sammenlagt bak lagkameraten, Roglič, i Tour of the Baskerland.

I april ble Vingegaard utnevnt som erstatter for Tom Dumoulin i lagets 2021 Tour de France- tropp. I Touren syklet Vingegaard opprinnelig som en domestique for Primož Roglič, som var en av de store favorittene til GC. På etappe 3 krasjet Roglič kraftig, og til tross for lagets forsøk på å bringe ham tilbake, endte laget nesten halvannet minutt under. På etappe 5, en 27,2 kilometer (27 200 m) individuell temporitt, Vingegaard ble nummer tre for å komme inn blant de ti beste på GC. På etappe 8, løpets første fjelletappe, avsluttet Vingegaard med hovedgruppen i GC, og tapte nesten tre og et halvt minutt til Tadej Pogačar, som tok over den gule trøya. Vingegaard steg til femteplass på GC på nøyaktig fem minutter bak. Etter etappen trakk Roglič seg fra løpet på grunn av skadene sine, og etterlot Vingegaard som lagets eneste generelle klassifiseringskandidat.

På etappe 11, som inneholdt en dobbel bestigning av Mont Ventoux, angrep Vingegaard på den andre stigningen av Ventoux. Selv om Pogačar i utgangspunktet klarte å følge ham, klarte Vingegaard å slippe den gule trøya, og fikk en fordel på nesten 40 sekunder på toppen. Han ble imidlertid tatt på nedturen til mål. Som et resultat av tidsgevinsten hans steg Vingegaard til tredjeplass på GC. Da løpet gikk inn i Pyreneene, befestet Vingegaard sin plass på pallen. På etappe 17, som endte på toppen av Col du Portet, var Vingegaard og Richard Carapaz de eneste som kunne følge Pogačars angrep. På sprinten endte Vingegaard på andreplass etter Pogačar, og steg til andreplass på GC. Det eksakte scenariet fant sted på neste etappe, som endte på toppen av Luz Ardiden, med Vingegaard som nok en gang ble nummer to. På den nest siste tidskjøringen på dagen tok Vingegaard tredjeplassen nok en gang, og befestet sin andreplass på GC. Han fullførte den siste etappen trygt for å bli den andre danske rytteren som oppnådde en pallplassering i Tour de France og den første siden 1996.

### 2022

Vingegaard (til venstre) iført maillot jaune som sykler med Tadej Pogačar på Tour de France 2022
Hans første store resultat i 2022 var å komme på 2. plass i Tirreno–Adriatico, som han fulgte opp med å havne på 6. plass i 2022 Tour of the Baskerland. Team Jumbo-Visma dominerte Critérium du Dauphiné i 2022 hvor Vingegaard endte på andreplass bak lagkamerat Roglič, og vant dronningenappen i løpet.

Han startet Tour de France i sterk form med Pogačar som den eneste GC-rytteren som kom foran ham etter den individuelle tidsprøven på åpningsfasen. På etappe 5 fikk Roglič en krasj som kostet ham tid og Vingegaard mistet nesten betydelig tid selv. Han pådro seg en mekanisk og kunne ikke lenger sykle, men lagkameraten Nathan Van Hooydonck var i nærheten for å gi ham sykkelen. Van Hooydoncks sete var plassert betydelig høyere enn Vingegaards sete, så han måtte være ute av salen hele tiden. Lagkameraten hans Steven Kruijswijk kom innom og tilbød seg å gi fra seg sykkelen, men så kom teambilen og fikk backup. Delvis takket være den kraftige innsatsen til Wout van Aert nær slutten av etappen, tapte Vingegaard lite tid. I de påfølgende etappene ville han kjempe med Pogačar om etappeseiere og tidsbonuser og ende opp som den eneste GC-rytteren innen et minutt fra ledelsen da løpet gikk inn i høyfjellet. Etappe 11 inkluderte en siste stigning av Col du Granon, en stigning som ikke hadde blitt brukt siden 1986 hvor Greg LeMond tok den gule trøya fra Bernard Hinault. Team Jumbo-Visma angrep Pogačar på Col du Télégraphe og Col du Galibier med Roglič mens de hadde Laporte og Kruijswijk i nærheten og van Aert oppover veien. På den siste stigningen angrep Vingegaard på 5 km-merket, og droppet Pogačar for andre gang i karrieren, bortsett fra at denne gangen ikke Pogačar klarte å komme tilbake. Ubønnhørlig framover, vant Vingegaard etappen og den gule trøya og fikk +2:51 på Pogačar. Dette satte Vingegaard i ledelsen og rykket ned Pogačar til tredje, bak andreplasserte Romain Bardet. Dette var den første etappeseieren i Tour de France i karrieren. Han forsvarte ledelsen dagen etter, som ble avsluttet med en fjelltopp på Alpe d'Huez.

I løpet av de neste etappene gjorde Pogačar noen få angrep, som tvang åpne små hull med de andre toppplasserte GC-rytterne, men Vingegaard var i stand til å svare på hver av dem. Team Jumbo-Visma fikk et alvorlig tilbakeslag før hviledagen, og mistet to kraftige ryttere med Roglič som ikke startet etappe 15, og Kruijswijk krasjet ut under etappen. Heldigvis for Vingegaard syklet lagets sterkeste fjellklatringdomestique, Sepp Kuss, med god form og ville være der for å starte den tredje uken. På etappe 17 var Vingegaard den eneste rytteren som ble med UAE Team Emirates kombinasjonen av Pogačar og Brandon McNulty opp den siste stigningen. Innenfor de siste 500 meterne av den svært bratte avslutningen angrep både Pogačar og Vingegaard for å gå for etappeseieren, men Pogačar tok den på streken. Den eneste gangen Vingegaard tapte var fire sekunders forskjell i bonustid. På etappe 18 svarte han på de tidlige angrepene fra Pogačar. Før den siste stigningen på Hautacam krasjet Pogačar, og Vingegaard holdt opp et øyeblikk og ventet på at Pogačar skulle ta igjen. På den siste stigningen fulgte han ledelsen til Kuss mesteparten av veien. Ikke lenge etter at arbeidet til Kuss var ferdig hadde han og Pogačar fanget Wout van Aert, som hadde angrepet på kilometer null. Det så ut til at Pogačar var på nippet til å sprekke bak dem, og Vingegaard grep øyeblikket og angrep.  Da han krysset streken la han et drøyt minutt til den to ganger forsvarende mesteren, hevdet sin andre etappeseier, en uangripelig ledelse i fjellklassifiseringen, og beseglet nesten seieren før den siste tidsforsøket på etappe 20  Kampene mellom Pogačar og Vingegaard blåste kontinuerlig resten av feltet fra hverandre. På vei inn i etappe 19 var 3. plass Geraint Thomas omtrent åtte minutter tilbake, og da var David Gaudu og Nairo Quintana henholdsvis over ti minutter og nærmer seg femten minutter bak. I løpet av den siste tidsforsøket syklet han aggressivt, og hadde blant de raskeste tidene ved de første sjekkpunktene, og trakk seg bare tilbake når det var klart at ingen seriøs tid ville gå tapt. Han krysset målstreken i Paris omtrent ett minutt bak sprinterne, og syklet side om side med sine gjenværende lagkamerater for å fullføre en historisk Tour-seier, og satte rekord for den høyeste gjennomsnittshastigheten noensinne gjennom hele løpet.

I løpet av de påfølgende månedene var Vingegaard fraværende fra flere løp hvor han ble ventet etter seieren i Tour de France, spesielt Tour of Denmark og verdensmesterskapet planlagt i september. Flere aviser stilte spørsmål ved hans moralske tilstand og nevnte de "tøffe tidene" mesteren opplevde. Han gjorde comeback 27. september til CRO-løpet for å forberede seg til Tour of Lombardia i begynnelsen av oktober.

### 2023

Vingegaard i den gule trøya under Tour de France 2023
Vingegaard startet 2023-sesongen i slutten av februar på etapperittet O Gran Camiño i Galicia, Spania. Han feide løpet, og vant alle tre etappene som ble konkurrert, da etappe en ble nøytralisert, i tillegg til den samlede tittelen og fjellklassifiseringen. Deretter konkurrerte han i Paris–Nice, hvor han ble nummer tre sammenlagt bak Tadej Pogačar og David Gaudu, etter å ha tapt drøyt 40 sekunder til dem på etappe 4. Han deltok deretter og vant Tour of the Baskerland, sammen med tre etappeseire og poengklassifiseringen i prosessen. På Critérium du Dauphiné, den viktigste forberedelsesbegivenheten for Touren, vant han to etapper og vant den generelle klassifiseringen med størst margin siden 1993: over to minutter foran andreplassen Adam Yates.  Dette beviste at Vingegaard igjen var en av de to hovedfavorittene til Tour de France sammen med Pogačar.

På Tour de France startet Vingegaard sterkt, og satte 1:04 inn til Pogačar på etappe 5 etter å ha angrepet 1,5 kilometer (0,93 mi) fra toppen av Marie-Blanque. Vingegaard rykket inn på andreplass sammenlagt bak etappevinner Jai Hindley, med Pogačar tilbake til 6. plass. Dagen etter skulle imidlertid igjen vise at det fortsatt ikke var noen klar favoritt til å vinne løpet. Rundt 2,5 kilometer (1,6 mi) fra mål i Cauterets akselererte Pogačar og klarte å slippe Vingegaard og vant etappen. Vingegaard ble nummer to, 24 sekunder bak, men fikk den gule trøya til løpsleder, med en fordel på 25 sekunder på Pogačar. Overnight leder Hindley, som hadde falt bak på Tourmalet, tapte betydelig tid og falt til tredje totalt, 1:34 bak Vingegaard. På etappe 9 tapte Vingegaard igjen tid til Pogačar, og ble redusert med 9 sekunder etter en akselerasjon på den siste stigningen, og det er nå bare 17 sekunder mellom de to. To dager senere, på etappe 13, tok Pogačar igjen fire sekunder til, og satte gapet mellom de to ned til 9 sekunder. Løpet av løpet ville endret seg drastisk etter den 22 kilometer lange temporittet på etappe 16. Pogačar la inn det som så ut til å være et godt resultat, og tok etappeledelsen med 1:13 over Wout Van Aert. Vingegaard viste seg imidlertid å være på et annet nivå, og syklet langt raskere enn noen andre på alle tidskontrollene, og endte til slutt 1:38 foran Pogačar.  Den påfølgende etappen skulle en høyfjellsdag vise seg å bli enda mer dramatisk, ettersom Vingegaard tok knekken på Pogačar tidlig inn i den siste stigningen. Han kom i mål nesten 6 minutter foran Pogačar, og økte ledelsen til 7:37. Han vant til slutt løpet for andre år på rad.

Vingegaard konkurrerte deretter på Vuelta a España i 2023, og gikk inn i løpet som medleder sammen med Primož Roglič. Den første uken opprettholdt han posisjonen som favoritt for den samlede klassifiseringen. På etappe 10-tidsprøven tapte han imidlertid omtrent ett minutt til Remco Evenepoel og Roglič, og befant seg over to minutter bak lagkamerat og løpsleder Sepp Kuss, som hadde fått flere minutter i et utbrudd på etappe seks. Vingegaard samlet seg imidlertid snart for å ta etappeseire på etappe 13 og 16, samt andre til Roglič på etappe 17, og flyttet seg inn på andreplass med bare 8 sekunder til Kuss. Han endte til slutt på andreplass sammenlagt, 17 sekunder bak Kuss, med Roglič som endte på tredjeplass i et pallsveip for Team Jumbo–Visma.

### 2024

I 2024 begynte Vingegaard igjen sesongen på O Gran Camiño fra 22. til 25. februar, hvor han vant general-, fjell- og poengklassifiseringen. Vingegaard sikret seirer i alle etapper unntatt etappe 1 temporitt, hver med en margin på mer enn 10 sekunder.  Deretter deltok han i Tirreno-Adriatico mellom 4. og 10. mars, og vant den generelle og fjellklassifiseringen. Vingegaard oppnådde førsteplass i trinn 5 og 6, og endte 1:24 foran andreplasserte Juan Ayuso. Ayuso reflekterte over Vingegaards prestasjoner, og sa: «Jeg tror jeg er det første mennesket i dette løpet. Chapeau til Jonas," og la til at "jeg tror han akkurat nå er på et annet nivå, så vi må kjempe om andreplass, jeg er fornøyd".

Vingegaards deltakelse i Tour of Baskerland ble avbrutt på grunn av en krasj på etappe 4 4. april. Hendelsen, som involverte flere ryttere, resulterte i at løpet ble nøytralisert. Vingegaard pådro seg et brukket kragebein og flere ribbein, noe som medførte sykehusinnleggelse. Dette markerte hans første alvorlige ulykke siden han vant Tour de France i 2022. Krasjet ble kjent for sin alvorlighetsgrad, og påvirket andre konkurrenter, inkludert Primož Roglič, Remco Evenepoel og Jay Vine.

### Personlige liv

Vingegaard er sønn av Claus Christian Rasmussen og Karina Vingegaard Rasmussen fra Hillerslev, Thy. Han har en søster, Michelle Vingegaard Rasmussen. På [[Dansk barneskolen gikk han Hillerslev skole til 7. klasse mens han tok 8. og 9. klasse ved Tingstrup skole i Thisted. Fra august 2012 gikk Vingegaard i den frivillige 10. klasse på sykkelbanen ved ISI Idrætsefterskole i Ikast. Etterpå meldte han seg inn på Thisted Handelsgymnasium for Videregående opplæring i Danmark, og gikk på Høyere handelseksamensprogram (HHX).

Vingegaard er gift med Trine Marie Hansen (f. 1987) i Glyngøre. De møttes da Vingegaard var rytter med Team ColoQuick fra 2016 til 2018, og Trine var lagets markedssjef. I september 2020 fødte Trine datteren deres, Frida.   Hansens mor er Rosa Kildahl Christensen, som ble landskjent som deltaker i *Den store bagedyst* i 2017, den danske versjonen av den britiske TV-sendte bakekonkurransen *The Great British Bake Off*.

|  |
| --- |
| **Grand Tour resultater** |
| Grand Tour | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |
| A pink jersey Giro d'Italia | — | — | — | — | — | — |
| A yellow jersey Tour de France | — | — | **2** | **1** | **1** |  |
| A red jersey Vuelta a España | — | 46 | — | — | **2** |  |
| **Større ritt resultater** |
| Race | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |
| Paris–Nice | — | — | — | — | **3** | — |
| Tirreno–Adriatico | — | — | — | 2 | — | **1** |
| Volta a Catalunya | — | NH | — | — | — | — |
| Tour of the Basque Country | 32 | 2 | 6 | **1** | DNF |
| Tour de Romandie | 72 | — | — | — | — |
| Critérium du Dauphiné | — | — | 51 | 2 | **1** | — |
| Tour de Suisse | — | NH | — | — | — | — |

|  |  |
| --- | --- |
| — | Konkurrerte ikke |
| NH | Ikke holdt |
| DNF | Ble ikke ferdig |
| DSQ | Diskvalifisert |

### Heder

* Årets danske sportsnavn : 2022
* Vélo d'Or : 2023

Referanser
----------

1. ↑   ProCyclingStats[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.teamjumbovisma.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.dr.dk[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   sport.tv2.dk[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   www.bt.dk[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   arkiv-URL web.archive.org, www.teamjumbovisma.com, besøkt 18. juli 2023[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   dmcykling2014.dk[Hentet fra Wikidata]
8. ↑   ligeher.nu[Hentet fra Wikidata]
9. ↑   www.feltet.dk[Hentet fra Wikidata]
10. ↑  «Jonas Vingegaard Rasmussen becomes Jonas Vingegaard Hansen, taking the last name of his wife Trine Marie Hansen». cyclinguptodate. Besøkt 19. februar 2024.
11. ↑  «Jumbo-Visma». Union Cycliste Internationale. Arkivert fra originalen 2. januar 2021. Besøkt 2. januar 2021.
12. ↑  Bøgh, Pernille Magaard (23. juli 2022). «De havde forudset det: Det står i hans blå bog, at han vil vinde Tour de France». *B.T.* **(dansk)**. Besøkt 25. juli 2022.
13. ↑  Sørensen, Rolf (2022). *Rolf Sørensen præsenterer Tour de France* **(dansk)** (1. udgave utg.). Nivå: Helmin & Sorgenfri. ISBN 978-87-94190-07-7.
14. ↑  Nielsen, Søren; Mølgaard, Simon (17. juli 2021). «Den nye Jonas Vingegaard kan gå tabt: Færre unge starter til cycling». *TV2 Nord* **(dansk)**. Besøkt 25. juli 2022.
15. ↑  Iversen, Ole (25. februar 2021). «Thy-rytter vinder stor bjergetape og slår Tour-vinder». *LigeHer.nu* **(dansk)**. Besøkt 25. juli 2022.
16. ↑  Roth, Christopher (11. juli 2022). «Jonas Vingegaard – hvem er han? Få svarene her». *TV2 Sport* **(dansk)**. Besøkt 25. juli 2022.
17. ↑  Johannesen, Jesper (25. mai 2016). «19-årig talent til coloQuick-CULT». *Feltet.dk* **(dansk)**. Besøkt 25. juli 2022.
18. ↑  Askholt, Anders (16. mai 2016). «Bekræftet: Vingegaard skifter til ColoQuick-CULT». *Feltet.dk* **(dansk)**. Besøkt 25. juli 2022.
19. ↑  Josevski, Aleksandar; Jung, Niels Christian (24. desember 2017). «VIDEO Fisk og bjerge: Danmarks næste bjergrytter kommer fra Thy». *DR* **(dansk)**. Besøkt 25. juli 2022.
20. ↑  James Hilsum, Benoit Vittek. «JONAS VINGEGAARD ON HIS FISH-RELATED JOBS THAT HELPED HIM PURSUE CYCLING AND TOUR DE FRANCE DREAM». Eurosport. Besøkt 27. juli 2022.
21. ↑  Funder, Anders (17. juli 2021). «'Når Vingegaard mødte op, tænkte vi altid 'åh nej*»*. *Ekstra Bladet* **(dansk)**. Besøkt 25. juli 2022.
22. ↑  Roth, Christopher (11. juli 2022). «Jonas Vingegaard – hvem er han? Få svarene her». *TV2 Sport* **(dansk)**. Besøkt 25. juli 2022.
23. ↑  Mortensen, Jesper (8. mars 2018). «Brækkede lårbenet: Se Jonas kæmpe sig tilbage». *TV MIDTVEST* **(dansk)**. Besøkt 27. juli 2022.
24. ↑  Berna, Lorane (24. juli 2022). «Cyclisme : Jonas Vingegaard a fait ses armes sur le Tour du Loir-et-Cher». *La Nouvelle Republique* **(fransk)**. Besøkt 27. juli 2022.
25. ↑  Glud, Rasmus Elmdal (3 November 2020). «Rekord fik giganter til at forelske sig i dansker – TV 2». *TV2 Sport* **(dansk)**. Besøkt 27 July 2022.  Sjekk datoverdier i `|besøksdato=, |dato=` (hjelp)
26. ↑  Asferg, Mikkel (26 July 2018). «Dansk talent med særligt hjerte sprænger testrekorder – TV 2». *TV2 Sport* **(dansk)**.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
27. ↑  Long, Jonny. «Tom Dumoulin will miss Tour de France as Jonas Vingegaard named as replacement». Besøkt 26. april 2021.
28. ↑  Benson, Daniel. «Tour de France: Primož Roglič crashes with team boss stating his leader was 'bumped and sent flying'». Besøkt 28. juni 2021.
29. ↑  Ryan, Barry. «Tour de France: Pogačar smashes stage 5 time trial». Besøkt 30. juni 2021.
30. ↑  Fletcher, Patrick. «Tour de France: Tadej Pogačar crushes rivals on mountainous stage 8». Besøkt 3. juli 2021.
31. ↑  Windsor, Richard. «Wout van Aert solos over Mont Ventoux to win Tour de France 2021 stage 11». Besøkt 7. juli 2021.
32. ↑  Windsor, Richard. «Tadej Pogačar takes a step closer to Tour de France 2021 victory with stage 17 win». Besøkt 14. juli 2021.
33. ↑  Benson, Daniel. «Tour de France: Pogačar takes final mountain stage at Luz Ardiden». Besøkt 15. juli 2021.
34. ↑  Windsor, Richard. «Tadej Pogačar sets up Tour de France 2021 victory as Wout van Aert wins stage 20 time trial». Besøkt 17. juli 2021.
35. ↑  «Jonas Vingegaard From Fish Factory to Tour de France Podium».
36. ↑  Staff Writer. «JONAS VINGEGAARD TAKES QUEEN STAGE WIN AS PRIMOZ ROGLIC SECURES CRITERIUM DU DAUPHINE GLORY». Eurosport. Besøkt 13. juli 2022.
37. ↑  Editorial, Staff. «Chaos for Jumbo-Visma as Vingegaard switches bike». NBC Sports. Besøkt 13. juli 2022.
38. ↑  Publishing, McGann. «TDF 2022 Stage 11». bikeraceinfo.com. Besøkt 14. juli 2022.
39. ↑  Ryan, Barry. «Vingegaard now the problem for Pogacar at the Tour de France». Besøkt 17. juli 2022.
40. ↑  Mustapha, Ibrahim. «JUMBO-VISMA DOUBLE BLOW AS STEVEN KRUIJSWIJK OUT OF TOUR DE FRANCE WITH HORROR INJURY AS JONAS VINGEGAARD ALSO CRASHES». Eurosport. Besøkt 18. juli 2022.
41. ↑  Hood, Andrew. «Tour de France: Tadej Pogačar crashes on descent and Jonas Vingegaard waits: 'We respect each other a lot':Rather than keep pressing the action, the yellow jersey soft-pedaled until his direct GC rival was able to regain contact.». Velo News by Outside Magazine. Besøkt 22. juli 2022.
42. ↑  Ryan, Barry. «Van Aert ends Pogacar's Tour de France hopes with decisive turn on Hautacam». Besøkt 22. juli 2022.
43. ↑  Weislo, Laura. «Geschke breaks down in tears after losing Tour de France polka dot jersey». Cycling News. Besøkt 22. juli 2022.
44. ↑  Whittle, Jeremy. «Vingegaard breaks Pogacar to win stage and all but seal Tour de France glory». Besøkt 22. juli 2022.
45. ↑  «Tour de France: Jonas Vingegaard set for victory as Wout van Aert wins stage 20». BBC Sport.
46. ↑  Frese, Christian (23. juli 2023). «Hurtigste Tour-rytter nogensinde: Vingegaard bliver historisk». *Feltet* **(dansk)**. Besøkt 20. september 2023.
47. ↑  «Jonas Vingegaard Having 'Tough Time' after Tour de France Triumph». Besøkt 4. september 2022.
48. ↑  «Vingegaard treft met CRO Race mooie voorbereidingskoers voor Lombardije». Arkivert fra originalen 28. september 2022. Besøkt 28. september 2022.
49. ↑  «Jonas Vingegaard headlines the strongest CRO Race yet». Arkivert fra originalen 28. september 2022. Besøkt 28. september 2022.
50. ↑  «Jonas Vingegaard completes Gran Camiño sweep with time trial victory». Future plc. Besøkt 27. februar 2023.
51. ↑  Fletcher, Patrick. «Paris-Nice: Tadej Pogacar climbs to victory on stage 4». Future plc. Besøkt 8. mars 2023.
52. ↑  Fletcher, Patrick. «Jonas Vingegaard seals Itzulia Basque Country title with rampaging third stage win». Future plc.
53. ↑  Becket, Adam (11. juni 2023). «Roll on the Tour de France: Jonas Vingegaard ready after dominant Critérium du Dauphiné win». *Cycling Weekly*. Besøkt 19. juni 2023.
54. ↑  Fletcher, Patrick. «Critérium du Dauphiné: Jonas Vingegaard seals overall title as Giulio Ciccone wins final stage». CyclingNews. Besøkt 11. juni 2023.
55. ↑  Ryan, Barry. «Tour de France: Jai Hindley wins stage 5 as Vingegaard drops Pogacar in Pyrenees». Besøkt 5. juli 2023.
56. ↑  «Tour de France: Tadej Pogacar beats Jonas Vingegaard to win stage six after thrilling finale».
57. ↑  Farrand, Stephen. «Tour de France: Vingegaard removes all doubt, crushes Pogacar in stage 16 time trial». Besøkt 18. juli 2023.
58. ↑  Ostanek, Daniel. «Tour de France: Vingegaard dashes Pogacar's GC hopes on stage 17 across Col de la Loze». Besøkt 19. juli 2023.
59. ↑  «Vingegaard completes second Tour de France win as Meeus takes final stage». Besøkt 24. juli 2023.
60. ↑  Stuart, Peter. «Vuelta a España stage 13: Vingegaard flies to victory on Col du Tourmalet». CyclingNews. Besøkt 8. september 2023.
61. ↑  Moultrie, James. «Vuelta a España: Vingegaard attacks to win stage 16 in uphill finish to Bejes». CyclingNews. Besøkt 12. september 2023.
62. ↑  Lamoureux, Lyne. «Sepp Kuss wins 2023 Vuelta a España». CyclingNews. Besøkt 17. september 2023.
63. ↑  «Vingegaard dominates O Gran Camiño with final stage victory». Future plc. Besøkt 26. februar 2024.
64. ↑  «Vingegaard clinches Tirreno-Adriatico with stage 6 victory». Besøkt 10. mars 2024.
65. ↑  «"I'm the first human in this race," runner-up Juan Ayuso on Vingegaard's domination». Future plc. Besøkt 10. mars 2024.
66. ↑  «Jonas Vingegaard conscious and in hospital after major Itzulia Basque Country crash». Future plc. Besøkt 4. april 2024.
67. ↑  Bøgh, Pernille Magaard (23. juli 2022). «De havde forudset det: Det står i hans blå bog, at han vil vinde Tour de France». *B.T.* **(dansk)**. Besøkt 25. juli 2022.
68. ↑  Nielsen, Jesper Juhl (25. juli 2022). «På efterskolen genfandt Vingegaard glæden ved at cykle: 'Dengang havde han det svært'». *DR* **(dansk)**. Besøkt 27. juli 2022.
69. ↑  Fisker, Frida Bjørn (10. juli 2021). «Forældre til Danmarks nye store cykelstjerne: – Han gør det pishamrende godt». *TV MIDTVEST* **(dansk)**. Besøkt 27. juli 2022.
70. ↑  Dall, Ole (17. juli 2021). «Leder: Jonas fra Glyngøre – en cykelhelt». *Skive Folkeblad* **(dansk)**. Besøkt 27. juli 2022.
71. ↑  Roth, Christopher (14. juli 2022). «Vingegaard fik stillet ultimatum af sin mor, da han ville stoppe med at cykle – TV 2». *TV2 Sport* **(dansk)**. Besøkt 27. juli 2022.
72. ↑  Juhl, Martin (24. juli 2022). «Det var jo lidt bemærkelsesværdigt, at der var en, der cyklede så meget, som han gjorde». *Politiken* **(dansk)**. Besøkt 27. juli 2022.
73. ↑  Bøgh, Pernille Magaard; Vendelbjerg, Rasmus Rask (28. juli 2021). «Danmarks nye stjerne scorede chefen: 'Han var alt for ung'». *B.T.* **(dansk)**. Besøkt 27. juli 2022.
74. ↑  Bøgh, Pernille Magaard (6. juni 2022). «Trine om Jonas Vingegaards udvikling: Jeg får meget mere modspil nu». *B.T.* **(dansk)**. Besøkt 27. juli 2022.
75. ↑  Mortensen, Amanda; Vendelbjerg, Rasmus Rask; Gernigon, Frederik (13. juli 2022). «Bagedyst-Rosa er rørt til tårer efter Vingegaard-sejr: 'Man kunne se det i hans øjne'». *B.T.* **(dansk)**. Besøkt 27. juli 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Jonas Vingegaard – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Jonas Vingegaard – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Jonas Vingegaard – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Jonas Vingegaard – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Jonas Vingegaard – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Jonas Vingegaard – CycleBase Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Gul trøye Vinnere av Tour de France |
| --- |
| 1903 Garin **·** 1904 Cornet **·** 1905 Trousselier **·** 1906 Pottier **·** 1907 Petit-Breton **·** 1908 Petit-Breton **·** 1909 Faber **·** 1910 Lapize **·** 1911 Garrigou **·** 1912 Defraye **·** 1913 Thys **·** 1914 Thys **·** 1919 Lambot **·** 1920 Thys **·** 1921 Scieur **·** 1922 Lambot **·** 1923 Pélissier **·** 1924 Bottecchia **·** 1925 Bottecchia **·** 1926 Buysse **·** 1927 Frantz **·** 1928 Frantz **·** 1929 De Waele **·** 1930 Leducq **·** 1931 Magne **·** 1932 Leducq **·** 1933 Speicher **·** 1934 Magne **·** 1935 R. Maes **·** 1936 S. Maes **·** 1937 Lapébie **·** 1938 Bartali **·** 1939 S. Maes **·** 1947 Robic **·** 1948 Bartali **·** 1949 Coppi **·** 1950 Kübler **·** 1951 Koblet **·** 1952 Coppi **·** 1953 Bobet **·** 1954 Bobet **·** 1955 Bobet **·** 1956 Walkowiak **·** 1957 Anquetil **·** 1958 Gaul **·** 1959 Bahamontes **·** 1960 Nencini **·** 1961 Anquetil **·** 1962 Anquetil **·** 1963 Anquetil **·** 1964 Anquetil **·** 1965 Gimondi **·** 1966 Aimar **·** 1967 Pingeon **·** 1968 Janssen **·** 1969 Merckx **·** 1970 Merckx **·** 1971 Merckx **·** 1972 Merckx **·** 1973 Ocaña **·** 1974 Merckx **·** 1975 Thévenet **·** 1976 Van Impe **·** 1977 Thévenet **·** 1978 Hinault **·** 1979 Hinault **·** 1980 Zoetemelk **·** 1981 Hinault **·** 1982 Hinault **·** 1983 Fignon **·** 1984 Fignon **·** 1985 Hinault **·** 1986 LeMond **·** 1987 Roche **·** 1988 Delgado **·** 1989 LeMond **·** 1990 LeMond **·** 1991 Indurain **·** 1992 Indurain **·** 1993 Indurain **·** 1994 Indurain **·** 1995 Indurain **·** 1996 Riis **·** 1997 Ullrich **·** 1998 Pantani **·** 1999 ~~Armstrong~~ **·** 2000 ~~Armstrong~~ **·** 2001 ~~Armstrong~~ **·** 2002 ~~Armstrong~~ **·** 2003 ~~Armstrong~~ **·** 2004 ~~Armstrong~~ **·** 2005 ~~Armstrong~~ **·** 2006 Pereiro **·** 2007 Contador **·** 2008 Sastre **·** 2009 Contador **·** 2010 A.Schleck **·** 2011 Evans **·** 2012 Wiggins **·** 2013 Froome **·** 2014 Nibali **·** 2015 Froome **·** 2016 Froome **·** 2017 Froome **·** 2018 Thomas **·** 2019 Bernal **·** 2020 Pogačar **·** 2021 Pogačar **·** 2022 Vingegaard **·** 2023 Vingegaard |

| * v
* d
* r
Rødprikket trøye Vinnere av klatrekonkurransen i Tour de France |
| --- |
| 1933 Trueba **·** 1934 Vietto **·** 1935 Vervaecke **·** 1936 Berrendero **·** 1937 Vervaecke **·** 1938 Bartali **·** 1939 Maes **·** 1947 Brambilla **·** 1948 Bartali **·** 1949 Coppi **·** 1950 Bobet **·** 1951 Géminiani **·** 1952 Coppi **·** 1953 Lorono **·** 1954 Bahamontes **·** 1955 Gaul **·** 1956 Gaul **·** 1957 Nencini **·** 1958 Bahamontes **·** 1959 Bahamontes **·** 1960 Massignan **·** 1961 Massignan **·** 1962 Bahamontes **·** 1963 Bahamontes **·** 1964 Bahamontes **·** 1965 Jiménez **·** 1966 Jiménez **·** 1967 Jiménez **·** 1968 Puente **·** 1969 Merckx **·** 1970 Merckx **·** 1971 Van Impe **·** 1972 Van Impe **·** 1973 Torres **·** 1974 Perurena **·** 1975 Van Impe **·** 1976 Bellini **·** 1977 Van Impe **·** 1978 Martínez **·** 1979 Battaglin **·** 1980 Martin **·** 1981 Van Impe **·** 1982 Vallet **·** 1983 Van Impe **·** 1984 Millar **·** 1985 Herrera **·** 1986 Hinault **·** 1987 Herrera **·** 1988 Rooks **·** 1989 Theunisse **·** 1990 Claveyrolat **·** 1991 Chiappucci **·** 1992 Chiappucci **·** 1993 Rominger **·** 1994 Virenque **·** 1995 Virenque **·** 1996 Virenque **·** 1997 Virenque **·** 1998 Rinero **·** 1999 Virenque **·** 2000 Botero **·** 2001 Jalabert **·** 2002 Jalabert **·** 2003 Virenque **·** 2004 Virenque **·** 2005 Rasmussen **·** 2006 Rasmussen **·** 2007 Soler **·** 2008 Sastre **·** 2009 Pellizotti **·** 2010 Charteau **·** 2011 Sánchez **·** 2012 Voeckler **·** 2013 Quintana **·** 2014 Majka **·** 2015 Froome **·** 2016 Majka **·** 2017 Barguil **·** 2018 Alaphilippe **·** 2019 Bardet **·** 2020 Pogačar **·** 2021 Pogačar **·** 2022 Vingegaard **·** 2023 Ciccone |


| * v
* d
* r
Team Visma-Lease a Bike (2024) |
| --- |
| 
* Affini
* van Baarle
* van Belle
* Benoot
* Bouwman
* van Dijke
* van Dijke
* Gesink
* Gloag
* Hagenes
* Hessmann
* Jorgenson
* Kelderman
* Kooij
* Kruijswijk
* Kuss
* Laporte
* Lemmen
* Staune-Mittet
* Tratnik
* Tulett
* Uijtdebroeks
* Vader
* Valter
* Van der Sande
* van Aert
* Vermote
* Vingegaard

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** Munzinger (sport)
 |