recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nouadhibou** er en by i det nordlige Mauritania, beliggende ved Atlanterhavet. Havnen i Nouadhibou er den største i Mauritania, der særlig jernmalmutførsel og fiskerier er de viktigste aktivitetene. Tidligere het byen Port Etienne.

Skip med lasteevne inntil 175 000 tonn kan anløpe malmhavnen. 

Folketallet i byområdet Nouadhibou ligger på i overkant av 70 000, for kommuneområdet er det nærmere 90 000 innbyggere. Byen danner endestasjon for en jernbane som frakter jernmalm fra gruvene i traktene rundt Zouerat, nærmere 750 kilometer lenger øst i landet. Jernbanen er åpen for passasjerbefordring.

Ellers har Nouadhibou en mellomstor flyplass som gir forbindelse til andre flyplasser i Mauritania, andre land i det nordvestlige Afrika og til noen av Kapp Verde-øyene og Kanariøyene. Fra Nouadhibou løper en riksveg langs kysten til hovedstaden Nouakchott.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Laugsbok fra 1737**.Foto: Tore Knutsen, Aust-Agder kulturhistoriske senter
**Arendals Snekkerlaug** ble opprettet i Arendal i 1737, med kongelig konfirmasjon i 1751. Bevilgningen til å starte opp lauget ble gitt 20. januar 1736, men først 13. april året etter ble lauget formelt stiftet.

Snekker Stie Nielsen ble valgt som snekkerlaugets Oldermann. Laugets funksjon var å oppnå og å opprettholde det lokale monopol på alt håndverksmessig arbeid. Dette oppnådde man gjennom begrensning av opptak i lauga, kontroll med den faglige opplæring, tiltak mot ikke laugsorganiserte håndverksmestre. Lauget var innad preget av solidaritet og sosialt samhold.

Arendals Snekkerlaug ble oppløst i 1869 i forbindelse med en lov som kom i 1866 og som oppløste alle eksisterende laug fra utgangen av 1869.

Arkivet
-------

Arkivet og en rekke seremonigjenstander fra Arendals Snekkerlaug befinner seg på KUBEN i Arendal. Arkivet omfatter laugsbok, korrespondanse, forhandlingsprotokoll, svenneprotokoll, regnskapsbøker og kontraktsbok.

Referanser
----------

1. ↑  In nomine Jesu Anno 1737 på *Avtrykk.no*, 28.01.2015

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter Arendals Snekkerlaug på Arkivportalen
**Alphonse A. Burnand, Jr.** (født 21. januar 1896 i Colorado, død 4. desember 1981 i Orange Country i California) var en amerikansk seiler som deltok i de olympiske leker; 1932 i Los Angeles.

Burnand ble olympisk mester i seiling under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på den amerikanske båten «Angelita» som vant i 8-meterklassen foran «Santa Maria» fra Canada. Det var kun to båter i denne klassen. Seilingene ble gjennomført i Port of Los Angeles mellom 5. og 12. august 1932.

Mannskapet på «Angelita» var; Burnand, John Biby, William Cooper, Carl Dorsey, Owen Churchill, Robert Sutton, Pierpont Davis, Alan Morgan, Thomas Webster, John Huettner, Richard Moore og Kenneth Carey

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles – Gull **Gull** i seiling, 8-metersklassen USAs flagg USA.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alphonse Burnand – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Alphonse Burnand – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Alphonse Burnand – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Alphonse Burnand – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Alphonse Burnand – World Sailing Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Grafisk Revy*** var et teknisk tidsskrift som ble utgitt i fellesskap av Norsk Centralforening for Boktrykkere, Svenska Typografförbundet og Dansk Typograf-forbund. Første utgave er datert mai 1930. I nummer fire for 1935 gis følgende melding: *«Med detta nummer upphör Grafisk revy att vara en interskandinavisk tidskrift.»* 

Bladet kom ut med fire utgaver per år. Som hovedredaktør og ansvarlig utgiver står Nils Wessel (Stockholm) for alle utgaver. Bladet ble trykket i ulike trykkerier i de tre hovedstedene der hvert trykkeri stod for produksjonen av to påfølgende utgaver.

I første hefte skriver redaksjonen blant annet:

«*Till de skandinaviska kollegerna!*
Härmed utlämnas första häftet av den bebådade tekniska tidsskriften till medlemmerna i de skandinaviska typografförbunden.
Med denna tidskrifts start beträda även de nordiska typografförbunden en väg, som förut med framgång beträtts av våra broderförbund i Tyskland, Österrike m. fl. länder. I det förstnämnda landet har Typografernas bildningsförbund sedan mera än 25 år tilbaka utgivit tidsskrifter, som skaffat sig ett alltmera ökat inflytande på de typografiska stilriktningerna i detta land för att i närvarande tid rent av vara utslagsgivande.

För att så vitt sig göra låter säkerställa framgången för en teknisk tidsskrift, ha de tre skandinaviska förbunden slagit ihop om företaget. Vi ha skridit till verket i den övertygelsen, att våra medlemmar skola visa sig uppskatta syftet och genom att i stor utsträckning abonnera på tidskriften säkerställa dess framtid.»

Referanser
----------

1. ↑   Opplysning i katalogen til Arbetarrörelsens Arkiv og Bibliotek - Stockholm

Eksterne lenker
---------------

* Artikkelen *Den nye typografiens gjennombrudd i Norge – 3 - Fra høydepunktet i 1930 – til ettertanken* inneholder noen referanser og informasjoner om *Grafisk Revy*
**Nicolas Broca** (født 18. april 1932, død 7. februar 1993), bedre kjent under psevdonymet *Nic*, var en belgisk tegner, som er blant annet kjent for sine tre Sprint-album som han lagde sammen med Raoul Cauvin. Hoveddelen av hans produksjon var innen tegnefilm.

Bakgrunn
--------

Etter å ha studert ved et kunstakademi i Liège fikk han i 1959 jobb i bakgrunnsavdelingen på Studio Belvision i Brussel. Karrieren innen tegneserierelatert film starta imidlertid for alvor i 1966, da han vendte tilbake til Belvision etter en kortvarig periode innen reklamebransjen. Her blei han involvert i tegnefilmproduksjoner av mange av de store franske seriene, blant annet Asterix, Lucky Luke, Tintin og smurfene. I 1980 påtok han seg så oppgaven sammen med tegneserieforfatteren Raoul Cauvin å videreføre serien Sprint. Det blei til tre historier, som imidlertid blei kritisk mottatt av fans og presse. Etter dette gikk han tilbake til tegnefilmbransjen.

Nic Broca døde den 7. februar 1993.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Babelio, oppført som Nic, Babelio forfatter-ID 158978[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   BD Gest', oppført som Nic, BD Gest' author ID 361, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Lambiek Comiclopedia, oppført som Nic Broca, Lambiek Comiclopedia artist ID b/broca, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 14. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nicolas Broca på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* Biografi Lambiek Comiclopedia
* Biografi Comicwiki
* Om skaberne af Splint & Co. Tegneseriemuseet i Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
**Bellewstown** (irsk: *Baile an Bheileogaigh*) er en landsby i grevskapet Meath i Irland. Bellewstown er innenfor valgkretsen Ballyconnell og i det verdslige sognet Trim. Den ligger ved høyden Crockafotha, med utsikt mot Mournefjellene i nord og Irskesjøen i øst. Den irske hovedstaden Dublin ligger omtrent 35 km unna.

Beskrivelse
-----------

Blant fasilitetene i Bellewstown er en barneskole, katolsk kirke, pub, idrett tilknyttet Gaelic Athletic Association (GAA), og veddeløpsbane. Golfbanen til Bellewstown Golf Club har 18 hull og «regnes som en utfordrende, men rettferdig golfbane».

Historie
--------

Landsbyen har sitt navn fra den anglo-irske Bellew-familien, som var de dominerende lokale grunneierne fra 1200- til 1600-tallet.

Det har blitt arrangert hesteveddeløp i landsbyen i flere århundrer; det første dokumenterte løpet er nevnt i *Dublin Gazette* fra august 1726. I 1780 klarte George Tandy, en tidligere borgermester i Bellewstown, å overtale kong Georg III til å sponse et løp. Det fikk navnet «His Majesty's Plate» med en verdi på hundre pund, noe som var en svært stor sum den gang.

Referanser
----------

1. ↑  «Baile an Bheileogaigh / Bellewstown», *Placenames Database of Ireland*
2. ↑  «Bellewstown Townland, Co. Meath», *Townlands.ie*
3. ↑  Bellewstown Golf Club, *Drogheda.ie*
4. ↑  «Bellewstown Racecourse History», *Greyhoundderby.com*

Eksterne lenker
---------------

* Bellewstown Race Course
* Bellewstown Golf Course Arkivert 6. april 2007 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Carlos Javier Weber** (født 6. januar 1966 i Buenos Aires), argentinsk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul, 1996 i Atlanta og 2000 i Sydney. 

Weber vant en olympisk bronsemedalje i volleyball under OL 1988 i Seoul. Han var med på det argentinske laget som kom på tredjeplass i volleyballturneringen for menn bak USA og Sovjetunionen. Argentina tapte semifinalen med 0-3 mot Sovjetunionen men vant bronsefinalen over Brasil med 3-2. Weber spilte sju kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1988 Sør-Koreas flagg Seoul Bronse - Bronse i volleyball, menn Argentinas flagg Argentina

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Carlos Weber – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Carlos Weber – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Carlos Weber – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Carlos Weber – Volleybox Rediger på Wikidata

* (en) Carlos Weber – World of Volley Rediger på Wikidata

* (it) Carlos Weber – Lega Pallavolo Serie A (menn) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Nicolai Wilhelm Gedde har bl.a. tegnet Ekserserhuset i Trondhjem Foto: Jensens 
**Nicolai Wilhelm Gedde** (født 27. desember 1779 i Fredrikstad, død 31. mai 1833) var offiser først i den  dansk-norske hær, senere i norsk tjeneste. Han var sønn av generalmajor Hans Christopher Gedde. Som arkitekt virket han i Trondhjem, og er i dag mest kjent for å ha bygget Trøndelag teater.

25. februar 1811 ble han gift med Juliane Frederikke Margrethe Kleist (2. desember 1781 – 22. mai 1861), datter av kammerherre Frederik Kleist og Margrethe f. Schubart. Med henne fikk han 4 barn.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Nicolai\_Wilhelm\_Gedde, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 3871e4e6-3de5-4a22-a674-f7ec7bfba36b, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Dansk biografisk leksikon

Eksterne lenker
---------------

* Nicolai Wilhelm Gedde i Norsk kunstnerleksikon
* (no) Nicolai Wilhelm Gedde i Store norske leksikon

Portal: Arkitektur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
**Jesper Jespersen** (født 1829 i Kragerø, død 28. november 1890) var en norsk lærer og sogneprest, som også var ordfører i Kvæfjord i perioden 1867–1870.

Han ble ordinert til prest i Kvæfjord kirke i 1864, etter å ha hatt forskjellige lærerposter noen år. 7. januar 1867 valgte formannskapet ham til ordfører. Han var altså både sogneprest og ordfører da nye Kvæfjord kirke ble innviet i juli samme år. Som ordfører var han med i en komité som skulle besiktige kirken før overtakelsen fra byggmesteren, og deres rapport var «at det i alle deler er utført et godt og solid arbeid.»

I 1869 ble han gjenvalgt som ordfører, men tok vervet kun av plikttroskap, og hadde vervet ut perioden, til 1870. I 1871 dro han til Herøy på Sunnmøre, hvor han hadde fått et nytt presteembete.

I egenskap av sogneprest var han formann i skolestyret og skolekommisjonen i Kvæfjord fra 1865 til 1871.

Referanser
----------

1. ↑   Aftenposten, type referanse dødsannonse, utgitt 2. desember 1890[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Salen, Gerd (2007). «Sokneprest Jesper Jespersen – Kvæfjords 9. ordfører». *Årbok for Kvæfjord* (21). OCLC 866430168.
MS «Lofoten» ankommer Rørvik under Nærøysundbrua.
**Nærøysundet** er et sund i Nærøysund kommune Ytter-Namdalen i Trøndelag. Sundet skiller øyene Inner-Vikna og Lauvøya i vest fra øyene Marøya og Nærøya, Kvingra og fastlandet i øst. Nærøysundet er en travel vannvei, ettersom hovedfarleden langs kysten går gjennom sundet. I Nærøysundet har det vært trygge havner for båter som avventer været før de går over det åpne havstykket Folda i sør. Strømmen i sundet går nordover på stigende og sørover med fallende sjø. Rørvik, som ligger på vestsiden av sundet, er Trøndelagskystens viktigste fiskerihavn. Det finnes også industrikaier på Marøya og Ottersøya på østsiden. Det er veiforbindelse over Nærøysundet og Marøysundet med Nærøysundbrua og Marøybrua på Fv770.

Referanser
----------

1. ↑  *Den norske los. Bd. V: Fra Folla til Lødingen og Andenes* (2 utg.). Stavanger: Norges sjøkartverk. 1969. s. 58–59.
2. ↑  *Den norske los. Bd. 4: Farvannsbeskrivelse Statt–Rørvik* (5 utg.). Stavanger: Norges sjøkartverk. 1992. s. 328–329.
3. ↑  *Den norske los. Bd. 5: Farvannsbeskrivelse Rørvik–Lødingen og Andenes* (5 utg.). Stavanger: Norges sjøkartverk. 1998. s. 54.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Jesper Mattsson** (født 18. april 1968) er en svensk tidligere fotballspiller.

Mattsson spilte sin første sesong i Allsvenskan med Häcken i 1994. Det ble med én enslig sesong hos Häcken da den endte med nedrykk.

Ferden gikk videre til Halmstad, hvor han spilte de neste fire sesongene. I 1997 hjalp han klubben vinne Allsvenskan.

Mattsson fikk befatning med landslagsfotball da han en periode i 1995 var del av Sveriges landslagstropp. Han ble først innkalt i midten av april 1995 til Sveriges EM-kvalifiseringskamp mot Ungarn, uten å komme på banen. Han spilte sin eneste landskamp da han 1. juni startet EM-kvalifiseringskampen mot Island på midtstopperplass i en kamp som endte uavgjort 1-1. Mattsson var ubenyttet reserve i Sveriges tre påfølgende landskamper i juni 1995.

I 1998 var Mattsson på prøvespill hos Huddersfield i oktober og Norwich i november før han i desember ble kjøpt av Premier League-klubben Nottingham Forest for £300 000 etter å ha imponert manager Dave Bassett under prøvespill. Mattsson hadde ikke gått glipp av en seriekamp på ti år da han i sin andre kamp for Nottingham punkterte milten. For Nottingham spilte han alle sine seks kamper - fem fra start og en som innbytter - i 1998/99, i en sesong som endte med nedrykk. Skade tvang ham til å legge opp i 2000.

Referanser
----------

1. ↑  Mats Härdh (19. april 1995). «Tre debutanter i Svenssons trupp». *Svenska Dagbladet*. s. 44.
2. ↑  «Mattsson åter - med ny manager». *Svenska Dagbladet*. 12. januar 1999. s. 31.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jesper Mattsson – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Jesper Mattsson – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Jesper Mattsson – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Jesper Mattsson – FBref Rediger på Wikidata
* Svenska Fotbollförbundet
* Flown From The Nest

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**P.M. Danielsen** var en bokhandelvirksomhet fra Arendal som eksisterte i 110 år.

Peder Mikal Danielsen (1864–1941) etablert først en bokhandel i Kragerø i 1893. Kun to år etter etableringen, i 1895, flyttet Danielsen bokhandelen til Torvgata i Arendal sentrum. I 1897 flyttet den rett over veien til «Det rosa huset», og i 1905 til lokaler nærmere Arendal torv. Danielsen etablerte også et trykkeri etterhvert, og han eide flere aviskiosker. I 1912 startet han med engros-salg av papir. Etter Danielsens død 31. januar 1941, overtok nevøen Sverre Danielsen (1898–1987) som eneeier og daglig leder.

I 1970, ved 75-års jubileet, hadde P.M. Danielsen-virksomheten 70 ansatte og inkluderte bokhandel, papirhandel, boktrykkeri, offsettrykkeri og bokbinderi. I 1971 flyttet bokhandelen til Torvet 10, en bygård som selskapet hadde kjøpt allerede i 1962. Etter at Sverre Danielsen døde, overtok sønnen Per Michael Danielsen som daglig leder og styreleder. PM Danielsen Data ble etablert, og nye bokhandler ble etablert på Alti Arendal i Arendal, i Grimstad, og på Sørlandssenteret. På 1980-tallet var det på det meste 80 ansatte i virksomheten.

I 2003 kjøpte Norli Gruppen P.M. Danielsen-virksomheten med fire butikker og bygården Torvet 10. Navnet ble videreført til P.M. Danielsen Kontorutstyr, og i 2009 ble bygården solgt. Samme år besluttet Norli å legge ned butikken i samme bygård, med virkning fra 1. februar 2010. Nye leietakere ble Sparebanken Pluss.

Kilder
------

* Agderpostens papirutgave s. 8-9, 30. desember 2009
**Hernyken** (142 moh.) er ei øy og et viktig fuglefjell for sjøfugler i Røst kommune i Nordland, lengst sørvest i Lofoten. Trenyken karakteriseres av sine tre avrunda topper, hvorav den såkalte *Steigen* ligger i midten og rager høyest. Den vestre toppen kalles *Breien* og den østre *Spjuten*. Mellom Steigen og Spjuten ligger søkket med hulen *Helvete*.

Trenyken er den midterste og største av de tre øyene som inngår i Nykan naturreservat, som ellers omfatter de to fuglefjelløyene Ellevsnyken og Hernyken og ellers omliggende holmer og skjær. Øyene utgjør svært viktige hekkeplasser for lunder (*Fratercula arctica*), men det hekker også andre sjøfugler der. Nykan naturreservat ble definert som ramsarområde i 2011 og ligger innenfor det større Røstøyan landskapsvernområde, som også har ramsarstatus.

Helvete
-------

På Trenyken er det funnet spor av hulemalerier på veggene i et grottesystem som er avdekket i hulen *Helvete*. Det dreier seg om menneskelige figurer og symboler. Huleåpningen ligger cirka 50 moh og er omkring 100 m lang. Selve gulvet i hula ligger imidlertid cirka 30 m lavere enn åpningen. Skjellfragmenter fra hulegulvet er radiologisk datert, og viser at det er 33 000 år siden det var sjøvann i hula. Ytterst i hulegangen ble det også funnet rester etter blant annet sau og geit som muligens kan ha vært ofret der. Funnet indikerer at øya var bebodd for mer enn 3 500 år siden. Grottesystemet er imidlertid ikke tilgjengelig for allmenheten. Det er dessuten full fuglefredningen på øya i hekkesesongen, så ingen får gå i land der.

> *I tusen år har katedralbyggere i Europa strebet etter å lage et rom som bringer menneskene nær Gud.*
> 
> 
> *I havet utenfor Røst har Vår Herre skapt det rommet, og altertavlen, triptykhonet, er Trenyken, som ligger i grensesnittet til alvelandet Utrøst.*
> 
> 
> Per Fugelli
> 
> 

Det er funnet to typer hulemalerier der. De minste figurene vitner om kontakt med den åndelige verden i en annen dimensjon, mens de større figurene i hovedhulen vitner om en gudefamilie, ifølge arkeolog Hein B. Bjerck. Figurene er malt i skiller mellom lys og mørke. Noen ligner dansende mennesker og er cirka 30 cm høye. Det er gjort funn av lignende figurer i andre huler i Lofoten. Innerst i hula finner man en strekfiguer med utstrakte armer og sprikende fingrer, samt to horn der hodet normalt ville vært. Figuren er cirka 90 cm høy og har fire fingrer på den ene hånden og fem på den andre. De andre figurene der er mindre.

Referanser
----------

1. ↑  
	* Bjerck, Hein Bjartmann (1993). «Malte menneskebilder i "Helvete" : betraktninger om en nyoppdaget hulemaling på Trenyken, Røst, Nordland». *Årbok*. Oldsaksamlingen. s. 121-150. . Med en gjennomgang av tidligere hulemalerier i Norge.
2. 1 2 3 4  Bjørn Kenneth Hansen (2011) *Gudene fra nord*.
3. ↑  Bjørn Kenneth Hansen (2011). *Gudene på Trenyken*, på nettsiden «Lofoten, gudenes land», x-lofoten.no

| * v
* d
* r
Hulemaleri i Norge |
| --- |
| 
* Fingalshula
* Solsemhula
* Skåren-Monsen hulen
* Troillhåle
* Reshålet
* Brusteinhola
* Trenyken («Helvete»)
* Sandenhula
* Kollhellaren

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Treriksrøysen ved grensepunktet på 69°03′35″N 20°32′56″Ø der Norge, Sverige og Finland møtes er verdens nordligste.
Nederland/Tyskland/Belgia
Italia/Slovenia/Østerrike
Treriksrøysen ved grensepunktet på 69°03′06,9″N 28°55′45,5″Ø der Norge, Russland og Finland møtes.
**Treriksrøys** er en varde av stein som markerer punktet der grensene for tre land møtes. Det eneste som skiller denne spesielle grenserøysen ved en treriksgrense fra en ordinær grenserøys er at tre lands riksgrenser møtes i dette punktet og at denne grenserøysen derfor tilhører tre land i stedet for to, og derfor vil bære tre lands symboler. Derav betegnesen *Treriksrøys*.

Norge/Norden
------------

Fire menn på Treriksrøysen mellom Norge, Finland og Russland. Foto: Ellisif Wessel 
I Norden finnes det to treriksrøyser, og begge ligger langs Norges riksgrense, henholdsvis grensepunktet mellom Norge, Sverige og Finland (sørøst for Skibotn i Troms), og mellom Norge, Finland og Russland (vest for Grensefoss i Pasvikdalen i Finnmark). 

Ved treriksrøysen Norge/Finland/Russland (69°03′06,9″N 28°55′45,5″Ø) er det forbudt å bevege seg rundt røysen da kryssing både av Russlands grense og Schengenområdets ytre grense kun er tillatt ved en grensekontroll. Det finnes norske og russiske vakter som overvåker grensen. Det er videre forbudt å fotografere russisk personell eller militært utstyr, eller med teleobjektiver med brennvidde på mer enn 200 mm over grensen. På norsk side blir fotturister som regel fulgt til røysen av grensejegere, for å forhindre ulovlig kryssing av grensen til Russland.

Treriksrøysen ved Skibotn ligger på 69°03′35,9″N 20°32′55,1″Ø, og ligger følgelig 900 meter lenger mot nord enn treriksrøysen ved Grensefoss. Røysen ved Skibotn ble bygget i 1926.

Andre land
----------

De fleste andre land markerer treriksgrenser på land med grensestener, ofte midtmerker, men noen ganger også med spesiallagete monumenter. Det er ikke kjent at det finnes grenserøyser av en type som ligner på den norske ved andre lands grenser.

Referanser
----------

1. ↑  Grensemerkebeskrivelse, Trer. Muotke. Grenseoppgangen Norge–Finland 2000
2. ↑  Avtal om Sveriges anslutning till tillämpningskonventionen till Schengenavtalet ... Se avd II, kap 2, art 3
3. ↑  Gränsmärkesbeskrivning, Treriksröset, Riksgränsöversynen Sverige–Finland 2006 Arkivert 3. september 2014 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Norges Grensekommissær for den norsk-russiske grense
* Svanhovd miljøsenter (Øvre Pasvik Nasjonalparksenter): Grensa mot Finland og Russland
* Borderbase: Oversikt over alle treriksgrenser
* Jan S. Kroghs Geosite: Treriksgrensen Finland – Norge – Russland
* Jan S. Kroghs Geosite: Treriksgrensen Finland – Norge – Sverige
**Moldovas nasjonalbank** (moldovsk: *Banca Națională a Moldovei*, engelsk: *The National Bank of Moldova*) er sentralbanken i Moldova.

Historie
--------

Moldova fikk sin uavhengighet fra Sovjetunionen 27. august 1991. Tidligere samme år, 4. juni, ble sentralbanken etablert, på basis av den sovjetiske statsbanken, Gosbank. 11. juni vedtok regjeringen *Sentralbankloven*, og 12. juni *Lov om banker og bankvirksomhet*. 

I 1993 fikk Moldova sin egen valuta, moldovsk leu ble innført 29. november dette året. Dette, sammen med andre tiltak for å redusere inflasjonen, gjorde at landet fikk bedre kontroll på inflasjonen. Mens den i 1993 var over 2700 % var den i 1994 nede i 104 % og i 1995 23,8 %.

I 1995 vedtok det moldovske parlamentet et nytt lovverk; *Lov om Moldovas nasjonalbank* og *Lov om finansinstitusjonene*. Førstnevnte lov sikrer sentralbankens uavhengighet, men underlegger den regjeringen i forhold til rapportering. 

Fra 1. juli 2004 kom landets innskuddsgarantifond i gang, dette gir sikkerhet for om lag 90% av personlige innskudd. Alle bankene i landet er pliktig til å delta i dette samarbeidet. I 2006 innførte Moldova AIPS – *automated interbank payment system*, et sanntids betalingssystem mellom bankene.

I 2009 innførte BNM en ny strategi innen pengepolitikk; inflasjonsstyring (*inflation targeting*). Denne ble implementert fra 2010, og definerte 5 % inflasjon (± 1%) som mål. For 2012 var målet 5% ± 1%.

Sentralbanksjef
---------------

Pr mai 2014 er Dorin Drăguţanu sentralbanksjef, han har hatt denne stillingen siden november 2009. Første visesentralbanksjef er Marin Moloşag.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  IMF – *Monetary and Exchange Rate Policy in Economies with Newly Independent Currencies: Lessons from Recent History*
2. ↑  BNM – *History* Arkivert 17. desember 2014 hos Wayback Machine.
3. ↑  Moldovas nasjonalbank - *History* Arkivert 17. desember 2014 hos Wayback Machine. besøkt 8. januar 2014.
4. ↑  Moldovas nasjonalbank - *Organisation of NBM* Arkivert 25. oktober 2011 hos Wayback Machine. besøkt 30. november 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Grizedale Tarn i Lake District
**Lake District** er en nasjonalpark i Storbritannia. Den ligger i Cumbria i England, og er det eneste sted i England hvor man finner høyde på over 3000 fot, det vil si drøyt 900 meter, over havnivå. Området ble populært som turmål på begynnelsen av det 19. århundre, da dikterne William Wordsworth, Samuel Taylor Coleridge og Robert Southey skrev om det. De tre ble kjent som Lake Poets.

Geografi
--------

Området er omkring 55 km langt og bredt. Den siste istiden endte for omkring 15 000 år siden, og etterlot det landskapet man finner i parken, med brede U-formede daler og en rekke innsjøer (*lakes*) som har gitt navn til området. De høyestliggende områdene er steinete, mens man lenger ned finner myr med lyngvekst. Under tregrensen finnes gammel eikeskog side om side med furu som ble plantet ut i det 19. århundre. På grunn av mye nedbør i området er bakken ofte gjennomtrukket av vann. 

Det høyeste punktet i parken, og i England, er Scafell Pike, med høyde på 978 moh.

Verdensarv
----------

I 2017 ble kulturlandskapet i Lake District oppført på UNESCOs liste over verdensarv.

Referanser
----------

1. ↑  «A guide to Scafell Pike», Ordnance Survey.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lake District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Nasjonalparker i Storbritannia |
| --- |
| England og Wales | Brecon Beacons **·** The Broads **·** Dartmoor **·** Exmoor **·** Lake District **·** New Forest **·** North York Moors **·** Northumberland **·** Peak District **·** Pembrokeshire Coast **·** Snowdonia **·** Yorkshire Dales **·** South Downs | Storbritannias flagg |
| Skottland | Cairngorms **·** Loch Lomond and the Trossachs |
| Nord-Irland | *Ingen nasjonalparker* **·** (Foreslått: Mournefjellene) |
| *Se også Area of Outstanding Natural Beauty* |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Bolivias kvinnelandslag i fotball** representerer Bolivia i internasjonal fotball. Ettersom Bolivia ikke har lykkes å kvalifisere seg til VM eller De panamerikanske leker, er deres innsats som oftest begrenset til deltakelse i Sudamericano Femenino. Ettersom dette bare arrangeres hvert fjerde år, hender det ofte at Bolivia forsvinner fra FIFA-rankingen. Per desember 2008 er Bolivia ikke med på rankingen, men poengsummen ville ha gitt dem en 100.-plass på rankingen på verdensbasis. Bolivia er klart sist i CONMEBOL per desember 2008.

Bolivia har vært med i Søramerikamesterskapet siden det andre mesterskapet, men har bare i 2003-mesterskapet oppnådd noe bedre enn en sisteplass, da de slo et blekt Chile. I de Bolivarske Leker i 2005 kom Bolivia nok en gang på fjerde (av fem) etter å ha slått Venezuela. Det kvalifiserte til semifinale, der Bolivia tapte for Peru. Bolivia tapte knepent bronsefinalen 2-3 mot Ecuador.

Eksterne lenker
---------------

* Colombias Fotballforbunds hjemmeside (spansk)

| * v
* d
* r
Nasjonale fotballandslag for kvinner i Sør-Amerika (CONMEBOL) |
| --- |
|  | Argentina **·** Bolivia **·** Brasil **·** Chile **·** Colombia **·** Ecuador **·** Paraguay **·** Peru **·** Uruguay **·** Venezuela |  |
Gammel trepan, kirurgisk bor brukt ved trepanasjon
**Trepan** er et kirurgisk instrument. Det har form som et sylindrisk kjernebor. Det kan ha forskjellig diameter og utforming avhengig av hva det skal brukes til. Det kan være spesielt utformet for å kunne ta ut en sylindrisk prøve av et ben for testformål eller for å lage en åpning, for eksempel i hodeskallen. Det kan også være aktuelt for å ta ut en rund del av hornhinnen (cornea) ved øyekirurgi.

En sylindrisk kjerne av ben, eller benbiopsi, kan tas ut med et benmargstrepan og kan undersøkes ved et vevslaboratorium under et mikroskop. En slik undersøkelse av cellestrukturen i benmargen kan i mange tilfelle være til hjelp i diagnostiseringen.

* Hodeskalle med trepanasjonsåpninger fra førkolumbisk tid i Monte Albán i Mexico. Inngrepene kan ha hatt rituell hensikt.Hodeskalle med trepanasjonsåpninger fra førkolumbisk tid i Monte Albán i Mexico. Inngrepene kan ha hatt rituell hensikt.
* En trepan med senterbor, vises på venstre side. Typen er av antikk gresk modell, men laget på 1500-tallet. Relieffet til høyre på tegningen viser greske kirurgiske skalpeller.En trepan med senterbor, vises på venstre side. Typen er av antikk gresk modell, men laget på 1500-tallet. Relieffet til høyre på tegningen viser greske kirurgiske skalpeller.
* Sylinderformet kraniebor fra 1800-tallet med forskjellige endestykkerSylinderformet kraniebor fra 1800-tallet med forskjellige endestykker

Se også
-------

* Trepanasjon
Moldovas riksvåpenMoldovas riksvåpen
**Moldovas riksvåpen** er et todelt rødt og blått våpenskjold med et gull uroksehode med en gull åttetakket stjerne mellom hornene, gull rose og gull skråstilt halvmåne, gull innrammet. Omkring skjoldet en ørn i naturfarger som holder et kors i nebbet, et gull septer i høyre klo og en grønn olivengren i venstre klo. Ørnen symboliserer folkets latinske opprinnelse.

Våpenet i sin nåværende form ble antatt 1994.

Våpenet er opprinnelig fra 15. århundres Fyrstedømmet Moldova, med en sol i stedet for rosen. Sol og måne er symboler hentet fra antikke dakiske mynter. Der åttetakkede stjernen er tolket som et gammelt dakisk visdomssymbol. Uroksens hode er fra det bessarabiske våpenet. 

* Moldovas riksvåpen 1481 under Stefan III av MoldaviaMoldovas riksvåpen 1481 under Stefan III av Moldavia
* Fyrstedømmet Moldovas våpen, avbildet på en mur. i Cetățuia-klosteret i Iași (17. århundre).Fyrstedømmet Moldovas våpen, avbildet på en mur. i Cetățuia-klosteret i Iași (17. århundre).
* Det russiske guvernementet Bessarabias våpen (19. århundre)Det russiske guvernementet Bessarabias våpen (19. århundre)
* Bessarabias våpen ved sammenslutningen med Romania 1918.Bessarabias våpen ved sammenslutningen med Romania 1918.

Moldovske SSR
-------------

Moldovske SSRs riksvåpen 1941-1990
Den moldovske sosialistiske sovjetrepublikks riksvåpen var avledet fra Sovjetunionens våpen. Det viser en oppadstigende sol med hammer og sigd, den kommunistiske røde stjerne øverst. Solen er omgitt av en krans av hveteaks, maiskolber, epler og pærer.

På båndet som omslynger kransen står det «Proletarer i alle land, foren dere» på russisk (*Пролетарь дин тоате цэриле, униць-вэ!*)og moldovsk (*Proletari din toate țările, uniți-vă!*). Kyrillisk RSSM står for *Република Советикэ Сочиалистэ Молдовеняскэ*, republikkens navn.

Våpenet er videreført i modifisert form av republikken Transnistria.

| * v
* d
* r
Europeiske riksvåpen |
| --- |
| 
* Albania
* Andorra
* Belarus
* Belgia
* Bosnia-Hercegovina
* Bulgaria
* Danmark
* Estland
* Finland
* Frankrike
* Færøyene
* Hellas
* Irland
* Island
* Italia
* Kasakhstan
* Kroatia
* Latvia
* Liechtenstein
* Litauen
* Luxembourg
* Malta
* Moldova
* Monaco
* Montenegro
* Nederland
* Norge
* Polen
* Portugal
* Nord-Makedonia
* Romania
* Russland
* San Marino
* Serbia
* Slovakia
* Slovenia
* Spania
* Storbritannia
* Sveits
* Sverige
* Tsjekkia
* Tyrkia
* Tyskland
* Ukraina
* Ungarn
* Vatikanstaten
* Østerrike

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Generalkontoret til Kinas kommunistparti** (forenklet kinesisk: 中共中央办公厅; pinyin: *Zhōng​gòng​ Zhōng​yāng Bàn​gōng​tīng*), fullt navn **Generalkontoret til Kinas kommunistpartis sentralkomité**, er en står direkte understilt sentralkomiteen til Kinas kommunistparti (KKP) med ansvar for tekniske og logistiske anliggender.

Generalkontoret er generelt ansvarlig for den daglige virksomhet i KKPs sentralkomité og i politbyrået, men dets funksjoner kan variere alt etter omstensdighetene. Selv om dets virke ofte er upolitisk, har dets ledere nære forbindelser til partiets toppledelse, og blir etter sin funksjonsperiode som regel medlemmer av politbyråets stående komité eller sekretariat. 

Det er uklart når Generalkontoret ble etablert, men det fantes i alle fall i 1942 under ledelse av Li Fuchun. Tidligere var dets funksjoner ivaretatt av organisasjonsdepartementet.

Generalkontorets direktører
---------------------------

* Li Fuchun (1942–1945)
* Yang Shangkun (1945–1965)
* Wang Dongxing (1965–1978)
* Yao Yilin (1978–1982)
* Hu Qili (1982–1983)
* Qiao Shi (1983–1984)
* Wang Zhaoguo (1984–1986)
* Wen Jiabao (1986–1993)
* Zeng Qinghong (1993–1999)
* Wang Gang (1999–2007)
* Ling Jihua (2007–2012)
* Li Zhanshu (2012–)
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Sør-Koreas flagg Sør-Korea |
| Boccia |
| Verdenscupen i boccia |
| Bronse | Vancouver 2007 | BC1, individuelt |
| ASP-mesterskapet i boccia |
| Sølv | Hongkong 2009 | BC1, individuelt |
| Bronse | Hongkong 2009 | BC1-2, lag |

**Park Jae-suk** (født 7. november 1979) er en sørkoreansk handikappet bocciaspiller, som konkurrerer i klassen BC1, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese.

Karriere
--------

Park deltok ved Verdensmesterskapet i boccia 2006 i Rio de Janeiro i Brasil, der han kom på 17.-plass individuelt, og Sør-Korea kom på 13.-plass i lagkonkurransen. Ved Verdenscupen i boccia 2007 fikk han bronse, bak David Smith og Francisco Javier Beltran, som gjorde at han ved utgangen av 2007 var rangert som nummer 5 i verden.

Han deltok ved Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing. I den individuelle konkurransen vant han sin gruppe i gruppespillet, og gikk videre til sluttspillet. Der møtte han imidlertid portugisiske João Paulo Fernandes i kvartfinalen, og tapte 2-3. Park endte dermed på 7.-plass i denne konkurransen. Ved Asia- og sørstillehavsmesterskapet i boccia 2009 fikk han to medaljer. Individuelt fikk han sølv, etter at han tapte finalen 1-4 for sin landsmann Kim Myeong-su, mens i lagkonkurransen fikk Sør-Korea bronse, etter at de vant bronsefinalen 8-5 over Japan. Park spilte her sammen Kim Myeong-su og Jeong So-yeong.

Referanser
----------

1. ↑  CPISRA - *Boccia CPISRA World Ranking List 2006* Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 3. april 2013.
2. ↑  - *Boccia CPISRA World Ranking List 2007* Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 4. april 2013.
3. ↑  IPC - *Beijing 2008 Paralympic Games - Boccia - Mixed Individual BC1*, besøkt 4. april 2013.
4. ↑  CPISRA - *3rd Asia and South Pacific Boccia Championships 2009* Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 4. april 2013.
Sjøvotter Foto: Anne-Lise Reinsfelt / Norsk Folkemuseum 
**Sjøvotter** har vært brukt av fiskere som har hatt særlig bruk for å holde seg varme på hendene. Sjøvottene blir laget av ull. Ull fra spelsau, fra gammelnorsk sau, eller saueraser krysset med disse, har blitt regnet som den beste ulla. Det spesielle ved sjøvotten er at den blir laget svært stor. Ulla har blitt løst tvinnet, og det har vært brukt store pinner som gir løst strikk. Votten har så blitt tovet før den har blitt tatt i bruk, eller den har blitt tovet gjennom bruk. Nystrikkede sjøvotter kan være opp til en halv meter lang.

Sjøvotter blir produsert noe ulikt alt etter hva de skal brukes til. Vavotter, som skulle brukes til å dra garn eller snøre kunne bli strikket av ull som var iblandet hestetagl eller hår frå andre dyr. Det blir fortalt at hvalfangere kunne ha votter strikket av ull og kvinnehår. De skulle være ekstra varme. Rovottene ble laget av ren ull. Væte, og gnikking mellom hånd og åre, gjorde at de tovet mest.

Sjøvotter kunne være laget med to tomler. De kunne brukes på begge hender, og ble slitt på begge sider.

Litteratur
----------

* Gunvor Ingstad Trætteberg:*Skinnhyre og sjøklær* Landbruksforlaget 1999
**«Ska vi plocka körsbär i min trädgård»** er en svensk sang med melodi og tekst av Börje Carlsson og Karl Gerhard Lundkvist. Sangen ble fremført av Ann-Christine Bärnsten i Melodifestivalen i 1975. Hun spilte den inn på single for Philips og fremførte den også i pausen i forbindelse med Melodifestivalen 2010.

«Ska vi plocka körsbär i min trädgård» har blitt én av de Melodifestivalbidragene som fremdeles blir spilt regelmessig på radio mange år etter konkurransen.

Sangen fikk spesiell oppmerksomhet fordi den ikke utelukkende ble ansett å handle om å plukke kirsebær i en hage, men også billedlig om kjærlighet og sex. Dette fremgikk først senere for sangeren Ann-Chrstine Bärnsten. At sangen handler om kjærlighet og elskov fremgår allerede av det klassiske bildespråket som blir anvendt: Kirsebærene, hagen og plukkingen representerer den kvinnelige kroppen, kjærlighetsredet og kjærlighetsakten.

Den ble testet på Svensktoppen, hvor den lå i ni uker i perioden 13. april-8. juni 1975 med nummer fem som høyeste plassering.

The Honeypies spilte i 2004 inn en coverversjon av sangen.

Den ble også tolket av det svenske dansebandet The Drifters på albumet *Stanna hos mig* (2010)

Norsk versjon
-------------

Andreas Diesen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Vil du høste frukter».

### Innspilling

* Sissel Thomsen. Utgitt på singlen Triola TN 684 i 1975.

Referanser
----------

1. ↑  Svensktoppen *1975*[*død lenke*]
2. ↑  Informasjon på Svensk Mediedatabas
Portugisiske styrker med en Stokes bombekaster på vestfronten.
På tross av den gamle alliansen med Storbritannia forble Portugal nøytral da den første verdenskrigen brøt ut i 1914. Siden Storbritannia var det viktigste markedet for portugisiske produkter ble Portugal rammet av den tyske ubåtblokaden av Storbritannia.

I 1916 etterkom Portugal britiske ønsker og internerte tyske skip i portugisiske havner. På grunn av dette erklærte Tyskland Portugal krig 9. mars 1916.

For å bidra til den allierte krigsinnsatsen etablerte Portugal det portugisiske ekspedisjonskorpset (Corpo Expedicionário Português) som del av det britiske British Expeditionary Force. Portugisiske styrker tok blant annet del i slaget ved Lys.

Portugisiske kolonistyrker i Angola og Mosambik var også involvert i krigføringen mot de tyske styrkene ledet av Paul Emil von Lettow-Vorbeck i Tysk Øst-Afrika.

Totalt omkom 8145 portugisere, 13 751 ble såret og 12 318 savnede eller fanger. Tyske ubåter senket 80 portugisiske skip.

Portal: Første verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
For andre personer som heter Michael Hansson, se Michael Hansson.

**Michael Hansson** (født 19. november 1875 i Kristiania, død 5. desember 1944 på Lillehammer) var en norsk jurist.

Etter examen artium ved latinlinjen på Kristiania katedralskole i 1894 ble det cand.jur. 1899 fra Det Kongelige Frederiks Universitet før noen år som advokatfullmektig og dommerfullmektig. Fra 1905 innehadde han en bevilling til å være høyesterettsadvokat, samme året som han var formann i Det Norske Studentersamfund. I 1906 flyttet han til Egypt for å være dommer ved en blandet domstol i al-Mansurah, der han også ble avdelingens president. Fra 1912 var han i Alexandria, fra 1915 i appellretten, der han var president fra 1927 til han avsluttet i 1931. Efter to år som sorenskriver i Nedenes amt oppga han dette for å vie seg til Den faste voldgiftsdomstolen i Haag, Nederland, der han hadde vært tilknyttet siden 1929. Fra 1935 var han i Folkeforbundets internasjonale flyktningekomité og fra 1936 president i Det internasjonale Nansenkontoret for flyktninger i sveitsiske Genève. På vegne av komitéen mottok han Nobels fredspris i 1938, året før det hele ble avviklet og han reiste til Paris for å lede en kommisjon for barn som flyktet fra Den spanske borgerkrig. Foruten St. Olavs Orden hadde han mange utenlandske.

Han var sønn av direktør Michael Skjelderup Hansson (1839–1922) og Julie Caroline Cathrine Lasson (1842–1922), som var datter av juristen Peder Carl Lasson. I 1909 giftet han seg med Emilie (Minnie) Christensen (1883–1981), og de ble foreldre til motstandsmann og ambassadør Arthur Mørch Hansson (1910–1969), skipsreder og motstandsmann Michael Sigfried Mørch Hansson (1912–1988) og skuespilleren Knut Mørch Hansson (1920–1994) som igjen var far til dagens miljøvernpolitiker Rasmus Hansson (født 1954).

*Se også Hansson (slekt fra Trondheim)*

Utgivelser
----------

* Michael Hansson (1945). *Tilbakeblikk, 25 år i Egypt*. Aschehoug.

Referanser
----------

1. ↑  Jon Gunnar Arntzen, *Michael Hansson* i Store norske leksikon.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Jona von Ustinov** (født *Jona von Ustinow* 2. desember 1892 i Jaffa, død 1. desember 1962) tjenestegjorde som tysk jagerflyver under første verdenskrig, og arbeidet som presseoffiser ved den tyske ambassaden i London på 1930-tallet og som korrespondent for et tysk nyhetsbyrå.

I 1935 begynte han å jobbe for britisk etterretningstjeneste og ble britisk statsborger; dermed unngikk han internering eller deportasjon da krigen brøt ut. Peter Wright antar i sin bok *Spycatcher* at Jona von Ustinov var den tyske spionen kjent som *U35*, og Peter Ustinov skriver i sin selvbiografi at faren ofte var vert for hemmelige møter mellom høytstående britiske og tyske tjenestemenn.

Han var far til skuespiller Peter Ustinov og sønn av Baron Plato von Ustinov.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Jona Ustinov-Benois Freiherr, www.portraitarchiv.ch[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* The Unmasking of Klop Ustinov, Secret Agent
* The Peter Ustinov Foundation Arkivert 23. mai 2013 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Bjarne Tormod Salberg** (født 12. oktober 1930 i Stjørdal, død 7. desember 1999) var en norsk avisredaktør.

Han hadde artium fra Orkdal landsgymnas fra 1951, lærerutdannelse fra Levanger lærerskole fra 1956 samt mellomfag i norsk og tysk fra Universitetet i Trondheim. Etter lærerskolen var Salberg lærer i Borre frem til 1961, da han kom tilbake til Stjørdal som lærer ved Stjørdal realskole, senere Halsen ungdomsskole. Han begynte som frilansjournalist i *Stjørdalens Blad* i 1953, og skrev også for *Gjengangeren* og *Adresseavisen*. Salberg var redaktør i *Stjørdalens Blad* 1975–1992.

Han var styreformann i Idrettslaget Stjørdals-Blink 1980–1982, styreformann i Nord-Trøndelag Avisforening fra 1988, formann i Stjørdal kommunale ungdoms- og idrettsutvalg samt styreformann i Stjørdal Røde Kors og Lions Club Stjørdal.

Referanser
----------

1. 1 2  *Pressefolk* (6 utg.). Fredrikstad: Institutt for journalistikk. 1990. s. 237. ISBN 978-82-7147-087-6.
2. ↑  Salberg, Bjarne T. (1992). *Stjørdalens Blad gjennom 100 år*. Trondheim.
3. ↑  Sollihaug, Knut (7. mars 2013). «Ble historisk idrettsleder». *Stjørdalens Blad*: 31.
4. ↑  *Pressefolk* (5 utg.). Fredrikstad: Institutt for journalistikk. 1979. s. 172. ISBN 978-82-7147-011-1.

Litteratur
----------

* Salberg, Bjarne T. (1992). *Stjørdalens Blad gjennom 100 år*. Trondheim.
* Salberg, Bjarne T. (1980). *Stjørdal yrkesskole 50 år 1930–1980*. Stjørdal.
**Jon Wetlesen** (født 15. juni 1940) er professor emeritus i filosofi ved Universitetet i Oslo.

Wetlesen har særlig arbeidet med etikk, herunder dyrevern. Hans ble dr.philos. i 1976 med avhandlingen *The Sage and the Way: Spinoza's Ethics of Freedom*. Han har skrevet undervisningskompendier for filosofistudentene (*Praktisk argumentasjon : en innføring i etikk* og *Forelesninger over etikkens historie*) og flere bøker, blant annet *Selverkjennelse og frigjøring – et buddhistisk perspektiv* (1983, 2000), *Etisk tenkning* (1996) og *Biocentric moral status : the moral status of beings who are not persons : a casuistic argument* (2005).

Han har oversatt og skrevet innledning til Mester Eckharts *Å bli den du er* i serien Thorleif Dahls kulturbibliotek 2000, gjenutgitt i serien Verdens Hellige Skrifter 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Jon Wetlesen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Jon Wetlesen i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNE **·** CiNii **·** CRIStin
 |
**Solveig Løvik Norevik** (født 1. juni 1947) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Hun varvaraordfører i Høyanger kommune fra 2011 til 2015. Hun satt også tre perioder i kommunestyret før dette og en periode etter. Hun var også varamedlem til Sogn og Fjordane fylkesting.

Norevik var leder i Høyanger Arbeiderparti i seks år fram til våren 2020.

Norevik er utdannet helsefagarbeider, og har vært tilsatt i Høyanger kommune siden 1966, blant annet som styrer ved Kyrkjebø kvileheim. Fra 2002 har hun hatt permisjon for å være fylkesleder i Fagforbundet, der hun har vært tillitsvalgt siden 1970.

Referanser
----------

1. ↑  «Jubilantar», *Firda* 30. mai 2017.
2. ↑  «Avtale mellom Ap og Raudt i Høyanger», *Sogn Avis* 3. oktober 2011.
3. ↑  «Longva på pinebenken», *Bergens Tidende* 16. september 1999.
4. ↑  «Kommunestyret 2015–2019», *Firda* 6. okrober 2015.
5. ↑  «Kristin er ny leiar i Høyanger Ap», *Ytre Sogn* 3. februar 2020.
6. ↑  «Knallhardt press på kommunetilsette», NRK 8. mars 2004; besøkt 4. februar 2022.
**Pilegrimskirken til Jan av Nepomuk** er reist på høyden Zelená Hora ikke langt fra Žďár nad Sázavou i Mähren i Tsjekkia. Kirken, som er oppført til ære for Jan av Nepomuk, er oppført i begynnelsen av 1700-tallet i en stjerneformet konstruksjon, og i en stil som er en blanding av nygotikk og barokk.
Arkitekt var Jan Blazej Santini. Kirken ble oppført på UNESCOs verdensarvliste i 1994.

Historie
--------

Jan av Nepomuk døde martyrdøden i 1393. I 1719 ble det innledet studier av hans jordiske levninger. Da kommisjonen oppnevnt av erkebiskopen av Praha fant at Jans tunge var i perfekt behold, ble dette tatt som tegn på hans hellighet. Funnet vant gjenklang blant tilhengerne av den kult som var oppstått rundt Jan, særlig i cistercienserklosteret i Žďár nad Sázavou. Dette klosteret hadde overtatt rollen til klosteret i Želena Hora hvor Jan hadde fått sin første utdannelse.

Innvielsen av den til da uferdige kirken fant sted 16. mai 1720 som er Jan av Nepomuks dødsdag. Kirke ble fullført i 1721 og var pilegrimsmål til 1784, da klosteret ble nedlagt.

Bilder
------

* Kirken ligger på en høyde i landskapetKirken ligger på en høyde i landskapet
* En av kirkens inngangerEn av kirkens innganger
* Kuppelen i kirken  Foto: C. CossaKuppelen i kirken  Foto: C. Cossa

Referanser
----------

1. 1 2  
UNESCOs internettside besøkt 27. januar 2013

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Pilgrimage Church of Saint John of Nepomuk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** GND **·** NKC
 |