recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Adad-nirari II** er betraktet som den første kongen av Assyria i den nyassyriske perioden. Adad-nirari II styrte fra 911 f.Kr. og til 891 f.Kr. Hans far var Assur-dan II og som han etterfulgte. Hans egen sønn var navngitt som Tukulti-Ninurta II og Tukulti fortsatte farens aktivitet med å drive krig mot assyriske fiender.

Adad-nirari II underkastet med hardhet de områdene som tidligere var kun i navnet assyriske vasallforhold, erobret og deporterte vanskelige arameere, nyhettittere, og hurriske befolkningsgrupper i nord til steder langt unna som et virkemiddel for å underkaste dem. Han angrep deretter to ganger og beseiret Shamasj-mudammiq av Babylonia, annekterte et stort område nord for elven Diyala, en sideelv for Tigris, og underla seg byene Hīt og Zanqu i midtre Mesopotamia. Han fikk ytterligere makt over Babylonia under Nabu-shuma-ukin I senere i sin tid. Han drev også krig i vest, underkastet de arameiske byene Kadmuh og Nisibin. I tillegg til de store mengder av krigsbytte og kostbarheter som ble samlet inn, sikret han dessuten regionen ved elven Khabur.

På grunnlag av eksistensen av fulle eponymlister fra hans styre og ned til midten av styret til Asurbanipal på 600-tallet f.Kr. er det første året i hans styre i 911 f.Kr. kanskje den første hendelse i oldtidens historie i Midtøsten og den fruktbare halvmåne som kan bli datert til et nøyaktig år, skjønt den assyriske kongeliste er generelt betraktet som ganske nøyaktig for flere århundrer før Adad-niraris styre, og forskere er generelt enige om et enkelt sett av datoer tilbake Ashur-resh-ishi I på slutten av 1100-tallet f.Kr.

Referanser
----------

1. ↑  Bertman, Stephen (2005): *Handbook to Life in Ancient Mesopotamia*. New York: Oxford UP. s. 74.
2. 1 2  Healy, Mark (1991): *The Ancient Assyrians*. New York: Osprey. s. 6.

Litteratur
----------

* Millard, A. R. (1970): «Fragments of Historical Texts from Nineveh: Middle Assyrian and Later Kings» i: *Iraq* **32**/2, s. 170


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Assur-dan II** | **Konge av Assyria**(911 f.Kr.–891 f.Kr.) | Etterfølger:**Tukulti-Ninurta II** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
Cross Hill i Telefon Bay, senter for vulkanutbrudd i 1967 og 1970.
**Telefon Bay** er en liten bukt i den nordvestre enden av havnebassenget Port Foster på Deceptionøya i den antarktiske øygruppen Sør-Shetlandsøyene. Navnet forekommer første gang på kart fra Charcots andre antarktisekspedisjon 1908–1910 og stammer fra DS «Telefon» som lå her for reparasjon etter å ha støtt på et rev i Bransfieldstredet.

Telefon Bay var senter for vulkanutbrudd i 1967 og 1970. Eksplosive utbrudd 4. desember 1967 førte til dannelsen av den nye øya Yelcho Island, 900 m lang, 250 m bred og 120 m høy. Utbruddet 12. august 1970 spredte aske over store deler av Antarktishalvøya og Sør-Shetlandsøyene. Det finnes flere kratersjøer i området, samt den seilbare lagunen Stancomb Cove.

Utsikt fra kraterkanten ned mot Telefon Bay. (Foto: Espen Mills)

Referanser
----------

1. ↑  1900 TELEFON[*død lenke*] lardex.net

Eksterne lenker
---------------

* Telefon Bay (East) Arkivert 13. november 2014 hos Wayback Machine. Antarktistraktaten

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
Assyriske soldater frakter en statue av Adad.
**Adad** var en værgud i mesopotamisk mytologi. I sumerisk mytologi var han kjent som **Ishkur** og på arameisk som **Haddad**/**Hadad**.

Ishkur er en av de eldste gudene man kjenner til at ble tilbedt i Sumer, og han ble regnet som personifiseringen av regn og uvær. Han hadde også noen krigerske egenskaper og beskyttet det sumeriske folket mot dets fiender. Den senere Adad er en mindre aggressiv gud, og forbindes med jordbruk og fruktbarhet. Han var dessuten gud for varseltagning sammen med solguden Shamash. 

I noen tekster fremstilles Ishkur som sønn av Enlil, men vanligvis fremstilles han som Ans sønn.

Referanser
----------

1. ↑  Jens Braarvigs innledning til *Sumeriske skrifter*, 2006

Tekster på norsk
----------------

* En hymne til Ishkur finnes i antologien *Sumeriske skrifter*, 2006.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** SUDOC
 |
**TelePrompTer Corporation** var et amerikansk medieselskap som eksisterte fra rundt 1950 til 1981. Selskapet bar navnet til sitt hovedprodukt, en fremvisningsenhet funnet opp av Hubert Schlafly som ruller tekst til personer på kamera eller som holder tale. Varemerket «TelePrompTer» er siden blitt et degenerert varemerke som teleprompter.[]

Selskapet ble grunnlagt omkring 1950 av forretningsmannen Irving B. Kahn, teaterskuespilleren Fred Barton jr. og elektroingeniøren Hubert Schlafly. Schlafly hadde utviklet TelePrompTer for å hjelpe en såpeoperaskuespiller som ikke kunne huske sine replikker. Han avslørte enheten i filmstudioet til CBS-såpeoperaen *The First Hundred Years* i 1950.

Referanser
----------

1. ↑  Miller, Stephen (26. april 2011). «Engineer's Device Eased Speechmakers' Minds». *Wall Street Journal*. ISSN 0099-9660. Besøkt 27. juni 2016.
2. ↑  «Teleprompter inventor Schlafly dies in Conn. at 91». *CNBC*. Associated Press. 26. april 2011. Arkivert fra originalen 10. mai 2011. Besøkt 10. mai 2011.
Reproduksjon av Eiffeltårnet på innsiden av Terminal 21 Korat
**Terminal 21** (thai: เทอร์มินอล 21) er en kjede av kjøpesentre som befinner seg på tre steder i Thailand: Bangkok, Nakhon Ratchasima og Chonburi. Det første senteret, Terminal 21 Asok, ligger ved krysset mellom veiene Sukhumvit og Asok i distriktet Watthana i Bangkok. Den andre senteret, Terminal 21 Korat, ble åpnet i desember 2016 og ligger ved veien Mittraphap i provinsen Nakhon Ratchasima (også kalt Korat). Terminal 21 Pattaya, det nyeste senteret, ligger i byen Pattaya i provinsen Chonburi. Det er foreslått et nytt senter, Terminal 21 Rama III, som skal bygges ved elven Chao Phraya i Rama III-området i distriktet Yan Nawa i Bangkok.

Steder
------

#### Terminal 21 Asok

Dette kjøpesenteret ble åpnet i oktober 2011 og befinner seg i Bangkok. Det har tilknytning til Skytrain og T-bane med en gangbro til Asok stasjon og Sukhumvit stasjon. Senteret har de lengste rulletrappene i Thailand, inntil 36 meter. Utsalgsarealet består av totalt 10 etasjer, derav blant annet SF Cinema City og Gourmet Market. Hotellet og leilighetene i tilknytning til senteret er en 42-etasjes, 202 meter høy bygning.

#### Terminal 21 Korat

Dette kjøpesenteret ble åpnet i februar 2017. Senteret befinner seg på veien Mittraphap nær krysset mellom veiene Ratchasima og Chokchai i distriktet Mueang Nakhon Ratchasima i byen Nakhon Ratchasima. Utsalgsarealet består av 7 etasjer, derav blant annet kinoen SF Cinema City og mathallen Foodland.

Den 8. og 9. februar 2020 var kjøpesenteret åssted for en masseskyting begått av en soldat.

#### Terminal 21 Pattaya

Dette kjøpesenteret ble åpnet i oktober 2018. Det befinner seg på hjørnet av veiene North Pattaya Road og Second Road, ved siden av Pla Lo Ma-rundkjøringen. Utsalgsarealet består av 6 etasjer, derav blant annet kinoen SF Cinema City og supermarkedet Foodland.

Referanser
----------

1. ↑  «อิตาเลียนไทย คว้างานก่อสร้าง 2 โครงการ มูลค่า 3.8 พันล้าน» **(thai)**. Post Today. 2. september 2019. Besøkt 10. februar 2020.
2. ↑  «Livredde personer måtte gjemme seg for skytteren: – Han siktet på hodene til folk» **(norsk)**. NRK Urix. 9. februar 2020. Besøkt 10. februar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Terminal 21 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Johan Throne Holsts plass** er en plass på Rodeløkka i bydel Grünerløkka i Oslo. Den ligger ved inngangen til Freia sjokoladefabrikk (ved enden av Seilduksgata). Plassen er oppkalt etter Freias grunnlegger, Johan Throne Holst (1868–1946). Ved plassen står Arnold Haukelands skulptur *Integrasjon* i rustfritt stål, oppsatt 1970.

Johan Throne Holsts plass 1 er et bygg langs en avstengt del av Verksgata. Det har romma hovedkontor og laboratorium for Freia og fram til rundt 1984 sjokoladefabrikk. Første byggetrinn blei innflytta i april 1918. Bygget har 6 etasjer med en delvis tilbaketrukket 7. etasje, samt kjeller og underkjeller. Arkitekt Ole Sverre hadde ansvaret for ei ombygging av anlegget på 1930-tallet, da blant annet Freiasalen kom til. I 2015 foreligger det planer om å bygge om de øverste etasjene til studentboliger og de nedre til publikumsretta virksomhet. I den forbindelse vil Verksgata kunne åpnes.

Referanser
----------

1. ↑  Forslag til reguleringsplan, saksnummer 201309344-54 hos Plan- og bygningsetaten i Oslo kommune.

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Johan Throne Holsts plass». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 284. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (J)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
***Kunyaza*** (fra kinyarwanda; «det å få kvinner til å tisse», «å få frem vaginalsekret», «våt sex») er en seksuell teknikk kjent fra Rwanda. Teknikken går ut på at mannen slår sin erigerte penis mot kvinnens indre kjønnslepper og klitoris for å fremprovosere vaginalsekret. Dette kan gjøres både med det formål å i seg selv lede til seksuell nytelse, eller som forberedelse til samleie.

*Kunyaza* har lange tradisjoner, og er en utbredt teknikk i Rwanda. Både rwandiske kvinner og menn anser det som svært viktig å oppnå tilstrekkelig glid under samleie, og bruker dermed *kunyaza* og andre teknikker for å oppnå dette. Det er en utbredt oppfatning blant rwandiske kvinner at manglende glid under samleie lett fører til utroskap eller ønske om skilsmisse fra mannens side. Språket kinyarwanda har også et eget ord for kvinner med utilstrekkelig vaginalsekreter, *igihama*.

Ifølge legenden oppstod kunyaza i Rwandas tredje dynasti mens kongen var på reise og dronningen ville ha sex. Hun kommanderte en av vaktene til å sex med henne, men han var så redd at han skalv. I stedet for å å støte inn i henne, slo han skjelvende manndommen sin mot hennes klitoris til hun begynte å sprute. Vannet fra dronningen, skal ifølge legenden ha startet elven Kivu som folket kaller «kilden til liv». Siden den gang har metoden utviklet seg over tid med flere forskjellige stillinger, teknikker og urter.

Praksisen med Kunyaza er beslektet med *Guca imyeyo*. *Guca imyeyo* er en teknikk for å øke størrelsen på de indre kjønnsleppene, og anses som en nødvendig forutsetning for å kunne lykkes med *kunyaza*.

Mange som praktiserer Kunyaza vil motsette seg bruk av kondom, da dette er påstått å ødelegge for «blandingen» av kroppsvæsker. Dette anses som en helsemessig utfordring da ubeskyttet sex kan føre til spreding av HIV.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Veldhuijzen, N. J. Nyinawabega, M. Umulisa, B. Kankindi, E. Geubbels, P. Basinga, J. Vyankandondera og J. Van De Wijgert (2006). «Preparing for microbicide trials in Rwanda: Focus group discussions with Rwandan women and men». *Culture, Health & Sexuality*. 8 (5): 395-406. doi:10.1080/13691050600859302. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. 1 2 3  Livingston, I. L. (1993). «HIV/AIDS control in Africa: the importance of epidemiological and health promotion approaches». *Health Promotion International*. 8 (3): 189-198.
3. ↑  «Guide: Kunyaza (www.fiolsex.net)». Besøkt 24. mai 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Intervju om kunyaza med forfatteren av boken *Le secret de l’amour à l’africaine*
**Coulomb barrieren** er den energibarrieren som to atomkjerner (positivt ladede partikler) må overvinne for å komme nær nok til å tillate kjernefysisk fusjon. Partiklene vil påvirkes av en gjensidig frastøtende kraft gitt av Coulombs lov som multiplisert med avstanden gir energinivået for barrieren:

{\displaystyle E\_{c}=k{{q\_{1}\,q\_{2}} \over r^{2}}r=k{{q\_{1}\,q\_{2}} \over r}={1 \over {4\pi \epsilon \_{0}}}{{q\_{1}\,q\_{2}} \over r}}
hvor

*k* er Coulombs konstant = 8,9876×109 N m² C−2;
*ε*0 er permittiviteten i vakuum;
*q1*, *q2* er ladningen for respektive atomkjerne;
*r* er avstanden mellom atomkjernene.
Fordi ladningen er lik med atomnummeret Z kan man også skrive:

{\displaystyle E\_{c}={{k\,Z\_{1}\,Z\_{2}\,e^{2}} \over r}={1 \over {4\pi \epsilon \_{0}}}{{Z\_{1}\,Z\_{2}\,e^{2}} \over r}}
der *e* er elementærladningen; 1,602 176 53×10−19 C, og *Zi* er de interakterende atomnummere.

For å overskride denne barrieren må partiklene tilføres tilstrekkelig energi (Ek) til å krysse barrieren slik at nukleon-til-nukleon-kraften kan virke og binde partiklene sammen. I en partikkelakselerator tilføres partikkelen kinetisk energi i elektrisk felt. Fordi temperatur er "midlere" kinetisk energi vil atomene i en gass eller plasma kunne få tilstrekkelig energi ved høye temperaturer. For fusjonsreaksjoner kreves flere hundre millioner grader for å oppnå det energinivå på 20 keV eller mer, som er nødvendig.

Kvantetunnelering og Coulomb barrieren.
I praksis er imidlertid nødvendig energi mindre en det som framgår av coulomb barrieren. For det første har partiklene i et plasma i tilnærmet termodynamisk likevekt Maxwell–Boltzmann fordeling, og det vil alltid være noen få partikler som har vesentlig høyere energi og kan overvinne barrieren selv når det midlere energinivået er for lavt.

Videre inntreffer Kvantetunnelering som følge av Heisenbergs usikkerhetsprinsipp. En partikkel kan krysse barrieren dersom produktet av nødvendig tilleggsenergi (ΔE =EC - Ek) og tiden for å krysse barrieren (Δt = (r1-r2)/vk) er mindre enn en konstant:

{\displaystyle \Delta E\Delta t\leq {\frac {h}{4\pi }}={\frac {\hbar }{2}}}
En sier at partikkelen har tunnelert barrieren. Etter Maxwellsk fordeling vil antallet partikler være lavere dess høyere energi over middelverdien. Sannsynligheten for tunnelering øker med økende energi og produktet av disse har et maksimum ved Gamow-energinivået. De fleste reaksjonene vil skje i Gamow vinduet rundt denne verdien.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
*For filmen fra 1975, se The Killer Elite*

***Killer Elite*** er en britisk-australsk actionthriller fra 2011 med Jason Statham, Clive Owen og Robert De Niro i hovedrollene. Filmen er basert på romanen *The Feather Man* fra 1991 av Sir Ranulph Fiennes, og ble regissert av Gary McKendry.

Sammendrag
----------

I 1980 reiser leiesoldatene Danny Bryce, Hunter, Davies og Meier i Mexico for å drepe en mann. Danny dreper ved et uhell mannen foran øynene på mannens barn, før han blir skadd under flukten. Danny blir sterkt berørt av denne hendelsen, han slutter som leiemorder, og trekker seg tilbake til hjemlandet Australia. Ett år senere reiser Danny til Oman, hvor Hunter blir holdt fanget. Danny møter en mann (Adewale Akinnuoye-Agbaje) som arrangerer forskjellige oppdrag for snikmordere, og Danny får vite at Hunter godtok en jobb som han fikk seks millioner dollar for, men han klarte ikke å gjennomføre dette oppdraget. Hvis Danny ikke fullfører oppdraget til Hunter, så vil Hunter bli henrettet.

Danny blir introdusert til Sheikh Amr, en avsatt konge fra et lite område av Oman som vil at Danny skal drepe tre eks-soldater fra det britiske Special Air Service. Henholdsvis Steven Harris, Steven Cregg og Simon McCann som drepte hans tre eldste sønner under Dhofar-opprøret. Danny må ta opp tilståelsene deres på video, og arrangere dødsfallene slik at det ser ut som ulykker. Han må gjøre dette før den dødssyke Sheikh avgår ved døden. Dette vil gjøre at sheikhens fjerde sønn, Bakhait, kan ta kontrollen over ørkenområdet som hans far tidligere hadde regjert over. Hvis Danny mislykkes, vil Hunter bli likvidert. Danny gjenforenes med Davies og Meier som godtar å hjelpe ham i bytte mot en andel av pengene.

Medvirkende
-----------

* Jason Statham som Danny Bryce
* Clive Owen som Spike Logan
* Yvonne Strahovski som Anne Frazier
* Robert De Niro som Hunter
* Lachy Hulme som Harris
* Dominic Purcell som Davies
* Aden Young som Meier
* Ben Mendelsohn som Martin
* Grant Bowler som kaptein James Cregg.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Killer Elite* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Killer Elite* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Killer Elite* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Killer Elite* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Killer Elite* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Killer Elite* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Killer Elite* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Killer Elite* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Killer Elite* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BBC Things
 |

Portal: Film
**Sandfloegga** eller **Sandfloeggi** er et fjell sør i Hardangervidda nasjonalpark i Ullensvang kommune i Vestland. Det har en høyde på 1 721 meter over havet og er det høyeste fjell på Hardangervidda hvis en ikke regner med Hardangerjøkulen og Folarskardnuten. Sandfloegga er sammen med Nupmassivet i sør ganske utpreget fjellmassiv på den ellers langstrakte, flate vidda. Hardangervidda ligger i gjennomsnitt på 1 200 moh. men i sørvest ved Sandfloegga er terrenget mer kupert og mer fjell.

Fjelltoppen er det høyeste punktet i Ullensvang kommune, og fjellets sekundærfaktor er den 14. lengste i Norge.

Fra toppen kan man se ut over hele Hardangervidda, Hårteigen (1 690 moh.) i nord, Hallingskarvet (1 933 moh.) i nordøst, Gaustatoppen (1 883 moh.) i sørøst og ut mot Folgefonna (1 662 moh.) i vest.

Sandfloegga er i likhet med den noe lavere Hårteigen delt inn i tre etasjer av bergarter. Underst er det grunnfjell-granitt, ovenfor ligger metamorfe sedimentbergarter, og øverst danner den harde gneisen de bratte stupene i nordøst.

Adkomst
-------

De fleste bestiger Sandfloegga vinterstid på ski fra Haukeliseter, ved å følge kvistet løype Mannevatn. Så går man opp til Holmasjøen og passerer den (hvis isen er trygg). Eventuell rute videre er opp fra Sandflotjønna. Sommerstid tas ruta vanligvis på østsiden av tjønna. Etter bestigning kan man velge å gå tilbake til Haukeliseter eller dra videre mot Hellevassbu eller Middalsbu.

Sommerstid er det lettest å bestige toppen fra Middalsbu og følge Trossovdalen opp på toppen. På platået er det to breer.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  Sandfloeggas referansesadel ligger på vannskillet mellom Sysendammen og Halnefjorden, nærmere bestemt på eidet mellom Dyratjørnane (1 176 og 1 177 moh.).Sadelhøyden er 1 178 moh.
2. ↑  Avstand i henhold til WGS 84 fra Sandfloegga til Hardangerjøkulen.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Høyeste fjelltopp i hver kommune». Kartverket. 1. september 2015.
2. ↑  «Høyeste fjelltopp i hver kommune». Kartverket. 30. januar 2014. Arkivert fra originalen 15. oktober 2014. Besøkt 3. juli 2015.
3. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 18. januar 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Tone Tønjum** (født 16. september 1958 i Bergen) er en norsk professor i medisin ved Universitetet i Oslo og overlege ved Mikrobiologisk avdeling på Rikshospitalet. Hun er i dag gruppeleder for Enhet for genomdynamikk ved UiO og leder av Oslo-noden i NORBRAIN - et storskala nasjonalt infrastrukturprosjekt for nevrovitenskapelig forskning. Tønjum har tidligere ledet et av Universitetet i Oslos Sentre for Fremragende Forskning; Senter for molekylærbiologi og nevrovitenskap  (CMBN), og er medlem av Det norske vitenskapsakademi.

Forskning
---------

Tønjum er kjent for foskning på mekanismer involvert i endring og vedlikehold av genomer i både bakterier og mennesker, herunder DNA-reparasjon. Forskergruppen hennes fokuserer i dag på disse effektene hos neisseria meningitidis (meningokokker) og mycobacterium tuberculosis (tuberkulose-basillen), samt normale aldringsprosesser hos mennesker og alders-relaterte sykdommer, herunder Alzheimers sykdom.

Referanser
----------

1. ↑   ORCID Public Data File 2020, filename in archive 0000-0002-1709-6921.xml, pub.orcid.org, sist oppdatert 15. august 2014, besøkt 10. januar 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑
3. ↑
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 15. september 2018. Besøkt 13. mars 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Tone Tønjum i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** ORCID **·** CRIStin
 |
Gerhard von Hosstrup og ektefellen Elisabeth (Betty) født Seyler, malt ca. 1815 av Friedrich Carl Gröger
**Gerhard Carsten Jakob von Hosstrup** (også skrevet **Hoßtrup**) (født 23. april 1771 i Hamburg, død 7. september 1851) var en kjøpmann fra Hamburg, som er kjent som grunnlegger av Hamburger Börsenhalle (Hamburgs børshall), som åpnet i 1804, og som utgiver av flere tidsskrifter innen næringsliv, politikk og kunst. Frem til 1812 drev han også handelshuset Korn & von Hoßtrup innen manufaktur- og motevarer. Han fikk i 1843 det prestisjetunge vervet som *Oberalter* i Hamburg. Han var gift i første ekteskap med Sophie Henriette Elisabeth (Betty) Seyler, datter av den fremtredende kjøpmannen og bankieren Ludwig Erdwin Seyler og Anna Henriette Gossler, og etter Bettys død i 1837 med hennes yngre søster Luise Auguste. Hans datter Bertha (1814–1902) var gift med juristen og politikeren Albert Hänel.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 24. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Meyers Konversations-Lexikon, 4. Auflage von 1888–1890
* Die Hamburger Börsen-Halle des Gerhard Carsten Jacob von Hoßtrup, Hamburg, [Schauenburger Str. 55] : C. E. Leverkus, 2002

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
Detaljert bilde av alveoler fra Gray's Anatomi 1918. a.s er alveolær sekk, at er alveolerDetaljert bilde av alveoler fra Gray's Anatomi 1918. a.s er alveolær sekk, at er alveoler
**Alveoler** (*alveole*) eller **lungeblærer** er små luftblærer i lungene, som gjør at lungene er svampaktige. Disse små luftblærene er endestasjonen til bronkiene hvor oksygenet går over i blodet og karbondioksid (avfallsprodukt fra blodet) returneres for utånding. 

Alveolene er organisert i små klaser som sørger for at overflaten for oksygenopptaket og avgivelse av karbondioksid (CO2) blir så stort som mulig. Rundt alveolene ligger kapillarnettet som fører det oksgenrike blodet til lungevenen som går tilbake til hjertet som pumper blodet videre rundt i kroppen. 

Ved lungebetennelse blir alveolene i en større eller mindre del av lungen bli fylt med pus og væske slik at pasienten er avhengig av den friske delen av lungene for gassvekslingen.

Lungeemfysem
------------

Utdypende artikkel: Lungeemfysem

Ved røyking, mye hosting og ved innpusting av mye luftforurening kan veggene mellom alveolene brytes ned slik at alveolene gror sammen til større blærer. Dette vil føre til at overflaten blir mindre, derav vil også oksygenopptaket bli lavere og gir nedsatt lungekapasitet.

Se også
-------

* Åndedrettssystemet
* Lungene
* Bronkietreet
* Respirasjonssvikt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Bjørnejakt (fra *Tacuinum Sanitatis*, 1300-tallet)
**Caccia** (italiensk: *jakt*) var på 1300- og begynnelsen av 1400-tallet den vanlige betegnelsen på en trestemmig komposisjon der de to overstemmene stort sett føres med en streng melodisk gjentakelse (kanon). Teksten har et tema som dreier seg om jaktutøvelse eller jakt som allegori. Det er uklart om betegnelsen *caccia* kommer av tekstens tema eller av stemmene som «jager» hverandre.

I barokktiden ble *da caccia* lagt til navnet på en del musikkinstrumenter som skulle gi assosiasjoner til jakt (eksempelvis *corno da caccia*, *oboe da caccia*). Disse instrumentene var ikke tenkt brukt under selve veidingen, men heller til å gi et uttrykk for livsgleden ved å oppholde seg i skogen og den frie natur. Selv om instrumentene hadde sin opprinnelse i jakttradisjonen var de konstruert for å tilfredsstille barokkmusikkens høye krav til solistiske partier.

Referanser
----------

1. ↑  «Caccia», britannica.com

Eksterne lenker
---------------

* «caccia», merriam-webster.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**RAF Strike Command** var en luftkommando opprettet i Royal Air Force i 1968. Den oppsto som en følge av et vedtak om sammenslåing av RAF Bomber Command og RAF Fighter Command. I 1969 ble restene av RAF Coastal Command også innlemmet i kommandoen. I 2007 ble Strike Command og treningskommandoen RAF Personell and Training Command slått sammen til dagens RAF Air Command.

Historie
--------

Strike Command ble opprettet 30. april 1968 gjennom sammenslåingen av RAF Bomber Command og RAF Fighter Command. De to tidligere luftkommandoene opprettet hver sin gruppe under Strike Command, henholdsvis 1 Group RAF og 2 Group RAF. RAF Signals Command ble tatt inn januar 1969, og RAF Coastal Command i november samme år. RAF Air Support (tidligere RAF Transport Command) ble tatt inn i september 1972.

I 1975 ble kommandoen gitt en NATO-betegnelse, CINCUKAIR (Commander-in-Chief United Kingdom Air Forces). RAF Germany ble innlemmet i Strike Command i april 1993, og gitt betegnelsen 2 Group RAF.

En intern kommisjon konkluderte med at Strike Command og RAF Personnel and Training Command burde sammenslås i ett felles kommandohovedkvarter. I 2007 ble dermed disse to slått sammen til RAF Air Command med hovedkvarter ved RAF High Wycombe.

Kommandostruktur
----------------

Strike Commands hovedkvarter, HQSTC, ble delt inn i grupper som tilsynelatende gjentok sine gamle funksjoner; Fighter-, Bomber- og Coastal Command. Påfølgende omorganiseringer forandret dette, og i 2007 besto kommandoen av 1 Group RAF som luftkampkommando og 2 Group RAF som støttekommando.
RCA CDP 1802.
**RCA CDP1802**, også kjent som **COSMAC** (***Co**mplementary **S**ymmetry **M**onolithic **A**rray **C**omputer*) er en 8-bit CMOS mikroprosessor som ble lansert av RCA tidlig i 1976. Dens arkitektur er forskjellig fra de fleste andre 8-bit mikroprosessorer,og produseres idag av Intersil Corporation til bruk innenfor romfart, forsvaret og i kritisk utstyr i industrien.

Arkitekturen ble utviklet i 1970 og 1971 av Joseph Weisbecker, og lansert av RCA som COSMAC 1801R og 1801U tidlig i 1975 ved å bruke deres CMOS-prosess, som ble kalt COSMOS (Complementary Silicon/Metal-oxide Semiconductor). I 1976 ledet Jerry Herzog et team som integrerte de to brikkene i én brikke, nemlig 1802.

Referanser
----------

1. ↑  RCA COSMAC 1802 Arkivert 2. januar 2013 hos Wayback Machine. AntiqueTech.com, 21. april 2009
2. ↑  CDP1802A CMOS 8-Bit Microprocessors[*død lenke*], Intersils hjemmeside
3. ↑  An Eight-Bit Micro-Processor, RCA Technical Report, PRRL-7l-TR-207
4. ↑  "Joseph Weisbecker". Vintage-Computer.com, 8. februar 2010
5. ↑  "Joseph A. Weisbecker (1932 – 1990) Arkivert 16. juni 2014 hos Wayback Machine. CosmacElf.com
**Anna Dorothea Mossevig** (født 24. april 1856 i Fredrikshald, død 22. august 1905 i Kristiania) var en norsk forretningskvinne og kvinnesaksforkjemper. Hun var første formann i Kristiania Kvinnelige Handelstands Forening.

Liv og virke
------------

Anna Mossevigs far var skipsfører på sitt eget skip i Fredrikstad. Etter at han gikk konkurs, flyttet familien til Kristiania. Der var Anna Mossevig i lære og arbeid i en tiårsperiode, blant annet hos mote- og manufakturforhandler Hanna Fresch på Grünerløkka, før hun i 1883 startet sin egen virksomhet. Hun begynte med en garn- og strikkehandel med adressen Grønland 18, før hun i 1885 sammen med barnedomsvenninnen Mathilde Theodora Nordby etablerte manufakturhandelen Anna Mossevig & Co. i Schweigaards gate 50. Denne virksomheten drev hun til sin død.

Hun var medstifter av Kvindestemmeretsforeningen i 1885, hvor hun også hadde flere verv. Hun engasjerte seg også i forretningskvinners kår, og deltok ved opprettelsen av Kristiania Kvinnelige Handelstands Forening i 1890. Hun ble foreningens første formann, et verv hun hadde til 1896.

Mossevig engasjerte seg i arbeidet for vanskeligstilte barn. I 1896 ble hun valgt inn i Kristianias skolestyre. Der satt også Anna Rogstad som lærerinnenes representant. Mossevig ble valgt inn som foreldrenes representant, til tross for at hun ikke selv hadde barn. Hun ble med det skolestyrets første folkevalgte kvinnelige medlem, og den første kvinne som besatte et folkevalgt verv i hovedstaden. I 1899 ble hun innvalgt i Fattigstyret i byen.

Etter en tids sykdom døde hun 22. august. 1905. Hun ble begravet 28. august på Gamlebyen gravlund. Der ble det i 1915 reist en bauta over henne. Den ble avduket 21. mars 1915, og bekostet av Kristiania Kvinnelige Handelstands Forening. Avdukingen ble foretatt av foreningens daværende formann, Carla Kjendlie. Den to og en halv meter høye granittstenen ble levert av Grønseth & Co. og prydes av en portrettmedaljong modellert av billedhugger Jo Visdal. Den ble støpt hos Kristiania kunststøperi.

Familie
-------

Anna Mossevig var datter av skipper Nils Egidius Mossevig og Marie Christiane Andersen. Hun forble ugift.

Referanser
----------

1. ↑  *Aftenposten 1883.10.05*. Norge, Oslo. 1883. s. 4.
2. ↑  *Norsk Kundgjørelsestidende 1885.02.07*. Norge, Oslo. 1885. s. 1.
3. ↑  *Nylænde*. Christiania: Foreningen. 1896. s. 30.
4. ↑  *Dagbladet 1915.03.21*. Norge, Oslo. 1915. s. 2.
5. ↑  Folketelling 1865 for 0101P Fredrikshald prestegjeld, Tellingskrets: 000, Bosted by: 0204 Vestergaden

Kilder
------

* *Nylænde*. Christiania: Foreningen. 1905. s. 267 ff.

Eksterne lenker
---------------

* Lokalhistoriewiki: Anna Mossevig, besøkt 17/4 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**Mårbacka** er en herregård i Östra Ämtervik, Sunne kommune, Värmland i Sverige, hvor forfatteren Selma Lagerlöf ble født og vokste opp. 18 år etter at gården ble solgt kjøpte hun den tilbake, og tilbrakte sine leveår som berømt forfatter der.

Gårdens historie
----------------

Fra omkring 1720 var gården eid av kapellan Olof Morell. Den gikk senere i arv til to av hans etterfølgere i embetet. Den nåværende hovedbygningen ble oppført i 1793. I 1801 arvet familien Lagerlöf gården, men etter at hennes far, løytnant Erik Gustaf Lagerlöf, døde i 1885, måtte de i 1890 selge Mårbacka. Selma opplevde salget av barndomshjemmet svært tungt.

På sine inntekter som forfatter lyktes det henne endelig, 18 år senere, i 1908, å kjøpe hovedbygningen tilbake. I 1909 fikk hun oppført en ny veranda og en ny frontespis på våningshuset som ga det et mer villaaktig utseende.

Takket være pengene hun fikk ved tildelingen av Nobelprisen i litteratur i 1909, kunne Selma Lagerlöf også kjøpe den tilhørende landeiendommen tilbake. Det skjedde allerede året etter, i 1910, men med ombygningene hun selv beordret i perioden 1921-1923 (etter tegninger av arkitekt Isak Gustaf Clason), var det likevel ikke mye igjen av barndomshjemmets opprinnelige utseende.

Bestemt for museumsdrift
------------------------

Mårbacka er bevart som museum, etter at Selma Lagerlöf hadde testamentert gården bort under den forutsetning at den skulle bevares og åpnes for publikum, nøyaktig slik den så ut ved hendes død. Mårbacka ble åpnet som museum i 1942. På gården er det en stor hage, en kafé og en bokhandel som selger bøker og annet med forbindelser til forfatteren og hennes forfatterskap.

Trivia
------

* Mårbacka er også navnet på en by i Lojo kommune i Finland.
* Mårbacka er navnet på en pelargon.
* Mårbacka er tittelen på en selvbiografisk roman av Selma Lagerlöf.

Litteratur
----------

* Selma Lagerlöf: *Mårbacka* (1922) [- første bind av Lagerlöfs selvbiografi.]
* Rejo Rüster & Lars Westmann: *Selma på Mårbacka*, Stockholm 1996.

Eksterne lenker
---------------

* Mårbacka, Selma Lagerlöfs hem. (på svensk, engelsk og tysk)
* Offisiell hjemmeside for Mårbacka.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Aventadors motor.
Den planlagte roadsterversjonen Lamborghini Aventador J.
**Lamborghini Aventador** er en todørs, toseters sportsbil som produseres av Lamborghini. 

Bilen ble avduket ved Bilutstillingen i Genève i februar 2011, og overtok etter Lamborghini Murciélago, som da var ti år gammel. Designet er hentet fra konseptbilene Lamborghini Reventón og Lamborghini Estoque. 

Motoren heter *L539*, og yter 515 kW (690hk) og 690 NM. Dette gir en akselerasjon fra 0 til 100 km/t på 2,9 sekunder. Bensinforbruket er 1,72 liter/mil, og CO2-utslippet er 398 g/km. Firehjulstrekksystemet er elektronisk styrt, og er utviklet av svenske Haldex.

Navnet aventador kommer fra en kjent okse. lamborghini sine modeller fra Miura og oppover er opp kalt etter kjente okser.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (it) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lamborghini Aventador – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Illimar Pärn** (født 27. oktober 1988 i Tartu) er en estisk skihopper som representerer Elva Suusaklubi.

Han internasjonale debut kom i junior-VM i Stryn, der han var på det estiske laget som ble sist av 15 lag 5. februar 2004. Samme plassering (sist av 15 lag) fikk Estland med ham på laget i junior-VM i Rovaniemi i 2005. Han har også deltatt i junior-VM i 2006, 2007 og 2008. Hans beste individuelle plassering i junior-VM er 31.-plass i Tarvisio i 2007.

Han har deltatt i bare tre verdenscuprenn, alle i lagkonkurranse. Alle tre gangene har det estiske laget blitt sist i konkurransen. I kontinentalcupen (sommercupen) er hans beste plassering 29.-plass i Velenje 8. juli 2006. I vintercupen har han to 30.-plasser, i Zakopane 7. februar 2009 og i Iron Mountain 15. februar 2009. Sammenlagt i kontinentalcupen ble han nummer 162 med 2 poeng i sesongen 2008-09.

Referanser
----------

Kilder
------

* Eesti Suusaliit: Illimar Pärn

Eksterne lenker
---------------

* (en) Illimar Pärn – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

Portal: Estland
Cheetah
**Lamborghini Cheetah** var den italienske bilfabrikken Lamborghinis første forsøk på et terrengkjøretøy som ikke var en traktor.

Den ble bygget på kontrakt fra Mobility Technology International, som i sin tur hadde en kontrakt med det amerikanske forsvaret om å designe og bygge et nytt terrengkjøretøy. Grunnlaget for designet kom fra MTI, og var i stor grad en kopi av Food Machinery Corporations XR 311 prototype, utviklet for forsvaret i 1970. Dette resulterte i et søksmål fra FMC mot MTI og Lamborghini i 1977, da Cheetah ble presentert på bilutstillingen i Genève. XR 311 og Cheetah kan anses som forgjengere til dagens HMMWV.

Cheetah ble bygget i San José, California, og ble sendt til Sant'Agata Bolognese etter montering slik at Lamborghini kunne gjøre de siste justeringer. De bestemte seg for å montere en stor, vanntett 5,9 liters Chrysler-motor som leverte 180 hk, montert bak, og koplet til en tre trinns automatisk girkasse. Karosseriet var glassfiber, og inne var det nok plass til fire fullt utstyrte soldater i tillegg til sjåføren.

Monteringen av motoren bak sørget for at Cheetah hadde svært dårlige kjøreegenskaper, og motorvalget var heller ikke kraftig nok til det tunge kjøretøyet (2.042 kg), noe som resulterte i dårlige ytelser.

Det amerikanske militæret testet Cheetah, og endte med å ødelegge den eneste prototypen. De ødelagte restene ble aldri returnert til Lamborghini eller MTI. Til slutt ble kontrakten tildelt AM General og deres liknende HMMWV.

Cheetah-fiaskoen og Lamborghinis økonomiske problemer ledet til at BMW kansellerte kontrakten om utvikling av deres BMW M1.

Lamborghini utviklet senere Lamborghini LM002 – med et liknende utseende, men med en Lamborghini V12-motor fra Lamborghini Countach montert foran.

Referanser
----------

1. ↑  Remember When Lamborghini Made an SUV? i Road & Track den 10. oktober 2017.

| * v
* d
* r
Virksomheter i Volkswagen-konsernet |
| --- |
| 
* Audi
* Bentley
* Bugatti
* Lamborghini
* SEAT
* Škoda
* Volkswagen

 |

| * v
* d
* r
Lamborghini |
| --- |
| Nåværende modeller | 
* Gallardo
* Gallardo Spyder
* Murciélago
* Reventón

 |
| Tidligere modeller | 
* 350GT
* 400GT
* Countach
* Diablo
* Espada
* Islero
* Jalpa
* Jarama
* LM002
* Miura
* Silhouette
* Urraco

 |
| Konseptbiler | 
* 350GTV
* 400GT Monza
* Athon
* Bravo
* Cala
* Canto
* Cheetah
* Concept S
* Estoque
* Flying Star II
* Genesis
* Insecta
* LM001
* LMA002
* LM003
* LM004
* Marco Polo
* Marzal
* Miura Concept
* Portofino
* Raptor
* Sesto Elemento

 |
Landgangsfartøy-klassen Alligator.
Landgangsfartøy-klassen Alligator (russisk: **Prosjekt 1171 (Tapir)** (NATO rapporteringsnavn: **Alligator**) er en klasse av sovjetiske / russiske landgangsfartøy i kategorien "Store landingsskip", russisk: БДК, большой десантный корабль).

Fartøyet har et deplasement på 4500 tonn og er i stand til frakte opp til 20 stridsvogner eller 40 pansrete personellkjøretøy pluss 400 marineinfanterister. Dette kan for eksempel bety en ren marineinfanteribataljon uten ekstra ildstøtte eller stridsvognsstøtte.

Skip i bruk tidlig 2022
-----------------------

| Skip | Bognummer | Driftsatt | Flåte | Notering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Saratov | 150 | 1966 | Svartehavsflåten | Rapportert ødelagt ved kai i Berdjansk av ukrainsk angrep i mars 2022. |
| Orsk | 148 | 1968 | Svartehavsflåten |  |
| Nikolaj Vilkov | 081 | 1974 | Stillehavsflåten |  |
| Nikolaj Filtsjenkov | 152 | 1975 | Svartehavsflåten | Repareres (2022). |

Referanser
----------

1. ↑   Характеристики корабля и состав серии
2. ↑  «Admiral Levchenko». *Rusnavy.com*. Arkivert fra originalen 5. februar 2012. Besøkt 28. desember 2011.
**Rolv Lorentz Muri** (født 22. desember 1921, død 1992) var en norsk maler, kjent for maleriene fra hjemplassen hans i Olden.

Han vokste opp på Gjøvik og begynte etter farens ønske å jobbe for Postverket, hvilket brakte ham til fødebyen Ålesund. Efter fem år kom den andre verdenskrig og han søkte dekning ved onkelens gård en tid, før han søkte opptak ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole og var ett års tid i 1945. Derefter gikk han fra 1946 til 1947 på Statens kunstakademi og tok for seg studieturer til Frankrike og Tyskland. I Danmark traff han kunstnerkona Helga og de livnærte seg av kunsten noen tid, før de overtok Rolvs morsgard, den bratte gården Auflem/Avlein innerst i Nordfjord. 

Etter fire år i bondeyrket tok han opp kunstnervirket og kunne i 1959 debutere på Høstutstillingen med «Fjellside». I 1963 mottok han Sogn og Fjordane sitt kunstnerstipend, og i 1966 Statens treårige arbeidsstipendium, slik at han tre år etter kunne avholde sin første egne utstilling i Oslo Kunstforening. Senere ble det flere slike og han ble endog innkjøpt av Nasjonalgalleriet og Riksgalleriet. Det hele toppet seg da han i 1977 ble en av de første i landet som mottok Statens garantiinntekt for kunstnere, dog fortsatte han med en mer beskjeden gårdsdrift (høy og sau). Også Norsk kulturråd anskaffet to av hans malerier.

Han var sønn av Emil Rasmusson Muri (1897) og Milda Ellingsdotter Auflem (1899–1996).

Referanser
----------

1. 1 2   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Rolv\_Muri, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 0c6dd50f-ab60-47f1-891c-866455b4a5b2, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Glenny Alfsen, *Rolv Muri, maler* i Norsk kunstnerleksikon, I-IV, utgitt 1982-86.
5. ↑  *Rolv Muri* i Store norske leksikon.
6. ↑  Rolf Braadland, *Kunstmålaren Rolv Lorentz Muri*, utgitt i 2002 av fylkesarkivet i Sogn og Fjordane.
7. ↑  *Minneord*, en nekrolog i Bergens Tidende den 3. februar 1992.
8. ↑  Bodil Fuhr, *Maler med mange lerret å bleke* i Aftenposten den 26. august 1978.
9. ↑  Wibeke Knagenhjelm, *Naturen — den store inspirator* i Aftenposten den 24. april 1984.
10. ↑  Morens dødsår fra Digitalarkivet i Norge Arkivert 13. april 2014 hos Wayback Machine..

Litteratur
----------

* Rolf Braadland, red. (1991). *Rolv Muri : måleri : 21. nov. - 20. des. 1991, Fylkesgalleriet i Sogn og Fjordane, Rødekorsbygget*. Fylkesgalleriet i Sogn og Fjordane.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** KulturNav
 |
**Press** er en tidligere øvelse innen idretten vektløfting som ble fjernet fra idretten i 1972 da den er hard for ryggen. De to andre er øvelsene som det nå konkurreres i innen vektløfting er støt og rykk. Øvelsen er lik støt, men stangen skal over hodet uten å bøye beina i løftet.

Øvelsen går ut på å løfte en vektstang med belastning fra golvet og over hodet i to bevegelser. Først løftes stangen til brystet, en bevegelse som gjerne kalles for frivending, eller bare «vending». Deretter samler utøveren krefter og presser stangen over hodet der den låses på strake armer. Denne pressdelen skal gjøres på strake bein, i motsetning til utførelsen av støt. Posisjonen med stangen over hodet skal være markert med låste albueledd, og løfteren får signal fra dommerne når løftet er dømt godkjent, slik at stangen kan slippes ned på golvet.

I tidligere versjoner av vektløfting var også enhåndpress en del av vektløftingens øvelser.

Tyngste løft i press av nordmenn
--------------------------------

Følgende er blant de tyngste press-løftene som er gjort av nordmenn i offisielle vektløfting-konkurranser:

| Navn | År | Kroppsvekt | Kilo |
| --- | --- | --- | --- |
| Aage Sletsjøe | 1961 | -90 kg | 125 kg |
| Arne Lanes | 1961 | +90 kg | 125 kg |
| Jørgen Barth-Jørgensen | 1957 | +90 kg | 115 kg |
| Eivind Eilertsen | 1961 | -75 kg | 112,5 kg |
| Thor Olsen | 1957 | -75 kg | 110 kg |
| Johannes Røstad | 1961 | -82,5 kg | 107,5 kg |
| Trygve Torgersen | 1958 | -90 kg | 100 kg |
| Bjørn Heyn | 1961 | -67,5 kg | 95 kg |
| Jon Skiftevik | 1959 | -75 kg | 95 kg |
| Odd Børnick | 1955 | -82,5 kg | 95 kg |
| Leif Erlandsen | 1958 | -67,5 kg | 92,5 kg |
| Arve Jansberg | 1961 | -60 kg | 80 kg |
| Alf Lillestøl | 1958 | -56 kg | 65 kg |
| Kjell Kristiansen | 1953 | -56 kg | 60 kg |

*Listen er foreløpig basert på resultater fra nordiske mesterskap t.o.m. 1961.*

Eksterne lenker
---------------

* www.vektlofting.no – Norges vektløfterforbunds hjemmeside
*Denne artikkelen omhandler brennevinet. For byen Rom (eller Roma), se Roma.*

**Rom** er et brennevin laget av biprodukter fra sukkerproduksjon, som melasse (rårørsukker) og sukkerroesaft, som er gjæret og destillert. Destillatet, en klar væske, blir lagret på eikefat. Rom lages hovedsakelig i Karibia og langs Demerara (en elv i Guyana i Sør-Amerika), men også i Australia og India. Rom er kjent for sin forbindelse med sjørøveri og den britiske marine. Det finnes mørk rom (brun rom), gyllen rom, og hvit rom (som egentlig er en klar væske). Blant de utallige rom-merkene finnes blant andre følgende:

Tre flasker Ron Zacapa Centenario. Fra venstre: 25 år lagret XO, 23 år lagret og 15 år lagret. Legg spesielt merke til farvene på de forskjellige årgangene.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Abuelo, Ron Abuelo Añejo, Panamà
* Admiral Nelson Rum
* Angostura
* Appleton Estate
* Bacardi
* Bambu Rum
* Barcelo
* Bayu
* Barbancourt
* Beenleigh
* Bermudez
* Black Seal
* Bounty Rum
* Braddah Kimo's Maui Rum
* Brinley Gold Rum
* Brugal
* Bundaberg
* Cacique
* Captain Morgan
* Carupano
* Cavalier
* Cortez, Ron Cortez, Panamà
* Coruba
 | * Cruzan
* Don Lorenzo
* Don Q
* English Harbour Rum
* Flor de Caña
* Goodwill
* Gosling's
* Green Island
* Haruba
* Havana Club
* Honey Rum
* Jolly Roger
* Lemon Hart
* Lambs Rum
* Macuro
* Malibu
* Matusalem
* McDowell's No.1 Celebration Rum
* Mitjans
* Mount Gay
* Montilla
* Myers
* New Grove Oak Aged Rum
 | * New Grove Plantation Rum
* Ocumare
* Old Monk
* Panama Jack Spiced Rum
* Pampero
* Porfidio
* Pusser's
* Pyrat
* RedRum
* Ronrico
* Ron Diaz
* Ron Zacapa Centenario
* Royal Reserve
* Santa Teresa
* Sailor Jerry
* Silver Kiss Rum
* Stroh
* Tanduay
* Varela Rum,151 proof, Panamà
* VooDoo Spiced Rum
* Wray and Nephews
 |

En blanding av rom og vann (i varierende forhold) kalles *grog*, etter den britiske admiralen Edward Vernon, som brukte en *grogram cloak* (kappe av et grovt stoff) i dårlig vær. Grog ble delt ut i daglige rasjoner til sjømenn i den britiske marinen. Offiserene fikk sin rom uutblandet.

Historie
--------

Rom ble til på sukkerroeplantasjene i Karibia. Slaver på plantasjene ble de første til å oppdage at biprodukter fra sukkerproduksjonen gjæret og ble til alkohol. Senere ble disse alkoholholdige biproduktene destillert for å konsentrere alkoholen og for å fjerne urenheter, noe som ble til den første ekte rom. Lenge ble rom produsert på enkelt vis og ble betraktet som en drikk for fattige og sjømenn. Senere, og ikke minst oppmuntret av spanske myndigheter, ble produksjonsteknikken for rom kraftig forbedret. To fremtredende personligheter i dette arbeidet var den cubanske grunnleggeren av Bacardi og Juan Serralles, grunnleggeren av Serralles Distillers, Inc. i Puerto Rico.

Eksterne lenker
---------------

* Om rom, fra firmaet Arcus
* «Rom ble ikke laget på én dag» Arkivert 8. februar 2013 hos Wayback Machine. fra nettstedet aperitif.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
**Bo Gösta Ingemar Bernhardsson** (født 19. juli 1949) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige i perioder siden 1991. Han ble valgt inn i riksdagen for Skåne läns södra valkrets på plass 186. Bernhardsson ble riksdagsrepresentant første gang for perioden 1991 til 1995, og var tilbake i 2002 etter et opphold. Bernhardsson hadde et nytt opphold fra 2006, men var tilbake i riksdagen igjen 1. april 2007.

Bernhardsson har vært medlem av flere komiteer, blant annet finanskomiteen og miljø- og landbrukskomiteen. Han har også vært medlem av Riksbanksfullmäktige, som er Sveriges riksbanks styringsorgan.

Berhardsson, som i 2006 ble utnevnt til sjefredaktør i det sosialdemokratiske tidsskriftet Tiden, har tidligere vært metallarbeider, bussjåfør, studieombudsmann ved ABF, forbundssekretær i SSU og sjefredaktør i avisen Arbetet. Bernhardsson har også en tid vært spaltist i Skånska Dagbladet.

Referanser
----------

1. ↑  Riksdagen: Bo Bernhardsson (S), besøkt 17. mars 2011

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Bo Bernhardsson hos Sveriges riksdag Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS
 |