| Slaget på Kolberger Heide |
| --- |
| Konflikt: Torstensonkrigen, også kjent som Hannibalsfeiden |
| Kong Christian IV med skadet øye på skipet «Trefoldigheden» under slaget. Maleri av Wilhelm Marstrand fra 1866 |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 1. juli 1644 |
| Sted | Kolberger Heide, østlige del av Kielfjorden, vest for Femern og sør for Langeland |
| Resultat | Uavgjort, men taktisk og strategisk fremgang for Danmark |

 |
| Stridende parter |
|  Sverige |  Danmark-Norge |
| Kommandanter og ledere |
| admiral Klas Fleming  Klas Bjelkenstjerna  Åke Ulfsparre | Jørgen Vind†  Christian IV  Kön Jochum Grabow |
| Styrker |
| 34 krigsskip  1036 kanoner  5818 mann  7 brennere | 40 krigsskip  924 kanoner  4496 mann |
| Tap |
| ingen skip  32 døde  69 såret | ingen skip  37 døde  170 såret |

**Slaget på Kolberger Heide** minnes som et av de stolte øyeblikk i Danmarkshistorien der den danske kongen Christian IV var truffet og skadet av splinter ombord på «Trefoldigheden», og til tross for sine skader sto ved masten. Denne episoden er blitt udødeliggjort i ettertiden med Wilhelm Marstrands maleri «Christian 4. på Trefoldigheden». Resultatet av sjøslaget ble uavgjort mellom to like sterke flåter.

Bakgrunn
--------

Sverige hadde utnyttet sin sterke militære stilling under den pågående tredveårskrigen til å sette i verk en krig mot Danmark for å erobre nye territorier. Den svenske hæren som stod i Tyskland under ledelse av Lennart Torstenson angrep mot nord og erobret hele Jylland. Torstensons suksess har ført til at krigen i ettertid er blitt kalt Torstensons krig eller Hannibalfeiden. Men siden Torstenson ikke nådde til Sjælland og København, og de ​​svenske styrkene som rykket frem i Skåne ikke kunne krysse Öresund, kom de to landenes flåtestyrker til å spille en nøkkelrolle. Med dansk sjøherredømme ville svenskene vanskelig vinne landkrigen. Men fikk svenskene kontroll over dansk farvann, ville den danske hovedstaden stå ubeskyttet mot de sterke svenske landstyrkene.

1. april 1644 dro Christian IV ut fra København med ti skip for å sette i verk en blokade utenfor Göteborg. Etter en måned, 1. mai 1644, forlot størstedelen av flåten Gøteborg, og kun to skip ble igjen ved Vinga for å opprettholde blokaden. Resten av den danske flåten satte kursen mot Flekkerøy utenfor Kristiansand hvor de ankom 5. mai 1644. Nå var flåten supplert med ytterligere fem skip. Fire skip ble sent til ulike strategiske steder, mens hovedstyrken på ni skip seilte sørover for å møte en nederlandsk flåte som var hyret av svensken. Så treffer de på den hollandske flåtestyrken og det blir et blodbad i slaget i Lister Dyb 16. mai 1644. To dager deretter bestemmer kongen seg for å dra til Flekkerøy for å proviantere. Det ble et nytt slag ved Lister Dyb 25. mai 1644, men nå klarte den nederlandske hjelpeflåten å komme seg forbi Pros Mund og tilbake til Vlissingen i Nederlandene uten større tap. Kong Christian IV dro igjen til Flekkerøy for å proviantere, samtidig som han gjennomførte krigsrett mot de kapteinene som hadde forsømt sin plikt under siste del av slaget ved Lister Dyb 25. mai. Kongen omorganiserte sin flåte med tanke på et tredje angrep, og han rådde nå over 17 skip. Men ved Lister Dyb var det ingen fiender å kjempe mot, så han dro på nytt tilbake til Flekkerøy for å proviantere, og deretter la han kursen mot København, hvor han ankom 22. mai. Nå fikk han samlet hele flåten, for nå ville han møte den svenske flåten.

Hva som hendte under slaget
---------------------------

1. juni hadde den svenske flåten forlatt Dalarö under Klas Flemings kommando. Flåten bestod av 43 sterke skip. Den 30. juni 1644 lå mesteparten av den svenske flåten for anker utenfor Femerns nordligste punkt. Klokken 9 om morgenen kom den danske flåten med sine 40 skip og hadde god vind. Dette var første gang siden sjuårskrigen at de to landene skulle få måle krefter i en større kamp. Admiral Fleming gjorde flåten klar til å seile, men forsøkte først å finne ut hva den danske flåten ville gjøre. Klokken 12 satte den svenske flåten kurs mot vest.

Etter hvert kom den svenske flåten forbi Femerns nordlige punkt, og da presset Fleming flåten mellom Femern og en sandgrunne som lå vest for øya. Danskene turde ikke gå så nær land, men la seg i stedet i le utenfor grunnen. Ved denne dristige manøveren kom Fleming i ly av den danske flåten, og han kunne gjøre seg klar til første angrep. Vinden var gunstig for svenskene og admiral Fleming gjennomførte tre nye angrep. Etter det fjerde angrepet opphørte stridighetene, siden det ble mørkt..

Den danske flåten ankret opp på østsiden av Femern for å reparere skader på skipene. Den svenske flåten dro til Kielfjorden for å reparere skipene. Tapene i denne striden var ubetydelige i forhold til de som døde under den nordiske sjuårskrigen. Ca 200 menn ble drept og såret på dansk side, mens omtrent 100 ble drept og såret på svensk side. Ingen skip ble tatt til fange og heller ingen fanger.

Chistian IV oppholdt seg på sitt flaggskip «Trefoldigheden» og ble truffet av en granatsplint. Han falt over ende og blødde mye, og man trodde han var død. Likevel reiste han seg etter en kort stund og bad soldatene fortsette kampen, selv om han hadde mistet synet på det høyre øyet. Den ene danske nasjonalsangen «Kong Christian stod ved højen mast», også kalt «kongesangen», refererer til denne kampen. Kongens opptreden i kampen var tross alt av underordnet betydning.

Resultat
--------

Det ble ikke noe avgjørende resultat etter stridighetene. Men den danske flåten lykkes med å sperre den svenske flåten inne i Kielfjorden. Dette varte i en hel måned, men 1. august klarte admiral Carl Gustaf Wrangel å smette ut i Østersjøen. Den danske admiralen Peder Galt fikk skylden for dette og ble dømt til døden. Det danske riksrådet benådet ham, men kongen ville ikke la ham slippe unna så lett og han ble henrettet.

Skip som deltok i slaget
------------------------

### Fra Danmark

**Første eskadre:**  

Patientia 48 (flaggskip)  

Oldenborg 42  

Stormar 32  

Fides 28  

Svan 26  

Prins Christian (handelsfartøy)  

Lam 16  

Havhest 14  

Jomfrusvend 6  

Ørn 4  

**Andre eskadre:**  

Tre Løver 46  

Lindorm 38  

Kronet Fisk 20  

Emanuel (handelsfartøy)  

Forgyldte Stokfisk (handelsfartøy)  

S. Jacob (handelsfartøy)  

S. Peter (handelsfartøy)  

Hvide Bjørn 14  

Sorte Bjørn 14  

Postillion 14  

**Tredje eskadre:**  

Trefoldigheden 48 (flaggskip)  

Pelican 36  

Graa Ulv 30  

Norske Løve 30  

Neptunus 28  

Sorte Rytter 24  

Tvende Løver 22  

Josua (handelsfartøy)  

Hollandske Fregat 12  

Højenhald 8  

**Fjerde eskadre:**  

St Sophia 40 (flaggskip)  

Tre Kroner 30  

Delmenhorst 28  

Nelleblad 24  

Røte Gans (handelsfartøy)  

Unge Ulv (handelsfartøy)  

Markat 16  

Gak Med 12  

Samsons Gallej 9  

Flyvende Hjort 8  

De danske handelsskipene var i snitt væpnet med 20 kanoner på hvert fartøy.

### Fra Sverige

**Avantgarde:**  

Scepter 58 (flaggskip)  

Drake 40  

Göteborg 36  

Leopard 36  

Rafael 36  

Jupiter 34  

Regina 34 (Abraham Duquesne)  

Smålands Lejon 32  

Katta 22  

Tiger 18  

Måne 16  

2 brennere

**Center:**  

Krona 68 (flaggskip)  

Nyckel 34  

Stockholm 34  

Samson 32  

Apollo 26  

Merkurius 26  

Salvator 26  

Vestervik 26  

Vestgöta Lejon 26  

Rekompens 22  

Svan 22  

St Jakob 12  

2 brennere

**Arriärgarde:**  

Göta Ark 72 (flaggskip)  

Svärd 32  

Mars 30  

Andromeda 26  

Jägare 26  

Vesterviks Fortuna 24  

Akilles 22  

Enhorn 18  

Falk 18  

Gamla Fortuna 18  

Papegoja 12  

3 brennere

De sju brennerne var *Meerman*, *Caritas*, *Meerweib*, *Bona*, *Jungru*, *St Mikael* og en annen.

Kilder
------

* Nordisk familjebok, 1904–1926.
* R. C. Anderson: *Naval wars in the Baltic 1559-1850*, London (1910)
* Chr. Bruun: *Slaget paa Kolberger Heide*, Kjøbenhavn (1879)

Portal: Danmark