Gilbert og Sullivans komiske opera *Mikadoen* har et stort innslag av bokstavrim:  
"To **s**it in **s**olemn **s**ilence in a **d**ull, **d**ark **d**ock,  
In a **p**estilential **p**rison, with a **l**ife**l**ong **l**ock,  
Awaiting the **s**en**s**ation of a **sh**ort, **sh**arp **sh**ock,  
From a **ch**eap and **ch**ippy **ch**opper on a **b**ig **b**lack **b**lock!"
**Allitterasjon** eller **bokstavrim** betegner i metrikken trykksterke ord på rad som begynner med samme konsonant («rubb og rake»), samme konsonantkombinasjon («fri og frank») eller ulike vokaler («åt Jotunheimen ók Odins son»). Allitterasjon er en form for rim særlig kjent fra skaldekvad, og kalles da stavrim.

Forekomst og eksempler
----------------------

Historisk kjennes bokstavrim kjennes helt fra urnordisk som i innskriften på Strømsbrynet fra tidlig 600-tall: *wate hali hino horna* (= væte skal brynet hornet, dvs «hornet (som brynet ble båret i) skal væte brynesteinen»). Det er et nordisk stildrag felles for lærd og folkelig stil, for prosa og poesi, og eldre enn bokstavskrift. Aller mest utbredt var allitterasjon i lovspråket som holdepunkt for hukommelsen: *acr oc eng*/«åker og eng»; *engum manne til meins*/«ingen mann til mén»; *til fjallz sem til fioru*.

Allitterasjon brukes også i et utall dagligdagse vendinger, for eksempel «fri og frank», «folk og fe», «fjell og fjord», «over stokk og stein», «en stakket stund», «langt om lenge», «tull og tøys», «hull i hodet», «ve og vel», «takt og tone», «fra sans og samling», «på den grønne gren», «rubb og rake», «i nattens mulm og mørke», «spinke og spare», «styre og stell», «til spott og spe», «med brask og bram», «løs og ledig», «bastet og bundet», «synd og skam», «i storm og stille», «bulder og brak», «i stumper og stykker», i «stor stil», «himmel og hav», «vær og vind», «pomp og prakt», «mellom bakker og berg», «en sjel og en skjorte», «på nære nippet», «på flyende flekken», «på hengende håret», «smitt og smule», «hui og hast», «rett og riktig», «list og lempe», «ta fornuften fangen», det «lakker og lir».

Personnavn
----------

Allitterasjon ble også praktisert i indoeuropeernes toleddete personnavn. På Istaby-runesteinen fra Blekinge kan man lese at steinen ble reist av *hathuwulafaR haeruwulafiR*, det vil si av «Hathulv, sønn av Hiorulv», der altså både far og sønn har navn med leddet *-wulafaR* (-ulv) i seg. Stavelsen *hath-* stammer fra indoeuropeisk *\*katu* (= kamp) og utgjør første ledd i gælisk *Caturix* og norrønt *Hathulv*.

Et dominerende prinsipp ved germansk navngivning var skikken med at barnet fikk det ene leddet av farens (sjeldnere en annen slektnings) navn. Tacitus navngir to brødre, to høvdinger av cherusker-stammen, *Inguiomerus* og *Segimerus*, der det felles etterleddet opplagt stammer fra farens navn. Leddet *segi-* stammer fra indoeuropeisk *\*segho-* (= seier), og gjenkjennes i oldindisk *Saha-jah*, gælisk *Segovesus*, og som leddet *Sig-* i norske navn som *Sigbjørn* og *Sigrid*. Samme alliterasjon ser vi i runesteinen fra Snoldelev, som er reist for *Gunwald*, sønn av *Roald*. (*Roald* tilsvarer det høytyske *Hrodowald*, men i norrøne språk forsvant w'en tidlig fra navnet.)

På Bornholm finner man likeså Bodilsker-runesteinene, der *Alvkil* og *Thorkil* reiste stein etter «*Økil/Øthkil*, far sin», mens på en annen runestein Frøybjørn var sønn av Asbjørn.

*Hildebrandslied*, nedskrevet på 830-tallet, handler om Hadubrand, sønn av Hildebrand, sønn av Heribrand.

Referanser
----------

1. ↑  Wren, Gayden (2006). *A Most Ingenious Paradox: The Art of Gilbert and Sullivan*. Oxford University Press. s. 168. ISBN 9780195301724. Besøkt 26. oktober 2014.
2. ↑  *The Mikado* libretto, p. 16, Oliver Ditson Company
3. ↑  Bokstavrim
4. ↑  Magerøy, Hallvard: «skaldediktning» i *Store norske leksikon* på snl.no. Hentet 9. desember 2021 fra
5. ↑  Vemund Skard: *Norsk språkhistorie*, bind 1 (s. 31), Universitetsforlaget 1973, ISBN 82-00-02287-0
6. ↑  Vemund Skard: *Norsk språkhistorie*, bind 1 (s. 111),
7. ↑  The Istaby Stone
8. ↑  Kristian Hald: *Personnavne i Danmark - oldtiden* (s. 14-15), Dansk historisk fællesforenings håndbøger, København 1974
9. ↑  Kristian Hald: *Personnavne i Danmark - oldtiden* (s. 14-15)
10. ↑  Runer på Bodilsker-stein, Bornholm
11. ↑  «Møllegårdsstenen, Bornholm». Arkivert fra originalen 9. desember 2021. Besøkt 9. desember 2021.
12. ↑  *Hildebrandslied*

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |