recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
«Rust» har flere betydninger.
Rustangrepet jernbjelke
**Rust** er en dagligdags betegnelse for oksidasjon. Oksidering av metaller kalles korrosjon, prosessen fører til kjemiske forbindelser av jern (Fe) og oksygen (O). Alt etter sammensetning kan fargen være gulaktig, rødlig, brunlig og over mot svart.

Rust er et en utfordring i mange forbindelser hvor man bruker jern eller jernholdige materialer til diverse konstruksjoner.
I visse metallsammensetninger dannes en metall- og oksygenforbindelse som forhindrer oksygenet i å nå lenger inn i materialet, for eksempel i rustfritt stål og cortenstål. Normalt vil rusten få materiale til å løsne seg i flak, så emnet hele tiden svekkes etterhvert som oksygenet trenger lenger og lenger inn. Til slutt dannes hull (gjennomtæring), eller emnet knekker.

I oppvaskmaskiner ses ofte rustpletter på ellers rustfrie gjenstander. Kan skyldes dårlig legering, eller jern (Fe) i små partikler som setter seg fast på utsiden eller at løse ikke-rustfrie splinter er løsnet fra andre ting i maskinen og tilfeldig lander på den rustfrie delen. Herfra kan rusten så spre seg, men da som dekningskorrosjon (tæring).

Rust forebygges ofte ved galvanisering eller varmeforsinking. Alternativt rustbeskyttes det løpende med oljebaserte produkter, særlig på biler. Rust kan enkelt omdannes til magnetitt (som ikke ruster) ved å påføre kjemisk syrebaserte produkter. Oftest blir denne metoden brukt på skip, men blir også stadig mer utbredt i bilbransjen grunnet større antall produsenter som produserer i større kvantum med lavere kostnader.

Tilsvarende kjemiske forbindelser dannes med andre metaller, f.eks. sølv som oksiderer og blir svart eller kobber som irrer (karakteristisk grønn farge).

Se også
-------

* Jernoksider

Eksterne lenker
---------------

* Hvordan fjerne og forebygge overflaterust på rustfritt stål?

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND
 |
**Kåre Nøstvold** (født 8. oktober 1919 i Leksvik, død 10. april 1981 i Frosta) var en norsk offiser med fenriks grad, motstandsmann, etterretningsagent for forsvaret av Norge under den annen verdenskrig.

Bakgrunn
--------

Nøstvold ble tidlig engasjert i motstandskampen i Norge under den annen verdenskrig. Han flyktet over til Sverige og reiste senere over til England der han fikk sin utdannelse som telegrafist.

I 1943 ble han, sammen med Arnfinn Grande, sluppet i fallskjerm over Austdalen mot Storfjellet i Åfjord på Fosenhalvøya. Deres hovedoppgave var utplassering av en radiosender på Fosen for overvåkning av de tyske interessene i Trøndelag, med direkte rapporteringer til Storbritannia under navnet til radiostasjonen CANOPUS.

Andre verdenskrig
-----------------

Nøstvold er mest kjent for sabotasjen mot ubåtbunkerne Dora 1 og 2 på Nyhavna i Trondheim i 1943. Han rapporterte direkte til London om åpningen av bunkeren. Tiltak ble satt i verk den 24. juli 1943 da 41 britiske B-17 F fly bombet Trondheim med Nyhavna som mål. Luftangrepet varte i 45 minutter med sterkt luftvernskyts fra tyske stillinger rundt omkring i Trondheimsdistriktet. Angrepet resulterte i at 42 tyske soldater ble drept og at 8 nordmenn omkom.

Da Nøstvold og Grande mistet slippet fra flyet fra Storbritannia, ble det gått manngard på Fosenhalvøya for å finne det. Senere ble droppet funnet, men med uheldig og negativ kontakt klarte angiveren Karl Ludvig Adding å bringe senderen til Trondheim fra Leksvik med båt. Med sine kontakter i Gestapo i Trondheim kom han i kontakt med Gemmecke og Gerhard Flesch. De sørget for radiosenderen kunne sende telegram til London via Nøstvold.

Senere fikk Nøstvold advarsler fra London-etterretningen om at hjemmefrontlederen Adding ikke tilhørte norsk etterretning og om at han måtte være forsiktig. Dette resulterte i at kontakten opphørte.

Nøstvold hadde en svært aktiv rolle i motstandskampen i Trøndelag under den annen verdenskrig. Dette resulterte i at han hadde virksomhet flere steder.

Utmerkelser
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Utmerkelser

|  |  |
| --- | --- |
| St. Olavsmedaljen med ekegren | King's Medal for Courage in the Cause of Freedom |

 |

Nøstvold ble tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren. Av britene ble han hedret med King's Medal for Courage in the Cause of Freedom.

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Kåre Nøstvold, (08.oktober 1919 - 10.april 1981).»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl Dreyer, 1995, s. 202.
3. ↑  «Ordensutdeling i den britiske ambassade», *Aftenposten* morgennummeret 16. januar 1948, s. 3.

Litteratur
----------

* Øksendal, Asbjørn: *Lurøy-affæren – Operasjon Oleander : Gestapo i Trondheim og Leksvik-affæren 1942-44*, 1989 ISBN 9788270050239

Kilder
------

* Hovedfagsoppgave om luftmakten i Norge under andre verdenskrig
* Steinhytta til Kåre Nøstvold

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |

Portal: Andre verdenskrig
Møhlenpris skole
**Kaspar Fredrik Hassel** (født 6. november 1877 i Roan, død 9. april 1962 i Bergen) var en norsk arkitekt og seiler. Som seiler deltok han i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Arkitekt
--------

Hassel ble tilsatt som byarkitekt Bergen i 1924. Han hadde da bak seg byggingen av Rothaugen skole (1911), Møhlenpris skole (1912), Nygård skole (1918), Rothaugen-komplekset (boliger) (1920) og Sydneshaugen skole (1921).

Han tegnet videre Ny-Krohnborg skole (1924) og Fridalen skole (1934), foruten Neevengården sykehus (1912) (nå del av Sandviken sykehus), Slaktehuset («Bergens kommunale Slagtehus- og Kvægtorvanlæg», Sjøgaten 75c, 1919), samt flere av bygningene ved Haukeland sykehus.

Hans skoler ble lagt merke til som eksempler på god utforming etter den tids standard. Alle står fortsatt, men enkelte er gått i forfall – mest på grunn av for lite vedlikeholdsarbeide.

Seiler
------

Hassel ble olympisk mester i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han vant sammen med Arthur Allers, Martin Borthen, Johan Friele, Egill Reimers, Christen Wiese, Erik Ørvig, Olaf Ørvig og Thor Ørvig olympisk gull i klassen *12 meter type 1919* med den norske båten «Heira II». Det var kun en båt i denne klassen.

### OL-medaljer

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Gull **Gull** i seiling, 12-metersklassen type 1919

Referanser
----------

1. ↑   Norsk kunstnerleksikon, oppført som Kaspar Frederik Hassel, Norsk kunstnerleksikon ID Kaspar\_Frederik\_Hassel, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, oppført som Kaspar Frederik Hassel, KulturNav-ID 7276ac72-c661-4e39-b29f-f358ebcd3dc7, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kaspar Hassel – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Kaspar Hassel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Kaspar Hassel – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Prabook **·** KulturNav
 |
«Skorpa» har flere betydninger.

**Skorpa** er en øy i Kristiansund i Møre og Romsdal. Tidligere trodde man at Skorpa var større enn Innlandet; noe den ikke er. Innlandet er 65 dekar større. Øya er 0,665 km² stor, men kun 0,06 km² er bebygget areal, slik at resten er nærmest uberørt natur. Bebyggelsen på Skorpa er konsentrert på den delen av øyen som ligger nærmest byen Kristiansund. Navnet Skorpa kommer av røff, grov natur, med få trær og en del åser, fjell og lignende. Det er flere plasser i Norge som har navnet Skorpa. I sørvest har Skorpa veiforbindelse med, Meløya over en steinfylling; som ble anlagt i 1947. Veien går videre over Dunkarsundet til Gomalandet. 
Brua over sundet stod ferdig, i 1939. Den er smal og enveiskjørt. Før denne var det hengebru over sundet.

Landskap og miljø
-----------------

Bebyggelsen på Skorpa sett fra Kystekspressen
Landskapet på Skorpa er myrlendt, med mindre områder av småskog og trær og noen lave åser. Det er rester av gamle enger på tre steder. Øyen har også et naturlig basseng kalt Valan, som ligger imellom flere berg. Vannet i bassenget blir bare byttet ut ved høyvann, dette gjør at vannet får bra temperatur og gjør Valan til en populær badeplass.

Det er noen familienavn som har gått igjen på Skorpa, blant andre Sandvik (eierne av Skorpa) og Visnes (eiere av den gamle og nye Visnesbrygga, som før brannen i 1997 var en klippfiskbrygge, men nå er privat bolig).

Historie
--------

Tidligere har det vært en rimelig stor minkfarm på øyen, den kan man finne rester av i dag. Det har også blitt drevet jordbruk på øyen. Den siste gården ble lagt ned på slutten av 1980-tallet, men låven sto helt til 2005. Det er også funnet spor av det som skal ha vært et steinhus der de laget tran.

Aktuelt i dag
-------------

Store deler av øya ble i 2007 lagt ut for salg angivelig for 20,2 millioner norske kroner. Kristiansundsfirmaene Lønnheim Eiendom og KBBL Prosjekt og Plan kjøpte øya. 

I oktober 2012 ble reguleringsplanen for Skorpa vedtatt i Kristiansund bystyre.

Reguleringen gir adgang til å bygge 370 boliger på den ene siden av øya. 2/3 av øya skal bevares som et friluftsområde og det er stilt strenge krav til utnyttelse og høyder for den kommende bebyggelsen. I utbyggingsavtalen som utbyggerne har med kommunen forutsettes at det bygges to nye broer til Meløya og Skorpa og at vei, vann og øvrig infrastruktur bygges ut i takt med boligutviklingen. Det er forventet at arbeidene med bro og vei starter i 2014 og boligbygging tidlig i 2015.

De første tomtene legges ut for salg høsten 2013.

Referanser
----------

1. ↑  R-260 Skorpa og Meløya - Melding om vedtatt reguleringsplan Arkivert 27. september 2013 hos Wayback Machine. Kristiansund kommune
2. ↑  Utlandet.no Arkivert 3. oktober 2013 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Våningshuset på Rustad gård, i sveitserstil fra 1870-årene. Foto: Kjetil Ree 
Rustad gård. Stabburet til venstre; drengestuen til høyre. Foto: Kjetil Ree 
**Rustad** er en gård i Bydel Østensjø i Oslo. Den har gitt navn til boligområdet Rustad og mye annet i nærmiljøet, som blant annet gatene Rustadsaga og Rustadgrenda, idrettsanlegget Rustadsletta, Rustad Idrettslag og Rustad skole. Gården ligger omtrent midt i mellom Bogerud og Skullerud T-baneholdeplasser, ikke langt fra Skullerud skole. Navnet kommer fra gammelnorsk *Rustadr*, sammensatt av *raud* (rydning) og *stadr* (sted).

Eiendommene tilhørende Rustad gård er langt større enn for de andre gårdene i denne delen av byen, da praktisk talt all skog rundt Nøklevann og Lutvann tilhører Rustad. Dette var av praktiske årsaker, og kommer fra den tiden Nøklevann var drikkevann for Oslo øst, da det var praktisk at kommunen samlet all skog i én eiendom.

Som de fleste andre gårder i bydelen er Rustad en gammel gård, selv om man ikke vet helt sikkert når den ble ryddet. Den var i kirkens eie i middelalderen, men ble overtatt av kongen etter reformasjonen. Etter at gården den neste tiden ble drevet av lokale forpaktere ble den kjøpt av Laurits Rustad i 1663. 

Fra postvesenet ble opprettet på midten av 1600-tallet var Rustad en såkalt postgård, med ansvar for å kjøre post fra Kristiania til Prinsdal. På denne tiden hørte ødegårdene Jørgensrud og Bremserud til Rustad, og oppsitterne her måtte også hjelpe til. 

I 1750 kom Rustad i den rike Kristianiaborgeren Peder Cudrios eie. Cudrio eide også mange andre gårder i Aker, men etter at han døde i 1765 overtok enken Karen Hofgaard forretningen. Hofgaard sies å ha vært en dyktig forretningskvinne, og tjente en formue på trelasthandel. Hun var blant annet ansvarlig for opprettelsen av plankeveien gjennom Østmarka fra Enebakk til Kristiania.

I 1867 ble Thomas J. Heftye eier av Rustad og plassene tilhørende gården. Stabburet ved Rustad har derfor «T.J.H» skrevet inn i vindfløyen, og regnes av mange som et av de fineste stabburene som fortsatt er bevart fra de gamle Akergårdene. Hefye var nok lite interessert i gårdsdrift, og skaffet seg Rustad og gårdens eiendommer for å bygge ut landstedet sitt Sarabråten (det tidligere Jørgensrud). I forbindelse med at Nøklevann ble gjort om til kommunalt drikkevann ble imidlertid Heftye tvunget til å selge eiendommene til Aker kommune i 1897.

Fra 1916 var det igjen gårdsdrift ved Rustad, spesielt melkeproduksjon. Melken ble levert til Oppsal, Abildsø og Bekkelaget, som allerede i mellomkrigstiden hadde fått villabebyggelse. Melkekjøringen fortsatte helt til etterkrigstiden, da blokkbebyggelsen rundt gården kom og fjøset og stallen måtte rives.

Kilder
------

* Ekanger, K.; Helle, E.; Kveim , A; Selgård, G (2000). *– Bøler er stedet*. Oslo: Bydel Bøler. s. 47-49. ISBN 82-995666-0-6. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

Eksterne lenker
---------------

* «Rustad gård». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
*Se pekerside for flere personer med navnet Kåre Berg.*
**Kåre Olav Berg** (født 9. april 1944 i Dalsbygda i Hedmark, død 24. februar 2007 samme sted) var en norsk kombinertløper som representerte IL Nansen.

Han deltok i OL i Grenoble i 1968 og i Sapporo i 1972, og ble henholdsvis nummer 28 og nummer 8. Han vant blant annet kombinert i Svenska Skidspelen i 1969 og Lahtisspelen i 1970. Han tok NM-gull i 1969, 1970, 1971 og 1972, og bronsemedalje i 1968. Han mottok kongepokalen i 1970 og 1971.

I tillegg til karrieren som kombinertløper, var han også keeper på IL Nansens fotballag.

Referanser
----------

1. ↑   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Orklahopp: NM ski nordiske grener Arkivert 3. oktober 2018 hos Wayback Machine.
* Svenska Skidspelen: Pristagare i Svenska Skidspelen Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine.
* Dalsbygda.no

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kåre Olav Berg – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Kåre Olav Berg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
«Skorpa» har flere betydninger.

Kart over verneområdene på Svalbard, hvor fuglereservatet er oransje sirkel nr 15.
**Skorpa fuglereservat** er et naturreservat som omfatter øya Skorpa og de mindre øyene vest for Harpunodden, vest for Danskøya, en del av Albert I Land på Spitsbergen på Svalbard. Reservatet ble opprettet ved kongelig resolusjon 1. juni 1973. Skorpa fuglereservat er sammen med Moseøya fuglereservat og Guissezholmen fuglereservat de tre fuglereservatene i Nordvest-Spitsbergen nasjonalpark, hvor Moseøya ligger like ved Skorpa.

Kart over Albert I Land med Skorpa vest for Danskøya. Fuglereservatene angitt med oransje skrift.
Formålet med fredningen er å sikre et viktig hekke- og oppholdsområde for fugl, spesielt ærfugl og gjess. I tiden 15. mai – 15. august er all ferdsel, inkludert ferdsel på sjøen 300 meter fra land og landing med luftfartøy, forbudt i fuglereservatet.

Man skal holde lang avstand fra fuglereservatene i hekketiden for å unngå at fugleforeldre blir skremt bort og rovfugl eller fjellrev tar eggene. Fuglene kan forstyrres selv på flere hundre meters hold.

Se også
-------

* Verneområder på Svalbard

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Nationally designated areas (CDDA)*, Wikidata Q1116062,
2. ↑  *Verneområdene på Svalbard*, brosjyre fra Direktoratet for naturforvaltning, side 11. ISBN 978-82-7072-779-7

| * v
* d
* r
Verneområder på Svalbard |
| --- |
| *Områdene er definert ved Svalbardmiljøloven* |
| Fuglereservater | 
* Blomstrandhamna
* Boheman
* Dunøyane
* Forlandsøyane
* Guissezholmen
* Gåsøyane
* Hermansenøya
* Isøyane
* Kapp Linné
* Kongsfjorden
* Moseøya
* Olsholmen
* Plankeholmane
* Skorpa
* Sørkapp

 |
| Naturreservater | 
* Bjørnøya
* Hopen
* Moffen
* Nordaust-Svalbard
* Ossian Sars
* Søraust-Svalbard

 |
| Nasjonalparker | 
* Forlandet
* Indre Wijdefjorden
* Nordenskiöld Land
* Nordvest-Spitsbergen
* Nordre Isfjorden
* Sassen-Bünsow Land
* Sør-Spitsbergen

 |
| Andre | 
* Festningen geotopvernområde

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase **·** Norsk polarinstitutt
 |
***Pretty Mrs. Smith*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Hobart Bosworth.

Handling
--------

Drucilla gifter seg med en misjonær, Ferdinand Smith, og reiser sammen med ham til Afrika. Men her viser livet seg å være alt annet enn lykkelig. Hun blir nektet fornøyelsene som de fleste unge kvinner på hennes alder gleder seg over, og tåler ektemannens kalde væremåter så lenge som mulig. Men snart forlater ham, og returnerer til Amerika. Der besøker hun sin tidligere skole-venninne, Letitia Proudfoot.

Der møter hun også en poet, Forrest Smith, hvis oppmerksomhet er velkommen etter den fjerne Ferdinand. Et vennskap oppstår mellom dem, som snart utvikler seg til kjærlighet. Når de får nyheten om at Ferdinand har gått tapt på sjøen, gifter hun og poeten seg. Men Forrest er ingen særlig flink forsørger, og økonomien deres er veldig stram. En dag forsvinner Forrest, og etterlater seg et avskjedsbrev festet til frakken hans - som blir oppdaget ved kanten av havet. Fri enda en gang, opplever Drucilla for første gang å bli virkelig forelsket - denne gangen i den mer velstående Frank Smith.

Men så viser det seg Ferdinand aldri hadde gått tapt på sjøen likevel. Forrest hadde heller ikke begått selvmord, slik alle sammen først hadde trodd.. Men begge to ønsker snart å bli gjenforent med deres kone. Umiddelbart legger de ut på leting etter henne, og møtes til slutt ved det samme hotellet. Dt kommer også Frank. Drucilla blir derfor nødt til å velge hvilken av ektemennene hun egentlig ønsker å tilbringe resten av livet sammen med. I tillegg risikerer å hun å bli anklaget for bigami. Noe som er strengt ulovlig.

Rolleliste
----------

* Fritzi Scheff som den vakre Mrs. Drucilla Smith.
* Louis Bennison som Ferdinand.
* Forrest Stanley som Forrest.
* Owen Moore som Frank.
* Lela Bliss som Letitia Proudfoot.

Referanser
----------

1. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*
2. ↑  PRETTY MRS. SMITH

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pretty Mrs. Smith* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Pretty Mrs. Smith* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Pretty Mrs. Smith* på American Film Institute Rediger på Wikidata
To mugger med sangria
**Sangria** (av spansk *sangre*, som betyr blod) er en type alkoholholdig drikk som oppsto i Spania og Portugal.

Sangria er en blanding av vin, vanligvis rødvin, og frukt, og gjerne et søtningsmiddel. Den kan også lages med basis i både hvitvin, rosévin og musserende vin (typisk cava). Dersom drikken lages av hvitvin kalles den gjerne *hvit sangria*. Eventuelle andre ingredienser kan også høre med. Det fins mange forskjellige typer og oppskrifter. Sangria blir vanligvis servert om sommeren som en kald drikk, som oftest med isbiter i. I Sør-Spania kalles drikken gjerne *tinto de verano*, som betyr «sommer-rød(vin)».

Referanser
----------

1. ↑  «EU: True Sangria Wine Comes From Spain, Portugal». The New York Times. 14. januar 2014. Besøkt 20. juli 2014.
2. 1 2  Rochelle Bilow (2015) How Not to Screw Up Sangria, So You Can Make Fruit & Booze Magic at Home. bon appétit, June 17, 2015. Besølt 2021-07-22
3. ↑  Alia, Carmen Tía (20. juli 2021). «Cómo hacer un buen tinto de verano en casa: la receta básica del combinado veraniego más refrescante». *Directo al Paladar* **(spansk)**. Besøkt 24. mars 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas
 |
Rust, oppkalt etter den tyske tenåringen Mathias Rust som landet på Den røde plass

**Rust** er et spillested og nattklubb på Nørrebro i København, hvor det avholdes både tradisjonelle konserter og clubbing med elektronisk musikk.

Historie
--------

Rust (opprinnelig Kafé Rust) var fra juli 1989 kampanjecafé og festlokale for Next Stop-bevegelsen, en av de protestbevegelser som oppstod mot slutten av den kalde krigen. Caféen ble oppkalt etter tyskeren Mathias Rust som i 1987 landet på Den Røde Plass i Moskva i et Cessna 172 sportsfly.

Mot slutten av 1989 besluttet en mindre gruppe aktivister å omdanne stedet til regulær bar og spillested. Etter en mindre oppussing gjenåpnet Rust i februar 1990 som et samlingssted for den københavnske undergrunnsmusikk. I 1991 ble Rust bygget om og fikk status som selvstyrende arbeidstiltaksprosjekt med ansatte på lønnstilskudd. Etter klager fra lokale konkurrenter over konkurransevridning ble 
arbeidstiltaksprosjektet stanset i 1992, og siden da har Rust fungert på kommersielle betingelser.

### Livested

Rust har en solid tradisjon som spillested. Rufus Wainwright, Bloc Party, Howie B, Stereo MC's, Blue Foundation og mange andre danske og utenlandske artister har stått på Rusts scene. Rusts live-scene presenterer primært navn innen indierock og -pop, hiphop og electronica. 

### Nattklubb

Justice, 2manydjs, Hotel Costes, MSTRKRFT, Digitalism, Booka Shade, Moby, Groove Armada og Trentemøller.
Felles for dem alle er at de har stått bak DJ-pulten på Rust siden gjenåpningen i 2008. Nattklubben har opplevelser på alle tre etasjer. Cocktails i Livingroom. DJ's og nattkonserter på Mainfloor. Hiphop, dubstep, reggae, soul og funk i Bassment samt tilbakelent stemning i Upstairsbaren og røkerommet.

Klubben har som den eneste klubb i Danmark presentert en stjernerekke av hiphop-navn som Jazzy Jeff, DJ Premier, La Coka Nostra, Afrika Bambataataa og D.I.T.C. Fredager og lørdager suppleres lokale og internationale DJ-navn med nattkonserter på Rusts scene.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Rust (music venue), Copenhagen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
 (dansk)
* Rust på Alt om København (dansk)
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Russlands flagg Russland |
| Langrenn/skiskyting |
| Paralympics |
| Gull | 2014 Russlands flagg Sotsji | Langrenn, 20 km |
| Gull | 2014 Russlands flagg Sotsji | Langrenn, 4x2,5 km |
| Sølv | 2014 Russlands flagg Sotsji | Langrenn, sprint |
| Para-VM |
| Gull | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Langrenn, 4x2,5 km  |
| Sølv | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Langrenn, 10 km  |
| Sølv | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Langrenn, 20 km  |
| Bronse | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Langrenn, sprint  |

**Rusjan Rustjemovitsj Minnegulov** (russisk: Рушан Рустемович Миннегулов, født 27. november 1992 i Bogatyje Saby i Tatarstan) er en russisk funksjonshemmet skiskytter og langrennsløper. Han har VM-gull fra 2013, og to gullmedaljer ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji som fremste internasjonale meritter. 

Han begynte med langrenn i 2007, og debuterte internasjonalt ved verdenscupen i 2009. Han konkurrerer i klassen LW8 for stående utøvere. Han mistet høyre hånd i en bilulykke i 2005.

Karriere
--------

Minnegulov representerte Russland ved de paralympiske vinterlekene 2010 i Vancouver, der han deltok i både langrenn og skiskyting. I langrenn fikk han 5.-plass på 20 km fristil som beste plassering. Han kom på 8.-plass på 10 km klassisk, og på 15.-plass på sprinten. I skiskyting kom han op 17.-plass på både 12,5 km og 3 km jaktstart. 

Ved VM for funksjonshemmede 2011 kom han på 4.-plass på langrennssprinten og 10 km langrenn, og 6.-plass på 20 km. I skiskyting kom han på 11 km på jaktstarten, og 16.-plass på 7,5 km, mens han stilte ikke til start på 12,5 km. I 2013 deltok han igjen ved VM for funksjonshemmede, der han deltok bare i langrenn. Her deltok han på det russiske stafettlaget som vant 4 x 2,5 km i åpen klasse. Individuelt kom han på 2.-plass på både 10 km og 20 km, og han kom på 3.-plass på sprinten. 

Ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji vant han 20 km klassisk og 4 x 2,5 km stafett, åpen klasse. Han fikk sølv i langrennssprinten, og kom på 4.-plass på 10 km fri teknikk.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos Paralympics 2014 Arkivert 26. april 2014 hos Wayback Machine.
* Profil hos IPC Arkivert 27. april 2014 hos Wayback Machine. (biografi og resultater)
**Blini** (russisk: блин, *blin*, flertall блины, *bliny*) er russiske pannekaker med lange tradisjoner. 

«Blinier er et symbol på sol, vakre dager, gode avlinger, lykkelige ekteskap og sunne barn», skrev den russiske forfatteren Aleksandr Kuprin. Blinier symboliserer solen, og representerer en veldig viktig del av festivalen, som betyr, at den lange vinteren er over: «Maslenitsa», *pannekakeuken*.

Blinier skiller seg fra vanlige norske pannekaker ved at de heves med gjær. Skal man lage ekte blinier skal det være bokhvete i røren, og da får du blinier som er ganske grove. Vil du ha en finere versjon, kan du bytte ut litt av bokhvetemelet med vanlig hvetemel. Uten hvetemel er retten glutenfri, men deigen er vanskeligere å få smidig.

Tradisjonelt serveres de med rogn og smetana (tradisjonelt meieriprodukt som minner om crème fraîche) – rømme er et like godt alternativ, men her er det kun fantasien og smaksløkene som setter begrensningene.

Bilder
------

* Blinier servert med kaviar og smetana.Blinier servert med kaviar og smetana.
* Blini, servert med kaviar på smetana, salt, pepper og ruccolaBlini, servert med kaviar på smetana, salt, pepper og ruccola
* Blini, smetana, kaviar og rå rødløk.Blini, smetana, kaviar og rå rødløk.

Eksterne lenker
---------------

* Oppskrift
* Video hos YouTube

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** TasteAtlas **·** TasteAtlas **·** LCCN
 |
**Steingrim H. Haukjem** (født 1897, død 1968) var den fremste spelemannen fra Numedal i sin tid.

Haukjem vokste opp på garden Haukjem i Veggli i Rollag kommune, og kom til å føre videre tradisjonen etter spelemannen Pål Løyntnantsdreng, også fra Veggli. Han møtte også, og utvekslet spill med spelemenn fra Hovin og Tinn, og tok opp i seg mye spell etter Knut Dale. Som tømmerkjører var han ofte over i Krødsherad, og møtte Truls Ørpen, som skrev ned mange slåtter etter ham.

Spillestilen til Steingrim Haukjem var lyrisk, med mye avansert fingerbruk, og mange blåtoner. Stilen ble best videreført av spelemannen Sigurd Frogner fra Rollag, datteren hans, Synne Frogner, og Bård Vegard Bjørhusdal, alle fra Numedal.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no, oppført som Steingrim H. Haukjem[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Steingrim H. Haukjem, (13.september 1897 - 08.juni 1968).»[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Drammens Tidende, side(r) 12, type referanse nekrolog, urn.nb.no, utgitt 13. juni 1968[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |
**Portia Lee James DeGeneres** (født 31. januar 1973) er en australsk skuespiller, best kjent for sine roller som advokaten Nelle Porter i TV-serien *Ally McBeal* og Lindsay Bluth Funke i situasjonskomedien *Arrested Development*. Hun er kjent for rollen som Veronica Palmer i komiserien *Better off Ted*.

Skuespillerkarriere
-------------------

Hennes første store rolle var som en ung og lett påvirkelig modell i den australske filmen *Sirens*, som hadde premiere i 1994. Kort tid etter premieren flyttet hun til Los Angeles og hadde gjesteroller i flere TV-programmer før hun fikk en rolle i filmen *Scream 2*. Hun fikk internasjonal oppmerksomhet som en av de sentrale skuespillerne i TV-serien *Ally McBeal* i 1998, der hun spilte advokaten «Nelle Porter». Hun medvirket i serien helt til den ble innstilt i 2002. 

I 2001 spilte hun i *Hvem er Cletis Tout?* sammen med Christian Slater. Mellom 2003 og 2006 spilte de Rossi rollen som Lindsay Bluth Funke på Fox TVs kritikerroste Emmy-vinnende serie Arrested Development.

Bokutgivelse
------------

I 2009 ga hun ut boka *Unberable Lightness*. Boka handler om hennes utvikling av spiseforstyrrelser, hennes møte med modellyrket og Hollywood. Hun skriver også en del om sin usikkerhet knyttet til at hun holdt sin seksuelle legning skjult.

Ekteskap
--------

Portia de Rossi er gift med Ellen DeGeneres. De bor i Beverly Hills, og begge er praktiserende veganere.

Veldedighet
-----------

De Rossi støtter en rekke veldedige organisasjoner inkludert Locks of Love som en gruppe som selger parykker til barn med medisinsk hårtap. Hun har også støttet pengeinnsamlingen for organiasjonen FXB International som er en afrikansk organisasjon som jobber med aids og The Art of Elysium som jobber med dødssyke barn.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Portia de Rossi på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Portia de Rossi i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Portia de Rossi på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Portia de Rossi på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Portia de Rossi på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Portia de Rossi hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Portia de Rossi hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Russland deles inn i tolv **økonomiske regioner**, som er grupper av administrative enheter som har

* felles økonomiske og sosiale mål, og deltagelse i utviklingsprogram
* relativt like økonomiske forutsetninger og potensial
* like klimatologiske, økologiske og geologiske forutsetninger
* lik teknisk utvikling
* likt skattesystem
* relativt lik levestandard

Intet føderasjonssubjekt kan tilhøre mer enn en økonomisk region.

Økonomiske regioner grupperes også i økonomiske soner (såkalte makrosoner). En økonomisk region og dens deler kan tilhøre mer enn en økonomisk sone. Det er Russlands føderale regjering som bestemmer over de økonomiske regionene og sonenes utforming og eksistens.

Inndelingen i økonomiske distrikt skiller seg fra inndelingen i føderale distrikt; den første eksisterer av rene økonomiske og statisktiske grunner, den andre av administrative.

Kart og liste
-------------

De økonomiske regionene fordeler seg som følger:

██ Kaliningrad økonomiske region (Kaliningrad oblast)

██ Den nordvestre økonomiske region

██ Den nordlige økonomiske region

██ Den sentrale økonomiske region

██ Den sentrale svartjordsregion

██ Volga-Vjatka økonomiske region

██ Volga økonomiske region

██ Den nordkaukasiske økonomiske region

██ Ural økonomiske region

██ Den vestsibirske økonomiske region

██ Den østsibirske økonomiske region

██ Den fjernøstlige økonomiske region

Se også
-------

* Russlands føderasjonssubjekter
* Russlands føderale kretser
Narsaq kommune
**Tunulliarfik** (Eriksfjorden) er en fjord i Narsaq kommune, syd i Grønland. 

Fjorden er 60 km lang. Den skjærer gjennom "Ilimaussaq-komplekset", en geologisk interessant fjellkjede, med mange sjeldne mineraler. Bl.a. finnes bergarten "agpaittiske nefelinsyenitter", som bare finnes noen få steder i verden, og rød tugtupite her. 

Ved Tunulliarfik ligger også byen Narsaq, der fjorden bytter navn til Skovfjord.

Navnet Eriksfjord skal fjorden ifølge Eirik Raudes saga ha fått av Eirik Raude, hans boplass Brattahlíð ligger ved denne fjorden; 

*«Han kom i land ved den jøkelen som heter Blåserk. Derfra drog han sørover for å se om det gikk an å bo der. Han var første vinteren på Eiriksøy, omtrent midt i Østre-bygd; våren etter flyttet han til Eiriksfjord og slo seg ned der.» ... «Eirik tok siden Eiriksfjord og bodde i Brattalid.»* 
Tunulliarfik ligger i den gamle norrøne bosettingen Austerbygd.

Referanser
----------

1. ↑  Trine-Lise Knudsen (2003). «Et vell av sjeldne mineraler i Langesundfjorden». Geologisk museum, Universitetet i Oslo. Arkivert fra originalen 19. januar 2005. Besøkt 28.07.2008.
2. ↑  «Geological Guide - South Greenland». Geological Survey of Denmark and Greenland. Besøkt 28.07.2008.
3. ↑  «Eirik Raudes saga». Anne Holtsmark. Arkivert fra originalen 9. mai 2008. Besøkt 25.07.2008.

Kilder
------

* *Gazetteer of Greenland* – Per Ivar Haug, UBiT (Universitetsbiblioteket i Trondheim), august 2005, ISBN 82-7113-114-1

Eksterne lenker
---------------

* Historiske bilder
* Bilde av lovdarite

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
Tunneltelt
**Tunneltelt** er en type telt som er konstruert ved at stenger av aluminium eller glassfiber tres gjennom kanaler i ytterteltet, og holder teltet oppe i en tunnelform. Fordelene med tunneltelt er mye innvendig plass, det er raskt å sette opp og har lav vekt. De tåler mye vind og vær, særlig når de settes opp med kortsiden mot vinden.

En ulempe kan være at de trenger plugger for å stå, og er litt mer utsatt for å miste formen dersom de blir stående lenge uten tilsyn. En vil nok oftere erfare støy fra blafrende teltduk i sterk vind med tunneltelt enn med noen selvstående typer. Likevel er tunneltelt ofte foretrukket av polarekspedisjoner. Telt for vinterbruk har ofte «storm-matter» påsydd rundt kantene for å hindre at snø blåser inn, men ikke alle syns det trenges. De gjør at kravet til god ventilasjon blir enda viktigere. Ved telting i snø er det anbefalt å grave en liten grop i forteltet, det gjør plassen innvendig mye bedre.

Litteratur
----------

* McManners, Hugh: «Valg av telt», i *Overleve under alle himmelstrøk*, Oslo: Teknologisk forlag, 1995, s. 42–43
* Monsen, Lars: *Villmarksboka. En håndbok i friluftsliv*, Oslo: Gyldendal fakta, 1998, s. 68–69
* Ryvarden, Leif: «Turteltet», *Den norske fjellboka*, Oslo: Boksenteret, 1995, s. 114–118

Eksterne lenker
---------------

* Test av tunneltelt: «Fjällgott väderskydd» Arkivert 8. september 2013 hos Wayback Machine. *Utemagasinet*, nr. 4, 2011, s. 74–83 (svensk)
**Vidar Corn Jessen** (født 14. august 1937 i Tromsø, død 24. januar 2013) var en norsk billedkunstner og arkitekt, bosatt i Lillesand. Ved siden av arbeidet som arkitekt, arbeidet han også med collage, akvarell og skulptur som kunstfelt. Han var gift med billedkunstner, forfatter og arkitekt Magdalena Eide Jessen.

Jessen tok diplomeksamen ved Norges tekniske høgskole, arkitektavdelingen, i 1961. Under studiene møtte han Magdalena Eide Jessen fra Tvedestrand, og i 1963 giftet de seg og flyttet til Tromsø. Der opprettet de et eget arkitektkontor, og blant bygningene de designet i denne perioden finner vi Tromsø Baptistkirke (1970) og De Samiske Samlingers museumsbygning i Karasjok (1970-72). Ekteparet Jessen flyttet etter hvert til Sørlandet og bosatte seg i Bliksund ved Lillesand.

Som billedkunstner deltok Jessen på en rekke gruppe-/kollektivutstillinger både i inn- og utland. Han deltok blant annet seks ganger på Sørlandsutstillingen (siste gang i 1970) og på Høstutstillingen i 1974.Vidar Corn Jessen deltok også åtte ganger på Den Nordnorske kunstutstilling (siste gang i 1964). Han er innkjøpt av Norsk kulturråd i 1974, og av Vest-Agder fylkeskommune (1986). Jessen har også hatt verv som utsmykningskonsulent for Norsk kulturråd og hatt styre- og formannsverv ved Grimstad og Christiansands kunstforening.

Vidar Corn Jessen arbeidet som kommunearkitekt i Grimstad kommune på slutten av sitt arbeidsliv, og bidro med å bevare en del av sørlandsbyens egenart. Han designet egne prisbelønte stolper for Hamsunstien, og Groosebekken vandringspark. Han bodde sammen med Magdalena i Bliksund ved Blindleia i Høvåg, Lillesand, var med på å åpne Kassenkanalen ved Kjerkesundet for gjennomfart for småbåter, og designet broen der. Han utarbeidet en bok om Høvåg kirke, hvor han med sin arkitektinnsikt dokumenterte hvordan kirken hadde utviklet seg gjennom årene.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Vidar\_Corn\_Jessen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 8efaa517-d5ce-4df3-8d05-bd07db315f6f, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Vidar Corn Jessen» i *Norsk kunstnerleksikon* Arkivert 9. august 2014 hos Wayback Machine. (besøkt 8. januar 2015).
4. ↑  Gunnarsjaa, Arne: «Minneord: Vidar Corn Jessen» i *Arkitektnytt*, side 40-41, 27. november 2013.
5. ↑  *Arkitekturguide Nord-Norge og Svalbard*: Tromsø Baptistkirke (besøkt 8. januar 2015)
6. ↑  *Arkitekturguide Nord-Norge og Svalbard*: De Samiske Samlinger (besøkt 8. januar 2015)
7. ↑  Minge, Hans Otto (1999): Norske billedkunstnere Agder, s. 96.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** KulturNav
 |
**Tunnelene i Cu Chi** er et system av tunneler, 70 km nordvest for Ho Chi Minh-byen. Tunnelene ble bygget av FNL under Vietnamkrigen, og hovedsakelig benyttet som gjemmesteder og hemmelige passasjer under kamper, samt til å frambringe våpen og andre forsyninger.

Tunnelene ble benyttet som baser for angrepet på byen under Tết-offensiven i 1968 ved slaget om Saigon (datidens navn på Ho Chi Minh-byen).

Konstruksjon
------------

Kommandosenter, brukt blant annet under Tết-offensiven inne i tunnelene
Den opprinnelige lengden var over 200 km, men bare 120 km er bevart. Tunnelene inneholdt sykehus, kjøkken, soverom, møterom og arsenaler.

Tunnelene er mellom 0,5 og en meter brede, slik at en person kan passere. Jordlaget over tunnelene er mellom 3 til 4 meter, og tåler vekten av en 50 tonns stridsvogn og bombardement av lettere artilleri og bomber.

Livet i tunnelene
-----------------

Angrep på tunnelene
-------------------

I dag
-----

I dag er tunnelene en turistattraksjon. Noen av tunnelene er senere gjort brede for dagens turister. Besøk i tunnelene gir en større forståelse av hvordan krigen artet seg og kunne holde på så lenge.

Litteratur
----------

* «No Need For Heroes», intervju med den australske kapteinen Sandy MacGregor som oppdaget og angrep tunnelene
* *The Tunnels of Cu Chi*, Tom Mangold & John Penycate, Berkley Books, New York, 1986, ISBN 0-425-08951-7

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cu Chi Tunnel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Cu Chi Tunnels – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Omtale på historienet.no
**Peter Andreas Holger Sinding-Larsen** (født 5. juli 1869 i Christiania, død 12. desember 1938 i Oslo) var en norsk arkitekt, sønn av Alfred Sinding-Larsen og Elisabeth Lange (1842–1887).

Sinding-Larsen ble utdannet ved Kristiania tekniske skole og Den tekniske høyskole i Berlin 1893. Han ble i 1895 gift med Sina Broch Martens, datter av bakermester Ditlef Martens.

Holger Sinding-Larsen tegnet blant annet Vålerenga kirke (1902), Holmenkollen kapell (bygget 1903), Eidsfoss kirke i Hof i Vestfold (bygget i 1904), Siggerud kirke i Ski i Akershus (1905), museumsbygningene på Tøyen (sammen med H. Bødtker) (1904­–1917) og Universitetsbiblioteket (1913–1922), alle i Oslo, Lomen kirke (1914) og dr. Sopps hus på Kapp i Østre Toten (1898).

Han var også engasjert av Strømmens Trævarefabrik i å utforme de første ferdighusene som var delvis preget av dragestil (i samtiden kalt «norsk stil»), som ble satt opp langs Holmenkollbanen for å sikre dennes trafikkgrunnlag.

Som Universitetets bygningsinspektør 1907–1924 forestod han restaureringen av den gamle Aula og var sammen med Harald Bødtker arkitekt for den nye i 1911. Han er best kjent for sine arbeider ved Akershus slott, hvor han var medlem av restaureringskomiteen og utførende arkitekt 1905-1922. Hans bygningshistoriske undersøkelser er publisert i *Akershus. Bidrag til Akershus' slots bygningshistorie i de første 350 aar 1300-1650 paa grundlag av den bygningsarkæologiske undersøkelse 1905–1924* (2 bind, 1924–1925) og *Akershus fra Håkon V til Christian IV* (1925–1926).

Han var i flere år lærer ved Statens håndverks- og kunstindustriskole. Holger Sinding-Larsen ble hedret med olympisk sølvmedalje i *Designs for Town Planning* under de olympiske leker i Antwerpen i 1920.

Holger Sinding-Larsen var formann i Cæciliaforeningen fra 1910 til 1922 og fra 1928 til 1938.

Se også
-------

* Sinding-Larsen

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Holger\_Sinding-Larsen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Peter Andreas Holger Sinding-Larsen, Norsk biografisk leksikon ID Holger\_Sinding-Larsen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 0b7eac48-e4fb-4142-8edb-0f43311f27f7, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2  Libæk, Rudolf J. (1979). *Norges eldste oratoriekor Cæciliaforeningen gjennom 100 år: 1879 – 1979*. [Oslo]: Cæciliaforeningen. s. 173.
5. ↑  Aftenpostens Historiemagasin s. 23, Nr. 7 - 2016

Eksterne lenker
---------------

* (en) Holger Sinding-Larsen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Holger Sinding-Larsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
* (no) Holger Sinding-Larsen i Norsk biografisk leksikon
* (no) Holger Sinding-Larsen i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** ISNI **·** KulturNav
 |
**Portugals kvinnelandslag i fotball** represenerer Portugal i internasjonal fotball. Portugal har aldri kvalifisert seg til EM eller VM. De har imidlertid skaffet seg masse internasjonal erfaring gjennom å arrangere Algarve Cup. I 2008 endte Portugal på 10.-plass av tolv lag i den turneringen.

Portugals debutkamp i fotball var mot Frankrike i 1981 i en kamp som endte 0-0. Portugal var også med på kvalifiseringen til EM i 1984. Etter tap i samtlige kamper ble Portugals kvinnelandslag ikke med på kvalifiseringer igjen før kvalifiseringen til EM i fotball for kvinner 1995, og laget var nære kvalifisering, men tap for Frankrike hjemme ødela. Kvalifiseringen til EM i fotball for kvinner 1997 gikk for Portugals del til omspill, der de tapte stygt over to kamper for Danmark. I kvalifiseringen til VM i 1999 endte Portugal nest sist. I kvalifiseringen til EM i fotball for kvinner 2001 gikk det bedre, da Portugal tapte noe jevnere 1-3 over to kamper mot Italia i omspill etter endt kvalifiseringsrunde. 

Deretter gikk det dårligere igjen. Samtlige av de siste kvalifiseringene har Portugal endt sist eller nest sist. Under kvalifiseringen til EM i 2009 endte Portugal sist med to poeng etter en akseptabel uavgjort mot Ukraina og Skottland. I 2009 spilte Portugal om en 7.-plass i Algarve Cup mot Finland, og tapte på straffer. 

I kvalifiseringen til VM i 2011 endte 
Portugal på en tredjeplass etter å ha levd opp til forventningene ved å tape for de to bedre lagene (Finland og Italia) og slå de to dårligere lagene (Armenia og Slovenia). I Algarve Cup 2010 endte Portugal på andreplass i sin gruppe på loddtrekning, og møtte dermet Island i kamp om 9.-plassen. Portugal tapte.

Referanser
----------

1. ↑  Per desember 2009

Se også
-------

* Fotball for kvinner
* EM i fotball for kvinner
* Liste over kvinnelandslag i fotball

| * v
* d
* r
Nasjonale fotballandslag for kvinner i Europa (UEFA) |
| --- |
|  | Albania **·** Andorra **·** Armenia **·** Aserbajdsjan **·** Belarus **·**. Belgia **·** Bosnia-Hercegovina **·** Bulgaria **·** Danmark **·** England **·** Estland **·** Finland **·** Frankrike **·** Færøyene **·** Georgia **·** Gibraltar **·** Hellas **·** Irland **·** Island **·** Israel **·** Italia **·** Kasakhstan **·** Kosovo **·** Kroatia **·** Kypros **·** Latvia **·** Liechtenstein **·** Litauen **·** Luxembourg **·** Malta **·** Moldova **·** Montenegro **·** Nederland **·** Nord-Irland **·** Nord-Makedonia **·** Norge **·** Polen **·** Portugal **·** Romania **·** Russland **·** San Marino **·** Serbia **·** Skottland **·** Slovakia **·** Slovenia **·** Spania **·** Sveits **·** Sverige **·** Tsjekkia **·** Tyrkia **·** Tyskland **·** Ukraina **·** Ungarn **·** Wales **·** Østerrike |  |
*For andre filmer med samme tittelen, se House of Wax*

***Vokskabinettet*** (orig.: *House of Wax*) er en amerikansk skrekkfilm fra 1953, med Vincent Price i hovedrollen. Filmen ble regissert av André De Toth, og er en nyinnspilling av *Et vokskabinett* fra 1933. Den er en av verdens aller første 3-D-filmer.

Handling
--------

  

Professor Henry Jarrod (Vincent Price) er en dedikert voksskulptør for sitt voksmuseum i New York i 1910. Da hans finansielle partner Matthew Burke (Roy Roberts) krever mer sensasjonelle utstillinger for å heve profitten, nekter Jarrod. Burke setter dermed fyr på museet for å kreve inn forsikringspengene, og etterlater seg Jarrod i flammehavet for å dø. Mirakuløst nok overlever Jarrod (selv om hans hender og føtter blir så ødelagt at de er ubrukelige etterpå), og han bygger et nytt voksmuseum sammen med den truende døvstumme skulptøren Igor (Charles Bronson). 

Museets populære «skrekkammer» viser fram både berømte kriminelle og nyere kriminelle, som for eksempel morderen til Jarrods tidligere kollega, en vanskapt drapsmann som er dekket av en frakk. Burkes forlovede, Cathy Gray (Carolyn Jones), blir også angrepet. Da Cathys venn, Sue Allen (Phyllis Kirk), besøker museet, oppdager hun imidlertid noe som fører til den forferdelige sannheten bak voksmuseet; museet er fullt av myrdede personer dekket med voks.

3-D
---

Stereoskopisk 3-D var en alternativ teknologi (som Cinemascope og Cinerama) brukt av en del filmstudio på 1950-tallet for å kunne konkurrere mot den nye TV-en. Like over 50 titler ble lansert som 3-D-film i løpet av de 2,5 årene teknikken var i bruk. Blant 3-D-scenene som er vist i filmen er brannen ved museet, en mann som slo paddleballer og can-can-dansere. Ironisk nok var regissøren De Toth blind på det ene øyet, og dermed ikke i stand til å oppleve 3-D-effektene.

Skuespillere
------------

* Vincent Price som Professor Henry Jarrod
* Frank Lovejoy som Tom Brennan
* Phyllis Kirk som Sue Allen
* Carolyn Jones som Cathy Gray
* Paul Picerni som Scott Andrews
* Roy Roberts som Matthew Burke
* Paul Cavanagh som Sidney Wallace
* Dabbs Greer som Jim Shane
* Angela Clarke som Mrs. Andrews
* Charles Bronson som Igor

Referanser
----------

1. ↑  «Medietilsynets filmdatabase» **(norsk)**. Besøkt 8. april 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *House of Wax* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *House of Wax* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *House of Wax* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *House of Wax* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *House of Wax* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *House of Wax* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *House of Wax* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *House of Wax* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *House of Wax* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *House of Wax* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata
* House of Wax Retrospective på Hollywood Gothique

Portal: Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |