recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hamarregionen** er en betegnelse på stortettstedet rundt Hamar by, som inkluderer de fire kommunene Hamar, Løten, Ringsaker og Stange. Regionen har 93 999 innbyggere per 3. kvartal 2018. og er en del av Mjøsbyregionen. Det er flere byer i regionen, med Hamar som den største, i tillegg til Brumunddal og Moelv. I tillegg er det mindre småsteder.

Regionen kjennetegnes av positiv innflytting og forholdsvis bra næringslivsvekst, så vel som høy vekst i boligpriser. 

De fleste forbinder "Hamarregionen" med Vikingskipet, etterfulgt av Mjøsa.

Storbykommunealternativet
-------------------------

I forbindelse med kommunereformen har muligheten for å slå sammen enkelte eller alle kommunene i Hamarregionen vært et tema. Det er i den anledning tidligere laget en utredning for en kommunereform i Hamarregionen. 

En eventuell storkommune bestående av de fire kommunene Hamar, Løten, Ringsaker og Stange ville med sine over 90 000 innbyggere bli blant de største i landet. Med sin størrelse vil en slik robust og stor kommune kunne være selvforsynt på de fleste områder, og tilfredsstille ekspertutvalgets kriterier for god kommunestruktur. 

Interkommunalt samarbeid foregår på flere områder i Hamarregionen i dag, slik som avfallshåndtering gjennom Sirkula IKS, vann/avløp/renovasjon gjennom HIAS IKS, Regionrådet samt innen helse- og nødetater. 

Regionrådet for Hamarregionen har utviklet en Strategi for samarbeidstiltak for 2016-2020 strategi for samarbeidstiltak for 2016-2020, hvor det jobbes for et felles løft for økt bosetting, arbeidsmuligheter og gode opplevelser.

Felles identitet
----------------

Det er utviklet en felles identitetsplattform for Hamarregionen, som sier noe om hva regionen skal være for sine innbyggere, næringsliv og dem som besøker regionen. Plattformen peker på at selve essensen i Hamarregionen er "romslig" og regions karakter er "raus", "offensiv" og "solid". 

Plattformen inneholder også noen konkrete løfter, som gir føringer for hvordan regionen skal kommunisere utad, men også hvordan kommuner og næringsliv skal handle og opptre samlet. De fire løftene er:

* Norges Spiskammer
* Rom for å skape
* Norges beste vertskap
* Alle muligheter til et aktivt liv

Referanser
----------

1. 1 2  «Om Regionrådet». Hedmark fylkeskommune. 06.12.2017. Arkivert fra originalen 9. desember 2018. Besøkt 12. desember 2018.
2. ↑
3. ↑  «God vekst i Hamarregionen». Arkivert fra originalen 9. desember 2018.
4. ↑  «Kraftig vekst innen tjenesteyting».
5. ↑  «Stange og Hamar på norgestoppen».
6. ↑  «Omdømmerapport for Hamarregionen 2017».
7. ↑  «Frist dem inn i storkommune». Arkivert fra originalen 9. desember 2018.
8. ↑
9. ↑  «Kriterier for god kommunestruktur».
10. ↑
11. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 9. desember 2018. Besøkt 7. desember 2018.
Kartet viser de gamle delstatene i Sør-India før 1956. Delstaten Madras er markert med mørk gul farge.
**Madras** var en delstat i India fra landet fikk uavhengighet i 1947 til 1969. Byen Madras var hovedstad. Delstaten Madras hadde ved folketellingen i 1951 en befolkning på 57 016 002.

I kolonitiden organiserte britene presidentskapet Madras, som i 1919 ble omgjort til provinsen Madras. Den omfattet store områder i Sør-India, både på øst- og vestkysten. Delstaten ble gradvis mindre som følge av at områder ble avgitt til andre delstater, først i 1953 da telugutalende områder ble til delstaten Andhra, så i 1956 da distriktet Malabar gikk til den nye delstaten Kerala og andre deler ble slått sammen med delstaten Mysore. I 1956 ble også Lakkadivene, Minicoy og Amindivi utskilt til et eget unionsterritorium. Staten var etter dette konsentrert til tamiltalende områder og i 1969 skiftet den navn til Tamil Nadu.

Referanser
----------

1. ↑  R. A. Gopalaswami: *Census of India, 1951. Volume I. India. Part II – A – Demographic Tables* Arkivert 10. desember 2013 hos Wayback Machine. New Delhi. Government of India Press, 1955, s. 4.
**Brottsförebyggande rådet** (**Brå**) er en svensk statlig forvaltningsmyndighet som sorterer under Justitiedepartementet og har til oppgave å bidra til kunnskapsutviklingen innen det kriminalpolitiske området og fremme kriminalitetsforebyggende arbeid.

Virksomhet
----------

Rådet, som ble opprettet i 1974, er et senter for forskning og utvikling og skal bistå rettsvesenets myndigheter i deres kunnskaps- og metodeutvikling. Rettsvesenet består av myndigheter som politiet, Åklagarmyndigheten, domstolene og Kriminalvården.

Rådets virksomhet kan deles inn i fire grener: 

* Kunnskapsutvikling innen det kriminalpolitiske området med fokus på rettsvesenets myndigheter
* Utvärdering av effekter av politisk besluttede reformer innen rettsvesenets virksomhet
* Produksjon og utvikling av den offisielle kriminalstatistikken
* Støtte til lokale kriminalitetsforebyggende råd

Rådet gjør utvärderingar og kunnskapssammanställningar som holder vitenskapelig kvalitet og som kan anvendes som underlag av beslutningstagere innen rettsvesenet og av regjering og riksdag. Myndigheten følger og analyserer kriminalitetsutviklingen. Rådet driver skoleportalen *Brottsrummet* som er en faktabank om kriminalitet for ungdommer.

Tilsvarende myndigheter i resten av Norden
------------------------------------------

Tilsvarende organ i Norge heter Det kriminalititetsforebyggende råd, i Danmark Det Kriminalpræventive Råd og i Finland Rådet för brottsförebyggande.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Brottsrummet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
**Brovakten** (eller *Bruvakta*, også kalt *Vollmesterboligen*), er en tidligere vaktbygning, nå barnehage, i Kjøpmannsgata 3 ved 
Gamle Bybro i Trondheim.

Gamle Bybro ble oppført i 1681, og var eneste broforbindelse over Nidelva til Trondheim fram til 1860-årene. 
Hensikten med Brovakten var å overvåke ferdselen over broen, samt innkreving av toll og andre avgifter ved innførsel av varer til byen.

De tidligere vaktbygninger i tre ble erstattet av dagens murbygning i 1795. I 1815 var det en vaktstyrke på en underoffiser og 11 soldater stasjonert ved denne posten.
Mellom 1873 og 1875 ble bygningen påbygd mot sør, da den ble vollmesterbolig. Bygningen ble fredet i 1927. Den ble ombygd til barnehage i 1968, og restaurert i 1983.

Bygningen er et en-etasjes hus oppført i pusset tegl, og har valmtak tekket med uglassert, rød tegl. I tillegg er det et uthus med pulttak som ble bygget i 1880.

Kilder
------

* Terje T.V. Bratberg og Jon Gunnar Arntzen (1996). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 103-04. ISBN 8257306428.
* Tonte Hegard (1986): *Fredede hus og anlegg. 4: Trøndelag*, s. 74-75.

Eksterne lenker
---------------

* «Brovakten». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
Kung pao-kylling
La zi ji
**Sichuankjøkkenet**, **szechuankjøkkenet** eller **szechwankjøkkenet** (kinesisk: 四川菜; pinyin: *Sìchuāncài*, eller: 川菜; *Chuāncài*) er et av det kinesiske kjøkkens åtte hovedretninger. Maten fra provinsen Sichuan er norm- og navngivende. Kjøkkenet er imidlertid i dag ikke bare utbredt i store deler av Kina, men også utenlands, med en viss variasjon som følge. 

Stavemåten *szechuankjøkkenet* er kanskje mer utbredt enn *sichuan-*.[] Szechuan er en eldre transkripsjon av provinsen Sichuans navn.

Kjøkkenet er kanskje best kjent for sin hete og bedøvende krydring (*mala*, 麻辣). Guaiwei og yuxiang er to av krydderblandingene som benyttes. Bruken av *má là wèi xíng* (痲辣味型), eller «het og bedøvende smak» er et typisk element i sichuankjøkkenet. Dette særtrekket skyldes den omfattende bruken av hvitløk, chili og sichuanpepper (花椒). Peanøtter, sesampasta og ingefær er også fremtredende ingredienser i sichuankjøkkenet. 

Det er mange lokale varianter av sichuankjøkkenet innen provinsen Sichuan og byprovinsen Chongqing – som politisk var del av Sichuan frem til 1997. De fire regionale undergrupper er Chongqing-stilen, Chengdu-stilen, Zigong-stilen, og buddhistisk vegetarianerstil.

Eksempler på retter
-------------------

* Kung pao-kylling
* La zi ji
* Pao cai

Litteratur
----------

* Fuchsia Dunlop. *Land of Plenty : A Treasury of Authentic Sichuan Cooking*. New York: W.W. Norton, 2003. ISBN 0393051773.
* Fuchsia Dunlop. *Shark's Fin and Sichuan Pepper: A Sweet-Sour Memoir of Eating in China.* (New York: Norton, 2008). ISBN 9780393066579. The author's experience and observations, especially in Sichuan.
* Jung-Feng Chiang, Ellen Schrecker and John E. Schrecker. *Mrs. Chiang's Szechwan Cookbook : Szechwan Home Cooking*. New York: Harper & Row, 1987. ISBN 006015828X.
* Eugene Anderson. "Sichuan (Szechuan) Cuisine," in Solomon H. Weaver William Woys Katz. *Encyclopedia of Food and Culture.* (New York: Scribner, 2003; ISBN 0684805685). Vol I pp. 393–395.
* Lu Yi, Du li. *China Sichuan Cuisine (Chinese and English) Bilingual .* Sichuan Publishing House of Science and Technology, 2010. ISBN 9787536469649.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Chuanjuforestilling i Zhuge Liangs minnetempel, Chengdu.
«Skifte ansikt» fremvises i et tehus i Chengdu.
**Sichuanopera** eller **Chuanju** (kinesisk: 川剧, sichuanesisk pinyin: *Cuan1ju4*, pinyin: *Chuānjù*; *Sichuan-teater*) er den formen for kinesisk opera som dominerer i den kinesiske provinsen Sichuan.

I andre deler av Kina og utenlands assosieres Sichuanopera mest for en illusjonsteknikk (bianlian, 變臉, «skifte ansikt») der skuespillerne kan skifte ansiktsmasker et stort antall ganger på kort tid.

Denne formen for opera stammer fra omkring år 1700. Den moderne Sichuanoperaen er imidlertid en vesentlig yngre syntese av fem historiske melodistilarter. I Sichuan-regionen fremføres Sichuanopera først og fremst i byen Chengdu, i andre regioner oppføres Sichuanopera-forestillinger blant annet i Chongqing, Guizhou, Yunnan og Hubei, samt på Taiwan.

Operaformen har en mindre regelbundet sang enn Pekingoperaen. Sichuanopera ligner mer på teater enn andre former for kinesisk opera, og skuespillerkunsten kan være på svært høyt nivå. Blant musikkinstrumentene som ledsager operaen dominerer den lille gongen og et instrument kalt muqin, som ligner på en erhu.

En tradisjonell oppføring følger et temmelig systematisk mønster, med innslag som ansiktsskifter («bian lian»), skjeggskifter, tihuiyan, sverdskjuling og ildspruting.

Referanser
----------

1. 1 2  Halson, Elizabeth (1966). *Peking Opera: A Short Guide*. Hong Kong: Oxford University Press. s. 68–69.
2. ↑  *China*. Eye Witness Travel Guides. s. 360.
3. 1 2  Chengdu China sichuan opera
Skjermbilde fra traileren til filmen *Attack!*
*Citizen Kane* trailer (1940).
En **trailer** er en kort reklamefilm for en film, gjerne en spillefilm, og består av korte, sammensatte sekvenser eller glimt som «smaksprøver» fra filmen det reklameres for. Betegnelsen er engelsk og betyr «tilhenger». Den ble opprinnelig brukt om reklamefilmer som ble vist etter hovedfilmene på kino, men fordi publikum forlot kinosalen når hovedforestillingen var ferdig, flyttet en trailerne til før visningen av hovedfilmen.

Siden poenget med trailere er å få besøkende til filmen det reklameres for, velger man som regel de morsomste, mest actionfylte, bemerkelsesverdige eller interessevekkende klippene fra den fullstendige filmen, uten å avsløre filmens handling. Dette oppnås ofte ved at klippene vises i en annen rekkefølge enn i hovedfilmen. 

En *teaser* («lokker» eller «appetittvekker») er en kort trailer eller reklamefilm for den egentlige traileren som kommer seinere og er mer innholdsrik. Teaser er altså en tidligere og enklere variant som en første antydning av den kommende filmen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Trail of Tears** er et norsk gothic metal-band fra Vennesla. Bandet ble dannet i 1994 under navnet Natt, men fikk bare gitt ut én demo under dette navnet (Natt, 1996). I perioden 1996–1997 gikk bandet gjennom drastiske forandringer som skulle endre deres karrière vesentlig. Ales Vik og Vidar Uleberg forlot bandet, og inn kom Helena Iren Michaelsen, Jonathan Perez og Frank-Roald Hagen. Tvillingbroren til Frank-Roald Hagen, Kjell Hagen, var allerede medlem av bandet. Natt byttet så navn til Trail of Tears før de ga ut deres nye demo (When Silence Cries, 1997), og Michael Krumins forlot bandet.

Den nye oppstillingen var den som skulle vare helt til Jonathan Perez, Kjell Hagen, Runar Hansen og Kjetil Nordhus valgte å forlate bandet. 28. november 2006 ble det lagt ut en nyhet på bandets hjemmeside hvor det sto at dette resulterte med bandets oppløsning og at de resterende medlemmene bestemte seg for å gi slipp på bandet. Litt senere sa Ronny Thorsen at bandet ikke var oppløst likevel, men at de skulle fortsette uten dem istedenfor. Før de tre medlemmene valgte å forlate Trail of Tears, hadde bandet gitt ut 5 studioalbum uten at det ble foretatt noen endringer i oppstillingen utenom bytte av den kvinnelige vokalisten. Deres nyeste album var allerede ferdig innspilt før Jonathan Perez, Kjell Hagen, Runar Hansen og Kjetil Nordhus forlot bandet og albumet kom 22. januar 2007.

Medlemmer
---------

### Siste oppstilling

* Ronny Thorsen – Vokal (1994–)
* Cathrine Paulsen – Vokal (2000–2003, (2007)-)
* Bjørn Erik Næss − Gitarister (2007–)
* Endre Moe − Bassister (2007–)
* Cato Jensen − Trommeslagere (2007–)

Tidligere medlemmer
-------------------

### Vokalister

Ronny Thorsen (1994- )

* Ales Vik (1994–1996)
* Kjetil Nordhus (2003–2006. Aktiv i bandet før 2003, men ikke medlem)
* Helena Iren Michaelsen (1996–2000)

### Gitarister

* Runar Hansen (1997–2006)
* Terje Heiseldal (1994–2005)
* Michael Krumins (1994–1997)
* Gøran Bomann – Midlertidig live-gitarist
* Pål Olsen − (2007–2010)

### Trommeslagere

* Vidar Uleberg (1994–1996)
* Jonathan A. Perez (1997–2006)

### Bassister

* Kjell Hagen (1994–2006)

### Keyboardister

* Frank Roald Lid-Hagen (1997–2006)

Diskografi
----------

### Som Natt

* *Natt* (demo, 1996)

### Som Trail of Tears

* *When Silence Cries* (demo, 1997)
* *Disclosure In Red* (1998)
* *Profoundemonium* (2000)
* *A New Dimension Of Might* (2002)
* *Free Fall Into Fear* (2005)
* *Existentia* (2007)
* *Bloodstained Endurance* (2009)
* *Oscillation* (2013)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Trail of Tears på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Trail of Tears på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Trail of Tears på Encyclopaedia Metallum Rediger på Wikidata

* (en) Trail of Tears på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Trail of Tears på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Trail of Tears på Last.fm Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
*Tragus er også en slekt i grasfamilien*
Tragus er en brusktapp foran øregangen. Like ved på motsatt side ligger anti-tragus, en brusktapp på nedre del av indre ørekrumning.
**Tragus** er en liten del av det ytre øret (*pinna* eller aurikkelen). Tragus sitter som en brusktapp foran øregangen. Mens mennesker ikke kan bevege tragus ved hjelp av muskler, kan andre dyr, for eksempel flaggermus, bruke den til å dekke og beskytte øregangen.

Navnet kommer av det greske ordet *tragos*, som betyr «geit, fordi det ofte er en samling av hår på undersiden av tragus, noe som kan minne om skjegget eller raggen på en geitebukk.

Tragus kan hjelpe til å holde ørepropper på plass i øret. Traguspiercing er vanlig i vestlig mote.

* Medisinske betegnelser på latin og engelsk for anatomien av det ytre øret hos et menneskeMedisinske betegnelser på latin og engelsk for anatomien av det ytre øret hos et menneske
* Otoplastisk formet ørepropp for motorsyklisterOtoplastisk formet ørepropp for motorsyklister
* Traguspiercing med en enkel ørering gjennom tragusTraguspiercing med en enkel ørering gjennom tragus
* Sadinialangøre (flaggermusarten Plecotus sardus) med kraftig forstørret tragusSadinialangøre (flaggermusarten *Plecotus sardus*) med kraftig forstørret tragus
* Øre på huskatt med en «lomme» på antitragus som forsterker retningshørselenØre på huskatt med en «lomme» på *antitragus* som forsterker retningshørselen
* Alvorlig tilfelle av ytre ørebetennelse med betent tragus, innsnevring av den ytre øregangen og pussAlvorlig tilfelle av ytre ørebetennelse med betent tragus, innsnevring av den ytre øregangen og puss

Se også
-------

* Traguspiercing
* Ytre øre

Eksterne lenker
---------------

* home.comcast.net

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Tor Brostigen** (født 6. august 1957) er en norsk politiker (SV). Han var en av statssekretærene for statsminister Jens Stoltenberg. 

Brostigen fullførte Forsøksgymnaset i Oslo i 1976. Fra 1978 til 1988 jobbet han som brannkonstabel i Oslo Brannvesen. Fra 1989 til folkeavstemningen om norsk EU-medlemskap var han ansatt i Nei til EU. I 2003 tok han hovedfag i statsvitenskap på en oppgave om sivil ulydighet under Alta-aksjonen. Fra 1998 til 2009 var han politisk rådgiver i SVs partiorganisasjon og (fra 2005) i SVs stortingssekretariat. I 2009 ble han utnevnt til statssekretær i Statsministerens kontor med virkning fra 1. januar 2010

Referanser
----------

1. ↑  regjeringen.no Statssekretær Tor Brostigen
2. ↑  Tor Brostigen: *Samer i plenen? En normativ vurdering av sivil ulydighet i Alta-saken* Hovedoppgave i statsvitenskap - Universitetet i Oslo, 2003
3. ↑  regjeringen.no Nye statssekretærer 20.11.2009

Eksterne lenker
---------------

* (no) Tor Brostigen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* 

* (no) Publikasjoner av Tor Brostigen i BIBSYS
**Tor-Egil Moxness Horn** (født 4. januar 1976) er en tidligere norsk fotballspiller. Han kom til Bodø/Glimt fra Brønnøysund Idrettslag i 1996 og fikk sin tippeligadebut i 1997. Horn hadde kontrakt med Glimt til 2009, men la opp i 2007 på grunn av skadeproblemer. I 2004 ble han tatt ut i Åge Hareides landslagstropp, men på grunn av skader måtte Horn melde forfall. I 2004 var FC Brussel interessert i Horn, men Bodø/Glimt avslo fordi de ønsket å ha tre keepere i troppen.

Horn har de siste årene slitt med en kneskade som ikke vil forsvinne og har knapt spilt kamper siden 2005. Han var i gang med å trene seg opp til 2007-sesongen. Men tidlig i mars 2007 kom meldingen om at han ikke ble så bra i kneet som han hadde håpet, og at han bestemte seg derfor for å legge opp. Nå lever Horn i Mo i Rana på Helgeland i Nordland

Meritter
--------

* Tippeligasølv 2003
* Cupsølv 2003
* 1 U-21 landskamp

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID 65f652ab[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Skattelistene 2001
**Pentridge** er en landsby i det administrative distriktet North Dorset i det nordøstlige delen av grevskapet Dorset, England. Den ligger i enden av Cranborne Chase ned enden av en blindvei, rett sør for veien A354, mellom byene Blandford Forum (16 km i sørvest) og Salisbury (nær 20 km i nordøst). Den ligger 140 km vest for hovedstaden London. I henhold til folketelling så langt tilbake som 2001 var det 215 innbyggere i landsbyen.

Historie
--------

Pentridge Hill er en åsrygg formet av en stripe av kalk som er hardere enn den som lå omkring, og som dermed har overlevd erosjonen som har gravd seg ned rundt. På hver side av ryggen er det dype daler som ble dannet i siste istid.

Landsbyen ligger mellom flere neolittiske (bondesteinalderen), romerske og saksiske voller. Den viktigste av dem er Bokerleydiket, som ble anlagt i 397 for å holde sakserne ute av Dorset.

Navnet er avledet fra en keltisk opprinnelse, *pen* («ås, høyde») og *twrch*, noe som gir en opprinnelig betydning som «ås med villsvinet». Stedet er nevnt i et dokument datert til før Alfred den stores tid, da som *Pentric*.

Referanser
----------

1. ↑  The East Dorset District Council (Reorganisation of Community Governance No.1) Order 2015
2. ↑  ONS. «Area selected: East Dorset (Non-Metropolitan District)» Arkivert 11. oktober 2016 hos Wayback Machine.. Area selected: East Dorset (Non-Metropolitan District). Neighbourhood statistics
3. ↑  twrch, *Wiktionary*
4. ↑  Gant, Roland (1980): *Dorset Villages*, Robert Hale Ltd. ISBN 0 7091 8135 3, s. 16

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Pentti Hakkarainen** (født 23. juli 1958) er en finsk økonom og jurist som siden 2008 har vært visesentralbanksjef i Finlands bank (Suomen Pankki).

Biografi
--------

Han er utdannet fra Helsingfors universitet, der han tok en Master of Laws i 1982, med spesialisering innen selskapsskatt. Han studerte senere ved Aalto-universitetets handelshøgskole, der han tok en Master of Science in Economics i 1987, og han har også tatt *Senior Executive Programme* ved Stanford Graduate School of Business ved Stanford University i 1997. 

Etter to år som attaché fra 1984 til 1985 jobbet han i næringslivet i flere år. Fra 1985 til 1995 jobbet han for Outokumpu Oy, de siste årene som finansdirektør. I 1995 gikk han til Okobank, som i dag heter Pohjola Bank, og var administrerende direktør og presiden for denne banken fram til 1998. Han ble deretter president for Postipankki, og etter sammenslåingen med Suomen Vientiluotto slik at Leonia Pankki, og senere Sampo-Leonia, ble dannet, ble han direktør for Sampo-Leonias bankdivisjon. 

I 2001 ble han utnevnt til styremedlen i sentralbanken, en stilling han startet i 2002. Han ble utnevnt til visesentralbanksjef i 2008. 

Han har tidligere hatt styreverv i bl.a. Veikkaus Oy (det finske, nasjonale tippeselskapet) og Palvelutyönantajat (den finske serviceindustriens arbeidsgiverforening). Pr i dag er han fortsatt styreformann i det finske kredittilsynet (Rahoitustarkastus).

Eksterne lenker
---------------

* Presentasjon på sentralbankens hjemmeside
**Wergelandsfanen** er en 17. mai-fane som inngår i samlingen til Bergen Museum. Den eies av 17. mai-komiteen i Bergen, og bæres av Studentersamfunnet i Bergen i Hovedprosesjonen på grunnlovsdagen. Fanen ble brodert av bergenske kvinner i anledning avdukingen av Wergeland-monumentet 17. mai 1881, og den representerer noe av det mest nasjonale i den bergenske kulturskatten.

Striden om Wergelandsfanen
--------------------------

Det var lang tradisjon for at studenter og akademikere fra universitets- og høyskolemiljøet fylket seg bak fanen, som ble oppbevart ved Studentersamfunnet i Bergen. Studentersamfunnet var våren 1969 dominert og styrt av Rød Front, og de ville delta i Hovedprosesjonen under Wergelandsfanen, men de krevde også å få bære med seg plakater og bannere med politiske slagord og paroler. 17. mai-komiteen nektet, og Studentersamfunnet reagerte med å ikke utlevere den omstridte fanen. Det var stillingskrig i fire år, hvor også rettsapparatet ble involvert. Gulating lagmannsrett dømte i 1973 Studentersamfunnet til å gi fra seg klenodiet. Fra 1973 og frem til 2011 var det Universitetet i Bergen som bar Wergelandsfanen, før disposisjonsretten ble ført tilbake til Studentersamfunnet i 2011.

Kilder
------

* *Bergens Tidende Morgen*, 14.05.1994, "Kampdagen 17.mai"
* Paal Nupen og Gaute Losnegård (1999) *Ordet er fritt! Studentersamfunnet i Bergen 1934-1999.* Eget Forlag, Bergen

Eksterne lenker
---------------

* Mer om fanen med bilde
**Wergelandakademiet** er ifølge formålsparagrafen et «Forum for kulturarbeid og pedagogikk grunnlagt på Suttungbevegelsens ideer». Det er skapt av personer som gjennom en årrekke deltok i Ingeborg Refling Hagens kulturarbeid, som ble drevet fra hennes kunstnerhjem Fredheim på Tangen. Wergelandakademiet drives som en stiftelse som virker i forlengelse av tradisjoner etter henne:

Stiftelsen skal være et tilbud til alle som ser nødvendigheten av å ta ansvar for formidling av kulturverdier utover tidens sterkt kommersielle medietilbud. Den skal være et forum for kulturell og pedagogisk idéutveksling, og gjøre kjent arbeidsmåter som er tjenlige i en aktiv tilegnelse av litteratur og kunst.» (Sitat fra Wergelandakademiets formålsparagraf.)

Utøvingspedagogikk
------------------

Ingeborg Refling Hadde skapte en form for *utøvingspedagogikk*. Man skulle ikke bare lese, men også formidle videre, gjennom fortelling, sceniske framføringer, eller på andre måter. Hun mente at kunst, diktning og filosofi rommer et potensial som kan vokse i den enkeltes sinn om de får de rette vilkår. Wergelandakademiet er ment å bidra til å legge forholdene til rette og «kalle mange tiders og folkeslags diktere og filosofer inn til direkte pedagogisk tjeneste i møte med mennesker på alle alderstrinn. Den skapende situasjon som vokser frem i dette møtet utvikler personligheten og ansvarsfølelsen for fellesskapet, som er viktige verdier i kampen mot historieløshet, massetenkning og passivitet.[...] Nøkkelordene for stiftelsens virksomhet er: «lære selv – formidle til andre» og «ta imot – gi videre»»

Allsidig kulturarbeid
---------------------

Wergelandakademiet har siden det ble grunnlagt på 1980-tallet, drevet kulturarbeid med blant annet seminarer, foredrag, lesegrupper og litterære sommerleirer for barn og ungdom. I Wergelandåret 2008 la Wergelandakademiet opp en rekke arrangementer i tilknytning til feiringen, blant annet fikk forestillingen *Henrik og Vesle-Brunen - Wergeland for de minste* Kulturproduksjoner sin premiere under Den store Wergelandsdagen på Litteraturhuset i Oslo. I 2019 arrangerte foreningen Wergelanddagene i Oslo, med åpningskonsert av Henning Kraggerud, og arrangerte foredragsserien «Bare et dyr? Engasjement, poesi og etikkdager - Hva har menneskets forhold til dyrene å si for vår moralske standard og evne til omsorg for naturen?» på Nasjonalmuseet.

Se også
-------

* Suttung
* Livsfrisen (bokserie)
* Suttungteateret

Eksterne lenker
---------------

* Wergelandakademiets nettsider
* Wergelandakademiet på facebook
* Wergeland2008 Arkivert 22. mars 2019 hos Wayback Machine.
* Ingeborg Refling Hagens kulturhus Fredheim
**Simon Nicolai Kildal** (født 1. januar 1796 på Steigen prestegård, død 11. august 1837) var en norsk prest, pedagog og stortingsrepresentant.

Simon Nicolai Kildal var sønn av presten Simon Kildal (1761–1822), som ivret for forbedring av skolevesenet i Nord-Norge. Han ble student fra Bergens katedralskole i 1817 og *cand. theol.* i 1822. Samme år ble han personalkapellan hos faren i Trondenes. Faren døde før han kunne tiltrå embetet, og han ble derfor det følgende året utnevnt til sogneprest i Skjervøy. I 1824 ble han sogneprest i Trondenes. Her var han fra 1826 leder for det nyopprettede skolelærererseminaret (Trondenes seminar), den første lærerskolen i Nord-Norge.

Kildal møtte som representant på Stortingene i 1827, 1828 og 1830.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 472[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* *Norsk Forfatter-Lexikon 1814–1880*

Eksterne lenker
---------------

* (no) Simon Nicolai Kildal hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Simon Posford** (født 1971) er en britisk elektronisk musiker som spesialiserer seg innenfor Goa trance, og psykedelisk trance. Hans artistnavn er **Hallucinogen**. Hans tidligste arbeid er arbeid som lydtekniker i T.I.P. Raja Ram og Dragonfly (Youth). Hans første album, *Twisted*, var en av de mest innflytelsesrike album innenfor elektronisk musikk som var med på å definere den psykedeliske trance-genren. Oppfølgeralbumet *The Lone Deranger* gjorde bare hans posisjon enda sterkere. Han er kjent for sin deltakelse i gruppen Shpongle med Raja Ram.

Fra da av ble Posford med i mange samarbeidsprosjekter med andre artister. Hans mest framstående verk involverer artister som Raja Ram, Martin Glover, Celtic Cross og Prometheus, også kjent som Benji Vaughan (fra Younger Brother). Selv om mange artister har influert måten han lager musikk på, hevder mange fans at han har "The Posford Touch", en kvalitet på lyden som ikke er til å ta feil av. Han er kjent for sine ferdigheter innenfor musikkproduksjon og sin dybde i musikken.

Diskografi
----------

* *Twisted* (1995)
* *The Lone Deranger* (1997)
* *In Dub* (2002)
* Dato ikke fastsatt på neste album

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Simon Posford på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Simon Posford på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Simon Posford på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Simon Posford på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Simon Posford på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Simon Posford på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Simon Posford på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) Simon Posford på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) Simon Posford på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Simon Posford på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Simon Posford på Songkick Rediger på Wikidata
* (en) Hallucinogen hos Last.fm

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** MusicBrainz **·** MusicBrainz **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** Discogs **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Simon Røttingen** (født: 3. juni 2000 i Oslo) er en norsk komponist, pianist og skribent. Han har skrevet musikk siden 2012, og vant i 2016 Prøysens stjerneskuddpris for blant annet verket *Overmennesker*.

Biografi
--------

I 2013 skrev han novellen «Borte» og vant novellekonkurransen Ungt Blikk på Verda på Teateret Vårt i Molde. I 2014 var han med på prosjektet BiLyd i Bærum Kulturhus som senere ble inspirasjonen til «Overmennesker». Fra 2014 til 2016 anmeldte han ungdomslitteratur for Foreningen !Les. Etter å ha vunnet Prøysens stjerneskuddpris i 2016, skrev han en intermezzo inspirert av novellen «Matja Madonna» til ære for Prøysen. 

I oktober 2018 spilte han Einojuhani Rautavaraas «Piano Sonata No. 2, The Fire Sermon» i danseforestillingen «A list of things he said»/«En liste på ting han sa» av Ingun Bjørnsgaard Prosjekt på Dansens Hus i Oslo.

Referanser
----------

1. ↑  «Prøysenprisene er delt ut - NOPA». *NOPA*. 24. november 2016. Besøkt 29. november 2016.
2. ↑  www.teatretvart.no/. «Ungt blikk på verda - Teatret Vårt». *www.teatretvart.no*. Arkivert fra originalen 30. november 2016. Besøkt 29. november 2016.
3. ↑  «Bilyd – utforskende prosesser: auditive og visuelle uttrykksformer». *bilyd.com*. Besøkt 29. november 2016.
4. ↑  «A list of things he said | Dansens Hus i Oslo». *www.dansenshus.no*.
**Vemannsås naturreservat** ble opprettet i 2002, og ligger på østsiden av Farris, sør for Kvelde sentrum. Reservatet er småkupert, og består av to markerte høydedrag med koller, kløfter og skrenter. Helt spesielt for Vemannsås er de gamle og grove eiketrærne, og den jevne tilgangen på død eikeved i alle nedbrytningsstadier. Mange arter av insekter, lav og vedboende sopp er helt avhengige av slike livsbetingelser.

Vemannsås har et mangfold av arter. Flere er funnet bare noen få steder i Norge. En av disse er eikeknivkjuken, en sopp som lever på grove, gamle eiketrær. Eikeknivkjuken er sterkt utrydningstruet i Norge.

Variasjonen i vegetasjonstyper er stor, og det er mange gamle, grove og hule eiker, og stedvis kontinuitet i død eik. Dette er elementer som er svært sjeldne i Norge i dag, og Vemannsås - Seterkollen har kanskje den største konsentrasjonen av disse elementene på østlandet. Dette sammen funn av mange interessante arter gjør at området vurderes som nasjonalt verneverdig.

Referanser
----------

1. ↑  «Vemannsås naturreservat». *Fylkesmannen i Vestfold og Telemark*. Besøkt 9. mai 2018.
2. ↑  (no) Vemannsås naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Eksterne lenker
---------------

* Vemannsås naturreservat Arkivert 9. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
* Faktaark Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Wolfgang Nonn** (født 16. februar 1935, død 26. august 1959) var en tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne. 

Nonn vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det tyske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Pakistan. Tyskland tapte semifinalen mot India med 0-1 men beseiret Storbritannia med 3-1 i bronsefinalen. Nonn spilte fem kamper og scoret to mål i turneringen. Han var bror til Helmut Nonn som også spilte på det tyske landhockeylaget.

OL-medaljer
-----------

* 1956 Australias flagg Melbourne - Bronse Bronse i landhockey Det forente Tyskland Det forente Tyskland

Eksterne lenker
---------------

* (de) Wolfgang Nonn – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Wolfgang Nonn – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Wolfgang Nonn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Munzinger (sport)
 |
**Rush Green** er et område i distriktene Barking and Dagenham og Havering i østlige London. Det er lokalisert 22 km øst-nordøst for Charing Cross. Sentrum ligger ved krysset mellom Rush Green Road og Dagenham Road, i bydelen Havering, en knapp kilometer fra sentrum i Romford. Barking College ligger i Rush Green.

Stedsnavnet henviser til parken (*green*) hvor det vokser siv (*rush*). Stedsnavnet er første gang dokument i 1651 og bosetningen besto av en konsentrasjon av små gårdsbruk, noe som vedvarte fram til slutten av 1800-tallet. Den første boligutbyggingen begynte i 1885. Rush Green hospital åpnet i 1900 som en isolasjonsenhet for Romford, Dagenham og Hornchurch, og ble senere utvidet til et allment sykehus. Kirken St Augustine’s i brun murstein ble bygget ved Birkbeck Road i 1958. Rush Green College ble etablert i 1961 og har siden ekspandert til bli hovedcampus for Barking & Dagenham College.

Referanser
----------

1. 1 2  «Rush Green, Barking & Dagenham/Havering», *Hidden London*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |
**HE0107-5240** er en stjerne i Melkeveien. Den befinner seg omtrent 36 000 lysår fra Jorden, i stjernebildet Føniks, og har en masse på ca. 80 prosent av Solens.

Det spesielle med HE0107-5240 er det lave metallinnholdet. En granskning av lyset stjernen sender ut har fastslått at metallinnholdet i HE0107-5240 er en tohundretusendel av solens. Av de stjernene vi kjenner i dag er HE0107-5240 den stjernen med det laveste innholdet av metall. 

Årsaken til at enkelte stjerner inneholder vesentlig mindre metall enn andre er at stjerner har blitt dannet i tre generasjoner siden universet oppsto etter Big Bang for 13,7 milliarder år siden. Den første generasjonen stjerner inneholdt svært lite metaller, men hver generasjon stjerner har beriket den neste med flere tunge grunnstoffer. HE0107-5240 er enten en etterlevning fra første generasjon, eller en annen generasjons stjerne med svært lavt metallinnhold.

Stjernen er relativt liten til å tilhøre den første stjernegenerasjonen. En forklaring på at det ble dannet en så liten stjerne som HE0107-5240 i første generasjon kan være at den har vært en liten stjerne i et dobbeltstjernesystem der den mye større stjernen nå er død.

HE0107-5240 ble oppdaget i 2001 av tyske astronomer ved Universitetet i Hamburg.

Eksterne lenker
---------------

HE0107–5240
**Ruseløkka/Skillebekk Beboerforening** er en tverrpolitisk organisasjon som arbeider med å ta vare på og å utvikle bomiljøet på Ruseløkka og Skillebekk, nærmere bestemt i området nedenfor Drammensveien/Henrik Ibsens Gate, mellom Abelhaugen og Russlands ambassade. Foreningen utgir bladet *Anker'n* med jevne mellomrom.

Historie
--------

Foreningen ble stiftet tidlig på 1970-tallet av foreldre med barn i Veslestua barnehage i Ankerhagen. Agendaen var oppvekstmiljøet i bydelen. I starten var det vanskelig å få oppslutning om temaet, og det var statens planer om bebygge Ankerhagen med et 18-etasjers høyhus som til slutt engasjerte folk i saken. Da ble «Aksjon for friarealer i Ruseløkka/Skillebekk-området» dannet. Møtene ble holdt i Veslestua Barnehage, og medlemmer fra alle lag av samfunnet deltok. At høyhusplanene ble stoppet var foreningens første seier, og Ankerhagen ble regulert til friareal. Under arbeidet med saken ble det klart at også andre åpne arealer sto i fare for å bli bebygget. Det ble etterhvert klart at hele boligområdet sto i fare for riving og omregulert til næringsområde. Engasjementet gjaldt ikke bare friområdene, men også tung gjennomgangstrafikk i strøket. Dertil ble manglende tilbud til barn og unge et av arbeidsfeltene til Ruseløkka/Skillebekk-beboerforening som aksjonen etterhvert ble kalt.

Eksterne lenker
---------------

* Ruseløkka/Skillebekk Beboerforening

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Mad Season** var et grungeband dannet i 1994 av eksisterende medlemmer av tre populære band, samt en venn av et medlem. Gruppen ble dannet da McCready, Barrett og Baker uformelt spilte litt sammen. Etter at trioen umiddelbart skrev to sanger, «Wake Up» og «River of Deceit», som senere skulle bli inkludert på deres album, *Above*, fikk McCready Staley til å bli med i bandet.

Selv om gruppen ikke hadde forberedt en eneste komplett sang, og ikke hadde et navn, ble deres første konsert på the Crocodile Cafe i oktober 1994 en suksess. Sangen «Artificial Red», som skulle bli en del av deres eneste album, ble laget under selve konserten.

To konserter til ble holdt samme sted. Bandet kalte seg da the Gacy Bunch, etter både den notoriske seriemorderen John Wayne Gacy fra Chicago, og *The Brady Bunch*, en elsket situasjonskomedie fra 1970-tallet.

8. januar 1995 opptrådte bandet med låtene «Lifeless Dead» og «I Don't Know Anything» på Pearl Jams verdensomspennende «Self-Pollution Radio» radiokringkasting. Ettersom bandets popularitet økte, spilte de inn et album og endret navn til Mad Season, som er den engelske termen for årstiden da fleinsopp har høysesong.

Albumet, *Above*, som ble spilt inn i Seattle i Bad Animals Studio og produsert sammen med bandet Pearl Jams tekniker Brett Eliason, inneholder 10 låter. Albumet ble sluppet 15. mars 1995 på Columbia Records.

Baker Saunders døde av en overdose heroin i 1999, mens Staley døde 5. april 2002 i sin leilighet etter det som kan ha vært en overdose av kokain og heroin, på dagen åtte år etter selvmordet til Kurt Cobain fra bandet Nirvana.

Medlemmer
---------

* Layne Staley – Vokalist – Alice in Chains
* Mike McCready – Gitarist – Pearl Jam
* Barret Martin – Trommer – Screaming Trees
* John Baker Saunders – Bassist – Venn av McCready
* Mark Lanegan – Vokalist – Screaming Trees
* Skeirik – Saksofon

Referanser
----------

1. ↑  21 years ago: Grunge supergroup Mad Season release their only album ‘Above’. *diffuser.fm*
2. ↑  MTV (19. januar 1999): Mad Season Bassist Baker Saunders Dies. *mtv.com*
3. ↑  Layne Staley Died From Mix Of Heroin, Cocaine, Report Says. *vh1.com*

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* (en) Mad Season på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Mad Season på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Mad Season på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Mad Season på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Mad Season på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Mad Season på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Mad Season på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Mad Season på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) Mad Season på AllMusic Rediger på Wikidata
* Mad Season på Twitter Rediger på Wikidata

* Mad Season på Facebook Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Der Aqua Alexandrina krysser Viale Palmiro Togliatti er hvelvbuene som høyest.
Kart over Aqua Alexandrina utenfor Roma.
**Aqua Alexandrina** var en romersk 22,4 km lang akvedukt som førte drikkevann fra Pantano Borghese till keiser Alexander Severus' badeanlegg (Thermae Alexandrinae) på Campus Martius i Roma.

Den ble konstruert i 226 e.Kr. sist av 11 akvedukter som skulle føre vann til Roma. Den ble bygd i Alexander Severus' tid ved makten for å støtte hans utbygging av Neros termer.[] Akvedukten fikk sitt vann fra Pantano Borghese, et vannfylt område nær byen Gabii. De første 6,4 kilometrene gikk i en tunnel for å deretter flyte på bakkenivå.[] De siste 2,4 kilometrene fble vannet ført på en akvedukt oppebåret av buer av teglstein. Trolig ble vannet så ført inn gjennom Porta Maggiore og senere til Marsfeltet.[] Avhengig av tid på året transporterte den 120 000 til 320 000 m³ per dag.[]

Eksterne lenker
---------------

(en) Aqua Alexandrina (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Lacus Curtius article
* Andrea Polett

Bilder
------

* Ved hjørnet av Fosso di Centocelle.Ved hjørnet av Fosso di Centocelle.
* Seksjon i Torpignattaradistriktet.Seksjon i Torpignattaradistriktet.
* Ruiner nær Tor Tre Teste.Ruiner nær Tor Tre Teste.
* Kalkavleiringer som tyder på at akvedukten var lekk.Kalkavleiringer som tyder på at akvedukten var lekk.
* Lav del uten hvelvbuer.Lav del uten hvelvbuer.
**Erik Schia** (født 3. desember 1946, død 24. oktober 1993, Oslo) var en norsk arkeolog, og ekspert på middelalderen. Han sto i en årrekke i spissen for de arkeologiske undersøkelsene og utgravningene i Gamlebyen i Oslo og hadde stor kunnskap om det arkeologiske materialet fra det gamle Oslo. Han skrev også sin avhandling til magistergraden om funn av sko i middelalderens Oslo, og utviklet fra dette en nordeuropeisk skotypologi og -kronologi. Fra 1975 til sin bortgang i oktober 1993 var han leder for Riksantikvarens utgravningskontor i Oslo.

Schia produserte en lang rekke publikasjoner om middelalderens Oslo, og han var en meget viktig pådriver for å få restene av den gamle byen fram i lyset. Han forfattet blant annet boka *Oslo Innerst i Viken – Liv og virke i middelalderbyen*, som ble utgitt i samarbeid med Riksantikvaren og Oldsaksamlingen på Aschehoug forlag i 1991.

> Det er nå vi har sjansen til å gjøre dette området til en attraksjon ikke bare for Oslos egne innbyggere, men for mange flere. La dette bli vår tids gave til byens 1000-årsjubileum. Som vi har sett tidligere i denne boka, kjenner vi ikke noe eksakt år for byens grunnleggelse. Fremveksten og den videre utviklingen av byen var en langsom prosess, men siden den første bymessige bebyggelsen innerst i Viken kan dateres til årene omkring år 1000, vil det ikke være urimelig om vi feirer byens tusenårsjubileum i år 2000.
> 
> 
> 
> Utdrag fra side 211 av *Oslo Innerst i Viken*
> 
> 

I 2011 ble plassen med amfi ved foten av Geitabru i Gamlebyen i Oslo, nær ruinen av Clemenskirken, gitt navnet Erik Schias plass.

Bibliografi
-----------

* Karl-Fredrik Keller og Erik Schia Middelalderbyen i Oslo : en rekonstruksjon 1994 ISBN 82-91455-00-7, ib.
* Erik Schia (1995). *Oslo innerst i Viken: Liv og virke i middelalderbyen* (2. utg.). Aschehoug. ISBN 8203221149.
* Morten Krogstad, Erik Schia og Ola Storsletten Vandring i Gamlebyen 1982 ISBN 82-990905-0-4

Eksterne lenker
---------------

* (en) Erik Schia på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  

Portal: Arkeologi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Erik Sand** (født 18. august 1967 i Oslo) er en norsk musiker og grafisk designer, han vokste opp på Kolbotn utenfor Oslo. Han startet *Detektor*, et trance/elektronika prosjekt i 1998. Fra desember 2000 ble Detektor forsterket med Hilde Wahl på vokal.

Detektor
--------

I desember 2000 fikk *Detektor* platekontrakt på det tyske selskapet Boost records. Boost records var drevet av Claus Pieper og eid av det største technomagasinet i Europa, Raveline. I tillegg til å være manager i Boost records var Claus Pieper medlem av det legendariske technobandet Genlog. Claus oppdaget Detektors musikk på internett i 2000. Musikken var lagt ut på mp3.com, et av de aller første nettsamfunn som hadde kommersiell suksess og som klarte å kople sammen kreative musikere fra hele verden.

*Detektor* ga ut en 12" vinyl på Boost records med tittelen *Fly*. Fly ble remixet av flere kjente Djs, fra Giorgio Ponticelli i Italia til Luke Chen i Singapore. DJ Quicksilver og Blank & Jones hadde Fly høyt oppe på sine spillelister, og under Love Parade i Berlin 2001 ble den en gjenganger i opptoget og på ravefestene i etterkant. Fly ble en umiddelbar suksess og solgte ut to opplag i Tyskland, Østerrike, Frankrike, Sveits og Spania. Fly var også med på tilsammen 10 compilations som solgte i et totalt antall på ca 1 000 000 eksemplarer. Det største bidraget til de høye salgstallene var Fly´s tilstedeværelsen på Sony BMG Music Entertainment *Dreamdance 21* som alene har solgt en kvart million eksemplarer. Boost records måtte i 2003 legge ned sin virksomheten i Tyskland.

Eksterne lenker
---------------

* Detektor
* Boost records – Fly
* Sony BMG Music Entertainment – Dreamdance 21
**HIAS-Bana** er en fotballbane på Stange i Innlandet som eies av 3.-divisjonsklubben Ottestad Idrettslag. HIAS er en av to hjemmebaner som blir tatt i bruk til seniorkamper. Den andre banen er Ottestad Idrettspark.

Banen har lenge blitt tatt i bruk som et treningsfelt for yngre lag i Ottestad inntil i 2008 da det ble lagt ei kunstgrasmatte med undervarme for å bedre fasilitetene. Undervarmen kommer i rør fra anlegget ved side av banen fra Hias IKS sitt avløpsrenseanlegg. Det er her stadionets navn stammer fra. Sommeren 2008 ble også banen for første gang tatt i bruk til JET-turneringen, der juniorlag til tippeligalag møtes.

Gjennom hele vinteren 08/09, etter inngått samarbeid med Ottestad IL, vil A-Laget til HamKam ta i bruk banen som eneste treningsfelt for førsesongen. HamKam har også arrangert treningskamper på banen til oppkjøring til førsesongen.

Uoffisiell tilskuerrekord er fra treningskampen mellom HamKam og Nybergsund i 2009. Om lag 500 tilskuere så denne kampen.


| * v
* d
* r
Ottestad Idrettslag |
| --- |
| Ligaene | 
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020

 |
| Arenaer | 
* Ottestad Idrettspark
* HIAS-Bana
* Ottestadhallen

 |
**Erik Severin** (født 18. juli 1879 i Stockholm, død 15. november 1942 i Stockholm) var en svensk sportsutøver som deltok i de olympiske vinterleker 1924 i Chamonix.

Severin vant en olympisk sølvmedalje i curling under Vinter-OL 1924 i Chamonix. Han var med på de svenske laget som kom på andreplass i curlingturneringen bak Storbritannia. De andre på det svenske laget var Johan Åhlén, Ture Ödlund, Carl Petersén, Carl-Axel Pettersson, Karl-Erik Wahlberg, Victor Wetterström og Carl Kronlund.

Tre nasjoner deltok i curlingturneringen som av mange kilder har fremstått som en demonstrasjonsgren, men i februar 2006, noen få dager før de olympiske leker i Torino åpnet, erklærtre IOK at curling var en del det av offisielle olympiske programmet i 1924.

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Chamonix - Sølv Sølv i curling Sveriges flagg Sverige

Eksterne lenker
---------------

* (en) Erik Severin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Erik Severin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Erik Severin – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Erik Severin – World Curling Federation Rediger på Wikidata