recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Cicindela gallica*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere (Cicindelinae) i familiegruppen løpebiller.

Utbredelse
----------

Den finnes lengre sør i Europa, i Alpene, den finnes ikke i Norge.

Utseende
--------

*Cicindela gallica* er mellom 10 og 15 millimeter lang. Den har en matallisk grønn farge. Også følehornene og beina har den samme fargeblandingen. Den har noen små lyse markeringer (flekker) som danner noe som ligner tverrbånd på oversiden av dekkvingene. Den kan forveksles med grønn sandjeger (*Cicindela campestris*).

Levevis
-------

*Cicindela gallica* finnes i fjellet fra 1 500 til 2 800 meters høyde. De voksne (imago) overvintrer og kan om våren sees straks snøen smelter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cicindela gallica* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cicindela gallica* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Cicindela gallica* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Cicindela gallica* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cicindela gallica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cicindela gallica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life – Sandjegere (Cicindelinae, Carabidae) engelskspråklig
* Cicindela online
* Norsk entomologisk forening
**Slaget ved Narva** ble den andre russiske beleiringen av svenske Narva under den store nordiske krigen, og bevirket at Russland erobret byen den 9. august 1704 hvor de massakrerte alle de svenske innbyggerne.

Fire år etter det første slaget ved Narva marsjerte tsar Peter igjen mot byen i et forsøk på å erobre den. Peter marsjerte med 45 000 mann. Garnisonen i Narva ble kommandert av generalmajor Henning Rudolf Horn av Ranzien og besto av 3 800 infanterister og 1 300 kavalerister. Russerne gikk til angrep på tre fronter og etter et langt slag tok de byen. General Horn, flere offiserer og mange svenske soldater ble fanget, og om lag 3 000 svensker ble drept eller skadet. Russerne, selv om de vant, hadde store tap, 13 000 mann under hele beleiringen og det siste angrepet. 

Minnesmerke i Narva
I august samme året signerte Peter I Narva-traktaten i byen.

Litteratur
----------

* Nikolaj A. Sjefov, "Samyje znamenityje vojny Rossii", Moskva, forlaget Vetje, 1999. ISBN 5-7838-0539-4
* Nikolaj A. Sjefov, "Bitvy Rossii", Moskva, forlaget AST, 2002, ISBN 5-17-010649-1
* E.V. Tarle, "Severnaja vojna i sjvedskoje nasjestvije na Rossiju", Moskva, forlaget AST, 2002, ISBN 5-17-014249-8
**Ingøy hydrografiske stasjon** eller formelt *Fast hydrografisk stasjon Ingøy*, også kjent som ***Ingøy havforskningsstasjon*** er en av Havforskningsinstituttets åtte faste, nasjonale målestasjoner for kystnære observasjoner. Den ligger nord for Hammerfest, i Måsøy kommune i Finnmark, ved grenseområdene mellom Atlanterhavet og Barentshavet (Barentshavet Vest). Den startet målinger i 1936.

Barentshavet Vest har her ei 290 meter dyp havrenne kalt Ingøydjupet. På denne stasjonen er overflatevannet i stor grad en blanding mellom atlantisk vann fra nordvest, og kystvann som kommer fra sørvest. Atlanterhavets saltholdige vann strømmer rundt Tromsøflaket og østover, hvorpå det trenger innover Ingøydjupet fra nordvest. Innerst i djupet ligger Sørøya og Ingøy, og stredet mellom disse (med Melkøya og Hammerfest) bringer kystvann nordøstover mot Ingøy-stasjonen. 

Disse forholdene gjør at det er mindre forskjell mellom overflate- og dyphavsvann på denne stasjonen. 

Ved stasjonen måles temperatur og salinitet i ulike dybdelag annenhver uke. Overflatetemperaturen er typisk ca. 4-5 °C om vinteren og 7–9 °C om sommeren. Saltholdigheten veksler i overflaten mellom 34 og 34,5 promille. I atlantiske lag under 150 meter er temperaturen i juli om lag 5,8 °C, og i januar 5,0–5,4 °C, mens saltholdigheten er om lag 34,5 hele året. Først på om lag 275 meters dyp når saliniteten opp i 35.

Målte temperaturer og saltinnhold ved 1 meter dybde og 150 meter de siste årene fordeler seg slik:

| Måleverdi | 1935 | 1940 | 1945 | 1950 | 1955 | 1960 | 1965 | 1970 | 1975 | 1980 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Januar** |
| Temp i °C 1 meter | .. | 5,3 | .. | .. | .. | .. | .. | 4,9 | 6,2 | 4,4 | 5,7 | 4,5 | 4,5 | 5,7 | 6,0 | 6,3 |
| Temp i °C 150 meter | .. | 6,5 | .. | .. | .. | .. | .. | 6,1 | 6,2 | 4,7 | 5,9 | 6,2 | 6,0 | 6,7 | 6,7 | 7,0 |
| Salinitet 1 meter | .. | 34,2 | .. | .. | .. | .. | .. | 34,4 | 34,3 | 33,8 | 34,2 | 34,1 | 34,0 | 33,6 | 34,3 | 34,5 |
| Salinitet 150 meter | .. | 34,7 | .. | .. | .. | .. | .. | 34,8 | 34,8 | 34,0 | 35,1 | 34,7 | 34,5 | 34,3 | 34,7 | 34,9 |
| **Juli** |
| Temp i °C 1 meter | .. | 8,0 | .. | .. | .. | .. | .. | 7,7 | 6,8 | 7,9 | 6,4 | 10,6 | 8,3 | 8,5 | 8,6 | 7,8 |
| Temp i °C 150 meter | .. | 6,1 | .. | .. | .. | .. | .. | 5,5 | 6,2 | 5,4 | 4,7 | 6,5 | 5,9 | 5,9 | 6,7 | 6,3 |
| Salinitet 1 meter | .. | 34,4 | .. | .. | .. | .. | .. | 34,5 | 34,2 | 33,9 | 33,0 | 34,1 | 33,8 | 34,4 | 33,8 | 34,5 |
| Salinitet 150 meter | .. | 34,8 | .. | .. | .. | .. | .. | 34,9 | 34,6 | 34,7 | 34,9 | 34,6 | 34,6 | 34,9 | 34,9 | 34,9 |
|

Referanser
----------

1. ↑  Måleverdier Ingøy Arkivert 25. oktober 2015 hos Wayback Machine. - Havforskningsinstituttets datatjeneste, meny til venstre. Januar-tallene 1975 er fra 6.desember 1974.

Eksterne lenker
---------------

* Faste hydrografiske stasjoner - Havforskningsinstituttet.
**Asak Miljøstein** er Norges største leverandør av utemiljøprodukter i betong. Asak Miljøstein ble dannet i 1998 av de fire fabrikkene ASAK AS på Fetsund, Christianssand Cementstøberi AS i Kristiansand, Vikaune fabrikker i Stjørdal og Nordland Betongindustri i Bodø. I 2005 fikk ASAK AS og Christianssand Cementstøberi en ny eier, JGO Betong, de igangsatte bygging av en ny fabrikk på Hønefoss som stod ferdig i 2006. Året etter ble Østraadt Stein i Sandnes en del av Asak Miljøstein gjennom oppkjøp av JGO Betong slik at gruppen i dag består av 6 fabrikker i Norge. 

Utemiljøproduktene består av belegningsstein, heller, hagemur, støttemur, kantstein. I tillegg produseres det blokkprodukter som forskalingsblokk og pilarblokk ved alle seks fabrikkene. En viktig arena for bedriften er proff og prosjektmarkedet, og det produseres spesielle prosjektvarer som gangbaneheller og Permac til offentlige og private uterom over hele landet. 

De mest kjente merkevarene til Asak Miljøstein er Herregårdstein, Relieff og Mini Exclusive støttemur. I 2005 inngikk Asak Miljøstein et samarbeid med nederandske in-lite om levering av utelys til det norske markedet. Utelys har etter hvert blitt et populært innslag i norske hager.

Eksterne lenker
---------------

* Firmaets nettsted
**Inhalasjonspulver** inneholder doserte legemidler beregnet til applikasjon på de nedre luftveienes slimhinner. Legemiddelformen består av pulver som er beregnet til forstøving ved hjelp av et egnet aggregat i pulverinhalatorer.

Pulverinhalatorer
-----------------

Det finnes tre typer pulverinhalatorer på markedet i dag: *turbuhaler*, *diskhaler* og *diskus*.[]
Felles for disse tre typene er at virkestoffet foreligger som pulver enten i ren form eller blandet med hjelpestoff (laktose eller glukose).

### Turbuhaler

Turbuhaler er et lukket system til engangsbruk. 
Den inneholder som regel 200 doser. 
Ny dose frigjøres ved at man vrir på inhalatoren, først fram til man hører et klikk, og så tilbake.

### Diskhaler

Diskhaler er et system der man må legge i doseskiver med fire til åtte doser. 
Ny dose klargjøres ved at man perforerer doseskiven for hver inhalasjon.

### Diskus

Diskus er et lukket system til engangsbruk som vanligvis inneholder 60 doser. 
Ny dose frigjøres ved at man trykker på en hendel.

Litteratur
----------

* *Norske legemiddelstandarder 1997*, Universitetsforlaget Oslo 1996, ISBN 82-00-42336-0

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |
**Asa Griggs Candler** (født 30. desember 1851, død 12. mars 1929) var en amerikansk forretningsmann som skapte seg en formue ved å selge Coca-Cola. Han var også borgermester i Atlanta i Georgia fra 1916 til 1919.

Candler ble født Villa Rica i Georgia. I 1887 kjøpte han oppskriften på Coca-Cola fra oppfinneren John Pemberton for 2300 amerikanske dollar og grunnla The Coca-Cola Company. Coca-Colas suksess skyldtes i høy grad Candles aggressive markedsføring av produktet.[] Candler tjente mange millioner dollar på investeringen, og ble en betydelig økonomisk bidragsyter for Metodistkirken.[] Han skjenket en million dollar pluss en tomt til Emory University, slik at skolen kunne flytte fra Oxford i Georgia til Atlanta. Teologistudiet og det teologiske biblioteket ved universitetet er oppkalt etter Candler. 

Candler ble borgermester i Atlanta i 1916. I 1919 solgte han The Coca-Cola Company til en gruppe investorer.

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, «Asa Griggs Candler», Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Asa-Griggs-Candler[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Hrvatska enciklopedija, Hrvatska enciklopedija-ID 10644, oppført som Asa Griggs Candler[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   GeneaStar, oppført som Asa Griggs Candler, GeneaStar person-ID candlerasa[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Find a Grave, oppført som Asa Griggs Candler, Find a Grave 6009571, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Geni.com[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Område utenfor Somalia markert etter fare for sjørøveri, 2010
**Operasjon Atalanta**, formelt **European Union Naval Force Somalia, EUNAVFOR**, er en EU-ledet sjømilitær operasjon for å sikre at skip fra Verdens matvareprogram kan levere forsyninger av livsnødvendigheter til Somalia, for bekjempelse av sjørøveri i farvannene utenfor Afrikas horn og for overvåkning av fiskeriene utenfor kysten av Somalia. Operasjonen er hjemlet i Sikkerhetsrådets resolusjoner nummer 1814, 1816, 1838 og 1846 fra 2008, resolusjon 1918 av 2009, resolusjon 1950 av 2010 og resolusjon 1976 av 2011. 

Norge har bidratt med KNM «Fridtjof Nansen» til operasjonen.

Referanser
----------

1. ↑  «Mission. Objectives and mandate» Arkivert 7. november 2012 hos Wayback Machine. EUNAVFOR – ATALANTA.
2. ↑  «KNM Fridtjof Nansen participate in EU Counter-Piracy Operation»[*død lenke*], Norges ambassade i Etiopia.

Eksterne lenker
---------------

* European Union Naval Force Somalia – Operation Atalanta
* Maritime Security Centre – Horn of Africa

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Operasjon Display Deterrence** var en NATO-operasjon i Tyrkia fra 26. februar til 30. april 2003 i forbindelse med konflikten med Irak. Operasjonen ble iverksatt etter at Tyrkia ba om støtte fra NATO-allierte med henvisning til Atlanterhavspaktens artikkel 4. Operasjon Display Deterrence var en luftforsvarsoperasjon med to AWACS-fly stasjonert ved luftforsvarsbasen i Konya, samt nederlandske og amerikanske bakkebaserte luftforsvarsvåpen av typen MIM-104 Patriot stasjonert i Diyarbakır, Batman og İncirlik. Andre NATO-land bidro med annet utstyr og personell til operasjonen. Norge bidro med fire offiserer til Operasjon Display Deterrence.

Referanser
----------

1. 1 2  
«NATO Defensive Support to Turkey. Operation "Display Deterrence"»[*død lenke*], AFSOUTH Fact sheets, 2. september 2003. Besøkt 14. august 2011.
2. ↑  «Tabell 3.1 Oversikt over norske militære bidrag i utenlandsoperasjoner etter 1945 og frem til 2008» i *«Fra vernepliktig til veteran» Om ivaretakelse av personell før, under og etter deltakelse i utenlandsoperasjoner*, St.meld. nr. 34 (2008–2009), Forsvarsdepartementet, s. 15–16. Besøkt 13. august 2011.
**Statens It** er et forvaltningsorgan under Finansministeriet i Danmark, og har til oppgave å drive, støtte og utvikle informasjonsteknologi (IT) i statlige institusjoner. Statens It leverer tjenester til åtte ministerier og en del av deres etater, i alt ca. 10 000 brukere. Statens It ble opprettet i 2009 og har (per 2013) ca. 240 ansatte.

Statens It ble etablert som følge av at Anders Fogh Rasmussens andre regjering på høsten 2007 besluttet å effektivisere centraladministrationen ved å samarbeide på tvers av ministeriene. I februar 2008 viste en rapport fra Finansministeriet at det kunne hentes effektiviseringsgevinster ved å samle drift, støtte og utvikling av IT-systemer i staten. Opprinnelig skulle Statens It plasseres under Skatteministeriet, men innen etableringen ble organet flyttet til Finansministeriet.

Statens It har til formål å bidra til ytterligere digitalisering av staten, å oppnå stordriftsfordeler gjennom standardisering og sammenslåing av systemer.

Referanser
----------

1. ↑  Nuværende kunder Arkivert 19. april 2015 hos Wayback Machine. Statens It, opdateret 4. juli 2013

Eksterne lenker
---------------

* Statens Its hjemmeside

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Operasjon Catechism** var det siste av ni forsøk på å senke eller sabotere det tyske slagskipet «Tirpitz» under andre verdenskrig. Dette angrepet satte et endelig punktum for jakten på «Tirpitz».

Senkingen
---------

Besetningen på et av flyene i Operasjon Catechism.
Den 12. november 1944 sendte RAF Bomber Command 30 tungt lastete Avro Lancaster bombefly fra tre skvadroner i Lossiemouth til «Tirpitz»' ankringsplas i Tromsø. Hvert fly hadde en enkel femtonns Tallboy bombe ombord.

I det minste traff to bomber «Tirpitz» med en kraftig eksplosjon som førte til at skipet kantret og ble liggende på siden.

Om lag 1 000 mann av de 1 900 om bord på «Tirpitz» ble drept eller såret og en Lancaster ble alvorlig skadet av granater fra antiluftskyts, men den landet trygt i det nøytrale Sverige med hele besetningen uskadet.

Etterspill
----------

Ødeleggelsen av «Tirpitz» betød at trusselen om angrep fra tyske skip mot de allierte konvoier til Murmansk med forsyninger til Sovjetunionen var betydelig mindre og flere viktige britiske skip kunne flyttes fra Atlanterhavet for å bidra i krigen i Stillehavet.

Se også
-------

* Operasjon Obviate

Referanser
----------

1. 1 2  «Tirpitz, November 12, 1944». *Royal Air Force Bomber Command 60th Anniversary*. UK Crown. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 24. mai 2007.
2. ↑  «Campaign Diary». *Royal Air Force Bomber Command 60th Anniversary*. UK Crown. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 20. februar 2008.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 29. oktober 2007. Besøkt 14. januar 2016. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

Eksterne lenker
---------------

* Operasjon Catechism Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.

Portal: Andre verdenskrig
**Peter Karl Christoph von Keith** (1711–1756) var kronprins Fredrik av Preussens pasje og nære fortrolige.

Navnet «Keith» er av skotsk opprinnelse; Keiths forfedre var kommet fra Skottland over Sverige til Preussen.

Keith var innforstått med og støttet kronprins Fredriks planer om å flykte fra sin strenge far kong Fredrik Vilhelm I av Preussen og til England. Etter at Keith oppdaget at planen var avslørt, skrev han en beskjed til kronprinsen: *«Sauvez Vous – Tout est decouvert»* («kom deg unna – alt er avslørt»). Mens kronprinsen ble tatt, kom Keith seg i sikkerhet i England og gikk i kavalleritjeneste.

Kjennskapet til kronprinsens fluktplaner førte til at han ble hengt *in effigie* i Wesel, men etter at Frederik ble konge i 1740, vendte han tilbake til hjemlandet. Han fikk gode stillinger og ble allerede i 1744 utnevnt til æresmedlem av det prøyssiske vitenskapsakademiet, men skal ha vært misfornøyd med lønnen på 1 200 Thaler.

Kilder
------

* (de) Bernhard von Poten: «Keith, Peter Karl Christof». I *Allgemeine Deutsche Biographie* (ADB). Bind 15, Duncker & Humblot, Leipzig 1882, s. 555.
* J. D. E. Preuß: *Friedrich der Große mit seinen Verwandten und Freunden : eine historische Skizze.* Duncker und Humblot, Berlin 1838, s. VIII, 407 sider.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
**Geek** er slang for en person med sterk binding til et fagområde. Det finnes flere varianter, og det kan nevnes hippiegeeks, darkgeeks, highgeeks, gadgetgeek, kulturgeeks, og egogeeks. De siste blir ofte oppfattet som *wannabees* av teknologisk orienterte geeks, men blir også koblet til geeks som i utstrakt grad er involvert i publisering på nettet. Distinksjoner oppstår og forsvinner på bakgrunn av strømninger i kulturen.

Skribenter på nettsteder slik som Facebook blir ofte omtalt som egogeeks.

Slangordet *keeg* som har meningen kul, kommer av uttrykket *geek*. Nemlig geek baklengs (det motsatte av geek). 

Historisk kommer ordet blant annet fra eldre engelsk dialekt "geek" eller "geck" (i betydningen en "tosk" eller "vanskapning") og det gammeltyske "geck". "Geck" er et vanlig begrep i moderne tysk og betyr bl.a. "tosk". I Østerrike-Ungarn på 1700-tallet var "Gecken" såkalte "vanskapninger" som ble vist frem på sirkus. I 1800-tallets Nord-Amerika henviste begrepet "geek" til en utøver i såkalte Freak show/freakshow (også kalt "side-shows"). 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
*Se også Norges krigsseilerforbund (1970–2000)*
**Norges krigsseilerforbund** var en norsk forening som ivaretok interessene til norske krigsseilere fra andre verdenskrig. Forbundet ble stiftet i 1951 og eksisterte til omkring 1954.

Norges krigsseilerforbund ble etablert på bakgrunn av kampen om Nortraships hemmelige fond og spørsmålet om erstatning til norske krigsseilere. Stiftelsesmøtet fant sted i Oslo den 25. november 1951. Forbundet hadde 15 lokalforeninger. Det ga ut bladet *Blåmyra*.

Forbundet gikk i oppløsning etter at krigsseilerne tapte saken om Nortraships hemmelige fond i Høyesterett i 1954.

En ny organisasjon som også het Norges krigsseilerforbund ble grunnlagt i 1970.

Referanser
----------

1. 1 2  Vetlesen, Leiv: «Krigsseilernes kampfylte historie», *Aftenposten*, morgenutgaven 2. desember 2000, s. 10.
2. ↑  Gjeseth: Gullow: *Norsk veteranpolitikk etter 1945. Noen hovedtrekk i utviklingen*, Oslo: Institutt for forsvarsstudier, 2012, s. 25. Fulltekstutgave fra Institutt for forsvarsstudier lagret hos Bibsys.

Portal: Andre verdenskrig
**Geefwee Boedoe** er en amerikansk animatør og illustratør.

Boedoe ble uteksaminert fra California Institute of the Arts i 1988, og begynte å jobbe som illustratør for Walt Disney Animation Studios. Han jobbet senere med illustrasjoner og konseptdesign for Pixar, Industrial Light & Magic og DreamWorks.

I 2004 utga han barneboken *Arrowville*, som ble belønnet med en pris for beste illustrerte bok av National Cartoonists Society.

Bodoe brukte tre år på å produsere sin første animerte kortfilm, den seks minutter lange *Let's Pollute* (2010), som han ble nominert til en Oscar for beste animerte kortfilm for.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, besøkt 26. juni 2019[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Geefwee Boedoe på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Geefwee Boedoe hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Autosys** er et norsk motorvogn- og førerkortregister underlagt Statens vegvesen. Systemet inneholder informasjon om kjøretøy og førerkort, EU-kontroller, avgifter og prikkbelastninger. Det brukes av blant annet trafikkskoler, bilforhandlere, politi og Tolletaten.

Autosys ble tatt i bruk på begynnelsen av 1980-tallet. I 2006 ble prosjektet Au2sys satt i gang for å modernisere systemet, med Bekk som hovedleverandør. Høsten 2007 ble prosjektet stanset fordi det hadde kommet ut av kontroll og budsjettrammen på 285 millioner norske kroner så ut til å ryke.

I 2011 startet et nytt forsøk på fornyelse av systemet, denne gang med Steria som hovedleverandør. Prosjektet hadde en planlagt ferdigstillelse i 2014 og en ramme på 500 millioner kroner. Førerkortdelen av systemet ble ferdigstilt i 2014 med en prislapp på 600 millioner kroner. Kostnadsrammen for hele systemet hadde i mellomtiden blitt anslått til rundt 1,1 milliarder kroner med forventet ferdigstillelse i 2017. I 2016 inngikk Statens vegvesen kontrakt med Accenture om utvikling av nytt motorvognregister med forventet ferdigstillelse i 2021. I mars 2020 tok det nye motorvognregisteret over.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Steria fikk Autosys». *Teknisk Ukeblad*. 23. mars 2011. Besøkt 30. desember 2018.
2. ↑  Kristiansen, Morten (20. desember 2006). «Bekk vant storkontrakt med Statens vegvesen». *Computerworld*. Besøkt 30. desember 2018.
3. ↑  «Budsjettsmell for nytt motorvognregister». *Teknisk Ukeblad*. 28. mars 2008. Besøkt 30. desember 2018.
4. ↑  Oreld, Michael; Solli, Morten (2. november 2007). «It-fiasko i Vegvesenet». *Computerworld* **(norsk)**. Besøkt 30. desember 2018.
5. ↑  Zachariassen, Espen (28. august 2014). «Fredag stanser trafikkstasjonene for full data-overhaling». *Teknisk Ukeblad*. Besøkt 30. desember 2018.
6. ↑  Zachariassen, Espen (15. oktober 2012). «Motorvognregisteret vil koste over én milliard». *Teknisk Ukeblad*. Besøkt 30. desember 2018.
7. ↑  «Autosys-kontrakt til Accenture» (pressemelding). Statens vegvesen. 30. juni 2016. Arkivert fra originalen 30. desember 2018. Besøkt 30. desember 2018.
8. ↑  «Nytt, moderne og framtidsrettet motorvognregister på plass». *Statens vegvesen*. Arkivert fra originalen 22. januar 2021. Besøkt 16. januar 2021.
**Awad Hamed al-Bandar**, arabisk: عواد حمد بندر السعدون, også kjent som **Awad Hamad Bandar Alsa'doon** (født 2. januar 1945, død 15. januar 2007) var Iraks justitiarius i Saddam Husseins presidentperiode. 

Han ledet Iraks *revolusjonsrett*, som utstedte dødsstraff til 143 sjiitter fra byen Dujail i ettervirkningene av det mislykkede attentatforsøket mot president Hussein 8. juli 1982. I rettssaken mot Saddam Hussein sto han anklaget for forbrytelser mot menneskeheten på grunn av disse dødsdommene. 5. november 2006 ble han dømt til døden ved henging, sammen med de to andre som stod på anklagebenken, Saddam Hussein og Barzan Ibrahim al-Tikriti, som mistet hodet som et resultat av hengingen.

Henrettelsen
------------

Dommen var forventet gjennomført 30. desember 2006, rett før klokken 6 om morgenen lokal tid i Irak. Hussein ble hengt kl. 06.05. Først ble det antatt at al-Tikriti og al-Bandar også ble hengt samtidig med Hussein. Noen timer senere kom det offisielle uttalelser som fastslo at henrettelsen av al-Bandar og al-Tikriti hadde blitt utsatt, for å vie større oppmerksomhet til den dagen Hussein ble henrettet. USA meldte at de ikke hadde noe ledig helikopter til å frakte de to dømte til det stedet de skulle henrettes, og Iraks regjering sa senere at de ikke hadde tid til å gjennomføre flyttingen. 

3. januar 2007 fortalte en embedsmann fra regjeringen til nyhetsbyrået Associated Press at de gjorde forberedelser til å henrette al-Bandar og Husseins halvbror al-Tikriti torsdag 4. januar 2007. Begge ble hengt før daggry 15. januar 2007. De ble erklært død klokka 03.05 (0005 UTC). Al-Bandars advokat fikk ikke lov til å være til stede. Hussain og al-Tikriti fikk heller ikke ha sine advokater til stede under sine henrettelser.

Al-Bandars forsvarere var: 

* Bader Awad Hamed Alsa’doon (hovedforsvarer)
* Saadoun Sughaiyer al-Janabi (også kjent som Sa’doon al-Janabi) – snikmyrdet 20. oktober 2005

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, oppført som Awad Hamed Al-Bandar, Find a Grave 17466378, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   edition.cnn.com, arkiv-URL web.archive.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Jomana Karadsheh (5. november 2006). «Dujail case: Saddam gets death». *IBNLive.com*. Besøkt 16. januar 2007.
4. ↑  «Saddam Hussein Executed by Hanging in Iraq». *FOXNews.com*. 29. desember 2006. Arkivert fra originalen 1. januar 2007. Besøkt 16. januar 2007.
5. ↑  «Hussein executed with 'fear in his face'». *CNN.com*. 30. desember 2006. Besøkt 16. januar 2007.
6. ↑  «Reports: Hussein's co-defendants to be hanged Thursday». *CNN.com*. 3. januar 2007. Besøkt 16. januar 2007.
7. ↑  «Report: Hussein's half-brother, other co-defendant hanged». *CNN.com*. 15. januar 2007. Arkivert fra originalen 16. januar 2007. Besøkt 16. januar 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***D.Gray-man*** (ディー・グレイマン, Dī Gureiman?) er en japansk manga som er skrevet og illustrert av Katsura Hoshino. Serien handler om gutten Allen Walker og vennene hans som er medlemmer i Black Order, en organisasjon av eksorsist (exorsister). Eksorsistene bruker en slags kraft, kalt *Innocence*, til å bekjempe Millennium Earl og hæren hans av akuma(Demoner).

Det er hittil lagd 103 animeepisoder av D.Gray-man fordelt over 3 sesonger.

I Japan ble D.Gray-man satt på hold to ganger i perioden 2007-2008, først fordi Hoshino ble hardt rammet av norovirus og senere fordi hun fikk en nakkeskade. Serien fortsatte kort tid etter begge hendelsene, men i november 2008 ble hun nødt til å ta en ny pause etter å ha skadet håndleddet. Publikasjonen ble gjenopptatt i mars 2009, men ble satt på hvil igjen den 11. mai. 17. august 2009 kom D.Gray-man tilbake i sesongmagasinet Akamaru Jump, med beskjed om at fra 4. november 2009, vil serien komme månedlig i magasinet Jump Square.

Plot
----

*se også:Liste over figurene i D.Gray-man*

Historien begynner i England i slutten av et fiktivt 1900-tall, og handler om 15 år gamle Allen Walker. På grunn av sin deformerte venstrehånd ble han forlatt av sine foreldre, men ble senere adoptert av en omreisende klovn kalt Mana Walker. Senere dør Mana av hittil ukjent grunn og Allen møter en person kalt Millennium Earl, som tilbyr seg å gjenopplive Mana. Millennium Earl lurer Allen til å tilkalle Mana, som kommer tilbake som en slags maskin kalt akuma(demon) og prøver å drepe ham. I det øyeblikket viser det seg at Allens hånd er et slags "anti-akuma" våpen som inneholder en substans kalt Innocence som aktiveres og gjør at Allen mot sin vilje dreper Mana. Før Mana igjen dør, kaster han en forbannelse over Allens venstre øye, som senere gir ham evnen til å se akumaenes sjeler. Raskt etter hendelsen blir Allen lærlingen til general Cross Marian, en eksorsist fra the Black Order, en hemmelig organisasjon som skal stanse Millennium Earls plan om å lede verden til døden. Men Earl har en hær av akuma, samt en "familie", Noah-familien, som består av 13 mennesker/etterkommere av Noah og som er en stor hindring for eksorsistene.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) D.Gray-man – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
**O Jin-u** (chosŏn'gŭl: 오진우, hanja: 吳振宇, romanisering: *O Chin-u*, revidert romanisering: *O Jin-u*, født 8. mars 1917 i Nord-Hamgyong, død 25. februar 1995 i Pyongyang) var en nordkoreansk militær og politisk leder.

Lite er kjent om O Jin-u, bortsett fra at han var geriljasoldat under Kim Il-sung, og at han steg i gradene i Den koreanske folkearmé etter proklamasjonen av Den demokratiske folkerepublikken Korea (Nord-Korea) i 1948. O Jin-u ble dekorert for sin innsats under den påfølgende Koreakrigen, og forble en trofast rådgiver for Kim Il-sung frem til dennes død i 1994. O Jin-u ble utnevnt til generalstabssjef i luftvåpenet i 1958, general i 1963, visemarskalk i 1982 og marskalk i 1990. Han var direktør for Den koreanske folkearmés politiske avdeling 1967–1968 og 1979–1995 samt generalstabssjef 1968–1979. 

Han ble medlem av Koreas arbeiderpartis sentralkomité i 1954, politbyrået i 1966, sekretariatet i 1968 og politbyråets stående komité i 1977. Han var Nord-Koreas forsvarsminister 1976–1995. Etter at Kim Jong-il ble formann i Den nasjonale forsvarskommisjon i 1993, erstattet O Jin-u ham som 1. viseformann. O Jin-u bidro trolig til å konsolidere Kim Jong-ils makt i militæret.

Han fikk behandling for lungekreft i Paris i 1995, men døde samme år, 77 år gammel. Også hans sønner O Il-hun, O Il-jong og O Il-su har vært høytstående tjenestemenn i det nordkoreanske regimet, men falt i unåde under Kim Jong-uns ledelse.

Referanser
----------

1. ↑   books.google.com, side(r) 25[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Kun, Joseph C. (1967). «North Korea: Between Moscow and Peking». *The China Quarterly* **(engelsk)** (31): 48–58.
3. ↑  Bridges, Brian (1995). «North Korea after Kim II-Sung». *The World Today* **(engelsk)** (6): 103–107.
4. ↑  Martin, Bradly K. (2004). *Under the Loving Care of the Fatherly Leader: A History of North Korea and the Kim Dynasty* **(engelsk)**. New York: Thomas Dunne. s. 61–62. ISBN 0-312-32221-6.
5. ↑  WuDunn, Sheryl (26. februar 1995). «O Jin U, the Defense Minister Of North Korea, Is Dead at 77». *The New York Times* **(engelsk)**. Besøkt 28. november 2012.
6. ↑  Yeong Yong-soo og Lee Sung-eun (25. januar 2017). «Jong-un purges three sons of revered O Jin-u». *Korea JoongAng Daily* **(engelsk)**. Besøkt 16. januar 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Norges natur** er ung. Den floraen og faunaen Norge har i dag, er innvandret etter at innlandsisen begynte å trekke seg tilbake fra kysten for ca. 14 000 år siden. Det kan ha vært isfrie fjelltopper over isbreen gjennom hele siste istid, og disse kan ha vært leveområder for organismer. Det vet man imidlertid lite om. Etter at innvandringen begynte, har det vært klimasvingninger som har endret artenes utbredelsesområde; derfor har det vært naturlige variasjoner i det biologiske mangfoldet i landet.

Med sin store utstrekning nord-sør, sin store høgde- og dybdegradient og sin store variasjon i berggrunn og jordarter, har Norge et stort mangfold av habitater. I tillegg har menneskelig aktivitet påvirka og endra den naturlige vegetasjonen. 

Sett i forhold til det totale antall arter på jorda, er artsmangfoldet i den nordlige tempererte og arktiske sonen lite. Det fins anslagsvis 60 000 arter i norsk natur (fraregna virus og bakterier). Til nå er det påvist ca. 38 500 arter, som fordeler seg slik:

* Sopper: 6-7 000
* Alger: 20 000
* Lavarter: 1 800
* Moser: 1 050
* Karplanter: 2 800
* Insekter: 16 000
* Fugler: 450
* Landpattedyr: 57
* Sjøpattedyr: 25
* Saltvannsfisk: 150
* Ferskvannsfisk: 45
* Amfibier: 5
* Krypdyr: 5
* Virvelløse dyr i ferskvann: 1 000
* Virvelløse dyr i saltvann: 3 500

En del habitater og artsgrupper er hittil ufullstendig kartlagt, bl.a. gjelder det bunndyrfaunaen i havet, soppene og insektene.

Sjøl om Norge har et relativt sett lite artsmangfold, kan det pga. den store variasjonen i livsmiljøer være en stor genetisk variasjon innafor de enkelte artene. For eksempel har laksen spesifikke stammer som er tilpassa hvert enkelt vassdrag.

3 886 arter er i dag på den nasjonale rødlista over trua og sårbare arter. Av disse er 1988 arter vurdert som truede, og 285 av disse igjen er vurdert som kritisk trua.

Eksterne lenker
---------------

* Miljøstatus i Norge: Naturmangfold

(en) Nature of Norway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* Artsdatabanken
Muslimske Mindanaos beliggenhet.
**Autonomous Region in Muslim Mandanao** (ARMM; *Den autonome region i muslimsk Mindanao*, tagalog: *Rehiyong Awtonomo ng Muslim Mindanao*, kan også kalles *Muslimsk Mindanao*) var en av Filippinenes regioner med 3 244 800 innbyggere (2006) på et areal på av 12 695 km². Den ble i 2019 erstattet av regionen Bangsamoro (offisielt Bangsamoro Autonomous Region in Muslim Mindanao, eller BARMM).

Regionen dekket et område av øya Mindanao og de nærliggende Suluøyene, og består av provinsene Basilan, Lanao del Sur, Maguindanao, Sulu og Tawi-Tawi. En kortlivet provins ved navn Shariff Kabunsuan (2006-2008) var også med i regionen. Cotabato City er sete for den regionale regjeringen, til tross for at selve byen inngår i regionen SOCCSKSARGEN.

Muslimsk Mindanao ble besluttet opprettet 1. august 1989 og offisielt lansert 6. november 1990 i Cotabato City.

Blant språk i regionen kan fremheves maguindanao, maranao, tausug, malayisk og arabisk.

| * v
* d
* r
Regioner og provinser i Mindanao på Filippinene |
| --- |
| Zamboangahalvøya | Zamboanga del Norte **·** Zamboanga del Sur **·** Zamboanga Sibugay | Filippinenes flagg |
| Nord-Mindanao | Bukidnon **·** Camiguin **·** Lanao del Norte **·** Misamis Occidental **·** Misamis Oriental |
| Davao Region | Compostela Valley **·** Davao del Norte **·** Davao del Sur **·** Davao Occidental  **·** Davao Oriental |
| Soccsksargen | Cotabato **·** Sarangani **·** South Cotabato **·** Sultan Kudarat |
| Caraga | Agusan del Norte **·** Agusan del Sur **·** Dinagat Islands **·** , Surigao del Norte **·** Surigao del Sur |
| ARMM | Basilan **·** Lanao del Sur **·** Maguindanao **·** Sulu **·** Tawi-Tawi |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Norges loWWWer** var et pionerprosjekt på Internett som hadde til hensikt å publisere store deler av Norges Lover og gjøre materialet fritt tilgjengelig på vebben.

Dette førte til at Lovdata senere droppet avgiften for elektronisk tilgang til lovene. Prosjektet er referert til i Olav Torvund sin artikkel om *Opphavsrett og offentlig informasjon*. Den første tiden lå sidene på CERN sine maskiner i Geneve hvor WWW-prosjektet holdt til. Dette var en ordning for å hindre en konflikt med Lovdata og norske myndigheter, og det var Håkon Wium Lies arbeidssted på den tiden. I 1995 ble sidene flyttet over til MIT i Boston hvor W3C har hovedkvarter. Sidene er blant de eldste på vebben som fortsatt er tilgjengelige og antakeligvis den eldste norske siden.

Kuriosa
-------

* Artikkelen  i Aftenposten var første gang ordet "Internet" ble brukt i Aftenposten.

Referanser
----------

1. ↑  Håkon Wium Lie. «Norges loWWWer». Besøkt 29. august 2018.
2. 1 2  Bjørkeng, Per Kristian (19. desember 1994). «Norges lover gratis tilgjengelig fra PC». *Aftenposten*.
3. ↑  Bjørkeng, Per Kristian (21. desember 1994). *Aftenposten*.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
**Autopilot** er et hjelpemiddelsystem som brukes i skip, fly og biler. Det er forbundet med instrumentene slik at det i fly kan avlese bl.a. høyde og retning, og med hjelp av flyets ror (for eksempel ved hjelp av hydraulikk), styre flyet. 

* Krengekontroll (wing leveller) er den enkleste autopiloten i enkelte småfly som i rolig luft gjør det mulig å fly uten å holde i stikka hele tiden.
* Høyde: Autopiloten kan innstilles til å holde en gitt flyhøyde, og hvis flyet ikke holder høyden, justere tilsvarende.
* Retning: Autopiloten kan settes til å følge en bestemt kompassretning ved hjelp av flyets retningsgyro, et radiosignal fra et VOR eller NDB/ Non directional beacon -radiofyr, GPS-signaler, instrumentlandingssystemet ved en landingsbane eller en planlagt rute programmert inn i et *Flight Management System* (FMS).
* Hastighet: I større fly er autopiloten også forbundet med motorene, slik at den kan settes til å holde den valgte hastighet og høyde bestemt av piloter eller FMS (*Auto Throttle*).

Autopilotens viktigste inndata er :

Gyroer for å avlese flyets *attitude* (stilling i lufta) og kompassretning, og akselerometer for å måle akselerasjonen i alle tre retninger (opp, ned, og sidelengs). 

Autopiloten mottar også data fra flere av flyets systemer for å tilpasse seg de forskjellige situasjoner eller konfigurasjoner flyet befinner seg i. Dette kan være *take off*, landing/*approach* eller *cruise*. 

I nyere fly er autopiloten også i stand til å lande flyet automatisk, et eksempel på dette er Boeing 737.

I en akuttsituasjon da piloten ønsker å ta kontroll over flyet manuelt, kan det gi betydelige problemer om autopiloten ikke slåes av først.

Autopilot for skip fungerer på lignende vis, ved at kursen settes iflg. kompasset, mens styreautomatikken vil tilstrebe å holde retningen. Der er lagt inn et visst slingringsmonn, for at kurskorreksjonene på grunn av bølgeslag ikke skal bli for effektive og vare for lenge, slik at skipet blir gående i sikksakk i stedet for i den gitte retningen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Avtalefestet pensjon** (AFP) er en pensjonsordning for ansatte i bedrifter som er medlemmer og betaler til AFP-ordningen. Det var i 1988 at LO krevde en slik ordning. LO og NHO ble under tariffrevisjonen enige om en ordning der de ansatte kunne ta ut pensjon fra fylte 66 år, mens folketrygden utbetaler pensjon fra 67 år. Senere har LO og NHO forhandlet seg frem til en lavere pensjonsalder. Den er i dag på 62 år. Åtti prosent av dagens 62-åringer har rett til AFP. I starten var ordningen ment for de som hadde arbeidet lenge i tungt arbeid i industrien, men etter hvert ble flere grupper omfattet da andre arbeidstakerorganisasjoner og arbeidsgiverorganisasjoner også ble med i ordningen. Staten har etter hvert også blitt med i ordningen.

I ny folketrygd kan pensjon bli tatt ut fra 62 år. AFP blir da et tillegg til alderspensjonen. Tillegget øker med senere uttak, blir gitt livet ut og kan fritt kombineres med lønnsinntekt og pensjon fra folketrygden. (gjelder kun for de som inntrer i ny AFP ordning som starter 1. jan 2011.)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Demningen ses her nær bunnen av bildet.
**Oahedemningen** er en jordfyllingsdemning som ligger ved Missouri River i Sør-Dakota, like nord for byen Pierre, i USA. Den demmer opp innsjøen Lake Oahe (Oahesjøen) på 610 km², som er den fjerde største menneskeskapte innsjøen i USA.[] Anlegget ligger 130 km ovenfor Big Bend-demningen som skaper Lake Sharpe (Sharpesjøen)

Demningen er 75 meter høy. Selve jordfyllingen har et volum på 70,3 mill. m³, som er den åttende største i verden.

Installert kapasitet er 786 MW fordelt på syv turbiner à 112 MW.[] Demningen sørger også for drikkevann og flomkontroll. Anlegget var ferdig i 1967 og vedlikeholdes av Hæren. Anlegget oversvømmet områder som tilhørte cheyenne-indianerne.[]

Referanser
----------

1. ↑  Om demningen hos sdpb.org 2. april 2018

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |

| * v
* d
* r
Demninger i Missouri |
| --- |
| Toston **·** Canyon Ferry **·** Hauser **·** Holter **·** Black Eagle **·** Rainbow **·** Cochrane **·** Ryan **·** Morony **·** Fort Peck **·** Garrison **·** Oahe **·** Big Bend **·** Fort Randall **·** Gavins Point | USAs flagg |
**Olaf Norlis Forlag** var et norsk forlag. Det ble stiftet i 1890 av Olaf Norli (1861–1959), som alt hadde opprettet sitt eget bokhandelutsalg i Kristiania i 1883.

Norli var inntil ca. 1940 regnet som det fremste nynorsk-forlaget, og utga forfattere som Olav Duun,Tore Ørjasæter, Vetle Vislie og Rasmus Løland og de første bøkene til Tarjei Vesaas.

Johan Grundt Tanum, som eide Tanum bokhandel og Johan Grundt Tanum Forlag, kjøpte Olaf Norlis Forlag da det var til salgs i 1959 og gjorde det om til et aksjeselskap. Aksjene ble overdratt til Tanums forlag i løpet av ti år. Så står det: 

*I denne perioden var navnet på firmaet «De samarbeidende forlag Johan Grundt Tanum Forlag og Olaf Norlis Forlag». Senere, etter at sammenslutningen var et faktum, var Tanum-Norli i første omgang et naturlig navn.*
Forlaget Tanum-Norli ble overtatt av Aschehoug i 1982; Aschehoug ga forlaget det nye navnet *Tano Aschehoug* inntil det i 2000 ble fusjonert med den rest av Universitetsforlaget de hadde overtatt.

Referanser
----------

1. ↑  Tveterås, Egil (25. februar 2020). «Olaf Norli». *Norsk biografisk leksikon*. Besøkt 5. november 2021.
2. ↑  Den norske Bokhandels historie IV av Tveterås og Tveterås; side 302

Litteratur
----------

* Harald L. Tveterås: *Olaf Norlis Forlag 1890-1990*. Oslo 1990.
* Tano Aschehoug, Store norske leksikon

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Avtjerna** er et område mellom Skui og Sollihøgda nordvest i Bærum kommune i Akershus fylke. Området består for det meste av skog og kupert landskap. Navnet kommer fra Avtjern, tidligere navn på Tjernslivannet, og ligger langs bekken fra dette vannet (Avtjernsbekken).

Utbyggingsplaner
----------------

Fra 1991 lå Avtjerna i Bærums kommuneplan som fremtidig utbyggingsområde. Området som var avsatt til fremtidig utbygging var på ca. 2500 daa og muliggjorde etablering av ca. 10 000 boliger, som tilsvarer en befolkning på 20–30 000 innbyggere. Ringeriksbanen skulle etter planen gå forbi området, og det ble vurdert å bygge en jernbanestasjon på Avtjerna i tilknytning til denne banen. Europavei 16 mellom Sandvika og Sollihøgda går igjennom området, og det var planlagt ny trasé for denne veien. I 2020, etter at det ble klart at Ringeriksbanen ikke ville få stasjon ved Avtjerna, fattet kommunal- og moderniseringsminister Nikolai Astrup vedtak om at boligområder på Avtjerna var i strid med statlige retningslinjer og at områdene derfor ikke videreføres i kommuneplanen for Bærum.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
|  |
| --- |
| ***Il trionfo dell'onore*** Opera av Alessandro Scarlatti |
| Genre | komisk opera |
| Urfremføring | 26. november 1718 |
| Satser | 3 |
| Libretto av | Francesco Antonio Tullio |


| **Operaer:** |
| --- |
| (1680) | *L’honestà negli amori* |
| (1683) | *Il Pompeo* |
| (1707) | *Mitridate Eupatore* |
| (1715) | *Tigrane* |
| (1718) | *Il trionfo dell’onore* |
| (1721) | *Griselda* |
|  |  |
|  |  |
| Se også: Operaer av Alessandro Scarlatti |

***Il trionfo dell'onore*** (*Ærens triumf*) er en opera 'commedia' i tre akter av den italienske komponisten Alessandro Scarlatti, med en libretto av Francesco Antonio Tullio. Den hadde urpremiere på Teatro dei Fiorentini i Napoli 26. november 1718. Den er Scarlattis eneste kjente komiske opera.

Roller
------

| Rolle | Stemmetype | Ensemble ved premieren |
| --- | --- | --- |
| Riccardo Albenori | sopran (*en travesti*) | Caterina Testi |
| Leonora Dorini | kontraalt | Petronilla Micheli |
| Erminio | tenor | Biagio Stabile |
| Doralice Rosetti | sopran | Costanza Posterla |
| Flaminio Castravacca | tenor | (ikke kjent) |
| Cornelia Buffacci | tenor (*en travesti*) | Simone De Falco |
| Rosina Caruccia | kontraalt | Marianna Monti |
| Capitan Rodimarte Bombarda | bass | Giacomo D'Ambrosio |
|

Synopsis
--------

### Akt en

Ricardo Albenori, en utsvevende ung mann, og hans venn, soldaten Rodimarte Bombarda, kommer til Pisa, etter å ha rømt fra Lucca hvor de hadde fått trøbbel med loven. I Lucca, hadde Riccardo også forført Leonora Dorini før han avviste henne i favør av Doralice Rossetti. Leonora har fulgt etter ham og har søkt tilflukt hos Cornelia Buffacci, Doralice tante. Doralice følger også etter Riccardo, som klarer å overbevise henne om at han elsker henne.

### Akt to

Erminio, Leonoras bror som forelsket i Doralice ankommer Pisa. Leonora forteller ham hvordan Riccardo, Erminios venn, forførte henne. Han sverger på å hevne henne. Leonora og Doralice krangler om Riccardo.

### Akt tre

Riccardo planlegger om å stikke av med Doralice, men Erminio finner ham og utfordrer ham til duell. Riccardo blir såret, angrer sitt utsvevende liv og aksepterer å gifte seg med Leonora.

Referanser
----------

1. ↑  'NN' ifølge Parsons (*ad nomen*)

Kilder
------

* *The Viking Opera Guide* red. Holden (Viking, 1993)
* Amadeus Online (detaljer om ensemblet ved urpremierenpå italiensk)
* Del Teatro (italiensk)
* Magazine de l'opéra baroque (fransk)
* Charles H. Parsons (red), *Opera Premieres: Index of Casts v.2*. 1992: Edwin Mellen Press Ltd, New York. ISBN 0-88946-413-8


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Ila Auto** er et norsk bluegrassband som består fetterne Kay Arne Sulutvedt og Stein Are Fevang fra Vivestad og Høyjord i Vestfold, brødrene Matias Hilmar Iversen og Kristoffer Iversen fra Kolbotn og Kai Henrik Ryen fra Kjelsås i Oslo. Bandet ble startet i 2005. []

Bandet spiller bluegrass med elementer av popmusikk, visesang og rock and roll.

I 2006 ga de ut sitt debutalbum *If You Keep Pickin' it Might Never Heal* på Auto Records. For albumet fikk bandet Spellemannprisen 2006 i klassen country.

Ila Auto var et av bandene som ble tatt ut til å spille på by:Larm 2007 i Trondheim. Januar 2008 kom bandets andre album, *Over the Next Hill*, som også ble Spellemannominert. 18. januar 2010 kom det tredje albumet, *Ila Auto*, også det på Auto Records, med litt drahjelp fra Universal Music. Albumet *Ila Auto* er også bandets første plate med norske tekster. I 2014 ble *Liker ikke Køntri* utgitt på MTG Music. Ep-en *Pent Brukt* i april 2016 på MTG Music. Bandets foreløpig siste album er *Piknik med døden* utgitt på Auto Records i 2020.

Bandet har spilt på Slottsfjellfestivalen i Tønsberg hvert år siden 2006, bortsett fra i 2015, da sterk vind gjorde at konserten måtte avlyses.

Ila Auto vant publikumsprisen på European World of Bluegrass festivalen i Nederland i 2011.

Ila Auto har spilt «Julebanjoshow» på John Dee, Rockefeller hvert år siden 2009. En julekonsert uten julesanger. Bandet har da hatt med gjesteartister som Kari Svendsen, Elisabeth Andreassen, Malin Pettersen, Aslak Borgersrud, Guro von Germeten, Benedicte Brænden, Janne Hea, Swing it Dixieband.

Medlemmer
---------

* Matias Hilmar Iversen: vokalist og gitar
* Stein Are Fevang: vokalist og dobro
* Kristoffer Iversen: kontrabass og vokal
* Kay Arne Sulutvedt: banjo
* Kai Henrik Ryen: mandolin, skarptromme, vaskebrett og diverse perkusjon

Diskografi
----------

* *If You Keep Pickin' it Might Never Heal* (Auto Records, 2006)
* *Over the Next Hill* (Auto Records, 2008)
* *Ila Auto* (Auto Records, 2010)
* Liker ikke køntri (MTG Music 2014)
* Pent brukt EP (MTG Music 2016)
* Piknik med døden (Auto Records 2020)

Referanser
----------

1. ↑  Spellemannprisens arkiv Arkivert 17. mars 2016 hos Wayback Machine.. 2006. Besøkt 18. februar 2017.
2. ↑  ««Best på vinyl»: Matias Hilmar Iversen er god i alle formater». *Dagsavisen*. 15. november 2018.
3. ↑  «Slik gikk det for en pent brukt mann med skrivekløe». *www.oblad.no* **(norsk)**. 19. april 2016. Besøkt 24. januar 2020. «Are Fevang, Kristoffer Iversen, Matias H. Iversen, Kay Arne Sulutvedt og Kai Henrik Ryen utgjør Ila Auto fremdeles.»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ila Auto – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Ila Auto på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Ila Auto på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Ila Auto på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) Ila Auto på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Ila Auto på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Ila Auto på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |