recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
En norsk-produsert Draco TriCab 2700, produsert midt på 1980-tallet. Draco var blant pionerene i norsk plastbåt-bransje.
**Plastbåt** betegner en båt med skrog av plastmaterialer, fra glassfiberarmert polyester, epoxy, polyetylen, ABS-plast, kevlar, komposittmaterialer til sammenleggbare båter av PVC-duk. De sistnevnte kalles også ofte gummibåt. 

Den første plastbåten ble støpt i Norge i 1953. Den var lite annet enn en 10 fots seiljolle på bare 28 kg i vekt da den ble sjøsatt på Nitteelven den 5. november Materialet var glassfiberarmert polyester. Pioner-båtene i polyetylen kom i 1959 da Lars Ringdal var først ut med rotasjonsstøping av plastbåter.

Plastbåtene var lette, sterke og krevde langt mindre vedlikehold enn trebåtene. Fra 1957 kunne utenbordsmotorer importeres tollfritt, og salget eksploderte. Utover på 1960-tallet ble det etablert nærmest utallige plastbåtfabrikker over hele landet og snart bestod halve småbåtflåten av plast

Referanser
----------

1. ↑  Plastic, s. 46-47
2. ↑  Plastic, s. 22

Litteratur
----------

* *Plastbåten - Reparasjon og vedlikehold* Gyldendal Norsk Forlag A/S 1989 ISBN 82-05-17738-4
* *Plastic - Historier om plastbåten* Vestagdermuseet 2011 ISBN 978-82-91178-23-3
* *Plastic II - Historier om plastbåten* Vestagdermuseet 2019 ISBN 978-82-91178-86-8
* Mats Cato; *Plastic Fantastic - Plastbåtens underbara historia* Egmont Publishing AB 2015 ISBN 978-91-88207-04-3
***Hypopycna*** er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende
--------

En liten (2-2,5 millimeter), brun, avlang, litt flat kortvinge. Oversiden er halvblank, nokså tett og kraftig punktert og fint hårete. Hodet er stort og bredt med middels store, utstående fasettøyne, markert "hals" og to små punktøyne nær midten. Pronotum har rundede sider, er tydelig bredere enn langt, uten påfallende furer eller groper, langs hver sidekant med en rad av korte, krumme, svarte børstehår. Bakvingene er mye lengre enn pronotum. Bakkroppen er ganske jevnbred. Beina er slanke, og middels lange, brungule.

Levevis
-------

Disse billene er gjerne typiske skogsarter som blant annet kan finnes under barken på døde trær.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Vest-Europa nord til Storbritannia og Nord-Afrika.

Systematisk oversikt
--------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) Macleay, 1825
					- Stammen Omaliini MacLeay, 1825
						* Slekten ***Hypopycna*** Mulsant & Rey, 1880
							+ *Hypopycna rufula* (Erichson, 1840)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hypopycna* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Hypopycna* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Hypopycna* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Hypopycna* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Hypopycna* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Hypopycna* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Hypopycna* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Malham** er en landsby og verdslig sogn i det administrativt distriktet Craven i North Yorkshire i England. Den ligger i nasjonalparken Yorkshire Dales. I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen og sognet 238 innbyggere.

Det ligger et informasjonssenter for nasjonalparken i landsbyen, og det er en stor parkeringsplass der for de mange fotturistene som bruker den som utgangspunkt. Den lengste turstien til Pennine Way går gjennom Malham, som ligger nær severdighetene Malham Cove, Malham Tarn, Gordale Scar og Janet's Foss.

I *Domesday Book* for 1086 er stedsnavnet oppgitt som Malgun, antagelig i betydningen «bosetning ved grusholdig sted».

Referanser
----------

1. ↑   «Civil Parish population 2011» Arkivert 11. oktober 2016 hos Wayback Machine. *Neighbourhood Statistics*. Office for National Statistics
2. ↑   Internet Surname Database

Eksterne lenker
---------------

(en) Malham – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Malham hos Wikivoyage
* Nettsted for landsbyen og sognet
* Geologi i landskapet Malhamdale
* Informasjon og historie om Malham

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
«Eksarkat» har flere betydninger.

|  |
| --- |
| Pavens våpenskjold |
| Den katolske kirkens hierarki |
| Pave

---

Patriark

---

Kardinal

---

Storerkebiskop

---

Primas

---

Metropolitt

---

Erkebiskop

---

Biskop

---

Generalsuperior

---

Biskop-prelat

---

Biskop-abbed

---

Militærordinarius

---

Personalprelat

---

Abbed

---

Apostolisk vikar

---

Apostolisk eksark

---

Apostolisk ordinarius

---

Apostolisk prefekt

---

Apostolisk administrator

---

Misjonsprest *sui iuris* |

**Eksarkat** er både et verdslig som religiøst begrep for et myndighetsområde. Begrepet kommer fra gresk ἔξαρχος, *exarchos*, og ble historisk benyttet på de som holdt ulike posisjoner, en del av dem var politiske eller militære, og andre var innen kirken. Den østromerske keiser Maurikios kom til å etablere en ny form for administrative enheter, eksarkater, og organiserte de gjenværende vestlige områdene i Italia under sin kontroll i to slike eksarkater, eksarkatet Ravenna og Africa. Begrepet er avledet fra gresk επαρχία, *exarkhos*, «en leder», sammensatt fra *ex* + *arkhos*, «leder, høvding, hersker», sammenlign med *arkont*. Østromerriket var preget av gresk språk og bruk av gresk terminologi.

Et kirkelig eparki (ortodokst eller orientalsk-katolsk bispedømme) er det som ligger utenfor utenfor sin respektive kirkes utbredelsesområde.

Eksarkater kan dermed betegnes som diaspora-bispedømmer, og tilsvarer et apostolisk vikariat i den romersk-katolske kirke. Lederen av et eksarkat, *eksarken*, er ikke nødvendigvis epark eller biskop. Katolske eksarkater er vanligvis immediate, men de kan også bli grunnlagt av og være underordnet for eksempel en patriark. I ortodokse kirker kan eksarken derimot være en patriarks stedfortreder, og dermed ha høyere rang enn en metropolitt.

Eksarkater er ikke bundet til grensene for andre kirkers bispedømmer, og kan til og med inkludere flere land. Det ukrainsk-katolske eksarkatet for Tyskland og Norden med sete i München omfatter for eksempel alle ukrainsk-katolske troende i Tyskland, Finland, Norge og Sverige, på tvers av stats- og de romersk-katolske bispegrensene.

Referanser
----------

1. ↑  Herrin, Judith (1987): *The Formation of Christendom*. Princeton University Press. ISBN 978-0691008318, s. 156.
2. ↑  «exarch (n.)», *Online Etymology Dictionary*
3. ↑  Meyendorff, John (1989): *Imperial unity and Christian divisions: The Church 450-680 A.D.*, The Church in history. **2**. Crestwood, NY: St. Vladimir's Seminary Press.

Eksterne lenker
---------------

* Adrian Fortescue (1913): «Exarch», i: Herbermann, Charles: *Catholic Encyclopedia*. New York: Robert Appleton.
Shennong
Shennong
**Shennong** (kinesisk: 神農 eller 神農氏 eller 神農大帝; / 神农, 神农氏, 神农大帝; pinyin: *Shénnóng*, *Shénnóngshi*, *Shénnóng Dàdì*, Wade-Giles: *Shen-nung*, «den guddommelige jordbruker») var i kinesisk mytologi en av «de tre herskere», de myteomspunne kulturheroer som skal ha grunnlagt den kinesiske sivilisasjon. Han fremstilles iblant med oksehode.

Shennong kan opprinnelig ha vært en gud som ble knyttet til svedjebruk, men han er mest omtalt som den som innførte jordbruk og legekunst i Kina. Ved å smake på alle ville urter lærte han seg og andre hvilke som var nyttige og hvilke som var giftige.

Som formentlig bror av Den gule keiser var han i mytologien en av han-kinesernes urfedre. Også i Vietnam betraktes han som urfar. 

Shennong skal sammen med Fuxi og Huangdi han medvirket i oppfinnelsen av musikkinstrumentet guqin.

Litteratur
----------

* Anthony Christie: *Chinese Mythology*. Feltham: Hamlyn Publishing, 1968. ISBN 0600006379.
* K. C. Wu: *The Chinese Heritage*. New York: Crown Publishers, 1982. ISBN 0-517-54475X.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Revmatisme** er en fellesbetegnelse for over 200 forskjellige sykdomsformer i ledd, muskler, senehinner og nerver, ledsaget av smerter og organiske endringer i vekslende omfang. Sykdommen omtales ofte som muskel- og skjelettsykdommer, men revmatisme kan også angripe huden, lungene, slimhinner og andre organer. Revmatisme kan komme fra for eksempel røyk eller sigaretter.
De fleste revmatiske diagnoser er kroniske og fører til stivhet og smerter i muskler og ledd.
Revmatisme er den vanligste årsaken til at mennesker oppsøker helsevesenet og til at mennesker blir langvarig sykemeldt og uføretrygdet i Norge. 300 000 nordmenn har denne diagnosen.
Revmatiske kvinner har økt risiko for svangerskapsforgiftning, behov for keisersnitt og større risiko for tidlige fødsler.
I Norge har Rikshospitalet en egen avdeling som tilbyr behandling, avdelingen driver også med forskning på revmatisme. Det finnes i dag medisiner som kan lindre smerter, og medisiner som kan bremse sykdomsutviklingen og forhindre invalidisering.
Jo tidligere man får fastsatt en diagnose, jo bedre prognoser er det for sykdomsutviklingen.

Historie og årsaker til revmatisme
----------------------------------

Det kan virke som om revmatisme har eksistert helt siden urtiden, i arkeologiske utgravninger har man funnet skjeletter med det som kan se ut som revmatiske leddforandringer. Men årsakene til de revmatiske sykdommene er i de fleste tilfeller ukjente. Arv, miljøfaktorer og levesett er viktige faktorer for utviklingen revmatisme. Aktuelle forskningsresultater viser at bakterier eller virus kan påvirke eller starte en reaksjon i immunsystemet hos personer med visse arveegenskaper. Røyking kan bidra til at sykdommen bryter ut og gir en dårligere prognose.

Vanlige former for revmatisme
-----------------------------

* Artrose
* Leddgikt
* Bekhterevs sykdom
* Fibromyalgi
* Urinsyregikt

Sjeldne former for revmatisme
-----------------------------

* Systemisk lupus erythematosus (SLE)
* Andre systemiske bindevevssykdommer og systemiske vaskulitt-sykdommer

Se også
-------

* Reuma-Sol Senter

Eksterne lenker
---------------

* helsenytt.no
* Norsk Revmatikerforbund
* forskning.no om svangerskap
* Bindevevevssykdommer.no
* Vaskulitt.no

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Banglapedia **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Thomas Thomsen** (født 19. mai 1861 i Sandavágur på Færøyene, død 4. februar 1905 i København) var en færøysk overrettssakfører og folketingsmann.

Han vokste opp i Færøyenes øvre bondestand som sønn av kongsbonde Thomas Haraldsen og Sofía Elisabeth Danielsen i Sandavágur. Etter studentereksamen ved Sorø Akademi i 1881 tok han juridisk embedseksamen ved Københavns Universitet i 1886. Han giftet seg i 1890 med Julie Frederikke Foght, datter av vinhandler Magnus Vilhelm Foght i København. Paret fikk to barn. Han ble farbror til forsikringsdirektør Thomas Thomassen.

Fra 1886 til 1887 var han by- og herredsfullmektig i Varde. Deretter ble han sakførerfullmektig hos overrettssakfører Otto Wineken i København. Thomsen hadde også assistert Wineken i studietiden. Da Wineken ble fullmektig ved Danske Statsbaner i 1888, stod Thomsen for avviklingen av sakførerforretningen, og ble deretter sakførerfullmektig hos overrettssakfører Jens Petersen. I 1890 fikk Thomsen selv bevilling som overrettssakfører, og praktiserte i København frem til sin død i 1905.

Han tok del i den gryende færøyske nasjonal- og selvstyrebevegelsen, og i færøyingenes forening i København, Føringafelagið, som han ledet i noen år. Fra 1890 til 1898 var han valgt til folketingsmann for Færøyene, og tilsluttet seg Højres folketingsgruppe.

Han døde i 1905, 43 år gammel, av en leversykdom. Ektefellen døde i 1907.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Hjorth-Nielsen, H. (1941). *Danske Sagførere 1869–1919* (PDF) **(dansk)**. København: J. Jørgensen & Co. s. 387. OCLC 873879809.
2. 1 2 3  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. bd. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 354–355. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.
3. 1 2  «Station Dødeblade. Filmrulle 0018. Registerblad 848» **(dansk)**. Københavns Stadsarkiv. Arkivert fra originalen 18. mars 2017. Besøkt 17. mars 2017.
4. 1 2  Debes, Hans Jacob (1993). *Politiska søga Føroya 1814–1906* **(færøysk)**. Tórshavn: Føroya Skúlabókagrunnur. s. 82. OCLC 33210102.
5. ↑  Debes, Hans Jacob (1982). *Nú er tann stundin… Tjóðskaparrørsla og sjálvstýrispolitikkur til 1906 – við søguligum baksýni* **(færøysk)**. Tórshavn: Føroya Skúlabókagrunnur. s. 132. ISBN 99918-0-627-X.
6. ↑  «Fhv. Folketingsmand Th. Thomsen …». *Dimmalætting* **(dansk)**: 6. 18. februar 1905.

Portal: Færøyene
**Isaac Thomas «Tom» Thornycroft** (født 22. november 1881, død 6. juni 1955) var en britisk sportsutøver som deltok under OL 1908 i London.

Thornycroft ble olympisk mester to ganger i vannmotorsport under OL 1908 i London. Han var med på den britiske båten *Gyrinus* som vant både klasse B, båter under 60 fot og klasse C, 6,5- 8 meter.

Konkurransen i Klasse B ble avholdt den 28. august. Det var kun to båter i den klassen, *Gyrinus* og *Quicksilver*, begge britiske. *Quicksilver* brøt racet og *Gyrinus* var den eneste båten som kom i mål i B-klassen.

Konkurransen i Klasse C ble avholdt den 29. august og også i denne klassen var det kun to båter, *Gyrinus* og *Sea Dog*, begge britiske. *Sea Dog* fikk motorproblemer og ble nødt til å bryte og *Gyrinus* var ennå en gang eneste båten som kom i mål.

OL 1908 var første og siste gang motorsport var med på det olympiske programmet.

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London - Gull **Gull** i vannmotorsport; klasse B Storbritannias flagg Storbritannia
* 1908 Storbritannias flagg London - Gull **Gull** i vannmotorsport; klasse C Storbritannias flagg Storbritannia

Referanser
----------

1. 1 2   Roglo, Roglo person ID p=isaac+thomas;n=thornycroft, oppført som Isaac Thomas Thornycroft[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thomas Thornycroft – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Thornycroft – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Thornycroft – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
**Metanhydrat** eller **metanklatrat**, er is som inneholder metan. Metanmolekyler er fanget mellom vannmolekyler bundet til hverandre med hydrogenbindinger. Metanhydrat ser sånn cirka ut som vanlig is. Den kan antennes og brenner med gul flamme. 

Metanhydrat er bare stabilt ved lave temperaturer eller høye trykk. I naturen finner man metanhydrat dels i Sibirs permafrost, dels i sediment på havbunnen, for eksempel i Bermudatriangelet. [] Hvor mye metan som er bundet på denne måten er ikke kjent, men antagelig handler det om veldig store mengder. Om den globale oppvarmingen leder til at dette varmes opp tilstrekkelig, skulle metan kunne frigis til atmosfæren raskt. Ettersom metan som veksthusgass er 21 ganger mer potent enn karbondioksid skulle det kunne lede til kraftig økt veksthuseffekt, og dermed til påtagelig oppvarming av jordkloden – en "metanhydratkatastrofe", men dette scenarioet betraktes som veldig usannsynlig av IPCC.

Tidligere klimaforandringer på jordens med global oppvarming, for eksempel for ca. 55 millioner år siden, kan ha oppstått av utslipp av store mengder metan fra metanhydrat.

Noen kommersielle metoder for å eksploatere metanhydrat eksisterer for tilfellet ikke. Et gjennombrudd på dette området skulle kunne få store konsekvenser for den globale energi- og klimaplanleggingen.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Archived from the original on 14. juni 2012. Besøkt 23. mai 2019. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NDL
 |
***Obratnyj otstsjot*** (originaltittel: *Обратный отсчёт*) er en russisk film fra 2006, regissert av Vadim Sjmeljov.

Handling
--------

Det kommer til å skje en eksplosjon om nøyaktig 48 timer i Moskva. Denne informasjonen ble gitt av en agent, som ble drept i akkurat dette sekundet. Samtlige avdelinger sblir satt på saken, men den gruppen som har størst sannsynlighet for å løse saken er et uavhengig lag. En ung kvinne som arbeider som hacker, og en gang brøt seg gjennom servere hos The Pentagon. Samt en tidligere offiser som liker fart og adrenalin. En psykolog, en kvinne hvis skjønnhet overgår hennes intelligens. En blind ingeniør, hvis luktesans og intuisjon erstatter for øynene hans. Samt en leder som er satt til å kontrollere dette laget. Sammen både de finne ut både hvem som står bak, og hvor den store eksplosjonen egentlig skal finne sted.

Skuespillere
------------

* Andrej Merzlikin som Maks
* Maksim Sukhanov som Starsjij
* Leonid Jarmolnik som Krot
* Oksana Akinsjina som Anna
* Oleg Stefan som Martin

Referanser
----------

1. ↑  Сериал «Дикий»: Клоун Чпок стал бравым милиционером
2. ↑  Обратный отсчет (2006)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Obratnyj otstsjot* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (nl) *Obratnyj otstsjot* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Obratnyj otstsjot* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
**Metamatematikk** er den matematiske betraktningen av matematikkens grunnlag. Fokus i metamatematikken er blant annet på å finne ut hva man kan bevise med matematiske systemer.

Metamatematikk er sterkt knyttet til matematisk logikk, og historien til disse to feltene overlapper hverandre i stor grad. En regner ofte med at det var den tyske matematikeren Gottlob Frege som startet med de første metamatematiske refleksjoner. I 1920 presenterte så matematikeren David Hilbert følgende utfordring: Er det mulig å sette opp et fullstendig og motsetningsfritt aksiomsystem som grunnlag for matematikken? Dette arbeidet ble kjent som Hilberts program, og dette arbeidet med å analysere matematikkens grunnlag satte sitt preg på metamatematikken. Arbeidet med Hilberts program fikk en alvorlig knekk da logikeren Kurt Gødel presenterte sitt ufullstendighetsteorem. Her beviste han at det ikke er mulig å lage noe aksiomsystem som oppfyller alle kravene til Hilbert. 

Senere har det blitt gjort mer eller mindre vellykkede forsøk på å sette opp motsetningsfrie aksiomsystem for avgrensede deler av matematikken. Etter viktige bidrag fra blant andre den norske matematikeren Thoralf Skolem, klarte den tyske matematikeren Gerhard Gentzen å formulere et bevis for at den såkalte Peano-aritmetikken var motsetningsfri.

Kjente metamatematikere
-----------------------

* Gottlob Frege
* Kurt Gødel
* David Hilbert
* Bertrand Russell
* Thoralf Skolem

Litteratur
----------

* Hofstadter, Douglas R. (1999). *Gödel, Escher, Bach : an eternal golden braid*. New York: Basic Books. ISBN 0-465-02656-7.

* Kleene, Stephen Cole (1952). *Introduction to metamathematics*. New York: Van Nostrand.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** NDL
 |
**Obligasjonsfond** er et verdipapirfond der andelseiernes kapital investeres i langsiktige rentepapirer.

Obligasjonsfond kan plassere sine midler i rentepapirer uavhengig av rentebindingstid. Verdipapirfond som bare kan investere i rentepapirer med kortere løpetid enn 1 år kalles pengemarkedsfond.

Den vesentligste forskjellen mellom obligasjons- og pengemarkedsfond er at obligasjonsfondene har større kursrisiko (variasjon i verdien av fondsandelen) som følge av en renteendring. Samtidig vil avkastningen i et obligasjonsfond normalt være noe høyere over tid enn i et pengemarkedsfond.

Den norske fondbransjens egen klassifiseringsstandard (forvaltes av Verdipapirfondenes forening) tilsier at obligasjonsfondene inndeles i grupper ettersom hvor lang bindingstid rentepapirene i fondet har. Formelt sett er det rentefølsomheten til fondets referanseindeks som definerer fondets klassifisering.

Obligasjonsfondene inndeles i følgende grupper:

* Obligasjonsfond 0-2: Fond som vanligvis investerer i relativt korte rentebærende verdipapirer. Forskjellen mellom et pengemarkedsfond og et kort obligasjonsfond er at obligasjonsfondet kan investere i enkeltpapirer med rentebindingstid lengre enn ett år.
* Obligasjonsfond 2-4: Fond som vanligvis investerer i middels lange rentebærende verdipapirer.
* Obligasjonsfond 4+: Fond som vanligvis investerer i lange rentebærende verdipapirer.
* Internasjonale obligasjonsfond: Fondene i denne gruppen har en referanseindeks bestående av rentebærende verdipapirer denominert i utenlandsk valuta, eller der referanseindeksen består av en kombinasjon av rentebærende papirer denominert både i norsk og utenlandsk valuta.

Risiko og avkastning i obligasjonsfond
--------------------------------------

Obligasjonsfond har lav til middels risiko og tilsvarende avkastning. Jo lengre rentebærende papirer fondet kan investere i, desto høyere renterisiko. Verdien av andelene kan variere, men mindre enn i kombinasjonsfond og aksjefond. Et obligasjonsfond kan forventes å gi noe høyere avkastning enn pengemarkedsfond.

Kombinasjonsfond er utsatt for ulike typer risiko:

* Renterisiko
* Kredittrisiko
* Likviditetsrisiko
* Forvalterrisiko
* Valutarisiko

Referanser
----------

1. ↑  Bransjestandard for klassifisering av rentefond[*død lenke*]
2. ↑  Altomfond.no Ordliste Arkivert 1. november 2009 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Altomfond.no
* Verdipapirfondenes forening

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
En mann og en hetære/prostituert (en pengepose på veggen beskriver transaksjonen vesen) i seksuelt samkvem. Innsiden av gresk bolle, privat samling, München. Fra rundt 480–470 f.Kr.
**Metaneira** (gresk: Μετάνειρα) var en hetære eller prostituert som levde på 300-tallet f.Kr. i antikkens Hellas i Korint og Athen. Hun var kjent for sin skjønnhet, skarpsindighet og vidd. Som barn ble hun kjøpt av bordelleieren Nikarete i Korint. Hun ble oppfostret som en «datter», og formet som en hetære. En av hennes «søstre» var Neaira som er kjent og omtalt fra en rettssak mot henne.

Den greske retorikeren og oratoren Isokrates og logografen (taleskriveren) Lysias tilhørte blant hennes mer kjente klientell. Isokrates var en av de som tillot at hun ble innviet i de eleusinske mysterier. Noen kjærlighetsbrev som etter sigende ble sendt fra ham til Metaneira er høyst sannsynlig ikke autentiske.

Litteratur
----------

* Athenaios, 3,107c; 13,584f, 587d, 592b, 593f
* Pseudo-Demosthenes, *or.* 59,19–23
* Lysias, *Fragmenter* 111f.

Portal: Historie
*For* Order of Merit *i golf, se pengeliste.*
Ordenstegnet for Order of Merit tilhørende Dorothy Crowfoot Hodgkin, ved the Royal Society, London
**Order of Merit** er en britisk orden grunnlagt 23. juni 1902 av kong Edvard VII, med den prøyssiske ordenen Pour le Mérite som forbilde. 

Ordenen tildeles av monarken personlig til belønning av fremragende innsats for kunst, utdanning, litteratur og vitenskap, eller for annen fremragende innsats monarken ønsker å belønne. Order of Merit har én klasse, *medlem*, og er inndelt i en sivil og en militær avdeling. I det britiske ordensvesen rangerer Order of Merit etter Order of the Bath. Medlemskap i ordenen medfører ikke adelskap, riddertittel eller annen status, men mottakerne av er berettiget til å benytte bokstavene «OM» etter sitt navn. Regjerende monark er ordensherre.

Insignier
---------

Ordenstegnet for Order of Merit er et blåkantet rødt kors med utsvingede armer. Midtmedaljongen er blå med hvit bord og bærer i midten innskriften «FOR MERIT» i gull. Medaljongen er omgitt av en krans i grønt. Korset er opphengt i båndet i en krone. Når ordenen tildeles for militære fortjenester, legges to sverd i kors bak korset. Ordensbåndet er rødt og blått.

Tildeling
---------

Utdypende artikkel: Liste over medlemmer av den britiske Order of Merit

Ordenen er begrenset til monarken og 24 medlemmer fra Storbritannia eller Samveldet av nasjoner. Fordi det ikke følger adelskap eller tittel med ordenen, er Order of Merit anvendelig for å hedre personer fra Canada, der slike ikke tillates tildelt. Ordenen har fra innstiftelsen vært åpen for kvinner. Florence Nightingale ble i 1907 ordenens første kvinnelige medlem. Selv om ordenen formelt har en sivil og militær avdeling, er antallet militære tildelinger svært få. 

I tillegg til ordinære medlemmer kan utlendinger fra andre land utnevnes til æresmedlemmer. Antallet utnevnelser til æresmedlem har vært begrenset. Det er foretatt kun 11 slike tildelinger. Blant æresmedlemmene er flåteadmiral Togo, feltmarskalk Foch,  feltmarskalk Joffre, Dwight D. Eisenhower, Albert Schweitzer og Moder Teresa.

Etter de siste utnevnelsene i 2015, er til sammen 195 personer hedret med *Order of Merit*.

Kilder
------

* Stanley Martin: *The Order of Merit: One Hundred Years of Matchless Service*, London: I.B. Tauris, 2007.
* Peter Galloway: «Order of Merit» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1695–1696.

Eksterne lenker
---------------

* Order of Merit, The British Monarchy.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Ordenstegn for ridder av Ordenen for veteranfortjenester
**Ordenen for veteranfortjenester** (fransk: *Ordre du mérite combattant*) er en fransk orden innstiftet 14. september 1953 og avviklet ved etableringen av Den nasjonale fortjenstorden i 1963. Den ble tildelt for fortjenstfull innsats for veteran- og krigsofferomsorgen i Frankrike. Ordenen var en av flere ministerielle ordener innenfor saksfeltene dekket av departementene i Frankrikes sentralforvaltning. Den ble administrert av departementet for krigsveteraner.

Inndeling
---------

Ordenen for veteranfortjenester var inndelt i tre grader:

* Kommandør (*commandeur*)
* Offiser (*officier*)
* Ridder (*chevalier*)

Insignier
---------

Ordenstegnet for Ordenen for veteranfortjenester består av en grønnemaljert femtagget stjerne med mindre tagger i metall i vinklene, det hele lagt på en malteserkorsaktig femtagget stjerne. Midtmedaljongen bærer som motiv republikkens personifikasjon i form av et venstrevendt kvinnehode. Medaljongen er omgitt av en grønn bord med omskriften «REPUBLIQUE FRANÇAISE» og «MERITE COMBATTANT». Reversen har som motiv to hender som trykker hverandre foran et opprett sverd, samt omskriften «HONNEUR ET DEVOUEMENT» (*ære og oppofrelse*). Ordenstegnet er utformet og produsert av firmaet Arthus-Bertrand.

Ordenstegnet er i gull for de to øverste ordensgrader og i sølv for den nederste. Ut over forskjellig materiale er ordenstegnene for de forskjellige grader identisk i utforming, men av ulik størrelse og opphengt i bånd av forskjellig type. For riddere bæres ordenstegnet i brystbånd, for offiserer i brystbånd med rosett. Kommandører har ordenstegnet i bånd om halsen.

Ordensbåndet er grønt med smale gule skråstriper.

  

* Båndstriper for Ordenen for veteranfortjenester
* Kommandør
* Offiser
* Ridder

Tildeling
---------

Ordenen for veteranfortjenester ble tildelt for fortjenstfull innsats for veteraner og krigsofre fra de to verdenskrigene. Innsats i offentlig tjeneste, så vel som i privat sektor, kunne ligge til grunn for utnevnelse. En minstealder på 40 år og minimum femten års yrkesinnsats var vilkår for utnevnelse. Utnevnelse skjedde i hovedregelen til ordenens laveste grad, med påfølgende seks års tjeneste før det kom på tale med forfremmelse til offiser og deretter ytterligere fire års tjeneste før eventuell forfremmelse til kommandør. Ved eksepsjonell innsats kunne reglene fravikes. Utenlandske krigsveteraner som kjempet sammen med Frankrike i de to verdenskrigene kunne også tildeles ordenen.

Det var satt begrensninger på det årlige antall tildelinger av ordenen.

Kilder
------

* *Décorations officielles françaises*, Paris: Administration des monnaies et médailles, 1956, s. 121–122 og 205
* Hieronymussen, Poul Ohm og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966, s. 139
En SWATH-båt
**Small waterplane area twin hull** (**SWATH**; fritt oversatt: lite vannoverflateareal dobbeltskrog) er en skipskonstruksjon bestående av et dobbeltskrog hvor de to vektbærende ubåtformede deler av skroget ligger adskillige meter under vannets overflate, og hvor den del av skroget som befinner seg i vannoverflaten er relativt liten. Fordelen er at denne type skip er svært stabil i hard sjøgang, da hoveddelen av bølgers energiavgivelse skjer i de øverste få meter av vannet.

De to skrogdelene er formet som ubåter og ble oppfunnet allerede i 1938 av canadieren Frederick. G. Creed. Oppfinneren fikk patent i 1946, men hverken U.S. Navy eller Royal Navy var interessert i oppfinnelsen, og Creed døde uten å se sin oppfinnelse virkeliggjort.

Det finnes (per april 2008) ca. 30 SWATH-skip og ytterligere 30 er under konstruksjon. Blant annet brukes typen av Hawaiis Universitet til havbiologiske undersøkelser, av Canadas kystvakt samt av U.S. Navy, som har flere skip av typen, blant annet et eksperimentelt stealth-skip, USNS «Sea Shadow». SWATH-skip har en større vannmotstand, og dermed energiforbruk, enn konvensjonelle katamaraner, men mindre enn enkeltskrogsfartøyer.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Saab 9-5** (1997–2012) (YS3E) er en familiebil fra svenske Saab.

Første utgave (1997–2010) var designet av nordmannen Einar J. Hareide og kunne fås som sedan og erstattet Saab 9000. Stasjonsvogn kom i 1999 med nivårelugering og glidegulv som tilvalg. Utstyrsvariantene var S, SE, Aero eller Griffin, alle med turbo. Efter en enkel ansiktsløftning i 2002 fikk den samme utstyrsvariantene som den nye Saab 9-3, nemlig "Linear", "Arc", "Vector", "Aero" og "Griffin"). En 3.0 liter V6 fra Opel samt dieselmotorer fra GM på 2.2 og 3.0 liter tilkom. I 2006 fikk man en dramatisk endring av frontlyktene i utgaven **Dame Edna**, samt nye 1.9 liters diesel fra Fiat. 

 Motorer i 9-5

* 2.0 t – 150 hk Eco R4 Trionic7 motorstyring
* 2.3 t – 170 hk Eco R4 Trionic7 motorstyring
* 2.3 t – 185 hk R4 Trionic7 motorstyring
* 2.3 T – 230 hk R4 Aero (250 hk etter facelift 2002 og 260 hk etter facelift 2006) Trionic7 motorstyring
* 3.0 t – 200 hk V6 (GM Opel – Lavtrykksturbo)

* 1.9 TiD – 120 hk R4 Diesel (Fiat Group) EDC16 motorstyring
* 1.9 TiD – 150 hk R4 Diesel (Fiat Group) EDC16 motorstyring
* 2.2 TiD – 120 hk R4 Diesel (GM – Opel)
* 3.0 TiD – 177 hk V6 Diesel (GM – Isuzu)

Andre utgave av 9-5 (YS3G) kom i 2010, da som sedan og kunne fås med firehjulsdrift (XWD).Av motorer kunne man nå velge blant;

Bensin:

-1,6t Turbo4 (R4) 

-2,0t Turbo4 (R4) Bensin/BioPower

-2,8t Turbo6 (V6)

Diesel:

-2,0tid  (R4) 

-2,0ttid (R4) 

-3,0tid6 (V6) (kun én bil ble laget med denne og motortypen ble ikke offisielt lansert) 

. 27 stasjonsvogner (*Sport Combi*), en blanding av pre-seriebiler og produksjonsmodeller ble etter konkursen i 2012 solgt til samlere som etterhvert fikk de registrert i sine respektive land.

* 9-5 SE (YS3E)9-5 SE (YS3E)
* 9-5 Estate9-5 Estate
* Dame EdnaDame Edna
* 9-5 NG på Aker Brygge9-5 NG på Aker Brygge
* 9-5 (YS3G)9-5 (YS3G)

Referanser
----------

1. ↑  Saab 9-5 Estate i bilnorge.no den 3. januar 1999.
2. ↑  Nye Saab 9-5 til Norge i dinside.no i 2010.

Eksterne lenker
---------------

* 

* (en) Internet Movie Cars Database: Saab 9-5 i film- og tv-serier
* Allt om SAAB 9-5
* Test av Saab 9-5 (2011) på www.motorguiden.no

  


|  |
| --- |
| Tidslinje **Saab**  personbiler, fra 1950 til 2010. |
| **Klasse** | 1950-tallet | 1960-tallet | 1970-tallet | 1980-tallet | 1990-tallet | 2000-tallet | 2010-tallet |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 |
| Småbil | 92 | 93 | 96 | 600 |  |  |  | 9-2X |  |
|  | 95 |  |  |  |  |
| GT |  | GT750 | Sport |  |  |  |  |  |
| Mellomklasse |  |  | 99 | 90 |  |  |  |
|  |  |  | 900 | 900 | 9-3 | 9-3 |
| Storbil |  |  |  |  | 9000 | 9-5 |
| Sportsbil |  | 94 |  |  | Sonett II | Sonett III |  |  |  |  |
| SUV |  |  |  |  |  |  | 9-7X |  | 9-4X |
Terrasseåkrer i nærheten av Sapa
**Sa Pa** eller **Sapa** er en by med ca. 7 000 innbyggere i Lào Cai-provinsen i nordvestre Vietnam. Byen ligger i en dal på 1 600 meter over havet og har kalde vintre. Rundt Sapa ligger Hoang Ling-fjellene. Her finnes blant annet Vietnams høyeste fjell, Fansipan, ni kilometer fra Sapa. Vandringer opp til fjellet utgår fra Sapa,

Allerede franskmennene innså potensialet i Sapa som turiststed og oppførte flere hoteller der på grunn av det svale klimaet om sommeren når Hanoi er på sitt varmeste. Under Vietnamkrigen og den økonomiske stagnasjonen i 1980-årene forsvant turismen, men har senere kommet sterkt tilbake. Byen er et populært reisemål på grunn av naturen og de mange minoritetsfolkene, og er lettere tilgjengelig for turister enn andre fjellområder i det nordlige Vietnam takket være jernbanen fra Hanoi til Lào Cai.

Store deler av Sapa ligger på en fjellside og veiene er smale og buktende, og byen har mange trapper. Sentralt ligger en park med en kirke ved siden av. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Saab 90** er en personbil produsert av Saab som årsmodell 1985–1987. Saab 90 var en videreutvikling av Saab 99, modernisert med bakdel fra 900 sedan. Saab byttet navn fra 99 til 90 for at navnet skulle harmonisere bedre med Saab 900 og 9000. Lik de andre Saab-modellene som kom i 1985 var motoren utstyrt med herdede ventiler slik at den skulle kunne kjøre på blyfri bensin. Saab 90 ble kun levert med 2 dører og bare med Saabs 2,0-litersmotor på 100 hestekrefter. En 4-trinns manuell gearkasse var standard, men en 5-trinns kasse ble levert mot tillegg. Bilen ble produsert i 25 378 eksemplarer. Produksjonen ble gjort av Valmet i Nystad i Finland. Den gamle 2,0-motoren kom aldri med katalysator og på grunn av nye krav om reduserte karbonmonoksid-utslipp ble produksjonen lagt ned i løpet av 1987.

Første gangen navnet Saab 90 ble brukt var etter andre verdenskrig, da Saab presenterte passasjerflyet Saab 90A Scandia.

  


|  |
| --- |
| Tidslinje **Saab**  personbiler, fra 1950 til 2010. |
| **Klasse** | 1950-tallet | 1960-tallet | 1970-tallet | 1980-tallet | 1990-tallet | 2000-tallet | 2010-tallet |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 |
| Småbil | 92 | 93 | 96 | 600 |  |  |  | 9-2X |  |
|  | 95 |  |  |  |  |
| GT |  | GT750 | Sport |  |  |  |  |  |
| Mellomklasse |  |  | 99 | 90 |  |  |  |
|  |  |  | 900 | 900 | 9-3 | 9-3 |
| Storbil |  |  |  |  | 9000 | 9-5 |
| Sportsbil |  | 94 |  |  | Sonett II | Sonett III |  |  |  |  |
| SUV |  |  |  |  |  |  | 9-7X |  | 9-4X |
**Touchpay AS** var et norsk selskap som administrerte betalingsterminaler og tilhørende betalingstjenester for bedrifter. Sommeren 2012 ble selskapet politianmeldt av minst 15 selskaper for manglende utbetaling. Selskapet har markedsført seg som autorisert forhandler av betalingsterminaler fra Nets. Nets har vedgått at Touchpay hadde en avtale om formidling av betalingsterminaler, men at det i svært liten grad følges opp hvorvidt selskapene overholder kontraktene. Nets stengte 250 av selskapets terminaler i midten av juli i 2012, men er i ettertid kritisert for ikke å ha reagert tidligere da indikasjoner på at noe var galt allerede kom i mai samme år. 20. juli bestemte Nets seg for å dekke alle krav som Touchpays kunder hadde. Nets politianmeldte Touchpay 12. juli 2012.

I kjølvannet av Touchpay-saken har Nets revurdert sine avtaler og krever nå at alle formidlere av kortterminaler lar penger fra terminalene gå rett til kundens konto og ikke via en mellomavregningskonto i formidlerens navn. Finanstilsynet meldte i et rundskriv at de ville se nærmere på virksomheten knyttet til betalingsterminaler.

Det ble åpnet konkurs i Touchpay 6. september 2012.

Referanser
----------

1. 1 2  «En touch - og pengene forsvinner». *Dagbladet*. NTB. 18. juli 2012. Besøkt 25. august 2012.
2. 1 2  «Terminaleiere sporløst forsvunnet». *Dagens Næringsliv*. 19. juli 2012. Besøkt 22. februar 2018.
3. 1 2 3 4  «Nets tror Touchpay-penger kan være tapt». *Aftenposten*. NTB. 21. juli 2012. Besøkt 25. august 2012.
4. ↑  «Rundskriv 15/2012: Bankers ansvar ved inngåelse av brukerstedsavtaler» (PDF). Finanstilsynet. 15. august 2012. s. 4. Arkivert fra originalen (pdf) 4. mars 2016. Besøkt 25. august 2012.
5. ↑  «TOUCHPAY AS – 994153641 – Konkurs». Proff Forvalt. Arkivert fra originalen 23. februar 2018. Besøkt 22. februar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* «Touchpay». Arkivert fra originalen 28. februar 2012. Besøkt 22. februar 2018.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Tou Mølle er en gammel mølle på tettstedet Tau i Strand kommune i Rogaland, like ved fergekaien. Tou mølle har drevet siden 1855. Bedriften har et stort, hvitmalt produksjonsbygg like ved Tau kai og det kan sees helt fra Stavanger. Per 2020 er det ca 35-40 møllearbeidere som arbeider i det hvite landemerket. Hoveddriften idag er av selskapet Vestkorn Milling AS, som produserer ingredienser til dyre og menneskemat laget fra erter, men i bygget finner du også selskapet Tau Mølle AS, og de produserer all puffet ris, hvete og havre som selges i norske dagligvarebutikker.

Det er også blitt bevart hus fra den gamle møllen og området kalles idag Mølleparken. I dag er to kvernhus og et tørkehus godt bevart i sitt opprinnelige miljø ved havnen på Tau. De gamle møllehusene ligger like ved den mer moderne Tou Mølle og gir et godt inntrykk av forskjellen mellom gammelt og nytt. Den gamle møllen er fullt ut brukbar og alle vannrenner og vasshjul er intakte. I Mølleparken ligger også den gamle direktør- og representasjonsboligen (Villa Tou) som ble kjøpt av Strand kommune i 2000. Kommunen har planer om å lage et kultursenter på eiendommen og det er opprettet en stiftelse som arbeider med dette – Mølleparkens Venner.
Tog på linje A
**Métro de Toulouse** er et automatisk undergrunnsbanesystem i Toulouse i Frankrike. Systemet har to linjer med 37 stasjoner og 27,5 km med spor.

Nettverk
--------

Linjekart

| Linje | Endestasjoner | Åpnet | Lengde | Stasjoner |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Linje A | Basso-Cambo – Balma Gramont | 1993 | 12,5 km | 18 |
| Linje B |  Borderouge –  Ramonville | 2007 | 15 km | 20 |

I tillegg finnes linjene C (RER pendlertog fra Colomiers vest for Toulouse), D (jernbanelinje til Muret sør for Toulouse) og E (trikkelinje under bygging)

Linjer
------

Utdypende artikkel: Liste over stasjonene til Toulouses metro

### Linje A

Den første metrolinjen er 12,3 kilometer lang og har 18 holdeplasser. Den kjører gjennom Toulouse fra sydvest mot nordøst, fra *Basso Cambo* til endestasjonen *Balma Gramont*, og ble åpnet i 1993.[]

#### Stasjoner

**Basso-Cambo** – Bellefontaine – Reynerie – Mirail-Université – Bagatelle – Mermoz – Fontaine-Lestang – Arènes – Patte-d'Oie – St-Cyprien/ République – Esquirol – Capitole – Jean-Jaurès – Marengo-SNCF – Jolimont – Roseraie – Argoulets – **Balma Gramont**

### Linje B

Deb andre metrolinjen er 15,1 km lang, har 20 holdeplasser og går fra nord til syd, fra *Borderouge* til *Ramonville*. Den ble innviet den 30. juni 2007.[] Ved *Jean Jaurès* kan man bytte til linje A.

#### Stasjoner

**Borderouge** – Trois Cocus – La Vache – Barrière de Paris – Minimes Claude Nougaro – Canal du Midi – Compans Caffarelli – Jeanne d'Arc – **Jean Jaurès** – François Verdier – Carmes – Palais de Justice – Saint-Michel Marcel Langer – Empalot – Saint-Agne SNCF – Saouzelong – Rangueil – Faculté de Pharmacie – Université Paul Sabatier – **Ramonville**
**Plataiai** (gresk: Πλαταιαί, *Plataiai*; latin: *Plataæ*) var en oldtidsby som lå i Antikkens Hellas i det sørøstlige Boiotia, sør for Theben. Byen ligger på trekantet klippeavsats rundt 300 meter over havflaten på den nordlige siden av fjellet Kithairon, nedenfor dagens landsby Plataiaí.

Byen var lokaliseringen for slaget ved Plataiai i 479 f.Kr. hvor en allianse av greske bystater beseiret perserne og gjorde slutt på perserkrigene. Theben angrep byen 431 f.Kr. deretter av Sparta i 429 f.Kr. som ødela den. Theben okkuperte stedet fram til 387 f.Kr. da den ble ødelagt på nytt. Athen tok imot de overlevende inntil Filip II av Makedonia lot Plataiai bli bygget opp igjen i 338 f.Kr. og byen vedvarte fram til slutten av antikken.

Referanser
----------

1. ↑   Mish, Frederick C. red. (1985): «Plataea» i: *Webster’s Ninth New Collegiate Dictionary*. 9. utg. Springfield, MA: Merriam-Webster Inc. ISBN 0-87779-508-8, ISBN 0-87779-509-6 (indexed), og ISBN 0-87779-510-X (deluxe).

Eksterne lenker
---------------

* «Battle of Plataea»
* «Plataea and the Fifth-Century Boeotian Confederacy» ved I. A. F. Bruce


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** NKC
 |
Suzhou i Anhui
**Suzhou** (kinesisk: 宿州; pinyin: *Sùzhōu*) er en by på prefekturnivå nord i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina.

Administrative enheter
----------------------

Byprefekturet Suzhou har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*) og 4 fylker (县 *xiàn*).

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning (2003 est.) | Areal (km²) | Tetthet (/km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Yongqiao | 埇桥区 | Yǒngqiáo Qū | 1 720 000 | 2 868 | 600 |
| **Fylker** |
| 2 | Dangshan | 砀山县 | Dàngshān Xiàn | 910 000 | 1 193 | 763 |
| 3 | Xiao | 萧县 | Xiāo Xiàn | 1 300 000 | 1 855 | 690 |
| 4 | Lingbi | 灵璧县 | Língbì Xiàn | 1 150 000 | 2 054 | 560 |
| 5 | Si | 泗县 | Sì Xiàn | 850 000 | 1 787 | 476 |

Samferdsel
----------

### Jernbane

Beijing-Shanghai høyhastighetstog har stoppested her.

Byen Suzhou er også stoppested på jernbanelinen Jinghubanen som løper fra Beijing til Shanghai via blant annet Tianjin, Jinan, Nanjing og Suzhou i Jiangsu.

### Veier

Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* fotos av Suzhou på nettstedet *Panoramio*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Sigurd Folkestad** (født 9. mars 1877 i London, død 19. mars 1963) var en norsk-amerikansk prest, journalist og forfatter.

Han var sønn av Abraham Folkestad, og vokste opp i Drammen. Sun ung voksen var han redaktør for ungdomsbladet *Vårsol*, og senere også for Sjømenns kristelige forenings blad *Signal*. Da han var i *Vårsol* var han en av de første redaktører som satte Herman Wildenveys dikt på trykk.

Folkestad utvandret til Amerika i 1902, der han ble assistent ved den norske sjømannskirken i Brooklyn. Han var samtidig redaktør for *Nordiske Blade*. Han tok teologisk embedseksamen ved Den norske synodes fakultet i St. Paul, og fra 1909 til 1920 var han prest for fem norske menigheter i Wisconsin.

Han flyttet tilbake til Norge som generalsekretær for Nordmanns-Forbundet, før han fra 1925 ble sykehuspreset ved Aker sykehus. Han arbeidet som dette til han gikk av med pensjon i 1947.

Han skrev teksten til *Drammenssangen* (1915), og også til en norsk-amerikansk «nasjonalsang» som gikk til topps i en konkurranse med 177 sanger.

Bibliografi
-----------

* *Fra utflytter-kampen* (1910)
* *Paa kongevei* (1911)
* *Flytfugl* (1916)

Referanser
----------

1. ↑   Emigranter over Kristiania 1867-1927, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Aftenposten, utgitt 21. mars 1963[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Dagsavisen, urn.nb.no, utgitt 21. mars 1963[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3  «Dødsfall». *Aftenposten*, 21. mars 1963.
5. ↑  «Folkestad, Sigurd (1877 – 1964)». Drammen byleksikon. 2004. Besøkt 1. januar 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Drammen byleksikon **·** Historisk befolkningsregister
 |
Et **småsted** (svensk: *småort*) er i Sverige en benevnelse som benyttes av Statistiska centralbyrån om en bebyggelse med 50 til 199 innbyggere, der det er maksimalt 150 meter mellom husene. Inntil 2015 kunne et småsted likevel ha mer enn 200 innbyggere dersom andelen av fritidsboliger oversteg 50%. Avgrensningen av småsteder og tettsteder skjer hvert femte år.

Beskrivelse
-----------

Den første beregningen og avgrensningen av småsteder i Sverige fant sted i 1990. Fem år senere, i 1995, hadde kvaliteten på småstedsinndelingen blitt forbedret slik at sammenligningen med fem år tidligere av og til ikke ble helt reell. Bl.a. ble bygningsregisteret brukt i 1995, men ikke i 1990.

I 2000 fantes det 2 690 småsteder i Sverige. Mellom 2000 og 2005 opphørte 152 steder å være småsteder, mens 397 nye kom til slik at antallet var kommet opp i 2 876.

I 2010 var antallet kommet opp i 2 920 og i 2015 3 135. Fra 2010 til 2015 hadde mer enn 1 000 nye småsteder kommet til og 872 småsteder hadde opphørt, 680 av dem fordi de nå inngikk i et tettsted. Dette store antallet skyldes en nye metode for avgrensning av småsteder og tettsteder. Noen steder ble ikke lenger regnet som småsted fordi stedet ikke lenger ble regnet som sammenhengende fordi avstanden mellom husene var blitt mer enn 150 meter, enten fordi det ble målt mer nøyaktig eller for noen steders vedkommende fordi noen hus var blitt ubebodd.

Før 2015 kunne steder med mer 200 innbyggere regnes som småsted dersom andelen fritidshusbebyggelse var mer enn 50 prosent. De ble da ikke regnet som tettsted, men dette ble endret i 2015.

Se også
-------

* Glesbygd

Referanser
----------

1. ↑  «Småorter 1995» (PDF). Statistiska centralbyrån. 30. juni 1997. Arkivert fra originalen (PDF) 3. mars 2016. Besøkt 13. august 2015.
2. ↑  «Småorter 2005» (PDF). Statistiska centralbyrån. 27. juni 2007. Arkivert fra originalen (PDF) 17. april 2012. Besøkt 23. september 2011.
3. ↑  «3 procent bor i småort». Statistiska centralbyrån. 19. desember 2016. Besøkt 21. august 2017.
4. ↑  «Tätorter 2015» (PDF). *Statistiska meddelanden*. Statistiska centralbyrån. 25. oktober 2016. Besøkt 21. august 2017.