recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
En **produksjonsdelingsavtale** (engelsk: *Production Sharing Agreement (PSA)* ) er en avtaleform innen et regime for petroleumsbeskatning som innebærer at oljeselskapene betaler alle utgifter for leting, utbygging, produksjon og drift og får betalt i form av en gitt andel av produsert volum petroleum til å dekke utgiftene. Etter at kostnadene er dekket fordeles resten av produksjonen mellom staten og selskapene etter et avtalt delingsforhold. Gjelder utnyttelse av et eller flere funn i et område.

I enkelte avtaler belastes alle kostnader oljeselskapene, deretter nedbetales kostnadene av 100% av produksjonen fra første fat produsert, inntil investeringer og andre kostnader er nedbetalt. Så fordeles inntektene av den resterende produksjon mellom landets myndigheter og oljeselskapene. I andre avtaler kan det være at bare 50 % av produksjonen kan brukes til å dekke kostnader, mens 50 % skal fordeles mellom myndigheter og deltakere fra første fat. Innholdet og gunstigheten for myndighetene vil altså variere fra avtale til avtale. Der det er usikkerhet om størrelsene på ressursene i funnet vil dette kunne være en ugunstig avtale for oljeselskapene. Avtaleformen er vanlig i Aserbajdsjan.

Se også
-------

* Oljeregimet i Norge
**Prodigy Communications Corporation** (også Prodigy Services Corp. Prodigy Services Co. Trintex) var en onlinetjeneste som tilbød brukerne tilgang til et bredt tilbud av nettverktjenester, inklusive nyheter, vær, shopping, oppslagstavler, spill, avstemninger, ekspertartikler, banktjenester, aksjeinformasjon, reiser og en rekke andre muligheter.

De første brukerne anvendte PC-er for å få tilgang til Prodigy-tjenesten gjennom POTS eller X.25-oppkobling. Fra begynnelsen ble 1200 bit/s modem støttet. I et forsøk på å gi et raskere og mer stabilt modemmarked, tilbød Prodigy lavkostnads 2400 bit/s interne modemer til brukerne med rabatt. Snart tilbød Prodigy også 56 kbit/s modem istedet.

Selskapet hevdet at de var først med en onlinetjeneste for forbrukere, via omtale av sitt grafiske grensesnitt og grunnleggende arkitektur til forskjell fra CompuServe, som startet i 1979 og anvendte et kommandogrensesnitt.

I 1990 var Prodigy den nest største onlinetjenesten, med 465 000 abonnerende brukere, rett bak CompuServes 600 000 brukere.

Fra starten var hovedkontoret i White Plains i New York, men en stund senere flyttet hovedkontoret til Austin i Texas.

Referanser
----------

1. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**SS «Espagne»** var en belgisk lastebåt som ble torpedert av en tysk ubåt den 25. desember 1917 i Den engelske kanal nær Isle of Wight, på vei fra Le Havre til Newport, (Monmouthshire).

Konstruksjonen
--------------

Skipet ble sjøsatt med byggenummer 40 den 6. februar 1909 ved verftet Chantiers Navals Anversois Hoboken. Eieren var rederiet Adolf Deppe fra Antwerpen. Skipet var 71,78 m langt, 11 m bredt og stakk 3,7 m dypt. Tonnasjen var 1 463 brt. Det hadde en trippel-utvidelse sammensatt maskin som drev en propell. Dampen kom fra to kjeler og maskinen hadde en effekt på 150 hestekrefter. Den var levert av North East Marine Engine Co Ltd. Hartlepool.

Torpedert
---------

25. desember 1917 ble «Espagne» losset på vei fra Le Havre i Frankrike til Newport (Monmouthshire) i Storbritannia. Klokken 18:35, ble hun truffet av en torpedo fra den tyske ubåten UC-71, kaptein CDT. Ernst Steindorff. Skipet sank på over 40 meters dyp. Av de 24 personene om bord, omkom 21. De tre øvrige ble reddet.

Vraket
------

Vraket ligger på mer enn 40 meters dyp og er i stor grad ødelagt.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
Fotografi av livbåt fra SS «Athenia» med overlevende etter forlisetLivbåt fra SS «Athenia» med overlevende etter forliset
**SS «Athenia»** var det første britiske skipet som ble senket av Tyskland under andre verdenskrig.

«Athenia» ble bygget ved Fairfield Shipbuilding and Engineering Company Ltd. og ble sjøsatt ved Govan i Skottland i 1923. For mesteparten av sin karriere gikk hun mellom Storbritannia og Canada.

«Athenia» var på 13 465 tonn, var 160,4 meter lang og 20,2 meter bred. Hun kunne ta totalt 1 516 passasjerer, toppfarten var 15 knop.

Den 3. september 1939, kun få timer etter at Storbritannia hadde erklært Tyskland krig, angrep den tyske ubåten U-30 «Athenia» i den tro at hun var et bevæpnet handelsskip. Ubåten avfyrte to torpedoer mot skipet uten advarsel. Dette til tross for at ubåter opererte under ordre om å gjennomsøke potensielle mål, og tillate passasjerer og mannskap å forlate skipet før det ble senket. På det tidspunktet hun ble senket hadde Athenia 1 103 sivile passasjerer, blant disse mer enn 300 amerikanere.

I hjelpearbeidet klarte kaptein Carl Johan Anderssen og resten av mannskapet ved det norske skipet MS «Knute Nelson» å redde 449 overlevende fra SS «Athenia». Dessverre skjedde det også en tragisk ulykke med en av «Athenia» sine livbåter, som i mørket kom i kontakt med og ble knust av propellen på MS «Knute Nelson». I den livbåten var 52 kvinnelige passasjerer og tre sjømenn, kun åtte overlevde dette sammenstøtet og den påfølgende kantringen. I alt ble 112 passasjerer og mannskap drept, inkludert 28 amerikanere. Tilstedeværelsen av amerikanere om bord på skipet førte til at tyskerne fryktet at USA ville blande seg inn i krigen

I litteratur
------------

Skipets forlis er et viktig element i Alyson Richmans roman *Hele livet på en dag* (Cappelen Damm 2013) - engelsk tittel *The lost wife*, hvor hovedpersonen Josef er en av de som overlever forliset mens hans foreldre og søster ikke gjør det.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |

Portal: Andre verdenskrig
«Ancon» i slusene
Hjuldamperen *«Ancon»* en gang før 1895 (Kilde: E. W. Wright, red. *Lewis & Dryden Marine History of the Pacific Northwest*, Lewis & Dryden Printing Co. Portland, 1895)
**SS «Ancon»** var et amerikansk laste- og passasjerskip som ble det første skipet som reiste gjennom Panamakanalen i 1914. Skipet var bygget som ***Shawmut*** av Maryland Steel Company for Boston dampskibsselskab og seilte på Stillehavet fra Puget Sound til havner i Japan, Kina og Phillipinene. *Shawmut* og søsterskipet *Tremont* var to av de største amerikanske handelsskip på den tiden, men selskapet fant tilslutt ut at de var for dyre i drift.

I Panamakanalens tjeneste
-------------------------

I 1909 ble skipet kjøpt av Panamakanalen. Skipet ble omdøpt etter Panamakanalens terminus på stillehavsiden, Ancon. Både *Ancon* og hennes søsterskip, *Cristobal* ble drevet Panama Railroads Selskapets Dampskipslinje. Begge skipene spilte en avgjørende rolle i byggingen av kanalen med å bringe arbeidere og forsyninger, særlig enorme mengder sement, fra New York til Panama.

Den 15. august 1914 gjorde *Ancon* den første offisielle reise gjennom kanalen som en del kanalens åpningsseremoni. Hennes søsterskip *Cristobal* hadde foretatt den første uoffisielle gjennomfart 3. august med en last sement, mens en gammel fransk kranbåt *Alexandre La Valley* hadde seilt gjennom kanalen fra atlanterhavsiden i flere etapper i byggeperioden, og nådde til slutt Stillehavet 7. januar.

Referanser
----------

1. 1 2  65th Congress, First Session: Senate Documents
2. ↑  Bennett 1915
3. ↑  McCullough, pp. 607–609
**Stagflasjon** er en periode med stagnasjon i den økonomiske veksten, kombinert med høy (og ofte ukontrollert) inflasjon. Andre symptomer på stagflasjon kan være økende arbeidsledighet eller nedgangstider i økonomien. Begrepet, som brukes mest i moderne makroøkonomi, oppsto i 70-årene i en periode da flere europeiske land opplevde betydelig inflasjon. Derimot var situasjonen fra etterkrigstiden forandret, for man hadde ikke lenger noen merkbar vekst i økonomien. Dette forholdet mellom inflasjon og stagnasjon har i nyere tid ført til at begrepet *stagflasjon* har blitt utbredt.

Stagflasjonen i begynnelsen av 1970-årene førte til en større oppslutning rundt høyreekstremistiske partier i Europa.

Referanser
----------

1. ↑  *Europeernes historie*. Universitetsforlaget. 1992.  [oversatt av Gunnar Bureid]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
«Bremen»s jomfrutur i 1929
**SS «Bremen»** var et tysk-flagget havgående transatlantisk atlanterhavsskip som ble sjøsatt i 1928, for Norddeutscher Lloyd (NDL) for å operere selskapets transatlantiske ruter. SS «Bremen» var det fjerde skipet i NDL. På den tiden da «Bremen» ble bygget var hun og søsterskipet SS «Europa» to av de mest avanserte europeiske skip i atlanterhavsfarten. 1929 tok SS «Bremen» Atlanterhavets blå bånd for sin reise mellom Cherbourg og Ambrose, en reise som tok fire dager og 18 timer. SS «Bremen» og SS «Europa» ble konstruert for å være i stand til å opprettholde en hastighet på 27,5 knop (51 km/t), men det har blitt antatt at «Bremen» kunne oppnå en hastighet på 32 knop (59 km/t).

Referanser
----------

1. ↑   (spansk med illustrasjoner)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bremen (ship, 1929) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) SS «Bremen» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen Rediger på Wikidata
* (en) Bremen tar det Blå Bånd Arkivert 29. oktober 2018 hos Wayback Machine.
**Rudolf Höhnl** (født 21. april 1946 i Pernink) er en tsjekkisk tidligere skihopper som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.

Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka mellom 1965 og 1976. Han vant ett renn, i Bischofshofen 6. januar 1973. Sammenlagt hadde han seks plasseringer blant de ti beste; han ble nummer 5 i 1970/71, nummer 6 i 1969/70 og 1972/73, nummer 7 i 1968/69 og 1974/75, og nummer 8 i 1975/76.

Rudolf Höhnl deltok i VM i 1966, 1970 og 1974, og tok bronsemedalje i storbakken i Falun i 1974. Han tok også en 4.-plass i normalbakken i Štrbské Pleso i 1970. Han var med i OL i 1968, 1972 og 1976, der hans beste plassering var 12.-plass i storbakken i Saint-Nizier i 1968.

Höhnl deltok i VM i skiflyging i 1973 og 1975. Hans beste plassering var 5.-plass i Oberstdorf i 1973. Han vant den østeuropeiske Vennskapsturneringen i 1971, og Tatra Cup i 1971 og 1973.

Referanser
----------

1. 1 2   Records of persons of interest, svazky.cz[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Skisprungschanzen-Archiv: All time results

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rudolf Höhnl – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Rudolf Höhnl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (cz) Rudolf Höhnl – Tsjekkias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Rudolf Höhnl – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Rudolf** ***Rudi*** **Eder** (født 6. april 1925 i Sighișoara, død 7. desember 2007 i Wolfsburg, Tyskland) var en utendørshåndballspiller og -trener fra Romania. 

Eder gikk på Bergskolen i hjembyen, der han tok avsluttende eksamen i 1942. Deretter fulgte tre år som soldat i andre verdenskrig, og arbeid i familiens gartneri. 

Han var medlem av *Victoria GSMS Sighișoara* (som senere skiftet navt til *Flamura Roșie* og igjen til *CFR Sighișoara*), som vant landsmestertittelen to ganger, i 1946 og i 1948. I 1947 og i 1949 ble laget viselandsmestre. I 1948 og i 1949 var han spillende trener for laget. I 1950 (eller i 1952 ifølge andre kilder) ble han sammen med to andre lagkamerater, Hermann Kamilli og Karl Adleff, alle tre Siebenbürgen-saksere, arrestert og dømt til 13 måneders tvangsarbeid ved Donau-Svartehavskanalen. Eder var ikke bare håndballspiller, men også ishockeyspiller, som nesten alle håndballspillerne i byen, ettersom det ikke fantes treningsmuligheter for håndball innendørs om vinteren i Sighișoara. Med ishockeymannskapet ble en 4.-plass i landsmesterskapet beste resultat.

I 1963 fikk familien, Eder sammen med kona Regine og datteren Doris, lov til å utvandre til Vest-Tyskland og de bosatte seg i Wolfsburg. Der var han sentral i opprettelsen av ishockeyklubben Wolfsburg i 1965, som han klarte å ta til regionalligaen og som per 2008 spilte i 2. Bundesliga.

Referanser
----------

1. ↑  «Geschichten rund um den Handball in Siebenbürgen (IV) - Siebenbürgische Zeitung». *www.siebenbuerger.de* **(tysk)**. Besøkt 31. juli 2017.
2. ↑  «I S T O R I A H A ND B A L U L U I RO M ÂN E S C, CRONOLOGIE, PARTEA A II-A 1946 – 1962» (PDF). Romanias Håndballforbund. Arkivert fra originalen (PDF) 13. mai 2016. Besøkt 31. juli 2017.
3. 1 2  Walter Lingner (Juni 2008). «Nachruf Rudolf Eder» (PDF). Schäßburger Nachrichten. Besøkt 1. august 2017.
4. ↑  «Geschichten rund um den Handball in Siebenbürgen (IV) - Siebenbürgische Zeitung». *www.siebenbuerger.de* **(tysk)**. Besøkt 31. juli 2017.
5. ↑  Hans Zultner (desember 2003). «Rudolf (Rudi) Eder, Als Sportler und Gärtner ein Schäßburger Urgestein» (PDF). Schäßburger Nachrichten. Besøkt 1. august 2017.
**«You Can't Get a Man with a Gun»'** er en amerikansk sang med melodi og tekst av Irving Berlin. Den ble fremført av Annie Oakley i musikalen *Annie Get Your Gun*. Oakley ble opprinnelig spilt av Ethel Merman.

Musikalen hadde premiere i 1946.

I sangen synger Annie Oakley om hvordan ei jente med talent som skarpskytter ikke dessto mindre finner ut at hennes evner ikke hjelper henne med å tiltrekke seg menn. Hun introduserer seg med: *«I'm quick on the trigger/with targets not much bigger/than a pinpoint I'm number one»*.

Sangen er humoristisk ved at Annie forestiller seg ulike scenarier hvor det å skyte en mann ikke gjør at han blir forelsket i henne. *«A man may be hot/but he's not/when he's shot/oh, you can't get a man with a gun»*.

Nynorsk versjon
---------------

Hartvig Kiran har skrevet en nynorsk tekst. Den nynorske tittelen er «Du får aldri ein mann med gevær».

### Innspilling

* Torhild Lindal med Sverre Berghs orkester. Arr.: Sverre Bergh. Utgitt på 78-platen Philips P-53059-H i 1956.

Referanser
----------

1. ↑  IBDB Home Page Annie Get Your Gun
2. ↑  Annie Get Your Gun - IBDB: The official source for Broadway information
3. ↑  Se plateetiketten
Illustrasjon av IRAS i bane rundt jorden
**Infrared Astronomical Satellite** (**IRAS**) var et internasjonalt romteleskopprosjekt med USA, Nederland og Storbritannia som medlemmer. Hovedmålet med prosjektet var å kartlegge alle himmelretningene i det infrarøde for første gang, slik at man kunne finne himmellegemer med temperaturer på mellom ti og noen hundre kelvin.
Teleskopet ble skutt opp 26. januar 1983 og var operativt fra februar til det gikk tomt for flytende helium 22. november samme år. Teleskopet rakk å kartlegge 98 % av himmelen før prosjektet var over. Speilet til teleskopet hadde en diameter på 60 cm.

Blant oppdagelsene til IRAS var den uvanlige asteroiden 3200 Phaethon og seks kometer. IRAS-katalogen som ble gitt ut i 1984 inneholdt 245 000 infrarøde punktkilder, noe som var mer enn ti ganger tallet man kjente til før oppskytingen.

Kilder
------

* Artikkelen «Infrared Astronomical Satellite» s. 196-197 i *Philip's Astronomy Encyclopedia* gitt ut i 2002.

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Giulio Cacciandra** (født 15. juli 1884, død 28. januar 1970) var en italiensk rytter som deltok i de olympiske leker OL 1920 i Antwerpen.

Cacciandra vant en olympisk sølvmedalje under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det italienske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i feltritt med 4735,0 poeng bak Sverige med 5057,5. Det italienske laget besto av Ettore Caffaratti på hesten «Caniche», Garibaldi Spighi på «Otello», Cacciandra på «Facetto» og Carlo Asinari på hesten «Savari». Cacciandra kom på fjortendeplass i den individuelle konkurransen i feltritt. Han var også med på det italienske laget i sprangridning med hesten «Fortunello», de kom på tredjeplass, bak Sverige og Belgia.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv Sølv i hestesport, feltritt lag Italias flagg Italia
* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Bronse Bronse i hestesport, sprangridning lag Italias flagg Italia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Giulio Cacciandra – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Giulio Cacciandra – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Giulio Cacciandra – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (it) Giulio Cacciandra – Italias olympiske komité Rediger på Wikidata
**Norsk institutt for kulturminneforskning** (**NIKU**) er en norsk stiftelse som ble opprettet i 1994 som et nasjonalt og internasjonalt senter med kompetanse på kulturminneforskning. Fra 1994 og til og med 2002 inngikk NIKU sammen med Norsk institutt for naturforskning (NINA) i *Stiftelsen for naturforskning og kulturminneforskning*. NIKU driver forskning og oppdragsvirksomhet for offentlig forvaltning og private aktører på felter som by- og landskapsplanlegging, konservering, arkeologi og bygningsvern.

Organisasjon
------------

NIKU består av seks fagavdelinger og stab. 

Fagavdelingene er: 

* Digital arkeologi
* Arkeologi
* Konservering
* Bygning
* Nordområde
* Kulturarv og samfunn

NIKUs fagansatte er konservatorer, arkeologer, arkitekter, ingeniører, geografer, etnologer, samfunnsvitere, kunsthistorikere, forskere og rådgivere med spesiell kompetanse på kulturarv og kulturminner. Instituttet fokuserer på bygningers kulturhistoriske verdier og tilbyr kunnskap om forvaltning, drift, vedlikehold og utvikling, og gjennomfører bygningsundersøkelser, dateringer, tilstandsvurderinger, sårbarhetsanalyser og fargeundersøkelser. I tillegg har NIKU et lovfestet ansvar for arkeologiske undersøkelser i middelalderbyene i Norge, samt ved kirkebygg, kloster- og borganlegg fra middelalderen.

Tjenesteområder
---------------

* Konservering av kunst og inventar
* Konservering eldre bygninger og anlegg
* Arkeologiske utgravinger i middelalderbyene og ved middelalderske kirkebygg
* Forskning og utvikling av arkeologiske metoder, herunder arkeologisk geofysikk og flybåren laserskanning (LiDAR)
* Kulturminner og forvaltning
* Arealplanlegging og konsekvensutredninger
* Næringsutvikling og verdiskapning

NIKU hadde ved utgangen av 2022 om lag 100 fast ansatte og har kontorer i Oslo, Bergen, Trondheim, Tromsø og Tønsberg.

NIKU er en del av Miljøalliansen, som er et strategisk samarbeid mellom miljøforskningsinstituttene i Norge. NIKUs nordområdeavdeling i Tromsø er en del av Framsenteret.

Ledere
------

* Carsten Palludan-Müller (2003–2017)
* Kristin Bakken (2017–)

Referanser
----------

1. ↑   *Årsrapport*, Wikidata Q699735
2. ↑  «Hvem har ansvar for hva? - Riksantikvaren». *www.riksantikvaren.no*. Besøkt 18. oktober 2019.
3. ↑  «NIKU årsrapport 2021» (PDF). Norsk institutt for kulturminneforskning. 2022. Besøkt 30. desember 2021.
4. ↑  «Miljøalliansen - Hjem». *www.miljoalliansen.no*. Besøkt 3. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Norsk institutt for kulturminneforskning på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) Norsk institutt for kulturminneforskning på Facebook Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** ISNI **·** Forvaltningsdatabasen **·** Brønnøysundregistrene
 |
Håndball er en av Norges største idretter. Det er et lagspill og ballspill som spilles på en innendørsbane med en ball og to mål. Ballen spilles med hendene og det er om å gjøre å score flest mål. Spillet oppstod i Danmark og Tyskland på rundt 1900-tallet. Spillet fikk ikke stor utbredelse i Norge før etter andre verdenskrig. I dag er det Norges tredje største konkurranseidrett etter fotball og ski.

Herrelandslaget i Norge
-----------------------

Treneren for det norske herrelandslaget i håndball er Christian Berge. Assistenttrenerne er Zeljko Tomac, Børge Lund og Steinar Ege. Landslaget ligger under Norges Håndballforbund (NHF) og representerer Norge i internasjonale turneringer. Spilleren med flest kamper for det norske herrelandslaget i håndball er Steinar Ege (nåværende assistenttrener) med sine 262 landskamper. Spilleren med flest mål gjennom tidene er Roger Kjendalen med sine 930 mål. Det norske herrelandslaget har ingen internasjonale EM-, VM- eller OL-titler. For øyeblikket deltar de i VM i Frankrike og er klare for åttendedelsfinale.

### Seriespill i Norge

Den øverste klubb divisjonen i norsk herrehåndball er Eliteserien eller GRUNDIGligaen. Divisjonen har tidligere vært kjent under navnene Gildeserien og Postenligaen. I 2014 gikk den tyske sponsoren Grundig inn som hovedsponsor og dermed ble navnet endret til GRUNDIGligaen. I forrige sesong var det ØIF Arendal som stakk av med seriemestertittelen. Eliteserien ble gjennomført for første gang i 1965-66 sesongen i tillegg til Innendørs-NM i håndball for menn. Under Eliteserien finner du 1. divisjon til 4.divisjon. 4.divisjon er altså den laveste divisjonen i norsk herrehåndball.

Referanser
----------

1. ↑  Bryhn, Rolf (16. desember 2016). «håndball». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 23. oktober 2017.
Prefabrikert pumpesump i en avløpspumpestasjon med to pumper

**Pumpesump**, eller bare **sump**, er en beholder for stoffer som skal pumpes. Pumpa kan plasseres i sumpen (nedsenket pumpe), eller stå over, eller på sida av sumpen (tørroppstilt pumpe). Tørroppstilte pumper må ha en sugeslange ned i sumpen. Trykktapet i sugeslangen kan ikke være større enn lufttrykket i sumpen. Dette setter begrensninger på plasseringen av en tørroppstilt pumpe.

Til pumping av spillvann brukes det nå i Norge for det meste prefabrikkerte pumpesumper av glassfiberforsterket umettet polyester (GUP). Spesielt store sumper, og sumper som er en integrert del av en større bygning, for eksempel et avløpsrenseanlegg, blir fortsatt laget i plasstøpt betong. Det selges også prefabrikkerte pumpesumper i betong, men de er ikke mye brukt, selv om den større tyngden kan være en fordel. GUP-sumper må nemlig forankres mot oppdrift der det er fare for høy grunnvannstand, eller oversvømmelse.

Et annet bruksområde for sump er i store akvariefiltre.

I forbrenningsmotorer med våtsumpsmøring fungerer **bunnpannen** som pumpesump (reservoar).

Se også
-------

* Våtsumpsmøring
* Tørrsumpsmøring
Punakha i mørkere gul
**Punakha** (eller *Punaka*) er et av de tyve dzongkhag (fylkene) i Bhutan. 

Fylkeshovedstaden med samme navn var tidligere landets hovedstad. Punakhas Dzong, det administrative og religiøse senteret i fylket er Je Khenpos vinterresidens. Siden ca. 1680 har tempelet også vært hvilested for levningene etter Shabdrung Ngawang Namgyal, landets grunnlegger. Kroningen av kong Ugyen Wangchuck i 1907 skjedde også her. Dzongen var også kongens vinterresidens fram til 1955. 

Punakha grenser i vest til Thimpu, i nord til Gasa, og i øst til Wangdue Phodrang dzongkhag. Gasa dzongkhag var inntil 1992 en del av Punakha. 

Det meste av bebyggelsen er samlet langs de to elvene **Pho-chhu** og **Mo-chhu**. 

  

* Punakha
* 
* 
* 
* 
*

Gewog
-----

Punakha består av ni underdistikt, kalt *gewogs*:

* Chhubu Gewog
* Dzomo Gewog
* Goenshari Gewog
* Guma Gewog
* Kabjisa Gewog
* Lingmukha Gewog
* Shenga Bjime Gewog
* Talo Gewog
* Toewang Gewog

Eksterne lenker
---------------

* Bhutan Portal Arkivert 6. september 2010 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Dzongkhag (fylker) i Bhutan |
| --- |
| Bumthang **·** Chukha **·** Dagana **·** Gasa **·** Haa **·** Lhuntse **·** Mongar **·** Paro **·** Pemagatshel **·** Punakha **·** Samdrup Jongkhar **·** Samtse **·** Sarpang **·** Thimpu **·** Trashigang **·** Trashiyangtse **·** Trongsa **·** Tsirang **·** Wangdue Phodrang **·** Zhemgang | Bhutans flagg |
| ISO 3166-2:BT |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Pumpernickel** er et tradisjonelt fullkornsbrød fra Westfalen i Tyskland. Det består av sammalt rug. Etter den opprinnelige oppskriften ble brødet laget av grovt mel, som ble lagt til svelling i varmt vann i mange timer. Deretter ble det bakt i lukkede former på 200 °C, før det dampet ved 100 °C i 16 til 24 timer. Dette fører til at stivelsen i melet karamelliserte, noe som ga pumpernikkelen den dypbrune fargen, og den karakteristiske lettsøtelige lukten og smaken. Årsaken til dette er Maillard-reaksjonen. Fordi brødet ikke inneholder hevelsesmiddel som surdeig eller gjær, blir det kompakt, saftig og faller lett fra hverandre. Brødet får heller ingen skorpe.

I dag blir vanligvis prosessen ved å lage Pumpernickel forkortet ved at deigen tilsettes surdeig, gjær og malt. Siden denne fremgangsmåten gjør at mindre stivelse blir karamellisert, blir sukkersirup tilsatt som en erstatning.

Pumpernickel har en veldig lang holdbarhetstid: I forseglet pose holder det seg i flere måneder, og i bokser i opptil to år.

Det sannsynligvis eldste bakeriet som fremdeles produserer Pumpernickel ble grunnlagt i 1570 av Jörgen Haverlanth i Soest, Tyskland. Bakeriet eies fortsatt den dag i dag av hans etterkommere.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** TasteAtlas **·** GND **·** LCCN
 |
I teorien om formelle språk beskriver **pumpelemmaet for regulære språk** en fundamental egenskap for alle regulære språk. Uformelt sier den at alle regulære strenger kan bli pumpet bare de er lange nok. Det betyr altså at en midtseksjon av ordet blir repetert et vilkårlig antall ganger. Teorien kan også generaliseres ytterligere til å omfatte kontekstfrie språk. 

Spesifikt sier pumpelemmaet at det for et hvert regulært språk finnes ei pumpelengde p som er konstant som er sånn at ethvert ord i språket w med lengde som er minst p langt kan inndeles i tre substrenger, {\displaystyle w=xyz}. y kan ikke være tomt. Pumpeprosessen er å la y repetere et vilkårlig antall ganger. Lengden av x konkatenert med y må være minst p langt. Endelige språk oppfyller pumpelemmaet ved å ha p til å være den maksimale strenglengda i språket pluss én.

Formell beskrivelse
-------------------

La L være et regulært språk. Det vil videre eksistere ei pumpelengde p som er større enn én og som er avhengig av språket L sånn at enhver streng i språket w kan splittes inn i tre deler {\displaystyle w=xyz}. Videre må følgende krav være oppfylt.

1. |*y*| ≥ 1
2. |*xy*| ≤ *p*
3. for enhver *i* ≥ 0, *xyiz* ∈ *L*

Bruksområder
------------

Pumpelemmaet blir ofte brukt for å bevise at et språk ikke kan være regulært ved å gjøre et motsigelsesbevis. Pumpelemmaet kan ikke brukes til å bevise at et språk er regulært, det kan bare brukes til å bevise at et språk ikke er regulært.

Se også
-------

* Pumpelemmaet for kontekstfrie språk

Litteratur
----------

* Sipser, Michael (1997). «1.4: Nonregular Languages». *Introduction to the Theory of Computation*. PWS Publishing. s. 77–83. ISBN 0-534-94728-X. Zbl 1169.68300.
Sørfjorden nordvestover mot Garnes og Ytre Arna.  Foto: Svein Harkestad 
Sørfjorden østover mot Bruvik. Brøknipa/Bruviknipa til venstre og Trengereid inn til høyre.  Foto: Svein Harkestad 
 Sørfjorden sett fra Takvam.  Foto: Cavernia 
**Sørfjorden** er en av tre fjorder rundt Osterøy. Den strekker seg fra Veafjorden ved Vaksdal i øst til Osterfjorden og Salhusfjorden ved Knarvik i nordvest.

Langs Sørfjorden finner en steder som Vaksdal, Bruvik, Trengereid, Havråtunet, Haus, Garnes, Votlo, Ytre Arna, Breistein, Valestrandsfossen, Hylkje, Steinestø og Hamre. 

Før Osterøybrua ble åpnet i 1997, var det to fergesamband over fjorden: Haus-Garnes og Valestrandsfossen-Breistein. I dag er kun sistnevnte i drift som fergesamband over Sørfjorden.

Panorama
--------

Sørfjorden østover mot Trengereid. Skyggestrand er landskapet til høyre og Osterøy til venstre. Hananipa midt bak Osterøybrua. Trollabotshaugen i Bergen og Raudnipa i Vaksdal helt bakerst bak brospennet til høyre.  Foto: Svein Harkestad

Referanser
----------

1. ↑  Sørfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

Eksterne lenker
---------------

* Bergen byleksikon på nett, om Sørfjorden


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Sørfjorden** (nordsamisk *Suvdovuotna*) er den innerste delen av fjorden Kvænangen i Kvænangen kommune i Troms. Fjorden er rundt 10 kilometer lang og begynner ved Lillestraumen, et smalt sund mellom Ytreneset på vestsiden av fjorden og Indreneset i øst. Den går først i sørøstlig retning mot Kvænangsbotn, men snur så vestover og fortsetter inn til Sørfjordbotn.

Bygda Kvænangsbotn ligger lengst sør i fjorden, og det finnes flere mindre bosetninger spredt langs fjorden. Fv367 går langs øst- og sørsiden av fjorden.

Flere større elver munner ut i Sørfjorden. De to vestligste, Ábojohka og Njemenjáikojohka, er utbygd i Kvænangsbotn kraftverk som har utløp i Sørfjorden. Lenger øst munner de uregulerte og vernede elvene Kvænangselva og Nordbotnelva ut i fjorden.

Referanser
----------

1. ↑  «Sørfjorden». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 10. oktober 2016.
2. ↑  Sørfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Sørfold kraftlag** var energiproduksjonsselskap med forretningskontor i Straumen i Sørfold kommune i Nordland. Kraftverket produserte årlig om lag 21,5 GWh og leverte 32 GWh. Både produksjon og leveranse skjedde lokalt i kommunen.

Sorfold Kraftlag eksisterer ikke lenger, selskapet ble slått sammen med Fauske Lysverk i 2014. Fauske Lysverk ble siden omdannet til Indre Salten Energi.

Indre Salten Energi er en nettleverandør og en tilbyder av elektroelektroniske tjenester gjennom datterselskapene iSalten Nett og ISE. Selskapet har i dag omtrent 70 ansatte og 8000 kunder.

Kraftlaget var et andelslag og det ble stiftet da A/L Tørfjord Lysverk og A/L Sørsiden Lys og Kraft slo seg sammen i 1958. Kraftverket gir varme til et kunstgressanlegg like ved.

Selskapet eide kraftverkene

1. Røyrvatn kraftverk
2. Kvarv kraftverk

Referanser
----------

1. ↑  «Altomfauske.no».
2. ↑  «ISE - Indre Salten Energi».

Eksterne lenker
---------------

* Sørfold kraftlag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Odd Ingvar Hagen** (født 24. februar 1951) er en pensjonert, tidligere redaktør av Folkets Framtid, og nåværende kommunestyremedlem i Nes for Kristelig Folkeparti.

Han er født i Roan i Trøndelag. Han flyttet til Oslo og begynte som journalistlærling i *Vårt Land*. Deretter drev han Oslo-kontoret til avisa *Dagen* en periode før han begynte i ukeavisa *Folkets Framtid*. Der var han først redaksjonssekretær, siden redaktør og disponent. Da avisen ble nedlagt i 2005 gikk han over til Blå Kors, hvor han hadde en stilling som eiendomsforvalter til han ble pensjonist.

Som pensjonist har Odd Hagen vært pastor i Pinsekirken Jessheim. På fritiden har han vært politisk engasjert i lokalpolitikken og med i kommunestyre og formannskap som representant for KrF.

Referanser
----------

1. 1 2   VG, «Hva mener Odd Ingvar Hagen (Kristelig Folkeparti)?», verkets språk bokmål, utgitt 8. august 2019, besøkt 24. november 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Hva mener Odd Ingvar Hagen (Kristelig Folkeparti)?». *VG*. 8. august 2019. Besøkt 24. november 2021.

Kilder
------

* 70 års omtale i *Aftenposten* og *Vårt Land* 24. februar 2021
**Odd Horn Grythe** (født 14. november 1918 på Lillehammer, død 7. februar 1995 i Oslo) var en norsk journalist og filmarbeider. 

Sammen med Oluf Reed Olsen skrev han manuskriptet til filmen *Kontakt!* (1956), og han hadde idéen til filmen *Portrettet* (1954).

Grythe ble ansatt i NRK i 1958 som programleder, først i radio og fra 1961 i fjernsynet, hvor han arbeidet til 1986. Han ledet Melodi Grand Prix sammen med Erik Diesen i februar 1960 og deretter NRK Fjernsynets åpningsshow *Startskuddet går* i august samme år. Deretter var han å se i programmet *På direkten*. 

Grythe var programleder for de seks første utgavene av Melodi Grand Prix. I 1960 og 1961 ledet han finalen sammen med Erik Diesen, mens han ledet sendingene alene i 1962, 1963, 1964 og 1965.

Grythe huskes nok best som mangeårig programleder for programserien *Husker du?*, som ble sendt på 1970- og 1980-tallet, der eldre ble underholdt i studio og via fjernsyn med sanger og underholdning fra tidligere tider. I 1981 var han programleder for spørreleken *Fem rette*.

Grythe var også åpen om sitt humanetiske livssyn og definerte seg selv som agnostiker.

Han var første gang gift med regissøren Kirsten Sørlie og andre gang med NRK-programleder Ada Haug. Med Sørlie fikk Grythe datteren Hilde Grythe, som er skuespiller.

Filmografi
----------

* 1988: *Folk og røvere i Kardemomme by* – Musikklærer Andersen
* 1959: *Jakten*
* 1958: *Salve Sauegjeter*

Bøker
-----

* *Dette husker jeg* (Damm 1988)

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Odd\_Grythe[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Odd Horn Grythe, Norsk biografisk leksikon ID Odd\_Grythe, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Historisk befolkningsregister, histreg.no, besøkt 9. mai 2022[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Dagbladet.no

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Johan Galtung | **Vinner av Humanistprisen**(1989) | Neste mottaker:Anders Bratholm |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** ISNI **·** Fangeregisteret

 |
***Stage Struck*** er en amerikansk stumfilm fra 1911.

Handling
--------

En ung kvinne fra landsbygda møter en gruppe skuespillere, som presenterer forskjellige opptredener skrevet av William Shakespeare, og som dukker opp i hjembyen hennes. Hun utvikler snart romantiske følelser for den viktigste stjernen blant skuespillerne, og hun får til slutt tilbud om en liten rolle i det neste skuespillet deres. Men faren hennes forbyr henne fra å følge den karrieren datteren hans ønsker seg, så hun stikker av for å slå seg sammen med de andre skuespillerne.

Men den unge kvinnen blir snart desillusjonert over de nye leve-forholdeene, og de andre dyktige skuespillerne blir misfornøyd med hennes opptredener. Det harde arbeidet og dårlige kvaliteten på hotellene gjør henne enda mer demotivert. Men når de besøker en liten by, møter den unge kvinnen en velstående ung trommeslager som straks blir sterkt tiltrukket av kvinnens ungdom og skjønnhet. Men skuespillerne kommer etter hvert i store økonomiske problemer, og må gå til neste by. Senere møter den unge kvinnen trommeslageren igjen som spanderer en tog-billett, og han ønsker å gifte seg med henne i New York.

Referanser
----------

1. ↑  STAGE STRUCK

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Stage Struck* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Stai bru** er ei veibru i Stor-Elvdal kommune i Innlandet. Brua krysser Glomma ved Stai, og ble åpnet i 1925. Den er ei fagverksbru i stål med 3 spenn på 60 meter hver, og er en sidearm til fylkesvei 606. Brua ble gjort ubrukbar av norske styrker i 1940 med en sprengning, men ble senere reparert.

Stai bru og dagens fylkesvei var tidligere del av hovedveien til Koppang sørfra, og var riksvei mellom 1925 og 1968. I 1968 ble Sundfloen hengebru bygd lengre nord, ved Sundfloen vest for Koppang. Stai bru og fylkesveien mellom Stai og Koppang er foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner.

Referanser
----------

1. ↑  Bilde av Stai bru etter mislykket sprengning (Glomdalsmuseet / Stor-Elvdal Historielag)
2. ↑  Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner Arkivert 22. april 2016 hos Wayback Machine. (se avsnitt om Stai-Koppang vegmiljø)

Se også
-------

* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Odd Helmersen** (født 28. desember 1922 i Svolvær, død 9. november 2012) var en norsk kunstmaler. 

Helmersen debuterte som maler med et par mindre separatutstillinger i Svolvær rett etter andre verdenskrig. Uten å ha noen form for utdannelse viste han her en rekke arbeider i akvarell og olje. Etter å ha blitt oppmuntret av Axel Revold til å fortsette sin virksomhet som maler, søkte Helmersen utdannelse, først hos den svenske maleren Åke Corshammar i Båstad. Etter et studieopphold i Paris i 1950 fortsatte han utdannelsen på Bjarne Engebrets malerskole i Oslo 1954 – 55. Hans motiver er for det meste hentet fra hjemstedet Svolvær i Lofoten. Axel Revolds maleri har vært av grunnleggende betydning for Helmersens formspråk. Han viste i sine arbeider større konsentrasjon om lyset og mer bevisst bruk av de koloristiske uttrykksmuligheter.

Har ble innvilget Statens garantiinntekt for kunstnere fra 1978.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Odd\_Helmersen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, KulturNav-ID c1f9ad2c-e92e-4686-b0be-ab6f1f4d5dad, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  ««Kunstneren Odd Helmersen er død»». *nrk.no*. NRK. 12. november 2012. Besøkt 13. november 2012.

Kilder
------

* Norsk kunstnerleksikon, 2. bind.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
**«Sverige, Sverige»** var den norske reaksjonen på «Norge» («Norgevisan»). Melodien er hentet fra «Lively» av Peter Buchanan og Lonnie Donegan. Den norske teksten er skrevet av August Mauritzen. Sangen finnes på singlen Polydor NH 66 818 med Odd Grythe og Studenteroktetten fra 1968.

«Norge» var en satirisk sang på TV-programmet *Mosebacke Monarki*, fremført av *Helmer Bryds Eminent Five Quartet* med Jan "Moltas" Erikson (alias Bobo Slacke) som vokalist. Den ble også utgitt på EP-platen *Swingin' Mosebacke!* (Svenska Ljud LJUD 7) fra 1968. Den svenske teksten er skrevet av Hasse Alfredson og Tage Danielsson.

«Norgevisan» var tenkt som en humoristisk nidvise som ble skrevet på grunn av at det gikk så mye bedre for Norge enn for Sverige i vinter-OL 1968 i Grenoble. I programmet ble sangen annonsert som en protestvise mot Norge.

Under Svenska idrottsgalan 2010 fremførte Magnus Uggla en oppdatert versjon av «Norgevisan».

Se også
-------

* Jag är inte sjuk (jag är bara svensk)

Referanser
----------

1. ↑  Se plateetiketten
2. ↑  Helmer Bryds Eminent Five Qartet – Swingin' Mosebacke (7") at Discogs
3. ↑  Norgesvisan åter efter 40 års karantän – Ny Teknik Arkivert 18. april 2012 hos Wayback Machine.
4. ↑  Sportbladet 18. januar 2010 – Temat för Idrotsgalan – att håna norrmännen

Eksterne lenker
---------------

* *Norgevisan*, Helmer Bryd´s Eminent Five Quartet på TV-programmet Mosebacke Monarki 1968.
* *Norgevisan*, Magnus Uggla, oppdatert versjon 2010.
**Antarktispetrell** (*Thalassoica antarctica*) er den eneste arten i slekten *Thalassoica* i familien stormfugler (Procellariidae).

Utbredelse
----------

Ved Svarthamaren i Dronning Maud Land, der Norsk polarinstitutt driver den ornitologiske feltstasjonen Tor, finnes verdens største bestand av antarktispetrell med nærmere 250 000 hekkende par. Ellers forekommer den hovedsakelig ved Rosshavet og Weddellhavet i Antarktis.

Utseende
--------

Antarktispetrellen måler gjennomsnittlig 42 cm i lengde og er en stor, mørkbrun- og hvitfarget petrell med kompakt kropp og lange, smale vinger. Hode, rygg og stjertspissen er mørkbrun. Fremkanten og vingespissen på oversiden av vingen, og fremkanten på undersiden av vingen er mørkbrun, mens resten av vingen er hvit. Halepartiet innenfor den mørke stjertspissen er hvitt og bortsett fra det mørke hodet og fremre del av brystet er resten av undersiden hvit.

Hekking
-------

Den hekker i kolonier og bygger sitt rede av innsamlet materiale direkte på klipper. Som andre arter i familien legger den ett egg per hekkesesong som den ruger i 40–48 døgn. Ungen blir flygedyktig etter 42–47 døgn.

Føde og atferd
--------------

Føden består hovedsakelig av fisk, krill og små blekkspruter. Antarktispetrellen fanger vanligvis sin føde svømmende på vannflaten, men den er også i stand til å dykke.

Referanser
----------

1. ↑  Management Plan Antarctic Specially Protected Area No. 142 Arkivert 4. desember 2011 hos Wayback Machine.. Den vitenskapelige komite for antarktisforskning

Litteratur
----------

* Shirihai, Hadoram (2007). *A complete guide to Antarctic wildlife* **(engelsk)** (2 utg.). London: A&S Black Publishers Ltd. s. 144–145. ISBN 978-0-7136-6406-5.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Antarktispetrell* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Antarktispetrell* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Antarktispetrell* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Antarktispetrell* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Antarktispetrell* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Antarktispetrell* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Thalassoica antarctica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Thalassoica antarctica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
Rester av bymurene fra antikkens Stageira
**Stageira** eller **Stagira** (gresk: 'Στάγειρα *Stágeira*; opprinnelig *Στάγειρος* *Stágeiros*) var en by antikkens Hellas. Den lå på østkysten av halvøya Khalkidiki. Den er hovedsakelig kjent for at filosofen Aristoteles ble født der. Byen ligger omtrent åtte kilometer nord-nordøst for dagens landsby Stagira, nær landsbyen Olympiada.

Stageira ble grunnlagt i 655 f.Kr. av joniske bosettere fra Andros, og siden utvidet av en koloni fra Khalkis.

Xerxes I av Persia okkuperte den i 480 f.Kr. Byen gikk senere inn i det athenske sjøforbundet, ledet av Athen, men gikk ut i 424 f.Kr. Som et resultat beleiret den athenske demagogen og strategos Kleon byen i 422 f.Kr. Imidlertid var han en dårlig strateg og utførte beleiringen lite effektivt; såpass dårlig at han ble hånet av komedieforfatteren Aristofanes i stykket *Ridderne*. Kleon døde det samme året som beleiringen i slaget ved Amfipolis. Senere, under peloponneskrigen gikk Stageira inn i krigen på Spartas side mot Athen.

I 348 f.Kr. ble Stageira angrepet av Filip II av Makedonia som deretter ødela byen. Til gjengjeld for at Aristoteles ga undervisning til hans sønn Aleksander i Pella, lot Filip byen bli gjenoppbygd og la beboerne bosette seg der på nytt. De hadde da vært gjort til slaver. Mange nye strukturer ble bygd på denne tiden, blant annet en akvedukt, to helligdommer for Demeter og mange hus. Innbyggerne startet senere en festival til ære for Aleksander i takknemlighet.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Ancient Stageira»
2. ↑  The Politics and Economics of Aristotle, forord iii og iv
3. ↑  «The Knights by Aristophanes»

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ancient Stageira – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Ancient Stageira- Birthplace Of Aristotle», informasjon hos et turistnettsted, ikke uten feil

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** GeoNames
 |
Antenneanalysator
En **antenneanalysator** brukes for å måle mateimpedansen til en antenne. Den kan på mange måter ses på som en enkel variant av en nettverksanalysator som kun kan måle S-parameteren {\displaystyle S\_{11}} (også kalt refleksjonskoeffisient). Det er viktig å vite hva mateimpedansen til en antenne er fordi den bør samsvare med den karakteristiske impedansen til matekabelen for å unngå uønskede refleksjoner. Hvis impedansen er veldig forskjellig, kan en antennetuner brukes for å tilpasse impedansen.

Det finnes flere forskjellige typer antenneanalysatorer. Enkelte fungerer på samme måte som en nettverksanalysator, mens andre fungerer ved at brukeren selv må justere noen hjul som bestemmer indre kapasitans/induktans og observere når en indikator treffer null. Den tredje og enkleste typen er et såkalt SWR-meter som vanligvis monteres på selve matekabelen og kan vise om impedansen er tilpasset eller ikke mens en radiosender sender effekt gjennom kabelen mot antennen.

Se også
-------

* Antenne
* Nettverksanalysator
**Temperaturomregningsformler**| Omregning fra | til | Formel |
| --- | --- | --- |
| celsius | fahrenheit | °F = (℃ × 9/5) + 32 |
| fahrenheit | celsius | ℃ = (°F − 32) × 5/9 |
| celsius | kelvin | K = ℃ + 273,15 |
| kelvin | celsius | ℃ = K − 273,15 |
| fahrenheit | kelvin | K = (°F + 460) × 5/9 |
| kelvin | fahrenheit | °F = (K × 9/5) − 460
 |

**Grad celsius** (symbol: **℃**) er en måleenhet for temperatur. Enheten brukes for å uttrykke temperatur på *celsiusskalaen*, og er oppkalt etter den svenske forskeren Anders Celsius (1701–44), som i 1742 fastsatte skalaen etter smeltepunktet og kokepunktet til vann under normalt trykk ved havflaten. Han satte kokepunktet til 0 ℃ og smeltepunktet til 100 ℃. I 1747 oppkalte Carl von Linné skalaen etter Celsius og byttet samtidig om punktene, slik at smeltepunktet nå er 0 ℃ og kokepunktet er 100 ℃.

Siden 1954 har enheten blitt definert som avledet fra enheten kelvin (K), som er SI-enheten for temperatur:

Temperatur i ℃ = Temperatur i K – 273,15
der 0 K = −273,15 ℃ er det absolutte nullpunkt, der all termisk aktivitet opphører og alt som fins av entropi er de små feilene i krystallstruktur som kan oppstå under frysing. Størrelsen til trinnene på kelvinskalaen og celsiusskalaen er de samme, det vil si 1/100 av avstanden mellom smeltepunktet og kokepunktet til vann. Smeltepunktet for vann er dermed +273,15 K, og kokepunktet er +373,15 K. Kelvinskalaen er imidlertid ikke definert etter smelte- og kokepunktet til vann, men etter det absolutte nullpunkt og trippelpunktet til VSMOW (spesielt rent vann).

Skrivemåte
----------

Som med de fleste andre måleenheter, skal det være mellomrom mellom verdien og enheten: 200 ℃. Hvis det fremstår fra konteksten at det er snakk om grader celsius, er det også mulig å skrive kortformen 200°, og i så fall skal det ikke være mellomrom foran gradsymbolet.

Det er vanlig å skrive enheten som to tegn: gradsymbolet (Unicode: U+00B0, HTML: `&deg;`) fulgt av en majuskel C. I Unicode finnes det også et eget tegn for «grader celsius»: U+2103 (*DEGREE CELSIUS*), som ser slik ut: ℃.

Omregningstabell mellom de forskjellige enhetene
------------------------------------------------

Se også
-------

Termometer med både fahrenheit- og celsiusskala
* Fahrenheit
* Kelvin
* Réaumur
* Rankine
* Temperatur

Referanser
----------

1. ↑  Språkrådet. «Svar på språkspørsmål». Arkivert fra originalen 22. mars 2015. Besøkt 7. april 2010.

| * v
* d
* r
SI-systemet |
| --- |
| Baseenheter: | 
* Ampere
* Candela
* Kelvin
* Kilogram
* Meter
* Mol
* Sekund

 |  |
| Avledede enheter: | 
* Becquerel
* Grad celsius
* Coulomb
* Farad
* Gray
* Henry
* Hertz
* Joule
* Katal
* Lumen
* Lux
* Newton
* Ohm
* Pascal
* Radian
* Siemens
* Sievert
* Steradian
* Tesla
* Volt
* Watt
* Weber

 |
| Godkjent for bruk med SI: | 
* Atommasseenhet
* Astronomisk enhet
* Bueminutt
* Buesekund
* Dag
* Desibel
* Elektronvolt
* Grad
* Hektar
* Liter
* Minutt
* Neper
* Time
* Tonn

 |
| Se også: | 
* SI-prefiks

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |