recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Denne artikkelen omhandler Rorbua pub i Tromsø.  For for en artikkel om rorbuer generelt, se rorbu.
Rorbua i mai 2019.
**Rorbua** er en pub i Tromsø.

1. juni 1971 overtok SAS Catering driften av Central Hotell i Tromsø og omdøpte det til SAS Royal Hotel. I 1972 åpnet Rorbua pub i trebygningen hvor resepsjonen til Central Hotel tidligere lå. Trebygningen ble revet i april 1973 og hotellet drevet med redusert kapasitet inntil 3. byggetrinn ble tatt i bruk 2. juni 1974.

I juni 1974 gjenåpnet Rorbua pub i kjelleretasjen i SAS-hotellet. Puben fikk 80 sitteplasser, var innredet i røff bindingsverksstil og lå ved siden av «Jonas» pizzakjeller og diskotek. 
I 1984 ble puben regnet som en av Norges best besøkte puber.

NRK-programmet *Du skal høre mye* ble spillt inn i Robua og brakte puben direkte inn i norske stuer fra 1987 til 2003. 

I 2011 ble både Rorbua og Yonas pizzeria flyttet til bryggene.
Rorbua ble flyttet til Holmboebrygga og Yonas ved siden av i Nordkalottens hus. De nye lokalene doblet publikumsarealet, var over to etasjer og fikk muligheter til å etablere uteservering foran og i bakgården.
Det ble også planlagt utekonserter.
En del av inventaret fra den gamle Rorbua ble med til de nye lokalene.

Posten flyttet i 2012 inn i de gamle lokalene til Rorbua pub i SAS-hotellet.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Eilertsen, Roar (1984). «SAS Royal Hotel». *Næringslivet i Tromsø*. Tromsø sparebank. s. 147-148.
2. 1 2  Tjelmeland, Hallvard (1996). *Fra byfolk og bona til tromsøværing*. Tromsø kommune. s. 478. ISBN 8299320658.
3. ↑  Stefan Kaliski (5. april 2018). «– Rorbua hadde høyere seertall enn «Nytt på nytt»». dusken.no. Besøkt 23. desember 2018.
4. ↑  Anonym (28. januar 2011). «Opp fra mørket, ut i lyset. ...og nå blir det fiskepizza». *Nordlys*: 38.
5. 1 2 3  Peter Reinholdtsen og Marius Hansen (16. februar 2010). «Rorbua og Yonas snart på flyttefot». *Bladet Tromsø*: 4.
6. ↑  Linn Bertheussen (19. mai 2017). «På Rorbua sitter gjestene så godt, at de tar stolen med seg når de går». Nordlys. Besøkt 23. desember 2018.
7. ↑  Preben Olsen (22. mars 2012). «- Du skal høre mye». *iTromsø*: 3.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Tromsø
«Hassel Jernværk ved Modum. 1805» Brun tusjlavering av Ole Jørgen Rawert  
Fra Det Kongelige Bibliotek
Informasjontavle ved ruinen av masovnen
Oljemaleri med Hassel jernverk som motiv. Ole Jørgen Rawert 
Gravplater støpt ved Hassel Jernverk, oppreist ved Våle kirke i Tønsberg.
Gammelt kart

**Hassel Jernværk** er et tidligere jernverk i Skotselv i Øvre Eiker i Buskerud, som var i drift fra 1649 til 1870-tallet. Det er et av Norges eldste jernverk. Jernvernets største gruver var Hassel gruver i Modum og Barbu gruver ved Arendal.

Jernverket fikk utstedt privilegiebrev av Frederik III i 1649, men man vet ikke når jernverket egentlig ble grunnlagt. De første eierne var Peder Vibe som var rentemester i København, Hans Eggertssøn som var borgermester i Christiania, slottsskriveren på Akershus Johan Gaarman og fogd Christian Mogenssøn. Den franske hugenotten François Coudrioux (1611-1676) ble ansatt som bestyrer for verket.

Senere ble verket eid av kjøpmannen Daniel Knoph, frem til han i 1681 solgte verket til Johan Halvorsen Groll, som var eier til 1691. På begynnelsen av 1700-tallet ble familien Richelieu (fra herregården Sem ved Hokksund) majoritetseiere. Verket ble så overtatt av høyesterettsdommer Justus Heindrich Weichart og biskop Bartholomeus Deichmann. I 1746 ble Jakob Neumann eier, og Neumann-familien eide verket i drøyt 60 år. Jacobs sønn Frantz Edler Neumann ble den som overtok verket etter ham i 1799 og fabrikken Friderichsminde på Modum ble da innlemmet i jernverket.

I 1809 ble verket solgt av Frantz Neumann til høyesterettsdommer Peter Collett. Etter hans død solgte enken verket i 1837 til Blaafarveværket og etter en tid overtok Blaafarveværkets to eiere Wilhelm Christian Benecke Baron von Gröditzberg og Benjamin Wegner også Hassel Jernværk som personlige eiere med en halvpart hver. I 1854 ble eiendommene til jernverket solgt på auksjon og delt opp på mange eiere. Dette markerte slutten på Hassel Jernværk som bedrift. Siden fortsatte en betydelig redusert produksjon knyttet til noen av eiendommene, bl.a. smeltehytten, frem til 1870-tallet.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Hassel Jernverk Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine. fra Terra Buskerud
2. ↑  Ole Jan Berg, side 6
3. ↑  «Jakob Hansen Neumann – Norsk biografisk leksikon». *Store norske leksikon*. Besøkt 19. april 2016.

Litteratur
----------

* Ole Jan Berg: *Hassel Jernverk. Driften og privilegiene 1649-1816*, Eiker trykkeri AS, Hokksund, ISBN 978-82-303-0907-0

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
**Ergoterapeuter** er en helsepersonellkategori som arbeider innen ulike områder av helse- og sosialtjenesten.

Ergoterapeuter gir tilbud til mennesker som av ulike årsaker har vansker med å utføre daglige aktiviteter. Tilbudet kan være aktuelt i alle aldre og livsfaser. Ergoterapeuter bygger opp under den enkeltes motivasjon og mulighet for å leve det livet den enkelte selv ønsker å leve. Tiltakene tar sikte på å fremme aktivitet, deltakelse, tilhørighet og tilfredshet i barnehage, skole, arbeid, hjem og fritid. Det er også et mål å forebygge ulykker, isolasjon og aktivitetstap.

Ergoterapeuters kartlegging av menneskers ønsker for eget liv, aktivitetsvaner samt kroppslige og mentale forutsetninger for handling danner grunnlaget for ergoterapeutens tiltak. 

Ergoterapeuter vurderer også hvordan menneskers omgivelser hemmer og fremmer aktivitet. Dette kan være hjem, arbeidsplasser, utdanningsinstitusjoner, offentlige bygg, barnehager, bo- og uteområder.

Ergoterapistudiet er en 3-årig utdanning ved høgskole/universitet. Ergoterapeututdanninger finnes ved høgskolene i Tromsø, Oslo, Bergen, Sør-Trøndelag, Diakonhjemmet Høgskole, Rogaland og ved NTNU i Gjøvik. I 2009 starter den første universitetsutdanningen i landet av ergoterapeuter, ved Universitetet i Tromsø. Autorisasjon som ergoterapeut tildeles av Statens autorisasjonskontor for helsepersonell. Per 3. januar 2013 var det 4443 ergoterapeuter med autorisasjon.

De fleste av Norges yrkesaktive ergoterapeuter (cirka 2900 av 3500 i 2011) er organisert i Norsk Ergoterapeutforbund.

Referanser
----------

1. ↑  *Personer med autorisasjon eller lisens som helsepersonell fordelt på helsepersonellkategorier*. Statens helsestilsyns nettsted Arkivert 2. februar 2014 hos Wayback Machine. (avlest 28. januar 2013)

Litteratur
----------

* *Jan Porthun* ARBEIDSBOK ANATOMI BEVEGELSESAPPARATET - Arbeidsboken er spesielt skrevet for studenter som studerer ergoterapi 2015 ISBN 978-82-8190-022-6

Eksterne lenker
---------------

* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av ergoterapeut
* Norsk Ergoterapeutforbund
* Ergoterapeututdanningen ved Høgskolen i Oslo
* Startside – Helsebiblioteket.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** NDL
 |
**Eric Ridder** (født 1. juli 1918, død 23. juli 1996) var en amerikansk seiler som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Ridder ble olympiske mester i seiling under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den amerikanske båten «Llanoria» som vant 6-meter klassen foran den norske båten «Elisabeth X» og «Raila» fra Finland. Seilingene ble avviklet i perioden 20. til 23. juli 1952. Mannskapet på «Llanoria» besto av John Morgan, Herman Whiton, Julian Roosevelt, Everard Endt og Eric Ridder.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Finlands flagg Helsingfors – Gull **Gull** i seiling, 6-metersklassen USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eric Ridder – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Eric Ridder – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Eric Ridder – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Eric Ridder – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Eric Ridder – World Sailing Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
En ung Morgan som viser utseendet til denne rasen.
**Morganhesten** ble avlet frem som hesterase sent på syttenhundretallet. Den er uvanlig ved at den nedstammer fra en enkelt hingst, Justin Morgan, som hadde navn etter sin eier. Til tross for hingstens beskjedne størrelse på bare 140 cm, var den sterk og utmerket seg i trekkonkurranser. Den gikk løp både under sal og for vogn. Selv om alle morganhester nedstammer fra denne hingsten, vet man lite om dens egen avstamming. Men uansett ble dens styrke, hurtighet og gode lynne nedarvet. Morganhesten er en populær showhest, men kan brukes til både ridning og kjøring. Det blir brukt kunstige skobelegg for å fremheve rasens høye kneaksjon. Med normal beskjæring viser imidlertid hesten frie gangarter. Rasen er hardfør, sterk og letthåndterlig.

Morganhesten har hatt innflytelse på flere amerikanske raser, bl. a. amerikansk traver (standarbred), saddlebred, og tennessee walking horse.

Egenskaper
----------

* Mankehøyde: 148-159 cm
* Farge: brun, fuks, svart
* Eksteriør: kraftig kroppsbygning
	+ Rett eller svakt konkav ansiktsprofil
	+ Sterk skulder
	+ Godt markert manke
	+ Tettbygd kropp
	+ Velformert kryss
	+ Rene ledd
	+ Flate knokler
	+ Runde høver med harde horn

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Pedaler i et kjøretøy, fra venstre: kløtsj-, bremse- og gasspedal
**Gasspedalen**, som kontrollerer drivstoff og lufttilførselen til forbrenningsmotoren eller strømtilførselen til elmotoren, er normalt lengst til høyre. Den har en feilsikkert design - en fjær som returnerer den til tomgangsposisjon når den ikke er tråkket inn. Normalt opereres gasspedalen og bremsepedalen av høyre fot, mens kløtsjen opereres av venstre fot. Sjåfører mistar noen ganger gasspedalen for bremsepedalen, noe som fører til plutselig utilsiktet akselerasjon og forårsaker 16 000 ulykker per år i USA. Det er også sjåfører som praktiserer venstrefotbremsing med vilje.

Se også
-------

* Bremsepedal
* Kløtsj, del av manuelt sykronisert gir operert med en kløtsjpedal
* Gasspak, vanlig på fly og båter
* Rorpedaler, vanlig på fly
* Simulatorpedal

Referanser
----------

1. ↑  «NHTSA Safety Advisory: Reducing crashes caused by pedal error». *NHTSA*. 29. mai 2015. Arkivert fra originalen 26. desember 2016. Besøkt 2. januar 2017. «Pedal error crashes can occur when the driver steps on the accelerator when intending to apply the brake; the driver’s foot slips off the edge of the brake onto the accelerator»
***The Smuggler*** er en amerikansk stumfilm fra 1911.

Handling
--------

En gammel mann har en genial plan for å omgå toll-betjentene, og en stund fungerer denne planen veldig bra. Offiserer og sjømenn på forskjellige transatlantiske båter, som er med i den samme gjengen, får i Europa utdelt sjeldne edelstener - som de skal bringe videre til Amerika. Den gamle mannen har to nieser, som er foreldreløse og avhengige av mannen. Men han bestemmer seg for at den eldste jenta skal ta del i smuglingen. Mannen håper at hvis noe går galt, kan det være hun som skal lide - i stedet for han.

En fiende av den gamle mannen sender et anonymt brev til myndighetene, og varsler om hva som foregår. En detektiv blir deretter sendt for å etterforske situasjonen ytterligere. Han klarer å sikre seg en plass på båten som sjømann, og hans aller første cruise beviser at anklagene var velbegrunnede. Detektiven konfronterer den gamle mannen kort tid etter at edelsteinene har blitt overlatt til ham.

Skuespillere
------------

* William Garwood
* Florence La Badie
* Harry Benham

Referanser
----------

1. ↑  THE SMUGGLERS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Smuggler* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Sabine Timoteo** (født 1975 i Bern som *Sabine Hagenbüchle*) er en sveitsisk skuespiller.

Hun studerte ved Schweizerische Balletberufsschule frem til 1994, og var engasjert ved Deutsche Oper am Rhein i Düsseldorf. Hun turnerte også med Carlotta Ikedas Compagnie Ariadone.

Hun debuterte på film i Philip Grönings *L’amour, l’argent, l’amour*, og ble for rollen i denne filmen nominert til den sveitsiske filmprisen som beste skuespillerinne. Senere har hun hatt roller i filmer av Dominik Graf (*Die Freunde der Freunde*, 2001), Maria Speth (*In den Tag hinein*, 2001), Katalin Gödrös (*Mutanten*, 2002), Péter Palátsik (*Irgendwas Ist Immer*, 2003), Andreas Struck (*Sugar Orange*, 2003), Christian Petzold (*Gespenster*, 2004), Matthias Glasner (*Den frie vilje*, 2006), Sebastian Schipper (*Ein Freund von mir*, 2006), Stephan Geene (*After Effect*, 2006) og Clemens Klopfenstein (*Die Vogelpredigt*, 2005).

Sabine Timoteo er utdannet kokk, og bor med to barn i Bern.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 26. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   filmportal.de, Filmportal-ID bf4d3ed125c24b6298488e00c18fd803, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sabine Timoteo på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Sabine Timoteo i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Sabine Timoteo på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Sabine Timoteo på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Sabine Timoteo på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Sabine Timoteo på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Sabine Timoteo hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** Munzinger (iba)
 |
***The Converted Deacon*** er en amerikansk stumfilm fra 1910.

Handling
--------

May Sanders er datter av en bonde, diakon Saunders, som er nesten like fattig som han er religiøs. May drar til storbyen for å søke arbeid, og faren hennes advarer henne om å unngå teater og annet dårlig selskap. Hennes første jobb blir som hushjelp i hjemmet til fru Carr, kona til en teater-sjef. Mrs. Carr oppdager at May kan synge og danse eksepsjonelt bra, og ektemannen hennes gir May en mulighet på teater-scenen. Hun aksepterer også kjærligheten til John De Lacy, en velstående ung mann fra byen. Men May tørr ikke fortelle foreldrene sine om hennes nye kall.

Men plutselig kommer diakonen uventet på vesøk til byen. May arbeider fremdeles som hushjelp til fru Carr, og faren finner henne i huset deres når han ringer. Han forteller henne at moren hennes har blitt syk, og hun trengs hjemme. Hun går, og blir prompte satt i arbeid på gården. John velger å følge etter sin kjære til landsbygda hvor hun kommer fra. For å være i nærheten av henne later som han er fattig, og sikrer seg jobb ved gården hennes. Men faren hennes oppdager snart sannheten om dem.

Referanser
----------

1. ↑  THE CONVERTED DEACON

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Converted Deacon* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Csesznek
**Csesznek** (tysk: *Zeßnegg*, kroatisk: *Česneg* og slovakisk: *Česnek*) er en landsby i Veszprém fylke, Ungarn, berømt for sin middelalderborg.

Historie
--------

Middelalderborgen i Csesznek ble bygget i 1263 av baronen Jakab Cseszneky, som var sverddrager for kong Bela IV. Både han og hans etterkommere har hatt navn etter borgen Cseszneky. Mellom 1326 og 1392 var dette en kongelig borg, da Kong Sigismund tilbød det for Garai-familien i stedet for Macsó Banate. I 1482 døde mannslinjen av Garais ut og kong Matthias Corvinus donerte borgen til Szapolyai-familien. I 1527 overtok baron Bálint Török den. I løpet av det 16. århundre var både Csabi, Szelestey og Wathay-familiene i besittelse av Csesznek. I 1561 slo Wathay tilbake beleiringen fra den osmanske hær. I 1594 ble imidlertid borgen besatt av de tyrkiske troppene, men allerede i 1598 gjenerobret ungarerne den. I 1635 kjøpte Dániel Esterházy borgen og landsbyen, og Csesznek var fra da av Esterhazy-familiens besittelse til 1945.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Csesznek – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Csesznek på nettstedet «Welcome to Hungary»
* Bilder fra luften
* Bilder av borgen
* Csesznek – lenkesamling
* 3D-bilder av borgen Arkivert 22. oktober 2007 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames
 |
***The Conspiracy*** er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av Allan Dwan.

Handling
--------

Winthrop Clavering, en mystisk forfatter, blir kontinuerlig latterliggjort for forbrytelsene han forsøker å skildre, så han bestemmer seg for å løse en etterforskning selv. For dette formålet bestemmer han seg for å finne drapsmannen til Pedro Alvarez, som hvisket rett før han døde at overfallsmannen hans var en kvinne. Hos et senter for hjemløse får Clavering hjelp fra Margaret Holt, søsteren til Victor Holt, en distriktsadvokat.

Det blir avslørt at Margaret tidligere hadde blitt bortført av Juanita - medlem av en gjeng ledet av Alvarez. Etter å ha stukket av fra et bordell, begynner Margaret som stenograf for Alvarez - i håp om å skaffe mest mulig hemmelig informasjon om gjengens kriminelle aktiviteter.

Skuespillere
------------

* John Emerson som Winthrop Clavering
* Lois Meredith som Margaret Holt
* Harold Lockwood som Jack Howell
* Iva Shepard som Juanita
* Francis Byrne som Victor Holt
* Hal Clarendon som Morton
* Dodson Mitchell som Bill Flynn
* Edouard Durand som Savelli

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 28. april 2016.
2. ↑  THE CONSPIRACY

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Conspiracy* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Conspiracy* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Conspiracy* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Conspiracy* på Silent Era Rediger på Wikidata
***Csikia*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende
--------

Middelsstore (ca. 8 millimeter), nokså brede, blanke, brunrøde smellere. Oversiden er kledt med nokså grove, oppstående hår. **Hodet** er kort og bredt, med små fasettøyne, hos noen arter er disse rundet utstående. Antennene er 11-leddete, vanligvis ganske lange, ofte sagtakkede eller kamformede. Ofte er antennene lengre og mer forgrenede hos hannene enn hos hunnene. **Brystskjoldet** (pronotum) er rundet. Sidekantene er tydelig markerte, og bakhjørnene er mer eller mindre tilbaketrukket. **Dekkvingene** er litt rundede, vanligvis omtrent så brede som brystskjoldet, som oftest med tydelige lengdestriper.

**Larvene** er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis
-------

Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, og enkelte kan være brysomme skadedyr, andre er rovdyr.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Asia (Vietnam, Taiwan).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien smellere, Elateridae
				+ Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856 – slanke arter
					- Stammen Dimini Candéze, 1861 - noen ganger regnet som en egen underfamilie
						* Slekten ***Csikia*** Szombathy, 1910
							+ *Csikia catei* Schimmel & Platia, 1992
							+ *Csikia dimatoides* Szombathy, 1910
							+ *Csikia formosana* Ôhira, 1972
							+ *Csikia kadazana* Bouwer, 1990
							+ *Csikia kanbaranga* Ôhira, 1973
							+ *Csikia manipurensis* Schimmel & Platia, 1992
							+ *Csikia rougemonti* Schimmel, 1999
							+ *Csikia sausai* Schimmel, 1996
							+ *Csikia tenompokensis* Ôhira, 1973
							+ *Csikia vespertina* Bouwer, 1991

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av *Csikia catei*
* Bilde av typeeksemplar av *Csikia formosana*
* (en) *Csikia* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Csikia* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Csikia* hos NCBI Rediger på Wikidata
Fallskjermjegere droppes ut av et C-130 Hercules transportfly 
**Fallskjermjegertroppen** er en del av utdanningsavdelingen ved Forsvarets spesialkommando og består av soldater som er inne til førstegangstjeneste.

En representant fra Hærens jegerkommando på Gardens dag 2007 Foto: Kjetil Ree

Fallskjermjegertroppen oppgaver
-------------------------------

Fallskjermjegere jobber i små grupper og skal være i stand til å løse langvarige oppdrag inne på fiendtlige områder. Fallskjermjegere må være fysisk og psykisk robuste, ha evne til å lære raskt, samt jobbe selvstendig og i team.

Seleksjon
---------

Seleksjonen består av en uke med grovopptak på Sessvollmoen leir der det blant annet gjennomføres legesjekk og fysiske tester for å sikre at kandidatene består minstekravene​.

Kandidater som kvalifiserer seg fra grovopptaket får tilbud om å delta på innføringsukene på Rena leir to uker senere. I løpet av innføringsukene vil kandidatene få kunnskaper og ferdigheter som er nødvendig for å kunne gjennomføre fallskjermjegeropptaket. 

Kandidatene som består opptaket får mulighet til å starte som fallskjermjegeraspirant i Forsvarets spesialkommando. Som fallskjermjegeraspirant vil du bli utdannet og tre​nt på de kunnskaper og ferdigheter som er nødvendig for å løse oppgaver og oppdrag. Dette innebærer blant annet fallskjermkurs, navigasjonstrening, overlevelseskurs og skytekurs. 

Aspirantperioden avsluttes med en eksamensøvelse som må bestås for å kunne fortsette den videre tjenesten som fallskjermjeger. De aspiranter som etter aspirantøvelsen vurderes som skikket til å fortsette utdanningen i Fallskjermjegertroppen får status som fallskjermjegere. Tilhørende mannskaper til denne enheten kjennetegnes med sin vinrøde beret.

Opptakskrav
-----------

Per januar 2021 gjelder følgende fysiske minstekrav:

* 5 kroppshevinger
* 30 armhevinger
* 35 situps på 2 min
* 20 rygghev
* Svømmedyktig 400 meter

Test på grovuttak:

* 7km pakningsløp med egen sekk på 22kg, tidskrav: 49 minutter

Før opptak: 

* 7km pakningsløp med utlevert sekk på 22 kg
* Antrekk: Uniform, marsjstøvler og våpen
* Tidskrav: 49 minutter

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Fallskjermjegeropptaket - Forsvarets Forum
**The Corndogs** er en rocketrio fra Lillehammer. De ble startet i 2004 under navnet Rascals, senere The New Rascals, dengang med en annen trommeslager, men den nåværende besetningen skiftet navn til The Corndogs i 2005.  

Bandet spiller egne låter i samme sjanger som AC/DC, Wolfmother, Ramones, The Mooney Suzuki og Motörhead, og har gjort seg bemerket bl.a. som oppvarmingsband for TNT, WE og The Mormones.  

The Corndogs har innspilt materiale til sin første fullengder, men det er usikkert når denne skal utgis. Bandet ga ut EP-en *Fastback on a Fast Track* på eget selskap, Ragnarsens Boogieservice, men det er uvisst om bandet velger å gi ut den kommende fullengder gjennom samme apparat.

Medlemmer
---------

* Bjørn Egil (Begil) Ragnarsen – vokal og gitar
* Kjetil Volden – bass
* Cato Holmen – trommer

Diskografi
----------

* *Fastback on a Fast Track* (Ragnarsens Boogieservice, 2006)

Eksterne lenker
---------------

* (en) The Corndogs på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* Andre bandprosjekter medlemmene er involvert i: The Uptowners, Pelle Parafins missing link, Cockroach Clan, Rambling Hobo og GOPE
* Bandet samarbeider med PopPartner, Skandinavisk Musikkunion, og lydtekniker Helge Bentsen.
***Ctenisomimus*** er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller som blit plassert i familien kortvinger.

Utseende
--------

Små, gulbrune biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. **Hodet** er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er lange og kraftige, lett kølleformede. Palpene (munnfølerne) er kamformede. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er runde i omriss, mye bredere enn brystskjoldet. De er glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.

Levevis
-------

De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr. Denne slekten er knyttet til maur.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Angola, Sør-Afrika).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae)
				+ Underfamilien **køllebiller, Pselaphinae**
					- Overstammen Pselaphitae
						* Stammen **Ctenistini** Blanchard, 1845
							+ Slekten ***Ctenisomimus*** Raffray, 1904
								- *Ctenisomimus angolanus* (Jeannel, 1951)
								- *Ctenisomimus oneili* (Raffray, 1898)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. november 2020. Besøkt 15. november 2020.
2. ↑  Raffray, A. 1904. Genera et catalogue des psélaphides. *Annales de la Société entomologique de France* 73: 1–400.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ctenisomimus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Ctenisomimus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***The Corner Grocer*** er en amerikansk stumfilm fra 1917 regissert av George Cowl.

Handling
--------

Historien følger den godhjertede Charles Wendel, som har bygget sin dagligvare-virksomhet til en stor bedrift, adopterer den åtte år gamle Mary Brian etter at moren hennes døde i fattigdom. Den lille jenta blir husets lille engel, elsket av alle. Wendels drøm er at sønnen Ralph skal fortsette virksomheten hans - men når Ralph blir uteksaminert fra college, ønsker han ikke å fortsette i dagligvare-bransjen.

I stedet skaffer han seg jobb i en bank, hvor han blir offer for svindlere som overbeviser ham om å forfalske farens navn på en sjekk verdt 100 000 dollar. Når forfalskningen blir oppdaget, dekker den gamle mannen sjekken på bekostning av hans egen økonomiske ruin. Ralph forlater deretter hjemmet, i håp om å gjøre det godt igjen.

Skuespillere
------------

* Lew Fields som Charles Wendel
* Madge Evans som Mary Brian
* Lillian Cook
* Nick Long Jr. som Ralph Wendel
* William Sherwood

Referanser
----------

1. ↑  THE CORNER GROCER

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Corner Grocer* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Crónica Mexicayotl** er en beretning om det aztekiske imperium, som ble skrevet ned i både spansk og nahuatl av Fernando Alvarado Tezozómoc omkring 1598. Forfatteren tilhørte den aztekiske kongerekken, og domumenterer den aztekiske versjonen av historien i det sentrale Mexico.

Manuskriptet gir en beretning om aztekernes historie, fra den første herskeren (*Tlaotani*) Acamapichtli, frem til de første spanske guvernører på midten av 1500-tallet.

Versjonen i nahuatl ble oppdaget av Joaquín García Icazbalceta i *Boturini-samlingen*, og senere flyttet til Bibliothèque nationale de France i Paris.

I 1949 ble en oversettelse publisert av Adrián Leon.

Litteratur
----------

* Roland Schmidt‐Riese og Rosa H. Yáñez Rosales: *Crónica Mexicayotl: Die Chronik des Mexikanertums des Alonso Franco, des Hernando de Alvarado Tezozomoc und des Domingo Francisco de San Antón Muñón Chimalpahin Quauhtlehuanitzin*, redigert av Berthold Riese, Collectanea Instituti Anthropos 44. Saint Augustin: Academia Verlag, 2004; gjengitt i International Journal of American Linguistics, Volume 75, Number 2, April 2009, s. 115-291.
**William Wain Prior** (født 18. juli 1876 i København i Danmark, død 9. mars 1946 i Frederiksberg) var en dansk offiser, mest kjent som for å ha hatt posten som øverstbefalende for den danske hæren fra 1939 til 1941. Han ledet hæren gjennom den korte kampen mot tyskerne morgenen 9. april 1940.

Biografi
--------

### Tidlig karriere

William Wain Prior ble øverstbefalende for 5. regiment i 1928, en post som han holdt i to år. Han hadde diverse poster i generalstaben inntil han ble sjef for generalstaben i 1931. Fra 1937 til 1939 var han øverstbefalende for Sjællandske Division. I 1939 ble han utnevnt som øverstbefalende for den danske hæren.

På 1930-tallet argumenterte han for en utvidelse av hæren, men disse ønskene ble ikke støttet av flertallet i Folketinget, som fryktet at det nazistiske Tyskland ville oppfatte en utvidelse av militæret som en provokasjon.

### Angrepet på Danmark i 1940

Da Tyskland invaderte Danmark i 1940, ønsket Prior at hæren aktivt skulle forsvare landet. Regjeringen delte ikke hans holdninger, blant annet av frykt for at byer som København skulle bli utsatt for lignende og like ødeleggende bombardementer som Warszawa nettopp hadde opplevd under den tyske invasjon av Polen i 1939.

Prior fortsatte som øverstbefalende under den første delen av okkupasjonen og han arbeidet blant annet for at den danske hæren ikke skulle bli aktivt involvert på tysk side. Han forlot sin stilling i oktober 1941.

Gravlagt
--------

Han er gravlagt på Frederiksberg Ældre Kirkegård.

Se også
-------

* Andre verdenskrig
* Weserübung-Süd
* Christian X

Eksterne lenker
---------------

* (Dansk)
* TIME Magazine artikkel om Priors forfremmelse til den danske hærens øverstbefalende Arkivert 12. september 2005 hos Wayback Machine.

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Geni
 |
**William Wadden Turner** (født 23. oktober 1810 i London i Storbritannia, død 29. november 1859 i Washington, D.C. i USA) var en av 1800-tallets mer fremstående språkforskere.

Turner, som egentlig var boktrykker, var autodidakt lingvist og filolog og lærte seg en mengde språk på sin fritid. I 30-årsalderen behersket han fransk, latin, tysk, hebraisk og arabisk flytende i skrift. Mens han studerte det sistnevnte språket kom han i kontakt med en akademiker, professor Isaac Nordheimer og utgav i 1838 i samarbeid med ham *A Critical Grammar of the Hebrew Language* samt ytterligere et par bøker om hebraisk. Gjennom Nordheimer ble Turner trukket inn i den akademiskw verden og ble i 1842 utsett til professor i orientalsk litteratur i New York.

Etter et kort mellomspill da Turner lærte seg sanskrit og et antall andre med det beslektede indiske språk samt de største sørøstasiatiske språk, ble hans interesse vendt mot de nordamerikanske urbefolkningenes språk. Ettersom det ikke tok ham særlig mange uker å lære seg et nytt språk, la han også inn det afrikanske yorubaspråket i sitt digre program og gav ut en kombinert yoruba-grammatikk og ordbok. William Wadden Turners arbeide med indianerspråkene resulterte hovedsakelig i en rekke manuskripter som han aldri rakk å fullbyrde før sin død. men hans manuskripter og notater er blitt flittig utnyttet av senere språkforskere.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Appletons' Cyclopædia of American Biography[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.si.edu[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Wilson, J. G.; Fiske, J. eds. (1891). *Appletons' Cyclopædia of American Biography*. New York: D. Appleton.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** BNE
 |
Må ikke forveksles med Idrettslaget Varg.

**Sportsklubben Varg** (stiftet 14. mars 1920) var et idrettslag i Oslo som i 1954 ble slått sammen med Frigg. Varg drev med bandy, fotball og ski og spilte i eliteserien i bandy på 40- og 50-tallet. Klubben fikk dessuten fram flere gode hoppere, mest kjent av disse var Arne Hoel. Varg hadde sitt nedslagsfelt i strøkene Adamstuen, Bislett og St. Hanshaugen.

21. april 1954 ble Varg slått sammen med Sportsklubben Frigg, og navnet ble Frigg, mens man beholdt Vargs blåhvite draktfarger. Sammenslåingen gjorde at klubben fikk både en sterk junioravdeling og en god senioravdeling. Frigg hadde meritter og seniorlag, mens Varg hadde en stor og framgangsrik junioravdeling og mange ledere. Mest kjent av disse var Kaare Schieflo som ledet mye av klubbens virksomhet fra en tobakksbutikk i Thereses gate. Varg arrangerte årlige guttehopprenn i hoppbakken Idioten på Valleløkken i Oslo. Denne tradisjonen ble videreført i noen år etter sammenslutningen.

Etter tre år i øverste divisjon i fotball rykket sammenslutningen ned og var ikke tilbake i det gode selskap før i 1961. Da rykket de opp i den nye 16-lagsserien og leverte sterke prestasjoner ved å ende på 4.-plass og blant annet slå seriemester Brann to ganger. Fra 70-tallet og utover har Frigg ført et elevatortilværelse mellom de tre øverste divisjonene.

Referanser
----------

1. 1 2  Jakob Vaage, red. (1956). *Norske skiløpere: skihistorisk oppslagsverk i 5 bind. Østlandet Sør*. Oslo: Skiforlaget – Erling Ranheim. s. 410.
2. ↑  Arne Brustad, red. (1952). *Aktive fotballspillere. Bind 1*. Oslo: Idrettsforlaget. s. 647.
3. ↑  Aftenposten Aften – 18. mai 1994.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** VIAF
 |
**Folkepølsa** er et revynummer skrevet av Einar Schanke og Alfred Næss. Skuespilleren og imitasjonskunstneren Rolf Just Nilsen framførte nummeret under revyen «Det går på by'n» på Chat Noir i Oslo, høsten 1959. 

Revynummeret tar utgangspunkt i samtidens sosialdemokratiske fokus på «folkehjemmet». Schanke og Næss spilte videre på dette begrepet – og forfattet en humoristisk-satirisk tekst der «Folkepølsa» er utgangspunkt for en stortingsdebatt. Revynummeret ble særlig vellykket fordi Rolf Just Nilsen presenterte svært troverdige imitasjoner av datidens fremtredende stortingspolitikere: Just Nilsen innleder med en parodi av daværende statsminister Einar Gerhardsen, og veksler deretter mellom lett gjenkjennelige imitasjoner av flere politikere. Senterpartiets Per Borten og Jon Leirfall er representerte, det samme er Høyres John Lyng og Stortingspresident Nils Langhelle (Arbeiderpartiet). Følgende ord legges i munnen på Venstres representant Bent Røiseland: «*Med pylså vår er du aldri nauen, beste pylså siden Svartedauen*».
**Koper bispedømme** er et romersk-katolsk bispedømme i det sydvestlige Slovenia. Det er dokumentert biskoper i Koper siden 500-tallet. Havnebyen er dermed det eldste av Slovenias seks bispeseter.

Historie
--------

Etter allerede å ha inngått i personalunion med Trieste bispedømme fra 700- til 1100-tallet, ble begge bispedømme i 1828 forent til *Trieste-Koper bispedømme* (italiensk *Trieste-Capodistria*, slovensk *Tŕst-Koper*, kroatisk *Trst-Kopar*, tysk *Triest-Gafers*). Dette bispedømmet inkluderte også de tidligere bispedømmene Pićan og Novigrad, som ble opphevet i hhv. 1778 og 1831, og omfattet dermed hele den nordlige istriske halvøy.

Etter andre verdenskrig kom Istria til Jugoslavia, mens Triestes omegn ble en fristat. 1947 ble det opprettet to apostoliske administrasjoner med sete i Koper og Pazin for den slovenske respektive kroatiske delen av bispedømmet. 1977, to år etter Osimotraktaten, ble den slovenske administrasjonen opphøyet til bispedømme, og Koper bispedømme dermed gjenopprettet. Også de slovenske sognene av Gorizia og Gradisca erkebispedømme inngikk i det gjenopprettede bispedømmet, som ble lagt til Ljubljanas kirkeprovins.

Samtidig skiftet den delen av Trieste-Capodistria bispedømme som fremdeles lå i Italia, navn tilbake til *Trieste*, mens den kroatiske administrasjonen ble forent med Poreč-Pula bispedømme.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Roman Catholic Diocese of Koper – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Romersk-katolske bispedømmer i Slovenia |
| --- |
| Celje **·** Koper **·** **Ljubljana** **·** **Maribor** **·** Murska Sobotka **·** Novo Mesto | Katedralen i Ljubljana |
| (erkebispedømmer i fet) |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** CatolicDiocese
 |
**Folkeopplysningsprisen** er en pris innstiftet av Voksenopplæringsforbundet. Prisen ble delt ut første gang i 1998, og deles ut hvert år i forbindelse med kampanjen Læringsdagene for voksne (tidligere «Uka for voksnes læring»). 

Etter statuttene har Folkeopplysningsprisen som formål «*å verdsette enkeltpersoner, grupper, organisasjoner eller institusjoner for innsats ut over det vanlige, over tid, med å skape forutsetninger for og stimulans til frigjøring, solidarisk samhandling, vekst og utvikling gjennom kunnskap. Innsatsen skal være tuftet på humanistisk grunn. Prisen skal bidra til å fremme arbeidet med demokratisering av kunnskap og kunnskapsformidling, økte muligheter for deltakelse og opplevelse, refleksjon og bruk av egen erfaring.*»

Mottakere
---------

Anne Grethe Klunderud overrekker Folkeopplysningsprisen 2011 til Wikimedia ved styreleder Jarle Vines  Foto: Nina Aldin Thune 
* 1998: NRK P2
* 1999: Svanvik Folkehøgskole
* 2000: AOF Sarpsborg
* 2001: Studiesenteret i Sjåk
* 2002: Hans Olav Fekjær
* 2003: NRK Schrødingers katt
* 2004: Einfrid Halvorsen
* 2005: Ryfylkemuseet og Lucky Næroset
* 2006: Ammehjelpen
* 2007: Leser søker bok
* 2008: Jon G. Olsen
* 2009: Jørn H. Hurum
* 2010: Hildur Roll-Hansen
* 2011: Wikimedia Norge
* 2012: Seniornett Norge

I 2005 var Norge arrangør av International Adult Learners Week, og i den forbindelse ble det delt ut to Folkeopplysningspriser. Én med fokus på internasjonalt arbeid i Norge, tildelt Ryfylkemuseet, og én med fokus på internasjonalt arbeid i den tredje verden, tildelt Lucky Næroset.

Referanser
----------

1. ↑  Folkeopplysningsprisen – statutter[*død lenke*]

Kilder
------

* Læringsdagenes side om Folkeopplysningsprisen – Her finnes statutter og oversikt over mottakere.

Eksterne lenker
---------------

* NRK Dagsrevyen 23.10.09 Pris til Jørn Hurum[*død lenke*] (web-TV)
* Hurum fikk Folkeopplysningsprisen[*død lenke*] Om Folkeopplysningsprisen 2009
* Fremragende, Olsen *Romerikes Blad* om Folkeopplysningsprisen 2008
Logo.
**Koordinadora Abertzale Sozialista** (KAS) var et koordineringsorgan for Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsen som eksisterte i Baskerland og Nafarroa. Organisasjonen besto av en rekke medlemsorganisasjoner, fra politiske partier, sosiale bevegelser, fagforeninger og illegale, væpnede grupper. Organisasjonens formål var å samordne de ulike medlemsorganisasjonenes aktivitet, samt å fungere som debattarena for bevegelsen.

* Viktigste medlemsorganisasjoner: Eusko Alderdi Sozialista (EAS), Herri Alderdi Sozialista Iraultzailea (HASI), Langile Abertzaleen Batzordeak (LAB), Batasuna og ETA.

Historie
--------

Den første kimen til KAS kom rundt 1974, etter et forslag fra fagforeningen Eusko Langile Indarra (ELA), i forbindelse med prosessen mot de to ETA-medlemmene Ángel Otaegui og José Antonio Garmendia, anklaget for drapet på et medlem av Guardia Civil.

1. august 1975 ble organisasjonen formelt opprettet og stiftelseserklæringen signert av Eusko Alderdi Sozialista, Herriko Alderdi Sozialista, Langile Abertzale Iraultzaileen Alderdia (LAIA) og ETA. 

I 1998 ble KAS formelt erklært ulovlig og klassifisert som en terroristorganisasjon.

Se også
-------

* Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsen

Referanser
----------

1. ↑  El Mundo: La dictadura del terror: KAS
2. ↑  El Mundo: La dictadura del terror: KAS

Portal: Baskerland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
*Artikkelen omhandler NRK-programmet ved navn Folkemusikkhalvtimen. Se annet sted for Flåklypa Radio sitt program med samme navn*
***Folkemusikktimen*** (tidligere kjent som *Folkemusikkhalvtimen*) er et norsk musikalsk radioprogram som har gått på NRK Radio siden 1931. Det er kjent som en av verdens eldste faste programposter, og det lengstlevende norske musikkprogrammet.

Første sending gikk lørdag 7. mars 1931 i det som het Kringkastingsselskapet A/S og var privatdrevet. To år senere, i 1933, ble Kringkastingsselskapet A/S innlemmet i det nyopprettede Norsk Rikskringkasting, og *Folkemusikkhalvtimen* ble et NRK-produkt.

Grunnleggeren av programmet var komponisten og hardingfelespelemannen Eivind Groven fra Øvre Telemark. Han ble tilsatt som konsulent med ansvar for å skaffe utøvere, legge opp program og spille selv. Den første spelemannen som opptrådte i det nyetablerte folkemusikkprogrammet i 1931, var hallingdølen Olav Sataslåtten. Eivind Groven hadde denne stillingen til 1946 med et opphold under krigen. Men han fortsatte som rådgiver for programmet fram til 1950. I tillegg til å utvikle programmet, var han en pådriver for å skaffe NRK skikkelig opptaksutstyr og la grunnlaget for institusjonens samling av lydfestet folkemusikk, et arbeid som er blitt videreført etter Grovens tid.

Folkemusikk-granskeren Ole Mørk Sandvik medvirket 1951-52. Først i 1952 ble det opprettet en full programsekretærstilling for folkemusikk. Nordfjordingen Rolf Myklebust ble tilsatt i stillingen. Han virket i årene 1952-78. Hans etterfølger var Sven Nyhus fra Røros som igjen ble avløst av Leiv Solberg som tiltrådte i 1988. I Solbergs tid er sendetida blitt utvidet til en time, **Folkemusikktimen**, og programmet har fått faste repriser. Ved jubileet i 2001 skrev Nils Økland et bestillingsverk, framført av Sigbjørn Apeland tangent, Berit Opheim vokal og Bjørn Kjellemyr bass.

Referanser
----------

1. ↑  Flåklypa Radios CD-utgivelse (2007)
2. ↑  Hammershaug, Bjørn (27. november 2006). «75 år med felegnikk og bygdegnål». *ballade.no*. Besøkt 2. januar 2019. [*død lenke*]
3. ↑  «Folkemusikktimen i 85 år». *Folkemusikk* **(norsk nynorsk)**. 9. mars 2016. Besøkt 2. januar 2019.
4. ↑  75 år med felegnikk og bygdegnål fra Norsk Musikkinformasjon (27.11.2006)
Kopački rit
**Kopački rit naturpark** ligger i den kroatiske regionen Slavonia langs Donaus høyre bredd i nærheten av byen Osijek. Elven Drava danner parkens sørlige grense. Kopački rit er ett av de største og viktigste våtmarksområder i Europa. Området omfatter 177 km², hvorav 80 km² er zoologisk naturreservat.

Fauna og flora
--------------

I naturreservatet finnes 260 fuglearter som oppholder seg der hele året. Det dreier seg om ørn,(bl.a. havørn), stork, and, gås, egretthegre, flere kråkeslag og ulike spetter. Noen av fugleslagene har midlertidige opphold i området, under sine trekk nordover eller sørover. En del av parken står under vann tre måneder i løpet av året og er dermed svært fruktbart. I sjøene finnes et meget stort antall fiskeslag, herunder gjedde, brasme, karpe, gjørs og abbor.

I skogene og de åpne landskapene kan man se hjort, rådyr, villsvin, villkatt og en rekke andre dyrearter. Floraen i Kopački rit omfatter tre hundre plantearter.

Tilgjengelighet
---------------

Naturparken er lett tilgjengelig for turister bl.a. ved en panoramabåt. I sentrum av naturparken ligger slottet Tikveš som bl.a. rommer et pensjonat. Donau sykkelvei (Donauradweg) går gjennom Kopački rit.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kopački rit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** Ramsar
 |
***Audrey Hepburn's Enchanted Tales*** er en lydbok fra 1992 med eventyr og andre barnefortellinger lest av skuespilleren Audrey Hepburn. Albumet inneholdt blant annet eventyrene *Skjønnheten og udyret*, *Tornerose*, *Tom Thumb* og *Laideronette, Empress of the Pagodas*. Lydeffekter og melodier fra Maurice Ravels musikkstykke *Gåsemor* ble spilt i bakgrunnen. Lydboken hadde i tillegg en rammefortelling om en kvinne (Hepburn) som forteller disse fortellingene til to barn.

Tidsskriftet *Publishers Weekly* kalte lydboken «en perfekt introduksjon til klassisk musikk». For arbeidet med *Audrey Hepburn's Enchanted Tales* vant Hepburn en Grammy Award i 1994. Inntektene for albumet gikk til dyrevernorganisasjonen American Society for the Prevention of Cruelty to Animals (ASPCA).

Referanser
----------

1. 1 2  «Audrey Hepburn's Enchanted Tales Audio CD – Audiobook, CD». Amazon.com. Besøkt 26. mars 2017.
2. 1 2  Paris 2001, s. 356
3. ↑  «Audrey Hepburn». Grammy Awards. Besøkt 26. mars 2017.

Litteratur
----------

* Paris, Barry (2001). *Audrey Hepburn*. Berkley Books. ISBN 978-0-425-18212-3.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Audrey Hepburn’s Enchanted Tales hos AllMusic
Folkerepublikken Kinas flagg
Kinas orlogsflagg og flagget til Folkets frigjøringshær.
**Folkerepublikken Kinas flagg** bærer kommunismens og han-kinesernes røde farge og har fem gule stjerner øverst ved stangsiden av flaggduken. Flagget ble til i 1949 da Folkerepublikken ble utropt. Flagget ble innført 1. oktober 1949 da det første gang ble heist av formann Mao ved seremonien på Himmelfredsplassen. Det er resultatet av en konkurranse der vinneren ble Zeng Liangsong. Flagget er i forholdet 2:3.

Det knyttes noe ulik symbolikk til flagget, et resultat av de kinesiske makthavernes skiftende ideologiske behov over tid. Rent allment kan den røde fargen stå for revolusjonen mens stjernene symboliserer det kinesiske folks samhold under kommunistpartiets ledelse. Den store stjernen representerer da Det kinesiske kommunistpartiet. I andre forklaringer sies det at de fire mindre stjernene står for de fire klassene som under ledelse av kommunistpartiets, igjen den store stjernen, leder an i revolusjonen i Kina. Til de revolusjonære klassene regnes bøndene, arbeiderne, borgerskapet og "de progressive kapitalister". Ytterligere en forklaring knytter stjerne til de viktigste etniske gruppene i Kina. Den store stjernen står da for han-kineserne, mens de fire mindre står for mongoler, mansjuer, tibetanere og uighurer.

Som orlogsflagg benyttes også flagget for Folkets frigjøringshær, det vil si et rødt flagg med en gul stjerne og de kinesiske tegnene for 8 og 1. Dette står for datoen 1. august. Dette viser til datoen for grunnleggelsen av Folkets frigjøringshær i 1927.

Referanser
----------

1. ↑  Smith, Whitney (19. juli 2013). «Flag of China». *Encyclopædia Britannica*. Besøkt 17. september 2014.

| * v
* d
* r
Asiatiske flagg |
| --- |
| Afghanistan **·** Armenia **·** Aserbajdsjan **·** Bahrain **·** Bangladesh **·** Bhutan **·** Brunei **·** De forente arabiske emirater **·** Filippinene **·** Georgia **·** India **·** Indonesia **·** Irak **·** Iran **·** Israel (Palestina) **·** Japan **·** Jemen **·** Jordan **·** Kambodsja **·** Kasakhstan **·** Folkerepublikken Kina (Hongkong **·** Macao) **·** Republikken Kina **·** Kirgisistan **·** Kuwait **·** Kypros **·** Laos **·** Libanon **·** Malaysia **·** Maldivene **·** Mongolia **·** Myanmar **·** Nepal **·** Nord-Korea **·** Oman **·** Pakistan **·** Qatar **·** Russland **·** Saudi-Arabia **·** Singapore **·** Sri Lanka **·** Syria **·** Sør-Korea **·** Tadsjikistan **·** Thailand **·** Turkmenistan **·** Tyrkia **·** Usbekistan **·** Vietnam **·** Øst-Timor |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |