recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Cantharolethrus azambrei*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor til stor (26-45 millimeter), forholdsvis slank, blankt svart hjortebille. De er blant de største hjortebillene i Sør-Amerika, som mangler kjempestore arter innen denne gruppen.
Hannens kjever (mandibler) er kraftige, sigdformede, jevnt nedoverbuet, med tre spisse tenner nær spissen, eta pra tenner ved roten og én tann nær midten. Antennene er påfallende lange og tynne, uten en tydelig vifte i spissen. Hodet har skrå kjøler på sidene og er bredt U-formet innbuktet i midten. Pronotum er trapesformet med framstikkende bakhjørner. Hunnen er mye mindre enn hannen, matt, uten forstørrede kjever. Hode og forkropp er nokså knudrete, hodet nesten kvadratisk.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Ecuador og Peru.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Neoprosopocoilini*
						* Slekten *Cantharolethrus* Thomson, 1862
							+ ***Cantharolethrus azambrei*** Boileau, 1897

Kilder
------

* Oversikt over artene[*død lenke*]
* Generic Guide to New World Scarabid Beetles – *Cantharolethrus*

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over preparerte eksemplarer
* (en) *Cantharolethrus azambrei* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cantharolethrus azambrei* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**Leiyang** (kinesisk: 耒阳; pinyin: *Lěiyáng*) er en kinesisk by på fylkesnivå i byprefekturet Hengyang i provinsen Hunan i Sør-Kina. Leiyang ar et areal på 2 649 km².

Befolkningen i fylkesbyen var på 1 226 720 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Cai Lun
Leiyang kan føre sin historie helt tilbake til Qin-dynastiets tid. Cai Lun (50–121 e.Kr.), som oppfant papiret eller i det minste dokumenterte dets produksjon, ble født og bodde i Leiyang. Et tempel til hans minne (*Cai hou ci*, 蔡侯祠) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdige kulturminner.

Samferdsel
----------

### Jernbane

Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.

### Vei

Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Byfylkets offisielle hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Richard Ferdinand Maximilian Ignatius Joseph Valentin Hubertus Maria Graf von Schaesberg-Tannheim** (født 7. januar 1884, død 20. september 1953) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.

Schaesberg vant en olympisk sølvmedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det tyske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i feltritt, bak Sverige. Det tyske laget i feltritt var Friedrich von Rochow på hesten «Idealist», von Schaesberg på «Grundsee», Eduard von Lütcken på «Blue Boy» og Carl von Moers på hesten «May-Queen».

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Sølv Sølv i hestesport, feltritt lag Keiserriket Tysklands flagg Tyskland

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 4. mai 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Richard von Schaesberg – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Richard von Schaesberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Richard von Schaesberg – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Finsland** er en bygd i Kristiansand kommune i Agder. Finsland var fra 1838 en selvstendig kommune (formannskapsdistrikt) i Vest-Agder. 1. januar 1964 ble det meste av Finsland (med 797 innbyggere) slått sammen med Greipstad og en mindre del av Øvrebø kommune til Songdalen kommune. Et område ved Kleveland bro med 34 innbyggere ble fra samme dato tillagt den nye Marnardal kommune. 

Forfatteren Gaute Heivoll er oppvokst i Finsland. Han har skrevet en roman fra andre verdenskrig, *Sang for 68 landsforrædere*, der han tar opp at Finsland var blant stedene med aller flest NS-medlemmer, selv om ingen frontkjempere ble rekruttert fra bygda.

Våren 1978 herjet en pyroman i Finsland, og anstiftet i løpet av en måned ni branner og ett branntilløp før han ble tatt. Gaute Heivoll skrev roman også om dette, *Før jeg brenner ned* (2010). Romanen er også filmatisert (2016).

Navnet
------

Navnet kommer fra gården som ligger ved elva Finså, som renner ut i Mandalselva. Der ligger også gårdene Finsdal og Finsådal. Ordet «finne» betyr villmark, og er i slekt med adjektivet «fjern». Jakob Sande skriver i diktet *Fløytelåt* om den gamle mannen som husker tilbake på ungdomstiden, da også han «sprang berrføtt i fjell og finne». Ordet er også kjent fra Finse, stasjonen på Bergensbanen.

Referanser
----------

1. ↑  «Finsland – Store norske leksikon». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 21. august 2017.
2. ↑
3. ↑
4. ↑   Connie Bentzrud: «Før jeg brenner ned», TV2 23. oktober 2010

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Kenneth James «Ken» Yackel** (født 5. mars 1930 i Saint Paul i Minnesota, død 12. juli 1991 i St. Paul i Minnesota) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo.

Yackel vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1952 i Oslo. Han var med på det amerikanske ishockeylaget som kom på andreplass i turneringen bak Canada.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. USA vant seks kamper, spilte uavgjort 3-3 mot Canada og tapte en kamp, 2-4 til Sverige. Canada vant serien med femten poeng foran USA som fikk tretten poeng.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Norges flagg Oslo - Sølv Sølv i ishockey USAs flagg USA

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ken Yackel – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ken Yackel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Ken Yackel – National Hockey League (NHL) Rediger på Wikidata

* (en) Ken Yackel – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Ken Yackel – Hockey-Reference.com Rediger på Wikidata

* (en) Ken Yackel – Legends of Hockey Rediger på Wikidata

* (en) Ken Yackel – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Finzi-Continis have*** (orig. *Il giardino dei Finzi-Contini*) er et italiensk krigsdrama fra 1970 regissert av Vittorio De Sica. Filmen omhandler jødenes skjebne i Italia under fascismen, skildret gjennom den rike og kultiverte familien Finzi Contini. Handlingen strekker seg fra slutten av 1930-tallet og til slutten av andre verdenskrig.

Dette var De Sicas nest siste film.

Filmen vant Oscar for beste fremmedspråklige film. Den vant også Gullbjørnen under den 21. filmfestivalen i Berlin.

Handling
--------

I 1938 i Ferrara er familien Finzi-Contini en velstående jødisk familie som bor i et herskapshus ved en park. Når jøder blir utestengt fra byens tennis-klubb, lar venner av deres to barn, Micòl og den syke Alberto, bruke deres private tennisbane. Blant dem er Giorgio, sønn av en jødisk forretningsmann, og kommunisten Giampiero. Giorgio har vært forelsket i Micòl helt siden tidlig ungdomsårene.

Når andre verdenskrig nærmer seg flytter Giorgios bror til Frankrike for å fortsette studiene sine. Men Giorgio bestemmer seg for å bli værende i Ferrara. I 1940 går Italia inn i krigen, og Giampiero blir innkalt til militæret. Men Giorgio som er jøde er unntatt fra å tjenestegjøre. I 1943, på grunn av rykter om ytterligere tiltak mot jødene, flykter Giorgio. Men politiet arresterer hele Finzi-Contini-familien, og holder dem sammen med de andre jødene i byen. Micòl blir også sendt dit, og får vite av Giorgios far at Giorgio hadde stukket av og at Giampiero skal ha dødd i Sovjetunionen.

Medvirkende
-----------

* Lino Capolicchio - Giorgio
* Dominique Sanda - Micol
* Helmut Berger - Alberto
* Fabio Testi - Malnate
* Romolo Valli - Giorgios far
* Camillo Cesarei - Micols far
* Inna Alexeievna - Micols bestemor
* Katina Morisani - Micols mor
* Barbara Pilavin - Giorgios mor

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 6. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Finzi-Continis have* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Finzi-Continis have* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Finzi-Continis have* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Finzi-Continis have* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Finzi-Continis have* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Finzi-Continis have* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Finzi-Continis have* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Finzi-Continis have* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Finzi-Continis have* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Kendal**, i gamle dager kjent som Kirkby i Kendal eller Kirkby Kendal, er en markedsby, verdslig sogn og administrasjonssenter i distriktet South Lakeland i Cumbria i England. Historisk lå Kendal i Westmorland. Den er lokalisert 13 km sørøst for Windermere, 31 km nord for Lancaster, 37 km nordøst for Barrow-in-Furness, og 61 km nordvest for Skipton. Kendal er mest kjent som et turistmål, for konfekten *Kendal mint cake* og for bygningene i lokal, grå kalkstein som har gitt byen kallenavnet «Auld Grey Town». Den ligger ved elven Kent og har en befolkning på 28 586 innbyggere ved folketellingen i 2011. Det gjør Kendal til den største by i distriktet South Lakeland, og tredje største by i grevskapet bak Carlisle og Barrow-in-Furness.

Geografi og kommunikasjon
-------------------------

Kendal ligger ved elven Kent, og er omgitt av lave åser. Den ligger rett utenfor nasjonalparken Lake District, og regnes ofte med til parken fordi mange turister bruker den som base under turer. Ettersom den er omgitt av landsbygd har byen lenge vært et viktig handelssenter for området.

Kendal stasjon betjener Windermere Branch Line, og har forbindelser til Windermere i nord og Oxenholme og Lancaster i sør. Det er omkring tolv km til motorveien M6. Hovedveien A65 stopper i Kendal, mens A6 går gjennom byen.

Lancasterkanalen ble utvidet til Kendal i 1819, men den nordlige delen ble ufarbar da M6 ble anlagt. Deler av den seksjonen ble drenert og fylt igjen for å hindre lekkasjer. Den delen av kanalen som gikk gjennom byen er restaurert, og det er per 2007 planer om å restaurere resten.

Historie
--------

Kendal nevnes i *Domesday Book* (1086) som *Cherchbi*. Den var i flere århundrer kjent som *Kirkbie Kendal*, som betyr «landsby med kirke i Kentdalen». Den ble en periode også kalt Kirkbie Strickland. Normannerne reiste en festning av typen *motte and bailey* der, vest i den moderne byen.

Som mange andre markedsbyer i området fikk Kendal en hovedgate, *high street*, med befestede sidegater, *yards*, slik at befolkningen lett kunne søke beskyttelse når den ble raidet av Border Reivers, anglo-skotske plyndrere. Hovedindustrien var ullprodukter, noe som reflekteres i byens våpen med mottoet *Pannus mihi panis*, «ull er mitt brød». Det ble laget et stoff, Kendal Green, med en lokal produksjonsmåte, som skal ha blitt kjent etter at bueskyttere fra Kendal kjempet ved Agincourt iført klær av slikt stoff.

Det ligger flere ruiner av festnings er i byen, hvorav det nyeste, Kendal Castle, ble bygget mot slutten av 1100-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  «Lead Dataset List» Arkivert 6. januar 2014 hos Wayback Machine.. *Statistics.gov.uk*.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kendal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

 Kendal hos Wikivoyage

* Kendal Town Council
* The Northern Reaches, restaureringen av kanalen til Kendal
* Kendal Museum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** GeoNames **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |
**Danckert Danckertsen Krohn** (født 1726, død 1795) var hoffagent i Bergen. Han var eldste sønn av Claus Krohn (1691–1744) og Gedske Danckertsen (1701/1702–1771). Hans far, kjøpmann Claus Krohn kom til Bergen i 1710 fra Dietrichshagen ved Rostock. Danckert var født i Bergen, og som 16-åring reiste han til Tyskland og var der til han som 19-åring kom tilbake til Bergen for å arbeide i farens handelshus ved Jakobsfjorden og Bellgården ved Det tyske Kontor. I 1734 fikk han borgerskap og begynte sin egen forretning. I 1753 giftet han seg med Anna Pegelau (1735–1756). I 1757 ble han som enkemann gift med Johanne Margrethe von der Ohe (1728–1804). Tittelen hoffagent fikk han i 1782. Mange eiendommer i og ved Bergen var i hans eie, bl.a. Lungegaarden, der han bodde og Fjøsanger gård. Sammen med broren, etatsråd Wollert Krohn, ble de regnet som Bergens største og rikeste kjøpmenn i sin tid. Sammen eide de gårdene Landås, Haukeland, Solheim, Nordås, Sørås, Stend og Espeland. Danckert Krohn skal ved sin død ha etterlatt seg verdier for 350 000 riksdaler. I dag forbindes navnet kanskje først og fremst med bygget som bærer hans navn, Danckert Krohns stiftelse, samt Danckert Krohns gate like ved.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Hardtvet, Gunnar H.: Bergen byleksikon. Kunnskapsforlaget, 1994.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Danckert Danckertsen Krohn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Danckert Krohns stiftelse
* Norsk biografisk leksikon

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Ulpius Marcellus** var en romersk embetsmann og offiser i det 2. århundre.

Han ble utnevnt til guvernør i Britannia av keiser Commodus og slo ned et opprør der mellom 181 og 184. Dio Cassius forteller at stammene i nord brøt gjennom Hadrians mur og drepte en general, Caerellius Priscus, som muligens var Marcellus' forgjenger som guvernør. Han omtalte dette som den mest alvorlige krigen i Commodus' regjeringstid, og skrev at den ikke var endelig over før omkring 184. En serie mynter ble slått til minne om en seier det året, og Commodus tok tittelen *Britannicus*, «britenes overmann». Det ble også slått mynter med referanser til nye seire i 185, 186 og 187, hvilket tyder på at romerne fortsatt ikke hadde full kontroll ved grensen mot nord. 

Marcellus utførte straffeekspedisjoner nord for grensen, og han kan ha forsøkt å gjenerobre den antoninske mur. Til slutt trakk han seg tilbake til Hadrians mur, og det ser ut til at fredsavtaler med piktiske og keltiske stammer ble inngått. Fort nord for muren, som Trimontium ved Newstead, ble oppgitt. 

Han slet med å holde kontroll over legionene. Marcellus krevde jerndisiplin, og styrkene i Britannia under Commodus var på randen av mytteri, hvilket ikke var en heldig kombinasjon.

Tidligere har enkelte historikere ment at en annen Ulpius Marcellus gjorde tjeneste som guvernør omkring 30 år senere, og at dette var Marcellus' sønn. Det har vist seg at dette var basert på en feildatert innskrift, og at det bare var én guvernær ved dette navnet. 


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**muligens Caerellius Priscus** | **Romersk guvernør i Britannia**(ca. 181–ca. 185) | Etterfølger:**Publius Helvius Pertinax** |
**Kenneth Earl «Ken» Wilber jr.** (født 31. januar 1949 i Oklahoma City i USA) er en amerikansk forfatter og filosof med et bredt orientert produksjon innenfor psykologi, filosofi, mystikk, økologi og spiritualitet. Wilbers store prosjekt er å lage en syntese av verdens ulike kunnskapstradisjoner; østlige og vestlige, tradisjonelle, moderne og postmoderne. Etter boken SES i 1995 begynte Wilber å jobbe med sin såkalte Integralmodell. Dette er en syntese av alle verdens kunnskapstradisjoner, og et grunnlagsarbeid som kan anses som et utvidet kart over virkeligheten sammenlignet med den anskuelsen som hovedstrøms vitenskap har lagt til grunn. Wilbers modell består av fem komponenter: kvadranter, nivå, linjer, tilstander og typer, og søker med disse distinksjonene å foreta noen grunnleggende skiller for å skape orden.

Wilber anses for å være en ledende figur i den såkalte «integral-bevegelsen» som har tiltrukket seg mye oppmerksomhet de siste[*når?*] 10 årene.[]

Referanser
----------

1. ↑   Internet Philosophy Ontology project, InPhO ID thinker/4115, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ken Wilber – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Integral Institute
* Integral Life

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** BNE **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
***Ulovlig norsk*** er en selvbiografisk bok skrevet av Maria Amelie (egentlig *Madina Salamova*), fra Nord-Ossetia, og skildrer Amelies flukt til Norge i 2002, hennes utdannelse og asylsøknadene. Boka ble utgitt på Pax forlag i 2010.

Boka er basert på Salamovas dagbøker, blogginnlegg og memoarer om hverdagen som en person uten lovlig opphold i Norge, en papirløs. Bokens første del er basert på Salamovas dagboknotater fra perioden hun kommer til Norge som 16-åring og fram til hun begynner å studere på NTNU i Trondheim. Den andre delen handler om livet i Trondheim, og den tredje om de refleksjonene hun gjør seg om situasjonen som en person uten lovlig opphold. Historien handler om håpløshet, men samtidig om viljen til å leve, om hvordan det er å skaffe seg venner og et liv selv om tilværelsen har en utløpsdato, og om å leve med konsekvensene av mangelen på trygghet som situasjonen fører til.

NRKs anmeldelse hadde overskriften «Modig, men klisjépreget». VG kalte boka oppsiktsvekkende og situasjonen bemerkelsesverdig. *Aftenposten* skrev en artikkel med tittelen «Alle trodde Maria var norsk». I 2008 skrev hun tre essay om rasisme og Kaukasus-konflikten for ukemagasinet *Ny Tid*, som frilansjournalist.

Fram til jul 2010 ble boken trykt i 5 000 eksemplarer, og i april 2011 bekreftet forlaget av opplaget hadde nådd 18 000.

Referanser
----------

1. ↑  Amelie, Maria (2010). *Ulovlig norsk*. Pax Forlag.
2. ↑  NRK. «Ulovlig norsk». *NRK*. Besøkt 18. oktober 2016.
3. ↑  
«Dette er historien om Maria Amelie». *VG*. 13. januar 2011. Arkivert fra originalen 15. januar 2011. Besøkt 15. januar 2011.
4. ↑  «Alle trodde Maria var norsk». *Aftenposten*. Besøkt 18. oktober 2016.
5. ↑  «Maria Amelie har sagt ja til journalistjobb». *Dagbladet.no*. 14. januar 2011. Besøkt 18. oktober 2016.
6. ↑  Lilleås, Heidi Schei. «Kan tjene 700.000». *Nettavisen*. Arkivert fra originalen 20. november 2011. Besøkt 18. oktober 2016.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Østerrike Østerrikes flagg |
| Skihopping |
| Skihopp Junior-VM i hopp |
| Gull | 1999 Saalfelden | Laghopp |
| Bronse | 1997 Canmore | Laghopp |

**Thomas Hörl** (født 20. august 1981 i Saalfelden) er en tidligere østerriksk skihopper, nå servicemann for det norske hopplandslaget.

Aktiv utøver
------------

Han huskes best for verdensrekorden han satte i Planica 16. mars 2000. Hoppet målte 224,5 meter, men ble slått med en halv meter allerede to dager senere, av Andreas Goldberger som da hoppet 225 meter.

Før dette har han også andre gode resultater. Under Junior-VM 1997 i Canmore var han med og vant bronse i laghopp, og under Junior-VM 1999 i Saalfelden vant det østerrikske laget gull. Etter dette hadde han sin debut i verdenscupen i skihopp; 8. januar 2000. 

Han avsluttet sin karriere i 2003.

Etter karriereslutt
-------------------

Siden 2011 har Hörl vært servicemann for det norske hopplandslaget, som under ledelse av Alexander Stöckl har ansvar for ski, bindinger og støvler.

Referanser
----------

1. ↑  Hopplandslaget Arkivert 25. februar 2015 hos Wayback Machine. hos *Skiforbundet*.no

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thomas Hörl – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**Orkanen Andrew** var en orkan som herja USA i 1992. Orkanen nådde kategori 5 på Saffir-Simpson-skalaen, hvilket er den høyeste kategorien. Orkaner i denne kategorien betegnes som livsfarlige og ekstremt ødeleggende. Orkanen Andrew er en av de eneste tre orkanene som er satt til kategori 5 som rammet USA. Andrew traff Sør-Florida og Louisiana med full styrke i august 1992. Fram til 2005 var orkanen Andrew den største naturkatastrofen som har truffet USA når det gjelder materielle skader. I 2005 overtok Orkanen Katrina denne tittelen med bred margin. 

Orkanens bane.

Orkanhistorie
-------------

Andrew ble til i et felt med veldig kraftig tordenvær som bevegde seg vestover over Atlanterhavet. Tordenværet bygde seg opp til et tropisk lavtrykk den 16. august, dagen etter hadde den nådd storm styrke. Dermed fikk dette uværet et navn, Andrew, ifølge den oppsatte listen med tropiske orkaner i Atlanteren. 

De seks første dagene skjedde det ingen ting med orkanen Andrew, men 22. august startet ting å skje fort. Dagen etter hadde orkanen nådd kategori 4, vindene var ekstremt sterk og kom opp i 60m/s (216 km/t). Andrew forårsaket store skader på Bahamasøyene, men den dempet seg noe. Fra tidligere var det allerede sendt ut orkanvarsel for sør Florida. Etter at Adrew passerte Bahamas intensiverte den seg veldig fort igjen innen Adrews øye (orkanens/syklonens sentrum) nådde den sydligste delen av Florida. Den traff land nære byen Homestead 24. august. Etter å ha passert Florida satte orkanen, noe dempet, kurs mot Lousiana. Den nådde dit som en kategori 3 orkan 28. august. Selv her forårsaket orkanen Andrew store skader.

Orkanen gjorde over 200 000 Floridabeboere hjemløse. De materielle skadene bare i Florida ble beregnet til 25 milliarder dollar (i 1992 pengeverdi). Hvis orkanens øye hadde nådd Florida litt lenger nord, hadde Miami og Fort Lauderdale havnet midt i orkanens mest intensive del. En hel amerikansk militær flybase ble total ødelagt av uværet. Det offisielle dødstallet ble på 23 menneskeliv i Florida, 4 på Bahamas og 3 i Louisiana.

Andrew ble først satt som en kategori 4-orkan, men senere ble den satt opp til kategori 5 på grunn av alle skadene den hadde gjort. Lufttrykket dens var 922 hektopascal når øyet av orkanen nådde Florida. Gjennomsnittshastigheten ble beregnet til ca. 75 m/s, 270 km/t. Etter skadene å dømme regner man med at vinden i de kraftigste vindbygene var oppimot 90 m/s, dvs over 320 km/t.

Se også
-------

* Liste over orkaner

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Thomas Johannes Broch** (født 26. august 1880 i Hamar, død 26. april 1940 i Østre Gausdal) var en norsk offiser og major. Broch er særlig kjent for sin innsats under felttoget i Norge i aprildagene 1940, da han ledet forsvaret av Skreia, Bråstad, Follebu og Gausdal. Tyskerne brøt aldri gjennom der han organiserte motstanden.

Da krigen brøt ut i Norge i 1940 var Broch en 60 år gammel, pensjonert artillerioffiser. Han gikk på ski gjennom Nordmarka for å slutte seg til de norske styrker på Toten. Major Broch falt under kampene i Østre Gausdal da han gjorde et fremstøt gjennom de tyske forsvarslinjene ved Segalstad bru. Det ble i senere tid reist en bautastein til minne om Broch ved denne broen.

Broch ble 27. april 1914 gift med skuespiller Clara Svendsen (1880-1916). Han ble bisatt i Hamar krematorium 8. mai 1940, der biskop Henrik Hille forrettet.

Referanser
----------

1. ↑  Østbye, Gudbrand (1960). *Operasjonene på vestsiden av Mjøsa, Follebu, Gausdal*. Gyldendal. s. 276.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
Noen av diaolouene i Rongzhag
Danba i Sichuan
**Danba** (kinesisk: 丹巴县; pinyin: *Dānbā Xiàn*), eller ***Rongzhag***, er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det er understilt det autonome prefektur Garzê for tibetanerne.

Befolkningen var på 55 519 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

De gamle diaolouene i Rongzhag (*Danba gudiaoqun*, 丹巴古碉群) ble i 2006 tilføyd på listen over Folkerepublikken Kinas kulturminner.

Mineral
-------

Mineralet danbaitt er oppkalt etter fylket. Det ble oppdaget der av kinesiske forskere i 1983.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommunen** Zhanggu 章谷镇

**Kommunene** Badi 巴底乡, Bawang 巴旺乡, Niexia 聂呷乡, Geshenzha 革什扎乡, Bian'er 边耳乡, Dandong 丹东乡, Donggu 东谷乡, Shuizi 水子乡, Gezong 格宗乡, Suopo 梭坡乡, Dongnügu 东女谷乡, Yaozha 岳扎乡, Banshanmen 半扇门乡, Taipingqiao 太平桥乡.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Informasjonsside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Thomas Johann Heinrich Mann** (født 22. august 1840 i Lübeck, død 13. oktober 1891 i Lübeck ) var en storkjøpmann og senator fra bystaten Lübeck. Han var far til forfatterne Thomas Mann og Heinrich Mann.

Han var sønn av Johann Siegmund Mann Jr. (1797–1863) og Elisabeth Marty (1811–1890), og hadde fire søsken. I 1862 overtok han firmaet som bestefaren hadde grunnlagt i 1790, *Joh. Siegm. Mann, Commissions- und Speditionsgeschäfte*. En måned senere døde faren, og 22 år gammel fikk han ansvaret for familien.

I 1869 ble han gift med Julia da Silva-Bruhns (1851–1923). Hennes far, Johann Hermann Ludwig Bruhns (1821–1893), var en kjøpmann fra Lübeck som hadde utvandret til Brasil. Moren, Maria Luiza da Silva, tilhørte en rik plantasjeeierfamilie av portugisisk herkomst.

Thomas og Julia Mann fikk fem barn: De senere forfatterne Heinrich (1871–1950) og Thomas Mann (1875–1955), samt Julia Mann (1877–1927), Carla Mann (1881–1910) og Victor Mann (1890–1949).

Fra 1864 var Thomas Johann Heinrich Mann kongelig nederlandsk konsul. I 1877 ble han valgt til senator for næringsliv og finanser i bystaten Lübeck. Han var dermed bystatens viktigste politiker etter borgermesteren og med rang tilsvarende en minister i en tysk forbundsstat.

Han døde av kreft i 1891, og ble begravet i familiegraven på Lübecks Burgtorfriedhof, som gjenfinnes i Thomas Manns roman *Buddenbrooks*.

I sitt testament bestemte han at firmaet skulle oppløses og boligen selges, da sønnene «ikke var etter hans ønske». Han etterlot sin familie en betydelig formue, men de fikk bare utbetalt rentene.

Hans enke forlot etter hans død Lübeck, og slo seg ned i München med de tre yngste barna. Hun døde i Weßling i Bayern i 1923.

Referanser
----------

1. 1 2   2014 edition of diaries by Hedwig Pringsheim, side(r) 700[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5 6   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Michael Stübbe: *Die Manns; Genealogie einer deutschen Schriftstellerfamilie*. Verlag Degener & Co. Insingen bei Rothenburg o.d.T. 2004, ISBN 3-7686-5189-4.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
**Orkanen Isabel**| 

|  |
| --- |
| Satellittbilde av Isabel 18. september 2003*Isabel 18. september 2003* |

 |
| **Varighet:** | 6. - 20. september 2003 |
| **Høyeste vindhastigheter:** | 270 km/t |
| **Totale skader (i USD):** | $3,6 milliarder (2003-dollar) |
| **Antall døde:** | 16 direkte, 35 indirekte |
| **Berørte områder:** | USA, Bahamas, De store Antiller |
| 

|
|  |

 |

**Orkanen Isabel** var den dødeligste og mest kostbare orkanen i den atlantiske orkansesongen 2003.

Stormhistorie
-------------

Orkanen Isabel oppsto som den tropiske depresjonen 13 den 6. september 2003. Få timer senere økte systemet i styrke og ble gitt navnet Den tropiske stormen Isabel. Fem dager senere, 11. september, ble orkanen oppgradert til høyeste kategori på Saffir-Simpson-skalaen, kategori 5. Isabel traff land på østkysten av USA som en kategori 2-orkan om ettermiddagen den 18. september 2003. Orkanens sentrum traff land noe sør for Cape Hatteras i Nord-Carolina omkring klokken 13.00 lokal tid.

Konsekvenser
------------

Hatteras Island før og etter Isabel
Isabel var på størrelse med staten Colorado og hadde en ødeleggende effekt på et temmelig stort område. Totalt ble 4,3 millioner mennesker strømløse, derav 525 000 i Nord-Carolina, 1 250 000 i Maryland, 78 000 i District of Columbia, 160 000 i New Jersey, 500 000 i Pennsylvania, 50 000 i Delaware, 21 000 i Vest-Virginia. Virginia ble hardest rammet med mer enn 1,6 millioner mennesker uten strøm. I samme delstat så man den største oversvømmelen siden 1972.

Isabel var den største orkanen i det midtatlantiske USA siden orkanen Floyd rammet samme område i 1999.

Eksterne lenker
---------------

* National Hurricane Center

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BBC Things
 |
**Dean Winchester** er en av hovedfigurene i TV-serien *Supernatural*, og er hovedsakelig spilt av Jensen Ackles. Dean jager demoner, ånder og andre overnaturlige skapninger ved hjelp av sin bror Sam og til tider deres venn og farsfigur Bobby Singer, samt Castiel, en engel.

Biografi
--------

### Før serien

Dean Winchester var født 24. januar 1979 av foreldrene John og Mary Winchester i Lawrence, Kansas i USA. Han er foreldrenes første barn, og er fire år eldre enn lillebroren Sam. Han ble oppkalt etter mormoren Deanna Campbell.

Mary ble myrdet av demonen Azazel i Sams barneværelse 2. november 1983. I den følgende brannen fikk Dean beskjed av faren å ta med seg Sam ut av huset og i sikkerhet, mens faren skulle prøve å redde moren, noe som ikke var suksessfullt. Helt siden da har Dean følt et ansvar for Sam og fikk alltid jobben om å ta vare på Sam mens de vokste opp. John begynte å se etter grunnen for at Mary var drept, og lærte om den overnaturlige delen av verdenen. Han ble da en «hunter», en som jakter på overnaturlige skapninger, og lærte Dean opp til å bli en hunter selv, men forteller ikke Sam om det overnaturlige inntil han blir 8 år gammel. De flyttet konstant rundt i landet og bodde på moteller og hjemmene til Johns venner. Dean hadde veldig mye å gjøre med Sam sin oppdragelse, da faren ofte var borte. Når Dean var 16 år, ble han arrestert for tyveri, og var en stund i et hjem for gutter hvor han hadde anledning for å gå på en vanlig skole, men valgte å dra tilbake til Sam og John. 

Før seriens begynnelse, bestemte Sam etter en stund å dra fra John og Dean for å prøve å leve et normalt liv borte fra alt det overnaturlige. John og Dean fortsatte å jakte overnaturlige skapninger gjennom hele USA. 

Dean er kjent for å håndtere forskjellige våpen, og er gjerne sett kjørende i sin 1967 Chevrolet Impala Sport Coupe, som noen ganger fungerer som soveplass, samt oppbevaring for hans mange våpen i bagasjerommet.

### I serien

Dean er 26 år ved seriens begynnelse, og har fått tillatelse fra John til å jakte alene. I den første episoden, drar Dean til Sam, som han ikke har sett på et par år, og spør om hjelp med å finne den forsvunne John. Brødrene har i første omgang ikke suksess, og ved den første episodens ende dør kjæresten til Sam, Jessica, på samme vis som moren dems gjorde. Sam blir da med Dean, jaktende på forskjellige skapninger, letende etter sin far, og etterforsker gjerningsmannen bak drapet til moren og Jessica.

Referanser
----------

1. ↑  Knight, Nicholas (2012). *The essential Supernatural : on the road with Sam and Dean Winchester*. San Rafael, CA: Insight Editions. ISBN 978-1-60887-145-2. OCLC 781679062.
**Bernina-Alpene** er en den eneste fjellkjeden i Øst-Alpene som når over 4000 meter over havet. Den er oppkalt etter den høyeste toppen, Piz Bernina. Bernina-Alpene ligger på grensen mellom den sveitsiske kantonen Graubünden og den italienske regionen Lombardia.

Avgrensning
-----------

Bernina-Alpene begrenses

* i nordvest av Val Bregaglia og Oberengadin (mot hhv. Platta- og Albula-Alpene),
* i nordøst av Berninapasset og Valposchiavo (mot Livigno-Alpene),
* i syd av Valtellina (mot Sobretta og Bergamo-Alpene), og
* i vest av Valchiavenna (mot Lugano-Alpene)

Topper og isbreer
-----------------

De høyeste toppene i Bernina-Alpene er:

* Piz Bernina (4049 moh.)
* Piz Zupò (3996 moh.)
* Piz Scerscen (3971 moh.)
* Piz Roseg (3937 moh.)
* Bellavista (3922 moh.)
* Piz Palü (3900 moh.)

Det fins flere isbreer i Bernina-Alpene. De største er Morteratsch- (16 km²), Roseg- (8 km²), Palü- (6 km²) og Tschiervagletscher (6 km²).

Daler og videre inndeling
-------------------------

Bernina-Alpene deles i to deler av Malencodalen og Murettopasset (2562 moh.). Den vestlige delen heter *Bregaglia-Alpene* og regnes iblant som en egen fjellkjede. Dens høyeste topp er *Monte Disgrazia* (3678 moh.).

Geologi
-------

Som en del av Sentral-Alpene dominerer metamorfe bergarter i Bernina-Alpene.

Natur, kultur og historie
-------------------------

Murettopasset var en viktig forbindelse mellom Chur og Valtellina, spesielt da Valtellina var en graubündnerisk vasallstat. Helt frem til 1800-tallet hadde passet regional betydning for handelen, ble inntil 1900-tallet benyttet av smuglere, men i dag bare av fjellvandrere.

Referanser
----------

1. ↑  Peakbagger.com

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bernina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Orkanen Harvey** var en orkan som rammet den amerikanske delstaten Texas fredag 25. august 2017 lokal tid.

Orkanen startet omkring Barbados en ukes tid før den rammet Texas. I begynnelsen var den en tropisk storm, men etterhvert flyttet den seg mot vest og nordvest, men da den nådde Mexicogolfen fikk den mer energi på grunn av havvannets temperatur, som var høyere enn det farvann som stormen hittil hadde passert. Derved ble det til en orkan.

Før orkanens ankomst var flere tusen mennesker langs kysten blitt evakuert. Olieindustrien evakuerte dessuten sine ansatte fra plattformene i Mexicogolfen. I Texas ble delstatens nasjonalgarde innkalt.

Harvey rammet land ved Rockport nord for Corpus Christi i den sydlige del av Texas. Der fryktes stormfloder på opp til fire meters høyde og at områder kan bli ubeboelige i uke- eller månedsvis. Der var ifølge CNN ikke kommet tilsvarende advarsler siden orkanen Katrina tolv år tidligere. Ved landgangen hadde orkanen en vindstyrke på opp til 215 km/t (ca. 59 m/s), hvilket svarer til kategori fire på Saffir-Simpson-skalaen, som går til fem. Etterfølgende er orkanen nedgradert til kategori 1-orkan. I den etterfølgende uke fryktes at falle opp til en meter regn visse steder i Texas.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
***Sphaeroscapha*** er en slekt av biller som lever av og på sopp. De hører til underfamilien dråpebiller (Scaphidiinae) i den artsrike familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende
--------

En liten, oval, svært blank dråpebille, brun eller svart. Antenner og bein kan foldes tett inntil kroppen slik at hele billen blir glatt og dråpeformet, og svært vanskelig å få tak på. For ekesmpel er det nesten umulig å plukke opp en slik bille med en pinsett. **Hodet** er bredt med små fasettøyne. Antennene er temmelig lange og ganske tynne, de to innerste og tre ytterste leddene noe tykkere. **Brystskjoldet** (pronotum) er glatt, blankt og hvelvet, fint punktert, med jevnt kurvede sidekanter. **Dekkvingene** er jevnt rundede, glatte, fint punkterte, med en fure (sømstripen) langs innerkanten, men ellers uten lengdestriper. De er tvert avkuttet bak og dekker ikke bakkroppsspissen på levende eksemplarer. På døde eksemplarer i samlinger er ofte bakkroppen skrumpet sammen slik at den er fullstendig dekket av dekkvingene. **Bakkroppen** er tilspisset bak. **Beina** er lange og spinkle.

Levevis
-------

Slekten *Scaphisoma* er knyttet til poresopper (kjuker) som vokser på død ved, trolig har denne slekten et lignende levesett. Dråpebillene er stort sett skogsinsekter.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt på Ny-Caledonia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien **dråpebiller, Scaphidiinae** Latreille, 1807
					- Stamme Scaphisomatini Casey, 1893
						* Slekten ***Sphaeroscapha*** Leschen & Löbl, 2006
							+ *Sphaeroscapha globosa* (Löbl, 1981)
							+ *Sphaeroscapha punctata* Löbl, 2010

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sphaeroscapha* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Sphaeroscapha* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Jolki 1914*** (originaltittel: *Ёлки 1914*) er en russisk film fra 2014.

Handling
--------

Historien finner sted i det russiske imperiet i 1914, kort tid etter at første verdenskrig så vidt har brutt løs. Den følger innbyggerne i både store og mindre russiske byer, på store adelsgods og fattige urbane familier. Boris Efimovich (spilt av Ivan Urgant) kjøper en herregård ved kysten av Svartehavet, i håp om å imponere sin velstående brud Bella. Men tidligere eier av eiendommen, Evgeny Pavlovich, har ikke hjerte til å fortelle de mange menneskene om holder til der at de ikke har noe hjem der lenger. For å gjøre situasjonen vondt verre er det julaften dagen etter.

Pyotr Kuznetsov fra politiet, og kjæresten Xenia (spilt av Katerina Shpitsa) planlegger å opptre ved det internasjonale kunstløp-mesterskapet i Russland. Men Pyotr sliter mellom sin kjærlighet til kunstløpet, kvinnen han elsker, og alle pliktene hans i politiet. Landsby-gutten Senka (spilt av Anton Bogdanov) er venn med en tam bjørn. Men den ekstravagante gentlemanen (spilt av Yan Tsapnik) forsøker å skille dem, i håp om gjøre seg populær hos en greven som lenge har ønsket å jakte på en bjørn.

To venner fra Jekaterinburg verver seg som frivillige til til å delta under første verdenskrig. Men før de skal reise sin vei ønsker de å besøke Katya, som fremdeles ikke har bestemt seg for hvem av dem hun ønsker seg som kjæreste. Men Katya befinner seg nå i Perm. Hun ber de to vennene om å hente bestemoren hennes Marya for henne. Glasha og lillebroren Grisha trenger et julemirakel: Moren deres er veldig syk, og det er ingen penger eller mat igjen til familien. Men de blir reddet av et tilfeldig møte med Fjodor Sjaljapin.

Skuespillere
------------

* Ivan Urgant som Boris Jefimovitsj
* Sergej Svetlakov som Jevgenij Pavlovitsj
* Jevgenija Khirivskaja som Bella
* Aleksandr Pal som Filippov
* Vera Panfilova som Tatjana

Referanser
----------

1. 1 2  ; besøksdato: 7. mai 2016.
2. ↑  .
3. ↑  Актриса Евгения Брик из «Стиляг» и «Оттепели» умерла на 41-м году жизни
4. ↑  Ёлки 1914 (2014)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Jolki 1914* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Jolki 1914* på AllMovie Rediger på Wikidata
**Nansenparken** er en 200 dekar stor park for rekreasjon på Fornebu i Bærum, innviet 2. september 2008.

Navnet kommer av at polarhelten Fridtjof Nansen bodde like ved, og hans sønn Odd Nansen var arkitekten som tegnet Fornebu lufthavn (1939–98).

Bærum kommune valgte i 1998 idéutkastet til finske Pekka Helin/Tuomo Siitonen (etablert 1979), mens norske Lindheim & Bjørbekk var arkitektene bak landskapet, bygget fra 2004 under ledelse av Norconsult. Midt i parken ble det anlagt en stor dam. Ved inngangen ligger Café Odonata.

Parken kostet 100 millioner å bygge. Pengene kom fra salget av Fornebu lufthavn, som ble lagt ned ti år tidligere.

Det var Heidi Grande Røys som åpnet parken. I 2010 ble parken nominert til den spanske landskapsprisen Rosa Barba European Landscape Prize. Året etter (i 2011) ble det avduket en statue av Nansen og i 2013 fikk parken Bærum kommunes arkitekturpris. Den ble kåret til Årets grønne park i 2013 av Norske anleggsgartnere, miljø- og landskapsentreprenører (NAML). I 2016 ble det meldt at mye av parken råtner.

Referanser
----------

1. ↑  *Nansenparken* i Store Norske Leksikon.
2. ↑  *Finske arkitekter tegner nye Fornebu* i Aftenposten den 10. mars 1998.
3. ↑  *Nansenparken Arkivert 17. september 2016 hos Wayback Machine.* i arkitektur.no.
4. ↑  *Nansenparken Arkivert 10. juli 2016 hos Wayback Machine.* fra fornebulandet.no.
5. ↑  Eyvind Sverre Menne, *Nansenparken tok prisen* i Budstikka den 31. oktober 2013.
6. ↑  *Nansenparken råtner* i Asker og Bærum budstikke den 23. mars 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Palais du Luxembourg
**Palais du Luxembourg** er et palass i Paris' 6. arrondissement, og ligger i parken Jardin du Luxembourg. Palasset huser i dag senatet, men ble opprinnelig oppført for dronning Maria av Medici av Salomon de Brosse. Utsmykningen ble utført av Nicolas Poussin og Philippe de Champaigne. Da palasset ble ferdig, var imidlertid Maria av Medici blitt landsforvist.

Maria av Medici overlot i 1642 palasset til sin yngre favoritsønn Gaston av Orléans, som døde i 1660. Palasset var 1660-1694 residens til dennes datter Elisabeth Marguerite av Orleans og tilhørte deretter kronen, innen det i 1715 ble den offisielle residens for Marie Louise Élisabeth av Orléans. Palasset var i den tiden kjent for dets eiers skandaløse privatliv, blant annet arrangerte hun tablåer der hun eksponerte sin kropp utkledt som mytologiske figurer. 

Mellom 1750 og 1779 var Palais du Luxembourg et offentlig museum som holdt åpent for allmenheten to dager ukentlig. Det tilhørte sa Ludvig XVIs bror greve Ludvig av Provence. Under den franske revolusjon var det en tid benyttet som fengsel til det ble regjeringsbygning for Direktoriet. Det har siden den gang vært regjeringsbygning, blant annet under Napoleons tid som førstekonsul 1799-1804. 

Deretter ble det i 1804 sete fer senatet. Fra 1818 ble Luxembourgpalasset også benyttet til statens samling av arbeider av ledende kunstnere. Den ble flyttet i 1885 til en orangerifløy, begynnelsen til Musée du Luxembourg.

Under andre verdenskrig var det 1940-1944 rekvirert av Hermann Göring som hovedkvarter for Luftwaffe i Frankrike, og ble residens for Hugo Sperrle, som ble kjent for sitt luksusliv der. Det ble utsett til festning under tyskernes forsvar av Paris, men fikk bare begrensede skader. 

Palais du Luxembourg var så sete for fredskonferensen i Paris i 1946.

Referanser
----------

1. ↑  Carlquist, Gunnar, red. (1937). *Svensk uppslagsbok. Bd 17*. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB. s. 907.

Eksterne lenker
---------------

*Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** ULAN **·** NKC **·** GeoNames
 |
***Jolki lokhmatyje*** (originaltittel: *Ёлки лохматые*) er en russisk film fra 2015, regissert av Maksim Svesjnikov.

Handling
--------

Nastya reiser sammen med bestemoren sin til St. Petersburg, og etterlater de to hundene deres Pirate og Yoko på et hotell for hunder. Men to tyver, Makar (en hotell-ansatt) og Lyokha (en hundeselger) bestemmer seg for å bryte seg inn i hjemmene til velstående hundeeierne, inkludert Nastyas foreldre. Pirate og Yoko ønsker ikke å overnatte ved hundehotellet. Men uansett hvor hardt de prøver, blir de fremdeles etterlatt der. Misfornøyd med dette stikker hundene av. Når de går rundt i byen, finner de snart veien hjem. Men de to tyvene har allerede ankommet hjemmet deres.

Når de får øye på de ubudne gjestene, slår Pirate og Yoko på TV-apparetet slik at tyvene tror at det er noen mennesker i huset. Etter ankomst til St. Petersburg rømmer Nastya for å vende hjem, og hennes bekymrede bestemor kontakter politiet om at barnet har forsvunnet. Når Nastya kommer hjem, blir hun kidnappet av tyvene. Men politiet oppdager snart hva som foregår, og arresterer tyvene.

Skuespillere
------------

* Andrej Merzlikin — Ljokha
* Jan Tsapnik — Makar
* Valeriya Strelajeva — Nastja
* Galina Konsjina
* Viktor Vasiljev

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 1. februar 2015.
2. ↑  Сериал "257 причин, чтобы жить" покажет видеосервис START
3. ↑  Ёлки лохматые (2014)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Jolki lokhmatyje* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Nansen Dialog** ble opprettet i 1995 på Nansenskolen, Lillehammer, som en reaksjon på at det var krig i den tidligere vinter-OL-byen Sarajevo, mens vinter-OL ble arrangert på Lillehammer. Nansenskolen samlet unge ledere fra de forskjellige etniske gruppene i tidligere Jugoslavia til samtaler. Etter hvert flyttet de det meste av arbeidet til Balkan, og i dag er det 10 dialogsentre med mer enn 60 ansatte som arbeider med dialog mellom etniske grupper som har vært i krig med hverandre. Det har blitt arrangert mer enn 150 dialogseminar mellom fiender fra krigsområder på Nansenskolen. Fortsatt drives det også med kurs på Lillehammer, og dialogerfaringene har ført til at man har arrangert kurser for flere grupper fra andre konflikt- og krigsområder som Midtøsten og Afrikas horn. Leder for prosjektet er Steinar Bryn. I 2010 gikk Nansen Dialog sammen med Norsk Fredssenter og skapte Nansen Fredssenter som er en selvstendig virksomhet under stiftelsen Nansenskolen.

Eksterne lenker
---------------

* Nansen Dialogue Network
* Nansen Fredssenter
* nansenskolen.no
**Palandt** er en lovkommentar til Bürgerliches Gesetzbuch og enkelte tilknyttede lover. Den utkommer årlig i oppdatert utgave, og hører til de viktigste standardverker innen tysk rettsvitenskap og er et av de fremste daglige hjelpemidler for praktiserende jurister. Den utkommer på Verlag C. H. Beck. Palandt er på ca. 3 200 sider. For å få plass til den enorme informasjonsmengden en kommentar til BGB krever i ett bind, benyttes et fagspråk der nesten ethvert lengre ord er forkortet. Dette gjør Palandt tilnærmet uleselig for ikke-jurister. Derimot er den for en øvet bruker svært praktisk sammenlignet med andre lovkommentarer, som den meget omfattende Staudinger. Palandt er tillatt hjelpemiddel ved annen juridiske statseksamen i de fleste tyske delstater.

Initiativet til verket ble tatt av den nasjonalsosialistiske regjeringen på 1930-tallet. Verket ble oppkalt etter dr. Otto Palandt, president for Reichsjustizprüfungsamt og en linjetro nasjonalsosialist, som utarbeidet de innledende tekstene til de ti første utgavene. Hensikten med verket var at nasjonalsosialistene ønsket å sette sitt preg på tolkningen av BGB og minske innflytelsen fra tidligere lovkommentarer.

Litteratur
----------

* Palandt, Otto: *Bürgerliches Gesetzbuch*. C. H. Beck, 79. utg. 2020. ISBN 978-3-406-73800-5.