recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Florentino Pérez Rodríguez** (født 8. mars 1947 i Madrid) er en spansk forretningsmann, sivilingeniør og tidligere politiker, kjent for sin karriere som president for den spanske fotballklubben Real Madrid.

Biografi
--------

Florentino er utdannet sivilingeniør fra Det tekniske universitet i Madrid. Med sin ingeniørutdanning har han blant annet grunnlagt byggefirmaet Grupo ACS. Firmaet ble grunnlagt i 1997 og det er en sammensetning av de tidligere firmaene OCP Construcciones, S.A. og Ginés Navarro Construcciones. Per dags dato er Grupo ACS det største byggefirmaet i Spania. Etter dette startet Pérez karrieren sin som president i det spanske fotballaget Real Madrid.

Real Madrid
-----------

Pérez startet sin karriere som president for fotballklubben Real Madrid i 2000. Hans arbeid med å blant annet forbedre klubbens fotballanlegg (Santiago Bernabéu Stadion), ble høyt verdsatt og han ble dermed gjenvalgt som president for klubben i 2004. Etter flere gode investeringer, klarte Péres å forbedre klubbens økonomi vesentlig. Dette resulterte i storsigneringer som Zinedine Zidane, Luis Figo, David Beckham, Michael Owen og Cristiano Ronaldo.

Florentino Pérez har også grunnlagt treningsanlegget, Real Madrid City i Valdebebas, Madrid. Anlegget anses for å være det beste treningsanlegget i verden og det dekker 1,2 kvadratkilometer.[]

Pérez signerte flere høyprofilerte spillere, som Gareth Bale, Isco (Francisco Román Alarcón Suárez), Luka Modric og Asier Illarramendi.

Den 18. april 2021 ble det kjent at Pérez var frontfigur for en påtenkt «superliga» der de tolv grunnleggerklubbene ikke skulle kunne rykke ned. Klubbene var tre italienske, AC Milan, Inter og Juventus; seks engelske, Arsenal, Chelsea, Liverpool, Manchester City, Manchester United og Tottenham; og tre spanske, Atlético Madrid, Barcelona og Real Madrid. Forslaget møtte massive protester, og allerede to dager etter offentliggjøring begynte klubbene å trekke seg fra planene.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Munzinger Personen, oppført som Florentino Perez Rodriguez, Munzinger IBA 00000028449, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 12. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.vozpopuli.com[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Forbes - *Florentino Perez*, besøkt 23. mars 2020.
6. ↑  Pérez om Super League-bråket: − Som om vi hadde drept fotballen. *VG*. Besøkt 22. april 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Florentino Pérez – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Florentino Pérez på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Florentino Pérez hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Realmadrid.com
* Grupoacs
* Forbes

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNE **·** Munzinger (iba)
 |
**Florentinske musikkreform** var en nyorientering av renessansemusikken mot resitativ solosang med natursann deklamasjon og sparsomt akkompagnement som pågikk i årene rundt 1580.

Sentrale i bevegelsen var den estetiserende kretsen rundt Giovanni de' Bardi i Firenze som var som mest aktiv i årene 1577–1582. Blant medlemmene var komponistene Giulio Caccini, Emilio de' Cavalieri, Vincenzo Galilei med flere, som inspirert av kretsens ideer om å gjenskape gamle greske melodi- og deklamasjonstradisjoner, skapte monodi og resitativ, musikkformer som brøt fullstendig med renessansemusikkens kunstferdige flerstemmige sang.

I 1590-årene videreførte den florentinske musikkmesénen Jacopo Corsi og komponisten Jacopo Peri ideene til den bardiske krets, og utviklet monodien til et verktøy for å skape større dramatiske uttrykk. Slik skapte den florentinske musikkreform grobunn for framveksten av musikkformene opera, oratorium, kantate og homofon instrumentalmusikk.

Litteratur
----------

* Grout, Donald Jay (1947). *A Short History of Opera: One-Volume Edition*. New York, NY: Columbia University Press.
* Palisca, Claude V. (1989). *The Florentine Camerata: Documentary Studies and Translations*. Music Theory Translation Series. New Haven, CT: Yale University Press. ISBN 9780300039160.
* *The New Harvard Dictionary of Music*. Cambridge, MA: Harvard University Press. 1986. ISBN 9780674615250.

Referanser
----------

1. ↑  Grout s. 43
2. ↑  Palisca s.4
3. ↑  Randel, se "Camerata", bind. 3, s. 870
4. ↑  Grout s. 46
5. ↑  Grout s. 47
6. ↑  Grout s. 45

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
Kylix av Brygosmaleren, Dionysos og satyrer, ca. 480 f.Kr. Cabinet des Médailles de la Bibliothèque nationale de France inv. 575
**Brygosmaleren** var en gresk keramiker og/eller vasemaler som virket i Athen mot slutten av det 6. og begynnelsen av det 5. århundre f.Kr.. Navnet kommer fra signaturen *Brygos* som forekommer på flere vaser fra perioden; det er usikkert om det dreier seg om en person som både malte og dreide vasen, eller om det var to forskjellige personer involvert, og man bruker derfor et tilnavn. 

Hans bruk av vridde lemmer og dramatiske avkortinger viser tydelig innflytelse fra Onesimos, og det er mulig at Brygosmaleren var hans elev. Maleren var svært produktiv, og mer enn tohundre vaser er attribuert til ham. Den han er mest kjent for er Brygoskoppen, en kylix i rødfigurstil som viser «Iliupersis», det vil si plyndringen av Troja. Vasen står i Louvre. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** ULAN
 |
**Pascal** «**Pagge**» **Simpson** (født 4. mai 1971 i Lomé i Togo) er en svensk fotballtrener og tidligere spiller. Simpson spilte spiss.

Simpson slo igjennom på toppnivå i AIK i 1991. Han ble fort en viktig brikke i laget som vant Allsvenskan i 1992. På første halvdel av nittitallet dannet han en farlig angrepsduo sammen med Dick Lidman. Simpson huskes blant annet for å ha scoret i åpningsminuttet mot FC Barcelona på Camp Nou i cupvinnercupens kvartfinale i 1997.

Før 1998-sesongen gikk Simpson til Vålerenga, der han fikk kjælenavnet "Den svenske Tomas Brolin". På forhånd ble det forventet mye av VIFs angrepsduo Simpson og John Carew, men «Pagge» ble ingen suksess i Oslo og VIF skuffet i comebacket til Tippeligaen. I 2000 gikk Simpson videre til FC København, også der uten spesielt stor suksess.

Etter den aktive karrièren har Simpson vært trener i IFK Eskilstuna.

Simpson fikk to landskamper for Sverige.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 177712, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pascal Simpson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Pascal Simpson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Pascal Simpson – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Pascal Simpson – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Pascal Simpson – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Pascal Simpson – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Pascal Simpson – FBref Rediger på Wikidata
* Svenska Fotbollförbundet
* AIK
**Abram Bezuijen** (født 1966 i Ouddorp i Nederland) er en nederlandsk konsertorganist, kantor, komponist og orgelkonsulent. Han kom til Norge i 1992 som organist i Høyanger.

Utdanning og arbeid
-------------------

Etter musikkutdannelse fra Rotterdams Conservatorium i Nederland, hvor han studerte både piano og orgel og tok en bachelorgrad (med pedagogikk) tok han i 1991 solistdiplom (mastergrad) i orgelspill. Han studerte orgel hos sin far Siemon Bezuijen, og senere hos Arie J. Keijzer. Etter endt utdanning studerte han hos professor Harald Vogel i Tyskland.

Abram Bezuijen var organist/kantor i flere kirker i Nederland: Ouddorp (1976–1985) Stad aan ’t Haringvliet (1984–1992) Dirksland (1990–1992). Han kom til Norge i 1992 som organist i i Høyanger (1992–1997). Fra 1997 har han vært i Haug kirke i Hokksund, hvor han er organist på Ahrend-orgelet (22 stemmer)

Bezuijen har gitt orgelkonserter i Øst- og Vest-Europa, i Russland og USA og spiller regelmessig med orkestre som Minsk Chamber Orchestra. Repertoaret hans spenner fra tidlig barokk til samtidsmusikk.

Priser
------

Abram Bezuijen har fått følgende priser: 

* 2002 – Lions kulturpris
* 2006 – Øvre Eiker kommunes kulturpris
* 2010 – Ildsjelprisen
* 2011 – Rotary – Paul Harris pris

Innspillinger
-------------

Arp Snitger-orgelet i Weener
Det er gitt ut 5 cd-plater med Abram Bezuijen. I tillegg er det gjort flere radioopptak for både nederlandsk radio og NRK.

Har har spilt inn alle Bachs orgelverker på Ahrend-orgelet i Haug kirke.

I 1997 spilte han inn en CD med Johann Sebastian Bachs Goldbergvariasjoner på Arp Schnitger-orgelet i Weener i Tyskland. Den fikk svært gode kritikker verden over.

Kilder
------

* Om Abram Bezuijen hos orgelkonsulent.no
* Om Abram Bezuijen hos kirken.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
Bryggene ved Øvre Elvehavn ved Kjøpmannsgata hører til de eldste i Trondheim.  Foto: Karl Ragnar Gjertsen .
**Bryggene i Trondheim** er de bebygde områdene langs elvehavna og havnefronten i Trondheim. Bygningene er av Riksantikvaren definert som et «kulturmiljø av nasjonal interesse». Det dreier seg hovedsakelig om fire rekker av store sjøboder, dels langs Nidelva, dels langs havnefronten. Til sammen danner disse bryggene et stor bygningsvolum. De fleste er vernet av Trondheim kommune i henhold til plan- og bygningsloven.

Etymologi
---------

I Trondheim og i hele det trønderske kulturområde er «brygge» en betegnelse på det som andre steder i Norge kalles en «sjøbod», det vil si en lagerbygning som ligger langs en elvebredd eller ved sjøkanten, slik at det er enkelt tilkomst til lageret fra lastebåter.

I Trondheim er det fire rekker med store brygger eller sjøboder, og disse bryggerekkene har navn etter gatene: Kjøpmannsgatebryggene, Bakklandsbryggene, Fjordgatebryggene og Sandgatebryggene.

Byggemåte
---------

De fleste bryggene er laftet av tømmer med panel utvendig.

Bryggene følger en strengt og tydelig definert felles byggelinje, både mot vannet og mot gata. Den minste ressursen er areal langs sjøen, derfor ligger alle bryggene med kortsiden og gavlen mot sjøen og strekker seg i lengderetningen mot en gate i bakkant, denne gata går parallelt med sjøfronten.

Fasadene er basert på symmetri. Dører og porter for heising av varer utgjør et tydelig midtfet i gavlene mot sjøen. 
Takene er stort sett utformet som saltak, valmtak, eller gjerne halvvalmet, med møneretning normalt på vannet og gata.

Bryggene har en rekke likhetstrekke, men likevel varierer de i både høyde, bredde og proporsjoner, takform og -vinkel, så vel som i farge og detaljering.

Alder
-----

Kjøpmannsgatebryggene og Bakklandsbryggene, sammen med elveløpet mellom dem, danner Trondheims gamle elvehavn. Riksantikvaren karakteriserer dette som «en unik historisk elvehavnsituasjon i Norge». De eldste bryggene i dette området er fra første halvdel av 1700-tallet.

Fjordgatebryggene og Sandgatebryggene er noe yngre enn bryggene som ligger langs elva.

Riksantikvarens karakteristikk
------------------------------

Alle disse bryggene bygningene utgjør store volumer. Riksantikvaren uttrykker seg slik: «(I) sitt møte med vannet en usedvanlig storslått og særpreget arkitektonisk manifestasjon.»

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Kulturminnesøk
2. ↑  Riksantikvaren. «Kart (søkbart)». Kulturminnesøk. Besøkt 29. oktober 2022.

| * v
* d
* r
Kulturmiljøer fredet etter kulturminneloven |
| --- |
| Havråtunet  **·** Neiden  **·** Utstein  **·** Kongsberg Sølvverk  **·** Sogndalstrand  **·** Birkelunden  **·** Sør-Gjæslingan  **·** Bygdøy **·** Levanger sentrum kulturmiljø **·** Skudeneshavn **·** Henningsvær |
**Jacob Aall Ottesen Preus II** (født 8. januar 1920 i Saint Paul i Minnesota, død 13. august 1994) var en luthersk pastor, professor, forfatter og kirkeleder. Han tjenestegjorde som president for Lutheran Church - Missouri Synod i perioden 1969-1981. Han var en av hovedpersonene i Seminexkontroversen som resulterte i et skisma i Missourisynoden.

Preus gikk på Luther Seminary i Minneapolis i Minnesota, og ble uteksaminert i 1945. Han ble ordinert til pastor og tjenestegjorde i flere menigheter i Minnesota. Han mottok en Ph.D. fra University of Minnesota i 1951.

I 1958 flyttet han til Concordia Theological Seminary, da i Springfield i Illinois. Han ble rektor for presteseminaret i 1962.

I 1969 ble Preus valgt til president for Missourisynoden, når han danket ut den fungerende presidenten Oliver Raymond Harms. Preus representerte en mer teologisk konservativ fløy i Missourisynoden, og under hans ledelse arbeidet man for å reversere utviklingen som den mer moderate forgjengeren hadde satt i gang.

I 1973-74 oppsto en kontrovers over undervisningen ved Missourisynodens flaggskip Concordia Seminary i St. Louis, som endte opp med at rektoren ved Concordia Seminary, John Tietjen, ble suspendert. Noe som resulterte i at flesteparten av presteseminarets professorer og studenter sluttet. Dette bidro til et skisma i Missourisynoden, en liten gruppe forlot synoden og startet Association of Evangelical Lutheran Churches. AELC fungerte som en katalysator for sammenslutningen av de moderate og liberale lutherske kirkene i USA til Evangelical Lutheran Church in America i 1988.

Preus var kjent som en kjenner av ortodoksiens periode i den lutherske historie, spesielt av den lutherske teologen Martin Chemnitz. Han oversatte mange av Chemnitz verk til engelsk, og skrev også en biografi om Chemnitz, *The Second Martin: The Life and Theology of Martin Chemnitz*.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som J. A. O. Preus II, SNAC Ark-ID w6vh737s, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Concordia Historical Institute Arkivert 11. mai 2008 hos Wayback Machine.
* Martin Chemnitz on the Doctrine of Justification by J. A. O. Preus II

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NLA
 |
Pascal Adolphe Jean Dagnan-Bouveret: *Marguerite au Sabbat*
**Pascal Adolphe Jean Dagnan-Bouveret** opprinnelig etternavn **Dagnan** (født 7. januar 1852 i Paris, død 3. juli 1929 i Quincey i departementet Haute-Saône) var en fransk kunstner innenfor den naturalistiske retning.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var sønn av skredderen Bernard Dagnan. Da faren i 1868 utvandret til Brasil, ble han hos sin morfar, Henry Bouveret. Denne til ære endret han senere sitt etternavn til *Dagnan-Bouveret*.

### Kunstnerutdannelse

Etter studier hos Jean-Léon Gérôme fant Dagnan-Bouveret sin egen retning og fremstilte scener fra de bretonske bønders liv. Hos i Gérômes atelier traff han også Jean Lecomte du Noüy, og han tok også klasser hos Alexandre Cabanel.

### Maler

Hans fremste arbeide, *En ulykke* (*Un accident*, 1880), ble prisbelønt. Blant hans øvrige verker kan fremheves *Prosesjon av bretonske bønder* og religiøse fremstillinger fra senere leveår, blant annet *Nattverden* (1896). E april 1888 reiste han på en studiekskursjon sammen med Louis-Auguste Girardot og Jules-Alexis Muenier til Tétouan i Nord-Afrika (Marokko).

*Un accident*
I hans malerier merkes også innflytelse fra Jules Bastien-Lepage. Han var en av de første for å nyttiggjøre seg fotografier for å tilføre sine malerier større realisme. Dagnan-Bouveret malte også portretter.

Blant hans elever er den katalanske maler Jean Sala, den engelske Sara Page og den kinesiske maler Xu Beihong.

Han ble æret blant annet med at han den 27. oktober 1900 ble valgt til medlem av Académie des beaux-arts i Paris, og til æresmedlem (Hon. RA) av Royal Academy of Arts i London i 1908.

Referanser
----------

1. 1 2   Benezit Dictionary of Artists, «Pascal Adolphe Jean Dagnan-Bouveret», Benezit-ID B00045766[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   RKDartists, «Pascal-Adolphe-Jean Dagnan-Bouveret», RKD kunstner-ID 19668[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Archive of Fine Arts, cs.isabart.org, abART person-ID 119421, besøkt 1. april 2021[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2   www.allartclassic.com[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   RKDartists, RKD kunstner-ID 19668, rkd.nl, besøkt 13. juni 2020[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Gabriel P. Weisberg: *Against the Modern. Dagnan-Bouveret and the Transformation of the Academic Tradition*. University Press, New York 2002, ISBN 0-8135-3155-1 (Katalog der gleichnamigen Ausstellung, Dalesh Museum of Art, New York).

Kilder
------

* *Svensk uppslagsbok*. Malmö 1931.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NKC
 |
**André Regaud** (født 14. februar 1868 i Lyon, død 12. januar 1945 i Paris) var en fransk skytter som deltok i flere olympiske leker, 1908 i London, 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.

Regaud vant en olympisk bronsemedalje i skyting under OL 1908 i London. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagskyting rifle 50 og 100 yards bak Storbritannia og Sverige. De andre på laget var Paul Colas, Léon Lécuyer og Henri Bonnefoy. Regaud skjøt 186 poeng, det var det nest beste resultatet på det franske laget.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1908 Storbritannias flagg London – Bronse i skyting, 50 og 100 yards rifle lagskyting Frankrikes flagg Frankrike

Referanser
----------

1. 1 2   fødselsattest[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   dødsattest[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Roglo, Roglo person ID p=andre;n=regaud[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) André Regaud – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) André Regaud – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) André Regaud – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
**Abrahão Pio dos Santos Gourgel** (født 11. november 1961) er en angolsk økonom. Han var sentralbanksjef i Angolas nasjonalbank fra 2009 til 2010, og var finansminister i Angola fra 2010 til 2017.

Han høyere økonomiutdanning fra Hochschule für Ökonomie Berlin, som han avsluttet i 1986, med spesialisering innen samfunnsøkonomi. 

Gourgel overtok som sentralbanksjef for Angolas nasjonalbank fra april 2009, og erstattet Amadeu de Jesus Castelhano Maurício. Han var sentralbanksjef fram til oktober 2010, da han ble utpekt til landets finansminister (*economy minister* / *Ministro da Economia*). Stillingen som finansminister hadde han fram til august 2017, og i oktober 2017 ble han utnevnt til styreleder for Angolas utviklingsbank, BDA. Der var han styreleder fram til januar 2020, da Henda Essanju Inglês overtok denne stillingen.

I 2021 ble han utnevnt til styreformann i Banco Yetu, for perioden 2021 til 2023.

Referanser
----------

1. ↑  AllAfrica.com - *Angola: President Sacks Housing Minister and Reserve Bank Governor*, besøkt 12. juli 2013.
2. ↑  News 24 - *Angolan leader reshuffles cabinet*, besøkt 12. juli 2013.
3. ↑  Verangola.net - *Ex ministro da Economia passa a liderar Banco de Desenvolvimento de Angola*, besøkt 10. mai 2022.
4. ↑  Angorussia.com - *Ex-ministro da Economia, Abraão Gourgel assume comando do BDA*, besøkt 10. mai 2022.
5. ↑  Mercado.co.ao - *Henda Inglês substitui Abrahão Gourgel na presidência do BDA* Arkivert 10. mai 2022 hos Wayback Machine. besøkt 10. mai 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Portal do Ministério da Economia - Abrahão Pio dos Santos Gourgel (CV)
**Brygga** er et gammelt handelssted i Røst kommune i Nordland. Stedet ble oppført i siste halvdel av 1800-tallet av Jacob Kristiansen. Hans sønn, Reiert, drev og videreutviklet stedet etter sin far. På sitt «fornemste» hadde Brygga foruten hovedbygning og en betydelig jordeiendom også rorbuer, butikk, forsamlingssted (Reiertsalen), poståpneri (Meland i Lofoten) og dampskipsanløp. Av dette forstår vi at stedet var av en viss betydning.

Kommunen har overtatt Brygga med den tilhørende bestemorstua «Alidastun». Hensikten er å gjøre eiendommen til bygdetun med samling av gjenstander fra de ulike tidsepoker stedet representerer. Kommunen valgte i forbindelse med tusenårsskiftet Brygga til sitt tusenårssted. Gjennom å ta vare på og videreutvikle stedet har kommunen som mål at Brygga skal bli et samlingspunkt i røstsamfunnet, hvor både fastboende og tilreisende kan møtes for å få et innblikk i hvordan folk har levd her ute i havet i tidligere tider.

Kilder
------

* Heftet *Handelsstedet Brygga*
***Stenblomsten*** (originaltittel: *Каменный цветок*) er en sovjetisk film fra 1946, regissert av Aleksandr Ptusjko.

Handling
--------

Historien blir beskrevet av den gamle fortelleren Slyshko:

Prokopych arbeider med å beskjære edelsteiner men begynner å bli gammel, og han blir tvunget til å ta inn en lærling. Prokopych forsøker å lære opp flere forskjellige gutter, men ingen av dem forstår «steinens sjel» og til slutt velger han en ung gutt Danilo, som ser ut til å være veldig sprø og uforsiktig i alt annet. Men gutten viser også ekstremt talent til å forme edelstener, og lage ulike mønster. Han overgår raskt sin gamle lærer, som liker ham. Men Prokopych bestemmer seg for å holde gutten borte fra håndverket inntil videre, fordi jobben kan skade helsen alvorlig.

Årene går. En dag kommer hus-eieren, og kunngjør at han har vært i Frankrike og sett et utrolig vakkert utformet skrin med edelsteinet. Men hus-eieren begynte å skryte av at han hadde et mye bedre produkt, og de inngikk ett veddemål om hvilket skrin som var vakrere. Han gir derfor Prokopych ordre om å lage et skrin som skal være så vakker at det er umulig å ta øynene vekk fra den. Prokopych arbeider dag og natt, men klarer ikke å tenke på noe originalt design. Danilo får derfor det samme oppdraget, noe som forårsaker problemer i forholdet mellom Danilo og hans forlovede Katinka. Selv på bryllupsdagen deres velger Danilo å arbeide, i stedet for å feire sammen med sin nye brud.

Skuespillere
------------

* Vladimir Druzhnikov som Danilo
* Yekaterina Derevshchikova som Katinka.
* Mikhail Troyanovsky som Prokopych
* Aleksandr Kleberer som den gamle fortelleren Slyshko
* Vitaly Kravchenko som en ung Danilo.
* Lidia Deikun som den gamle damen Vikhorika
* Serafim Zaytsev som Yefimka,

Referanser
----------

1. ↑  Мастер киносказок: «Москино» приглашает посмотреть фильмы Александра Птушко
2. ↑  Каменный цветок (1946)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Stenblomsten* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Stenblomsten* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Stenblomsten* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Stenblomsten* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Stenblomsten* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Stenblomsten* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Stenblomsten* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Abri du Poisson** (fransk for *Fiskehelleren*) er en grotte som har vært brukt av mennesker for trolig 25 000 år siden eller mer. Stedet ligger i Vézèredalføret i Dordogne i regionen Nouvelle-Aquitaine, nær stedet Eyzies-de-Tayac.

Stedet ble oppdaget i 1892, men fiskerelieffet ble først funnet i 1912. Avbildningen er blant de eldste kjente representasjoner av fisk. Basrelieffet er tolket som en laks. Den er relativt stor (lengde 1,05 meter). Figuren har spor av å ha vært farget med oker.

I 1975 ble det funnet en konturmalt hånd (negativ hånd), men fukt i kalksteinslagene har svekket og visket bort andre kunstverk, og gjort datering vanskelig ved å løse opp alt organisk materiale.

Stedet ble med på UNESCOS liste over verdensarven i 1979 sammen med de øvrige bostedene og grottene i dalen. Stedet er åpent for besøkende.

Referanser
----------

1. 1 2  «Abri du Poisson | Musée National de Préhistoire». *musee-prehistoire-eyzies.fr*. Besøkt 7. juni 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Bokhandleren **Johann Georg Justus Perthes** (født 11. september 1749 i Rudolstadt, død 1. mai 1816) grunnla 1785 i Gotha et geografisk forlag, som særlig for sine karter, globuser og atlaser fikk verdensomspennende anerkjennelse.

Grunnlaget la han med utgivelsen av Gothaen.

Han giftet seg med Sabine Ernestine Dürfeld. En annen kjent forlegger og bokhandler var hans nevø Friedrich Christoph Perthes.

Perthes-Verlag og August Petermann, som 1854 flyttet fra London til Gotha, utviklet videre tradisjonen innen den vitenskapelige geografien og kartografien, som var grunnlagt i Gotha omkring 1800 av astronomen og universitetsprofessoren friherre Franz Xaver von Zach.

Perthes-forlaget ble 1992 kjøpt av Ernst Klett Schulbuchverlag; dette er siden 2003 kjent som Klett-Perthes Verlag GmbH.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Brockhaus Enzyklopädie, oppført som Johann Georg Justus Perthes, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id perthes-johann-georg-justus[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 116091991, besøkt 14. august 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Verlag Justus Perthes, med tidstabell

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Jutta** (hebraisk: יוטה, «strekke ut»/«snu»)  var en by eller landsby i oldtidens Israel som er nevnt i *Josvas bok* i den hebraiske Bibelen, hvor den nevnes sammen med Maon, Karmel, og Sif. Jutta var en levittby i fjellene eller fjellbygdene i Judea.

I Eusebius av Cæsareas verk *Onomasticon*, om stedsnavn i Bibelen, nevnes en stor landsby ved navn *Juttah*, beskrevet som 18 romerske mil fra Eleutheropolis (53 km sørvest for Jerusalem). Det synes å sammenfalle med den senere muslimske landsbyen Yatta, rundt 1100 meter over havnivået, 8,5 km sør for Hebron og 25 km fra Beit Jebrin (Eleutheropolis). Det er mange graver hogd i berget og vinpresser fra oldtiden spredt rundt landsbyen.

En tradisjon hevder at Jutta var hjemstedet til presten Sakarja og Elisabeth, foreldrene til døperen Johannes, og hvor Johannes selv skal ha blitt født. Av den grunn er stedet årlig besøkt av pilegrimer tilhørende den gresk ortodokse kirke.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Juttah», *Topicalbible.org*
2. ↑  Nettbibelen: *Josvas bok 15:55*[*død lenke*]
3. ↑  *Onomasticon* 266 49; 133 10
4. ↑  Nettbibelen: *Lukasevangeliet* 1:39[*død lenke*]
**Iver Børresen Grønningsæter** (1846–1932) var en norsk kjøpmann og politiker (V).

Han ble født i Norddal, og gikk ut av Volda lærerskole i 1864. Han flyttet senere til Kristiansund, der han fra 1881 drev kåpeforretning. Denne ble overtatt av niesene Anna og Laura Grønningsæter i 1918, og var fortsatt i drift inn på 2000-tallet.

Politisk var Grønningsæter mest engasjert i avholdssaken. Han var også sentral i Kristiansund arbeidersamfunn, der han var en av grunnleggerne og formann frem til 1913. Grønningsæter satt i Kristiansund bystyre og formannskap i to perioder, og han var også vararepresentant på Stortinget for valgkretsen Kristiansund fra 1910 til 1915.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1920, www.digitalarkivet.no, oppført som Iver B Grønningsæter[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Aftenposten, type referanse dødsannonse, utgitt 26. januar 1932[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  75 aar. *Dagsposten*, 13. oktober 1921.
4. ↑  «80 aar». *Romsdalsposten*, 12. oktober 1926.
5. ↑  «Har kledd damene i 120 år». *Tidens Krav*, 29. september 2001.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Abraj Al Bait** er et bygningskompleks i Mekka i Saudi-Arabia. Med sine 601 meter er hotelltårnet verdens tredje høyeste bygning etter Burj Khalifa og Shanghai Tower. Den har også verdens høyeste klokketårn og verdens største urtavle, og er det bygningskomplekset i verden med størst samlet gulvareal. Den ligger rett ovenfor islams helligste sted, al-Haram. Den inneholder både et hotell og leiligheter. Byggverket sto ferdig i 2012 6. april. På stedet lå tidligere Ajyad-festninga, som ble revet til fordel for det nye bygningskomplekset.

Navnet
------

Bygningskompleksets arabiske navn betyr «Husets tårn» eller «Tårnene på huset». Ordet *abraj* er flertallsformen av substantivet *burj*, som betyr «tårn».

Eksterne lenker
---------------

* (en) Abraj Al Bait Towers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Abraj Al Bait hos Emporis
* Abraj Al Bait hos SkyscraperPage

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin
 |
**Iver Håkon Brevik** (født 7. april 1939) er en norsk fysiker. Han er professor i mekanikk, med spesialisering innenfor termodynamikk og fenomenologisk elektrodynamikk. Han forsker blant annet på hydrodynamikk, elektromagnetisk teori og fluidmekanikk i det tidlige og nyere universet (kosmologi). Spesielt har Brevik siden 1990-tallet publisert bredt om Casimir-effekten innenfor kvante-elektrodynamikk.

Brevik har publisert mer enn 250 artikler og har en h-indeks på 33.

Karriere
--------

Brevik fullførte sivilingeniørgraden i fysikk i 1963 ved NTH, en av forløperne til Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet – NTNU. Doktorgraden innenfor termodynamikk og fenomenologisk elektrodynamikk avla han ved samme institusjon i 1970. 

Brevik har blant annet arbeidet som foreleser og førsteamanuensis ved Luftkrigsskolen og som forsker ved Nordisk institutt for teoretisk atomfysikk, NORDITA. 

Fra 1988 til 2009 var Brevik professor ved NTH (senere NTNU), og har siden vært tilknyttet universitetet.

Fra 2009 til 2014 var han medlem i redaksjonen til tidsskriftet *Physical Review E*. Han har vært redaksjonsmedlem i *Frontiers in Physics*.

Utmerkelser
-----------

I 2008 mottok han utmerkelsen *Outstanding Referee* fra den amerikanske fysikkprganisasjonen *American Physical Society*. 

Da Brevik mottok betegnelsen *Æres- og hederskomponent* av studentenes linjeforening Nabla i 2018, ble han omtalt som "en av våre best likte forelesere".

Referanser
----------

1. ↑  «Scopus - forfatterdetaljer». Scopus - Elsevier. Besøkt 06.08.2019.
2. ↑  NTNUs informasjon om Iver Brevik
3. ↑  Iver Breviks CV
4. ↑  «Americal Physical Society - Outstanding Referees Program». Besøkt 11.07.2019.
5. ↑  Studentenes linjeforening Nabla - Æres- og hederskomponenter

Eksterne lenker
---------------

* NTNUs informasjon om Iver Brevik
* 

* (no) Publikasjoner av Iver Håkon Brevik i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* Liste over publikasjoner i Google Scholar

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
**Horseshoe Bend National Military Park** er en militær nasjonalpark ved Tallapoosa-elven i Alabama i USA. Den ble opprettet i 1956 til minne om slaget ved Horseshoe Bend i 1814, under Creek-krigen.
Slaget sto 27. mars mellom en milits ledet av general Andrew Jackson, med støtte fra 39. U.S. Infantry Regiment, cherokeefolk og Lower Creek-muskogeefolk mot Upper Creek-gruppen Red Sticks. Slaget var det siste store i Creek-krigen, og bevirket tap av makt og landområder for muskogeefolket.

Slaget fant sted ved en barrikade Høyder Sticks-krigerne hadde bygget for å vernete landsbyen sin, Tohopeka.
Over 800 Upper Creek-folk døde under slaget på hjemmeområdet sitt. Dette var det største tapet av liv blant urfolk i et enkelt slag i USA-amerikansk historie. Høyder Sticks-lederen Menawa ble såret, men overlevde.

Den 9. august 1814 skrev muskogeefolka under på Fort Jackson-traktaten, som overførte 93 000 km² and til myndighetene i USA. Deler av dette området ble gjort om til delstaten Alabama i 1819. Resten tilhører nå Georgia. Andrew Jackson ble en krigshelt som senere ble valgt til president i USA.

Kilder
------

* History & Culture, nps.gov

Eksterne lenker
---------------

* Horseshoe Bend National Military Park. Offisielt nettsted.
* [http://www.cr.nps.gov/nr/twhp/wwwlps/lessons/54horseshoe/54horseshoe.htm The Battle of Horseshoe Bend:

Collision of Cultures], NPS.gov

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
| Landeveissykling |
| EM i landeveissykling |
| Bronse | 2016 Plumelec | Tempo, junior |
| NM i landeveissykling |
| Gull | 2016 Bodø | Lagtempo, junior |
| Gull | 2016 Bodø | Tempo, junior |
| Sølv | 2015 Lillehammer | Fellesstart, junior |
| Sølv | 2015 Brumunddal | Lagtempo, junior |

**Iver Johan Knotten** (født 17. desember 1998 i Ramnes) er en norsk landeveissyklist fra Bjune i tidligere Re kommune, som representerer Tønsberg Cykkelklubb. Hans far, Jon Erik Knotten, tok NM-sølv i lagtempo på 1980-tallet.

Karriere
--------

Han startet karrieren i Re Sykkelklubb, og ble kåret til «Årets idrettsnavn» i Re for 2016 etter en avstemming i *ReAvisa*.
Knotten har fire juniormedaljer fra NM i landeveissykling, og tok gull i både lagtempo og individuell tempo under NM i landeveissykling 2016 i Bodø.

Han fikk sitt internasjonale gjennombrudd under EM i landeveissykling i 2016, der Knotten syklet inn til bronsemedalje i tempo for junior, 11 sekunder bak vinneren Alexys Brunel fra Frankrike.

Meritter
--------

2015
Norges flagg NM-sølv på fellesstart (Junior)
Norges flagg NM-sølv på lagtempo (Junior)
2016
Frankrikes flagg Bronse på temporitt i Junior-EM
Norges flagg Norgesmester i lagtempo (Junior)
Norges flagg Norgesmester i temporitt (Junior)
2019
Nederlands flagg 4. plass på temporitt i U23 EM
Norges flagg NM-sølv i temporitt (Elite)

Referanser
----------

1. 1 2  «Mer gull til Iver Johan Knotten». ReAvisa. 23. juni 2016. Besøkt 2. oktober 2016.
2. ↑  Stian Ormestad (22. november 2016). «Årets idrettsnavn i Re 2016: Iver Johan Knotten (17)». ReAvisa.
3. ↑  «EM-bronse til Iver Knotten». Dagbladet. 14. september 2016. Besøkt 2. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Iver Knotten – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Iver Knotten – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Iver Knotten – Cycling Archives Rediger på Wikidata
* Iver Knotten på Instagram Rediger på Wikidata
**Sten Sture Skaldeman** (født 1942) er en svensk forfatter av helse- og kostholdsbøker, foreleser og kostholdsdebattant. Skaldeman skapte overskrifter i kostholdsdebatten med boken *Spis deg ned i vekt* (Forlaget Lille Måne, 2005) og deltok i en rekke TV-debatter der han utfordret de etablerte ernæringsmyndigheter. Skaldeman er medutgiver av det svenske LCHF-magasinet (2010-2020), et magasin som utelukkende skrev om lavkarbo og helse. Han har anbefalt LCHF og lavkarbokosthold siden 2003, og forelest i mange norske byer, sammen med blant annet den svenske legen Annika Dahlqvist.

Bibliografi
-----------

* *GI-null!*
* *Sten Sture Skaldemans kokebok*
* *Spis deg ned i vekt – uten å sulte!*
* *Hvorfor går jeg ikke ned i vekt?*

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Forfatterside på forlaget Lille Måne Arkivert 25. november 2020 hos Wayback Machine.
* Frankenstein som matekspert, Sten Sture Skaldemans innlegg i debatten om lavkarbo i Aftenposten 6.6.06
Den nedlagte britiske Base Y (Marguerite Bay) på Horseshoe Island
**Horseshoe Island** er en øy i Antarktis, beliggende mellom Bourgeois Fjord og Square Bay i Marguerite Bay på Antarktishalvøyas vestkyst. Øya har en utstrekning på 12 ganger 6 kilometer og dekker nesten hele innløpet til Square Bay.

Horseshoe Island ble navngitt under British Graham Land Expedition (BGLE) 1934–37, som kartla dette området både fra land og fra luften i 1936–37. Navnet henspiller til øyas halvmåneformede form som utgjøres av to topper på 600 og 900 meter, Mount Searle og Mount Breaker. Senere undersøkelser (1955–57) viste at øyas fasong lignet mindre på en hestesko enn opprinnelig antatt.

Base Y
------

Base Y (Marguerite Bay) ble etablert på Horseshoe Island av Falkland Islands Dependencies Survey i 1955. Den var i kontinuerlig bruk fra 11. mars 1955 fram til den ble forlatt 21. august 1960 og mannskapene overført til Base E på Stonington Island. Stasjonen ble benyttet i forbindelse med topografiske og geologiske undersøkelser, samt for meteorologiske observasjoner. Anlegget er verneverdig som en relativt uforandret og fullstendig utstyrt britisk forskningsstasjon, og står oppført på Antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis.

Referanser
----------

1. 1 2  Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 6623
2. ↑  Horseshoe Island Station Y — History British Antarctic Survey

Eksterne lenker
---------------

* (en) Horseshoe Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Iver Christensen** (død 1622) var en norsk trelasthandler og brukseier fra Telemark. Han er antatt å være sønn av prest i Øvre Telemark Christen Jacobsen, og han tilhørte dermed sannsynligvis slekten som også er kjent under navnet Morland. Han er nevnt i 1585 og var da fogd i Øvre Telemark. I 1596 var han blitt rådmann i Skien og han nevnes også som rådmann i 1606 og 1609. Han drev sagbruk på Gjemsø kloster og en betydelig trelasthandel. Iver Christensen var gift med Margrethe Jørgensdatter von Ansbach og var dermed svigersønn til Jørgen von Ansbach. Iver Christensen var bl.a. far til trelasthandler og godseier Hans Iversen (1617–1668), som var Skiens rikeste mann i sin levetid, og farfar til godseier og lagmann i Skien Iver Hansen (ca. 1645–1693), som var gift med en søster av Anne Clausdatter. Blant Iver Christensens etterkommere er Henrik Ibsen.

Referanser
----------

1. ↑  S. H. Finne-Grønn: «Jørgen v. Ansbach, Engel Jensen og slegten Klouman». *Norsk Personalhistorisk Tidsskrift* vol. 1 (1910) s. 357
2. ↑  Øystein Rian, *Bratsberg på 1600-tallet: stat og samfunn i symbiose og konflikt*, s. 109, Universitetsforlaget, 1997
Horsens Fjord sett fra Alrø mot vest; Horsens ses i bakgrunnen.
**Horsens Fjord** er ca. 18 km lang, og strekker seg fra Horsens havn til Kalsenakke (Kolsnakke) på Gylling Næs på den nordlige siden og Hundshage, sydøst for Snaptun, på den sydlige siden. I fjorden ligger øyene Alrø, Hjarnø og Vorsø som hovedsakelig er flate med strandområder og laguner langs kystene. Saltinnholdet i Horsens Fjord er cirka 2%.

Alrø og Hjarnø er delvis oppdyrket. Vorsø har tidligere hatt landbruk og øyen ligger i dag hen som urskog og den har en stor skarv og en stor hegrekoloni. Skarverne, som søker føde adskillige kilometer fra yngleplassen, kan observeres i hele Horsens Fjord.

Fjorden hører i dag til Region Midtjylland. Tidligere dannet den grensen mellom de nå nedlagte Århus Amt og Vejle Amt.

Verneområder
------------

Vorsø er sammen med ett i alt 2.000 hektar stort område på nordsiden av fjorden, fredet. Det dreier seg om områder omkring Søvind, Sondrup og Åkær. Det fredede området er både geologisk, historisk og kulturmiljømessig interessant, og har store landskapelige verdier.

Horsens Fjord danner et Ramsar-område på 427,37 km² sammen med øyen Endelave og omkringliggende sjø. Verneområdet ble opprettet 2. september 1977 og har nummer 152.

Referanser
----------

1. ↑  The Annotated Ramsar List: Denmark Ramsar, 05.08.2013

Eksterne lenker
---------------

* (en) Horsens Fjord – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
**GoldSrc** eller **Goldsource** er et retronym som brukes av Valve om deres tungt modifiserte "Quake-Engine" som brukes i blant annet det originale Half-Life

GoldSrc er en modifisert versjon av QuakeWorld motorens codebase, som er utviklet fra Quake motorens codebase. Konsepter fra Quake II motoren ble lagt til etterhvert som grafikkmotoren ble utviklet.

Navnets historie
----------------

Grafikkmotoren har ikke noe offisielt navn. I månedene før utgivelsen av *Half-Life* beskrev flere spillmagasiner motoren som basert på "Quake Unified Technology".

Erik Johnson forklarer opprinnelsen til GoldSrc navnet i denne quoten fra Valve Developer Community:

"When we were getting very close to releasing *Half-Life* (less than a week or so), we found there were already some projects that we needed to start working on, but we couldn't risk checking in code to the shipping version of the game. At that point we forked off the code in VSS to be both $/Goldsrc and /$Src. Over the next few years, we used these terms internally as "Goldsource" and "Source". At least initially, the Goldsrc branch of code referred to the codebase that was currently released, and Src referred to the next set of more risky technology that we were working on. When it came down to show *Half-Life 2* for the first time at E3, it was part of our internal communication to refer to the "Source" engine vs. the "Goldsource" engine, and the name stuck."

GoldSrc Spill
-------------

* *Half-Life* (Valve Software, 1998)
* *Half-Life: Opposing Force* (Gearbox Software, 1999)
* *Counter-Strike* (Valve Software, 2000)
* *Team Fortress Classic* (Valve Software, 1999)
* *Gunman Chronicles* (Rewolf Software, 2000)
* *Half-Life: Blue Shift* (Gearbox Software, 2001)
* *Nightfire* (Gearbox Software, 2002)
* *Ricochet* (Valve Software, 2000)
* *Deathmatch Classic* (Valve Software, 2002)
* *Day of Defeat* (Valve Software, 2003)
* *Counter-Strike: Condition Zero* (Valve Software, Ritual Entertainment, Gearbox Software, Turtle Rock Studios, 2004)

Eksterne lenker
---------------

* Valves offisielle hjemmeside

  


| * v
* d
* r
Valve Corporation |
| --- |
| GoldSrc | 
* *Half-Life*
* *Half-Life: Opposing Force*
* *Half-Life: Blue Shift*
* *Half-Life: Decay*
* *Counter-Strike*
* *Counter-Strike: Condition Zero*
* *Day of Defeat*
* *Team Fortress Classic*

 | Valve |
| Source | 
* *Half-Life 2*
* *Half-Life 2: Lost Coast*
* *Half-Life 2: Episode One*
* *Half-Life 2: Episode Two*
* *Counter-Strike: Source*
* *Day of Defeat: Source*
* *Team Fortress 2*
* *Left 4 Dead*
* *Left 4 Dead 2*
* Portal
* Portal 2
* *Alien Swarm*

 |
| Nøkkelpersoner | 
* Gabe Newell
* Mike Harrington

 |

Portal: Videospill
Festningen i Golconda
**Golconda** eller **Golkonda** er en ruinby 11 km vest for byen Hyderabad i delstaten Telangana i India. Byen var hovedstad i Golconda-sultanatet og er kjent for sin gamle festning. Golconda var handelssted for diamanter fra de rike gruvene som fantes i området.

Festningen har en lang historie som strekker seg tilbake til Kakatiya-dynastiet (1083–1323). I 1363 gikk byen og festningen til Bahmani-sultanatet. Da dette sultanatet gikk i oppløsning ble Golconda hovedstad i Golconda-sultanatet og festningen ble ombygget og utvidet. Festningen i Golconda er omgitt av en sju kilometer lang festningsmur med vollgrav. Muren har åtte porter og 87 bastioner. Den ytre muren omsluttet byen Golconda. 

Festningen er nominert til UNESCOs verdensarvliste.

Referanser
----------

1. ↑  
*De store oppdagere. Fra oldtid til romalder*, Oslo: Schibsted, 1991, s. 176.
2. ↑  Ticketed Monuments – Andhra Pradesh. Golkonda Fort, Archaeological Survey of India, Government of India.
3. ↑  
Golconda Fort, Hyderbad, Andhra Pradesh, UNESCO.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Golconda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Firer uten styrmann
**Firer uten styrmann** (4-) er en kapproingsbåt som ros av fire personer med én åre hver. Båten er ca. 12,5 meter lang.

I Norge er det ikke tradisjon for kvinner å konkurrere i enårede båtklasser, mens disse båtklassene ros av både menn og kvinner internasjonalt. For denne båttypen er det en egen lettvektsklasse, der gjennomsnittsvekten for menn er maksimum 70 kg og for kvinner 57 kg. Den maksimale vekten til en enkelt roer i lettvektsklassen er for menn 72,5 kg og for kvinner 59 kg.

Se også
-------

* dobbeltsculler
* singlesculler
* toer uten styrmann
* dobbeltfirer
* åtter

Eksterne lenker
---------------

* (en) Coxless fours – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
De olympiske ringer Roing under sommer-OL |
| --- |
|  | 
* 1900
* 1904
* (1906)
* 1908
* 1912
* 1920
* 1924
* 1928
* 1932
* 1936
* 1948
* 1952
* 1956
* 1960
* 1964
* 1968
* 1972
* 1976
* 1980
* 1984
* 1988
* 1992
* 1996
* 2000
* 2004
* 2008
* 2012
* 2016
* 2020

 |  |
En V8-motor hengende i kjetting fra en verkstedkran
En **verkstedkran**, også kalt **motorheis** eller **motorkran**, er en portabel kran brukt på mekaniske verksteder. De er vanlige å bruke for å løfte store motorer inn og ut av biler og andre store kjøretøy. Kranen har en utkraget struktur med kraftig konstruksjon for å kunne holde motoren, og gir mekanikeren god oversikt og tilgang til mesteparten av motoren for å koble inn og ut skjøre slanger og ledninger mellom motoren og resten av bilen.

Det er vanlig å bruke en verkstedskran sammen med et motorstativ. Motorstativet er stødigere og bedre egnet for mer omfattende arbeid eller flytting rundt på verkstedet, samt at de ofte har mulighet for å enkelt å rotere motoren opp-ned for å få lettere tilgang til undersiden av motoren.

Oppbygning
----------

Verkstedskraner er vanligvis montert på store hjul slik at motoren kan flyttes ut og bort fra bilen.

De fleste verkstedskraner har teleskopisk løftearm som kan utvides for å nå motorblokker som ligger langt inni motorrommet. På enden av bommen er det som regel en krok hvor man kan feste en kjetting, stropp eller løfteåk (motoråk).

Galleri
-------

* En V6-motor hengende i kjetting fra en verkstedkranEn V6-motor hengende i kjetting fra en verkstedkran
* Hjemmelaget improvisert motorkran (hånddrevet)Hjemmelaget improvisert motorkran (hånddrevet)
* Løfting av jetmotor med en stor verkstedkranLøfting av jetmotor med en stor verkstedkran
* Løfting av motorLøfting av motor

Se også
-------

* Jekk
**Clarke Abel** (født 5. september 1780 i Bungay, Suffolk, England, død 24. november 1826 i Cawnpore, India) var en engelsk botaniker og kirurg.

Abel ble utvalgt som sjefslege og naturforsker til å ledsage den britiske ambassadøren Lord William Pitt Amherst under reisen til Kina 1816 - 1817. Amherst var ute etter å forbedre de noe kjølige relasjonene til Kina, noe han ikke var så framgangsrik med. Abel anså at ambassadøren ikke kunne vende tilbake til England uten å ha noe å vise fram. Dette ledet til at en innsamling av frø og vekster gjennomført. Det meste av materialet ble lastet på et skip for transport til England, men det forliste på et korallrev utenfor Borneo og hoveddelen av materialet ble ødelagt. En plante som er forbundet med Abel er *Abelia (Caprifoliaceae)*.

I mars 1819 ble han innvalgt som medlem av Royal Society Han var også et medlem av Geological Society.

Abel var den første vestlige forskeren å rapportere tilstedeværelsen av orangutanger på øyen Sumatra; Sumatra orangutangen *Pongo abelii* ble oppkalt etter ham i 1827 av Lesson. Han ble sjefkirurg til William Pitt Amherst da denne ble utnevnt til generalguvernør av India.

*C.Abel* er forkortelsen som benyttes i forbindelse med biologiske arter som er beskrevet av Abel.

Bibliografi (utvalg)
--------------------

* 1818 – *Narrative of a Journey in the Interior of China*

Referanser
----------

1. 1 2   books.google.co.uk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   royalsociety.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Library and Archive Catalogue». Royal Society. Besøkt 5. desember 2010.
4. ↑  Ifølge tittelsiden på hans *Narrative* 1818.
5. ↑  Behlens, Bo, Watkins, Michael. and Grayson, Michael *Eponym Dictionary of Mammals*, Johns Hopkins University Press, 2009 ISBN 978-0-801893-04-9. p. 1-2)

Eksterne lenker
---------------

* Profil og liste over beskrevne plantenavn til Clarke Abel hos IPNI

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** Botanist **·** CiNii
 |