| Medaljeoversikt |
| --- |
| Friidrett |
| Konkurrerte for Storbritannias flagg Storbritannia |
| VM i friidrett |
| Bronse | Berlin 2009 | 4 x 100 meter |
| EM i friidrett |
| Gull | München 2022 | 4 × 100 meter |
| Gull | Berlin 2018 | 4 x 100 meter |
| Gull | Zürich 2014 | 4 x 100 meter |
| Bronse | Zürich 2014 | 100 meter |
| World Relays |
| Bronse | Nassau 2014 | 4 x 100 meter |
| Lag-EM i friidrett (Super League) |
| Gull | Braunschweig 2014 | 4 x 100 meter |
| Gull | Gateshead 2013 | 4 x 100 meter |
| Gull | Stockholm 2011 | 4 x 100 meter |
| Europacupen i friidrett |
| Bronse | Málaga 2006 | 4 x 100 meter |
| Junior-VM i friidrett |
| Gull | Beijing 2006 | 100 meter |
| Bronse | Beijing 2006 | 4x100 meter |
| Ungdoms-VM i friidrett |
| Gull | Marrakech 2005 | 100 meter |
| Gull | Marrakech 2005 | 200 meter |
| Konkurrerte for Englands flagg England |
| Samveldelekene |
| Gull | Birmingham 2022 | 4 x 100 meter |
| Gull | Gold Coast 2018 | 4 x 100 meter |
| Sølv | Glasgow 2014 | 4 x 100 meter |
| Konkurrerte for Europa |
| Verdenscupen i friidrett |
| Sølv | Marrakech 2014 | 4 x 100 meter |

**Harry Aikines-Aryeetey** (født 29. august 1988 i Carshalton i London) er en britisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprint.

Hans foreldre kommer opprinnelig fra Ghana.

Idrettskarriere
---------------

Aikines-Aryeetey skader seg ved VM innendørs i 2010.
Aikines-Aryeetey markerte seg i friidrett i 2003, da han satte europarekord for aldersklassen 14 år, med tiden 10,83 på 100 meter. Med denne tiden kom han på 3.-plass ved ESAA National Track & Field Championships. I 2004 vant han 60 meter ved det engelske AAA-mesterskapet innendørs, i klassen U17, og han kom på 2.-plass på 200 meter. Ved AAA-mesterskapet utendørs vant han både 100 og 200 meter. Han deltok også i sitt første internasjonale mesterskap i 2004; han kom på 2.-plass på 100 meter ved Samveldelekene for ungdom, bak australske Brandan Galic. 

Han deltok i VM for ungdom i 2005, og vant gull på både 100 meter og 200 meter. Her løp han 100 meter på 10,35 i finalen, og 200 meter på 20,91. Dette året ble han kåret til BBC Young Sports Personality of the Year. 

I 2006 kom han på 3.-plass på 60 meter ved AAA-mesterskapet innendørs. I U20-klassen vant han både 60 meter og 200 meter. Han ble juniorverdensmester på 100 meter i august, der han løp på 10,37 i finalen. Han deltok også på det britiske laget som fikk bronse på 4 x 100 meter stafett. Han deltok i noen løp i starten av 2007-sesongen, før en ryggskade gjorde at han avsluttet sesongen i februar. Han vant 60 meter innendørs ved South of England Athletic Association-mesterskapet (SEAA) i 2007, og han vant 60 meter ved det engelske åpne mesterskapet (U20) innendørs.

Etter 11 måneder rehabilitering konkurrerte han igjen i begynnelsen av 2008, og han satte ny personlig rekord på 60 meter med tiden 6,59 sekunder ved Meeting Gaz de France i februar 2008. Han ble tatt ut på det britiske laget i 4 x 100 meter stafett foran sommer-OL 2008, men han deltok ikke i OL. Hans raskeste 100 meter i 2008-sesongen var 10,10 ved Rieti Grand Prix i Italia i september. 

Under VM 2009 deltok han sammen med Simeon Williamson, Marlon Devonish og Tyrone Edgar i stafettlaget på 4 x 100 meter. Laget tok bronse med tiden 38,02, slått av Jamaica og Trinidad og Tobago. Han deltok på det britiske laget som kom på 10.-plass på 4 x 100 meter ved Lag-EM i friidrett 2009 (Super League). Ved U23-EM i friidrett tok han gull på 100 meter, med sesongbestenotering på 10,15. I september kom han på 5.-plass på 100 meter ved Shanghai Golden Grand Prix, med tiden 10,13. 

Også 2010-sesongen hans ble amputert på grunn av skade. Han deltok ved VM i friidrett innendørs 2010 i mars, men måtte bryte løpet i semifinalen. Før skaden hadde han satt ny personlig rekord på 60 meter, med tiden 6,55 innendørs, da han kom på 2.-plass ved det britiske mesterskapet i friidrett, som også var uttakning til VM innendørs. Han kom også på 2.-plass ved Meeting Pas de Calais og 3.-plass ved Birmingham Games og Aviva International i Glasgow. Han begynte å konkurrere igjen i august 2010. 

I 2011 kom han på 2.-plass på 60 meter ved det britiske innendørsmesterskapet. Med det ble han kvalifisert til EM i friidrett innendørs 2011, der han løp 60 meter på 6,94 med skade, og gikk ikke videre i mesterskapet. Han satte ny personlig rekord på 100 meter med 10,13 ved Atletica Genève EAP Meeting i mai, og på 200 meter ved stevnet Résisprint International i Sveits i juli, da han løp på 20,46 og kom på 2.-plass. Ved det britiske mesterskapet (Aviva World Trials & UK Championships) i juli kom han på 2.-plass på 100 meter. Han ble kvalifisert til VM i friidrett 2011, der han ble slått ut i semifinalen, med tiden 10,23. Han var også med på det britiske laget som vant gull på 4 x 100 meter stafett ved Lag-EM i friidrett (*Super League*) i Stockholm. Laget bestod av Christian Malcolm, Craig Pickering, James Ellington og Harry Aikines-Aryeetey, og de løp på 38,60, som var ny mesterskapsrekord.

Han vant 60 meter innendørs ved Birmingham Games i februar 2012, og han kom på 3.-plass på 60 meter ved det britiske innendørsmesterskapet. I juni deltok han ved EM i friidrett 2012, der han kvalifiserte seg til finalen på 100 meter. I finalen fikk han en liten skade i leggen, og løp han på 10,23, som holdt på 4.-plass.

I forkant av det britiske mesterskapet og EM-uttaket i 2013 vant han 60 meter ved Tähtien Kisat-stevnet, med tiden 6,74. Han kom på 2.-plass ved det britiske mesterskapet, med tiden 6,69. James Dasaolu vant denne øvelsen, på tiden 6,58. Han deltok ved Meeting National en salle de Val de Reuil i februar, der han kom på 4.-plass, og han kom på 7.-plass ved British Athletics Grand Prix i Birmingham. Han deltok på 60 meter ved EM i friidrett innendørs 2013 i mars. Han fikk sjette beste tid i både kvalifiseringen (6,65) og semifinalen (6,64), og endte til slutt på 7.-plass i finalen, med sesongbestenotering på 6,63 sekunder. Franske Jimmy Vicaut vant øvelsen, med tiden 6,48. I juni deltok han ved Lag-EM i friidrett (Super League), der han deltok på det britiske laget som vant 4x100 meter stafett. 

Han deltok på både 100 meter og 4 x 100 meter stafett ved VM i friidrett 2013 i Moskva. Han løp på 10,16 i innledningsheatet, og gikk videre til semifinalen, men i semifinalen greide han bare 10,34, og gikk ikke videre til finalen. På stafetten kvalifiserte det britiske laget seg til finalen, og løp inn til 3.-plass, men ble diskvalifisert etter løpet på grunn av feil i vekslingen mellom Harry Aikines-Aryeetey og James Ellington. Hans raskeste 100 meter denne sesongen var 10,08 ved Sainsbury's British Championships i juli, med 1,9 m/s medvind.

Aikines-Aryeetey kom på 2.-plass på 60 meter ved Botnia Games i Finland i februar 2014, og vant 60 meter ved Birmingham Games. I slutten av måneden kom han på 6.-plass ved Prague Indoor i Praha. IAAF arrangerte i mai 2014 for første gang IAAF World Relays, der Aikines-Aryeetey deltok på det britiske stafettlaget på 4 x 100 meter stafett. Britene løp inn på tiden 38,19, og kom på 3.-plass i denne øvelsen. Han løp 100 meter på 10,08 ved FBK Games i Hengelo i juni, der han kom på 5.-plass. Det britiske mesterskapet i friidrett i juni var også uttakning til EM i friidrett 2014. Han kom på 2.-plass i det britiske mesterskapet, med tiden 10,14, kun slått av Dwain Chambers. og ble med det tatt ut til EM. Han deltok ved Samveldelekene 2014 i slutten av juli, der England kom på 2.-plass på 4 x 100 meter stafett, bak Jamaica. Han deltok også på 100 meter, men ble slått ut i semifinalen, der han løp på 10,25 og kom på 4.-plass i sin semifinale. Ved EM i friidrett vant han sin første internasjonale medalje individuelt, da han løp inn til bronsemedalje på 100 meter, bak James Dasaolu og Christophe Lemaitre. Han deltok i tillegg på 4 x 100 meter stafett, der Storbritannia vant finalen.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 200750[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  The Guardian - *Britain's sprinting star*, besøkt 20. august 2014.
3. ↑  Daily Mail - *Aikines-Aryeetey admits Olympic dream is over after Lemaitre shines in Helsinki*, besøkt 21. august 2014.
4. ↑  The Power of 10 - *James Dasaolu*, besøkt 27. august 2014.
5. ↑  The Independent - *World Championships 2013: Great Britain disqualified from 4x100m relay and lose bronze medal after illegal changeover between Harry Aikines-Aryeetey and James Ellington*, besøkt 27. august 2014.
6. ↑  BBC Sport - *Dwain Chambers wins fifth British 100m title in a row*, besøkt 27. august 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Harry Aikines-Aryeetey – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Harry Aikines-Aryeetey – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Harry Aikines-Aryeetey – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Harry Aikines-Aryeetey – Commonwealth Games Federation Rediger på Wikidata

* (en) Harry Aikines-Aryeetey – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Harry Aikines-Aryeetey – Diamond League Rediger på Wikidata

* (en) Harry Aikines-Aryeetey – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata
* (en) Offisiell hjemmeside
* (en) Profil hos The Power of 10
* (en) Profil hos Diamond League
* (en) Profil hos AllAthletics.com Arkivert 5. juli 2014 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Europamestere på 4 × 100 meter stafett, menn |
| --- |
| 
* **1934**: Tyskland (Schein, Gillmeister, Hornberger, Borchmeyer)
* **1938**: Tyskland (Kersch, Hornberger, Neckermann, Jakob Scheuring)
* **1946**: Sverige (Stig Danielsson, Inge Nilsson, Laessker, Stig Håkansson)
* 1950: Sovjetunionen (Sukharjev, Kaljajev, Sanadze, Karakulov)
* 1954: Ungarn (Zarándi, Varasdi, Csányi, Goldoványi)
* 1958: Vest-Tyskland (Mahlendorf, Hary, Fütterer, Germar)
* 1962: Vest-Tyskland (Ulonska, Gamper, Bender, Germar)
* 1966: Frankrike (Berger, Delecour, Piquemal, Bambuck)
* **1969**: Frankrike (Sarteur, Bourbeillon, Fenouil, St.-Gilles)
* 1971: Tsjekkoslovalia (Kříž, Demeč, Kynos, Bohman)
* 1974: Frankrike (Sainte-Rose, Arame, Cherrier, Chauvelot)
* 1978: Polen (Nowosz, Licznerski, Dunecki, Woronin)
* 1982: Sovjetunionen (Sokolov, Aksinin, Prokofjev, Sidorov)
* 1986: Sovjetunionen (Jevgenjev, Yuschmanov, Muravjov, Bryzgin)
* 1990: Frankrike (Morinière, Sangouma, Trouabal, Marie-Rose)
* 1994: Frankrike (Lomba, Perrot, Trouabal, Sangouma)
* 1998: Storbritannia (Condon, Campbell, Walker, Golding)
* 2002: Ukraina (Vasyukov, Rurak, Dovhal, Kaydash)
* 2006: Storbritannia (Chambers, Campbell, Devonish, Lewis-Francis)
* 2010: Frankrike (Vicaut, Lemaitre, Pessonneaux, Mbandjock)
* 2012: Nederland (Mariano, Martina, Codrington, van Luijk)
* 2014: Storbritannia (Gemili, Kilty, Aikines-Aryeetey, Ellington)
* 2016: Storbritannia (Dasaolu, Gemili, Ellington, Ujah)
* 2018: Storbritannia (Ujah, Hughes, Gemili, Aikines-Aryeetey)
* **2022**: Storbritannia (Azu, Hughes, Efoloko, Mitchell-Blake)

 |
| Menn: EM, VM, OL  • Kvinner: EM, VM, OL |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |