recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Gudenes hevn*** (originaltittel: *The Food of the Gods*) er en amerikansk science fiction-grøsser fra 1976 regissert og bearbeidet til manus av Bert I. Gordon. Manus er løst basert på H. G. Wells' roman *The Food of the Gods and How It Came to Earth* fra 1904. Hovedrollene spilles av Marjoe Gortner, Pamela Franklin, Ralph Meeker, John McLiam, og Ida Lupino.

*Gudenes hevn* er en av flere amerikanske filmer på 1970-tallet som gikk under benevnelsen "nature-strikes-back". Den har et økologisk budskap.

Handling
--------

Et eldre ektepar, som bor på en øy, eksperimenterer med et stoff som har den egenskap at dyr får abnorm stor vekst. Rotter får fatt i stoffet, og får en enorm vekst. På samme øy befinner også fotballspilleren Morgan og noen venner seg. De er på jakt, men får andre ting å tenke på da de blir angrepet av noen gigantiske veps. Etter en stund møter de matprodusenten Jack Bensington og hans assistent, biologen Lorna Scott. De er der i håp om å få markedsføre stoffet som fører til den abnorme veksten. Etterhvert oppdager de at øya er fylt med gigantiske dyr som i økende grad går løs på mennesker, og de blir derfor stående overfor problemet om å få dem utryddet. De blir tvunget til å søke tilflukt på en bondegård når de får en gruppe gigantrotter etter seg.

Om filmen
---------

Filmen ble dårlig mottatt av amerikanske kritikere og har bare oppnådd 24 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den én av fire stjerner.

*Gudenes hevn* ble i 1989 etterfulgt av *Food of the Gods II*. Denne har imidlertid lite å gjøre med innholdet i den første filmen. Denne oppfølgeren ble forbudt i Norge i 1989.

I rollene
---------

* Marjoe Gortner ... Morgan
* Pamela Franklin ... Lorna Scott
* Ralph Meeker ... Jack Bensington
* Jon Cypher ... Brian
* Ida Lupino ... Mrs. Skinner
* John McLiam ... Mr. Skinner
* Belinda Balaski ... Rita
* Tom Stovall ... Thomas
* Chuck Courtney ... Davis
* Reg Tunnicliffe ... Ferry Attendant

Referanser
----------

1. ↑  «The Food of the Gods». *Rotten Tomatoes* **(engelsk)**. Besøkt 16. april 2017.
2. ↑  Roger Ebert[*død lenke*]
3. ↑  Medietilsynet[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gudenes hevn* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Gudenes hevn* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Gudenes hevn* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Gudenes hevn* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Gudenes hevn* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Gudenes hevn* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Gudenes hevn* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Gudenes hevn* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
* Review and Production Stills at stomptokyo.com
* Review and Production Stills at finalgirl.blogspot.com
* Filmtrailer (YouTube)
**Kay Beauchamp** (født 27. mai 1899 i Somerset, død i januar 1992) var en ledende skikkelse innenfor kommunistpartiet i Storbritannia på 1920-tallet. 

Hun fullførte en grad innen historie ved University College, London i 1924. Dette året giftet hun seg med bokhandler og bibliograf Graham Pollard, sønn av professor Albert Pollard. Hun ble medlem av Communist Party of Great Britain, hvor hun arbeidet over en lengre periode som sekretær. 

Hun arbeidet som lærer og var involvert med den britiske kommunistpartiets undervisningsavdeling. I løpet av 1930-og 1940-tallet, jobbet hun tett sammen med Harry Pollitt, som organiserte flere sultemarsjer og solidaritetsarbeid for den spanske borgerkrigen. I 1972 ble hennes første ekteskap oppløst, og hun giftet seg med Tony Gilbert. Hun fortsatte å være aktiv i politikken for resten av livet. Hun døde i 1992, i en alder av 93 år.

Etter krigen ble hun valgt inn som et lokal bystyremedlem i Finsbury, Islington. Hun var også ansatt som internasjonal sekretær i kommunistpartiet. I denne rollen gjorde hun en rekke besøk til U-land i Afrika. Hun var involvert i bevegelsen for Colonial Freedom (MCF), som ble grunnlagt i 1954, og jobbet sammen med flere andre kjente kommuniser som f.eks. Kwame Nkrumah og Jomo Kenyatta fra Afrika.

Referanser
----------

1. ↑   UK National arkiv-ID F78292, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Patrick Shaw Iversen**
(født 31. januar 1958)
er en amerikansk-norsk fløytist, kjent fra flere plateutgivelser. Han er musiker/komponist/produsent og en av de få fløytistene i Norge som arbeider med jazz/elektronika og improviserte musikkformer. Med grunnlag i den klassiske musikken ble han, etter 6 år med klassiske studier, trukket inn i jazzen og den improvisatoriske musikken allerede på̊ syttitallet. Men behovet for å kunne inkorporere en annerledes musikalsk tankegang inn i hans egen måte å spille fløyte på fikk han til å tilbringe flere år i Indonesia hvor han arbeidet med den vest- javanesiske gamelanmusikken, en musikkform som utfordrer til en annerledes musikalsk tenkning i forhold til tid, rom og frasering.

Han har siden sin debut i 1977 samarbeidet på utgivelser med Oslo-musikerne
Sidsel Endresen (spesielt *Undertow*, 2001), Arild Andersen, Nils Petter Molvær,
Bugge Wesseltoft, Audun Kleive, Søyr.
På tidlig 90-tall ledet han besetningen
Bugge Wesseltoft piano, Carl Morten Iversen bass, Pål Thowsen trommer og Tore Brunborg faks.
Han var i Inga Juuso group med Steinar Raknes bass og Espen Aalberg trommer (2005).
Den senere tid (2006) har han figurert i kvartetten
*Gamelan Shockbreaker* med Arve Henriksen,
Pål Nyhus (DJ Strangefruit) og Peter Baden trommer.
Han har også skrevet teatermusikk, for Boreas Teater og Beaivvás Sámi Teáhter. 

Han er del av det indonesiske musikerkollektivet "SambaSunda" på Vest-Java/Indonesia og produserer samarbeidsprosjekter mellom norske og indonesiske musikere. Han har skrevet musikk for dans, teater og film, skrevet bestillingsverk for Oslo World (2006), CODA. Oslo International Dance Festival (2015) og har utgitt, produsert og medvirket på̊ en rekke cd – utgivelser.

Utmerkelser
-----------

* Statens kunstnerstipend 1990
* Statens Kunstnerstipend 2021

Utgivelser
----------

* *Querschnitt Berlin* (1979)
* *Mountain tasting* (Veps, 1986)
* *Floating islands* (Curling Legs, 1998). Med Audun Kleive og Paolo Vinaccia. Egne komposisjoner, inspirert av studiereise til Indonesia og andre fjerne strøk.
* *Sidsel Endresen/Undertow* (Jazzland, 2000) med Audun Kleive og Roger ludvigsen
* *On/Off* (Jazzland, 2003). Med Raymond C. Pellicer
* Váimmu Ivnnit/Patterns Of The Heart (DAT, 2008) Inga Juuso, Steinar Raknes, Peter Baden, Kenneth Ekornes
* *Gilsi* (DAT, 2012) med Inga Ravna Eira, Biret Risten Sara, Ravna Guttormsen og Kenneth Ekornes
* *Čuollogeađgi /The Silhouette Stone (*Davvi Girji, 2015) med Inga Ravna Eira, Sara-Marielle Gaup Beaska, Lemet Ante Buljo, Karl Oluf Wennerberg
* Eanan Gamáda/Earth Shaking (Ok World Rec, 2020) Ingá-Máret Gaup-Juuso, Harpreet Bansal, Aleksander Kostopolous

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Patrick Shaw-Iversen, www.discogs.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  www.myspace.com/pashiv
3. ↑  Tor Hammerø, anmeldelse av Floating Islands (30.9.98)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Patrick Shaw Iversen hos Sceneweb Rediger på Wikidata
* (en) Patrick Shaw Iversen på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Patrick Shaw Iversen på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Gudetrepåfuglspinner** (*Samia cynthia* ) er en sommerfugl som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae). Denne store, brune arten har blitt brukt i silkeproduksjon og har unnsluppet og etablert seg i det fri både i Mellom-Europa, på østkysten av USA og i Uruguay.

Utseende
--------

Larve
En stor (vingespenn 90 – 140 mm), brun spinner med forholdsvis liten kropp. Hunnene er større og tyngre enn hannene. Vingene er brune, med en bred, lys tverrlinje midt i både for- og bakvingene. På innsiden av denne sitter det på hver vinge en halvmåneformet, halvgjennomsiktig flekk. I spissen av forvingen er det en liten, svart flekk. **Larven** er blekgrønn med små, hvite vorter langs ryggen og svarte flekker.

Levevis
-------

Larven lever på gudetre (*Ailanthus altissima*). Dette treet stammer fra spinnerens hjemområde i Øst-Asia, men det har blitt plantet over store deler av verden, og gudetrepåfuglspinneren bruker det også der den har etablert seg i nyere tid.

Brukt i silkeproduksjon
-----------------------

Gudetrepåfuglspinneren har blitt brukt i produksjon av silke i liten skala. Silken blir ikke så fin som den fra den ekte silkespinneren (*Bombyx mori*), men godt brukbar til tekstiler. Som mange andre påfuglspinnere er den forholdsvis lett å få til å formere seg i fangenskap.

Systematisk plassering
----------------------

**Treliste**
* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera
	+ Underordenen Ditrysia
		- Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
			* Overfamilien Bombycoidea
				+ Familien påfuglspinnere, Saturniidae
					- Underfamilien Saturniinae
						* Stammen Attacini
							+ Slekten *Samia* Hübner, 1819
								- **gudetrepåfuglspinner**, *Samia cynthia* (Drury, 1773)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *gudetrepåfuglspinner* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *gudetrepåfuglspinner* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *gudetrepåfuglspinner* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *gudetrepåfuglspinner* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Samia cynthia* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Samia cynthia* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Samia cynthia* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Ulike Listerine produkter.
**Listerine** er et registrert varemerke for et antiseptisk munnskyllemiddel. Det opprinnelige produktet hadde sterk lukt, men nyere utgaver har mildere smak. Produktet er navngitt etter Joseph Lister som promoterte idéen om ren kirurgi ved å sterilisere instrumenter.

Listerine er et av de mest brukte munnskyllevann i USA. Produktet ble opprinnelig markedsført av Lambert Pharmacal Company (senere Warner-Lambert), og blir dag markedsført av Johnson and Johnson som kjøpte opp Pfizers avdeling for forbrukerprodukter for USD 16,6 milliarder i desember 2006.

Listerine-navnet brukes også på tannpasta, tannrensemiddel og en del andre munn- og tannpleieprodukter.

Referanser
----------

1. ↑  Marion Arathoon (2007). «How to Tackle Leader in the Brand Category». LiveMint.com. Besøkt 4. desember 2007.
2. ↑  Pfizer selger sin Consumer Healthcare-del til Johnson & Johnson Arkivert 21. juli 2006 hos Wayback Machine. besøkt 1. april 2011

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Listerine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Malmklang** er et kulturhus i Kirkenes i Finnmark fylke.

Historie
--------

Navnet Malmklang er en hentydning til jernmalmens klang i gruvebyen Kirkenes. Huset ble bygget av Kirkenes ungdomslag og sto ferdig i 1924. Det var da et stort og moderne kulturhus. Laget søkte støtte fra Aktieselskabet Sydvaranger, men etter mange vanskelige år for selskapet var bidraget trolig begrenset. 

Malmklang brant ned 4. juli 1944 under bombeangrep fra sovjetiske fly.

Gjenreisingen etter krigen skjedde i regi av Kirkenes Ungdomslag. Dette laget ble nedlagt i 1982 og Sør-Varanger kommune overtok lokalet i 1984.

På Malmklang har det vært teater, revy. konserter, folkemøter, fester og jubileer. Riksteatret hadde sin første premiere i Kirkenes 16. juli 1949, med «En reise i natten», av Sigurd Christiansen.

Kirkenes Ungdomsklubb var i lengre tid lokalisert i kjelleren på Malmklang. Huset har vært fast spillested for Riksteatret og Hålogaland Teater når de har hatt forestillinger i Kirkenes.

Malmklang var Sør-Varanger kommunes tusenårssted. Huset ble utsatt for en større brann i 2005 og kommunen jobber med å bygge det opp igjen til et moderne hus for scenekunst.

Etter at det norske rockebandet Seigmen hadde konsert på Malmklang ble de inspirert til å lage låten «Malmklang». Melodien ble gitt ut i 1999 som det første sporet på *Monument*, Seigmens sjuende og siste album.

Kilde til Malmklangs historie er hentet fra boka Frilynt ungdomslagsarbeid i Finnmark 1896-1996 av Svein H. Sørensen
**Listerpakken** var et veiprosjekt vest i Vest-Agder som bestod av ni utbyggingsprosjekter i kommunene Farsund, Lyngdal, Kvinesdal og Hægebostad. Sirdal og Flekkefjord var de to Lister-kommunene som ikke var med i prosjektet. I juni 2002 ble stortingsproposisjonen om Listerpakken vedtatt i Stortinget. Der var det anslått at prosjektet kom til å koste 1,62 milliarder 2002-kroner.

E39 Lyngdal–Flekkefjord var det største prosjektet i Listerpakken, og ble valgt ut som prøveprosjekt for Offentlig–privat samarbeid, såkalt OPS-prosjekt. Strekningen, som blant annet inneholder Fedafjorden bru, ble åpnet i 2006. Selve utbyggingsdelen i OPS-prosjektet var strekningen *ny E39 Handeland–Feda*. Det var bompenger i perioden 2003–2019.

De andre store prosjektene i pakken var:

* Fylkesvei 465 Kjørrefjord–Ulland (åpnet i 2012). Herunder Ravneheitunnelen (åpnet i 2009), som er Vest-Agders lengste veitunnel.
* Fylkesvei 43 Aunevik–Bukkesteinen (åpnet i 2006).
* Fylkesvei 651 (Vest-Agder) Skråveien i Farsund sentrum (åpnet i 2010).

De resterende prosjektene var mindre anlegg og utbedringer.

Kilder
------

* Listerpakken Arkivert 14. september 2011 hos Wayback Machine.
**Malmbäck** er et tettsted i Nässjö kommune i Jönköpings län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 031 innbyggere.

Malmbäck ligger cirka 20 kilometer sørvest for kommunesenteret Nässjö og 30 kilometer sørøst for Jönköping. 

Bynavnet (1292: *de Malbæc*) inneholder sannsynligvis ordet *mal*, «grov grus» eller «småstein (ved vann)» og ordet *bekk*, som henviser til den forbiflytende bekken. Skrivemåter med «-m-» opptrer først på 1400-tallet.

Malmbäck har gamle tradisjoner innen møbel- og trebransjen. I dag er det fremdeles en viss produksjon, men de fleste yrkesaktive pendler til Nässjö, Forserum eller Bodafors.

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 13. mars 2016.

  


| * v
* d
* r
Nässjö kommune i Jönköpings län i Sverige |
| --- |
|  | Anneberg **·** Bodafors **·** Flisby **·** Forserum **·** Fredriksdal **·** Grimstorp **·** Malmbäck **·** Nässjö **·** Solberga **·** Stensjön **·** Äng |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
*Dette var også tittelen på et livssynsprogram som gikk på NRK i 1999: Gudene vet*

***Gudene vet*** er en norsk livssynsserie med Monica Øien som gikk på TV 2 fra 2007 til 2009. Her snakket ulike kjendiser ut om et tema tilknyttet livssyn og etikk. Serien tok for seg ett bestemt tema i hver episoder. I første sesong var dette kjærlighet, død, fødsel, seksualitet, tid og tilhørighet. Det ble også et møte med mennesker fra de forskjellige verdenskjente religionene. Programmet gikk på søndager.

I første sesong snakket programlederen med Abid Raja, Vebjørn Sand, Finn Schjøll, Kjell Magne Bondevik, Pat Sharp. I andre sesong Arne Treholt, Jesper Juul, Sissel Gran, Per Fugelli, Sigurd Stubsjøen, Per Espen Stoknes og Runar Sørgård og i tredje Hanne Krogh, Heidi Gjermundsen, Jan Egeland, Sossen Krogh, hinduguru Sri Sri Ravi Shankar, mytolog og psykolog Per Espen Stoknes, Jan Otto Johansen og Jo Benkow.

Referanser
----------

1. ↑  ««Gudene vet» er tilbake». TV2. 5.2.2009. Besøkt 26. september 2016.
2. ↑  ««Gudene vet» er tilbake». TV 2. 2008. Besøkt 26. september 2016.
3. ↑  «Gjengen bak «Gudene vet»». TV 2. 14.4.2008. Besøkt 26. september 2016.
4. ↑  «Hva er forfengelighet?». TV 2. 5.2.2009. Besøkt 26. september 2016.
**Eydehavn kulturhus** er et kulturhus på Eydehavn i Arendal kommune.

Kulturhuset ligger ved Eydehavn torv og rommer blant annet Eydehavn-Kuben frivilligsentral og Eydehavn prestekontor. Frivilligsentralen drifter et selskapslokale i bygget, og ved storting- og kommune- og fylkestingsvalg fungerer selskapslokalet som valglokale. Frivilligsentralen har også fotterapeut og frisør.

Tidligere lå Eydehavn bibliotek i bygget, og da dette ble nedlagt i 2011 ble det overtatt av frivilligsentralen, som drifter det videre som et eget selvstendig bibliotek, uavhengig av folkebibliotekene. Det var også «Fredagssklubb» i bygningen tidligere, et fritidstilbud til ungdom på fredager.

Kulturhuset holder også kunstutstillinger, for eksempel «Landskap 89», hvor blant andre verk fra Barbro Raen Thomassen, Tormod Ropstad og Håkon Grønlien var utstilt.

Foran kulturhuset står skulpturen «Industriarbeider» av Svein-Tore Kleppan. Skulpturen ble avduket av tidligere ordfører i daværende Moland kommune, Ingar Olsen, 1. mai 1983.
Et lite stykke jern har lagt seg nær grensen til hornhinnen.
Øyeskade etter et treff av en liten plastdel.
En **øyeskade** er en skade på øyet grunnet en ulykke, og kan være helt eller delvis ødeleggende for synet dersom den ikke blir behandlet riktig og tidsnok. Skaden kan være for eksempel forårsaket av støv, et blåmerke, alvorlige kutt, fyrverkeri og andre prosjektiler eller brannskader.

De mest åpenbare øyeskadene gir rødhet og smerter i det skadede øyet, men man kan også være uten symptomer. Et eksempel på fravær av symptomer er når små metalliske prosjektiler har kommet inn i øyet da en pasient har hamret på en metalloverflate (metall-mot-metall-kontakt).

De fleste vaskemidler til husholdning i Norge har påskrift på emballasjen om at man skal ta kontakt med lege eller ringe Giftinformasjonen dersom man får vaskemiddelet i øynene.

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

Se også
-------

* Øyet
* Fyrverkeri

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
I J.R.R. Tolkiens litterære legendarium er **mallorn** (flertall ***mellyrn*** – ordet er Sindarin) en type stort tre. Den Quenya formen av dette ordet er **malinornë** (flertall **malinorni**).

Mellyrn er beskrevet som noe liknende av et bøketre i formen av greinene og bladene. Barken var glatt og sølvgrå, og løvet ble gyllent om høsten. Det gylne løvet ble på treet hele vinteren igjennom og falt først av for å dekke bakken om våren, da de nye bladene kom, som var grønne på toppen og sølvfarget under. Det blomstret også gylne blomster på reinene i klaser, slik som kirsebærblomster. Frodo Lommelun forklarte at han kunne føle treets liv da han rørte ved en mallorn i Lothlórien. Frukten til en mallorn var en nøtt med et sølv-skall.

Mallorn trær vokste opprinnelig på øya Tol Eressëa og antakelig også i Valinor. Noldoene kan ha tatt med seg mellyrn til Gondolin da de kom til Midgard, men alle disse ble ødelagt sammen med byen i det første tideverv. Alvene fra Tol Eressëa brakte også med seg mallorn trær til menneskene fra Númenor, og de vokste på kysten rundt Eldanna bukta i det land. Selv Tar-Aldarion, den store sjøkongen, hugget ikke ned disse trærne.

Mallorn-nøtter ble gitt av Tar-Aldarion til hans venn Gil-galad, den Noldoske kongen av Lindon. Mellyrn vokste ikke i Lindon, men Galadriel tok noen nøtter med seg til Lothlórien, hvor de vokste seg svært høye. Lothlórien ble kjent som *Gullskogen* på grunn av mallorn trærne.

Caras Galadhon, byen til Galadriel og Celeborn i Lothlórien, var bygget i greinene av store mallorn-trær. Ringens brorskap tilbrakte en natt i en *flet* (en slags plattform) opp i et mallorn-tre i Lothlórien og ble senere gitt lembas som var pakket inn i mallorn-blader.

Galadriel ga Samvis Gamgod en eske med jord som også inneholdt en eneste sølvfarget mallorn-nøtt. Etter at krigen om ringen over plantet Sam denne nøtta i Hobsyssel, for å være nøyaktig i Hobbitun, på selskapsenga hvor tidligere det store selskapstreet hadde stått. Det var det eneste mallorn treet i Midgard utenfor Lórien. Når treet blomstret ble det sagt at hele Hobsyssel ble gyllen av blomstene.

Portal: Litteratur
**Gudea** var en fyrste i bystaten Lagasj i Sumer. I henhold til en kronologi var han samtidig og en undersått av Ur-Nammu, stamfaren til det tredje dynastiet i Ur (2112-2004 f.Kr.). 

Tekstene om Gudea er blant de lengste og mest komplette litterære tekstene som er kjent på sumerisk. Han fremstilles både i tekstene og på statuene av ham først og fremst som en from prestekonge, men tekstene omtaler også utenrikspolitikk med kriger og handel. Det meste av teksten skildrer imidlertid tempelbygging til Ningirsus ære. Teksten «Gudeas drøm» finnes i to deler, på hver sin skriftsylinder. Den første delen handler om at Enlil bestemmer at et tempel skal bygges og at Ningirsu sender Gudea et budskap i en drøm. Gudea besøker flere tempel for å lære og for å få drømmen tolket. Etterhvert får han også flere instruksjoner fra Ningirsu. Den andre delen skildrer ferdigstillelsen av tempelet, og hvordan gudene flytter inn. 

Gudea er kjent fra en rekke steinstatuer som alle viser ham sittende eller stående. Statuene har innskrift på sumerisk. De fleste finnes i dag bevart i Louvre.

Tekster på norsk
----------------

* Teksten «Gudeas drøm» finnes i antologien *Sumeriske skrifter*, 2006.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gudea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Gudea – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* metmuseum.org «Seated statue of Gudea»

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
**Halvdan Kvitbein** (levde ca. 710) var den første av ynglingesagaens konger som slo seg ned i Norge. Han var sønn av Olav Tretelgja og Solveig Halvdansdotter. Han var gift med Åsa Øysteinsdotter som han fikk sønnene Øystein Halvdansson og Gudrød Halvdansson med.

Halvdan og broren Ingjald Olavsson vokste opp i Solør hos deres morfar, Solve.

Halvdans far ble ofret til Odin av de svenske nybyggerne i Värmland på grunn av uår, men da de senere oppdaget at uåret var grunnet i overbefolkning og ikke kongens handlinger valgte noen å krysse Eidskogen og slå seg ned i Solør. Her tok de Halvdan til konge siden han var sønn av deres gamle konge, Olav. De svenskene som ble igjen i Värmland tok hans bror Ingjald til konge.

Hva det beskrivende kallenavnet ‘Kvitbein’ står for er ikke helt klart, men kan være en karakteristikk av utseendet.

Halvdan ble etter sigende en stor konge som erobret store deler av Hedmark, Toten, Hadeland og deler av Vestfold. Da hans bror døde arvet han Värmland også. Selv døde Halvdan Kvitbein på Toten og ble hauglagt i Skæreid i Skiringsdal.

Snorre nevner et kvad av skalden Tjodolv den kvinværske:

*Så sier Tjodolv:*
*Hvermann vet*
*at Halvdan'*
*saknet ble*
*av stridsmeklere;*
*for Hel sjøl*
*til steinrøysa*
*tjodkongen*
*på Toten tok,*
*og Skæreid*
*i Skiringssal*
*står bøyd over*
*brynjekongen.*  

Etter Halvdans død ble sønnen Øystein konge og videreførte ynglingeætten som norsk kongsslekt.

Referanser
----------

1. ↑  Snorre Sturlason, Ynglingesagaen (Heimskringla), kap. 44
2. ↑  Tjodolv, Ynglingatal, vers 22
3. ↑  Ynglingesagaen, kap. 46
Malm var opprettet i 1913 ved utskilling fra Beitstad kommune. Malm utgjorde de nordøstre delene av Verran kommune 1964 til 2019.
**Malm kommune** var en kommune i Nord-Trøndelag, etablert i 1913. Den inngikk fra 1964 i Verran kommune, og er fra 2020 en del av Steinkjer kommune. 

Malm kommune ble opprettet 1. juli 1913, da den ble utskilt fra Beitstad. Malm kommune hadde 993 innbyggere ved opprettelsen. 1. januar 1964 ble Malm slått sammen med «gamle Verran kommune» til nye Verran kommune. Malm hadde da 2 975 innbyggere.

Se også
-------

* Malm (tettsted)
* Liste over ordførere i Verran for oversikt over ordførerne

Referanser
----------

1. ↑  Dag Juvkam *Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen* Statistisk sentralbyrå, 1999. (Rapport 99/13). ISBN 82-537-4684-9
2. ↑  *Norges bebyggelse : Nordlige seksjon Herredsbindet for Nord-Trøndelag Midtre del*. Oslo: Norsk faglitteratur. 1958. s. 602.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Halvard Grude Forfang** (født 24. desember 1914 i Bærum, død 6. juli 1987 i Lillehammer) var en norsk skolemann, kjent som rektor ved Nansenskolen i mer enn 20 år.

Han vokste opp i et kulturrikt borgerhjem i Bærum, preget av målsak og folkeviseleik. Han tok artium i 1934, og ble cand.philol. i 1941 på en avhandling om Ivar Kleiven, som ble utgitt i 1945. Etter noen år som lærer i Asker og på Lillehammer ble han i 1946 ansatt ved Nansenskolen. Han ble raskt rektor ved skolen, og fortsatte som rektor til 1971. I Forfangs tid utviklet skolen seg til dagens form, den kom inn under lov om folkehøgskoler i 1959.

Han fortsatte ved skolen til han ble pensjonist i 1981. Han var statsstipendiat fra 1978. Hans forfatterskap omfatter boken om Kleiven, to bøker om Nansenskolen og boken *Voltaire i Vågå* (1982). Boken *Paul Botten-Hansen og hollenderkretsen* utkom posthumt i 1990.

Halvard Grude Forfang var søstersønn av Karen Grude Koht.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Halvard\_Forfang, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  (no) Halvard Grude Forfang i Norsk biografisk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
***Eyes of the Heart*** er en amerikansk stum kriminaldramafilm fra 1920, regissert av Paul Powell. Hovedrollen spilles av Mary Miles Minter. Manus er basert på en magasin-publisert novelle av Dana Burnet.

Filmen er antatt tapt.

Handling
--------

Laura, en blind jente, har blitt tatt vare på siden barndommen av Mike, Whitey og Sal, tre kjeltringer som har holdt henne uvitende om hennes virkelige omgivelser. Men etter at en operasjon gjenoppretter synet hennes, blir Laura snart desillusjonert og forbitret på grunn av omgivelsene hennes. Hun faller under den onde innflytelsen fra gjengens leder, Dennis Sullivan, som snart lærer henne kunsten å bryte seg inn i pengeskap.

Men akkurat i det Laura er i ferd med å utføre sin aller første jobb for Dennis, blir Mike, Whitey og Sal løslatt fra fengselet på grunn av utilstrekkelig beviser mot dem. De skynder seg til åstedet for ranet, for å hindre at Laura begir seg ut på samme kriminelle løpebane som dem selv har gått gjennom.

Skuespillere
------------

* Mary Miles Minter som Laura
* Edmund Burns som Mike Hogan
* Lucien Littlefield som Whitey
* Florence Midgley som Sal
* Burton Law som Simon
* John Cook som John Dunn
* F.A. Turner som Dr. Dewey
* William Parsons som Dennis Sullivan
* Loyola O'Connor som Mrs. Sullivan

Referanser
----------

1. ↑  EYES OF THE HEART
2. ↑  Powell, Paul (1920). «Eyes Of The Heart». Besøkt 9. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Eyes of the Heart* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Eyes of the Heart* på AllMovie Rediger på Wikidata
**Patrick Balsarettini Thaler** (født 23. mars 1978) er en italiensk alpinist. Han debuterte i verdenscupen ved å kjøre ut i et storslalåmrenn i Shigakogen i 1997. Thalers beste verdenscupplassering var en 7.-plass i favorittdisiplinen slalåm fra Schladming i 2006. Dette forbedret han til 4.-plass i Bad Kleinkirchheim i desember 2007, før han i januar 2009 oppnådde sin første pallplassering i slalåmrennet i Kitzbühel.

Som ung var Patrick Thaler en lovende fotballspiller, og spilte for AlbinoLeffes ungdomslag. Alpinklubben han alltid har kjørt for, heter C.S. Carabinieri. Men har gjennom karrieren tilegnet seg trening og erfaring med sine gode venner Manfred Mölgg, Mirco Deflorian, Didier Défago og de tsjekkiske alpinistene Filip Trejbal, Martin Vráblík og Kryštof Krýzl.

Pallplasseringer i verdenscupen
-------------------------------

| Dato | Sted | Disiplin | Plassering |
| --- | --- | --- | --- |
| 25. januar 2009 | Østerrikes flagg Kitzbühel | Slalåm | 3 |
| 15. desember 2013 | Frankrikes flagg Val-d’Isère | Slalåm | 3 |
| 24. januar 2014 | Østerrikes flagg Kitzbühel | Slalåm | 3 |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Patrick Thaler – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Patrick Thaler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Patrick Thaler – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Patrick Thaler – ski-db.com Rediger på Wikidata
Den greske filosofen Platon, en tidlig representant for humaniora
**Humaniora** eller **humanistiske fag** er en betegnelse på visse akademiske disipliner, som kan skilles fra naturvitenskap eller realfag og (fra annen halvdel av 1900-tallet) fra samfunnsvitenskap. 

Faget skilles også tradisjonelt fra universitetsfag som teologi, jus og medisin, men i dag kan ofte teologi regnes som et humaniorafag, og humaniora har også berøringspunkter med rettsvitenskapen. Samfunnsvitenskapene oppstod som humanistiske fag og grensen mellom humaniora og moderne samfunnsvitenskaper er flytende. Humaniora kalles av og til for «menneskevitenskapene». I akademisk sammenheng betegner «humanist» en fagperson eller student innen et humanistisk fag, ofte med tilknytning til et humanistisk fakultet.

Foruten disiplinene filosofi og historie, regnes fagområder som idéhistorie, kunsthistorie og estetikk, arkeologi, kulturhistorie (folkloristikk og etnologi), litteraturvitenskap, språk (filologi og lingvistikk) og musikkvitenskap til humaniora. Nyere disipliner som medievitenskap regnes også til humaniora. I ulike former for kulturstudier kan skillet mellom humaniora og samfunnsvitenskap være mer formelt enn reelt.

Se også
-------

* Norsk inndeling av vitenskapsdisipliner
* De frie kunstene
* cand.mag.
* Master of arts

Litteratur
----------

* Helge Jordheim, Anne Birgitte Rønning, Erling Sandmo og Mathilde Skoie *Humaniora*, 2011 ISBN 9788215018683

| * v
* d
* r
Vitenskap |
| --- |
| Naturvitenskap | 
* Matematikk
* Informatikk
* Fysikk
* Kjemi
* Geofag
* Biologi

 |  |
| Helse | 
* Medisin
* Farmasi
* Psykologi
* Odontologi

 |
| Samfunnsvitenskap | 
* Samfunnsøkonomi
* Sosiologi
* Statsvitenskap og Organisasjonsteori
* Sosialantropologi
* Pedagogikk
* Samfunnsgeografi
* Demografi
* Medievitenskap
* Informasjonsvitenskap
* Bibliotekvitenskap
* Rettsvitenskap
* Kriminologi

 |
| Humaniora | 
* Lingvistikk
* Litteraturvitenskap
* Historie
* Arkeologi
* Folkloristikk og Etnologi
* Kunsthistorie
* Teologi
* Filosofi
* Logikk

 |
| Teknologi | 
* Petroleumsteknologi
* Geoteknikk
* Materialvitenskap
* Metallurgi
* Arkitektur
* Elektronikk
* Informasjonsteknologi
* Kommunikasjonsteknologi
* Telekommunikasjon
* Teknisk kybernetikk
* Elektrokjemi
* Kjemiteknikk
* Bioteknologi
* Nanoteknologi
* Industriell design
* Produktdesign

 |
| Relaterte artikler | 
* Vitenskapelig metode
* Vitenskapsteori
* Pseudovitenskap

 |
| 
* Norsk inndeling av vitenskapsdisipliner  **Kategori**

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
**Halvdan Ragnarsson**, også kalt **Halvdan Kvitserk**, tilnavnet betyr at han gikk med en hvit skjorte, var en av de mange sønnene til den legendariske norrøne krigeren og helten Ragnar Lodbrok og hans hustru Åslaug Sigurdsdatter. Kildene om Halvdan er sparsommelige og tildels selvmotsigende. *Ragnar Lodbroks saga* refererer bare til ham som «Hvitserk».

Halvdan Kvitserk herjet England sammen sine brødre, i første rekke med Ivar Beinlause, i 855, og han ble senere en av lederne av Den store hedenske hæren. Han hersket over London i årene 871-872. Han fikk slått mynter med sitt bilde.

I 875 erobret han Northumbria hvor det allerede var store grupper med norrøne innflyttere, i første rekke fra Danmark. Halvdan gjorde seg selv til konge av den mest betydningsfulle byen i nordlige England, Jorvik som siden ble kjent som York. Etter sigende var han meget upopulær på grunn av hans påståtte grusomhet, noe som ikke er usannsynlig. Han falt i stridigheter under et nytt vikingtokt i 877. I Jorvik ble han erstattet av to nye konger som fylte tomrommet etter ham, enten direkte etter hans død eller i 883.

Halvdan Kvitserk nevnes ofte som svensk ettersom han knyttes til den svenske kongeslekten gjennom faren Ragnar Lodbrok, men han var nok mest sannsynlig dansk. Hans brødre var foruten Ivar beinløse, Sigurd Orm-i-auga Ragnarsson, Ubbe Ragnarsson, Bjørn Jernside Ragnarsson, Rathbarth Ragnarsson, Dunyat Ragnarsson, Agnar Ragnarsson, Regnald Ragnarsson, Eirik Vindhatt Ragnarsson, og Fridleiv Ragnarsson.

Se også
-------

* Liste over kongene av Jorvik

Referanser
----------

1. ↑  «Ragnar Lodbrok og hans sønner». heimskringla.no. Besøkt 1. mars 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Dictionary of Irish Biography
 |
**Human Genome Organisation** (også kalt **HUGO**) er en internasjonal organisasjon som ble dannet 1990 for å koordinere The Human Genome Project. HGP hadde som mål at kartlegge hele menneskets genom, det vil si rekkefølgen av alle basene i DNA, som er "oppskriften" på hvordan et menneske lages. Prosjektet ble drevet av forskere i mange land, men siden det var beregnet å koste milliarder av dollar over 10 - 20 år var det viktig å unngå dobbeltarbeid. Human Genome Organisation ble etablert i Genève i Sveits.

Målet for HUGO er:

* Å koordinere forskningen om det menneskelige genom for å unngå unødvendig konkurranse og dobbeltarbeid.
* Å koordinere kartleggingen av menneskets DNA i forhold til kartleggingen av andre organismer.
* Å forbedre og forenkle utbytte av data.
* Å gi informasjon til og stimulere den offentlige debatten om de vitenskapelige resultatene og de etiske, sosiale, juridiske og kommersielle følgene av HGP.

Arbeidet med å kartlegge menneskets genom ble ferdig i april 2003, to år tidligere en planlagt. Mot slutten skjedde arbeidet i et kappløp med det private selskapet Celera, grunnlagt av Craig Venter. Til sist ble HGP og Celera enige om en felles publisering av resultatene.

Referanser
----------

1. ↑  Robert Cook-Deegan, The Gene Wars,1994, ISBN 0-393-03572-7
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Hugos offisielle nettsted
* Human Genome Project

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
En pailou i Wudangfjellene i Shiyan
Shiyan i Hubei
**Shiyan** (kinesisk: 十堰; pinyin: *Shíyàn*) er en by på prefekturnivå i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2005) til 409 000.[]

Bilindustri
-----------

Shiyan er kjent for sin store bilindustri. Siden 1975 har man her bygget biler av merket *Dongfeng* (东风).

Administrative enheter
----------------------

Shiyan består av to bydistrikter, fem fylker og ett byfylke:

* Bydistriktet Zhangwan (张湾区), 652 km², cirka 260 000 innbyggere (2003);
* Bydistriktet Maojian (茅箭区), 578 km², cirka 240 000 innbyggere (2003);
* Fylket Yun (郧县), 3 862 km², cirka 610 000 innbyggere (2003);
* Fylket Zhushan (竹山县), 3 585 km², cirka 450 000 innbyggere (2003);
* Fylket Fang (房县), 5 112 km², cirka 500 000 innbyggere (2003);
* Fylket Yunxi (郧西县), 3 510 km², cirka 500 000 innbyggere (2003);
* Fylket Zhuxi (竹溪县), 3 300 km², cirka 360 000 innbyggere (2003);
* Fylket Danjiangkou (丹江口市), 3 121 km², cirka 490 000 innbyggere.

Samferdsel
----------

Jernbanestasjonen i Shiyan
Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.

Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.

Referanser
----------

1. ↑  GeoHive - China, Hubei Arkivert 16. juni 2013 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***Human Nature*** er en singel utgitt av Michael Jackson, og er den femte av sju singler fra musikkalbumet *Thriller* fra 1982. 

Sangen «Human Nature» er skrevet av Toto-medlem Steve Porcaro, med tekst laget av John Bettis. Sangen nådde nummer sju på Billboard Hot 100, men var ikke en stor internasjonal hit som de andre tidligere utgitte singlene, derfor ble den ikke utgitt utenfor USA.

Følgende er tatt fra spesialutgaven av Thriller, hvor Quincy Jones snakker i albumets ekstraspor: «Human Nature hadde ikke vært med i Thriller hvis det ikke hadde vært for glemsomheten.» Da Jackson og Quincy Jones produserte Thriller i 1982 hadde de planer om å spille inn sangen «Carousel» på albumet da det var plass til en sang til, men Jones ombestemte seg, og ville ta vekk «Carousel» fra albumet. Under denne tiden sendte Toto Jones to demoer som de tenkte kunne være interessante for Michael. De to første sangene på demoen imponerte ikke Jones. Etter disse to prøvene glemte Jones å skru av demoen. Det er i dette øyeblikket Jones beskriver det slik i spesialutgaven av Thriller: «...og plutselig ble det stille, og så hørte jeg; «why? Why?... da da da da da da da da... why? Why?».» Mens han snakket om det nevnte Jones at han får gåsehud bare av å snakke om det.

Det var mens han hørte til denne demoen, som var skrevet av Steve Porcaro, at Jones bestemte seg for å bytte ut «Carousel» med «Human Nature». Deretter kontaktet Jones John Bettis som skrev teksten.

| * v
* d
* r
Michael Jackson |
| --- |
| Studioalbum | 
* *Got to Be There* (1972)
* *Ben* (1972)
* *Music & Me* (1973)
* *Forever, Michael* (1975)
* *Off the Wall* (1979)
* *Thriller* (1982)
* *Bad* (1987)
* *Dangerous* (1991)
* *HIStory* (1995)
* *Invincible* (2001)

 |
| Posthum album | 
* *Michael* (2010)
* *Xscape* (2014)
* *Scream* (2017)

 |
| Singler | 
* *Ben*
* *Don’t Stop ’Til You Get Enough*
* *Rock with You*
* *Off The Wall*
* *She's Out Of My Life*
* *One Day In Your Life*
* *The Girl Is Mine*
* *Billie Jean*
* *Beat It*
* *Wanna Be Startin’ Somethin’*
* *Human Nature*
* *P.Y.T. (Pretty Young Thing)*
* *Thriller*
* *I Just Can't Stop Loving You*
* *Bad*
* *The Way You Make Me Feel*
* *Man in the Mirror*
* *Dirty Diana*
* *Another Part Of Me*
* *Smooth Criminal*
* *Black Or White*
* *Remember the Time*
* *In The Closet*
* *Who Is It*
* *Scream*
* *They Don't Care About Us*
* *Earth Song*
* *You Are Not Alone*
* *Blood on the Dance Floor*
* *You Rock My World*
* *Butterflies*
* *One More Chance*

 |
| Turnéhistorie | 
* *Bad World Tour*
* *Dangerous World Tour*
* *HIStory World Tour*

 |
| Relaterte artikler | 
* Diskografi
* Detaljer om albumer
* Liste over singler
* Moonwalk
* 3T
* Janet Jackson
* Quincy Jones
* We Are the World
* The Jackson 5
* Kenny Ortega
* Robot (dans)

 |
| Kategori |
Bilferja Sjernarøy I
Øyer i Finnøy kommune
**Øyfast** er et skissert veiprosjekt i Stavanger kommune i Rogaland. Prosjektet skal gi ferjefri veiforbindelse mellom Sjernarøyane, Fisterøyene, Ombo og Fogn, og kommunesenteret Judaberg. Prosjektet består av tre undersjøiske tunneler i tillegg til en rekke utfyllinger og bruer. Per 2017 er Øyfast kalkulert til 3,8 milliarder kr. For å fremme arbeidet med prosjektet etablerte Finnøy kommune i 2017 Øyfast-utvalget.

Øyer som inngår i veiprosjektet er:

* Finnøy
* Fogn
* Sør-Bokn
* Byre (tidligere)
* Halsnøy
* Nord-Talgje
* Helgøy
* Nord-Hidle
* Ombo

I 2013 ble Øyfast stoppet av Rogaland fylke på bakgrunn av prosjektets høye kostnader.

Kritikk
-------

Naturvernforbundet i Rogland har vært kritiske veiprosjektet, særlig til broer og utfyllenger mellom Fisterøyene. De mener at at prosjektets tar lite hensyn til vern av strandsonen og at prosjektet vil forverre forholdene til å drive friluftsliv og båtliv i området.

Referanser
----------

1. ↑  «Finnøy: – Dette blir et spennende år for Øyfast». *Aftenbladet*. Besøkt 10. mai 2018.
2. ↑  «Denne sjøfyllingen kan bli første del av Øyfast». *Aftenbladet*. Besøkt 10. mai 2018.
**Halvbad** eller sittebad er en hydroterapiteknikk eller vannterapiteknikk. Kroppen blir bare halvveis dekket av vann, vannet kan tilsettes kullsyre, olje, svovel, urter, mineraler eller andre stoffer. Det finnes lite dokumentasjon som bekrefter at metodene har noen virkning. Noen sykehus anbefaler halvbad ved sår etter kirurgi i området ved endetarmsåpning og/eller skjedeåpning, her brukes det ren grønnsåpe i vannet.

Den katolske presten Sebastian Kneipp (1821- 97), var kjent for sine vannkurer der også sittebad ble brukt i behandlingen.

Se også
-------

* Neseskylling
* Wudu

Referanser
----------

1. ↑  alternativmedicin.se: Hela eller delvisa bad Arkivert 21. mai 2009 hos Wayback Machine.
2. ↑  Hydroterapi: Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling, NIFAB Arkivert 4. oktober 2008 hos Wayback Machine.
3. ↑  Helse Bergen – Haukeland universitetssykehus: Hvordan skal sårene stelles? Arkivert 15. november 2007 hos Wayback Machine.
4. ↑  Sunnhetsklinikken: Kneippkuren Arkivert 26. januar 2010 hos Wayback Machine.
**Preseptorisk** betyr det samme som **ufravikelig**. At en lovregel er preseptorisk innebærer at den ikke kan fravikes i avtale mellom to eller flere parter. Begrepet brukes først og fremst i kontraktsrettslige lover, hvor det ofte vil være noen regler som er preseptoriske, mens andre er deklaratoriske (fravikelige). De fleste slike lover inneholder en paragraf innledningsvis som regulerer lovens fravikelighet, gjerne slik at loven som utgangspunkt er preseptorisk, mens det er særskilt angitt dersom en regel skal være fravikelig. Det motsatte utgangspunkt er også mulig. Der loven ikke har slike uttrykkelige regler må fravikeligheten avgjøres ved tolking av den enkelte bestemmelse.

Bestemmelser som regulerer forbrukerforhold vil ofte være preseptoriske i retning av forbrukeren for å beskytte denne mot utnyttelse fra den profesjonelle parts side. Derimot er reglene normalt fravikelige på den måten at forbrukeren kan gis en bedre stilling enn den som følger av loven. Et eksempel på en lov med en slik regulering er forbrukerkjøpsloven fra 2002.
***Venus og Amor*** (også kjent som ***Venus og Cupid***) er et maleri fra ca. 1524 av den tyske maleren og grafikeren Hans Holbein den yngre, oppbevart i Öffentliche Kunstsammlung, Basel, Tyskland. Verket er Holbeins tidligste mytologisk maleri og avbilder den romerske kjærlighetsgudinnen Venus og hennes sønn Amor (Cupid). De blir vist foran en stor hengende grønn forheng og bak en lav parapet (brystvern). Venus blir avbildet med en åpen positur og oppriktig blikk. Cupid klatrer på parapeten mens han holder en kjærlighetspil i sin venstre hånd. Han har oransjerødt hår, i samme farger og tone som det fyldige ermet som dekker hans mors overarmer.

*Venus og Amor* ble malt etter Holbeins retur til Basel etter et kort opphold i Frankrike. Mens han var i Frankrike fikk han adgang til samlingen til Francois I, og det er sannsynlig at dette verket var en av han tidlige respons på at han var blitt eksponert for samtidens italienske malere. Slik innflytelse kan bli sett i Venus gester, som minner mye om hvordan Jesus positur i Leonardos Nattverden fra 1498. I tillegg synes det lange, ovale, idealiserte ansiktet å være modellert etter Leonardos avbildingen av jomfru Maria.

*Nattverden*, Leonardo da Vinci, 1498. Den høyre hånden og det skråstilte hodet til Venus reflektere Jesus positur i da Vincis maleri
Portrettmalerier inspirert av Leonard var veldig populære i det nordlige Europa på 1520-tallet, og det er en alminnelig oppfatning at mange av Holbeins arbeider fra denne perioden var direkte forsøk på å forføre og vinne innpass hos potensielle rike velgjører. Kunsthistorikerne Oskar Bätschmann og Pascal Griener skrev i 1999 at på samme måte som *Lais fra Korint*, strekker Venus sin åpne hånd «seg mot betrakteren og den potensielle samleren».

Verken ble først nevnt da det kom i samleren Basilius Amerbach besittelse i 1578 som en gave fra hans fetter, Franz Rechburger. I Amerbachs inventarfortegnelser star det at verket er utformet etter en dame av Offenburgfamilien, men denne påstanden er ikke blitt støttet av kunsthistorikere. Web Gallery of Art bemerkes at «selv om Holbein benyttet et portrettstudium, har han idealisert modellen så mye at det ikke lenger kan bli ansett som et ekte portrett».

Referanser
----------

1. 1 2 3  "Venus og Amor". Web Gallery of Art. Lest den 17. mai 2009.
2. 1 2  Batschmann & Griener, 135
3. ↑  Batschmann & Griener, 147
4. ↑  Holbein var fascinert av Leonardos verk, som han for en stor del kjente gjennom graveringer, og han fullførte sin egen *Nattverd* i 1524
5. 1 2  Batschmann & Griener, 158

Kilder
------

* Batschmann, Oskar & Griener, Pascal. *Hans Holbein*. Reaktion Books, 1999. ISBN 1-8618-9040-0


Portal: Kunst
***Human Driftwood*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Emile Chautard.

Handling
--------

Robert Hendricks, som er en velstående ungkar, blir forelsket i Myra, en vakker danserinne på et dansested i New York. Han inviterer henne til leiligheten hans, hvor advokaten hans også dukker opp uventet. Hendricks sender Myra inn i et annet rom før han tar imot advokaten, som kommer for å fortelle ham at han snart skal reise til Europa og ønsker å omsette 20 000 dollar i uregistrerte verdipapirer fra boet etter Hendricks far - som advokaten var bobestyrer for. Myra får høre om dette, og får øye på Hendricks i det han plasserer verdipapirene i en skjult pengeskap gjemt i veggen.

I det øyeblikket Hendricks forlater leiligheten, ringer Myra til vennene sine - en gjeng med kjeltringer - og ber dem skynde seg til leiligheten. Men når de tar obligasjonene ut av pengeskapet kommer Hendricks plutselig tilbake. I konfrontasjonen som oppstår blir en av kjeltringene, Myras kjæreste, ved et uhell drept av Myra. Hendricks tillater derfor å la Myra stikke av, i stedet for å kontakte politiet. Men problemene deres er fremdeles ikke overstått.

Skuespillere
------------

* Robert Warwick som Robert Hendricks.
* Frances Nelson som Velma.
* Leonore Harris som Myra.
* Alec B. Francis som pastor Harrigan.
* Al Hart som Lief Bergson.

Referanser
----------

1. ↑  Human Driftwood
2. ↑  Larry Langman. *American Film Cycles: The Silent Era'*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Human Driftwood* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Human Driftwood* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Human Driftwood* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Human Driftwood* på Silent Era Rediger på Wikidata
Forskere sporer øyebevegelser på en glaukompasienter for å sjekke synshemming mens personen kjører.
**Øyesporing** (eng. eye tracking) er prosessen med å måle enten blikkpunktet (der man ser) eller bevegelsen til et øye i forhold til hodet. En øyesporer er en enhet for å måle øyeposisjoner og øyebevegelser. Øyesporing brukes i forskningen på synet, i psykologi, i psykolingvistikk, markedsføring, som en inndataenhet for menneske–maskin-interaksjon, og i produktdesign.

Pupil Core med en IMU. Den har to infrarøde kameraer for øynene. Foto: Premeditated

Referanser
----------

1. ↑  Huey, Edmund. *The Psychology and Pedagogy of Reading (Reprint)*. MIT Press 1968 (opprinnelig publisert 1908).
2. ↑  «Eye Tracking in Human–Computer Interaction and Usability Research: Ready to Deliver the Promises». *The Mind's Eye: Cognitive and Applied Aspects of Eye Movement Research*. Oxford, England: Elsevier Science BV. 2003. ISBN 0-444-51020-6.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eye tracking – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |