recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Fjordaposten*** var en avis utgitt i Bergen fra 1923 til 1940, med undertittelen «For norskt næringsliv og nationaldemokratisk politikk». Avisen kom ut to ganger i uken fra 1923 til 1925, og deretter ukentlig. Opplaget lå på rundt 2500 eksemplarer.

Første utgave kom ut 28. september 1923. Redaktør gjennom hele avisens levetid var Albert Joleik, og han ble hjulpet av familiemedlemmer med administrasjon og økonomi. Avisen var i stor grad Joleiks eget talerør «utanfor dei partipolitiske saudegjerde», som han skrev. Den ble skrevet på landsmål/nynorsk med spor av Joleiks egen ortografi, og rettet rettet seg ikke mot bybefolkningen i Bergen, men først og fremst mot befolkningen i omkringliggende områder. Den tyske okkupasjonen av Norge satte en stopper for avisutgivelser, og siste utgave kom 4. april 1940. Avisen kom aldri igang igjen etter krigen.

Referanser
----------

1. ↑  Universitetsbiblioteket i Oslo (1973). *Norske aviser 1763-1969 : en bibliografi*, s. 141.
2. ↑  Gaute Losnegård. Fjordaposten i *Allkunne*.
3. ↑  Joleik, Norhild (2010). «*Fjordaposten*». I Flo, Idar. *Norske aviser fra A til Å*. *Norsk presses historie 1660–2010*, bind 4 **(norsk)**. Oslo: Universitetsforlaget. s. 112. ISBN 978-82-15-01604-7.
**Adrian** (antagelig død 9. januar 710 i Egypt) var en utvalgt erkebiskop av Canterbury som avslo embedet og ikke tiltrådte.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Hadrian (Adrian) ble født en gang i den første halvdel av 600-tallet ca. 750 kilometer vestenfor Nilen i det som den gang var i det greskspråklige bysantinske rike. I en alder av omkring ti år måtte han flykte fra de invaderende arabere til Napoli. 

Senere begynte han et munkeliv i et kloster på øya Nisida. Der lærte han seg latin og fikk teologisk, pastoral og liturgisk utdannelse. Etter få år ble han utnevnt til klosterets abbed.

### Hos keiser og pave

På denne tid ble han kjent med keiser Konstans II av østromerriket. I 663 kom Konstans til Napoli mens hans militære styrker forsøkte å gjenerobre hele den italienske halvøy. Keiser Konstans gjorde flere ganger bruk av Adrian som sin sendemann. Da Konstans en gang besøkte Roma presenerte han abbed Adrian for den daværende pave, Vitalian. Paven ble åpenbart begeistret og tok ham til sin rådgiver. 

### Erkebispestolen i Canterbury

Tre år etter tilbød paven ham å sende ham til England som erkebiskop av Canterbury. Hadrian avslo imidlertid tilbudet og viste til munken Andreas, som bodde i et nabokloster. Men også Andreas takket nei; han mente at hjan var alt for gammel til å påta seg noe slikt. Da pave Vitalian så på nytt henvendte seg til Hadrian med tilbudet, viste Hadrian til Theodor av Tarsus som en egnet kandidat. Theodor gikk til slutt med på dette, men på betingelse at Hadrian ledsaget ham og ble hans rådgiver i Canterbury.

Hadrian og Theodor brøt ikke opp samtidig på sine reiser til England. Theodor kunne reise allerede i 669 med skip til England. Hadrian ble imidlertid heftet av den frankiske husmester Ebroin; han holdt ham tilbake i den tro at Hadrian hadde et politisk oppdrag som ikke var frankerne tilpass. Hadrian ankom således ikke Canterbury før i 670.

Hadrian ble ved sin ankomst i 670 gjort til abbed for benediktinerklosteret St. Peter og Paul's i Canterbury.

Han døde den 9. januar 710.

Litteratur
----------

* Long, George. *The Biographical Dictionary of the Society for the Diffusion of Useful Knowledge*. London: Longman, Brown, Green & Longmans, 1842-1844. 4 vols.
* Attwater, Donald and Catherine Rachel John. *The Penguin Dictionary of Saints*. 3rd edition. New York: Penguin Books, 1993. ISBN 0-14-051312-4.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Wighard** | **Erkebiskop av Canterbury**(664) | Etterfølger:**St. Theodor** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
**Akers Sogneselskap** er en av Norges eldste organisasjoner og ble stiftet 4. juni 1807. Akers sogneselskap er Norges tidligst etablerte sogneselskap. Sogneselskapet ble stiftet av John Collett, som var eier av Ullevaal gård. 

Sogneselskapet hadde som formål å fremme all næring og jordbruk innenfor Aker herred. I 1807 ble formålet beskrevet slik: 
«*Efter Evne at medvirke til Aggers Sogns Vel saavel i sædelig som økonomisk Henseende*». I 1868 ble formålet endret slik: «*At virke for Fremme af Oplysning og Udvikling af Næringsveierne i Akers Herred*». Senere ble formuleringen av formålet endret enda en gang til: «*Selskabets Formaal er at virke for Fremme af Oplysning om Kultur, Historie og Traditioner knyttede til Akerbygden og dens oprindelige Bondebefolkning, som en viktig Del af Oslo Bys Identitet, og for Udvikling af Næringsveie der ivaretage det tidligere Akers Herreds rige Natur og Landskab, Historie og Traditioner*». Aker herred ble innlemmet i Oslo kommune i 1948, og derfor er Akers Sogneselskap i dag mer som et sosialt og kulturelt nettverk mellom personer som stammer fra de gamle Akergårdene,

Kilder
------

* Akers Sogneselskaps nettside
* Byarkivet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** VIAF
 |
**Akershusregisteret** er et register over gamle diplomer som fantes på Akershus slott i 1622, utført etter ordre av stattholderen Jens Juel.

Historie
--------

Stattholderen i Norge, Jens Juel, meldte i 1622 til kong Christian IV at det fantes mange gamle brev på Akershus, som burde registreret. Akershus hadde i senmiddelalderen vært sete for den norske kansleren, slik at rester av det norske riksarkivet fortsatt fantes der. Kong Christian sendte alt samme sommer, da han var i Bergen, de to kansellisekretærene Gregers Krabbe og Mogens Høg til Akershus for å foreta registreringen. De holdt på med arbeidet fra august til oktober, og hadde *riksens skriver* Thomes Jenssøn til hjelp, siden denne kunne forstå gammelnorsk.

Materialet de undersøkte var samlet i seks kister og to skrin som var blitt forseglet av den norske kansleren Jens Bjelke og lensmannen Hartvig Huitfeldt. Mye av dette var registrert før, slik at de ikke trengte gjøre det en gang til. Derimot registrerte de omtrent 2400 brev som stammet fra de gamle klostrene Vernekloster, Hovedøya kloster og Nonneseter. Dette var diplomer som var kommet i statens eiendom etter reformasjonen.

Det meste av de registrerte diplomene gikk senere tapt, slik at Akershusregisteret er den eneste kilden til informasjon om disse brevene. Bare omkring 20 diplomer ble siden gjenfunnet i riskarkivet i København.

Akershusregisteret ble nedskrevet i to eksemplarer, som siden havnet i det danske og det norske riksarkivet. En utgivelse av registeret på grunnlag av det norske eksemplaret ble utført av historikeren Gustav Storm før hans død i 1903. Senere ble det danske eksemplaret gjenoppdaget i København, og da det viste seg at dette var bedre, ble det danske eksemplaret lagt til grunn for utgivelsen. *Akershusregisteret af 1622* ble utgitt for Den norske historiske kildeskriftkommisjon ved Gunnar Tank i 1916.

Referanser
----------

1. ↑  Koht (1927) s. 31.

Litteratur
----------

* *Akershusregisteret af 1622*. Grøndahl. 1916.
* Koht, Halvdan (1927). *Det gamle norske riksarkive og restane frå det*. Oslo.
Denne artikkelen omhandler området.  For gaten, se Akershusstranda (gate).
Akerhusstranda fra Rådhuset.  Foto: Vidar Iversen 
 Foto: Gullik Gulliksen AS 
Telefonkiosken
**Akershusstranda** er et område rundt Akershus festning og slott i Oslo. Litt mer spesifikt er dette strekningen mellom Vika i nord, og Vippetangen i sør, på Akershusnesets vestlige side. Dermed er området kortere enn gaten med samme navn, ligger på en nokså rett (hovedsakelig nord-sør) strekning, og har konsekvent Akershus festning og slott i øst og Oslofjorden i vest. Områdets nåværende[*når?*] status er kaianlegg.

Reguleringsplaner: Fjordbyen og Akershusstranda
-----------------------------------------------

Akershusstranda er en egen del av Oslo kommunes plan for Fjordbyen. Reguleringsplan for Akershusstranda ble vedtatt av Oslo bystyre 18. juni 2003, mens den totale Fjordbyplanen – uten Akershusstranda – ble vedtatt 27. februar 2008. Gullik Gulliksen AS vant arkitektkonkurransen om Akershusstranda i samarbeid med Lund Hagem Arkitekter AS i 2003. Begrunnelsen for oppgraderingen av området var: «Det legges opp til en endring av området med vekt på rekreasjon og grøntområder med høy grad av tilgjengelighet for publikum. I fremtiden vil området også kunne få en rekke nye publikumstilbud, særlig området rundt skur 34 ved Akershusutstikkeren er gjenstand for en slik vurdering.»

Fjordbyplanen fra 2008 skisserte på sin side opp at Fjordbanen skal gå gjennom området. Akershusstranda inngår også i planene for Havnepromenaden, som ble vedtatt i 2008.

Telefonkiosken fra 1932
-----------------------

Landets første røde telefonkiosk tegnet av arkitekt Georg Fasting ble satt opp på Akershuskaia i 1932; senere ble telefonkiosker av samme modell satt opp over hele Norge, og ble ikoniske med sin særegne art deco-stil. Den siste telefonkiosken ble tatt ut av drift i 2016.

Referanser
----------

1. ↑  Vang, Jorun (12. mars 2015). «Nå forsvinner summetonen fra telefonkioskene». *NRK*. Besøkt 11. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Akershusstranda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Forslag for Akershusstranda*. Oslo kommune, Fjordbykontorets hjemmeside, 10. desember 2003 (besøkt 11. september 2009)

| * v
* d
* r
Fjordbyen i Oslo |
| --- |
| Strøk fra vest mot øst | Frognerstranda • Filipstad • Tjuvholmen • Aker Brygge • Rådhusplassen • Akershusstranda • Vippetangen • Bjørvika • Sørenga • Grønlia |
| Prosjekter med tilknytning | Sydhavna • Fjordtrikken • Havnepromenaden |

Portal: Oslo
***Angry Birds*** er et puzzle-videospill fra videospillserien *Angry Birds*. Produsenten er selskapet Rovio Mobile, som har hovedkvarter i Finland. *Angry Birds* er et mobilspill som opprinnelig ble utviklet for Apples iPhone, men er seinere tilpasset også andre plattformer som iPad og iPod touch. Salgstallet hos nettbutikken App Store er på over 12 millioner.

På grunn av sin popularitet har spillet avstedkommet en hel franchise, som blant annet består av to filmer.

Musikken til Angry Birds er skrevet av Ari Pulkkinen.

Noen kjente Angry Birds-versjoner er Angry Birds Star Wars og Angry Birds venner.

Handling
--------

I Angry Birds kontrollerer spilleren en flokk med flerfargede sinte fugler som forsøker å hente eggene sine, som har blitt stjålet av en gruppe sultne grønne griser. I hvert trinn av spillet blir fiendens griser skjermet av en struktur produsert av forskjellige materialer som tre, glass eller stein som ligner barneleker. Målet med spillet er å eliminere alle grisene på hvert eneste nivå. Spilleren må slå ut fiendens griser direkte - eller skade deres omkringliggende strukturer, slik at blokkene kollapser. Spilleren kan også låse opp bonus-nivåer ved å samle inn gyldne egg.

Det er flere forskjellige fugler i spillet, med forskjellig farge og form. I de tidligste nivåene av spillet er bare den grunnleggende røde fuglen med navnet Red tilgjengelig. I løpet av spillet, blir flere forskjellige fugler tilgjengelige. De minste grisene er svakere, og blir lettere beseiret av direkte treff eller på grunn av de ødelagte strukturene. Men de større grisene tåler mer skade før de blir beseiret. I tillegg bruker noen griser en rustning, noe som gjør dem enda mer motstandsdyktige.

Hvis spilleren går tom for fugler før alle grisene blir beseiret, mislyktes nivået og må gjentas. Poeng blir scoret for hver gris som blir beseiret, samt for skade eller ødeleggelse av strukturer og bonus-poeng tildeles for ubrukte fugler. Etter å ha gjennomført hvert eneste nivå kan spilleren motta en, to eller tre stjerner, avhengig av poengsum. Spilleren oppfordres også til å gjenta alle tidligere nivåer hvor de tre stjernene ikke ble tildelt, slik at de kan oppnå full rangering og tre stjerner.

Referanser
----------

1. ↑  Angry Birds-filmen på Filmweb.no
2. ↑  Angry Birds-filmen 2 på Filmweb.no

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Angry Birds* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Angry Birds* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Angry Birds* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Angry Birds* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Angry Birds* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Angry Birds* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *Angry Birds* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

Portal: Videospill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BNF **·** BNF (data)
 |
**Angrepet på Gamla Lödöse** (nørrønt *Ljodhus*) vinteren 1226 til 1227 var et angrep den norske kongen Håkon Håkonsson rettet mot den svenske havnebyen ved Göta älv som svar på et overfall av ribbungene på den norske utsendingen til Danmark.

Bakgrunn
--------

I sommeren 1226 hadde ribbungene vært på høyden av sitt opprør og hadde hatt seieren i sikte da et hardt slag rammet dem. I Oslo ble anføreren Sigurd Ribbung syk og døde. Ribbungene bestemte seg for å fortsette kampen om tronen med Knut Håkonsson, sønn av birkebeinerhøvdingen Håkon Galen, som tronpretendent.

Etter nederlaget ved slaget ved Aker i juli og kongens felttog opp til Mjøsa valgte det nye kongsemnet å trekke over grensen til Sverige som etter Värmlandstoget i 1225 hadde ligget i ufred med Norge. Befolkningen på Østlandet merket snart de nye forholdene, for etter hvert som samholdet i ribbungflokken slo sprekker ble flere og flere menn fra de svenske grensebygdene og Götaland tatt inn i styrkene.

Knut Håkonsson vendte tilbake fra Värmland på høstparten og herjet med stor brutalitet i Østfold. Senere tok han med seg en flåte på flere skip fra Sverige over Eidskog og rodde ned i Mjøsa der han overfalt vaktstyrken på Hol gard i Ringsaker. Han sikret seg alle skipene som var samlet der og etterlatt av kongen. Kongen på sin side valgte å overvintre i Oslo. Da han fikk rede på de økende motsetningene blant opprørerne, sendte han brev til stormennene hos Knut Håkonsson. Dette var begynnelsen på slutten for ribbungene.

Angrepet
--------

Om vinteren overvintret Knut Håkonsson og ribbungene i byen Gamla Lödöse ved Göta älv. Skule jarl hadde om høste sendt stormennene Kolbein Kjetterygg og Grunde Fehirde ut på et diplomatisk oppdrag til kong Valdemar Seier i Danmark. Om vinteren seilte de to norske stormennene hjemover, men de støtte på is ved innseilingsledene inn i Oslofjorden og la derfor om kursen mot Marstrand. I Gamla Lödöse fikk Knut Håkonsson rede på dette og med noen småskip dro han ut til havnen der han tok kontrollen over det norske skipet. Nesten hele mannskapet sammen med de to stormennene ble drept av ribbungene.

Kong Håkon Håkonsson lot sine mennene hogge råk i isen ut fra Oslo, et hardt arbeid som tok to dager. Deretter sendte han mange skuter og småskip ledet av de fem sveithøvdingene Lodin Gunnesson, Simon Kyr, Hallvard Bratte, Gunnbjørn og Olav Ingasson med ordre om å angripe den svenske byen der ribbungene hadde søkt tilflukt.

Birkebeinerne stevnet oppover elven til byen, men Knut Håkonsson var borte med hovedstyrken lengre oppe i landet. En av mennene hans, Bjørn Bakke, og en liten gruppe menn var i kastellet nord for byen. Birkebeinerne omringet kastellet og tvang garnisonen til å overgi seg, før de tok ut verdisakene og brente kastellet.

Referanser
----------

1. ↑  Håkon Håkonssons saga, kap. 145-146
2. ↑  Håkon Håkonssons saga, kap. 146-147
3. ↑  Håkon Håkonssons saga, kap. 148
4. ↑  Håkon Håkonssons saga, kap. 150

Kilder
------

* Sturla Þorðarson (1964). *Håkon Håkonssons saga*. Oslo: Aschehoug.
* *Norges kongesagaer*. Oslo: Gyldendal. 1979. ISBN 8205114625.
**Boddingmonumentet** er en seks meter høy bauta ved Gjøvik kirke i Oppland. Monumentet er reist til minne om misjonæren, lingvisten og folkloristen Paul Olaf Bodding. Billedhoggeren Nic Schiøll har utformet støtta som ble avduket 23. september 1945. 

Øverst på søylen står korset som misjonens sentrale motiv. Under korset er jordkloden hvis frelse er misjonens mål. Midlene er ordet og bønnen. Det hele er båret av to foldede hender. Nedenfor står følgende inskripsjon: «Forkynn evangeliet for all skapningen». Aller nederst på monumentet er et Boddingrelieff hogd i stein. Denne plasseringen er valgt for å symbolisere at Bodding ikke ønsket fokus på sin egen gjerning, men derimot satte den ideelle misjonsgjerninga i sentrum. Dette underbygges av inskripsjonen på monumentets vestside: «Soli Deo gloria» («Gud alene æren»). 

Misjonsprest William Glad tok i 1942 initiativ til at det måtte reises et monument over Bodding i hans hjemby. Bodding hadde da vært død i bare fire år, og var gravlagt i Odense, Danmark.

Kilder
------

* Olav Hodne: *Oppreisning – Misjonæren og vitenskapsmannen Paul Olaf Bodding*. Oslo 2006: Luther forlag.
**Lårbenet** (latin: *femur* eller *os femoris*) er det lengste, største og sterkeste ben i menneskekroppen.

Beskrivelse av lårbenet
-----------------------

HofteleddetI hofteskåla (latin: acetabulum) danner den øverste delen av lårbenet ledd med bekkenbenet (os coxae). Bekkenbenet består av de tre bena ilium, ischium og pubis. 

Øvre ende av lårbenet kalles «femurhodet», og er formet som en kule som passer i hofteskåla i bekkenbenet. Lårhalsen er en kort, nesten horisontal del av lårbenet. Lårhalsen befinner seg mellom femurhodet og lårbenets lange skaft. 

Øvre ende av det lange lårbensskaftet er en knoke som kalles trochanter. Mesteparten av setemuskulaturen (musculus gluteus) er festet til denne knoken.

Nederst møtes lårbenet med leggbenet tibia, og danner kneleddet, med kneskjellet (patella) liggende foran. Det andre lange leggbenet, fibula, stopper øverst like utenfor kneleddet.

Bruddskader
-----------

Vanlige beinbrudd i femur er lårhalsbrudd og lårbensbrudd (i det lange skaftet). 

Ved lårhalsbrudd (fractura colli femoris) opereres det ofte inn en nagle gjennom lårhalsen for å feste femurhodet til lårhalsen. Ved enkelte lårhalsbrudd og ved slitasje i hofteleddet coxartrose, kan det skiftes hofteledd. Da fjernes både hofteskåla og femurhodet med lårhals, og det settes inn hofteprotese. 

Ved brudd i det lange skaftet av lårbenet ble benet tidligere lagt i strekk, og pasienten måtte ligge på sykehus til benet var grodd. Dette tok vanligvis rundt seks uker. De siste 30 årene har det vært vanlig å operere, enten ved å legge inn en margnagle, eller å legge én eller flere plater på utsiden av lårbenet og skru dem fast med skruer i benfragmentene. En margnagle er en metallstang som legges i benmargkanalen i det lange skaftet av lårbenet.

Se også
-------

Hofte

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
Må ikke forveksles med glidekasse.
Låskasse Assa C310
Åpnet låskasse
En **låskasse** er en mekanisk anordning som utgjør den sentrale delen i en dørlås. 

Låskassen monteres i dørbladets utfreste spor og gir plass for montasje av dørhåndtak, dørsylinder, knappevrider, blindlokk etc. på hver side av døren. I den delen som stikker ut av dørbladets front vil det sitte en eller flere faller, reile eller begge deler. Til dører med smekklås benyttes som regel kun falle(r) i låskassen, og på låskasser med dobbel falle kan man normalt velge å tvinge den ene fallen i åpen posisjon ved hjelp av en mekanisk bryter eller en spesialnøkkel. Det er normalt da låsefallen som er 
knyttet til sylinder eller vrider man kan overstyre på denne måten.

For å unngå dirking av den fjærbelastede låsefallen er det normalt lagt inn en *sperrefalle* i tillegg som lukkes mot låsstolpen eller sluttstykket når døren lukkes. Så lenge denne sperrefallen er lukket vil det ikke være mulig å presse inn låsefallen.

Det finnes også elektroniske låskasser der elektronikken styrer den mekaniske koblingen mellom håndtak og falle/reile.

Standarder
----------

Det finnes flere standarder når det gjelder mål på låskasser, men i hovedsak skilles det mellom europeiske systemer (EURO) og amerikanske (ANSI).
De mest vanlige standardene for låskasser er:

* Britisk Standard (liten): Frontplate-lengde: 152.5mm, backset:44.5mm. Brukes i innvendige dører.
* Britisk standard (stor), BS3621: Frontplate-lengde: 176mm, backset: 57mm. Brukes i ytterdører.
* Amerikansk standard, ANSI A156.13, ML9000-serien: Frontplate-lengde: 203mm, backset: 70mm. Brukes i inngangsdører.
* Skandinavisk standard (liten), SS 817382, 20-serien: Frontplate-lengde: 150mm, backset: 45mm. Brukes i innvendige dører.
* Skandinavisk standard (stor), SS 817383, Modullås/51-serien: Frontplate-lengde: 225mm, backset: 50mm. Brukes i ytterdører.
* Tysk standard, DIN 18 251: Frontplate-lengde: 235mm, backset: 55mm. Brukes i ytterdører og innvendige dører.
* Italiensk standard: Frontplate-lengde: 240mm, backset: 35mm/40mm/50mm/55mm. Brukes i ytterdører og innvendige dører.

### Eldre standarder

Disse standardene er ikke i bruk lenger i nye dører, men erstatningslåskasser blir fortsatt produsert.

* Norsk standard (stor), NS 6048: Frontplate-lengde: 210mm, backset: 60mm (tilholderlås)/55mm (sylinderlås).
* Norsk standard (liten), NS 1130, 22-serien: Frontplate-lengde: 157mm, backset: 55mm.
* Svensk standard (liten): Frontplate-lengde: 215mm (tidligere)/205mm (senere), backset: 45mm.
* Dansk standard: Frontplate-lengde: 230mm, backset: 57mm (tilholderlås)/60mm (sylinderlås).

Andre betydninger
-----------------

Navnet låskasse brukes noen ganger om glidekasse, vanligvis delen av et skytevåpen som huser sluttstykket.

Se også
-------

* Glidekasse

Referanser
----------

1. ↑  «Mechanische und elektronische Absicherung von Türen». *Home & Smart*. 18. august 2020.
**Flæskesteg** er en tradisjonell dansk rett som spises i vintermånedene og til jul. Fleskesteken har vært festspise i Danmark i århundrer, men det var først etter at vedoppvarmede komfyrer ble en del av husholdningene på slutten av 1800-tallet, at retten ble allemannseie.

En flæskesteg er utskåret av nakken eller ryggen av et svin, enten som svinekam og ribbenstek fra mellomstykket eller som nakkekam fra forenden. Flæskesteg er, sammen med and, tradisjonell julemat i Danmark, og serveres med lun (småvarm) rødkål, karamelliserte– og alminnelig kokte poteter, brun saus og gjerne surt (f.eks. syltede asier). 

Flæskesteg fås også ferdig oppskåret som pålegg eller som ferdigmat i form av en *flæskestegssandwich*.

Referanser
----------

1. ↑  «flæskesteg». *Den Store Danske*. denstoredanske.dk. Besøkt 17. desember 2017.
2. ↑  Kristian Herlufsen (12. desember 2012). «Gammel bondekultur får os til at spise flæskesteg og and». samvirke.dk. Besøkt 17. desember 2017.
3. ↑  Susanne Vigsø grøn (19. desember 2013). «Derfor får vi and og rødkål til jul». dr.dk. Besøkt 17. desember 2017.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Flæin** (også skrevet **Flædn**, av *flæ(a)* – «vid flate» eller «vidde», siden 1986 også kalt *Stølsvidda*) er ei fjellvidde i Nord-Aurdal kommune i Innlandet. Området er en høyfjellsslette på rundt 1 000 meter over havet med mye myr og flere mindre innsjøer. Mot vest kalles vidda *Hestedekkan* og strekker seg inn mot Storfjorden i Vestre Slidre kommune. Tisleias dalføre avgrenser området i sør, mens det i nord og øst går over i de skogkledte liene ned mot Valdres.

Dette er Norges største stølsområde og har et meget verneverdig kulturlandskap. Området har et rikt fugleliv, med blant annet traner og rovfugl. Dyrelivet er rikt på firfisle og hoggorm, som går høyere her enn ellers. I myrene finnes rester etter stubbmark, som viser at vidda var en gang skogkledd, da klimaet var varmere enn i dag. Det er også spor etter jernutvinning, som slagghauger, miler og rester av ovner. I middelalderen var valdresjernet en etterspurt handelsvare.

Det går en rekke grusveier på kryss og tvers over området, og det er populært blant sykkelturister.

Referanser
----------

1. ↑  «Flæin». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 26. februar 2018.
2. ↑  Jørn Sandnes, Ola Stemshaug, red. (1997). *Norsk stadnamnleksikon* (4 utg.). Oslo: Det Norske Samlaget. s. 152. ISBN 8252105440.
3. 1 2  Kjell Nordseth (2016). «Lokaliteter i norsk geoturisme 2. Hedmark/Oppland med Øvre Glomma.» (PDF). Institutt for Geofag, Universitetet i Oslo. Besøkt 26. februar 2018.
4. ↑  Flæin på Norgeskart.no fra Statens kartverk, besøkt 26. februar 2018

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Født i 1975 i Kyiv. Natalka er dramatiker, manusforfatter, regissør, veileder for sosiale prosjekter og teaterprosjekter.

Hun fremmer utviklingen av ukrainsk samtidsdrama og dokumentarteater. Medgrunnlegger av Topical Play Week og Theatre of the Displaced, medforfatter av dokumentarfilmen Maidan Diaries, veileder for Class Act: East-West - social and theatre project, osv. De fleste av disse prosjektene innebærer interaksjon med mennesker som har opplevd krigen i Øst-Ukraina.

Forfatter av rundt to dusin teaterstykker som har blitt satt opp over hele verden, blant annet av Royal Shakespeare Company og Royal Court Theatre (Storbritannia), og oversatt til en rekke fremmedspråk (noen utgitt i bokform). De mest populære stykkene: "The Grain Store", "The Maidan Diaries", "Bad Roads" og "Sasha, Take Out the Trash" - alle dedikert til viktige dramatiske hendelser i Ukraina.

Forfatter av lange og korte filmmanus.

"Golden Dzyga" for beste manus til spillefilmen "Cyborgs" (regissert av Akhtem Seitablayev) (2017).

Manusforfatter og show runner for "To Catch the Kaidash" - den beste TV-serien i 2021 som fikk den nasjonale prisen "Golden Dzyga".

Regisserte debutfilmen "Bad Roads" - kinoklubbens pris i parallellseksjonen av filmfestivalen i Venezia - "International Critics' Week" for beste nyskapende film, tre "Kinokolo"-priser og fire "Golden Dzygas", inkludert en for beste manus.

Den ukrainske Oscar-komiteen valgte "Dårlige veier" som kandidat til Oscar i 2021.

Innehaver av den nasjonale Shevchenko-prisen (2022) for stykket "Bad Roads", og den nasjonale Dovzhenko-prisen for bidrag til filmkunsten (2021).

1. ↑  «Natalka Vorozhbyt». *Ukrainian Drama Translations* **(engelsk)**. Besøkt 21. juli 2023.
Grønne pedaler på gulvet i et Polikarpov I-15
En **rorpedal** er et fotstyrt grensesnitt for å styre sideroret til et fly. Det vanlige oppsettet i alle fly er at hver pilot har et pedalsett bestående av par med pedaler, en pedal til hver fot. Hver høyre og venstre pedal virker sammen slik at den ene pedalen vipper ut når den andre trykkes inn.

I fly med duplisert styringssystem (for eksempel treningsfly, transportfly og passasjerfly) er pedalsettene til begge pilotene koblet sammen slik at den andre piloten sømløst kan ta over. På de fleste moderne fly aktiveres hjulbremsene ved å trykke ned toppen av rorpedalene, slike bremser kalles derfor «tåbrems». For at piloter med ulik høyde skal ha ergonomisk sittestilling kan posisjonen til noen pedalsett justeres.

Kajakker
--------

På kajakker med bevegelig ror kan dette styres med rorpedaler for økt retningsstabilitet fremover eller for å ta krappere svinger. Mange moderne kajakker har i stedet gått over til senkekjøl (*skeg*), hvilket fjerner behovet for rorpedaler.

Se også
-------

* Gasspak
* Flyratt, senterstikke og sidestikke, tre alternative styreanordninger for høyde- og balanseror
* Rorkult, styreanordning på motor- og seilbåter som ikke styres direkte med ratt

Referanser
----------

1. ↑  Engerengen, Lars (24. januar 2023). «sideror». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 24. juli 2023.
2. ↑  *Ilustrowana Encyklopedia dla Wszystkich. Lotnictwo*. Warszawa: Wydawnictwo Naukowo-Techniczne. 1979. s. 146. ISBN 8320400058.
3. ↑  *Budowa samolotów*. Warszawa: Wydawnictwa Komunikacji i Łączności. 1982. s. 187-188. ISBN 83-206-0282-3.
4. ↑  *Konstrukcja samolotów*. Wydawnictwa Komunikacji i Łączności. 1970. s. 366-367.
5. ↑  «aircraft brakes». *www.pilotfriend.com*. Besøkt 24. juli 2023.
6. ↑  «Perfect Fit». *www.aopa.org*. 7. mai 2001. Besøkt 24. juli 2023.
7. ↑  Williams, Sterry B. (7. august 1951). «Rudder pedal adjustment». US2562974A. Besøkt 24. juli 2023.
**Lee Clark** (født 27. oktober 1972) er en engelsk fotballspiller og fotballtrener som er mest kjent gjennom sin periode hos Newcastle United. Clark var som aktiv spiller å finne på sentral midtbaneplass, men er i dag manager for Birmingham City.

Tidlig i karrieren var han populær blant fansen, men en kontroversiell overgang til erkerivalen Sunderland i 1997 fikk folk til å reagere.

Han er, i England, kanskje mest berømt for å ha dukket opp på FA-cupfinalen i 1999, med en t-skjorte hvor det stod «Sad Mackem Bastards». En mackem er en person fra Sunderland, og t-skjorta spilte på at Newcastle var i finalen, mens Sunderland ikke hadde vært i en finale på årevis. Som Newcastle-supporter var dette kontroversielt, men som Sunderland-spiller var det en handlingen man risikerte å få sparken av. Han spilte aldri for Sunderland igjen.

Hans neste arbeidsgiver var London-klubben Fulham. I 2004/05-sesongen ble han klubbens kaptein. Likevel stod han fri til å forlate klubben da kontrakten hans gikk ut sommeren 2005, til blandede følelser blant Fulham-supporterne.

Rett før 2005/06-sesongen signerte han på ny for Newcastle, hvor han både trente og spilte for klubben på en måned-til-måned-kontrakt.

Han scoret ett mål etter returen til Nordøst-England, og det var i lokaloppgjøret mot Middlesbrough på St. James' Park, da han utlignet til 2-2 på overtid. Dermed endte han på 26 mål i alle turneringer for klubben.

Den 1. juni 2006 ble han utnevnt til førstelagstrener av den nye manageren Glenn Roeder. Lee Clark var spilleberettiget i 2006/07-sesongen dersom klubben skulle ha behov for det.

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID 8bd64c51[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lee Clark – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Lee Clark – Transfermarkt (manager) Rediger på Wikidata

* (en) Lee Clark – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Lee Clark – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Lee Clark – Soccerbase.com (manager) Rediger på Wikidata

* (en) Lee Clark – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Lee Clark – FBref Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Flypsykologi** er de delene av psykologifaget som er viktig for at en flyger skal greie å styre et fly på en trygg måte, gjerne i samarbeid med styrmann og resten av flybesetningen.

Arbeidet som flere flyhavarikommisjoner har utrettet etter flyulykker over mange år har avslørt at psykologiske fenomener ofte er årsak til flyulykker, eller årsak til at en annen hendelse ikke ble taklet på en slik måte at flyulykken ble avverget.

I Norge har Grethe Myhre vært en ledende flypsykolog. Hun har vært ansatt ved Flymedisinsk institutt, har skrevet egen norsk lærebok i flypsykologi og var på begynnelsen av 2000-tallet leder av Statens havarikommisjon for transport.

Flypsykologiske tester
----------------------

Flyselskapene har vanligvis samarbeid med flypsykologer som utfører psykologiske tester på flygerne før ansettelse. Ved opptak til de militære flyskolene er det også vanlig med slike flypsykologiske tester. Det er likevel ikke vanlig at søkerne til private flyskoler får utført slike psykologiske tester før de begynner utdannelsen. Det finnes flere private psykologfirmaer som tilbyr slike tester.

Krav til eksamen i flypsykologi
-------------------------------

I Norge ble det på midten av 1990-tallet innført eksamen i flypsykologi for de som skal ta teorieksamen for flysertifikater. Innehavere av eldre flysertifikater har sluppet å ta denne eksamenen. Det har i noen år vært krevet slik eksamen for å fly i utlandet, men fra 1. april 2012 ble det krav til slik eksamen også for å fly småfly i Norge. Denne fristen er likevel utsatt noe, og det er usikkert når kravet kommer. Det er tilsvarende krav til eksamen i flymedisin. Eksamenen i begge fagene kalles med et samlebegrep for "MYB – menneskelige ytelser og begrensninger". Den avholdes som flervalgseksamen (multiple choice) på samme datoer som de andre teorifagene til privatflysertifikat som offentliggjøres på hjemmesiden til Luftfartstilsynet.

Det har vært arrangert kurs av flyklubber til støtte for de som må ta disse eksamenene. Dette gjelder mange eldre flygere som ikke har fersk eksamensrutine.

Temaer i flypsykologien
-----------------------

* De forskjellige fenomenene om læring (pedagogikk) med kortidshukommelse, langtidshukommelse er viktige, både for å forstå hvor mange elementer man husker som øyeblikkets beskjeder, og innlæring om det vi skal huske over tid.
* De psykologiske mekanismene som får oss til å ta hensyn til faresignaler, takle stress, kommunisere med flygeledere, flygere i andre fly, andre i egen besetning, hvordan holdninger hos oss selv, hos kolleger og i flyselskapets eller flyklubbens ledelse påvirker flysikkerheten.
* hvordan oppfattelse (persepsjon) fungerer, hvordan inntrykkene bearbeides og muligens feiltolkes,
* hvilke trekk kan bidra til at et riktig tiltak blir iverksatt, og hvilke faktorer kan bidra til at tiltak ikke blir iverksatt.
* hvordan tretthet, alkohol, stress, personlige problemer og frustrasjon kan ødelegge våre evner til å fungere som trygge flygere
* CRM Crew resource management, senere også kalt Company resource management (håndtering av flybesetningens ressurser eller håndteringen av selskapets ressurser).
**Abraham Rogerius** (født 1609 sannsynligvis i Haarlem, død 1649 i Gouda) var en nederlandsk misjonær i Asia, og en av de første europeere som skrev om indisk kultur.

Rogerius arbeidet som misjonær i Pulicat, ved Koromandelkysten og i Batavia. Han skrev boken *De Open-Deure tot het verborgen Heydendom ofte Waerachtigh vertoogh van het leven ende zeden, mitsgaders de Religie ende Gotsdienst der Bramines op de Cust Chormandel ende der landen daar ontrent* («Den åpne dør til den skjulte hedendom eller sannferdig beretning om liv og seder, samt religion og gudstjeneste hos braminene på Koromandelkysten og landene omkring»), som ble utgitt i Leiden i 1651, og siden ble oversatt til tysk (1663) og fransk (1670). Boken inneholder to deler. Den første omhandler braminenes liv og seder, mens den andre beskriver deres tro og gudstjeneste. Rogerius synes å ha vært den første som offentliggjorde en oversettelse av en tekst på sanskrit, nemlig Bhartṛharis ordspråk, som utgjør en del av boken.

Referanser
----------

1. 1 2   BNE authority file, BNE-identifikator XX1747028, datos.bne.es, besøkt 4. juni 2020[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Windisch, Ernst: *Geschichte der Sanskrit-Philologie und Indischen Altertumskunde*. Bd. 1. Strassburg, 1917.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BPN **·** BNE
 |
*Skaldene kveder for Kong Olavs hær*, ill. til Olav den helliges saga av Halvdan Egedius (1899). Ottar Svarte var blant Olavs skalder.
**Ottar Svarte** (norrønt:*Óttarr Svarti*), født på 900-tallet, død etter 1027, var en islandsk skald som nevnes i Skáldatal, Snorre-Edda, Fagerskinna, Heimskringla og flere andre av kongesagaene og noen av islendingesagaene. Han skal ha vært nevø av Sigvat skald. I Skáldatal er han oppført som hirdskald hos de svenske kongene Olof Skötkonung og Anund Jakob, og hos den norske kong Olav den hellige.

I den korte islendingesagaen Tåtten om Ottar svarte (*Óttars þáttr svarta*) fortelles det om hvordan Ottar kommer seg unna kong Olav den helliges misnøye over et *mansǫngr* (kjærlighetskvad) som Ottar hadde diktet til kongens svenskfødte hustru Astrid Olofsdatter (datter til Olof Skötkonung): Etter råd fra onkelen Sigvat skald lager Ottar et hyldningskvad til Olav. I *Skáldatal* fortelles det at Ottar også har diktet hyldninger til de danske kongene Svein Tjugeskjegg og Knut den store.

Tre av Ottars kvad er kjent og bevart: *Óláfsdrápa sœnska* til Olof Skötkonung finnes i Snorre-Edda; *Hǫfuðlausn* til kong Olav har fått dette navnet fordi Ottar berget sitt eget hode ved det; *Knútsdrápa* til kong Knut finnes i Knýtlinga saga.

Den islandske filologen Finnur Jónsson mener at *«Ottar hører bestemt til de bedre skjalde ved sine anskuelige skildringer, flugt og kraft i fremstillingen ligesom også ved sit i det hele udmærkede skjaldesprog.»*

Referanser
----------

1. ↑  (no) Ottar Svarte i Norsk biografisk leksikon
2. ↑  Finnur Jónsson, *Den norsk-islandske litteraturs historie*, København (1907), s 139

Eksterne lenker
---------------

* Skáldatal, heimskringla.no
* Ottars skaldedikt på norrønt, Scaldic Poetry

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon
 |
Ottawas bosettingsområde omkring år 1800 - markert som *odawa*.
**Ottawa** (eller **odawa** eller **odaawaa**), som betyr *handelsmenn*[], er en nordamerikansk indianerstamme hvis historiske bosettingsområde var i det nordøstre skogsområde. Deres språk er en variant av anishinaabemowin, som er et av ca tyve algonkinspråk. 

Høvding Pontiac

Historie
--------

Ottawas bosettningsområde i dag
Etter flytting fra østkysten i førhistorisk tid (før europeernes ankomst og historieskriving), bosatte de seg på Manitoulin Island, i nærheten av nordkysten av Lake Huron, og på Bruce Peninsula i nåtidens provins Ontario som de regner som sitt opprinnelige hjemland.[] Etter 1600-tallet bosatte de seg også langs Ottawa River og i staten Michigan i USA, samt i Midtvesten sør for De store sjøene, likeledes i USA.

De drev med en utstrakt handel med europeerne i øst, ofte som mellommenn med varer som andre indianerstammer byttehandlet med. Ottawaene handlet særlig med maismel, solsikkeolje, pelsverk, garvede dyrehuder, tepper, matter, tobakk og medisinske urter.

Historisk er ottawa mest kjent for at de, likesom algonkiner og ojibwaer, var Frankrikes allierte i krigen mot irokeserforbundet.[] Odaawaa klarte å overta en ledende rolle i nordamerikansk pelshandel etter at de under beverkrigene med 1000 mann bevæpnet med med geværer de hadde fra nederlenderne angrep irokesernes forbundsfeller i Wendake (Huronia) og systematisk ødela bosetningenet[]

De kjempet for Storbritannia under de fransk-indianske kriger. 

Pontiac, organisatoren av Pontiacs opprør mot Storbritannia, var en politisk og militær leder hos ottawa.

I det 21. århundre er det cirka 15.000 odawaer som bor i Ontario i Canada, og Michigan og Oklahoma (tidligere Indianerterritoriet i USA).[]

Referanser
----------

1. ↑  «First Nations Culture Areas Index». *Canadian Museum of Civilization*.
2. ↑  Burton, Clarence M.: *The City of Detroit, Michigan, 1701-1922*, Cambridge Scholars Publishing, Dezember 2009, ISBN 978-1-151-04435-8
3. ↑  Wurm, Stephen A.: *Atlas of Languages of Intercultural Communication in the Pacific, Asia, and the Americas, 2 vols. in 3 pts.*, Seite 1118, De Gruyter; Auflage: 1. Januar 1996, ISBN 978-3-11-013417-9

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Kommagene** (gresk Βασίλειον τῆς Kομμαγηνῆς; armensk Կոմմագենէի Թագավորութիւն) var et oldtidskongedømme i hellenistisk tid, Det var lokalisert i en østlig region av dagens Tyrkia. Riket kontrollerte handelsveier i Taurusfjellene mellom romerne og partherne. I 162 f.Kr. brøt riket løs fra Selevkidriket, og omkring hundre år senere hadde riket en storhetstid. Til slutt ble det innlemmet i Romerriket.

Svært lite er kjent om folket og riket Kommagene før begynnelsen av 100-tallet f.Kr. Det synes fra de få levninger som er bevart at Kommagene utgjorde en del av større stat som også omfattet Sophene. Senere konger av Kommagene hevdet å nedstamme fra kongeslekten Orontiden, det første kjente armenske dynasti, og ville derfor ha vært beslektet med familien som opprettet oldtidens kongedømme Armenia (190 f.Kr. til 387 e.Kr.). Imidlertid er riktigheten i disse påstandene usikker.

Det er antatt at Selevkidriket fikk kontroll over Kommagene i løpet av styret til selevkidkongen Antiokos III den store (ca. 241–187 f.Kr.). Denne kontrollen varte fram til ca. 163 f.Kr. da en lokal  *satrap*, Ptolemaios av Kommagene, etablerte seg selv som uavhengig hersker etter selevkidkongen Antiokos IV Epifanes døde. Kongedømmet Kommagene opprettholdt sin uavhengighet fram til 17 e.Kr. da den ble underlagt Romerriket og ble gjort til en romersk provins ved keiser Tiberius. Det gjenoppsto som et uavhengig kongedømme da Antiokos IV av Kommagene ble gjeninnsatt på tronen på ordre fra keiser Caligula, deretter fratatt tronen av den samme keiseren, deretter gjeninnsatt noen år senere av Caligulas etterfølger, Claudius. Dette kongedømmet varte fram til år 72 e.Kr. da keiser Vespasian til sist og endelig gjorde det til en varig del av Romerriket.

Referanser
----------

1. ↑  Haase, Wolfgang; Temporini, Hildegard (1986): *Aufstieg und Niedergang der römischen Welt*. Walter de Gruyter. ISBN 3110073374. s. 736.
2. 1 2  Sartre, M. (2007): *The Middle East under Rome*, s. 23
3. ↑  Hazel, J. (2002): *Who's Who ion the Roman World*, s. 13

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Ottaskifer** er en type skifer som utvinnes i Sel kommune i Gudbrandsdalen av typen glimmerskifer. Det karakteristiske med denne skiferen er at den er av mørk fylittskifer.

Fakta
-----

Fargemessig varierer skiferen fra rustrød til svart og den kan også ha en nyansert grå sølvfarge. Skiferen er blitt formet gjennom 400-800 millioner år av masser med et relativt høyt leireinnhold. Skiferen tilhører sedimentære og metamorfe bergarter. Særlig karakteristisk for ottaskiferen er at den har knipper/rosetter av sorte amfibolkrystaller og små krystaller av granat. De ulike nyansene i overflaten til skiferen dannes av glimmer og hornblende.

Sortiment
---------

* Otta-Pillarguri Mørk: en mørk noe glinsende skifer, med grov overflate.
* Otta-Pillarguri Rust: en brunrød skifer, med en litt grov, halvfin overflate.
* Otta-skifer: en mørk litt glinsende skifer, med fin overflate.
* Otta-skifer: rust – en blek okerfarget skifer.
* Det finnes også mulig å få tak i andre typer skifter av ottaskiferen.

Rust
----

I de øverste lagene av Otta-skiferen er det blitt dannet rust. Dette skyldes at små mengder av magnekitt og svovel, som har blitt kapslet inn i glimmer, dette har så blitt utsatt for millioner av år med is, vann og bevegelser. Når skifteren er bearbeidet vil den normalt ikke ruste videre.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Frukostklubben*** er et svensk underholdningsprogram som ble sendt i Sveriges Radio fra 1946 til 1978. Programmet startet sine sendinger 9. februar 1946 og gikk frem til det ble foreløpig avsluttet den 24. desember 1949. Programmet gjenoppstod i 1955 og ble deretter sendt til og med 31. desember 1978.

*Frukostklubben* var det første underholdningsprogrammet i Sverige som ble sendt om morgenen. Idéen var hentet fra USA av den legendariske radiomannen Per-Martin Hamberg. Øvrige produsenter av programmet var Roland Eiwort, Povel Ramel, Tage Danielsson, Hilding Pettersson og Bertil Perrolf.

Totalt ble 680 programmer sendt, og programleder i hele sendeperioden var Sigge Fürst.

Kjente figurer i programmet var "Enslingen på Johannesskäret" og "Kaffepetter".

Referanser
----------

1. ↑  «Frukostklubben» **(svensk)**. Besøkt 26. desember 2018.
2. 1 2  Tham, Lennart (23. desember 2014). *Sverige & svenskarna: 1000 saker du måste veta* **(svensk)**. Wahlström & Widstrand. ISBN 9789146228004.
**Det 18. norgesmesterskapet i bandy** ble vunnet av Mjøndalen etter finaleseier 2-0 over Trygg. Mjøndalen tok sitt første norgesmesterskap. Mesterskapet ble arrangert som utslagningsturnering. 17 klubber var påmeldt, men en rekke avlysninger grunnet mildvær førte til at mesterskapet ble omberammet og kun åtte lag fikk være med.

Norges Bandyforbund bestemte at de fire semifinalistene fra året før skulle få delta. Disse var B.14, Mjøndalen, Strong og Trygg. I tillegg ga forbundet plass til Drafn fra Buskerud, Grane fra Akershus, samt Forward og Ready fra Oslo. Drammens Ballklubb, Fagerborg, Frigg, Hasle, Odd, Skiold, Snarøen, Speed og Stabæk fikk ikke delta.

Forbundets utvelgelse ble dårlig mottatt blant enkelte av klubbene som ble utelatt. Spesielt ble det reagert på at Ready fikk en ny sjanse. Klubben tapte 2-1 mot Mjøndalen i en av de få kampene som ble avviklet i det opprinnelige oppsettet. Ready ble likevel med i det omberammede mesterskapet, med forbeholdet om at dersom klubben trakk Mjøndalen ville det tidligere resultatet bli stående. Utfallet av trekningen ble akkurat slik, så Mjøndalen gikk derfor automatisk til semifinalen.

1. runde
--------

19. januar

* Mjøndalen – Ready 2-1

2. februar

* Drafn – Trygg 1-3
* Grane – B.14 4-1
* Forward – Strong 7-0

Semifinaler
-----------

9. februar

* Mjøndalen – Grane 2-1
* Trygg – Forward 4-1

Finale
------

Søndag 23. februar, Marienlyst stadion, Drammen.

* **Mjøndalen** – **Trygg** **2-0**.

Dommer: Kjeld Nilsen, Drafn.

Mesterlaget
1. Daniel Jensen
2. Lars Larsen
3. Gunnar Andersen
4. Hans Andersen
5. Einar Olsen
6. Jørgen Hval
7. Bjarne Pettersen
8. Einar «Gubbe» Andersen
9. Sigurd Andersen
10. Paul Blomquist
11. Erling Andersen

Merk at det var 5 spillere ved navn Andersen.

Referanser
----------

1. ↑  Arne Riis, red. (1970). *Norges Bandyforbund 1920-1970*. Oslo: Grøndahl & Søn.
2. ↑  Reidar Bergh (5. februar 1930). «"Kjempefjaskoen"». *Sportsmanden*.
3. ↑  Carsten Matheson (31. januar 1930). «Ny serie i Norgesmesterskapet i bandy». *Sportsmanden*.

| * v
* d
* r
Norgesmesterskapet i bandy |
| --- |
| Bandy | 
* 1912
* 1913
* 1914
* 1915
* 1916
* 1917
* 1918
* 1919
* 1920
* 1921
* 1922
* 1923
* 1924
* 1925
* 1926
* 1927
* 1928
* 1929
* 1930
* 1931
* 1932
* 1933
* 1934
* 1935
* 1936
* 1937
* 1938
* 1939
* 1940
* 1946
* 1947
* 1948
* 1949
* 1950
* 1951
* 1952
* 1953
* 1954
* 1955
* 1956
* 1957
* 1958
* 1959
* 1960
* 1961
* 1962
* 1963
* 1964
* 1965
* 1966
* 1967
* 1968
* 1969
* 1970
* 1971
* 1972
* 1973
* 1974
* 1975
* 1976
* 1977
* 1978
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023

 | Norges flagg |