recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Egyptisk arabisk** er språket som tales av flertallet av de moderne egyptere.

Egyptisk arabisk er som navnet tilsier en variant av arabisk, som igjen tilhører den semittiske grensen av den afroasiatiske språkfamilien. Det har sitt opphav i Nildeltaet i Nedre Egypt, rundt hovedstaden Kairo. Språket nedstammer fra den talte arabiske varianten som ble bragt til Egypt i det syvende århundre med den muslimske erobringen, og ble påvirket av egyptisk koptisk, som nedstammet fra egyptisk, og andre språk som osmantyrkisk, italiensk, fransk og engelsk. De åtti millioner egypterne i dag utgjør et dialektkontinuum hvor kairodialekten er den mest fremstående. Den blir også forstått i store deler av den arabiske verden på grunn av dominansen til egyptisk media, noe som har gjort den til en av de mest talte og studerte variantene av arabisk.

Begrepet egyptisk arabisk brukes ofte synonymt med **kairoarabisk** eller **kairinsk**, dialekten i den egyptiske hovedstaden. Landets navn på arabisk, *Maṣr* (مصر), blir lokalt også brukt som navn på hovedstaden. På samme måte som parisisk fransk dominerer i Frankrike, er maṣrī dominant på alle nasjonale felter i Egypt. Selv om det i hovedsak er et talespråk, blir maṣrī også nedskrevet i romaner, skuespill og dikt og også i tegneserier, reklame, enkelte aviser og i transkripsjoner av folkelige sanger. I det meste andre skriftlige media og i TV-nyheter brukes moderne standardarabisk. Egyptisk arabisk skrives for det meste med det arabiske alfabetet, men det er også vanlig å transkribere det til det latinske alfabetet og IPA i lingvistiske tekster med det mål å lære ikkemorsmålstalende arabisk

Egyptisk arabisk har ingen offisiell status i Egypt; moderne standardarabisk er det eneste offisielle språket. Ṣaʿīdīarabisk, talt i Nedre Egypt, blir regnet av Ethnologue og ISO 639-3 som en annen variant av arabisk. Også vestegyptisk arabisk (som har mer til felles med maghrebarabisk) og østegyptisk arabisk skiller seg fra egyptisk arabisk. Det arabiske chatalfabetet brukes også på Internett og i SMS-er.

Navn
----

* "**Egyptisk arabisk**": *ʿArabi Maṣri* عربى مصرى  [ˈʕɑɾɑbi ˈmɑsˤɾi]
* forkortet: *Maṣri* مصرى‎  [ˈmɑsˤɾi]
* vanligvis kalt: **egyptisk dagligtale** (*el-Loġa el-Maṣreyya el-ʿAmmeyya* اللغة المصرية العامية  [elˈloɣæ l.mɑsˤˈɾejjɑ l.ʕæmˈmej.jæ]
* eller: **egyptisk dialekt** (*el-Lahga el-Maṣreyya* اللهجة المصرية  [elˈlæhɡæ l.mɑsˤˈɾej.jɑ].

Wikipedia på **Egyptisk arabisk**

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
**Pauline Therese Luise av Württemberg** (født 4. september 1800 i Riga, død 10. mars 1873 i Stuttgart) var dronning av Württemberg fra 1820 til 1864, og siden enkedronning.

Biografi
--------

Pauline Therese Luise var datter av hertug Ludwig Friedrich Alexander av Württemberg-Teck og prinsesse Henrietta av Nassau-Weilburg.

Paulines far var en yngre bror av kong Fredrik I av Württemberg. Ludwig Friedrich – kalt Louis – hadde gode forbindelser til den russiske tsarfamilien, ettersom hans søster var tsarinaen Maria Feodorovna (født Sophia Dorothea av Württemberg), og tjenestegjorde både i den russiske arméen og som guvernør i Riga.[] Her ble Pauline født, som parets tredje datter.

Etter ønske fra kongen reiste familien tilbake til Württemberg.[] 15. april 1820 ble Pauline gift med sin fetter, Vilhelm I av Württemberg, sønn av kong Fredrik. Pauline skal ha lignet sin forgjenger, den idealiserte dronning Katharina (Katharina Pavlovna), men hadde ikke hennes intellekt.[]

Pauline fikk tre barn, blant dem den senere kong Karl I av Württemberg. 101 kanonskudd og ringing fra alle kirkeklokker i Stuttgart kunngjorde i 1823 begivenheten. Ekteskapet var ikke lykkelig.[] Kongens langvarige forhold til hoffskuespillerinnen Amalie von Stubenrauch var en stor sorg for dronningen.[]

Sine siste leveår tilbragte dronning Pauline overveiende i Sveits. Etter kongens død ble kongeparets distanserte forhold offentlig kjent; kongen hadde gjort dronningen arveløs i sitt testament.[]

Pauline døde i mars 1873 i Stuttgart, 72 år gammel.

Dronning Pauline nøt en betydelig folkelig popularitet.[] Flere gater, plasser og karitative institusjoner ble oppkalt etter henne.

Barn
----

* Katharina Friederike (1821–1898), gift 1845 med sin fetter Fredrik av Württemberg (1808–1870), nevø av kong VilhelmI, og mor til kong Vilhelm II av Württemberg.
* Karl I (1823–1891), konge av Württemberg fra 1864 til 1891.
* Auguste Wilhelmine (1826–1898), gift 1851 med prins Hermann av Sachsen-Weimar.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   The Peerage, oppført som Pauline Therese Herzogin von Württemberg, The Peerage person ID p10173.htm#i101722, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 12. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   basert på følgende heuristikk avledet fra tidslinjen fra andre hendelser[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   The Peerage person ID p10173.htm#i101722, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Sabine Thomsen: *Die württembergischen Königinnen. Charlotte Mathilde, Katharina, Pauline, Olga, Charlotte – ihr Leben und Wirken.* Silberburg, Tübingen 2006; ISBN 9783874077149.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
Geologisk prinsippskisse av hvordan en artesisk brønn fungerer
artesisk brønn med kranen åpenartesisk brønn med kranen åpen
En **artesisk brønn** er en kilde der grunnvannet blir presset opp av bakken uten behov for pumping. Dersom trykket er stort nok, vil vannet sprute opp.

Vannet siger inn fra omkringliggende høyder og samles i en skålformet fordypning av porøs stein som kalkstein eller sandstein. Dette laget er i sin tur dekket av et nesten tettsluttende lokk av ikke-porøs stein eller leire. Navnet stammer fra den tidligere franske provinsen Artois, der slike brønner ble boret fra 1126 av munker. Teknikk og forekomster har vært kjent i Midtøsten og Egypt.

Mange ellers ubeboelige områder av verden blir i dag holdt ved like ved hjelp av slike grunnvannsbassenger. Flere steder har utnyttelsen ført til at trykket er minsket og en har måttet gå stadig dypere for å få vann som etter hvert må pumpes opp.

I prinsippet er prosessen analog til det som skjer med en oljebrønn.

Artesisk vann er kildevann fra en artesisk brønn eller kilde som fører grunnvann under trykk, slik at det presses opp til overflaten.

Ordet kommer fra Artois, et historisk landskap i Nord-Frankrike, nå en del av departementet Pas-de-Calais.

Se også
-------

* Artesisk vann
* Drikkevann
* Hydrogeologi

Referanser
----------

1. ↑  Frances Gies and Joseph Gies, *Cathedral, Forge, and Waterwheel* subtitled "Technology and Invention in the Middle Ages". Harper Perennial, 1995 ISBN 0-06-016590-1, page 112.
2. ↑  For references on ancient uses, see Michel Wuttmann, "The Qanats of 'Ayn-Manâwîr, Kharga Oasis, Egypt", in *Jasr* 2001, p. 1. and Discoveries in the Western Desert of Egypt
3. ↑  «Hörby satte stopp för grundvattenläcka». *Sydsvenskan*, 1. juni 2001.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Store deler av Egypt er ørkenområder. Den årlige nedbørsmengden i landet er derfor veldig liten.
**Klimaet i Egypt** er vanligvis moderat. Været er svært stabilt, med to klart avgrensede årstider: den hete sommeren fra mai til oktober, og den kjøligere vinteren fra november til april. Det er for det meste varmt om dagen og kjølig om nettene. Temperaturene øker fra nord mot sør. 

I kystområdene ligger den gjennomsnittlige dagstemperaturen på minimum 14 ℃ om vinteren og maksimum 30 ℃ om sommeren. For eksempel ligger middeltemperaturen for kaldeste måned i Alexandria på 14 ℃ og for varmeste måned 27 ℃. I ørkenområder varierer temperaturen sterkt om sommeren. Den kan ligge mellom 7 ℃ om natta til 52 ℃ om dagen. Vintertemperaturene i ørkener varierer også i stor grad. De kan være så lave som 0 ℃ om nettene og så høye som 18 ℃ i løpet av dagen. For eksempel ligger middeltemperaturen for kaldeste måned i Aswan på 17 ℃ og for varmeste måned 34 ℃. Om våren blåser det ofte en kraftig, glohet og støvfylt sønnavind, den såkalte *khamsin*, som kan gjøre store skader på avlingene. 

Egypt ligger i det subtropiske ørkenbeltet. Egypt mottar mindre enn 80 mm nedbør årlig i de fleste områder. Et unntak er kystområdene langs Middelhavet, hvor det kan falle 200 mm nedbør i løpet av vinterhalvåret. Det regner nesten aldri om sommeren. Bortsett fra den smale kyststripen kan man ingen steder regne med en helt fast, årlig nedbør. Den årlige nedbørsmengden avtar fra ca. 180 mm i Alexandria og 80 mm i Port Said, til ca. 20 mm i hovedstaden Kairo. Sør for Asyut kan det gå år mellom hver gang det regner.

Se også
-------

* Egypts geografi

Eksterne lenker
---------------

* Vær og klima i Egypt – Tour Egypt.
**Moritz Nachtstern** (født 11. november 1902 i Warszawa, død 11. desember 1969 i Norge) var en norsk typograf. Han var en av de omkring 30 jødene som overlevde deportasjon fra Norge til konsentrasjonsleirer på kontinentet.

Stolperstein i Oslo
Familien flyttet fra Polen til Norge i 1907, han ble værende i Norge mens resten av familien senere flyttet videre til USA. Høsten 1942 vurderte han å flykte til Sverige. 26. oktober 1942 ble han internert og 26. november sendt med DS «Donau» sammen med over 500 andre jøder. Nachtstern ble først sendt til Auschwitz, deretter overført til Sachsenhausen sammen med andre typografer. I Sachsenhausen fikk han og de andre grafikerne i oppdrag å lage falske pundsedler som skulle brukes til å ødelegge Storbritannias økonomi («Operasjon Bernhard»). Da allierte styrker nærmet seg, ble seddelpressen og fangene som arbeidet der, først flyttet til Mauthausen, så til Redl-Zipf.

I mai 1945 ble Nacthstern og medfanger flyttet til konsentrasjonsleiren Ebensee, der vaktholdet raskt gikk i oppløsning og var forsvunnet da amerikanske styrker nådde frem. Han fikk skyss med fly nordover og kom hjem til Norge i juni 1945. Arbeidet som falskmynter reddet trolig livet hans. Etter krigen gikk han tilbake til arbeidet som typograf i Norge.

Litteratur
----------

* *Falskmyntner i Sachsenhausen – hvordan en norsk jøde overlevde holocaust* av Moritz Nachtstern og Ragnar Arntzen. Spartacus, 2006. 1. utgave Tanum, 1949: *Falskmynter i blokk 19*

Referanser
----------

1. 1 2   «Spørreskjema for jøder nr 568»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Aftenposten, type referanse dødsannonse, utgitt 12. desember 1969[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 24. september 2015.
4. ↑  Klassekampen 21.8.2007
5. ↑  «Jøde laget falske penger for SS». *Aftenposten*. 26. august 2006. Besøkt 23. april 2020. «Over 100 jøder unngikk gasskammeret ved å være falskmyntnere i Sachsenhausen. Nå gjenutgis norske Moritz Nachtsterns utrolige bok fra 1949.»

Eksterne lenker
---------------

* Moritz Nachtstern hos Lokalhistoriewiki

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Deutsche Biographie **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** Fangeregisteret

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Sportel** (flertall **sportler**) var et gebyr som ble ilagt som vederlag for den uleilighet og utgift som ble påført en offentlig etat når den ble satt i virksomhet i enkeltpersons særlige interesse. Eksempelvis ble det innkrevet sportler når en person anla en sivil sak mot en annen, fikk foretatt en notarialforretning eller uttok en bevilling.

Sportel var i tidligere tider en avgift i Danmark og Norge, og innbrakte betydelige summer. Hvor store summene var, kan imidlertid ikke angis, idet sportler tidligere i det vesentlige ikke inngikk i statskassen, men tilfalt de embedsmenn som utførte de aktuelle forretningene som en del av lønnen.[]

Dette opphørte ved ikrafttredelsen av en lov av 19. februar 1861 om lønninger for rettsbetjenter og magistratembeder, idet embedsmennene i hovedsak ble satt på fast lønning, mens sportlene i stedet gikk direkte i statskassen under benevnelsen «avgifter».[]

Se også
-------

* Rettsgebyr

Referanser
----------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
«SOS» har flere betydninger.

**SOS** er den vanligste betegnelsen for det internasjonale nødsignalet med morse (**· · · − − − · · ·**). Nødsignalet ble først innført av den tyske regjeringen. Det finnes i *Den andre internasjonale radiotelegrafiske konvensjonen*, skrevet 3. november 1906 og tatt i bruk 1. juli 1908.

Signalet avløste det tidligere CQD (Seek quick distress) i morse: **− · − ·** | **− − · −** | **− · ·** .

SOS ble innført fordi det var et enkelt signal, slik at de fleste uten telegrafiutdannelse kunne bruke det. Det er etter hvert kommet til mytiske og folkeetymologiske forklaringer, bl.a. at det skulle bety **S**ave **O**ur **S**ouls eller **S**ave **O**ur **S**hip eller lignende. Disse forklaringene er imidlertid uten faktamessig legitimitet.

Ifølge legender ble SOS brukt første gang under «Titanics» forlis 15. april 1912. Det første skip som er registret som bruker av SOS er imidlertid «Slavonia» 10. juni 1909 fra rederiet Cunard ifølge «Notable Achievements of Wireless» i *Modern Electrics* fra september 1910. 

Etter at radiotelefoni og satellitt­kommunikasjon ble innført, brukes SOS praktisk talt ikke. Det er blitt avløst av telefoniens nødsignal Mayday (korrekt uttale er *Medé*).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Sporting Arms and Ammunition Manufacturers' Institute**, forkortet **SAAMI**, uttalt *sammy*, er en standardiseringsorganisasjon som består av en sammenslutning av amerikanske våpen- og ammunisjons-produsenter. SAAMI utformer ulike industristandarder til bransjen når det gjelder for eksempel brannsikkerhet, ammunisjon- og kammer-spesifikasjoner og grenser for hvilket trykk ulike type kamre skal tåle.

I USA er skytevåpen og ammunisjon unntatt fra overvåkning av det amerikanske forbrukerrådet (Consumer Product Safety Commission) og annen statlig kontroll, og i tillegg må forbrukere i USA være oppmerksomme på at det kun er produsenter som er medlemmer av SAAMI som er bundet av instituttets retningslinjer.

Produsenter tilsluttet SAAMI
----------------------------

Under følger en liste over alle selskapene som er SAAMI-medlemmer.

* A-Square
* ATK Ammunition
* Beretta USA
* Browning Arms Company
* Colt
* COR-BON/Glaser
* Dakota Arms
* Federal Cartridge
* Fiocchi of America
* Glock
* Hodgdon Powder Company
* Hornady
* Kahr Arms
* Marlin Firearms
* North American Arms
* Nosler
* O.F. Mossberg & Sons
* Olin/Winchester
* Remington Arms Company
* RUAG Ammotec USA
* Savage Arms
* SIG SAUER (tidligere SIGARMS frem til oktober 2007)
* Smith & Wesson
* St. Marks Powder, Inc.
* Sturm, Ruger
* Taurus
* Weatherby

Konkurrerende industristandarder
--------------------------------

Commission internationale permanente pour l'épreuve des armes à feu portatives (CIP) er en tilsvarende sammenslutning i Europa, og sammen er SAAMI og CIP de to viktigste standardiserings-organisasjonene for skytevåpen i hele verden. Til tross for mye samarbeid mellom de to organisasjonene har det dukket opp noen motstridende standarder som gjør at noen amerikanske og europeiske standarder er forskjellige når det gjelder patron- og kammer-dimensjoner og maksimalt tillatt trykk.

Bestemmelsene til SAAMI er kun selvpålagte for produsentene uten muligheter for sanksjoner, i motsetning til CIP hvor bestemmelsene er påbudt ved lov i medlemslandene.

Se også
-------

* Kammertrykk
* Trykktesting av ammunisjon til skytevåpen
* Overtrykksammunisjon
* CIP, europeisk standardiseringsoranisasjon for patroner
* Kobber-trykkenheter
* NATO EPVAT-testing
* DEVA, privat tysk forsøksinstitutt for skytevåpen
* Villkattpatron
* International Ammunition Association, internasjonal organisasjon for patronsamlere
* European Cartridge Research Association, europeisk organisasjon for patronsamlere
* Scandinavian Ammunition Research Association, nordisk organisasjon for patronsamlere

Referanser
----------

1. ↑  SAAMI web site home page Arkivert 3. september 2007 hos Wayback Machine.
2. ↑  Demystifying +P By Dan Johnson Arkivert 13. mai 2007 hos Wayback Machine.
3. ↑  Member Companies of SAAMI Arkivert 29. november 2010 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Honduras sentralbank** (spansk: **Banco Central de Honduras**) er sentralbanken i Honduras.

Historie
--------

I 1926 etablerte Honduras sin egen valuta, Lempira, og 3. februar 1950 ble etableringen av Honduras' sentralbank vedtatt. Sentralbanken var i drift 1. juli samme år. Dette var et viktig tiltak for å få en nasjonal utsteder av valutaen, de to bankene som opererte før sentralbanken dekket ikke hele landet. 

Sentralbankloven ble revidert i 1996, for å styrke sentralbankens selvstendighet.

Sentralbanksjef
---------------

Per mai 2016 er Manuel de Jesús Bautista sentralbanksjef (*Presidente*). Han overtok etter Marlon Tábora Muñoz i januar 2016, etter at han sluttet i juli 2015.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. 1 2  Honduras' sentralbank - *Historical Outline of the Central Bank of Honduras* Arkivert 13. juli 2012 hos Wayback Machine. besøkt 16. mai 2014.
2. ↑  Honduras' sentralbank - *Administración Superior del Banco Central de Honduras* Arkivert 11. mars 2017 hos Wayback Machine. besøkt 18. mai 2016.
3. ↑  La Tribuna - *Asume Manuel Bautista como nuevo presidente del Banco Central de Honduras* Arkivert 20. februar 2016 hos Wayback Machine. (norsk versjon med Google Translate[*død lenke*]), besøkt 18. mai 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (es) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
**Situasjonskomedie** (engelsk teleskopord: *sitcom*) komediesjangre som har faste gjennomgangsfigurer som deler et felles miljø, eksempelvis et hjem eller et arbeidssted, og de involverte figurer havner i morsomme situasjoner og benytter en humoristisk dialog seg imellom. Eksempler er TV-serien *Cosby med familie* som var sentrerte rundt en afroamerikansk familie, eller *Venner for livet* som var sentrert rundt seks venner, tre av hvert kjønn i samme alder, som mer eller mindre bodde sammen. Slik programmer har sin opprinnelse i radio, men er særlig blitt populær underholdning på fjernsynet som en dominerende fortellerform, også i Norge med eksempelvis *Mot i brøstet* på TV 2 og *Side om side* på NRK. Denne formen for komedier inkluderer også liksom-dokumenterer som *Kontoret* med Ricky Gervais og det som har blitt gjort ulike nasjonale versjoner av.

Det første situasjonskomedie på TV hevdes å være *Pinwright's Progress*, ti episoder som ble vist på BBC i Storbritannia mellom 1946 og 1947. I USA er regissør og produsent William Asher blitt kreditert for å være den «mannen som oppfant sitcom» Han regisserte over to dusin ulike situasjonskomedier, inkludert den nær evigvarende *I Love Lucy* med Lucille Ball fra 1950-tallet og fram til 1970-tallet.

Karaktertrekk
-------------

De første situasjonskomediene besto av individuelle episoder der man ikke trengte noen introduksjon for å komme inn i handlingen. Hovedpersonene var statiske og utviklet seg lite fra gang til gang. Mange tok etter denne formen, og hendelser ble ikke nevnt i senere episoder. Dette er tydelig i for eksempel *The Brady Bunch*, der man ofte ble presentert for venner eller slektninger som bare var med i en episode.

På 1990-tallet begynte mange serier å ha en tilbakevendende historie som man kunne følge i en hel sesong, i tillegg til alt det andre som skjedde. Man hadde sett hvor populært dette var i såpeoperaene, og ville dra nytte av dette. Et godt eksempel på dette er *Venner for livet*, der flere kjærlighetshistorier dannet bakgrunnen for handlingen. 

Serien *Seinfeld* tok dette til motsatt kant etterhvert som serien utviklet seg, og i de siste sesongene var det alltid en eller flere referanser til tidligere episoder i hver ny episode.

Referanser
----------

1. ↑   «sitcom», *Merriam-webster*
2. ↑   «sitcom», *Collins Dictionary*
3. ↑   «Pinwright's Progress». *Comedy.co.uk*.
4. ↑   Lewisohn, Mark (2003): «Radio Times Guide to TV Comedy». *BBC Worldwide Ltd*.
5. ↑   «William Asher - The Man Who Invented the Sitcom», *Palm Springs Life*, desember 1999

Eksterne lenker
---------------

* Situation Comedy Bibliography (via UC Berkeley) — hovedsakelig amerikanske program
* Sitcoms Online
* British Comedy Guide

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Ballingry** (skotsk-gælisk Baile Iongrach; skotsk: Ballingry, Bingry) er en liten by (*town*) i regionen Fife i Skottland. Den er lokalisert nær grensen til regionen Perth and Kinross, nord for Lochgelly. Folketallet er beregnet til 5940 for 2020. De tidligere adskilte landsbyene Ballingry, Lochore, Crosshill, og Glencraig er nå på et vis vokst sammen, og sammen med nabobyen Lochgelly, er Ballingry en av Fifes «områder for fornyelse» og er klassifisert som i behov fornyelse økonomisk og sosialt. Etter den andre verdenskrig ble det planlagt å opprette en bosetning og boliger for å huse befolkningen som ble trukket til denne delen av Fife av mulighetene skapt av det som den gang var en ekspanderende kullindustri.

Toponymi
--------

Stedsnavnet Ballingry kan komme fra skotsk-gæliske *baile iongrach*, som betyr «øsende eiendom», muligens fra vannkildene i bakkene over byen. Det kan også betydningen «Jesu landsby» (eller, «kirkebyen») eller noe lignende, ved at navnet er en kombinasjon av den gæliske *Ball*, «landsby», og *INRI* for «Jesus».

Referanser
----------

1. ↑   «Ballingry», *Fife Place-name Data*
2. ↑  Scottish Mining Website (2. august 2013): «Ballingry Parish», *Scottishmining.co.uk*
3. ↑  «Mid-2020 Population Estimates for Settlements and Localities in Scotland». *National Records of Scotland*. 31. mars 2022.
4. ↑  «Ballingry», *Fife Direct*
5. ↑   Taylor, Simon; Gilbert Markus (2006): *The Place-Names of Fife*, bind I. Shaun Tyas. ISBN 1900289776. s. 139.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Sporting Fingal Football Club** (irsk: *Cumann Peile Fine Gall Spórtúil*) var en irsk fotballklubb fra Santry, som er en forstad til hovedstaden Dublin under grevskapet Fingal. Klubben ble grunnlagt i 2007 og lagets draktfarger var helhvite med grå detaljer, mens bortedraktene var helsvarte med gule detaljer. Sporting Fingal spilte frem til 2010 i den øverste divisjonen League of Ireland Premier Division, og spilte sine hjemmekamper på Morton Stadium. Trener frem til opphøret var Liam Buckley.

Klubben ble stiftet så sent som i 2007 og hadde av den grunn ikke opparbeidet seg noen større merittliste. Klubben vant likevel det irske cupmesterskapet i 2009, og fikk derfor spille kvalifiseringskamp i Europaligaen i 2010/11-sesongen, men uten at laget klarte å kvalifisere seg videre til gruppespillet. På grunn av finansielle problemer ble klubben tvunget til å begjære oppbud i begynnelsen av 2011, og den 10. februar 2011 meldte klubben at den hadde trukket sin søknad om spill i League of Ireland Premier Division.

Meritter
--------

* **FAI Cup:** 2009

Referanser
----------

1. ↑  Raidió Teilifís Éireann.ie – Sporting Fingal cease operations (Publisert 10. februar 2011, besøkt 22. mars 2011)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Sportfreunde Siegen** er et tysk fotballag. Herrelaget har ikke siden 20-tallet tilhørt tysk toppfotball, og har i senere tid bare en sesong i 2. Bundesliga, som endte med nedrykk.

Kvinnefotball
-------------

Kvinnelaget er betydelig mer kjent. I mesteparten av sin storhetstid tilhørte kvinnelaget *TSV Siegen*, Sportfreunde Siegens rivaler. Laget var fra tidlig av blant de bedre tyske lagene. De kvalifiserte seg til det tyske mesterskapet i 1976, der de kom til semifinalen, der de tapte. De tapte også bronsefinalen. I 1978 var de tilbake i mesterskapet, men gikk ut i kvartfinalen, noe som gjentok seg året etter. Laget kvalifiserte seg ikke til mesterskapet igjen før i 1982, der de tapte allerede i åttendedelsfinalen. De konkurrerte, og tapte ofte, med Schalke 04s kvinnelag om mesterskapsplass.

### Storhetstid

I 1986 forandret imidlertid ting seg for TSV Siegen. De vant cupfinalen mot Bergisch Gladbach 09, og begynte sin storhetstid. I løpet av til sammen ti cupmesterskap, 1986 inkludert, var Siegen i alle finalene, og vant fem av dem, de fire første på rad. I 1987 vant laget The Double. Dette fortsatte også etter at Bundesliga ble dannet. TSV Siegen vant de to første sesongene. Den tredje sesongen tapte de finalen i mesterskapssluttspillet etter ekstraomganger, men de vant cupfinalen. TSV Siegen fortsatte sin framgang, og vant serien igjen i 1993-94-sesongen. Den påfølgende sesongen var den første siden 1984 at TSV Siegen ikke vant noe. De var imidlertid tapende finalist. I 1995-96-sesongen vant TSV Siegen for siste gang.

### Sportfreunde

Laget konverterte rett etter seieren til motstanderen, Sportfreunde Siegen. Det viste seg imidlertid ikke å bli en sportslig suksess. Laget ble først i Bundesligas siste delte sesong nummer tre i sin gruppe, og kom dermed ikke til sluttspill. I den nasjonale fellesserien ble det først en femteplass. Deretter hentet laget seg, og tok to tredjeplasser på lag, før de i 2000-01 kom på en åttendeplass, men ikke fikk fornyet lisens av økonomiske årsaker. Siden den tid hentet aldri laget seg igjen, og har beveget seg langt ned i divisjonen.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sportfreunde Siegen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Bramley** er en landsby og et verdslig sogn rundt 5 km sør for Guildford i det administrative distriktet (*Borough*) Waverley i Surrey i sørøstlige England. Det meste av sognet ligger i Surrey Hills, et naturområdet utsett med «med spesielt vakker natur» (AONB). I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen en befolkning på 3 559 innbyggere.

Det funnet bevis for bosetning i jernalderen, men historiske opptegnelser viser til en landsby mot slutten av den angelsaksiske tiden. Mange av husene lå lineært langs Horsham-veien, og mange av disse bygningene er bevart og landsbyen har en betydelig bevaringsverdig område. Bramley har en golfbane og en bane for cricket. Stedet står i *Guinness rekordbok* ved at det var den første cricketbane som var vertskap for den aller første cricketkampen på Gosden Common med kun kvinner i 1745. St. Catherine's School er en kjent privatskole som ble opprettet i Bramley i 1885.

Referanser
----------

1. ↑  «Key Statistics; Quick Statistics: Population Density» Arkivert 11. februar 2003 hos Wayback Machine. *United Kingdom Census 2011 Office for National Statistics*
2. ↑  Joy, Nancy (1950): *Maiden Over*, 1. utg. Sporting Handbooks Limited, s. 14

Eksterne lenker
---------------

* Bramley Parish Council, lokale myndigheter
* Bramley History Society, historielaget

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
Satellittbilde av Hondurabukten i nedre del av bildet.
Hondurasbukten vises i midten av kartet.
**Hondurasbukten** (spansk: *Golfo de Honduras*) er en bukt i Det karibiske hav mellom Belize, Guatemala og Honduras. Fra nord til sør strekker bukten seg cirka 200 km fra Dangriga i Belize til La Ceiba i Honduras. 

Indre del av Hondurasbukten er avgrenset av Belize barriererev, som danner den sørlige delen av den 900 km lange Mesoamerikanske barriererevsystem, som er det nest største korallrevsystem i verden. Belize barriererev inkluderer flere mindre øyer under navnet Pelican Cays.

Hondurasbukten har et rikt dyreliv. Buktens nærhet til mangrove, sjøgress, korallrev og en kombinasjon av ulike næringsstoffer skaper et rikt miljø som beskytter marine organismer.

Orkanen Hattie hadde i 1961 sin bane over Hondurasbukten før den traff land og skadet bygninger i Belize.

Referanser
----------

1. ↑  «Environmental protection and maritime transport pollution control program in the Gulf of Honduras» (PDF) **(engelsk)**. MesoAmerican-Caribbean Sea Hydrographic Commission (MACHC) of the International Hydrographic Organization (IHO). Arkivert fra originalen (PDF) 3. mars 2016. Besøkt 11. desember 2012.

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
**Sølvi Ann-Karin Ytterstad**  (født 1945 i Lødingen) er en norsk lyriker bosatt i Harstad.

Ytterstad vokste opp i Vestbygd i Lødingen og stedet har vært inspirasjonen til de fleste av tekstene hennes. Hun har gitt ut seks diktsamlinger og er representert i flere antalogier. Bortsett fra debutsamlingen fra 1991 er alle samlingene gitt ut på eget forlag. *Plukke stjerner* ble gitt ut som lydbok med musikk av Helge Sveen. Hun veksler mellom å skrive på dialekt, bokmål og nynorsk etter hva som passer best. Hennes mest kjente dikt er *Lofotstjerna* og *Fader vår -år 2000*.

Bibliografi
-----------

* *Hinnøystund* (1991)
* *Lita i nord* (1998)
* *Havella* (2000)
* *Månekorn* (2004)
* *Plukke stjerner* (2005) lydbok
* *Gudskjelovlandet* (2013)

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Intervju i Bladet Vesterålen». Arkivert fra originalen 16. september 2016. Besøkt 14. juli 2016.
3. ↑  Intervju i Harstad Tidende

Eksterne lenker
---------------

* Utgivelser på oria.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |

Portal: Litteratur
Portal: Alternativ behandling

**Brakstadmetoden** er en alternativ behandlingsform utviklet av muskelterapeuten Magne Brakstad.

Brakstad var opprinnelig utdannet idrettsmassør, men hentet inspirasjon til sin behandlingsmetodikk i Tyskland. Ifølge Brakstad selv skal han ha behandlet 70 000 pasienter fra sin klinikk i Knarvik nord for Bergen. Brakstad døde i 2016 på Filippinene.

Metoden bygger på en hypotese om at kroppens lymfesystem ikke fungerer optimalt og dermed ikke får renset kroppen for avfallsstoffer. Behandlingen skal angivelig sette i gang denne funksjonen igjen, og har visse likheter med lymfedrenasje. Behandlingen kan være meget smertefull.

Det er særlig blant idrettsutøvere metoden har fått utbredelse. I 2007 sto fotballkeeper Eirik Østgaard frem og mente at Brakstadmetoden hadde reddet karrieren hans. Østgaard har senere startet opp som behandler selv basert på samme metode.

Det foreligger ikke vitenskapelig dokumentasjon på at metoden har noen effekt i forhold til å gi raskere rehabilitering etter skader.

Referanser
----------

1. ↑  *Trollmannen fra Os*, Strilen, 3. mars 2012
2. 1 2 3  Rune tar imot 2500 pasientar i året, men har ikkje lov til å seia at han kan fiksa noko[*død lenke*] Bergens Tidende
3. ↑  *- Som å bli overkjørt av en toetasjes buss*, Gudbrandsdølen Dagningen, 27. oktober 2017
4. ↑  Takker "mirakelmann" i Knarvik Aftenposten
5. ↑  Brann-spillere legger skjebnen i Åsane-keeperens hender NRK
**Hærens offiserskodeks** er en rettesnor for de karaktertrekk og holdninger som det forventes at en offiser i Hæren skal etterleve. Hærens offiserskodeks bygger på Forsvarets verdigrunnlag og Hærens kjerneverdier, og skal prege offiserens framferd og virke. Den ble utformet av Krigsskolen på oppdrag fra TRADOK. Produktet ble lagt frem og godkjent i Hærens Ledergruppe (HLG) 23. juni 2004.

Ordlyden
--------

> Jeg er villig til å kjempe for Norge og våre felles verdier. Som offiser går jeg foran. Jeg er som leder betrodd de ytterste maktmidlene samfunnet rår over. Jeg kan komme i situasjoner der jeg er nødt til å ta liv. Mine beslutninger kan også føre til at jeg må ofre liv, mitt eget eller andres. Jeg vil streve etter ære for min avdeling, og skal i all min framferd strekke meg etter å være modig, handlekraftig, dyktig, omsorgsfull og lojal.
> 
> 
> Hærens offiserkodeks
> 
>

Kilder
------

* Hærens offiserskodeks[*død lenke*]
* [*død lenke*] Tale ved tidligere Generalinspektør for Hæren Generalmajor Lars J. Sølvberg.
**Aron Pollitz** (født 11. februar 1896, død 13. november 1977) var en sveitsisk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Pollitz vant en olympisk sølvmedalje i fotball under Sommer-OL 1924 i Paris. Han var med på det svetsiske laget som kom på andreplass, bak Uruguay, i fotballturneringen.

Sveits vant over Litauen med 9-0 i den innledende runden. I åttendelfinalen møtte de Tsjekkoslovakia, første kampen sluttet uavgjort 1-1 og omkampen vant Sveits med 2-1. De beseiret Italia med 2-1 i kvartfinalen og Sverige med 2-1 i semifinalen. Finalen, som ble spilt 9. juni 1924 på Stade de Colombes med 41 000 tilskuere, tapte de til Uruguay med 0-3.

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Paris - Sølv Sølv i fotball Sveits’ flagg Sveits.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aron Pollitz – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Aron Pollitz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Aron Pollitz – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Aron Pollitz – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Aron Pollitz – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Aron Pollitz – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Aron Pollitz – EU-Football.info Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
En syrisk soldat tar sikte fra et 7.62 mm PKM lett maskingevær fra sin stilling under en ildkraftdemonstrasjon som en del av Operation Desert Shield. Soldaten er iført en ABC-vernmaske.
**Den syriske hæren**, offisielt **Den syrisk-arabiske hær** (**SAA**) (الْجَيْشُ الْعَرَبيُّ السُّورِيُّ), er landstyrkene innen de syriske væpnede styrker. Dette er den dominerende militære forsvarsgren av fire uniformerte tjenester, og den som kontroller de høyere stillinger i forsvaret. Hæren har cirka 80 prosent av den samlede styrken. Den syriske hæren har sitt utspring i lokale militære styrker dannet av Frankrike etter første verdenskrig, etter at Frankrike fikk et mandat over hele regionen. Hæren ble offisielt etablert i 1945, før Syria hadde fått full uavhengighet.

Siden 1946 har den syriske hæren spilt en stor rolle i Syrias utvikling, og den har gjennomført seks militære kupp. I 1949 ble det gjennomført to kupp, ett i mars med det syriske statskuppet og i august med kuppet av oberst Sami al-Hinnawi. Senere ble det gjennomført kupp i 1954, 1963, 1966 og 1970. Hæren kjempet fire kriger med Israel i 1948, seksdagerskrigen i 1967, oktoberkrigen i 1973 og i 1982 i Libanon og Jordan (Svart september i Jordan i 1970). En pansret divisjon ble også deployert til Saudi-Arabia i 1990-1991 under Gulfkrigen. Fra 1976 til 2005 utgjorde hæren den største styrken under den syriske okkupasjonen av Libanon. Internt har hæren også spilt en viktig rolle i å undertrykke det islamske opprøret i Syria i tiden fra 1979 til 1982. Siden begynnelsen av 2011 har hæren vært sterkt engasjert i den syriske borgerkrigen - den mest voldelige og langvarige krigrn den syriske hæren har tatt del i siden etableringen i 1940-årene.

Syriske panservernlag med franskprodusert MILANO ATGM-er under krigen i Libanon i 1982.
Syriske soldater bemanner artilleriet under borgerkrigen i Syria i 2015

Jubileum
--------

Første august markeres som den syriske hærens dag. I 2013 besøkte syrias president Bashar al-Assad soldater i Darayya. Han ga hæren en melding som sa at han var sikker på seier over opprørerne.

Referanser
----------

1. ↑  Pollack 2002
2. ↑  «PressTV-Assad inspects troops on Syria Army Day». Arkivert fra originalen 11. august 2013. Besøkt 2. august 2013.

Kilder
------

* Richard M. Bennett, Den Syriske Militære: En Introduksjon Middle East Intelligens Bulletin, August/September 2001.
* Cooper, Tom. *Syrian Conflagration: The Civil War 2011-2013*. Middle East@War Volume 1. Helion & Co. ISBN 978-1-910294-10-9.
* Joseph Holliday, 'Den Assad-Regimet: Fra Counterinsurgency til borgerkrig,' Institutt for Studier av Krig Mars 2013. Den beste kortfattet beskrivelse og analyse av den Syriske Hæren og dens engasjement i den gjeldende Syriske Borgerkrigen til Cooper 2015.
* Pollack, Kenneth M. (2002). *Arabs at War: Military Effectiveness 1948–91*. Lincoln and London: University of Nebraska Press.  Anmeldt i Brooks, Risa A. "å Gjøre Militær makt: Hvorfor Sier ikke Klarer og Lykkes? En Gjennomgang Essay." *Internasjonal Sikkerhet* 28, nr. 2 (Høsten 2003): 149-191.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**New People's Army** (**NPA**) (filippinsk: *Bagong Hukbong Bayan*) er den væpnede grenen av det Filippinske kommunistpartiet (CPP). Det ble grunnlagt 29. mars 1969. NPA betegner seg selv som maoistisk og utfører sin geriljakrig i henhold til den maoistiske strategien om folkekrig

NPA finnes i minst 60 av de 80 provinsene på Filippinene. De slåss for at Filippinene skal bli et kommunistisk land, og er blitt stemplet som terrorister av USA og EU. I 2001 ble det startet forhandlinger mellom NPA og den filippinske regjeringen. Disse forhandlingene har delvis funnet sted i Norge, og har blant annet fått støtte fra den norske regjeringen 
. 

Jose Maria Sison som antas å være det Filippinske kommunistpartiets leder har levd i eksil i Nederland siden 1987.

Grunnleggelse
-------------

NPA sine røtter kan føres tilbake til Hukbalahap, det tidligere prosovjetiske kommunistpartiet på Filippinene (FPK). Hukbalahap kjempet i begynnelsen mot den japanske okkupasjonen av Filippinene under den andre verdenskrigen. Etter krigen fortsatte kampen mot amerikansk tilstedeværelse på Filippinene og landets myndigheter inntil man i hovedsak gav opp mot president Ramón F. Magsaysay.

Etter den kinesisk-sovjetiske splittelsen på slutten av 60-tallet delte kommunistpartier verden over seg i prosjovjetiske respektive maiostiske grupperinger. På Filippinene brøt en maoistisk fraksjon med det prosovjetiske kommunispartiet i desember 1968 og mobliserte tre måneder senere den gamle Hukbalahap militsen under et nytt navn: *New People's Army*.

Referanser
----------

1. ↑  «Fredsprosessen på Filippinene», *regjeringen.no*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
*For Shu Han-generalen Gao Xiang fra de tre rikers tid, se Gao Xiang (general)*

**Gao Xiang** (kinesisk: 高翔; pinyin: *Gāo Xiáng*; født 1688 i Ganquan i prefekturet Yangzhou i provinsen Jiangsu, død 1753) var en kinesisk maler, poet, kalligraf og seglgravør under Qing-dynastiet i Kina. Han regnes som en av de åtte eksentrikere fra Yangzhou. Hans stilnavn var *Feng Gang* (kinesisk: 凤岗; pinyin: *Fèng Gǎng*; Wade-Giles: *Feng Kang*), mens han også arbeidet under pseudonymet *Xi Tang* (kinesisk: 西唐; pinyin: *Xī Táng*; Wade-Giles: *Hsi T'ang*).

Gao Xiang fødtes inn i en fattig familie og skal ikke ha hatt mange venner, med unntak av munken og maleren Shitao som var en ungdomsvenn og inspirasjonskilde. Gao var en mester i å male plommeblomster med nakne grener, og rivaliserte i dette med Wang Shishen, som malte plommeblomster med løvrike grener, om hvem som var den fremste av dem. Xiangs arbeider skal ha vært en av Jin Nongs inspirasjonskilder.

Referanser
----------

1. 1 2   Trove, oppført som Xiang Gao, Trove person-ID 1370504, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, oppført som Xiang Gao, BNF-ID 16736070f[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Faceted Application of Subject Terminology, oppført som Xiang Gao, FAST-ID 239257, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Artnet, Artnet artist ID gao-xiang-2, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]
6. 1 2 3 4  ArtHistoryReference Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. (Besøkt 23. december 2018).
7. ↑  Cultural China Arkivert 25. mai 2012 hos Wayback Machine. (Besøkt 7. november 2012)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA
 |
*Må ikke forveksles med freden i Utrecht (1474)*
Europa etter freden i Utrecht
**Freden i Utrecht** var en rekke med fredsavtaler, framfor ett dokument, signert i Utrecht i 1713 av de krigførende maktene som førte til at den spanske arvefølgekrig ble avsluttet. Avtalene som ble inngått mellom flere europeiske stater, inkludert Spania, Storbritannia, Frankrike, Portugal, Savoie, og republikken Nederlandene i mars og april 1713 førte til at krigen, som begynte i 1701, ble avsluttet i 1715.

Avtalene som ble inngått mellom representanter av Ludvig XIV av Frankrike og hans barnebarn Filip V av Spania på den ene siden, og representantene til Anne av Storbritannia, Viktor Amadeus II av Sardinia, Johan V av Portugal og republikken Nederlandene på den andre siden. De markerte slutten på de franske ambisjonene om et hegemoni i Europa, uttrykt i krigene til Ludvig XIV, og bevart i det europeiske systemet basert på maktbalanse.

Blant de konkrete resultatene var blant annet at Savoie mottok Sicilia og deler av hertugdømmet Milano, mens Karl VI av Det tysk-romerske rike mottok de spanske Nederlandene, kongedømmet Napoli, Sardinia, og deler av hertugdømmet Milano. Spania avga Gibraltar og Menorca til Storbritannia. I Nord-Amerika avga Frankrike til Storbritannia lands krav på Newfoundland og Hudson's Bay Companys områder i Rupert's Land.

Se også
-------

* Freden i Utrecht, 1713 (farvetrykk)

Referanser
----------

1. ↑   Palmer, R.R. (1961): *A History of the Modern World*, 2. utg. s. 234.
2. ↑   Reynolds, Paul (3. august 2004): «Gibraltar and other empire leftovers», *BBC*
3. ↑   *American Annals* 1813, s. 73
4. ↑   «Article X», *A Collection of Treaties Between Great Britain and Other Powers*, Archive.org

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** HDS
 |
Hærkampduell ved Moesgård Museum i Danmark i 2011.
**Hærkamp**, også kalt **blankvåpenkamp**, er en fekteorientert kampsport som utøves med replikaer av historiske blankvåpen. De vanligste våpnene i bruk er sverd, øks, ett- eller tohåndsspyd og eventuelt skjold. Regelverket er utformet for å gjøre frikamp så trygt som mulig i lag- og duellsituasjoner uten bruk av rustning. Idretten er nært tilknyttet historisk europeisk vestlig kampkunst (HEMA) og springer ut av historisk levendegjøring-miljøet. Fokuset ligger på taktikk og lagspill. Hærkamp kan utkjempes både siom lagsport og individuelt.

Hærkamp er resultatet av et initiativ til standardisering av reglene i blankvåpenmiljøene i Norge, Sverige og Danmark, tatt i 2001. Reglene ble samkjørt og nedskrevet i Helsingborg våren 2002. Tidligere hadde idretten blitt utøvd med noe løse og avvikende regler basert delvis på praksis og delvis på nedskrevne regler for vikingarrangementet «Moesgård» tilknyttet Moesgård Museum tilbake til 1981.

Av sikkerhetsutstyr er tannbeskytter, susp og håndbeskyttelse vanlig, og mange bruker i tillegg arm- og beinbeskyttelse og hjelm. Alternative regelsystemer for kamp med blankvåpen er Huskarl, Buklerkamp. Idretten er ikke tilsluttet Norges Idrettsforbund.

Hærkamp utøves vanligvis i lokale hærkampgrupper, men også i større regionale, internasjonale treningssamlinger. Blant treningssamlingene i Norge finnes Landa i Forsand og Vinter i Tistedal.

Referanser
----------

1. 1 2  Hillestad, Anniken Falch (17. februar 2019). «(+) Vikingene inntok Tistedal». *Halden Arbeiderblad* **(norsk)**. Besøkt 20. april 2023.
2. 1 2  «Slagkraftig lek». *Drammens Tidende*. 13. november 2005. s. 8-9.
3. ↑  «Robin Hood mot Ringenes herre». *Hamar Dagblad*. 4. mars 2002.
4. ↑  «Klar til landskamp i middelalderstil». *Nordhordland*. 8. oktober 2005. s. 20-21.
5. ↑  «Tilbake til vikingtiden». *Romerikes Blad*. 10. oktober 2005. s. 16-17.
6. ↑  «Harde tak i Forsand». *Strandbuen*. Strand, Rogaland. 29. mars 2017.

Litteratur
----------

* Libakken, Elliot Cecilie Bredesen (2019): *Å reenacte fortiden for å formidle historien/Reenacting the past to teach the history*, Master i samfunnsfagsdidaktikk, Høgskulen på Vestandet, via Brage

Eksterne lenker
---------------

* Blankvåpenforum. Tidligere felles forum.
***New Statesman*** er et britisk politisk tidsskrift. Politisk anses det å stå til venstre.

Tidsskriftet ble startet i 1913 av Sydney og Beatrice Webb, som begge var medlemmer av fabianerne (en gruppering nært tilknyttet Labour Party) som gav tidsskriftet støtte.

Etter at tidsskriftet i 1930 ble sammenslått med det liberale *Nation* fikk det navnet ***New Statesman and Nation***, som det beholdt til 1964. På 1930-tallet gikk tidsskriftet kraftig mot venstre, samtidig som det vokste fra et opplag på 13.000 ved sammenslåingen til 70.000 eksemplar ved slutten av annen verdenskrig.

Etter krigen argumenterte det for at Storbritannia skulle fungere som en tredje kraft og ikke være alliert med USA. Det hadde også stor betydning for kampen for avskaffelse av kjernevåpen. Sitt høyeste opplag hadde tidsskriftet mot slutten av 1960-tallet med 90.000 eksemplar.

Fra 1970-årene og frem til midten av 1990-årene sank opplaget kraftig, i 1996 var det nede i 23.000 eksemplar, for så å stabilisere seg på det nivået. Flere av sjefredaktørene i perioden satte sitt preg på tidsskriftet. Under Bruce Page kom det for eksempel til å satse på undersøkende journalistikk.

Tidsskriftet *New Society* ble oppkjøpt i 1988, noe som medførte et navneskifte til ***New Statesman and Society***. I 1996 gikk man tilbake til det gamle navnet.

Etter at tidsskriftet i 1993 ble saksøkt av statsminister John Major havnet det i økonomiske problemer og ble reddet ved at forretningsmannen Philip Jeffrey kjøpte tidsskriftet. Etter strid i styret angående Jeffreys planer ble tidsskriftet av Geoffrey Robinson, forretningsmann og parlamentsmedlem for Labour.

Politisk har tidsskriftet senere hatt en skiftende plassering på den politiske skala. Etter at Ian Hargreaves ble redaktør kvittet han seg med de fleste av venstretilhengerne og gjorde tidsskriftet til en sterk tilhenger av Tony Blair. Under Peter Wilby beveget tidsskriftet seg atter mot venstre.

Sjefredaktører
--------------

* Clifford Sharp (1913-1928)
* Charles Mostyn Lloyd (1928-1930)
* Kingsley Martin (1930-1960)
* John Freeman (1960-1965
* Paul Johnson (1965-1970)
* Richard Crossman (1970-1972)
* Anthony Howard (1972-1978)
* Bruce Page (1978-1982)
* Hugh Stephenson (1982-1986)
* John Lloyd (1986-1987)
* Stuart Weir (1987-1990)
* Steve Platt (1990-1996)
* Ian Hargreaves (1996-1998)
* Peter Wilby (1998-2005)
* John Kampfner (2005-)

Litteratur
----------

* Hyams, Edward: *The New Statesman: the history of the first fifty years 1913-63*. Longman. 1963.
* Rolph, C. H (utg.): *Kingsley: the life, letters and diaries of Kingsley Martin*. Victor Gollancz. 1973. ISBN 0-575-01636-1.
* Howe, Stephen (utg.): *Lines of Dissent: writing from the New Statesman 1913 to 1988*. Verso. 1988. ISBN 0-86091-207-8.
* Smith, Adrian: *The New Statesman: portrait of a political weekly*. Frank Cass. 1996. ISBN 0-7146-4645-8.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielr nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** OCLC **·** GND **·** LCCN **·** ISSN **·** ISSN
 |
**Gaotang** (kinesisk: 高唐县 ; pinyin:  *Gāotáng Xiàn*) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Liaocheng.

Befolkningen var i 1999 på 462.308.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.

Kinas riksvei 308 løper gjennom området. Den begynner i Qingdao i Shandong og fører via Jinan til Shijiazhuang i Hebei.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Gaotang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |