recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
«Vågå kirke før gudstjenesten»
«Pikekammeret på Lye i Vågå»
**Anna Schønheyder** (født 27. august 1877 i Christiania, død 11. april 1927 i Oslo) var en norsk maler, grafiker og tekstilkunstner, som utmerket seg med sin allsidighet.

Familie
-------

Anna Schønheyder var datter av sorenskriver i Vågå Diderik Christian Sommerschild Schønheyder og hans hustru Marie Kathinka Maurer, og ble gift med ingeniøren Wilhelm Andreas Hartmann.

Utdannelse
----------

Schønheyder var elev ved Den kgl. Tegneskole under blant andre Johan Nordhagen år 1900 og i perioden 1905-09. I mellomtiden var hun elev av Harriet Backer og Oluf Wold-Torne, og i 1903-04 hos Viggo Johansen og Joakim Skovgaard i København. Hun hadde også en periode i Paris i 1909, hos Henri Matisse og ved et tidligere opphold hos Eugène Carrière.

Kunstnerisk virke
-----------------

Schønheyder debuterte på Høstutstillingen i 1902 med maleriet «Kirke, Vågå».

Hun er representert i Nasjonalgalleriet med maleriene «Vågå kirke før gudstjenesten» (ca. 1906) og «Pikekammeret på Lye i Vågå» (ca 1907). Schønheyder holdt en separatutstilling i Christiania Kunstforening i 1909. Kunstnerforbundet viet dessuten en utstilling til hennes minne i 1953, som omfattet omkring 50 av hennes bilder. Hun ble da omtalt som en ukjent og fullstendig glemt kunstner.

Stipender, reiser og utenlandsopphold
-------------------------------------

* Schäffers legat 1913–14
* Studieopphold i Paris flere vintre mellom 1899–1909, dessuten 1919 (hjemreise via London)
* København 1903–04
* Italia 1915
* Düsseldorf 1920–21.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, «Anna Schønheyder»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Arbeiderbladet 1953.01.10*. Norge, Oslo. 1953. s. 3.

Kilder
------

* «Anna Schønheyder». Norsk kunstnerleksikon. Besøkt 15. november 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** KulturNav
 |
***Stalker*** (russisk originaltittel *Сталкер*) er en sovjetrussisk spillefilm fra 1979 regissert av Andrej Tarkovskij. *Stalker* er en science fiction-film med et religiøs-filosofisk tema som blir fortalt i et langsomt tempo. Filmen handler om tre menn som vandrer gjennom «Sonen», et forbudt, overgrodd og øde, post-apokalyptisk ruinområde, på leting etter et rom som sies å kunne oppfylle ens innerste ønsker. Alexander Kaidanovskij spiller hovedrollen som *Stalker*, en veiviser som fører *Forfatteren*, spilt av Anatoli Solonitsyn, og *Professoren*, spilt av Nikolai Grinko, gjennom området. Stalkers kone blir spilt av Alisa Freindlich. 

*Stalker* er en allegorisk framstilling av konflikten mellom vitenskap og åndelighet, fornuft og følelser. Historien blir fortalt i dvelende, drømmeaktige scener og tablåer og bygger fritt på fortellinga i forfatterbrødrene Arkadij og Boris Strugatskijs sciencefiction-roman *Piknik ved veikanten* (originaltittel *Пикник на обочине*) som ble utgitt i 1972. 

I *Piknik ved veikanten* er sonen full av merkelige gjenstander og fenomener som utfordrer den kjente vitenskapen. En rest av dette opptrer i filmen ved at Stalker stadig må kaste metallmutre fram på stien før de våger å gå videre. Personene i *Piknik ved veikanten* gjør noe liknende når de frykter at de nærmer seg unormale gravitasjonsfelt som kan knuse dem. Et tidlig utkast av filmmanuset ble også utgitt som egen roman under tittelen *Stalker*, en historie som flere steder skiller seg fra den ferdige filmen. 

Navnet *Stalker* er i romanen og filmen lånt fra det engelske ordet *stalker* i den opprinnelige betydninga «jaktlos» eller «snikjeger», ikke i den moderne betydninga «tvangsmessig forfølger».

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Stalker* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Stalker* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Stalker* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Stalker* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Stalker* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Stalker* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Stalker* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Stalker* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Stalker* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Stalker* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE **·** BBC Things
 |

| * v
* d
* r
Andrej Tarkovskijs filmer |
| --- |
| 
* *Ubijtsy* (1956)
* *Segodnja uvolnenija ne budet...* (1959)
* *Dampveivalsen og fiolinen* (1960)
* *Ivans barndom* (1962)
* *Andrej Rubljov* (1969)
* *Solaris* (1972)
* *Speil* (1975)
* *Stalker* (1979)
* *Nostalghia* (1983)
* *Offeret* (1986)

 |
**Østhandelskammeret** (tidligere **Norsk-Russisk Handelskammer** og **Norsk Østhandelskammer**) er et bransjeuavhengig handelskammer som ble opprettet 20. oktober 2003 i Oslo av 18 norske og to russiske bedrifter.

Per 2022 hadde foreningen omtrent 110 medlemmer fra ulike sektorer, blant dem Equinor og Jotun.

Tjenester og publikasjoner
--------------------------

Kammeret tilbyr medlemmene regelmessig nettverksmøter samt et par årlige sosiale arrangement i hovednettverksarenaen i Oslo. 

Kammeret pleide regelmessig kontakt med utenriks- og handelsmyndigheter i regionen og var deltaker i offisielle møter, samt i eventuelle bilaterale kommisjoner.

Navnebytter
-----------

Som følge av Russland invasjon av Ukraina i 2022 og omfattende sanksjoner mot Russland som gjorde handel komplisert, besluttet styret å utvide foreningens markedsområder til også å omfatte Nord-, Sentral og Sørøst-Europa, Baltikum og land i det tidligere Sovjetunionen.

En ekstraordinær generalforsamling besluttet 27. september 2022 å omdøpe NRCC til «Norsk Østhandelskammer». I mai 2023 justerte en ekstraordinær generalforsamling i kammeret det endelige navnet til «Østhandelskammeret».

Kontorer
--------

I 2006 etablerte organisasjonen et representasjonskontor i Moskva. Dette ble lagt ned i desember 2015 som følge av sterkt redusert samhandel som følge av Russlands anneksjon av Krim i 2014. 

I 2021 ble det etablert et regionskontor i Kirkenes som ble avviklet i 2023.

Referanser
----------

1. ↑   Brønnøysundregistrene, «Nøkkelopplysninger fra Enhetsregisteret», besøkt 13. juli 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Employees» **(engelsk)**. Norsk østhandelskammer. Besøkt 13. juli 2021.
3. ↑
4. ↑  Norsk-russisk handelskammer (2013). «Vedtekter» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 22. mars 2017. Besøkt 21. september 2014.
5. ↑  «Norsk-russisk handelskammer legger Russland på is». *e24.no*. 15. oktober 2022. Besøkt 14. juni 2023.
6. ↑  NTB (29. september 2022). «Norsk-russisk handelskammer får nytt navn». *adressa.no* **(norsk)**. Besøkt 14. juni 2023.
7. ↑  Larsen, Olga. «We have changed the name! – East CCI of Norway /Østhandelskammeret» **(engelsk)**. Besøkt 14. juni 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk-Russisk Handelskammer (engelsk)
* Norsk-Russisk Handelskammer (russisk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Utsikt fra Holmenkollbakken med Besserudtjernet. Foto: 2005 
Besserudtjernet på slutten av 1800-tallet.  Foto: Marthinius Skøien / Nasjonalbibliotekets bildesamling 
**Besserudtjernet** var et kunstig tjern i bunnen av Holmenkollbakken, en hoppbakke i Holmenkollen i Oslo, laget omkring 1890 ved oppdemming av en bekk ved Holmensetra.

Besserudtjernet hadde vann fra juni til oktober. Om vinteren ble det tappet vann ut av tjernet, og bunnen av tjernet var da sletta i hoppbakken. I tjernet levde det småsalamander, som overvintret i jord og mudder om vinteren. Om sommeren lå det lenge en scene på vannet. Der ble blant show-rennet *Ta sjansen* avholdt fra 1983 til 2002.

Under byggingen av ny storbakke i Holmenkollen ble Besserudtjernet fjernet. Det ble boret et 585 meter langt hull fra skåla i Holmenkollbakken og ned til Midtstulia, for å lede naturlig innsigsvann ned til et 20 000 kubikkmeter stort vannmagasin som skal benyttes til snøproduksjon.

* Besserudtjernet med Peisestuen, en bygning i dragestil som ble flyttet til Kongeveien 5 i 1997, og Holmenkollen kapell bak.  Postkort: J. H. KüenholdtBesserudtjernet med Peisestuen, en bygning i dragestil som ble flyttet til Kongeveien 5 i 1997, og Holmenkollen kapell bak.  Postkort: J. H. Küenholdt
* Holmenkollbakken og Bessrudtjernet 1975Holmenkollbakken og Bessrudtjernet 1975

Referanser
----------

1. ↑  Aftenposten – VMs største taper
2. ↑  Oslo kommune - Besserudtjernet er historie

Eksterne lenker
---------------

* (en) Besserudtjernet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Nordby kirke
**Nordby** er et kirkesogn nord i Ås kommune i regionen Follo i Viken. Nordby har et samlet flateinnhold på 30 kvadratkilometer. Sognets 5000 innbyggere er hovedsakelig bosatt i tilknytning til to tettsteder, Togrenda/Sjøskogen ved Vinterbro (2800 innbyggere) og Solbergskogen/Tamburbakken/Nygårdsåsen (ca. 1400 innbyggere) vest for Ski sentrum. 

Det er også en del bosetting ved jordbruksområdene i søndre halvdel av sognet, mens nordre del av sognet i hovedsak er dekket av skog. I vest grenser Nordby mot Bunnefjorden med tilrettelagte arealer for badeliv og friluftsaktiviter ved Breivoll (365 dekar grøntområder og 1,5 km strandlinje).

I Nordby finnes 4 skoler (Nordby skole, Sjøskogen skole og Solberg skole på 1. – 7. trinn og Nordbytun ungdomsskole). Nordby har eget idrettslag, Nordby idrettslag, med mange idretter (fotball, håndball, innebandy, vannpolo, ski, idrettsskole, freestyle (dans), trampett og innebandy). Nordby har egen svømmehall, idrettshall, kunstgressbane og flere fotballbaner i området ved Nordbytun og Nordby skole. Det finnes også speidergruppe, skolekorps og andre tiltak for barn og unge.

Nordby kirke er en langkirke fra 1826 med 175 plasser. E18 og E6 krysser Nordby ved Vinterbro, som er det eneste sted hvor de to veiene fysisk er samme vei. E6 går gjennom Nordby i Nordbytunnelen og E18 passerer da Vinci-broen øst for Nordby kirke ved Nygårdskrysset. Da Vinci-broen er en gangbro i nedskalert versjon etter tegning av Leonardo da Vinci. Kollektivtrafikken er bussbasert med times- eller halvtimesruter mot Ski, Oslo, Drøbak og Mysen. Det er merkede gang- og sykkeløyper i traseen til den Fredrikshaldske kongevei og gamle Mossevei (Tusenfrydruta) gjennom bygda. Det er mange funn fra Mellom- og Sen-mesolitikum (eldre steinalder) i bygda, spesielt ved Sjøskogen (Nøstvet) og Vinterbro næringspark.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Helleristningene ved Utenga** i Lier i Viken er et felt med veideristninger fra eldre steinalder.

Feltet ble meldt inn til Buskerud fylkeskommune i juni 2013, og vakte stor oppmerksomhet. Funn av uregistrerte veideristninger skjer svært sjelden. Helleristningene består av tre figurer som forestiller elger. Den største figuren måler over 4 meter i lengde og er den største helleristningen i Norge som forestiller en elg. Den er sett fra siden, med et stort gevir og flere rektangulære riss i kroppen.

Beliggenhet
-----------

Helleristningene ligger på en vesthellende bergflate på østsiden av og rett ved Ringeriksveien (FV285), ca. 1,5 km nord for Lierbyen. Ristningene ligger ca. 65 meter over havet, noe som er bare litt høyere enn helleristningene ved Åskollen og i Skogerveien i Drammen. Det er nærliggende å tro at alle disse feltene har ligget i nærheten av strandlinjen, og at feltene stammer fra samme tidsperiode.

Referanser
----------

1. ↑  «Lierelgen helleristningsfeltet på Utenga» (PDF). Buskerud fylkeskommune/Lier kommune. 2019. Besøkt 24. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Helleristningene ved Utenga». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Oransje og hvit livbøye i norsk båthavn, med redningsline og merket med «Vesta», navn på et tidligere forsikringseslskap som i dag er del av det nordiske Tryg
Hesteskoformet redningsbøye fra Nederland ca. 1915
**Livbøye**, også kalt **livredningsbøye** og **redningsbøye**, er et ringformet flytelegeme som kastes ut til personer som er falt over bord. I henhold til Den norske skipskontrolls regler skal alle skip ha et visst antall livbøyer om bord. De skal minst ha en indre diameter på 45 cm og være av godkjent utførelse. Livbøyene skal i et nærmere bestemt antall, avhengig av fartøytype, være utstyrt med redningsline, selvtennende røyksignal og selvtennende bøyelys.

Se også
-------

* Redningsvest
* Livbåt
* Badering

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Hentet fra artikkelen «livbøyer» i *Store norske leksikon* (endret 14. februar 2009, besøkt 19. januar 2015).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lifebuoys – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Idéfagskolen** er en fagskole for design og kommunikasjon i Tønsberg kommune, på øya Nøtterøy. Siden høsten 2016 har den vært en del av Treider Fagskoler med studielinjene *Interiørdesign*, *Mediedesign* (tidligere *Grafisk design* og *Mediedesign*), *TV-produksjon*, *Lydproduksjon*, *Visual Merchandising* (tidligere *Dekorasjon*), *3D-animasjon*, *3D-design*, *Foto* og *Manus og tekst for TV*. Skolen har[*når?*] rundt 150 studenter. Lars Øygard har vært rektor siden 1994.

Historikk
---------

Idéfagskolen AS ble opprettet med dekorasjonslinje og TV-fotograflinje i 1990 av dekoratøren Odd Harald Bekkevold, Skolen hadde da et tjuetalls studenter og skulle gi næringslivet dyktige medarbeidere via et intensivt og praktisk år. I 1992 fikk Idéfagskolen linje for grafisk design, og ble dataverktøyskolen. I 1994 kom linja for lydteknikere. I 1998 overtok skolen det 1800 kvadratmeter store Tybring Gjedde-bygget på Ramdal utenfor Tønsberg og fikk sin egen multimedialinje. I 2005 ble studietilbudet utvidet med fagene *Foto* og *Manus og tekst for TV*.

Eksterne lenker
---------------

* Idéfagskolens hjemmesider

Portal: Kunst
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

Ballesvik ved foten av Helland
**Ballesvik** er ei bygd og en grunnkrets i Senja kommune i Troms og Finnmark. Bygda ligger på øya Senja nordvendt mot Norskehavet, innerst i Ballesvika. Innenfor vika er det en stor slette, før stigningen starter sørover opp mot Ballesvikskaret. Fylkesvei 86 går gjennom bygda, langs østsiden av vika over Ranen og deretter over Tolmyran og Ballesvikskaret, før den fortsetter mot Gryllefjord. Østover går veien mot Hamn og videre mot Finnsnes. Ballesvik har postnummer 9385 Skaland.

Det er tre kjente fjell i Ballesvik; Helland i nordøst, Tolen i sørøst, og Jesla i sørvest. Storsteinneset er kystgrensen mot Hamn, og i nordvest ligger Tortenberget. Grensen mot Teistevik går omtrent midt mellom Tortenberget og Hundevika i Teistevika.

Utmarka i Ballesvik er felles og administreres av Ballesvik Grunneierlag. Fiskekort for Ballesvikvatnet (Bottenvatnet) kjøpes i butikken i Gryllefjord.

Det går sti på begge sider av Ballesvikelva opp til Ballesvikvatnet, men stien på sørsiden er best å gå om man skal gå videre opp på Tolskaret. Der ligger to fiskevann; Litje Tolvatnet og Stor Tolvatnet.

Det er tydelige merker etter gammel bosetning sørøst og vest for kirkegården. Blant annet kan man se konturene av veggene rundt og en skillevegg mot den ene enden av et tidligere langhus.

Grunnkretsen
------------

Grunnkretsen Ballesvik er med et areal på 38,79 km² relativt stor i utstrekning, og omfatter mesteparten av den delen av Torsken som ligger nord for Gryllefjorden. Grensen mot Gryllefjord går langs Ballesvikskaret i sør. I øst grenser Ballesvik mot Hamn. I nord er det åpent hav.

Det er for tiden bare to fastboende i bygda og grunnkretsen.

**Utvikling i folketallet i nyere tid:**

| 2000 | 2005 | 2010 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- |
| 5 | 10 | 1 | 1 |
Geir-Atle Johnsen som Terje Formoes sjørøverfigur Kaptein Sabeltann under en oppvisning i Dyreparken i Kristiansand i 2005
**Geir-Atle Johnsen** (født 7. januar 1958 i Oslo) er en norsk regissør, låtskriver, skuespiller, forfatter og produsent. Johnsen var tilknyttet satireprogrammet *Hallo i uken* i NRK P2 i perioden 2000-2013 i flere funksjoner. I perioden 2000-2009 som låtskriver/musiker/utøver og så også som redaksjonsmedarbeider, lyddesigner og skuespiller. I perioden 2009-2013 som redaksjonsmedarbeider, lyddesigner og skuespiller, og så også som regissør og produsent Jørgen Strickert. Johnsen har levert, produsert og fremført flere humorinnslag i *Nitimen.*

Referanser
----------

1. ↑   sceneweb.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Geir-Atle Johnsen i Scenewebarkivet
* (en) Geir-Atle Johnsen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Geir-Atle Johnsen hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Geir-Atle Johnsen hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Hofsøya** ligger lengst sør på Senja. Det er en av flere små bygder på halvøya Stonglandet. Stonglandet ligger i Senja kommune i Troms og er forbundet med resten av øya gjennom Stonglandseidet. Andre bygder som ligger på Stonglandet er Valvåg, Lekangsund og Stangnes som ligger på øst- og sørsiden, mens Hofsøy ligger i vest.

På Hofsøya er det flere minneområder med gravhauger og hustufter. På 1970-tallet ble det under en utgraving avdekket et langhus fra jernalderen her.

Hofsøyfjellet
-------------

På Stonglandet ligger det et fjell som heter Stangnesfjellet, men det blir ofte bare kalt «Hofsøyfjellet». Fjellet er 301 moh. Det er et fjell med lett vanskelighetsgrad og turen opp er ca. 5 km lang og tar rundt fire timer.

Hofsøy bygdemuseum
------------------

Hofsøya har et folkemuseum kalt «Hofsøy Bygdemuseum». Hensikten med dette museet er å formidle, dokumentere og vise frem tradisjoner og levemåter ute ved kysten. Det viser også fiskerbondenes levekår hvor man måtte kombinere inntekter fra fiske med jordbruk og husdyr. Museet består av flere hus, to bolighus, et fjøs, et uthus, en jordkjeller, en sommerfjøs, kvern og et naust. En av bygningene er kalt «Heimerstua» og er innredet med interiør fra begynnelsen av 1900-tallet. «Borterstua» har en skolestue og inneholder utstillinger om livet på gården. I det store naustet kan man se flere ulike båttyper og mange forskjellige fiskeredskaper. I «uthuset» er det utstilt handkverner, dreiebenker og andre redskaper som tidligere har vært i bruk. I sommerfjøset pleide det før å være ulike husdyr om sommeren, som for eksempel kyr.

Dronningruta
------------

Mellom Hofsøy og Stangnes går det ei turløype kalt «dronningruta». Ruta ligger langs fjæra og man støter på flere hvite skjellstrender på veien. Årsaken til at turløypa kalles «dronningruta», er at dronning Sonja gikk fra Hofsøy til Stangnes for noen år siden. Det er «Din tur», som i samarbeid med flere turistfiskeanlegg, har merket opp turstier rundt om på Sør-Senja.

Kilder
------

*
**Flatdalsteinen** er en runestein fra Flatdal kirke, Seljord kommune i Vestfold og Telemark. Steinen lå på kirkegården, rett utenfor kordøren. Den er første gang beskrevet i presten Hans A. Willes selvbiografi fra 1765. Innskriften ble avtegnet av M.A.Arendt i 1804. Steinen ble overtatt av Foreningen til norske Fortidsminnesmerkers Bevaring, som i 1864 ga den til Universitetets Oldsaksamling. I dag er den magasinert ved Kulturhistorisk Museum.

Innskriften lyder:

**ok mote ræistrunarþesar uktbiþrþørsalmakankuþ at hantake uiþsalmakas er þese stein likribir**
På norrønt blir det:

*Ogmundr reist rùnar þessar, ok biđr þess almàtkan Guđ, at hann taki viđr sàl Gamals, er þessi steinn liggr yfir.*

Og på moderne norsk:

«Ogmund ristet disse runer, og ber den allmektige Gud at han vil ta imot Gamals sjel, han som denne stein ligger over.»

Litteratur
----------

* *Norges innskrifter med de yngre runer. Annet bind. Av Magnus Olsen. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt*. Oslo: Jacob Dybwad. 1951. s. 214-219.
**Klopptjern** er et bade og fiskevann i Bragernesåsen i Drammen kommune og delvis Lier kommune. Vannet har et areal på 0,0313 km² og ligger på en høyde av 219 moh. Det ble opprinnelig demmet opp for møllebruk, men i ca. 1850 ble tjernet/innsjøen gjort om til vannverk for Drammen. Vannet fra tjernet ble i 1863 lagt i jernrør av et Engelsk firma. I 1878 ble vannet infisert med tyfus, noe som endte med å koste 33 liv. Først i 1981 ble Klopptjern formelt nedlagt som drikkevannskilde og frigitt for publikum.

Historie
--------

Klopptjern i Drammen før 1950.
Det eldste kartet over Bragernesåsen fra 1869 røper at det fantes et fiskeutklekningsanlegg ved munningen og en demning ved tilførselsdammen Rytteråsdammen. Etter at den eldste demningen, som besto av rosentorv, hadde sprunget lekk i 1863, 1880 og 1885, bevilget kommunen i 1885 penger for å bygge en ny, 11 meter høy dam av sement. Den nye dammen ble støpt på fjellgrunn på innsiden av den gamle. Tidligere navn på tjernet var Kroppekjærn og Klopkjærn.

### Kloptjernveien

Kloptjernveien går fra Strøtvetveien og ender opp på Klopptjern. Veien ble opparbeidet i forbindelse med anlegget av Drammens Vannverk i 1860-årene. Navnet hadde vært anvendt i lengre tid da det i 1926 ble stadfestet av bystyret.

Demningen etter rehabliteringen.
### Rehablitering

2018 ble demningen rehablitert som følge av pålegg fra NVE, hvor hovedtekten er å foreta stabiliserende tiltak for å styrke dammen mot flom og istrykk. Kommunens avdeling for vei, natur og idrett har, i samarbeid med Glitre vannverk, Multikonsult og HAB Constructions, etablert et nytt overløp over dammen, og laget en 250 meter lang, åpen grøft langs turveien. Parallelt med arbeidene på demningen ble stiene rundt Strøtvet fikset på og tjernets bunnen har blitt jevnet ut for å fjerne bratte stigninger. Det er også hengt opp flere livbøyer, brua over til Vesleøya i Kloptjern har blitt oppgradert og nye bord og benker er utplassert.

Badevann
--------

Brua på Klopptjern.
Badestranda på Klopptjern.
Vannet er et populært friluftsbad i Bragernesåsen på grensen mot Lier, omtrent 1 km nordvest for Strøtvet. Tjernet har badestrand, flytebrygge, en liten øy med bruforbindelse.

Fiskevann
---------

Drammen og omlands fiskeadministrasjon i Sjåstad har sluppet ut fisk i Kloptjern, det finnes abbor, ferskvannskreps og ørret i vannet.

Referanser
----------

1. ↑  Halsen, Odd (1981). *Turer i Drammenstraktene*. Drammen geologiforening. s. 13. ISBN 8299076900.
2. ↑  Sellæg, Jo. (1993). *Drammen*. no#: Brakar. s. 11. ISBN 8291263019.
3. ↑  *Minneboken om Drammen*. Ødegaards forlag. 1960. s. 19.
4. 1 2 3  «Klopptjern | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 13. november 2023.
5. ↑  «Kloptjernveien | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 13. november 2023.
6. 1 2  Haugaard, Benedicte (12. september 2018). ««Nye» Kloptjern oppgradert og sikret for 6,5 millioner». *www.drm24.no*. Besøkt 13. november 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Rossfjord** er et område og ei bygd i Senja kommune i Troms. Den østlige delen av Lenvikhalvøya ligger på vestsiden av Rossfjorden og Rossfjordvatnet, og på østsiden ligger den halvøya som avgrenses av Rossfjorden, Malangen og Målselvfjorden.

Ved strømmen mellom vannet og fjorden ligger Rossfjordstraumen, også bare kalt Straumen, som er sentrum i bygda. 4,5 km nord for Straumen ligger Rossfjord kirke.

Veier
-----

Hovedveien gjennom bygda er fylkesvei 856, som strekker seg fra Finnfjordeidet på Aspelund til Rossfjordstraumen. Riksveien går langs vestsiden av Rossfjordvatnet. Det går dessuten flere fylkesveier gjennom bygda. Der riksveien slutter, fortsetter Fv265 nordvestover til Tennskjær. På Langnes svinger Fv266 av fra riksveien, vestover gjennom Sollidalen til Bjorelvnes. Fv261 går langs østsiden av Rossfjordvatnet og fortsetter videre fra Straumen nordover langs fjorden, før den svinger østover og deretter sørover igjen inn Målselvfjorden via Sultindvik og fram til endepunktet, Sandnes.

Delområde
---------

**Delområde Rossfjordområdet** er et statistisk område beliggende lengst øst i Senja kommune. Areal: 166,97 km².

Innbyggertall:

| 2000 | 2005 | 2010 | 2014 |
| --- | --- | --- | --- |
| 998 | 981 | 950 | 930 |

Delområdet består av følgende 8 grunnkretser (folketall 2014):

* Sultindvik (36)
* Rossfjord (66)
* Straumen øst (223)
* Straumen vest (184)
* Tårnelv (155)
* Langnes (164)
* Grønnjord (57)
* Tennskjer (45)

Grunnkrets
----------

**Rossfjord grunnkrets** ligger nord for Rossfjordstraumen, og omfatter gårdene rundt Rossfjord kirke. Areal: 10,61 km².

Innbyggertall:

| 2000 | 2005 | 2010 | 2014 |
| --- | --- | --- | --- |
| 80 | 85 | 81 | 66 |
**Demokratene** (thai: พรรคประชาธิปัตย์, RTGS: Phak Prachathipat) er et rojalistisk og konservativt politisk parti i Thailand. Det er Thailands eldste parti. Abhisit Vejjajiva var partileder fra 2005 til 2019, og han var parlamentsutnevnt statsminister fra 17. desember 2008 til 5. august 2011. I parlamentsvalget i 2019 fikk partiet bare 53 mandater, en tredjedel av de 159 mandatene de fikk i valget i 2011.

Til tross for navnet er partiet ikke noen støttespiller for demokrati, men er alliert med den rojalistiske gulskjortebevegelsen som har bidratt til å avsette de demokratisk valgte regjeringene fra partier støttet av tidligere statsminister Thaksin Shinawatra.

Veteranpolitiker Jurin Laksanawisit ble valgt til partileder den 15. mai 2019. Han etterfulgte Abhisit Vejjajiva, som gikk av etter den dårlige oppslutningen i parlamentsvalget.

Referanser
----------

1. ↑  «Democrat defections: Thailand’s oldest party faces existential crisis as election looms» **(engelsk)**. Thai PBS World. 25. mars 2022. Besøkt 11. august 2022.
2. ↑  Charlie Campbell (28. november 2013). «Thailand’s Democrat Party Is Hilariously Misnamed» **(engelsk)**. Time. Besøkt 11. august 2022.
3. ↑  Teeranai Charuvastra (15. mai 2019). «11-Time MP Chosen as New Democrat Leader» **(engelsk)**. Khaosod English. Besøkt 11. august 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Valentus** er et amerikansk nettverksselskap etablert i 2014 av Dave Jordan. Selskapet har hovedkontor i Sioux Falls i delstaten Sør-Dakota.

Hovedproduktet til Valentus er et kaffepulver kalt *SlimROAST Coffee* som hevdes å ha slankende effekt. Kaffepulveret inneholder stoffet beta-fenetylamin som hevdes å kunne påvirke sinnsstemning og oppmerksomhet, for derved å stimulere til vekttap. Den vitenskapelige dokumentasjonen for disse egenskapene er beskjeden. Valentus' produkter selges gjennom forretningsmodellen multi-level marketing, altså uavhengige salgsrepresentanter som tjener penger på salg av produkter samt provisjon av salg fra selgere de har vervet i flere ledd under seg. Produktene og forretningsmuligheten har også blitt markedsført under andre merkenavn.

Inntak a beta-phenylethylamin gjennom kosttilskudd kan som bivirkning gi hodepine og svimmelhet, i tillegg kan det ha interaksjoner med en rekke legemidler. Stoffet står også på WADAs liste over ulovlige dopingmidler. Både New Zealand og Danmark har frarådet sine borgere å innta kaffeproduktet fra Valentus grunnet innholdet av beta-phenylethylamin.

I Storbritannia har produktene blitt distribuert siden 2015. I 2017 grep lokale forbrukermyndigheter inn og erklærte at Valentus ikke hadde tillatelse til å selge produktene i landet. Likevel er selskapet medlem av det Direct Selling Association, den britiske interesseorganisasjonen for nettverksselskaper.

Grunnlegger Dave Jordan etablerte seg i MLM-bransjen i 1990-årene. Før etableringen av Valentus var han salgsrepresentant for nettverksselskapet LiveSmart 360 som solgte sjokolade som ble påstått å ha gunstige helseeffekter. Han var tidligere også en av toppselgerne i nettverksselskapet Waiora som selger naturprodukter som angivelig skal motvirke aldring.

Referanser
----------

1. ↑  Phenethylamine WebMD
2. ↑  School nurse keeps fit by drinking, selling coffee Arkivert 31. august 2019 hos Wayback Machine. SunStar Philippines
3. ↑  Teens targeted in coffee sales ‘scam’ The Times
4. ↑  Customs warns about health products sold online after test of diet coffee 1 News Now
5. ↑  Fødevarestyrelsen fraråder kaffeprodukt Arkivert 31. august 2019 hos Wayback Machine. Fødevarestyrelsen
6. ↑  Sales of 'illegal' weight loss products under investigation by Trading Standards - here's what we know so far CornwallLive
7. 1 2  Profiles of Performance Arkivert 31. august 2019 hos Wayback Machine. Waiora
8. ↑  *Bolsjusen og Helsekostens velsigningar*, VestNytt, 28. oktober 2014

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Espen Hana** (født 1964) er en norsk skuespiller, tekstforfatter, komponist og sanger. Han er utdannet ved Statens teaterhøgskole og debuterte i 1991 ved Rogaland Teater, der han har vært ansatt siden. Hans viktigste roller har vært konferansieren i *Cabaret* av Kander og Ebb, Che i *Evita*, Basarov i Turgenjevs *Fedre og sønner* og tittelrollen i musikalversjonen av Kjellands *Tørres Snørtevold* og Holbergs *Jeppe på Bjerget*. I 2009 deltok han i MGP 2009 med sangen *Two of a Kind*. Hana spilte Hans-Herman Rosenkrantz i *Hotel Cæsar* 2009-2010. Og i 2011 var han aktuell i den 8. filmen av Varg Veum, Svarte får, hvor han spilte Carl Berner.

Diskografi
----------

### Egne plater

* *Tunge kyss* (1996)
* *Garman & Worse & Co* (1997)
* *Eg reise aleina* (2007)
* *E det någen snille barn her?* (2008)

### Singler

* *Piaf* (2007)
* *Two of a Kind* (2009)

### Deltagelsesplater

* *Melodi Grand Prix 2009 (album)* (2009)

Referanser
----------

1. ↑   snl.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Espen Hana på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Espen Hana hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Espen Hana hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** Discogs
 |
**Songa** er en elv i Vinje kommune i Telemark. Elva er en del av Tokkevassdraget, som igjen utgjør den vestligste delen av Skiensvassdraget.

Elva har sitt utspring ved Fonnagavlen, lengst vest i Hellevassdalen, i Ullensvang kommune i Vestland, i den sørlige delen av Hardangervidda nasjonalpark. Den renner først mot øst, passerer turisthytta Hellevassbu ved Øvre Hellevatnet. Etter Nedre Hellevatnet snur elva mot sørøst og renner ved Songemoen ut av nasjonalparken, og ved Fjarefithytta inn i Songavatnet. Songavatnet er gjennom Songadammen regulert 35 meter og er hovedmagasin for Songa kraftverk, som ble satt i drift i 1964 og er en del av Tokkeverkene.

Etter Songadammen fortsetter elva mot sørøst, og renner gjennom den trange og dype kløfta Urdbøglupen. Ved Arabygdi blir dalen igjen noe bredere, og elva munner her ut i innsjøen Totak. På grunn av kraftutbyggingen er elva stort sett alltid tørrlagt nedenfor Songadammen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Henriette Lien** (født 20. desember 1969) er en norsk skuespiller, danser, programleder, yogainstruktør, forfatter, foredragsholder og coach. 

Henriette Lien jobbet som danser i utallige musikaler og tv-show fra 1988 til 1998, og ble rikskjendis i såpeseriene *Hotel Cæsar* på TV 2, der hun spilte rollefiguren Ninni Anker-Hansen i periodene 1998–2000 og 2001–2003, og *Hos Martin*, der hun i 2004 og 2005 framstilte den karrierebevisste Elisabeth som var gift med kaféverten Martin (Sven Nordin). Hun spilte også mordersken Roxie Hart i musikalen *Chicago* på Oslo Nye Teater. I 2006 var hun programleder for underholdningskonkurransen *Dansefeber* på TVNorge sammen med Kjetil Tefke. I 2007 gjorde hun jobben alene og i 2008 delte hun programlederjobben med en svensk og en dansk programleder i *So You Think You Can Dance Scandinavia*. Hun har òg vært programleder for *Hit og dit* og *Grease* på TVNorge. Høsten 2009 gikk hun fra tv til radio og ble programleder i programmet Morgenklubben med Loven & co på Radio Norge frem til 2016. Hun debuterte som forfatter med boken *En Yogareise* i 2018 og jobber som idag hovedsakelig som yogalærer i hele verden. 

I 2000 ble Henriette Lien kåret til den største merkevaren for norsk TV av analyseselskapet rampco.com, som hadde spurt ungdommer om hvilke TV-fjes de satte høyest.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Henriette Lien på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Henriette Lien hos Sceneweb Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
***Dansefeber*** |
| --- |
| Sesonger | 1 (2006)  **·** 2 (2007)  **·** 3 (Skandinavia) (2008) |
| Programledere | Henriette Lien  **·** Kjetil Tefke |
| Dommere | Geir Bie  **·** Merete Lingjærde  **·** Jan Ivar Lund  **·** Vibeke Sørlie  **·** Lars Undli |
| Koreografer | Tine Aspaas  **·** Belinda Braza  **·** David Byer  **·** Sølvi Edvardsen  **·** Toni Ferraz  **·** Knut Arild Flatner og Karl-Erik Nedregaard  **·** Jazzy  **·** Solveig Kitmitto  **·** Jan Ivar Lund  **·** Kristine Melby  **·** Gunn Myhrengen |
| Vinnere | Adil Khan (2006)  **·** Hanna Mjåvatn (2007) |
| 2. plasser | Maria Nygård  **·** Eric Nærbø |
| 3. plasser | Christopher Petersen  **·** Michelle Purvis |
| 4. plasser | Tine Aspaas  **·** Bjørn Holthe |
| Andre land | Australia  **·** Canada  **·** Danmark  **·** Hellas  **·** Malaysia  **·** Nederland/Belgia  **·** Polen  **·** Skandinavia  **·** UK  **·** USA |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
**Klistervatnet** (russisk: Клистерватн, finsk: *Töllevinjärvi*) er en innsjø på grensen mellom Norge og Russland. Den er en del av hovedvannstrengen i Pasvikelva, og ligger mellom Harefossen i nord og Holmfossen i sør. Den norske delen ligger i Sør-Varanger kommune i Troms og Finnmark, og den russiske delen i Petsjenga rajon i Murmansk oblast.

Klistervatnet lå opprinnelig 11 meter over havet, men da demningen til Boris Gleb kraftverk ble bygget ved Skoltefossen ble vannspeilet hevet til 21 moh. Klistervatnet ble dermed liggende på samme nivå som Fossevatn i nord og Bjørnevatnet i sør, og fossestrykene mellom dem forsvant.

Den norske delen av Klistervatnet domineres av den én kilometer brede Skrukkebukta, som strekker seg rundt fire kilometer vestover fra grensa. I det nordvestre hjørnet av bukta ligger grenda Brattli. Fylkesvei 8850 går langs vestsida av Skrukkebukta.

Den russiske hovedveien R-21, som er en del av Europavei 105, følger østsida av Klistervatnet.

I mellomkrigstida, da området tilhørte Finland, lå landsbyen Valasjärvi (også kalt Töllevi) på østsida av Klistervatnet. Stedet hadde 110 innbyggere i 1939, men er i dag forlatt og uten bosetning.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 8. august 2020
2. ↑  «Gradteigskart Svanvik Æ6, 1960». Kartverket. Arkivert fra originalen 7. mars 2016. Besøkt 3. november 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Elin Siobhan Sogn** (født 20. september 1971 i Belfast, Nord-Irland) er en norsk skuespiller. Da Elin Sogn og familien flyttet tilbake til Norge, bosatte de seg i Kongsberg. Elin Sogn begynte sin profesjonelle skuespillerkarriere på Den Nationale Scene i Bergen. 

Sin scenedebut der hadde hun som den unge jenten i «Nora Scheherazades drømte liv». Etter 3 år i Bergen, flyttet Sogn til Oslo for å ta rollen som «Julie Anker-Hansen» i såpeserien *Hotel Cæsar* på TV 2. Etter ha spilt rollen i 4 år, valgte Elin Sogn å ta en pause fra TV-serien for å være med i andre teaterprosjekter. Sogn kom tilbake på settet til Hotel Cæsar i 2005 og var en sentral person i handlingen frem til hun tok mammapermisjon like før sommeren 2009. Karakteren hennes, Julie, reiste da til Paris. Sogn returnerte til settet våren 2010, og ble gradvis mer med i serien igjen.

Sommeren 2007 og 2008 var hun med på et utendørs sommerteater på Kongsberg, *Gjeterbarna og huldras hemmelighet*. Der hadde Sogn rollen som huldra. I 2017spilte hun hovedrollen i Sommermusicalen "Den Gode Hensigt" i Svelvik, med musikk og tekst av Christin Grilstad Prøis og regi av Ole Christian Øen.

Filmografi
----------

| År | Film/TV-serie | Rolle |
| --- | --- | --- |
| 2008 | *Lønsj* | Kunde |
| 2007 | *Gymnaslærer Pedersen* | Unni Langmoen |
| 2003 | *Folk flest bor i Kina* | Ung kvinne |
| 1999–2004, 2005–2009, 2010, 2011, 2011, 2012, 2012, 2012, 2015, 2015, 2017 | *Hotel Cæsar* (TV-serie) | Julie Anker-Hansen |
|

Scenen
------

| År | Scene | Oppsetting | Rolle |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Den Nationale Scene | *Nora Scheherazades drømte liv* av Mia Tornqvist | Den unge jenten. |
| 1998 | Den Nationale Scene | *Utlendingen* av Larry Shue | Cathrine |
| 1999 | Den Nationale Scene | *Anne Franks Dagbok* |  |
| 1999 | Den Nationale Scene | *Bernarda Albas Hus* |  |
| 1999 | Den Nationale Scene | *Tartuffe* |  |
| 2007 | Pavescenen i Kongsberg | *Gjeterbarna og huldras hemmelighet* | Huldra |
| 2008 | Pavescenen i Kongsberg | *Gjeterbarna og huldras hemmelighet* | Huldra |
| 2008 | Bærums Verk Spelet | *Den Gode Baron* |  |

Referanser
----------

1. ↑  Jeanette Pjaka Hauge (27. mai 2010). «- Jeg kunne vært mye gærnere». Dagbladet. Besøkt 1. juni 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Elin Sogn på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Elin Sogn hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (da) Elin Sogn på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Elin Sogn på Allociné Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Nerdammen** er et bade og fiskevann i Drammen kommune i Viken. Vannet demmet opp for kraftproduksjon av Solberg spinderi i 1900. Solbergelva er navnet på bekken som renner gjennom dammen, denne bekken er kjent under en rekke navn, deriblant Solbergbekken, Solbergelven og Ulverudbekken. Bekken starter ved Solbergvannet og går videre via Mellomdammen, Nerdammen, Flatdammen, Vasshella, Karindammen før den ender i Drammenselva.

Området er et velegnet tursted med oppmerket stier til Lokkeråsen, Solbergvarden, Marivann, Goliaten og mye mer.

Historie
--------

Dagens demning ble oppført i 1900, og tilfredsstilte ikke dagens krav til sikkerhet, og ble i den anledning rehablitert i 2017 av Drammen kommune. Prosjektet endte opp med å koste 16,4 millioner kroner. I 2016 ble veien opp til dammene rehablitert og er nå blitt en helårsvei tilgjengelig for alle med bomavgift på 80 kroner.

Muren på nerdammen er ca. 300 meter lang med største høyde på 4,7 meter. Vannet har en fiskebestand bestående av Ørret og Abbor, fiskekort for vannet kan kjøpes via Vipps og på Solbergsentret og gjelder for Nerdammen, Mellomdammen, Marivann og Gravningen.

Referanser
----------

1. ↑   *NVE Innsjødatabase*, Norges vassdrags- og energidirektorat, Wikidata Q50434066,
2. ↑  «Muren på Mellomdammen 1944 | Eiker Arkiv». Besøkt 23. mai 2021.
3. ↑  «Solbergelva (elv) – lokalhistoriewiki.no». *lokalhistoriewiki.no*. Besøkt 22. august 2021.
4. 1 2  «Turforslag fra Damhaugen p-plass i Solbergelva». *www.ut.no*. Besøkt 23. mai 2021.
5. ↑  «Nerdamsveien av 2016 | Eiker Arkiv». Besøkt 23. mai 2021.
6. ↑  «Vakker damrehabilitering er sluttført | Eiker Arkiv». Besøkt 23. mai 2021.
7. ↑  «Fra industrivann til bade- og fiskevann». *Drammen Live24*. Arkivert fra originalen 23. mai 2021. Besøkt 23. mai 2021.
8. ↑  jegerogfisk. «Fisk». *Solbergelvens Jeger og Fiskerforening*. Besøkt 23. mai 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Skafsåsteinen** er en runestein ved Skafså kirke i Tokke kommune i Telemark. Steinen ble første gang beskrevet av Hans Jacob Wille i 1790, den sto da ved kirkedøra. Samme sted sto den da Sophus Bugge besøkte stedet på 1860-tallet. Han kunne da konstatere at steinen ikke sto på sin opprinnelige plass, men denne kunne ikke lokaliseres. I 1892 opplyser Oluf Rygh at steinen ligger nede, det gjorde den også da Magnus Olsen undersøkte den i 1923. I dag er steinen satt opp inne i våpenhuset i kirken.

Innskriften er:

**arnkairs sunir ris(?)u eluþesa (eft)ir þiuþulb (b)roþor koþmontr rist runar þesar auk þeir ontor mrs(?)**
Oversatt til norrønt blir det: *Arngeirs synir reistu hellu þessa eptir þjòđolf brođur. Guđmundr reist runar þessar ok þeir Ǫndottr*.

Og på moderne norsk: «Arngeirs sønner reiste denne hella etter Tjodolf (deres) bror. Gudmund ristet disse runer, han og Ondott.» Steinen dateres til ca. 1100.

Litteratur
----------

* *Norges innskrifter med de yngre runer*. Oslo: Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. 1951. s. 244ff.
**Geir Sverre Braut** (født 16. januar 1955) er en norsk lege med flere stillinger i helseforvaltningen. Fra 2014 er han senorrådgiver ved Stavanger universitetssjukehus og professor ved Høgskulen på Vestlandet.

Utdannelse
----------

Braut er cand. med. fra Universitetet i Oslo (1980) og godkjent spesialist i samfunnsmedisin (1997). Han har folkehelseutdanning fra Nordiska hälsovårdshögskolan (NHV) i Göteborg (1991).

Embeter og stillinger i helseforvaltningen
------------------------------------------

Braut var assisterende fylkeslege i Rogaland fra 1985 til 1994 og fylkeslege i Rogaland fra 1994 til 2001, avbrutt av et engasjement i Sosial- og helsedepartementet (1999). Han fungerte som fylkeslege i Telemark (2001). 

Han hadde fast stilling som assisterende direktør i Statens helsetilsyn fra 1. april 2002 inntil 2013, etter å ha vært konstituert i et halvt år (2001–02). Fra august 2012 var han noen måneder konstituert direktør etter at Lars E. Hanssen fratrådte. Fra 2013 er han seniorrådgiver i deltidsstilling.

Stillinger i utdannings- og forskningsektoren
---------------------------------------------

Han har hatt deltidsstilling som lektor (helseadministrasjon) ved Nordiska hälsovårdshögskolan. 

Braut var førstelektor II i helse- og tryggleiksfag ved Høgskolen Stord/Haugesund, før han i 2014 ble professor i helsefag samme sted, fra 2017 Høgskulen på Vestlandet etter sammenslåing.

Verv og prisar
--------------

Geir Sverre Braut har følgende verv:

* Norsk forum for helserett – medlem av styret, styreleder fra 2007
* Lærdals fond for akuttmedisin – leder av fondsstyret
* Norsk selskap for gjenoppliving AS – styremedlem
* Bioteknologirådet – medlem fra 15. april 2019

Han har tidligere hatt følgende verv:

* Norsk institutt for forskning om oppvekst, velferd og aldring (NOVA) – styremedlem (2000–2008)
* Den norske lægeforening – medlem av sentralstyret (1992–1994)
* Norsk katastrofemedisinsk forening – medlem av styret
* Koronakommisjonen – medlem

I 2020 ble han tildelt prisen "Årets nynorskbrukar" av Nynorsk kultursentrum.

Referanser
----------

1. ↑  *Braut konstituert som direktør.* Statens helsetilsyns hjemmeside, 23. august 2012 (lest 23. august 2012)
2. ↑  Nytt Bioteknologiråd er oppnevnt. regjeringen.no. 29. mars 2019
3. ↑  *Regjeringen oppnevner Koronakommisjon*. regjeringen.no, 24.4.2020. Besøkt 24.4.2020.
4. ↑  «Geir Sverre Braut fekk prisen Årets nynorskbrukar 2020». *Nynorsk.no* **(norsk nynorsk)**. 13. oktober 2020. Besøkt 5. januar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Artikler og kronikker av ansatte i Statens helsetilsyn fom. 2000 – ca. 50 av Geir Sverre Braut
* Statens helsetilsyn – Offisiell hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Eugene Polley** (født 29. november 1915 i Chicago, død 20. mai 2012 samme sted) var en amerikansk ingeniør som konstruerte den første brukbare fjernkontroll for TV-apparater i 1955.

Polley arbeidet med radar for det amerikanske forsvarsdepartementet under andre verdenskrig. Han pensjonerte seg etter en lang karriere som inkluderte atten amerikanske patenter. Polley mottok Technology & Engineering Emmy Award sammen med Robert Adler for banebrytende utvikling av trådløs fjernkontroller for Consumer Television. I 2009 mottok Polley IEEE Consumer Electronics Award for hans bidrag til å produsere en trådløs fjernkontroll for TV og andre elektroniske produkter. 

Polleys fjernkontroll fungerte ved hjelp av lyssignaler, men bare i forhold til Zenith-TV-er, laget av firmaet han arbeidet for. Funksjoner: av/på, skift kanal og mute (lyd av/på) er fortsatt sentrale funksjoner i dagens kontroller, som fortsatt fungerer ved hjelp av infrarøde lyssignaler.

Han døde av naturlige årsaker den 20. mai 2012 på et sykehus i Chicago i en alder av 92 år.

Referanser
----------

1. ↑   «Eugene Polley dies at 96; inventor of wireless TV remote control», publisert i Chicago Tribune[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Rossiyskaya Gazeta, «Умер изобретатель пульта для телевизора Юджин Полли», besøkt 25. september 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Fjernkontrollens far er død»
4. ↑  «Fjernkontrollens far døde søndag», Aftenposten 22. mai 2012, besøkt 23. mai 2012

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Encyclopædia Universalis **·** Geni **·** WikiTree
 |
**Bodil Engen** (født 31. mars 1950 på Gjøvik) er en norsk oversetter. Hun er nå bosatt på Harestua. 

Hun er utdannet cand.mag. med fagene nederlandsk, engelsk og tysk fra Universitetet i Oslo 1976, og har vært oversetter på heltid siden da. Hennes første oversettelse var *Medisinsk leksikon* i fem bind, Tiden forlag 1979. Hun har (pr. 2007) oversatt ca. 230 bøker, fra engelsk, nederlandsk, svensk, dansk og tysk. 

Engen har mottatt Kulturdepartementets oversetterpremie 1998 for *Med bare hendene* av Bart Moeyaert og *Rosen og svinet* av Anne Provoost. Hun fikk *IBBY Certificate of Honour for Translation* 2000 for *Rosen og svinet* av Anne Provoost. Hun mottok Bokklubbenes skjønnlitterære oversetterpris for 2008. Hun har også mottatt stipend fra Norsk Oversetterforening og Norsk kulturråd.

Noen andre oversettelser: *Livlegens besøk*, *Lewis reise* og *Blanche og Marie* av Per Olov Enquist, *Historien om Pi* av Yann Martel, *Cold Mountain* av Charles Frazier, Terningmannen av Luke Rhinehart og *Kaptein Corellis mandolin* og *Fugler uten vinger* av Louis de Bernières.

Referanser
----------

1. ↑  Bodil Engen: Min oversettelse Arkivert 20. april 2016 hos Wayback Machine.; Prosa, nr 6, 2009
2. ↑  Årets skjønnlitterære oversetterpris 2008 til Bodil Engen; bokklubben.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |