recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eli Bjørhusdal** (født 28. februar 1972) er tidligere nestleder i Noregs Mållag. Bjørhusdal har tidligere vært sentralstyremedlem og nestleder i Norsk Målungdom. Bjørhusdal er professor i norsk ved Høgskulen på Vestlandet og er bosatt i Jostedalen i Luster kommune. 

Bjørhusdal har doktorgrad (ph.d.) fra Universitetet i Oslo 2014 med avhandlinga *Mellom nøytralitet og språksikring. Norsk offentleg språkpolitikk 1885–2005*. Avhandlinga er en argumentasjonsanalyse av offentlige språkpolitiske styringsdokumenter fra jamstillingsvedtaket i 1885 til 2005. Avhandlinga konkluderer med at norsk språkpolitikk i perioden ikke har vært grunngitt med å styrke mindretallsspråket nynorsk, men med å styrke en språklig nøytralitetspolitikk. 

Hovedfagsoppgaven i nordisk språk og litteratur var om *Målkvinner før 1900* (Universitetet i Oslo, 2000). Hovedfagsoppgaven "Målkvinner før 1900" ble i 2001 utgitt som 12. bok i Ivar Aasen-instituttets bokserie. Andre opplag av boka kom i 2004. I hovedfagsoppgaven går Bjørhusdal i rette med tidligere framstillinger av målrørsla som mannsdominert og kvinneundertrykkende. Bjørhusdal argumenterer for at målrørsla før 1900 var langt framme i praktisk kvinnepolitikk og at målkvinner som Aasta Hansteen, Hulda Garborg og Synnøve Riste var damer som representerte en feministisk norskdomstradisjon.

Fra 2018 er hun medlem av styret i Språkrådet etter at hun var varamedlem fra 2016.

Referanser
----------

1. ↑  «Teatertopp blir ny styreleder i Språkrådet». *Dagbladet.no* **(norsk)**. 12. mars 2018. Besøkt 15. november 2018.

Kilder
------

* Om doktorgraden til Eli Bjørhusdal
* Intervju om doktorgradsarbeidet
* Intervju hos framtida.no

Bibliografi
-----------

* (no) Publikasjoner av Eli Bjørhusdal i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

Eksterne lenker
---------------

* Eli Bjørhusdals blogg
* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Lambeosaurus** var en planteetende dinosaur som tilhørte hadrosaurfamilien, som levde for ca. 76 til 75 millioner år siden, i Nord-Amerika i sen kritt. Dens navn betyr «Lambes øgle», etter Charles Lambe, en pioner innen kanadisk dinosaurforskning.

Beskrivelse
-----------

Nebbet var formet for å kunne beite store munnfuller planter på bakken. Bak nebbet var det flere rader kinntenner til å male opp plantekosten med. «Øksebladet» foran var hult, mens «spydet'»i bakkant var bein tvers gjennom. Lambeosaurus hadde trolig godt syn, og den så i mange retninger samtidig når den holdt utkikk etter rovdyr. Bakbeina måtte være tykke og muskuløse for å bære den tunge kroppen. De store, sprikende hovene fordelte vekten. Halen kan ha fungert som støtte når dinosaurusen reiste seg på bakbeina, og som balansestang når den løp. Fossile avtrykk i jordavleiringer viser at huden var nuppete og læraktig, og uten skjell.

En voksen Lambeosaurus kunne bli fra 9 til 15 meter lang, avhengig av art. Dens vekt kunne bli opptil 7 tonn.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lambeosaurus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Lambeosaurus* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Lambeosaurus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Lambeosaurus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Lambeosaurus* Paleobiology Database (technical)
* *Lambeosaurus* Natural History Museum
* Lambeosaurinae at *Thescelosaurus*!

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
**«Candid Photography»**, også kalt *Nudge Nudge*, er en sketsj av og med den britiske komikergruppa Monty Python, vist i episoden «How to Recognise Different Types of Trees From Quite a Long Way Away» i TV-serien *Monty Python's Flying Circus* i oktober 1969.

Sketsjen er skrevet av Eric Idle som også spiller i den sammen med Terry Jones. De framstiller to fremmede som møtes på en pub. Idle, som spiller en yngre mann, stiller Jones, som spiller en eldre herremann, flere spørsmål om hans forhold til kona, alle skjult som seksuelle tvetydige spørsmål («Does your wife 'go'?», «is she a sport», «is she interested in *photography*», «likes *games*, eh?» og så videre), alle fulgt av frasen «nudge, nudge, wink wink, know what I mean, know what I mean, say no more, say no more!», hvorpå den eldre mannen skal forstå den seksuelle dobbeltbetydningen av spørsmålet. Den eldre mannen får etterhvert nok og krever at Idle er direkte, så Idle spør hvordan det er å ha sex med en kvinne.

Sketsjen blir også vist i Monty Python-filmen *And Now For Something Completely Different* fra 1971, og *Monty Python Live at the Hollywood Bowl fra 1981.*

Sketsjen ble senere gjort om til en reklamefilm for Breakaway sjokoladekjeks («suggestive...digestive...know what I mean?»). Etter å ha opptrådt i flere reklamefilmer nektet Idle å lage flere. Medpython John Cleese laget siden en reklame for Breakaway der han spilte bror til figuren til Idle.

Eksterne lenker
---------------

* Manuset til Nudge Nudge-sketsjen

  


| * v
* d
* r
Monty Python |
| --- |
| Monty Python | 

|  |  |
| --- | --- |
| Medlemmer | 
* **Graham Chapman**
* **John Cleese**
* **Terry Gilliam**
* **Eric Idle**
* **Terry Jones**
* **Michael Palin**

 |
| Medvirkende | 
* Douglas Adams
* Carol Cleveland
* Connie Booth
* Neil Innes
* Eddie Izzard

 |

 |
| TV-serie | 
* Monty Python’s Flying Circus
* De 45 originale episodene
* Monty Python's Fliegender Zirkus

 |
| Filmer | 

|  |  |
| --- | --- |
| Spillefilmer | 
* *Monty Python og ridderne av det runde bord*
* *Profeten Brians liv og historie*
* *Meningen med livet*

 |
| Andre filmer | 
* *And Now for Something Completely Different*
* *Monty Python Live at the Hollywood Bowl*

 |

 |
| Sketsjer | 
* *The Ministry of Silly Walks*
* *Nudge Nudge*
* *Dead Parrot*
* *Upper Class Twit of the Year*

 |
| Relatert | 
* *Time Bandits*
* *En fisk ved navn Wanda*
* *Hotell i særklasse*
* *The Rutles*
* *All You Need Is Cash*
* *The Rutles 2: Can’t Buy Me Lunch*
* *Handmade Films*

 |
**Bjørn Gunnar Braathen** (født 25. september 1924 i Oslo, død 31. desember 2003) var en norsk skipsreder og luftfartsmann som var en sentral person innenfor oppbygningen av norsk luftfart. Han var sønn av Ludvig G. Braathen og var ansatt hos Ludv. G. Braathens Rederi A/S i perioden 1952 til 1985. Fra 1977 til 1989 var han også administrerende direktør i flyselskapet Braathens S.A.F.E, og fra 1992 var han styreformann i samme selskap.

I 1989 var Braathen en av initiativtagerne bak opprettelsen av Norsk Jetmotor, som senere ble til GKN Aerospace Norway. Samme år stiftet han også helikopterselskapet Braathens Helikopter, som hadde hovedbase ved Stavanger lufthavn, Sola.

Han og kona var i 2001 hovedpersoner i en episode av TV-serien *Herskapelig* med Toppen Bech, fordi de hadde kjøpt et gods på øya Mols i Danmark som het Smedegaard.

Han mottok St. Olavs Orden og Orden del Mérito Civil.

Referanser
----------

1. ↑  Aftenposten – Bjørn Braathen er død (3.1.2004)
2. ↑  Herskapelig fra nrk.no.

Eksterne lenker
---------------

* SNL.no – Oppføring av Bjørn Gunnar Braathen hos Store Norske

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Svartbjørk** (*Betula nigra*) er ei bjørk som er naturlig viltvoksende i østlige deler av USA fra New Hampshire vest til sørlige deler av Minnesota og sør til nordlige Florida og østlige Texas.

Den er vanlig på flombanker og sumper og danner skog sammen med amerikaplatan, rødlønn, sølvlønn, amerikaagnbøk, korstorn, tulipantre, sumptre, romhegg og kvitalm. Andre arter som kan vokse på de samme stedene er sukkerlønn, asklønn, gul hestekastanje, bitterhickory, kvithickory, amerikanesletre, amerikabøk, *Forestiera acuminata*, ask, snøklokketre, *Planera aquatica*, borreeik, *Quercus michauxii*, sumpeik, rødeik, sumpsypress og amerikasølvlind.

Svartbjørka er et løvfellende tre som blir 25 meter høyt, sjeldent 30 meter, med en stamme opptil 50 cm (svært sjelden 150 cm) i diameter, ofte med flere stammer. Barken er svært variabel, vanligvis mørk grå-brun til rosaaktig brun og skjellet, mens hos enkelte individer, glatt og kremete rosahvitt, mens den løse nevra er som oppkrøllete papirark.

Galleri
-------

* HannraklerHannrakler
* BladverkBladverk
* Bark på et ungt treBark på et ungt tre

Litteratur
----------

* A. Mitchell (1977). *Trær i skog og hage*. Oversatt av I. Gjærevoll. Tiden. s. 205. ISBN 82-10-01282-7.
* «*Betula nigra*». Flora of North America. Besøkt 8. april 2017.
* H.E. Grelen. «River Birch». *Silvics of North America*. Besøkt 8. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Svartbjørk* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Svartbjørk* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Svartbjørk* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Svartbjørk* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Svartbjørk* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Svartbjørk* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Betula nigra* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Betula nigra* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Betula nigra* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Storbritannias forsvar** eller **- væpnede styrker** består av tre forsvarsgrener med den offisielle betegnelsen ***Armed Forces of the Crown***. Øverstkommanderende er dronningen, mens Forsvarsministeriet har det politiske ansvaret.

Forsvaret har ansvar for å beskytte Storbritannia og dets oversjøiske territorier, fremme landets utvidede sikkerhetsinteresser og støtte internasjonale fredsbevarende operasjoner. Britiske styrker er aktive og faste deltagere i NATO og andre koalisjoner.

Forsvaret består av hæren, British Army, med 112 700 personell i aktiv tjeneste; flyvåpenet, Royal Air Force, med 53 400 i aktiv tjeneste; og marinen, Royal Navy, med 53 400 personell, inkludert marineinfanteriet Royal Marines. Storbritannia har ikke hatt verneplikt siden avskaffelsen av National Service i 1960. Med samtykke fra foresatte er det tillatt å søke seg til militær tjeneste før fylte 16 år.

Ved siden av Frankrike og Russland har Storbritannia en av de mest slagkraftige og omfattende militærstyrkene i Europa. Til tross for landets utstrakte militære evner, forutsetter senere forsvarspolitikk at enhver stor operasjon utføres som del av en koalisjon. Operasjonene i Bosnia, Kosovo, Afghanistan og Irak kan alle ses som presedensskapende i denne sammenheng. Den siste reelle krigen hvor Storbritannia kjempet alene var Falklandskrigen i 1982.

Historie
--------

Regjeringen til Harold Wilson «motsto presset fra USA om å sende styrker til Vietnam [under Vietnamkrigen]. I stedet ble britiske styrker hentet hjem fra Sørøst-Asia og Golfen, mens stadig flere kolonier i Afrika ble uavhengig. Prosessen med å legge ned basene ble imidlertid reversert under regjeringen til» Edward Heath.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  PMJ (22. februar 2016). «Back west of Suez». *Klassekampen Kalenderen[-spalten]*: 2.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Military of the United Kingdom – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Svartaks** (*Trisetum spicatum*) er en flerårig art i grasfamilien. 

Den blir 10–30 cm høy og vokser i tuer. Stråene, bladene og bladslirene er dekket av hår. Arten blomster i juli–august. Blomstene sitter i en topp som er 2–4 cm lang, 1 cm bred, sylindrisk og vanligvis brunfiolett. Småaksene sitter tett, så toppen minner om et stort aks. Arten vokser på fuktig, ofte kalkholdig grus i fjellet og nordlige strøk. Den finnes i snøleier, rasmark, bekkekanter og reinrosehei.

Svartaks er sirkumpolart utbredt i arktiske strøk. Den finnes også i mange fjellkjeder lenger sør, blant annet Pyreneene, Alpene, Appenninene, Kaukasus, De pontiske fjell, Pamir, Tian Shan, Altaj, Himalaya, de vestlige fjellene i Nord-Amerika og Appalachene. Arten finnes også i noen fjell i tropene og på den sørlige halvkule, som Borneo, Australia, New Zealand, De subantarktiske øyene, Hispaniola og Sør-Amerika.

*Trisetum spicatum* i vid betydning varierer mye morfologisk, og det finnes former med både tetraploid og heksaploid kromosomtall. Botanikerne har så langt ikke blitt enige om hvordan artskomplekset bør splittes i eventuelle underarter og arter.

I Norge er svartaks vanlig i hele fjellkjeden fra Haukelifjell til Nordkapp. I Jotunheimen vokser den opptil 2220 moh. i Nord-Norge går den opptil 700 moh. og i Nord-Sverige er den funnet opp til 1550 moh. Arten er også vanlig på Svalbard og Jan Mayen.

Referanser
----------

1. ↑  B. Mossberg og L. Stenberg (2016). *Gyldendals store nordiske flora*. Gyldendal. s. 861. ISBN 978-82-05-42485-2.
2. 1 2 3  «Fjällhavre». Den virtuella floran. Arkivert fra originalen 13. juli 2022. Besøkt 1. desember 2019.
3. 1 2  R. Elven m.fl. (red.) The *Trisetum spicatum* aggregate *T. molle, T. spicatum* i *Annotated Checklist of the Panarctic Flora (PAF): Vascular plants*. Besøkt 1. desember 2019.
4. ↑  «Svartaks *Trisetum spicatum*». *Artskart*. Artsdatabanken. Arkivert fra originalen 21. februar 2022. Besøkt 1. desember 2019.

Eksterne lenker
---------------

Topp hos svartaks
* (en) *Svartaks* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Svartaks* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Svartaks* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Svartaks* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Svartaks* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Svartaks* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Svartaks* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Svartaks* hos Panarctic Flora Rediger på Wikidata

* (en) *Svartaks* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Svartaks* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Svartaks* hos GrassBase Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Urbano Rattazzi var Sinistra storicas første leder og dessuten Italias statsminister (1862 og 1867).
La **sinistra storica** (det historiske venstre) var en politisk gruppering i Italias parlament, hovedsakelig aktiv i løpet av andre halvdel av 1800-tallet. Det dreide seg ikke om et parti, men en gruppe parlamentsmedlemmer som samlet seg om et program. Gruppen fikk sitt navn ved medlemmene satt på venstre side av parlamentet, som i 1861 befant seg i Torino. Den konkurrerende gruppen la destra storica, satt på parlamentets høyre side.

Det var ingen store politiske forskjeller mellom la sinistra storica og la destra storica. Begge grupperinger var enige om å fullføre Risorgimento, Italias samling. La sinistra storica representerte småborgerskapet, de intellektuelle og utøverne av profesjonene (leger, akademikere, jurister), mens la destra tjente det store borgerskapets og aristokratenes interesser. La sinistra storica ønsket utvidelse av stemmeretten og en aktiv utenrikspolitikk for å vinne Roma og Veneto.

La sinistra storica overtok som støtte for regjeringsmakten i Italia i 1876.

Referanser
----------

1. ↑  Wolff, Elisabetta Cassina (2015). *Italias politiske historie 476-1945*. Oslo: Cappelen Damm Akademisk. s. 212. ISBN 9788202490201.
2. ↑  «XII Legislatura del Regno d'Italia». Camera dei deputati. «Parlamento e istituzioni sabato, 25 marzo 1876 Agostino Depretis, leader della Sinistra storica, è nominato Presidente del Consiglio.»
3. ↑  «sinistra storica italiana in "Dizionario di Storia"». *www.treccani.it*. Besøkt 19. februar 2017.
**Liv Greni** (født 14. januar 1919 i Glemmen i Østfold, død 11. januar 2016) var en norsk musikkforsker og programleder.

Liv og virke
------------

Hun tok i 1941 som første kvinne magistergraden i musikkvitenskap ved Universitetet i Oslo, med en avhandling om Rikard Nordraak.

Fra 1954 til 1959 var hun stipendiat i musikkvitenskap ved Universitetet i Oslo.

Hun markerte seg tidlig som folkemusikkforsker. Spesielt viktig er hennes arbeider om forskjellige vokaltradisjoner, der hun leverte bidrag særlig om bånsuller og religiøse folketoner. Også som innsamler var hun betydelig; hun stod bak innspillinger av ca. 1000 folkemelodier.

Liv Greni var med i Den norske kirke, og stod sentralt ved opprettelsen av Norsk kirkeakademi (1956).

Hun var programleder i NRKs folkemusikkavdeling fra 1961 til 1986. I 17 år var hun redaktør for programposten *All verdens folkemusikk*, der hun sammen med Lisa Halvorsen hadde ukentlige programmer. I 1998 ble hun tildelt Rådet for folkemusikk og folkedans-prisen for sin viktige innsats som lærer, forsker og formidler av folkemusikk i mediene.

Greni publiserte flere artikler og bøker både på norsk og engelsk. Blant de viktigste utgivelsene er avhandlingen hennes, *Richard Nordraak*, (utgitt som monograf i 1942), *Bånsuller i Setesdal: om bruken av tradisjonelle melodiformler* (Universitetsforlaget 1960) og *Griegs musikk og folkemusikken* (i Syn og segn, 1954).

Liv Greni konverterte til den katolske kirke i 1975, var medlem av Oslo katolske bispedømmes språkkommisjon, som blant annet hadde ansvaret for oversettelsen av *Missale Romanum* til bokmål på 1970-tallet, og redaksjonsmedlem for tidsskriftet St. Olav fra 1978.

Hun var søster av Tordis Ørjasæter.

Referanser
----------

1. ↑  Nekrolog Liv Greni, Aftenposten, lest 26. januar 2016
2. ↑  Institutt for musikkvitenskap (UiO): *Liv Greni*, 2014, lest 26. januar 2016

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Power Forward** (**PF**) er en spillerposisjon i basketball. Posisjonen blir ofte benevnt som fire-posisjonen. Det blir ofte referert til som «post»-stillingen, dette kommer fra taktikken «post-up» som vil si å ha ryggen mot kurven når man gjør en offensiv manøver. I den forstand har Power forward-spillere ofte lik offensiv rolle som Center-posisjonen. Derimot er det mye variasjoner, noen power forwards kan «post-up» fra nærme kurven (low post) til straffelinjen (high post). Den tradisjonelle power forward forholder seg som regel til «low post».
I forsvar posisjonerer vanligvis en power forward seg defensivt under kurven. Power-posisjonen har utviklet mye de senere årene og innebærer nå en rekke oppgaver utenom å score og sikre returer. Mange power forwards er kjent for sine utviklede skyteferdigheter, og flere spillere har blitt svært nøyaktig fra 3,7 til 5,5 meter. Tidligere var disse evnene mer typisk for europeisk spillestil, men har blitt essensielt i NBA. Noen PFs er kjent som strekk firere, siden de har utvidet sin skyteevne til tre-poengs linja.

Generelt i NBA er power forward-spillere vanligvis mellom 201 cm og 211 cm høye. Til tross for gjennomsnittet, har en rekke spillere «tweener»-roller som gjør det naturlig for dem å spille small forward- og/eller center-posisjon, avhengig av dueller og treners beslutning. Noen «naturlige» power forwards-spillere har ofte Center-posisjonen og har ferdighetene til det men mangler høyden og styrken som er knyttet til den posisjonen.

I løpet av 1980-tallet revolusjonerte spillerne Kevin McHale, Charles Barkley og Karl Malone posisjonen.

Per 2015 er de best kjente spillerne for denne posisjonen Blake Griffin, Anthony Davis, Tim Duncan, Kevin Garnett, Dirk Nowitzki, LaMarcus Aldridge, Kevin Love og Paul Millsap.
**Régua-demningen** (portugisisk: *Barragem da Régua*) er den samme som **Bagaúste-demningen** (portugisisk: Barragem de Bagaúste) er en demning med et vannkraftverk og en sluse i elven Douro, på grensen mellom distriktene Vila Real i nord og Viseu i sør, i det nordlige Portugal. Dette er den midterste av fem dammer i elven.

### Demningen

Demningen er en 41 meter høy og 350 meter lang gravitasjonsdam i betong. Den skaper et reservoar som har et største oppdemmet vannvolum på 95 millioner m³.

Den ble påbegynt i 1967 og stod ferdig i 1973.

### Kraftverket

Kraftverket ble satt i drift i 1973, har en totalt installert effekt på 180 MW, den gjennomsnittlige årlige produksjonen er 738 GWh. Kraftstasjonen har 3 Kaplan turbinger med 60 MW hver.

### Slusen

Det er også en sluse her, Régua (eller Bagaúste) sluse, slik at båter kan passere dammen.

Slusen er 90 meter lang og 12,1 meter bred og hever båtene ca. 28,5 meter, den ligger på høyre side av dammen.

Nedstrøms port åpnes og lukkes som en giljotin. Inne i slusen er det tre fortøyningskroker i begge veggene av slusen, krokene følger båtene når de heves eller senkes.

Slusen ble bygget samtidig med dammen, den ble påbegynt i 1967 og stod ferdig i 1973.

Båt kommer ut av slusen

Referanser
----------

1. ↑   a-nossa-energia.edp.pt[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Mapy.cz». *Mapy.cz*. Besøkt 2. februar 2021.
3. ↑  «Reguaficha». *cnpgb.apambiente.pt*. Besøkt 2. februar 2021.
4. ↑  Portugal, ecoTours. «The 5 Dams of the Douro River. ecoTours Portugal Blog». *www.ecotoursportugal.com* **(engelsk)**. Besøkt 8. februar 2021.

Se også
-------

* Liste over verdens største vannkraftverk

Eksterne lenker
---------------

* (en) Barragem da Régua – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.

| * v
* d
* r
Demninger i Douro |
| --- |
| 
Cuerda del Pozo **·** Los Rábanos **·** San José **·** Villalcampo **·** Castro **·**  Miranda **·** Picote **·** Bemposta **·**  Aldeadávila **·** Saucelle **·**  Pocinho **·** Valeira **·** Régua **·** Carrapatelo **·** Crestuma-Lever |
**Rémi Santiago** (født 10. desember 1980 i Chambéry) er en fransk tidligere skihopper som representerte St. Gervais Mt. Blanc.

Han konkurrerte internasjonalt i årene 1997-2006. Hans beste sesong i verdenscupen var 2001/02, da han med 29.-plass i Willingen 12. januar 2002 tok 2 verdenscuppoeng og ble nummer 86 sammenlagt. Samme sesong ble han nummer 46 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka. Han ble nummer 53 sammenlagt i kontinentalcupen i 1998/99.

I OL i Albertville (Courchevel) i 2002 ble han nummer 33 i storbakken og var på det franske laget som ble nummer 10 av 13 lag i lagkonkurransen. Han ble nummer 17 i VM i skiflyging i Harrachov i 2002.

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Kilder
------

* Sports Reference: Rémi Santiago Arkivert 17. desember 2012 hos Wayback Machine. (besøkt 11. september 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rémi Santiago – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Rémi Santiago – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Rémi Santiago – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Rémi Santiago – skijumping.pl Rediger på Wikidata
**Cytokiner** er signalmolekyler produsert av celler som hjelper å kontrollere immunsystemet og bekjempe sykdom. De ligner på hormoner.

Cytokiner formidler signaler mellom celler, og disse signalene har effekt på andre celler. De er sammensatt av proteiner, peptider eller glykoproteiner. Cytokiner er en stor familie av polypeptid-regulatorer som produseres i kroppen av mange cellegrupper.

Noen velkjente cytokiner er interferon, prostaglandin og interleukiner. Cytokiner kan oppdages ved å bruke ELISA- og ELISPOT-teknikker.

Cytokiner brukes i signaltransduksjon. Hvert cytokin har en tilhørende celleoverflatereseptor. Når den aktiveres vil en kaskade av signaler inne i cellen føre til en endring av cellefunksjonen. Det kan være regulering av gener, produksjon av andre cytokiner, eller økte overflatereseptorer for andre molekyler.

Referanser
----------

1. ↑  «Dette betyr det om du får smerter i armen». *www.abcnyheter.no* **(norsk)**. 7. august 2021. Besøkt 7. august 2021.
2. ↑  *The New Oxford American Dictionary*
3. ↑  Gilman A.; m.fl. (2001). *Goodman & Gilman's the pharmacological basis of therapeutics*. New York: McGraw-Hill. ISBN 0-07-135469-7. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Gloppeelva** (også kalt **Gloppenelva** eller **Storelva**) er ei elv i Gloppen kommune. Elva har utløp fra Breimsvatnet, og munner ut i Gloppefjorden, sør for Sandane sentrum, nær Sandane Camping. Elva er ei lakseelv.

Elva er regulert gjennom en demning omtrent 1 km fra Breimsvatnet. Vannkraftverkene Eidsfoss kraftverk, Evebøfoss kraftverk og Trysilfoss kraftverk utnytter vannfallene i elva. 

Eidsfossen i august  Foto: C. Hill, 2008 
Ved elvemunningen ved Gloppefjorden har elva skapt et brakkvannsdelta. Fitjeelva som munner ut like sør for Gloppeelva har bidratt til at deltaet har fått en bred og lang grunne, med sandbanker av ulik høyde. Tett ved området ligger Sandane Camping, som utnytter sanden i deltaet til sin badestrand. Elvene gjør at vannet holder noe lavere temperatur, men samtidig varmes vannet på den lange grunnen forholdsvis raskt sommerstid.

Elva har tre større fossefall i Trysilfossen, Evebøfossen og Eidsfossen, som er den høyeste fossen med et fall på 32 meter. Gloppeelva ble tidligere burkt til tømmerfløting fra Breimsvatnet. Ved Evebøfossen ble det på 1500-tallet bygget et sagbruk.

Lakseelv
--------

Laksetrappa i Eidsfossen.
Grunneierne er organisert i *Gloppen Elveeigarlag* og *Indre Gloppen Elveeigarlag*. Disse lagene forvalter lakseforekomstene i elva, og leier ut rettigheter til laksefiske. De står også for vedlikehold av to laksetrapper i elva.

Dyreliv
-------

Deltaet og området rundt legger til rette for et allsidig innslag av vadefugler, og området er fredet under navnet *Bukta fuglefredningsområde*. 

På grunn av det gode fisket i området trekker elva til seg rovdyr og fugl. Området har tidvis hatt mange otrer, noe grunneiere ikke setter pris på, da de mener dette truer villaksbestanden i elva. Grunneierne har ved flere tilfeller fått fellingsløyve på oter i elva.
I 2007 ble det observert et havørnpar ved elvemunningen.

Referanser
----------

1. ↑  «Fellingsløyve for oter i Gloppeelva oppheva av direktoratet». Fylkesmannen. 30. august 2006. Arkivert fra originalen 29. april 2008. Besøkt 29. april 2008.
2. ↑  «Havørn observert ved Gloppeelva». Firda. 13. mars 2007. Besøkt 29. april 2008.  *artikkel med bildeserie*

Eksterne lenker
---------------

* Elvedeltadatabasen
* Mer informasjon om Gloppenelva[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
***Régence*** (opprinnelig et fransk ord som betyr *regent* ) er en periode i fransk historie mellom 1715 og 1723, da kong Louis XV var mindreårig og landet ble styrt av en regent, Filip II av Orléans, Louis XIV nevø.

Kultur
------

Régence-perioden markerer slutten for Versailles som politisk maktsentrum. Regentens hoff var i Palais Royal i Paris. Perioden markerer også starten for salongene i Paris som kulturelle sentre. Dette var møteplasser for intellektuelle og sentrum for en diskret, liberal motstand mot offisiell politikk. I salongene kunne aristokratene også lettere få omgang med høyborgerskapet i den nye atmosfæren preget av avslappende dekorum, behag og intimitet.

Kunsthistorie
-------------

I kunsten regnes Régence-stil som en tidlig form for rokokko, slik man eksempelvis ser det i maleriene til Antoine Watteau (1684–1721). Perioden regnes fra rundt 1700 og noen tiår fremover. Man finner Régence-stil i Norge rundt 1710. Stilen preget perioden fram til rokokkoen kom for fullt rundt 1750.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN
 |
**Frode Stang** er en norsk journalist og dokumentarfilmkommentator.

Siden 1990-tallet har Frode Stang lest de norske kommentarene på hundrevis av dokumentarfilmer og dokumentarserier for NRK, spesielt innen feltet naturdokumentar. Eksempelvis BBC-seriene Planet Earth I og II, Blue Planet II, Seven Worlds One Planet, A Perfect Planet, Dynasties, Life, Planet Science, Africa, Nature’s great events, Walking with dinosaurs, Walking with beasts, Wild Caribbean, Yellowstone, South Pacific, Galapagos, Ganges og mange andre. Han har også vært konferansier på konsertversjonene av Blue Planet I og II samt Planet Earth I og II i Stavanger konserthus, Oslo konserthus og Oslo Spektrum.

Stang er utdannet journalist ved MRDH Volda 1988–1990. han var reporter og programleder i NRK fra 1990 til 2001. Han var programleder i TV-Sporten, Morgennytt og Østlandssendingen. Arbeidet i fem år med bistand som spesialfelt i radioens nyhetsavdeling. Står bak flere dokumentarproduksjoner, bl. a. *Skjebnens vilje* (1997) om vietnamesiske flyktninger, *Safari med Bjørn* (1994) om norsk innvandring til Tanzania på 1920-tallet, *På seierens vei* (1990) om bistand i regi av den danske Tvind-sekten.

Hans far var forfatteren Jørgen Stang (1924–2002). Han er far til Anine Stang og Emil Nikolai Stang.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
**Rinkeby** er en bydel i Västerort i Stockholm kommune. Den grenser til bydelene Kista, Tensta og Bromsten, samt til Sundbyberg kommune.

Rinkeby er kanskje mest kjent på grunn av den høye andelen innvandrere som bor der. Begrepet *rinkebysvenska* som betegnelse på «forstadsdialekter» er basert på dette.

Bebyggelsen
-----------

Inngangen til Rinkeby torg.
Bebyggelsen består hovedsakelig av utleieleiligheter som er samlet rundt et sentrum. Her finner man flere butikker og et torg, Rinkebytorget. På torget pleier det å være torghandel med ferske grønnsaker i sommerhalvåret.

Demografi
---------

Rinkeby har en høy andel innbyggere som er født i utenfor Sverige, 90,7 % sammenlignet med 31,5% for hele Stockholm (2015). Afrika er kontinentet de fleste innbyggerne har bakgrunn fra (45 % av innbyggerne) etterfulgt av Asia (35,2 % av innbyggerne).

Referanser
----------

1. ↑  Statistik om Stockholm Arkivert 20. april 2016 hos Wayback Machine. Stockholms Stad.

Se også
-------

* Rinkeby (bydelsområde)
* Rinkeby tunnelbanestasjon

Eksterne lenker
---------------

* Rinkeby på Internett

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Rammeplan for kulturskolen,** "Mangfold og fordypning", ble utgitt i 2016 av Norsk kulturskoleråd og erstatter den forrige rammeplanen «På vei til mangfold» (utgitt i 2003, også av Norsk kulturskoleråd. Norsk kulturskoleråd har på oppdrag fra sine medlemmer, som er kommunene i Norge, utarbeidet denne rammeplanen. Intensjonen er at gjennom dette dokumentet vil kulturskolene i landet få et innovativt og kvalitativt løft. Gjennom rammeplanen er det tatt vare på den særegne kulturskolen i Norge, samtidig som planen skal etablere en nasjonal fellestenkning som vil bidra til et ytterligere kvalitetsløft for kulturskolen.

Rammeplan - hvorfor?
--------------------

Kulturskolens tilbud skal ha høy kvalitet både faglig og pedagogisk. I framtida skal kulturskolen kunne tilby større fleksibilitet i organisering av sine tilbud samt gi tydeligere beskrivelser av mål, innhold og arbeidsmåter. Rammeplanen møter disse utfordringene.

Planen kategoriserer de ulike tilbudene i tre opplæringsprogram, som ivaretar aktivitet, opplæring og fordypning. Det er et mål å kunne etablere tilbud av høy kvalitet innen breddeprogrammet, kjerneprogrammet og fordypningsprogrammet.

Rammeplanen «Mangfold og fordypning» bygger på Norsk kulturskoleråds *Strategi 2020* og på rammeplanen fra 2003 - «På vei til mangfold».

Planen legger også til grunn Kunnskapsløftet fra 2006, kulturløftene fra 2005 og 2009, *Kulturskolen - utviklingen av de kommunale kulturskolene som gode lokale ressurssentre (2010), Kulturutredningen 2014 og Meld. St. 20 (2012–2013) På rett vei - Kvalitet og mangfold i fellesskolen*.

Kilder
------

* Rammeplan for kulturskolen - "Mangfold og fordypning"

Eksterne lenker
---------------

* Norsk kulturskoleråd
* Rammeplan for kulturskolen på kulturskoleradet.no
**Frode Nakkim** (født 22. juni 1962 i Moss) er en norsk journalist, nå kommunikasjonssjef i Bayer. Han er mest kjent som journalist og sportsredaktør for avisen VG. I VG arbeidet han i 18 år fra 1990.

Nakkim begynte som journalist i Moss Dagblad i 1985, og arbeidet deretter som fotograf for A-pressen fra 1988 til 1990. Januar 1990 begynte han sitt opphold i avisen VG. Han var der blant annet utenrikskorrespondent i Storbritannia, nyhetssjef og sportsredaktør. De siste 5 årene var han kronikør.

Han er sønn av Høyrepolitikeren Kjellaug Nakkim og bror av Kyrre Nakkim, samfunnsredaktør i NRK, og den tidligere friidrettsutøveren Are Nakkim. Frode Nakkim er far til Markus Nakkim, fotballspiller for Mjøndalen, se slekten Nakkim.

Frode Nakkim skrev i 1993 boka "Stang Inn! Drillo og landslaget" om fotballandslaget som kvalifiserte seg til VM i 1994.

Referanser
----------

1. ↑  Nakkim får ny PR-jobb, hentet 13. januar 2017
2. ↑  mediabemanning.no: *Frode Nakkim slutter i VG* Arkivert 16. januar 2017 hos Wayback Machine. hentet 24. januar 2013
**Fredrik Wilhelm Krause Essendrop** (født 7. februar 1893 i Trondheim, død 10. februar 1971 i Oslo) var en norsk arkitekt. 

Klubbhuset for Norske Studenters Roklub i Huk aveny på Bygdøy i Oslo regnes som Essendrops hovedverk. Det ble oppført i nyklassisistisk stil i 1923. Foto: 2017 
Fredrik Essendrop studerte ved Norges tekniske høyskole i Trondhiem (NTH) fra 1911 til 1915. Han tegna klubbhus for Norske Studenters Roklub på Bygdøy i Oslo nyklassisistisk stil 1922-1923. Han tegna også privatboliger og deltok i restaureringsarbeider.

Under krigen leda Essendrop ombygginga av «Villa Grande» til «Gimle», førerbolig for Quisling, partilederen i NS. Bildet viser Quisling og Ørnulf Lundesgaard foran residensen på Bygdøy. Foto: Riksarkivet 
I 1941 ga Vidkun Quisling, lederen i det fascistiske partiet Nasjonal Samling (NS) før og under andre verdenskrig i Norge, arkitektene Leif Egeberg og Wilhelm K. Essendrop i oppdrag å fullføre Villa Grande på Bygdøy. De bygde om stedet til den storslagne førerresidensen «Gimle». Essendrop utforma også laftehyttene på «Ørneredet», Quislings planlagte feriested på Leangkollen i Asker, og arbeida med Quislings gård Lunden i Fyresdal.

Essendrop var medlem av Kulturtinget, et NS-organ som bare hadde to samlinger under krigen, og kommissarisk leder av Norske Arkitekters Landsforbund. Han var dessuten medlem av Norsk-Tysk Selskaps første styre i 1934. Essendrop ble utnevnt til professor ved NTH i 1944, men begynte aldri i embetet. Han ble medlem av NS i 1936.

Han ble under landssvikoppgjøret i 1947 dømt til 4 års tvangsarbeid, rettighetstap i 10 år, bot på 5000 kr, inndragning av 10 000 kr og saksomkostninger på 100 kr.

Referanser
----------

1. 1 2   nkl.snl.no, besøkt 15. juni 2019[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 4488c956-3bf3-4ee0-88e9-ab3f5d9b77d0, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.nb.no[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3  *Aftenposten* 16. oktober 1946: *Det ble ingen kultur av kulturtingets virksomhet. Innrømmer F. W. K. Essendrop*
5. ↑  Ole Petter Bjerkeks artikkel om Wilhelmn K. Essendrop i *Norsk kunstnerleksikon*
6. ↑  Om Essendrops klubbhus for Norske Studenters Roklub
7. ↑  Strinda historielag om Fredrik Essendrop
8. 1 2 3 4  Geir Tandberg Steigan om Wilhelm K. Essendrop
9. ↑  *Aftenposten* 4. mai 1943: *Norsk-Tysk Selskap har mange og store framtidsoppgaver.*
10. ↑  «Arbeiderbladet 1946.10.16». Norge;Oslo;;Oslo;;;;. s. 3.
11. ↑  «Arbeiderbladet 1946.10.23». Norge;Oslo;;Oslo;;;;. s. 8.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** Wikistrinda **·** Historisk befolkningsregister **·** KulturNav
 |
Wilhelm Landaus bankhus i Łódź
**Wilhelm Landaus bankhus** (polsk *Dom bankowy Wilhelma Landaua*) ligger ved Piotrkowska-gaten 29 i Łódź. 

Bygningen forener sin neobarokkform (inspirert av datidens parisiske arkitektur) med art nouveau-motiver (geometriske planteornamenter, karakteristiske masker, maskaroner og vinduenes myke innramming). Også bygningens indre bærer preg av art nouveau-stilen. 

Bankhusets to vinger forenes av et rundt hjørne som har tre vinduer og kranses av en effektfull kuppel. Elevasjonen fra Piotrkowska-gaten har seks vinduer, mens den noe lengre fra Stanisław Więckowskis gate har åtte.

Over hovedportalen kan man fra Piotrkowska-gaten se Merkurs hode omkranset av planter og blander, mens portalens bue viser frem eierens initialer «WL» innflettet i plantedekorasjoner.

Historie
--------

Wilhelm Landaus bankforretning ble grunnlagt i 1858 og hørte til de betydeligste private bankene i Warszawa mot slutten av det 19. århundre. I Łódź åpnet banken sin filial i 1870, til å begynne med ved Piotrkowska-gaten 39. Etter at Landau kjøpte tomten ved Piotrkowska-gaten 29, bestemte han seg for å bygge et nytt sete. 

Den nye bygningen ble tegnet i 1902 av arkitekten Gustaw Landau-Gutenteger og ble ferdigbygd i 1903. Selve banken hadde sine lokaler kun i andre etasje. Første etasje ble leid ut til butikker, mens tredje og fjerde rommet fire luksuriøse leiligheter. I mellomkrigstiden ble bygningen solgt til Den polske forretningsbank i Lviv, og ble senere kjøpt av en privateier.
Den ukrainske presidenten Viktor Jusjtsjenko (til venstre) med sivilkledte livvakter under et besøk i Gdańsk i Polen i 2004.
En **livvakt** er en vakt med ansvar for en persons liv og sikkerhet. Livvakt er ingen yrkestittel i Norge. Livvakter kan internasjonalt være militære, sivile eller politifolk, som opptrer enkeltvis eller i en gruppe. Livvakter omgir utsatte personer og deres familier. Disse er ofte utsatt i egenskap av deres rolle i media, stilling i en bedrift/organisasjon/stat, eller i en konflikt av rettslig eller privat karakter. De som oftest observeres med livvakter i mediene, er profilerte artister, politiske ledere, statsoverhoder og kongelige.

Politivakter i Norge
--------------------

Politiet er ansvarlig for alle offisielle livvakttjenester i Norge. Livvakttjenesten for de som regnes som myndighetspersoner i Norge er tillagt Politiets sikkerhetstjeneste (PST). Det gjelder som oftest en eller to i regjeringen, og enkelte andre nøkkelpersonell. Antall personer som får tildelt livvakt fra PST avhenger av den enkeltes sikkerhetssituasjon og ressursene tilgjengelig i PST. Unntaket er beskyttelse av Kongehuset som ligger under Den kongelige politieskorte (DKP) under Oslo politidistrikt. I likhet med PST sine polititilsatte har Den kongelige politieskorte politimyndighet og kan bevæpnes ved behov.

Politidirektoratet har godkjent noen private livvakttjenester.

Militære livvakter
------------------

I militær tradisjon blir en avdeling hvis oppgave det er å passe på presidenter eller kongelige, gjerne kalt livgarde som fellesbetegnelse, slik som for eksempel Hans Majestet Kongens Garde i Norge. Disse har i dag oftest en mer seremoniell funksjon, men ivaretar samtidig noe av sine gamle plikter. I praksis har mer spesielt tilpassede avdelinger innen politi, forsvar eller annet tatt over de aller fleste rene livvaktfunksjoner for offisielle myndighetspersoner i verden i dag, selv om livgardene består.

I Det norske forsvaret er det Militær Livvaktavdeling som har oppdraget og ansvaret for å utføre militær livvakttjeneste i krise og krig nasjonalt, samt i konfliktområder og i internasjonale operasjoner. I tillegg ivaretar avdelingen fagansvaret for livvakttjeneste i Forsvaret. 
Avdelingen ble opprettet i 2007.
Alt operativt tjenestegjørende personell er vervede eller befal. 
Avdelingen er lokalisert på Sessvollmoen og er kommandomessig underlagt Forsvarets militærpolitiavdeling.
Avdelingen løser jevnlig oppdrag både nasjonalt og internasjonalt.

Se også
-------

* Livgarde
* Vekter
* Vakt

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bodyguards – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** NKC
 |
Overblikk fra *Wache* mot *Großen Stein* fra *Heinrichshöhe*
**Leutersdorf** (lokal dialekt: *Leckerschdurf*) er en kommune i den sørlige delen av Landkreis Görlitz i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Kommunen har 4 015 innbyggere (31. desember 2008).

Leutersdorf ligger i det sørlige Oberlausitz, umiddelbart mot grensen til Tsjekkia. Nabokommuner er Seifhennersdorf, Großschönau og Varnsdorf i sør, Neugersdorf i nordvest, Eibau i nord og Oderwitz i øst.

Kommunen er inndelt i de seks distriktene Folge, Hetzwalde, Leutersdorf, Neuwalde, Sorge og Spitzkunnersdorf.

I Leutersdorf ligger en rekke mindre fjell: Oberoderwitzer Spitzberg (510 m), Spitzkunnersdorfer Spitzberg (471 m), Varnsdorfer Spitzberg (544 m) og Wacheberg (452 m).

Leutersdorf var en kommune i Kreis Zittau fra 1952 til 1990, og i Landkreis Zittau fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var den en del av i Landkreis Löbau-Zittau, og siden 1. august 2008 har den vært en del av Landkreis Görlitz.

Referanser
----------

1. ↑  «Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal)». Statistisches Bundesamt. Arkivert fra originalen 10. mars 2019. Besøkt 10. mars 2019.
2. ↑   (på de) *Tysklands kommuneregister (4. kvartal 2022)*, Statistisches Bundesamt, 12. januar 2023, Wikidata Q116783074,

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Leutersdorf (Oberlausitz) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***Lett på tråden*** (originaltittel: *Easy Living*) er en amerikansk screwballkomedie fra 1937 regissert av Mitchell Leisen, med Jean Arthur, Edward Arnold og Ray Milland i hovedrollene.

Handling
--------

J. B. Ball, den tredje rikeste bank-eieren i Amerika, krangler med sønnen John Jr. ved frokost-bordet. Det ender med at sønnen går sin vei, fast bestemt på å bevise at han lage sin egen karriere uten farens hjelp. Ball blir rasende etter å ha fått vite at hans kone Jenny kjøpte en sobel-pels til 58 000 dollar, og han bestemmer at pelsen må returneres omgående. Etter å ha oppdaget flere forskjellige pels-frakker i skapet hennes, tar Ball pelsen og kaster den fra taket på deres penthouse i New York City.

Frakken lander på Mary Smith, som sykler på vei til jobb. Når hun forsøker å returnere frakken, forteller J.B. Ball henne at hun kan beholde den, men uten å fortelle henne hvor kostbar frakken egentlig er. Han kjøper henne også en dyr ny hatt, for å erstatte hatten hennes som ble skadd i hendelsen. Men dette får Van Buren, eier av butikken hvor hatten blir kjøpt, til å forveksle henne med herr Balls elskerinne. Når Mary dukker opp på jobb, mistenker sjefen hennes at hun har stjålet for å skaffe seg en så flott frakk - som hun åpenbart ikke har råd til å kjøpe selv. Han gir henne umiddelbart sparken, for å beskytte omdømmet til Boy's Constant Companion - magasinet han publiserer.

Mary står derfor nesten uten penger, men hun begynner å motta tilbud fra folk som er ivrige etter å tjene penger på hennes beryktelse som elskerinnen til J. B. Ball. Hotell-eier Louis Louis gir en luksus-suite. Mary møter sønnen til J. B. Ball, som arbeider der anonymt. Imidlertid får han sparken, fordi han gav Mary gratis mat. Når Mary oppdager at John ikke har noe sted å bo, inviterer hun ham til å dele sin enorme suite, samtidig som han ser etter en ny jobb. De blir raskt forelsket i hverandre.

Skuespillere
------------

* Jean Arthur som Mary Smith
* Edward Arnold som J.B. Ball
* Ray Milland som John Ball Jr.
* Luis Alberni som Mr. Louis Louis
* Mary Nash som Mrs. Jenny Ball
* Franklin Pangborn som Van Buren (en butikk-eier)
* Barlowe Borland som Mr. Gurney
* William Demarest som Wallace Whistling.
* Andrew Tombes som E.F. Hulgar
* Esther Dale som Lillian, sekretær for J.B. Ball.
* Harlan Briggs som en kontor-ansatt.
* William B. Davidson som Mr. Hyde
* Nora Cecil som Miss Swerf

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lett på tråden* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Lett på tråden* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Lett på tråden* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Lett på tråden* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Lett på tråden* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Lett på tråden* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Lett på tråden* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Lett på tråden* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Wilhelm Heckrott** (født 15. januar 1890 i Hannover, død 4. januar 1964 i Bremen) var en tysk ekspresjonistisk maler og grafiker.

Biografisk
----------

Fra kunsthåndverksskolen i Hannover dro han til Dresden som Hannover bys stipendiat til kunstakademiet der. Han fikk en gullmedalje som elev. Fra 1918 ble han mesterelev hos professorene Carl Bantzer og Emanuel Hegenbarth.

I 1919 var han med på å starte foreningen *Dresdner Sezession gruppe 1919*. Han arbeidet som kunstner 1920 til 1929, da Karl Hanusch utnevnte ham som professor ved den statlige skolen for tekstilforming i Plauen. Han ble avskjediget i unåde av naziststyret i 1933 og erklært entartet ved den store aksjonen i 1937. Flere offentlig kjøpte bilder ble beslaglagt og fjernet. Han ble arrestert i perioder etter det, og klarte seg såvidt det var gjennom krigen.

Fra 1946 ble han professor ved den statlige kunstskolen i Bremen, og professor emeritus etter 1954.

Referanser
----------

1. ↑   Benezit Dictionary of Artists, «Wilhelm Heckrott», Benezit-ID B00085152[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   RKDartists, «Wilhelm Heckrott», RKD kunstner-ID 318216[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   rkd.nl, besøkt 22. august 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  2 beslag:

Litteratur
----------

* Staatliche Kunstsammlungen Dresden (Hrsg.), *Kunst im Aufbruch – Dresden 1918-1933*, Dresden 1980
* Fritz Löffler, Emilio Bertonati, Joachim Heusinger v. Waldegg (Hrsg.): *Dresdner Sezession 1919-1923*, Utstillingskatalog fra *Galleria del Levante München*, Milano 1977

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Rinnleiret** er et stort strand- og landområde i kommunene Levanger og Verdal. Det er den største, intakte strandflaten i Nord-Trøndelag og ligger ved utløpet av Rinnelva. 

Rinnleiret naturreservat ble opprettet i 1995, og er en del av ramsarområdet Trondheimsfjorden våtmarkssystem.

Rinnleiret militærleir ble etablert i 1884 i forbindelse med overføringen av Nordenfjeldske Dragonregiment hit; leiren ble nedlagt i 2002.

Flyplass
--------

Utdypende artikkel: Verdal flyplass

I 1927 vedtok Stortinget at Rinnleiret skulle bli flyplass for Hærens flyvåpen i Trøndelag. Den tyske okkupasjonsmakten utvidet flyplassen. Etter krigen ble flyplassen brukt av Luftforsvarets flygeskole til ca. 1985. Flystripa og betydelige strandarealer i nærheten er senere tatt i bruk til jordbruksformål.

Referanser
----------

1. ↑  Verdal historielag, s. 236

Litteratur
----------

* *Verdal historielags skrifter. 2005 Nr. 32*. 2005.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |