recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Wiley Posts "Winnie Mae"
Lockheed Vega 5b i Smithsonian
**"Winnie Mae"** var en speialbygget Lockheed Vega som ble fløyet av den berømte flyveren Wiley Post. Denne ble brukt på to flyvninger rundt jorden for å sette rekorder og en serie med spesielle substatossfæriske forskningsflyvninger. Flyet hadde fått navn etter datteren til flyets eier, F. C. Hall, som hadde hyret Post som pilot.

Med sin arbeidsgivers tillatelse, meldte Post flyet til National Air Races og tok den første rekorden, Los Angeles til Chicago på 9 timer, 9 minutter og 4 sekunder, den 27. august 1930.

Den 23. juni 1931 begynte Post på sin jordomflyvning. Han ønsket å bringe prestisje til USA ved å slå den tidligere rekorden på 21 dager, satt av det tyske luftskipet «Graf Zeppelin». Post var ikke opplært i navigasjon og valgte Harold Gatty som sin navigatør. Den tasmansk-fødte Gatty var sjefsinstruktør for Weems System of Navigation, og sett på av mange som den mest kapable flynavigatøren i landet på denne tiden. Gatty brukte verktøy og teknikk fra Weems System under flyvningen, inkludert sin avdriftsmåler som var en av hans egne konstruksjoner. Denne viste seg å være svært vellykket i en senere versjon. Gatty posisjonerte seg i kabinen, mens Post satt i en "bås" installert i kabintaket bak vingestakene, silk at Gatty kunne bruke sin sekstant mot stjernehimmelen for å ta sine observasjoner.

Den 15. juli 1933 forlot Post New York. Han fløy rundt jorden på 7 dager, 18 timer og 49 minutter, uten Gatty som navigatør. Post kunne ikke mer navigasjon i 1933 enn i 1931, så hans beslutning om å fly solo uten navigatør var meget risikofylt. Heldigvis fungerte både radiokompass og autopilot feilfritt, og han klarte å fullførte turen med minimale problemer.

Stratosfæreflyvninger med Winnie Mae
------------------------------------

Post modifiserte Winnie Mae for langdistanseflyvninger i store høyder. Han innså behovet for å utvikle en metode som satte ham i stand til å fly der lufttrykket i kabinen hadde større atmosfærisk lufttrykk enn utenfor. På grunn av Winnie Maes konstruksjon, kunne den ikke bygges om med trykkabin, og Post spurte derfor B. F. Goodrich Company om å bistå med å utvikle en trykkdrakt. Post håpet på å kunne utstyre flyets motor med en kompressor og kaste understelle, i tillegg til å utstyre seg med denne trykkdrakten. 

Den 15. mars 1935 fløy Post fra Burbank, California til Cleveland, Ohio. Det er en strekning på 3275 kilometer på 7 timer og 19 minutter. Til tider holdt Winnie Mae en hastighet på 548 km/t, noe som indikerte at han hadde hatt hjelp av jetstrømmen.

Wiley Post døde kort tid senere i et Lockheed Orion-Sirius hybrid-sjøfly nær Point Barrow, Alaska 15. august 1935. Hans ledsager, humoristen Will Rogers, omkom også i havariet.

Smithsonian Institution fikk overta Winnie Mae fra Wiley Posts kone i 1936.
**Galina Jakovlevna Sjamrai** russisk: **Галина Яковлевна Шамрай** (født 5. oktober 1931 i Tasjkent i nåværende Usbekistan) var en sovjetisk turner som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Kalintsjuk ble olympisk mester i turn under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Hun var med på det sovjetiske laget som vant lagkonkurransen foran Ungarn og Tsjekkoslovakia. De andre på laget var Nina Botsjarova, Pelageva Danilova, Medeja Jugeli, Maria Gorosjovskaja, Galina Minaitsjeva, Ekaterina Kalintsjuk og Galina Urbanovitsj.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1952 Finlands flagg Helsingfors - **Gull** i turn, lagkonkurranse damer Sovjetunionens flagg Sovjetunionen
* Sølv 1952 Finlands flagg Helsingfors - Sølv i turn, tropsturn damer Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, findagrave.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Galina Sjamrai – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Galina Sjamrai – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Galina Sjamrai – Gymn Forum Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Galina Gortsjakova** (russisk: Галина Горчакова, født 1. mars 1962 i Novokuznetsk) er en russisk operasangerinne (sopran).

Gortsjakova er utdannet i Novosibirsk, der hun gikk ut fra musikkonservatoriet i 1988. Hun sang deretter i operaen i Sverdlovsk, før hun gikk til Mariinskij-teateret der hun sang *Il trovatore* og *Fyrst Igor*. Hun fikk sitt internasjonale gjennombrudd i 1991 ved Royal Opera House i London, der hun var Renata i Prokofjevs *Den brennende engelen* under ledelse av Edward Downes.

Etter å ha hatt suksess i utlandet, blant annet ved Metropolitan Opera, San Diego Opera og La Scala. På Gortsjakovas repertoar står en blanding av russisk og italienske operaer, blant annet Tatiana i *Eugen Onegin*, Lisa i *Spar Dame*, Cio-Cio San i *Madama Butterfly* og Elisabeth de Valois i *Don Carlo*.

Referanser
----------

1. ↑   Archivio Storico Ricordi, Archivio Storico Ricordi person-ID 3335, besøkt 3. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Social Networks and Archival Context, oppført som Galina Gorchakova, SNAC Ark-ID w6cs8599, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Galina Gortsjakova på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Johan Thomas Cappelen Malling** (født 16. desember 1970 i Kongsvinger) er en norsk forfatter og filmregissør. Cappelen Malling ga i 2006 ut boken *Ninjateknikk II. Usynlighet i strid 1978*, som ble fremstilt som en militær feltmanual skrevet av den spiondømte diplomaten Arne Treholt i 1978. Treholt ble i 1985 dømt for spionasje og landsforræderi på vegne av Sovjetunionen og Irak. En film som er løst basert på denne boken kom ut høsten 2010 under navnet *Kommandør Treholt & Ninjatroppen.*

Til tross for at Cappelen Malling ikke hadde noen erfaring med filmindustrien fikk han i desember 2008 over ti millioner kroner i produksjonsstøtte fra Norsk filminstitutt for å lage en film basert på sin debutbok. I filmen, som hadde norgespremière den 13. august 2010, ble det presentert et parallelt univers hvor Arne Treholt leder en gruppe med ninjasoldater oppsatt av kong Olav V for å ta opp kampen mot Sovjetunionen. Arne Treholt gav angivelig sin tillatelse til både boken og filmen.

Referanser
----------

1. ↑  Dagbladet.no – Treholt som norsk ninja (Av Gjermund Jappée. Publisert 19. desember 2008, besøkt 18. september 2010)
2. ↑  Furuly, Jan Gunnar (10. januar 2010). «Rekordmange norske kinofilmer i 2010». Aftenposten. Besøkt 14. august 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thomas Cappelen Malling på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Thomas Cappelen Malling i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Thomas Cappelen Malling på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Thomas Cappelen Malling på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Cappelen Malling på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Cappelen Malling på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Cappelen Malling hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Sentrallyrikk** er poesi som uttrykker «forfatterens eget følelsesliv» eller «tanker og følelser», eller personlig opplevelse av omverdenen, ofte holdt i en karakteristisk kortform.

Sentrallyrikkens motivkrets dreier seg rundt grunnleggende livsvilkår som liv, fødsel, kjærlighet, lengsel, sorg og død. Karikert kan det sies at diktene handler om «havet, døden og kjærligheten». Sentrallyrikk er ikke knyttet til bestemte litteraturhistoriske perioder.

Andre former for dikt enn sentrallyrikk er blant annet tendensdikt, læredikt, leilighetsdikt og dikt med fortellende eller resonnerende innhold.

Eksempler
---------

Sapfo (rundt 600 f.Kr.):

Du sank ned til sjustjerne-jenta,
månebue-skytterske! – I midnatts-
mørket går stunda forbi
meg, den jeg ligger alene i.
Morten Nielsen, *Foraarets Horisont* (1943):

Verden er vaad og lys
Himlen er tung af Væde...
Hjertet er tungt af Lykke,
lykkeligt nær ved at græde.
Håvard Rem beskriver Leonard Cohens tekster blant i *Lengselens bok* og på albumene *Various Positions* og *Recent Songs* som preget av sentrallyrikk.

Referanser og noter
-------------------

1. ↑  (no) Sentrallyrikk i Store norske leksikon
2. ↑  «Centrallyrik». Nationalencyklopedin. Besøkt 23. mai 2015.
3. 1 2  *Centrallyrik* i Den Store Danske Encyklopædi. Besøkt 23. mai 2015.
4. ↑  *Ord om språk och litteratur*, Hugo Rydén, Gunnar Stenhag, Dick Widing. Natur & Kultur, 1980. Oppslagsordet 'Centrallyrik'
5. ↑  månebue = «månesigd»
6. ↑  Forsøksvis oversettelse av *«Du sankest zu Sieben-Stern-Mädchen, | Bogenmond-Schützin! – Mitten im | Dunkeln vorbei geht die Stunde | mir, ach, die einsam ich kaure.»* Lars Clausens forslag i «Einmal Mytilene; und zurück», *Der Rabe* nr. 16, 1987, s. LVI f.
7. ↑  Rem, Håvard (1988). *Leonard Cohen. Liv og karriere*. Küenholdt forlag. ISBN 9788299977616.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Sverre Strand** (født 16. april 1883 i Kristiania, død 11. mars 1964) var en norsk fotballspiller og idrettsleder. Han vokste opp på Nordstrand og representerte Grane. I 1902 deltok han på Granes vinnerlag i det første norgesmesterskapet i fotball. Han var tapende finalist i 1903. Hans posisjon på banen var høyre half.

I forkant av den første skoleturneringen i fotball, som ble vunnet av hans gamle skole Oslo handelsgymnasium, grunnla han i 1903 Mercantile Ski- og Fotballklubb sammen med Hans Chr. Endrerud og Einar Maartmann. Da hans egen klubb Grane gikk i oppløsning i 1905–1906, meldte han selv overgang til Mercantile. Han dømte finalen i norgesmesterskapet i 1906.

Fra 1905 til 1906 var Strand president i Norges Fotballforbund. Han deltok dessuten på stiftelsesmøtet til Kristiania og Omegns Fodboldkreds i september 1905 og var medlem av stiftelseskomiteen som skulle utarbeide kretsens lover.

Strand var utdannet ved Oslo Handelsgymnasium og teknisk aftenskole. Han arbeidet som bilsakkyndig i Oslo og Aker, og i perioden 1927–1952 var han statens bilsakkyndige. Han ble i 1916 første leder av Norsk Motorcyckle-Club (senere Norsk Motor Klubb).

Referanser
----------

1. ↑  «Historie. 1903-1950». Besøkt 15. juli 2012. [*død lenke*]
2. ↑  Andersen, Peder Chr. (1933). *Oslo Fotballkrets gjennem 25 år*. Oslo. s. 21.
3. ↑  «Ingeniør Sverre Strand er død nær 81 år gammel». *Aftenposten*. 13. mars 1964.
4. ↑  «NMKs historie: Tøff start - rask utvikling». Arkivert fra originalen 21. oktober 2011. Besøkt 15. juli 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Anders J.H. Eira** (født 11. januar 1971 fra Kautokeino) er en norsk siviløkonom, tidligere politiker (H) og reineier. Han ble i oktober 2001 utnevnt til statssekretær i Kommunal- og regionaldepartementet i Kjell Magne Bondeviks andre regjering med ansvar for samer og minoriteter. Han gikk av i 2004 og ble deretter direktør ved Samisk høgskole i 2005. Han gikk av i 2011 etter endt åremålsperiode. Han jobber per 2019 for stiftelsen Protect Sápmi som bistår samiske interessenter i areal- og rettighetsspørsmål.

Anders J.H. Eira er utdannet siviløkonom ved Norges Handelshøyskole. Han er vokst opp i en reindrifsfamilie og er selv en aktiv reindriftsutøver med en siidaandel i reinbeitedistrikt 26 Lákkonjárga.

Referanser
----------

1. 1 2   www.stortinget.no, besøkt 27. april 2019[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  
«Eira, Anders J. H. (1971-)». *Stortinget*. Besøkt 22. april 2019.
3. ↑  
«Kjell Magne Bondeviks andre regjering». *Regjeringen*. Besøkt 28. april 2019.
4. ↑  
«OM PROTECT SÁPMI». *protectsapmi.com*. Besøkt 22. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Anders J. H. Eira hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Anders J. H. Eira hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Stortinget **·** VIAF
 |
Akvarell av «Hødyssen» i Gundsømagle av Jacob Kornerup.
**Gundsømagle** er en by i Roskilde kommune og Region Sjælland, beliggende 2 km øst for Jyllinge og 40 km vest for København. Byen hadde 2.649 innbyggere i 2019.

Byen omtales som Guthensø (*Gundesiø maklæ*) i 1376 i et brev fra biskop Absalon, da han ga landsbyen til Æbelholt kloster. Byen bestod da av fire gårder. I 1792 bestod byen av 34 gårder. 

I og nær Gundsømagle kan man se gamle Gundsø Rådhus, Rosentorvet og Margretheskolen. Områder et kjent for sine mange dysser fra steinalderen, og mange innsjøer. Den mest kjente innsjøen er Gundsømagle Sø ved Østrup, som har et rikt fugleliv. Innsjøen og dens omgivelser er fredet flere ganger, senest i 1994.

Referanser
----------

1. ↑  Statistikbanken - *BY1*, besøkt 7. juni 2019.
2. ↑  Fugleværnsfonden - *Gundsømagle Sø*, besøkt 7. juni 2019.
3. ↑  Fredninger.dk. *Gundsømagle Sø*, besøkt 7. juni 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
**Yūsuf ibn al-Ḥasan** (født 1882 i Miknās, død 17. november 1927) var ʿalawit-dynastiets sultan av Marokko fra 1912 til sin død i 1927. Hans far var sultan al-Ḥasan I, mens hans mor var tsjerkesser. Tronen arvet han fra sin bror, sultan ʿAbd al-Ḥafīẓ, som hadde abdisert etter Fèstraktaten i 1912, som gjorde Marokko til et fransk protektorat. 

Yūsufs regjeringstid var en urolig periode kjennetegnet av stadige opprør mot Spania og Frankrike. Det største av disse var det berberske opprøret i Riffjellene ledet av ʿAbd al-Karīm. Selv om dette opprøret startet i Spansk Marokko, den nordlige delen av landet, spredte det seg til den franske delen av landet og ble ikke slått ned av en forent fransk-spansk styrke før i 1925. For å sikre sin egen sikkerhet flyttet Yūsuf sitt hoff fra Fās til ar-Ribāṭ, som siden har vært landets hovedstad.

Yūsuf døde plutselig i 1927 av uremi og ble etterfulgt av sin sønn Mohammed V.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**ʿAbd al-Ḥafīẓ** | **Konge av Marokko**(13. august 1912–17. november 1927) | Etterfølger:**Mohammed V** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Per Bang** (født 29. november 1922, død 24. april 2010) var en norsk journalist og mangeårig medarbeider i *Norges Handels og Sjøfartstidende* (som i 1987 ble *Dagens Næringsliv*), hvor han i senere år særlig ble kjent for spalten «På nattbordet» som han skrev fast inntil 2006.

Bang ble født i Kristiania og hadde ingen formell utdannelse over middelskolen. Under andre verdenskrig deltok han i motstandsbevegelsen, ble arrestert og satt et år i Grini fangeleir, noe som preget han og hans journalistikk resten av livet. Bang begynte etter krigen som journalist i avisen *Jarlsberg* i Holmestrand og ble i 1947 ansatt i *Norges Handels og Sjøfartstidende*, fra 1956 til 1974 var han avisens korrespondent i London. Bang vendte tilbake til hovedredaksjonen i Oslo, hvor han ble til han gikk av med pensjon i 1989. Per Bang fortsatte å arbeide som frilans og ble i 1990 tildelt æresbevisningen Gullpennen.

Per Bang var katolikk og han var aktivist for Amnesty International og Nei til atomvåpen.

Bibliografi
-----------

* *Dommedag for deg* (1952)
* *Ute blåser sommervind* (1953)
* *Er de gale? Uhøytidelige betraktninger over våre britiske brødre* (1967)
* *Norway* (1971)
* *Stedfortredere* (1981)
* *Norges Bank 175 år – mennesker og begivenheter* (1991)
* *På lysets premisser – Finn Christensens billedverden* (1995)

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Per\_Bang[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* *Dagens Næringsliv*, mandag 26. april 2010, side 37

Eksterne lenker
---------------

* Per Bang i Store norske leksikon
* Fagtidsskriftet *Journalisten* om Per Bang i anledning 80-årsdagen
* Per Bang på Bokhylla

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Fangeregisteret

 |
**Sverre Storøy** (født i 29. august 1938) er en tidligere norsk professor ved Universitetet i Bergen.

Ifølge bursdagsspalten i *Aftenposten*: «Han (Sverre) er professor emeritus siden september 2005. Storøy er cand.real. med hovedfag anvendt matematikk. Sverre Storøy arbeidet på EDB-avdelingen ved Universitetet i Bergen 1967-73, var universitetslektor ved Matematisk institutt, samme sted 1974-83, førsteamanuensis ved Institutt for informatikk, 1983-94 og professor samme sted 1994-2005».

Storøy, som har arbeidet på samme sted hele tiden, er spesialist på optimering som brukes i operasjonsanalyse, og er den kvantitative grenen av logistikk. Han har veiledet blant andre Dag Haugland fra 1960 til doktorgrad. og skrevet ei bok om faget operasjonsanalyse, samt ei om *Parallel Computing in Optimization*.

Mellom 2011 og 2013 var han på lista for Senterpartiet i Bergen, men bodde i Ulset.

Referanser
----------

1. ↑  Fødselsåret er sporet opp ved å søke i Sverre Storøy sine skattelister
2. ↑  Ifølge hjemmesiden på universitetet
3. ↑  Bursdagsannonser i Aftenposten 29/8-2008
4. ↑  Se Sverre Storøy i slektstreet for matematikere.
5. ↑  Se Parallel computing in optimization hos bokus.com.
6. ↑  Se Bystyrelista for Bergen SP 2011 - 2013 Arkivert 17. juli 2014 hos Wayback Machine. i Senterpartiet.no

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Sverre Storøy i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** CRIStin
 |
**Gunhild Larsen** (født 7. oktober 1873 i Grimstad, dødsår ukjent) var en norsk fotograf som holdt til i Grimstad i perioden 1902 til 1916.

Larsen var elev av Elisabeth Helmer. I 1902 ble hun kompanjong med Helmer og i 1912 overtok hun firmaet som eneinnehaver. Dette drev hun frem til 1916.

Fotosamling
-----------

Larsens fotografier befinner seg i dag ved Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Larsen tok hovedsakelig portrettbilder, men også landskapsbilder. Hun tok blant annet mange bilder i forbindelse med 100 års jubileet for Grimstad by i 1916. Hennes fotografier er en del av Fløistadsamlingen, som omfatter arbeidene til flere Grimstad-fotografer.

Referanser
----------

1. ↑  Byjubileet i Grimstad, *Avtrykk.no*, 16.06.2016
2. ↑  Fotograf Ivar Fløistads samlinger fra Fotografregisteret

Eksterne lenker
---------------

* (no) Fløistadsamlingen på Arkivportalen

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Z67** (også kalt **DAL**) er et svensk dieselhydraulisk lokomotiv som ble til etter en oppgradering av ulike skiftelokomotiver bygget av Kockums, Hägglund & Söner og Nohab mellom 1956 og 1958. 

Lokomotivet kom som en følge av en bestilling til flere produsenter fra SJ på et toakslet skiftelokomotiv som skulle utgjøre en ny standard og samtidig fornye lokomotivparken. Resultatet ble at SJ kjøpte inn tre mindre serier med literaene Z61 (fra Kockums), Z62 (fra Hägglund & Söner) og Z63 (fra Nohab). Disse hadde omtrent samme konstruksjon med mindre forskjeller avhengig av produsent.

Da SJ bestilte de neste store serien av skiftelokomotiver på 1960-tallet falt valget på en helt ny konstruksjon i Z65. Til tross for dette bestemte SJ likevel på å modernisere og standardisere Z61, Z62 og Z63, slik at de blant annet fikk samme motor. Disse oppgraderte skiftelokomotivene fikk benevnelsen Z67 og nye nummer. Z67 var plassert i Nord-Sverige hos SJ før de fleste på 1990-tallet ble overført til Banverket, under benevnelsen DAL (*dieselarbetslok*), og hos ulike togselskaper som drev med godstransport.

Litteratur
----------

* Diehl, Ulf; Nilsson, Lennart (2006). *Svenska Lok och Motorvagnar 2006*. Svenska järnvägsklubben. ISBN 91-85195-00-6.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Järnväg.net > Lokguide > Lokomotor Z67/DAL
* Jernbane.net – Bilder av lokomotivtypen
**Per (Vidar) Barth Lilje** (født 11. mars 1957 i Tønsberg) er en norsk astrofysiker. Lilje er professor og instituttleder ved Institutt for teoretisk astrofysikk ved Universitetet i Oslo.

Lilje tok hovedfag ved i UiO i 1985 med hovedoppgaven «Den lokale gruppe, den lokale superhop og tidevannskrefter». Han tok doktorgraden ved University of Cambridge i 1988 med avhandlingen «Large-scale density and velocity fields in the Universe».

Lilje var postdoktor ved Canadian Institute of Theoretical Astrophysics i Toronto i 1988-89, og arbeidet så ved Nordisk Institutt for teoretisk atomfysikk fra 1989 til 1992. I 1992 ble han førsteamanuensis ved UiO, før han ble professor i 1993.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Per Barth Lilje i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Per Barth Lilje i BIBSYS
* Hjemmeside ved UiO

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** ORCID **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
**ZCCM (Zambia Consolidated Copper Mines Ltd)** har vært eneste og ledende eier og operatør av gruveindustrien i Zambia i en lang periode. Bakgrunnen for ZCCM var nasjonaliseringen av gruveindustrien i Zambia på slutten av 1969.

Historie
--------

1969: Den zambiske stat nasjonaliserte gruvene og overtok 51% av aksjene i selskapene NCCM (Nchanga Consolidated Copper Mines ) og RCM (Roan Consolidated Mines).
NCCM eide følgende gruver Nchanga Copper Mine, Nkana Copper Mine og Konkola Copper Mine, mens RCM eide Roan Antelope Copper Mine (Luanshya), Mufulira Copper Mine og Chambeshi Copper Mine.

April 1982: NCCM og RCM ble slått sammen til ZCCM, og ble da verdens største gruveselskap.

1986: Nedgang i kobberproduksjonen. Det blei laget en femårs produksjon- og investeringsplan, som mislyktes.

1991: Ved valget overtok en ny regjering utgått fra MMD.

1992: Ytterligere nedgang i kopperproduksjonen.

1993: Planleggiing av privatisering av ZCCM

1996: De ansatte ved ZCCM ble informert om privatiseringplanen av ZPA (Zambia Privatisation Agency) Zambias offentlige privatiseringsorgan.

1997: Første salgskontrakt ble inngått. Konkola north ble solgt til det sørafrikanske selskapet AVMIN Limited.

Mars 2000: Ble Mufulira og Nkana som de siste gruvene av ZCCM privatisert

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Oxford Street** er en av de viktigste handlegatene i London. Den går fra Marble Arch ved nordøsthjørnet av Hyde Park, gjennom Oxford Circus og fram til St Giles' Circus, i krysset med Charing Cross Road og Tottenham Court Road. Etter St Giles' Circus fortsetter gaten som New Oxford Street. På vestsiden av Marble Arch heter fortsettelsen av gaten Bayswater Road.

Historikk
---------

Gaten følger den romerske veien mellom Hampshire og Colchester, som gjennom middelalderen ble den viktigste utfartsveien fra byen. Mellom det 12. århundre og 1782 het den Tyburn Street, etter elven Tyburn som rant rett sør for den, og som nå er lagt i rør under gaten. Den var den siste strekningen på de dødsdømtes reise fra Newgate fengsel til galgen ved Tyburn, like ved stedet hvor Marble Arch står nå.

Mot slutten av det 18. århundre ble flere av jordene som lå ved gaten kjøpt av jarlen av Oxford, og området ble deretter bebygget. I løpet av det 19. århundre ble en rekke store butikker og varehus etablert der, og den har holdt på sin posisjon som Londons handlesentrum.

Oxford Street i dag
-------------------

### Turisthandel

Blant de mest kjente butikkene langs Oxford Street finnes:

* Varehusene Selfridges (åpnet 1909), Debenhams, John Lewis og Marks & Spencer
* HMV, musikkforretning som åpnet den første av sine mange butikker på Oxford Street. De har flyttet fra det opprinnelige lokalet til større lokaler i samme gate.
* Virgin Megastore, en av kjedens største og eldste butikker

I de siste årene er varetilbudet i Oxford Street i stadig økende grad blitt innrettet på turistmarkedet. Antall suvenirbutikker har økt sterkt, mens mange velrenommerte spesialforretninger har forlatt Oxford Street. Samtidig oversvømmes gaten av turister og unngås av byens egne innbyggere. 

### Kollektivtransport

Kart over undergrunnsstasjoner og kjente forretninger
Også trafikken er blitt et problem. Et stort antall bussruter er lagt gjennom Oxford Street, og på visse tider av døgnet flytter bussene seg i halv gangfart, slik at det kan ta 45 minutter med buss fra Tottenham Court Road til Marble Arch. Byens myndigheter er urolige over utviklingen, og borgermester Ken Livingstone har lansert en rehabiliteringsplan for Oxford Street som bl.a. innebærer at busstrafikken erstattes med en rask trikk (light rail), og at gaten forbeholdes fotgjengere.

Det er fire undergrunnsstasjoner som har inngang fra Oxford Street: Marble Arch, Bond Street, Oxford Circus og Tottenham Court Road.

Trivia
------

På det britiske Monopolbrettet er Oxford Street en del av det grønne settet, det nest dyreste, sammen med Regent Street og Bond Street.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Oxford Street – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Oxford Street – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Per Bakken** (født 26. oktober 1882 i Vestby i Trysil, død 11. august 1958) var en norsk langrennsløper og kombinertløper. Han var en av de mest kjente Trysil-skiløperne fra århundreskiftet og årene utover.

Bakken vant fire Holmenkollrenn på rad i kombinert fra 1904 til 1907, og i 1904 vant han også Holmenkollens 50-kilometerrenn. Han representerte Norge internasjonalt i konkurranse i Finland i 1906, der han kom på tredjeplass. Han gikk for Trysil Idrætsforening (nå Trysilgutten), og i 1907 ble han tildelt Holmenkollmedaljen som første trysling.

Av yrke var han skogsarbeider og småbruker. Han var bror av skipløperen Helenus Bakken.

Referanser
----------

1. ↑   Slekt og Datas Gravminnebase, www.disnorge.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Per Bakken død». *Aftenposten*, 13. august 1958.
3. ↑  «Holmenkollen historikk». Skiforeningen. Arkivert fra originalen 24. februar 2007. Besøkt 25. november 2018.

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Jonas Holmen | **Holmenkollmedaljen**(1907) | Neste mottaker:Einar Kristiansen |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
Må ikke forveksles med Oxfordgruppen.
**Oxfordbevegelsen** (engelsk: *Oxford movement*) var en anglokatolsk bevegelse som arbeidet for å gjenreise de katolske og oldkirkelige prinsipper som tilhengerne mente lå til grunn for anglikanismen.

Bevegelsen sprang ut av den anglikanske kirke rundt 1830; utgangspunktet var en preken med tittelen *National Apostasy* som John Keble holdt den 14. juli 1833 i universitetskirken *St Mary the Virgin* i Oxford. Alle de sentrale personer, John Keble, John Henry Newman og Edward Bouverie Pusey, underviste ved University of Oxford. Et annet kjent medlem var Frederick William Faber, som likesom Newman ble katolsk prest og oratorianer.

Et annet navn på bevegelsen, **Tractarian Movement**, fikk den på grunn av de mange traktatene Newman utgav i serien *Tracts for the time* (1833 til 1841). Newman skrev Oxfordbevegelsens historie i selvbiografien *Apologia pro vita sua* (1864).

Lederne i den anglikanske kirke fordømte først deres lære, idet oxfordtilhengerne stilte spørsmål ved legitimiteten til anglikanismen, men senere utviklet bevegelsen seg til «High Church»-retningen i den anglikanske kirke som fikk innvirkning på det liturgisk-teologiske område, i motsetning til den protestantiske «Low Church»-retningen.

Litteratur
----------

* Wilfrid Philip Ward: *William George Ward and the Oxford movement*. Macmillan, London 1889 (nytrykk New York 1977)
* Hvorfor jeg tror på Oxfordbevegelsen. Besvart av dr. Cathrine Hambro, skibsreder Mørland, kommandør Larsson, fengselsprest Selvig med flere. 125 sider. Blix forlag.

Eksterne lenker
---------------

* John Kebles preken *National Apostasy*
* Newmans traktatserie *Tracts for the Times*
* Bjørn O. Hansen: *Oxfordbevegelsens hemmelighet: Lev i lyset!*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN
 |
Havskorpe vert forma ved en midthavsrygg, med litosfæren søkk ned i astenosfæren i gropene.
**Maringeologi** omfatter geofysisk, geokjemisk, sedimentologisk og paleontologisk utforsking av havbunn og område utenfor kysten. Maringeologi har sterke band til fysisk oseanografi og platetektonikk. 

Studier innen maringeologi var særs hjelpsom for å finne viktige bevis for havbunnsspredning og platetektonikk i årene etter den andre verdenskrigen. Dyphavsbunn er det siste området på jorda som er lite utforsket og detaljert kartlegging for både militære (ubåter) og økonomiske (petroleum og metall) formål driv forskninga framover.

Litteratur
----------

* Jon Erickson: *Marine Geology. Undersea Landforms and Life Forms.* Facts on File Inc, New York NY 1996, ISBN 0-8160-3354-4.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Maringeologi i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**DLA Piper International LLP** er et internasjonalt advokatfirma med hovedkontor i London. DLA Piper har ca. 4 200 advokater fordelt på 108 kontorer i 30 land i Europa, Afrika, Asia, Amerika og Midtøsten. Selskapet ble etablert i 2005 en fusjon mellom San Diego-firmaet Gray Cary Ware & Freidenrich LLP, britiske DLA LLP (tidligere Dibb Lupton Alsop 1996-2000) og Piper Rudnick LLP. Firmaet er også representert med kontor i Norge med i overkant av 70 advokater og totalt 90 ansatte.

DLA Piper leverer forretningsjuridiske tjenester til nasjonale og internasjonale selskaper, organisasjoner og offentlig forvaltning.

Gjennom at det danske advokatfirmaet LETT i mars 2017 ble en del av DLA Piper, ble DLA Piper det største advokatfirmaet i Norden med mer enn 370 advokater, og det eneste advokatfirmaet som har kontorer i Danmark, Finland, Norge og Sverige (DLA Piper har ikke kontorer på Island).

Referanser
----------

1. ↑  «DLA Piper blir største advokatfirmaet i Norden | Nyheter | DLA Piper Global Law Firm». *DLA Piper* **(norsk)**. Besøkt 2. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) DLA Piper – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Norsk nettside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**DJ Qualls** (født Donald Joseph Qualls, den 12. juni 1978 i Nashville, Tennessee) er en amerikansk skuespiller.

Qualls ble diagnostisert med Hodgkins lymfom i en alder av fjorten år, og etter to års behandling, var sykdommen på tilbakegang. Etter eksamen i 1996 fra Coffee County Central High School, i Manchester, Tennessee, begynte Qualls ved University of London i England hvor han studerte engelsk språk og litteratur. Qualls returnerte til Tennessee i 1997 og begynte ved Belmont University i hjembyen Nashville. På denne tiden begynte han også å opptre i flere teater-produksjoner. Qualls fikk den lille rollen som Jason i TV-miniserien Mama Flora's Family i 1998.

Qualls hadde også en rolle i filmen Road Trip som den sjenerte jomfruen Kyle Edwards. Etter Road Trip arbeidet Qualls i økende grad som modell, med flere arbeider for Prada og sammen med fotografene David LaChapelle og Steve Klein. I Cherry Falls fra 2000, spilte Qualls rollen som Wally, en jomfru. I 2001 spilte han karakteren Neil Lawrence i filmen Chasing Holden. Hans TV-arbeider inkluderer opptredener på Monk, Scrubs, Criminal Minds, Lost, Law & Order: Criminal Intent, CSI, Numb3rs, My Name Is Earl, The Big Bang Theory og Memphis Beat. Qualls dukket opp i en cameo i Britney Spears sin musikkvideo.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) DJ Qualls på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) DJ Qualls i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) DJ Qualls på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) DJ Qualls på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) DJ Qualls på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) DJ Qualls hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) DJ Qualls hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
**Per Barclays skulptur i Fauske** er *Uten tittel*. Per Barclays verk ble satt opp i 1993, og er Fauskes andel av Skulpturlandskap Nordland.

Verket består av to identiske enheter, plassert i fjæra i nærheten av et naust. Hver enhet består av to deler: en ramme i aluminium – med en form som kan minne om reisverket til et lite hus, stilt på skrå ned i vannet, og en rektangulær marmorblokk som hviler på det øverste hjørnet av ramma. Steinblokkene, som er laget i fauskemarmor, måler 120 x 300 x 40 cm. Det 250 år gamle naustet som inngår i verket tilhører Fauske museum, som er en del av Nordlandsmuseet.

Med plasseringen i fjæra har kunstverket fått en plassering i et grenseland. «Kunstverket representerer verken land eller hav, men en skiftende grense mellom de to verdener som stadig omdefineres av tiden som går, og av tidevannet.»

Referanser
----------

1. ↑  skulpturlandskap.no
2. ↑  nrk.no Fylkesleksikon for Nordland
3. ↑  flickr.com
4. ↑  Fauske bygdetun; nordlandsmuseet.no
5. ↑  Stephen Bann. «Et dekket bord» I: *Skulpturlandskap Nordland*. Redigert av Maaretta Jaukkuri. Forlaget Press, 2001. ISBN 82-7547-083-8.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
**Action Directe** var en fransk venstreekstremistisk terrorgruppe som utførte en serie attentat og angrep i Frankrike i 1980-årene. Action directe ble grunnlagt i 1977 av de to venstreradikale gruppene GARI (*Groupes d'Action Révolutionnaire Internationalistes*) og NAPAP (*Noyaux Armés pour l'Autonomie Populaire*) som en «militær-politisk koordinering av den autonome bevegelsen». I 1979 begynte gruppen å fokusere på «urban gerilijastrid» og utførte flere voldelige angrep med anti-imperialisme og forsvar av arbeiderklassen som grunnlag. Gruppen ble forbudt av franske myndigheter i august 1982. I 1984 allierte Action directe seg med den tyske Rote Armee Fraktion.

Action directe gjennomførte omtrent femti angrep, slik som maskingeværbeskytningen av den franske arbeidsgiverorganisasjonens hovedkvarter 1. mai 1979. Dessuten angrep de franske myndigheter, eiendomsutleiere, den franske hæren, industri tilknyttet militæret og staten Israel. De utførte bankran (eller «proletariates ekspropriasjon») og attentat, blant annet ble general René Audran drept i 1985 og George Besse, tidligere sjef for Renault, drept i 1986.

21. februar 1987 ble hovedpersonene i Action directe, Jean-Marc Rouillan, Nathalie Ménigon, Joëlle Aubron og Georges Cipriani, arrestert og senere dømt til fengselsstraffer på livstid. En annen hovedperson Régis Schleicher ble arrestert i 1984. Joëlle Aubron ble løslatt i 2004 på grunn av dårlig helse. Franske venstreradikale i dag arbeider for at resten av hovedpersonene i Action directe skal bli benådet.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* Kampanjen for benådning av Action Directmedlemmer (på fransk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF
 |
**ZAZ** eller *Zaporizhia Bilfabrikk* (Ukrainsk: **ЗАЗ**, Запорізький автомобілебудівельний завод) er Ukrainas største bilprodusent, og holder til i byen Zaporizjzjia. Merket er også kjent under sitt tidligere navn, *AvtoZAZ*.

Historie
--------

ZAZ-968, Lviv, Ukraina, juli 2005
Selskapet ble etablert i 1960 som ZAZ (*Zaporozhskiy avtomobil'nyi zavod*) for å produsere en kopi av Fiat 600 — en billig bil for folket. Fra 1975 til 2002 var fabrikken en del av selskapet AvtoZAZ.

Modellene med navn «Zaporozhets» (Ukrainsk: *Запорожець*) ble drevet av en luftkjølt, bakmontert V4 produsert av MeMZ. Karosseriet på de tidlige modellene, 965, var svært likt Fiat 600. Den redesignede 966 var mer lik en NSU Prinz. Til tross for dårlig driftssikkerhet ble de raskt svært populære i Sovjetunionen.

De nyere forhjulsdrevne bilene var basert på ZAZ Tavria (i produksjon siden 1980-tallet), og ble drevet av en vannkjølt, frontmontert MeMZ-motor.

Da selskapet **AvtoZAZ-Daewoo** ble stiftet som en joint venture med Daewoo Motors i 1998 ble ZAZ tildelt en eierandel på 50% i det nye selskapet på vegne av AvtoZAZ. Daewoo Motors gjorde store investeringer og etablerte produksjon av sine egne modeller, samtidig som de beholdt og moderniserte ZAZ-merket. Samme år begynte produksjonen av Daewoo Lanos, parallelt med montering av flere eldre VAZ-modeller.

I 2001 gikk Daewoo Motors konkurs, og Ukrainian Automobile Corporation (UkrAVTO) kjøpte AvtoZAZ i 2002. Alle fabrikkene ble overført til ZAZ, og selskapet fikk en ny logo. Daewoos del i samarbeidet ble kjøpt opp av sveitsiske *Hirsch & CIE* i 2003.

Ilyichyevsk-fabrikken brukes i dag til montering av Chevrolet Aveo og Chevrolet Lacetti. En tilpasset versjon av Lanos med motor fra MeMZ, Daewoo Sens, ble satt i produksjon i 2002. Mot slutten av 2004 startet fullskalaproduksjon av modellen ZAZ Lanos T150.

Eksterne lenker
---------------

* (uk) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) ZAZ – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Action Quake 2*** er en populær modifikasjon til spillet Quake II. 
Spillet forsøker å gjenskape farten og spenningen fra din favoritt actionfilm, hvor én kule faktisk kan drepe en person. 
Men oddsen for å overleve er naturligvis bedre hvis man fortsetter å skyte. Det ble laget en hel del bra maps og lagt til mye av det man anser som en selvfølge i en god actionfilm, utstyr som kevlarvest (kevlar jacket) og skarpskytterrifle er en av de mer populære utrustningene i spillet.

«AQ2», er antakeligvis det første eksemplet på et semi-realistisk førstepersons skytespill, semi-realistisk vil si at det forekommer ting som ikke lar seg gjøre i det virkelige liv, men som likevel er designet for å emulere det virkelige liv. 
For eksempel hvis foten blir truffet vil spillfiguren få 'leg damage', dvs. at man i tillegg til å blø vil få redusert bevegelse som man kan bli kvitt ved å bandasjere i 6 sekunder. I det virkelige liv vil det selvfølgelig ikke la seg gjøre å stoppe en blødning fra et skuddsår og fortsette i samme tempo etter bandasjering i 6 sekunder.

I et forsøk på å lage en «oppfølger» til suksessen «AQ2» ble Reaction Quake 3 til, men spillet oppnådde aldri den samme suksessen og har til dags dato ikke vært annet enn en skygge av det opprinnelige spillet fra 1998. Det har også kommet «action»-modifikasjoner til andre spill, blant annet Action Half-Life, som er en mod til det kjente spillet Half-Life. Action Unreal Tournament var også under utvikling, men ble ikke gjort ferdig.

Spillets slagord er: *"All the fun and speed of your favorite action movie, without the cost of a ticket!".*

Våpen og artikler
-----------------

I flerspillermodus kan hver spiller velge et våpen og en spesiell artikkel. Hver spiller får også en MK23 pistol og en kniv uavhengig av valg.

### Våpen

* MP5/10 Maskinpistol.
* M3 Super90 Pumpehagle.
* "Handcannon" (En avsagd dobbeltløpet hagle).
* SSG 3000 Skarpskytterrifle.
* M4 Carbine Maskingevær.
* Kampkniver
* Dobbel MK23-Pistol.

### Artikler

* Kevlarvest – Reduserer skade påført brystet. Vesten har liten effekt mot skarpskytterrifle.
* Kevlarhjelm – Reduserer skader påført hode.
* Lasersikte – Reduserer skuddspredning. Virker ikke med M3, "Handcannon" eller skarpskytterrifle
* "Stealth Slippers" – Sko som eliminerer lyd fra bevegelse.
* Lyddemper – Eliminerer skuddlyd og løpsflammer. Virker ikke med dobbel MK23, M3, M4 eller "Handcannon".
* "Bandolier" (Pistolbelte) – Gir 1 ekstra ammunisjonsmagasin, mulighet for infrarødt syn og en håndgranat. Noen servere kan også tillate 2 håndgranater eller koble ut mulighet for håndgranater.

Eksterne lenker
---------------

* Det internasjonale Action Quake 2 fellesskapet
* Action Quake 2
* Reaction Quake 3
* Akimbo Teamets Hjemmeside

Portal: Videospill
**Per Bangsund** (født 4. juni 1950, død 1. november 2013
) var en norsk forlagsmann, journalist, forfatter og politisk aktivist.

Bangsund var aktiv i ml-bevegelsen, og var alt i gymnas-tida med på å starte SUF-lag i hjembyen Tromsø.

På 1970-tallet arbeidet han i Oslo Sporveier, og var tillitsmann i Oslo Sporveibetjenings Forening. I 1978 begynte han som journalist i *Klassekampen*. Der var han sentral i arbeidet med å avdekke og avsløre høyreekstreme, voldelige miljøer i Norge. Det var Bangsund som sto for kontakten mellom AKP(m-l) og politiet da partiet bidro til å avsløre gjerningsmannen bak bombeattentatet mot Faglig 1. maifronts tog i Oslo i 1979.

Først på 1980-tallet hadde Bangsund gode kontakter med Overvåkingspolitiet, da han sammen med kjente pressefolk som Geir Imset og Alf R. Jacobsen jobbet med «gravejournalistikk» i *Klassekampen*.

Etter tiden i *Klassekampen* begynte Bangsund i *Dagbladet*, før han forlot journalistikken til fordel for forleggervirksomhet. Han arbeidet først i Tiden, før han gikk over til Kagge Forlag der han ble forlagsredaktør. Senere ble han sjefredaktør i forlaget Vigmostad & Bjørke.

Bibliografi
-----------

* *Arvtakerne – nazisme i Norge etter krigen*, Pax (1984)
* *Bare trøkk på... fem emner fra hundre års aktivitet (1894–1994)*. Om Oslo Sporveiers Arbeiderforening. Bidrag sammen med Hans Andreas Fristad, Mona Jakobsen og Øistein Hølleland. Redaktør: Paal Iversen (1994)

Referanser
----------

1. ↑  Per Bangsund er død fra Aftenposten
2. ↑  Tron Øgrims «mappe» hos overvåkningpolitiet, dokument 47/4. Arbark.
3. ↑  Alf Skjeseth: «Multitalent på spesialoppdrag», nekrolog i *Klassekampen* 8. november 2013.
4. ↑  Alf Skjeseth: *Sykle på vatnet. Historia om Klassekampen*, side 87. Samlaget (2011) ISBN 978-82-521-7538-7

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Ruinslottet Visingsborg, inngangspartiet
**Visingsö** er Vätterns største øy, med et areal på 25 km² og ligger sør i sjøen, tretti kilometer nord for Jönköping og seks kilometer vest for Gränna. Øya har sin fergeforbindelse. I dag er øya mest kjent for turisme. Her er mange ruiner som minner en om øyas rolle i Sveriges historie.

Visingsö
På 1100-tallet og 1200-tallet var Visingsö sentrum for det fremdeles skjøre svenske kongedømmet. Blant de mere kjente beboere på den tid, kan nevnes Magnus Ladulås. På søttenhundretallet residerte Brahe-slekten på Visningsborg. Både denne borgen og *Näs-festning* er nå i ruiner og kjente landemerker på øya.

For å sikre tilgangen på tømmer til den svenske flåten anla man flere hundre hektar eikeskog på øya. Eiketrærne er idag leveranseklare, men teknologiutviklingen har forlengst gjort dem mer verdifulle som turistmål enn som skipsmateriale.

Referanser
----------

1. ↑  «SCB - De 50 största öarna». 18. desember 2014. Arkivert fra originalen 3. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Visingsö – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Visingsö – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Visingsö – Vätterns perle

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Active 24** er en leverandør av løsninger for hjemmeside, domene, e-post og hostingtjenester i Europa. Selskapet har som mål å tilby skalerbare og standardiserte løsninger til små og mellomstore bedrifter samt privatkunder.

Selskapet Active ISP ble stiftet i Oslo i 1998 og har siden vokst jevnt både organisk og ved oppkjøp; Carambole, Millenicum og Loopia i Sverige, Ladot i Nederland, Virtual Internet i UK, Globe Internet, Internet Club og CP Online i Tsjekkia og Cybernetix i Polen. Sommeren 2006 ble selskapet selv kjøpt opp av og integrert i det norske programvareselskapet Mamut ASA. I 2011 ble Mamut kjøpt opp av Visma, som medførte at Active 24 ble skilt ut som en av seks selvstendige enheter i Visma-gruppen: Visma BPO Accounting and Payroll, Visma Software, Visma Commerce Solutions, Visma Retail, Visma Projects and Consulting og Hosting.

Active 24 leverer løsninger og tjenester til kunder i 12 europeiske land; Norge, Sverige, Danmark, Finland, Østerrike, Tyskland, Frankrike, UK, Nederland, Tsjekkia, Polen og Serbia. []
Visma er et datterselskap av Kohlberg Kravis Roberts (KKR).

Referanser
----------

1. ↑   Active 24, «Active 24 verschenkt Ferrari zu Weihnachten», utgitt 6. desember 2005[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for sosiale medier i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**visitnorway.no** er en norsk nettportal som har til oppgave å promotere Norge som reisemål. Det er den offisielle norske reiseguiden på nett. Nærings- og fiskeridepartementet har gitt Innovasjon Norge ansvaret for utviklingen og vedlikeholdet. Der er tusenvis av oppføringer fra reiselivsbedrifter i hele Norge, inkludert oppføringer fra lokale turistkontor, overnattings- og serveringsbedrifter og destinasjonsselskap. Der finnes informasjon om severdigheter i stort omfang. visitnorway.no kan lastes ned som mobilapplikasjon.

Utgaver på andre språk
----------------------

Det er utgaver på dansk (visitnorway.dk), svensk (visitnorway.se), engelsk (visitnorway.com), fransk (visitnorway.fr), italiensk (visitnorway.it), kinesisk (visitnorway.cn), nederlandsk (visitnorway.nl), polsk (visitnorway.pl), portugisisk (visitnorway.com.br), russisk (visitnorway.ru), spansk (visitnorway.es) og tysk (visitnorway.de).

Referanser
----------

1. ↑  Om visitnorway.no
2. ↑  Gratis apper, visitnorway.no

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |