| Diatoniske intervaller |
| --- |
| PrimSekundTersKvartKvintSekstSeptimOktavNoneDesimUndesimDuodesimTredesimHalvtone/Heltone |
| 
Spesielle intervaller |
| MikrointervallKommaDiësisLimmaApotomeDitonusTritonusUlvekvint |
| 
Måleenheter |
| CentMillioktavOktavSavart |
| * v
* d
* r
 |

En **forstørret kvart**, også kalt **tritonus** er betegnelsen på intervallet (avstanden) mellom to toner som strekker seg over tre heltoner, for eksempel avstanden mellom C og F♯. Dette tilsvarer 6 kromatiske halvtoner. Navnet tritonus er av gresk opphav og betyr *tre toner*. Siden en tritonus deler en oktav i midten, kan den ikke inverteres (omvendes).

Frekvensproporsjon
------------------

Forstørret kvart (tritonus) mellom C og F♯ Spill hjelp•info
Frekvensproporsjonen i en likesvevende tritonus – dvs. svingingsforholdet mellom de to intervalltoner – kan ikke uttrykkes med hele tall. Helt fram til tidlig klassisistisk musikkteori ble en tritonus derfor ansett som selve *djevelen i musikken* (lat. diabolus in musica) eller *djevelens intervall*.

En tritonus deler en oktav i to og har derfor en frekvensproporsjon av {\displaystyle 1:{\sqrt {2}}}. Definerer man avstanden mellom to likesvevende halvtoner med 100 på en såkalt cent skala, er avstanden mellom tonene i en oktav på 1200 cent. I en tritonus er avstanden mellom tonene dermed på 600 cent.

Musikkteoretikere og matematikere har definert tritonus på forskjellig måte:

| Betegnelse | Frekvensproporsjon | Cent |
| --- | --- | --- |
| likesvevende tritonus | {\displaystyle 1:{\sqrt {2}}} | 600,00 |
| Huygens’ tritonus | 5:7 | 582,51 |
| diatonisk tritonus | 32:45 | 590,22 |
| pythagorëisk tritonus | 512:729 | 611,73 |
| Eulers tritonus | 7:10 | 617,49 |

Eksempler
---------

I klassisk musikk finner man en tritonus i hver dominantseptimakkord mellom andre og fjerde tone, dvs. tersen og septimen i akkorden. I jazz spiller tritonus i form av tritonussubstitusjon en stor rolle ved reharmoniseringen. I rock er det spesielt Death Metal gitarister som bruker tritonus i sine riff. Av de diatoniske skalaene er det bare lydisk som har tritonus som fjerde trinn. I alle andre skalaene benyttes ren kvart.

Prominente eksempler for bruk av tritonus i musikken gjennom tidene er

* Kantate BWV 170 av Johann Sebastian Bach: Inngangsintervallet på arien *Mir ekelt mehr zu leben*
* Den flyvende hollender av Richard Wagner: Flere ganger i Hollenderens monolog
* *Fantasia quasi Sonata* «Après une lecture du Dante» av Franz Liszt: Ledemotiv for hele komposisjonen
* Sonate for klaver op. 7 av Edvard Grieg: Innledning og slutt av gjennomføringsdelen i finale satsen, både melodiføring og akkordprogresjon
* West Side Story av Leonard Bernstein: Inngangsintervallet til sangen *Maria*
* Purple Haze av Jimi Hendrix: Intro som starter på A# og havner på E
* Black Sabbath av Black Sabbath: Både riff i intro og gitar ostinato i vers
* Tittelmelodi til TV-serien South Park av Primus mellom 1. og 2. 3. og 4. samt 5. og 6. tekstlinje
* Tittelmelodi til TV-serien om Hercule Poirot med David Suchet av Christopher Gunning: Trinnvis i outro (bass) rett før sluttakkorden
* 7/4-takts-bluesvarianten av tittelmelodien til TV-serien The Persuaders av John Barry: Tritonus som inngangsintervall i både 1. og 4. takt. Høres best i episoden *Angie... Angie*.

Også de tre første satsene i Gustav Mahlers *6. symfoni i a-moll* står i tritonusforhold til hverandre. 1. satsen slutter i A-dur, 2. satsen begynner og slutter i E♭-dur, 3. satsen begynner i a-moll.

Tritonus i skjønnlitteraturen
-----------------------------

Romanen *Djevelens kvint* av den danske forfatteren Anne-Marie Vedsø Olesen hentyder i tittelen på tritonus intervallet. Den beskriver den egyptiske guden Seths gjenfødelse i nåtidens København og er bygget rundt motiver av egyptisk mytologi samt Wolfgang Amadeus Mozarts opera Tryllefløyten.  
Romanen er del av en trilogi som også omfatter bøkene *Tredje Ikaros* (2004) og *Gudernes tusmørke* (2007).

Referanser
----------

1. ↑  Frekvensproporsjonen i en ren oktav er 2:1. I en ren kvart er den 4:3
2. ↑  Fux, Johann Joseph (1725): Gradus ad parnassum. Facsimile av originalutgaven. New York: Monuments of Music and Music Literature, Broude Brothers, 1966
3. ↑  Olesen, Anne-Marie Vedsø (2002): Djævelens kvint. København: Gyldendal

Se også
-------

* kvart

Eksterne lenker
---------------

* (en) Will Hodgkinson fra The Guardian om djevelens intervall

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |