recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kreis Oschatz** var en Landkreis som eksisterte i Bezirk Leipzig i Den tyske demokratiske republikk (DDR) fra 1952 til 1990, med hovedsete i Oschatz.

Distriktet ble opprinnelig opprettet i 1874 i kongeriket Sachsen som Amtshauptmannschaft Oschatz, og omdøpt til **Landkreis Oschatz** i 1939. I 1949 ble distriktet en del av DDR, og i 1952 ble deler av Landkreis Oschatz skilt ut som en del av den nye Kreis Döbeln. De resterende delene av Landkreis Oschatz ble deretter sammen med deler av Kreis Grimma og Kreis Torgau og omdannet til den nye Kreis Oschatz.

Etter Tysklands gjenforening fortsatte den å eksistere fra 1990 til 1994 innenfor Fristaten Sachsen som **Landkreis Oschatz**. Den 1. august 1994 ble den slått sammen med Landkreis Torgau til den nye kretsen Landkreis Torgau-Oschatz som eksisterte frem til 2008.

De viktigste stedene i kretsen ved siden av kretsbyen Oschatz var byene Dahlen og Mügeln, såvel som kommunene Ablaß, Cavertitz, Liebschütz, Naundorf, Schmannewitz, Sornzig og Wermsdorf.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
En kvinne mottar strålebehandling av bekkenet. Lasere og en formet støtte under bena brukes til å bestemme nøyaktig posisjon.
**Strålebehandling** er behandling av kreft ved hjelp av ioniserende stråling. Strålingen er fotoner, elektroner og protoner med høy energi (MeV), røntgenstråling og stråling fra radioaktive kilder som iridium, jod og andre. Radium ble brukt i nesten 100 år, men er nå ikke i bruk lenger.

Strålebehandling har igjennom mange år vært en anerkjent og effektiv metode i behandling av kreft, og kombineres ofte med kirurgisk behandling eller kjemoterapi (cellegift/cytostatika). Ved strålebehandling påvirkes cellenes evne til å dele seg. Stråling påvirker hovedsakelig vevet i det aktuelle strålefeltet (selv om organ og kjertler viktige for hele kroppen kan skades i større eller mindre omfang). Det streves etter å optimalisere strålningens felt og dose, for å minske skade på friskt vev, men samtidig gi så stort felt og dose at risikoen for tilbakefall minimeres.

Strålebehandling kan gis utvendig (ekstern behandling), det vil si at strålekilden er utenfor kroppen, eller innvendig ved at strålekilden plasseres i eller inntil en svulst (intern behandling eller brachyterapi). 

Målet med strålebehandlingen er å ødelegge svulstvevet og samtidig skade minst mulig friskt vev/normalvev.

Referanser
----------

1. ↑  Matthew Tontonoz (22. september 2016). «Hot Times in "Radium Hospital": The History of Radium Therapy at MSK». *Memorial Sloan Kettering Cancer Center* **(engelsk)**. Besøkt 9. oktober 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Strålebehandling hos Kreftforeningen
* Bivirkninger ved strålebehandling hos Norsk Helseinformatikk
* Generell informasjon om strålebehandling hos Kreftlex

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Paulus Utsi** (født 1918 i Lyngseidet i Troms, død 3. januar 1975 i Porjus i Sverige) var en samisk poet, reingjeter, lærer og håndverker. Han snakket en blanding av nord- og lulesamiske dialekter. 

Hans familie bodde i Norge om sommeren. Om vinteren flyttet de til trakter ved den svensk-finske grensen i Karesuando. Da han var barn ble hans familie tvunget til å flytte sørover til nye reinbeiteområder i Jokkmokk, Sverige, på grunn av de nye reglene som kom etter unionsoppløsningen mellom Sverige og Norge som gjorde det nærmest umulig for reindriftssamene å flytte mellom de to landene med sine reinflokker. Som voksen og bosatt ved Lulevassdraget, måtte han flytte flere ganger når nye vannmagasin ble bygd for å utnytte Luleelvens vannkraft. Disse opplevelsene ga inspirasjon til hans mest kjente dikt, *Goahtoeanan*, som er tonesatt av Lars-Wilhelm Svonni og utgitt på plate av blant andre Tanabreddens ungdom og Catarina Utsi. Sistnevnte har gitt ut CD-en *Baze dearvan goahtoeanan* som inneholder dikt av Paulus Utsi. De fleste diktene er tonesatt av Catarina Utsi. Mange av hans dikt gir uttrykk for det samiske folkets kamp og avmakt. Kjærlighet til språket, naturen, reinen og forfedrenes visdom er også temaer i hans diktning. 

Den eneste boka av Paulus Utsi som ble utgitt mens han levde, er diktsamlingen *Giela giela* fra 1974. I 1980, etter hans død, ble diktsamlingen *Giela gielain* gitt ut. Hans hustru, Inger Utsi, var medforfatter. Begge bøkene er tospråklige. Alle diktene er i samisk og svensk versjon. I 1992 kom en samling av hans dikt, prosafortellinger, prosafragmenter, tegninger og bilder ut med Nils Aslak Valkeapää som redaktør, *Don čanat mu alccesat.* Boka inneholder også en presentasjon av Utsi og hans forfatterskap skrevet av Valkeapää. I 2000 ble denne samlingen utgitt i svensk versjon - *Följ stigen*.

Bibliografi
-----------

* *Dikter* (1970)
* *Giela giela*. Dikt (1974)
* *Giela gielain*. Dikt (1980)
* *Don čanat mu alccesat' 1992)*
* *Följ stigen; texter 1941-1974* (2000)

Referanser
----------

1. 1 2   Sveriges dödbok, oppført som 19180707-8918 Utsi, Paulus Persson, besøkt 19. oktober 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Om Paulus Utsi Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.; samer.se
3. ↑  *Ildstedene synger: samisk samtidslitteratur*. Oslo: Tiden. 1984. s. 136-140; forfatterbiografier. ISBN 8210026178.
4. ↑  «Norrbottensförfattare Paulus Utsi». Arkivert fra originalen 13. august 2010. Besøkt 23. februar 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** LIBRIS **·** MusicBrainz
 |
**MENY** er et norsk supermarkedskonsept innen dagligvarehandel. Kjeden er Norges største supermarkedkjede og har 186 butikker, cirka 10 000 ansatte og omsatte for 18,2 milliarder kroner i 2018. Kjeden er en del av NorgesGruppen, et av Norges største selskap og markedsleder i dagligvarebransjen. 

MENY har sin opprinnelse i Vestfold og Telemark, med kjøpmannskjedene Oluf Lorentzen som ble etablert i 1869 og Jens Evensen i 1907. Kjedene var kjent for stort vareutvalg, særlig innenfor finere kolonial og ferskvare. Den første MENY-butikken åpnet i 1992, da de to kjedene slo seg sammen under MENY-navnet. Da NorgesGruppen kjøpte MENY i 2000, ble MENY-konseptet relansert. 

Jacobs på Holtet, grunnlagt av Kolbjørn Jacobsen i 1926, ble overtatt av NorgesGruppen i 2004.

Meny-butikk på Kalbakken i Oslo.
I 2015 ble Ultra og Centra-kjedene omprofilert til MENY. Ultra og Centra har sin bakgrunn fra CentraGruppen, grunnlagt av Ivar Kjell Eriksen i 1966 og solgt til NorgesGruppen i 2000. Kvalitet og service stod sentralt i CentraGruppens forretningsidé. I 2015 ble også Ultra, tidligere Centra Colosseum, omprofilert til Jacobs på Majorstuen. 

NorgesGruppen er deleier av det danske selskapet Dagrofa, og i mai 2015 gjenåpnet 120 tidligere Superbest og Eurospar-butikker i Danmark som MENY.

Referanser
----------

1. ↑   Brønnøysundregistrene, w2.brreg.no, oppført som MENY AS[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «NorgesGruppens Årsrapport». Arkivert fra originalen 24. juni 2019.
3. ↑  «Oluf Lorentzen». Arkivert fra originalen 18. november 2016.
4. ↑  «Jens Evensen». Arkivert fra originalen 28. oktober 2016.
5. ↑  «MENY til Danmark».

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Meny (supermarket) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
NorgesGruppen ASA |
| --- |
| Dagligvare | 
* Kiwi
* Kjøpmannshuset
	+ Joker
	+ Nærbutikken
	+ SPAR
* Meny
	+ Jacob's
	+ Meny

 |
| Servicehandel | 
* Deli de Luca
* Jafs
* MIX

 |
| Engros | 
* ASKO
* Storcash

 |

| * v
* d
* r
Norske dagligvarekjeder |
| --- |
| Coop | 
* Extra
* Marked
* Matkroken
* Mega
* Obs
* Prix

 |
| NorgesGruppen | 
* Joker
* Kiwi
* Meny
* Nærbutikken
* Spar

 |
| Reitan | 
* Rema 1000

 |
| Andre | 
* Bunnpris

 |
| *Se også:* Kategori |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
HDP pressekonferanse.
**Folkets demokratiske parti** (tyrkisk: *Halkların Demokratik Partisi*, **HDP**, kurdisk: *Partiya Demokratîk a Gelan*), er et sosialistisk og pro-minoritets parti i Tyrkia. Partiet står på venstresiden, og setter sterkt fokus på saker som direkte demokrati, feminisme, minoritets rettigheter, unges rettigheter og egalitarisme. HDP er assosiert medlem av Det europeiske sosialdemokratiske parti (PES) og rådgivende medlem i Sosialistinternasjonalen.

HDP ble grunnlagt i 2012 som en allianse av flere partier på venstresiden i Tyrkia. Per i dag har partiet 39 334 aktive medlemmer (2020). Fra 2013 til 2015 var partiet med i fredsforhandlinger mellom den tyrkiske regjeringen og kurdistans arbeiderparti (PKK).

Til kontrast fra andre store partier i Tyrkia, har HDP 2 ledere, en mann og en kvinne. Ledere av partiet er Mithat Sancar og Pervin Buldan (2020). Tidligere ledere er Selahattin Demirtas, som også var partiets presidentkandidat i 2014 og vant 9.77% av stemmene. Etter dette valget så HDP en sjanse for å komme seg over 10% sperregrensen, og stilte heller som et politisk parti, og ikke som uavhengige kandidater. Til tross for frykten for at HDP ikke skulle klare å komme seg over sperregrensen, fikk partiet 13,12% oppslutning under parlamentsvalget i 2015. Dermed ble partiet det tredje største i parlamentet. Partiet var med i en midlertidig koalisjons-regjering med AKP i fra august 2015.

Under kuppforsøket i juli 2016, kom partiet sterkt ut imot kuppmakerne, og fordømte ethvert forsøk på å styrte demokratiet. Dette på grunn av at det hadde blitt sett hva slags friheter som hadde blitt innskrenket etter tidligere kuppforsøk i Tyrkias historie. Likevel ble flere tusen partimedlemmer arrestert, deriblant tidligere partiledere Selahattin Demirtas og Figen Yuksekdag.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  .
2. 1 2  .
3. ↑  .
4. 1 2  .
5. ↑  .
6. 1 2  .
7. 1 2  .
8. ↑  .
9. ↑  «Parties Map». *PES* **(engelsk)**. Besøkt 9. juli 2020.
10. ↑  «Members». *Socialist International* **(engelsk)**. Besøkt 9. juli 2020.
11. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
12. ↑  «Pro-Kurdish HDP elects Mithat Sancar, Pervin Buldan as co-chairs». *Ahval* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 18. mars 2020. Besøkt 9. juli 2020.
13. ↑  «Opposisjonsledere pågrepet i Tyrkia». *www.vg.no*. Besøkt 9. juli 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Peoples' Democratic Party (Turkey) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Folkets demokratiske parti (Tyrkia) på Twitter Rediger på Wikidata

* (tr) Folkets demokratiske parti (Tyrkia) på Facebook Rediger på Wikidata

* Folkets demokratiske parti (Tyrkia) på Instagram Rediger på Wikidata

* Folkets demokratiske parti (Tyrkia) på YouTube Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** BBC Things
 |
**Nordpå** er en turisthytte i Aunegrenda i Haltdalen, Trøndelag som ble tegnet av arkitekt Roar Tønseth på oppdrag fra Trondhjems Turistforening.

Etablering
----------

Foreningen kjøpte gården Nordpå i 1947. Våningshuset var i så dårlig forfatning at det ble revet. Det ble bygget en ny turisthytte med 35 sengeplasser. Hytta ble åpnet i 1949, og tok imot gjester året rundt. Dette var mulig blant annet fordi hytta hadde bilvei helt frem.

 

Turistforeningen var svært fornøyd med arkitekt Tønseths arbeid: 

> *I gammel norsk byggekunsts ånd har han reist et bygg som ikke bare faller naturlig inn i terrenget, men som også står fullstendig i stil med den gamle bebyggelse ellers i bygden (---).*
> 
> 

I tillegg til selve ombygningsarbeidet hadde Tønseth tegnet interiøret i hytta, som hadde peisestue, spisestue, samt 15 tomannsrom, ett firemannsrom og ett seksmannsrom. I tillegg bestod hytta av kjøkken, tørkerom, badstue, dusj og vannklosett. Den hadde også innlagt elektrisitet, noe som ikke var en selvfølge i 1949. For å klare det økonomiske løptet hadde Turistforeningen fått økonomisk støtte fra Bankfunksjonærenes Samfunn i Trondheim. Som motytelse fikk bankfunksjonærene førsterett på et visst antall sengeplasser til sine medlemmer.

Den første vertinnen på Nordpå turisthytte het Ingeborg Galåen.

Solgt til kommunen
------------------

De første årene var Nordpå et meget populært turmål, og økonomien var god. Men etterhvert begynte turistene å utebli og hytta å gå med underskudd, og turistforeningen så seg nødt til å holde stedet stengt i perioder.

Ved ekstraordinær generalforsamling i november 1975 besluttet turistforeningen å selge Nordpå til Holtålen kommune. Noen år senere ble hytta restaurert og utvidet til totalt 50 sengeplasser. I 1997 ble det åpnet et tilbygg som inneholder 12 rom med dusj og toalett.

I 2004 solgte Holtålen kommune Nordpå turisthytte videre til Unni Kristiansen, som ved kjøpet uttalte at hun overveiet å åpne hytta som et kurssted.

Referanser
----------

1. 1 2  Øfsti, Robert (2013). *Gjenreisingsarkitektane*.
2. 1 2 3  «Nordpå». *Trondheim Turistforening Årbok 2005* (PDF). Trondheim. 2005. s. 108–112. Besøkt 5. mars 2017.
3. 1 2 3  «Nordpå». *Trondheim Turistforening Årbok 2005* (PDF). Trondheim. 2005. s. 112. Besøkt 5. mars 2017.
4. ↑  «Nordpå». *Trondheim Turistforening Årbok 2005* (PDF). Trondheim. 2005. s. 111. Besøkt 5. mars 2017.
*For andre betydninger, se Maraton*

***Maraton*** er en norsk dokumentarisk portrettprogram med Guri Heftye som gikk på NRK1 i 2000. I denne dokumentaren oppholdt Heftye seg 24 timer i samme bolig som den gjesten hun intervjuet. Opptakene startet umiddelbart når intervjuer og kamerateam møtte intervjuobjektet, og fortsette kontinuerlig (med unntak av eventuelle korte søvnperioder) til intervjueren forlot opptaksstedet 24 timer senere. Ideen og rettighetene til seriekonseptet lå hos Lars von Trier og hans produksjonsselskap Zentropa. Programmet gikk sent på mandagskvelder.

Det ble benyttet to kameraer: Et fulgte hovedpersonen i hele opptaksperioden. Det andre dekket intervjueren og tok nærbilder i situasjoner der intervjuer og intervjuobjekt ikke var i en rolig samtalesituasjon. Alt skulle filmes: Omvisning på opptaksstedet, tilberedelse av mat, måltider, røykepauser, tv-titting og annet.

Personer som ble portrettert i serien
-------------------------------------

* Jan Kjærstad i sitt rekkehus.
* Kristin Clemet inne på NHO- bygget i Oslo sentrum.
* Tor Erling Staff på hans kontor i Oslo.
* Anders Kjær i hans hjem/atelier i Noresund.
* Wencke Mühleisen hjemme i Maridalen utenfor Oslo.
* Aslak Sira Myhre hos kjæresten på Frogner

Referanser
----------

1. 1 2  «Maraton (ttv)». *arkiv.nrk.no*. 2000. Besøkt 4. oktober 2016.
Folkets store hall på Den himmelske freds plass.
**Folkets store hall** (kinesisk:人民大会堂 pinyin: *Rénmín Dàhùitáng*) er en bygning på den vestlige siden av Den himmelske freds plass i Beijing i Folkerepublikken Kina. Den brukes når den lovgivende forsamling møtes og ved statsbesøk og andre større offisielle begivenheter. Det daglige regeringsarbeide skjer imidlertid i regjeringskomplekset Zhongnanhai, ikke langt unna.

Byggverket er ett av de ti store bygninger, et gedigent byggeprosjekt i Beijing i forbindelse med tiårsdagen for Folkerepublikkens fødsel den 1. desember 1949.

Byggverket
----------

Stjernen i taket i kongressalen
Folkets store hall ble bygd på 10 måneder av frivillige fra 1958 til 1959 og har et gulvareal på mer enn 170.000 m² og har 300 rom. Det har møterom med navn etter Kinas forskjellige områder og møblert etter områdets stil. Den nasjonale folkekongress møtes årlig i det 10 000 seter store auditoriet, og Den Stående Komité møtes i et annet rom.

Taket på Folkets store hall er dekket av gule og grønne tegltakstein. Hovedinngangen er utstyrt med Folkerepublikken Kinas statsvåpen og vender ut mot Tiananmenplassen. Ved inngangen står tolv 25 meter høye lysegrå marmorsøyler.

Referanser
----------

1. ↑  China ABC: Beispiele moderner Bauwerke in China Arkivert 8. oktober 2006 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Great Hall of the People – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) 人民大会堂 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
Det første Folkets Hus i Oslo. Tegning fra *Social-Demokraten*, 1906
**Folkets Hus** er hovedkvarteret til Landsorganisasjonen i Norge (LO). Det ligger på Youngstorget i Oslo, og eies av LO og de tilknyttede forbundene.

Det første Folkets Hus i Oslo ble bygget på Youngsbakken i 1907, etter tegninger av Harald Olsen. Dette ble Olsens siste større arbeid, og var et typisk senhistoristisk bygg i nyrenessanse. Allerede i 1914 ble Folkets Hus bygget ut, nå ved arkitekt Karl Høie.

I 1911 ble naboeiendommene til Folkets Hus kjøpt opp, med tanke på fremtidige utbygginger. I 1938 fikk man en generalplan for kvartalet, og et utkast til nytt bygg ble tegnet av Knut Knutsen. På grunn av andre verdenskrig måtte planene utsettes, og byggingen startet ikke før i 1954. Det nye bygget sto ferdig i 1962, etter store budsjettoverskridelser. Det opprinnelige utkastet estimerte en byggekostnad på fem millioner kroner, men regningen ble tilslutt på nærmere 26 millioner. For å finansiere utbyggingen ble det derfor innført en ekstraavgift på 25 øre uken for fagorganiserte.

Folkets Hus huser i dag konferansestedet Oslo Kongressenter.

Se også
-------

* Folkets Hus Landsforbund

Eksterne lenker
---------------

* (en) Folkets Hus i Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Artemisia om Folkets Hus
* Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek om Folkets Hus, med bildeserie Arkivert 17. juli 2007 hos Wayback Machine.
* Oslo Kongressenter
* «Folkets Hus i Oslo». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
Passfoto av kvinnen *fru Mustermann* (den tyske varianten av Kari Nordmann).
Diagram med østerrikske krav til posisjonering, med angitte dimensjoner
En **passfoto** er et fotografi brukt på pass og eventuelt annen personlig identifikasjon. Internasjonalt varierer regelverk for passfoto svært mye.

Det stilles blant annet ofte krav til god fotokvalitet med god skarphet og høy kontrast. Det stilles også ofte krav til posisjonering av ansiktet (for eksempel at nesen må ligge på midtlinjen). Mange land krever lukket munn og nøytralt ansiktsuttrykk. Det kan også varierer hva man kan gjøre med håret, om man kan ha på briller, og om ørene må vises.

Biometrisk passfoto
-------------------

Et passfoto regnes som biometrisk hvis det oppfyller visse krav som legger til rette for ansiktsgjenkjenning. Noen vanlige krav er:

* Bilde tatt forfra
* Definert posisjon av hodet i bildet
* Stukturløs bakgrunn (f.eks. lys grå)
* Nøytralt ansiktsuttrykk
* God belysning uten refleksjoner og skygger i ansiktet og bakgrunnen

Hvorvidt et passfoto er biometrisk har ingenting å gjøre med om det er lagret elektronisk i passet.

Størrelse
---------

Standard europeisk størrelse på passfoto er 35 × 45 mm (bredde × høyde).

Posisjonering
-------------

Det kan stilles krav til hvor hodet skal befinne seg i bildet, eksempelvis hvor mye luft som skal være rundt hodet, posisjon for hake og panne.
**Nicolai Peter Noodt Aagaard** (født 28. mars 1846 i Hammerfest, død 14. mars 1890) var en norsk jurist og politiker.

Han var sønn av kjøpmann Bernhard Aagaard og Marie Malene Noodt, som hadde tolv barn. Nicolai Aagaard giftet seg i 1876 med Emma Ulrike Christine Robertson, datter av Charles Robertson d.e. og søster av Nicolai George Robertson, kjøpmenn i handelshuset G. Robertson i Hammerfest. Ekteparet fikk fire barn sammen. Nicolai Aagaard ble også onkel og gudfar til kjøpmann og statsråd Charles Robertson.

Aagaard hadde studentereksamen fra 1866, juridisk embedseksamen fra 1870 og sakførerbevilling fra 1874. Han var overrettssakfører i Hammerfest fra 1878, og ble fullmektig ved Finnmarks amtmannsembede i byen to år senere. Aagaard var konstituert amtmann da Johan Blackstad møtte på Stortinget. I 1889 var han konstituert politimester ved det nyopprettede  Vestfinnmark politikammer i Hammerfest.

Aagaard skjøttet en rekke offentlige verv. Han var medlem av Hammerfest bystyre 1887–1890, varaordfører under ordfører Ole Lund 1888–1890 og medlem av direksjonen i Hammerfest Sparekasse 1885–1890.

Han pådro seg influensa, som gikk over til lungebetennelse, under en embedsreise til Kautokeino, og døde 44 år gammel.

Referanser
----------

1. 1 2  Krogh, Adam von (1919). *Den nordenfjeldske Aagaardslegt og dens kvindelige medlemmers efterslegt indtil nutiden*. Kristiania: A.W. Brøggers Boktrykkeri. s. 24.
2. 1 2 3  Flood, Ingeborg (1953). *Slekten Robertson*. Oslo. s. 87–88 og 92–93.
3. ↑  Buck, Fredrik Bing (1927). *Slegten Bucks stamtavle*. Stavanger. s. 33.
4. ↑  Jacobsen, Ragnvald (1974). *Bankens virke – byens vekst. Hammerfest Sparekasses jubileumsbok*. Hammerfest. s. 421–422.
5. ↑  Sivertsen, Jørgen (1973). *Hammerfest: 1789-1914*. Hammerfest kommune.
6. ↑  «Ministerialbok for Hammerfest prestegjeld, Bysoknet sokn 1889-1897 (2001Q). Nicolai Peter Aagaard». Digitalarkivet. Besøkt 30. desember 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Passgang** er en gangart hos firbeinte dyr der framfoten og bakfoten på hver side flyttes samtidig. Det motsatte er diagonalgang. Passgang er naturlig for kameldyr, sjiraffer, elefanter, bjørner og flere andre dyr, men forekommer sjeldnere hos hester. Hos noen hester er det likevel medfødt, og enkelte kan også dresseres til å gå i passgang, hester som da kan skifte mellom normal bevegelse og passgang. Passgang kan forekomme både i trav og skritt. Passgjengere kan være svært raske.

Passgang hos hester
-------------------

Passgang hos hest. Animasjonen er laget av en serie fotografier som ble tatt av Eadweard Muybridge og publisert første gang i 1887
Passgang hos hester er en hurtig, totaktig gangart med svev. Det er gjerne islandshester som blir forbundet med gangarten, men også andre raser kan ha passgang, blant annet den amerikanske standardbreden. Samsidige benpar beveger seg samtidig – altså høyre frem- og bakben i ett bevegelsesmoment og venstre frem- og bakben i det neste.

*Flyvende pass* kan gå like hurtig som galopp hos enkelte hester og er svært anstrengende for hesten. Bare såkalte femgjengere kan lære å gå flyvende pass, da det krever at hesten har vilje og romslige bevegelser. Flyvende pass er en eksklusiv gangart, og praktiseres ikke så mye av alminnelige ryttere. For konkurranseryttere er passritt formel-1 og man konkurrerer på tid over 100-250 meters lengde. Amerikanske travere (standardbreds) går som regel utelukkende løp i passgang da dette er en brøkdel raskere enn vanlig trav. De to forskjellige typene travhester, som dog er av samme rase, kalles *pacers* (passere) og *trotters* (travere). Passende løpshester trenes opp til dette ved bruk av remmer som binder sammen benparene for å umuliggjøre vanlig diagnoalt trav.

I avlen legger man stor vekt på passanlegget fordi man antar at det er en klar forbindelse mellom anlegget for tølt og anlegget for pass. Avlere legger hovedvekten på å få en god tølt og passgang kombinert med et godt temperament og villighet.

Eksterne lenker
---------------

* Passfilm

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Tanzanias bank. Foto: Muhammed Mahdi Karim 
**Tanzanias bank** (engelsk *Bank of Tanzania*) er sentralbanken i Tanzania. Den er ansvarlig for å utgi den tanzanianske valutaen, tanzaniansk shilling.

Banken ble etablert med *Bank of Tanzania Act* i 1965. I 1995 bestemte imidlertid regjeringa at banken hadde for mange ansvarsområder, og at dette hindra den i å gjøre en god jobb. Som et resultat kom *Bank of Tanzania Act 1995*, som ga banken én oppgave, nemlig å styre landets pengepolitikk.

Banken styres av et styre på ti personer, hvorav fire av styremedlemmenes verv følger med andre verv de har. Styrelederen er guvernøren av banken, og denne assisteres av tre viseguvernører innen administrasjon; økonomisk og finansiell politikk; og finansiell stabilitet.

Pr januar 2018 er Florens Luoga sentralbanksjef.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  (en) Tanzanias bank - *Board of Directors* Arkivert 28. august 2017 hos Wayback Machine. besøkt 28. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bank of Tanzania – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
***The New Republic*** er et amerikansk politisk liberalt magasin som utgis annenhver uke (frem til mars 2007 ukentlig), med et opplag på mellom 40 000 og 65 000. Det ble grunnlagt i 1914 som et venstreorientert tidsskrift. I 1975 ble det kjøpt av Harvard-professoren Martin Peretz. Dets redaktør er Franklin Foer.

I 1998 ble det oppdaget at en av magasinets medarbeidere, Stephen Glass, hadde skrevet en rekke artikler med falske kilder og om fiktive hendelser; dette er tema for filmen *Shattered Glass* fra 2003.

Tidsskriftets opplag har i senere år gått betydelig tilbake. Dette har blitt forklart både med Glass-skandalen, økt konkurranse fra nettsteder og også med at tidsskriftet har gått inn for amerikanske kriger i utlandet.

Referanser
----------

1. ↑  New York Times: New Republic Cuts Back, but Bulks Up Its Image

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) The New Republic – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** ISSN **·** ISSN **·** ISNI
 |
**Omgivelseskontroll** (engelsk: *environmental control*) er et ergonomisk tilrettelagt hjelpemiddel for å tilpasse tekniske innredninger i våre omgivelser.

Betjening av innredninger i våre omgivelser byr ofte på store utfordringer for mennesker med funksjonsnedsettelser. Dette gjelder alt fra å åpne dører, vinduer, betjening av lysbrytere, dørklokker, telefoner, TV-er, vannkraner; bare for å gi noen eksempler. De fleste tekniske innredningene krever betjening med to fungerende armer samt hender med finmotoriske fingerfunksjoner. Ved å tilpasse den ergonomiske utformingen er det mulig å bryte ned disse barrierene for bevegelseshemmede. En trådløs fjernkontroll montert på en rullestol kan for eksempel styre en døråpner, lyset i rommet, hente heisen og styre TV-en. Den typen hjelpemidler kan dekkes i Norge gjennom folketrygden.
I det offentlige rommet ville det vært hensiktsmessig på sikt å standardisere fjernstyringssignaler til for eksempel dører, heiser, og selvbetjeningsautomater som billettautomater, minibanker med mer. Dette ville bidra til en bedre universell utforming for alle.

I et rundskriv fra Sosial- og helsedepartementet nevnes omgivelseskontroll:

> … Den mest aktuelle type teknologi i omsorgsboliger er omgivelseskontroll, dvs hjelpemidler som erstatter manuell betjening av utstyr og funksjoner. Eksempler er utstyr som styrer lys og varme eller lukking av dører og vinduer. Fallalarmer, trygghets/ sikkerhetssystemer som varsler når noe er galt i boligene er også i bruk. …
> 
> 
> 
>

Kilder
------

* Sosial- og helsedepartementet og Kommunal- og arbeidsdepartementet: Rundskriv I – 29/97, H – 24/97 B - Omsorgsbolig – en veileder:
**Gabrielle Bidenkap** (også kalt **Gabbi**, født 1876 i Kristiania, død 23. mai 1913 i Bergen) var en norsk sopran. 

Hun var datter av stadsfysikus Johan Lauritz Bidenkap (1828–1892) og skuespillerinne Elisabeth Jensine ("Elisa") Berg (1837–1885) ved Det norske Theater i Bergen, senere ved Kristiania norske Theater og Christiania Theater.

Gabrielle Bidenkap studerte i København, Stockholm og Berlin og debuterte i 1897 ved Stockholmsoperaen som Helena i Boitos "Mefistofeles", senere turnerte hun med operetteselskaper i Norge. I 1901–02 kom hun til Kristiania og Nationaltheatret hvor hun sang med blant andre Elisabeth Dybwad og Halfdan Rode.

Gabrielle Bidenkap var 25 år da hun ble engasjert av den danske teaterimpresario Folmer Hansen til å opptre i Franz von Suppés operette "Boccaccio" i Glassalen i Tivoli i København. Senere ble det engasjementer ved operaen i Riga og igjen 1905–09 i Stockholm. I 1910 hadde hun suksess i København som Wagner-sangerinne. 

Bidenkap var i 1904 blant de første som fikk innspilt grammofonplater i Kristiania, i alt 10 innspillinger. Hun døde i Bergen den 23. mai 1913.

Referanser
----------

1. 1 2   Musikverkets auktoritetsdatabas, calmview.musikverk.se, utgitt 6. oktober 2017, besøkt 6. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Vidar Vanberg (1982). *Norges første grammofonstjerner og grammofoninnspillinger*. Oslo.
3. ↑  «Gabrielle Bidenkap». *Norsk musikkhistorisk arkiv*. hf.uio.n. 5. september 2008. Besøkt 25. september 2017.
4. 1 2  «Emil Folmer Hansen». caritetlar.dk. 26. juli 2015. Arkivert fra originalen 26. september 2017. Besøkt 25. september 2017.
**Rupert Blue** (født 30. mars 1868 i Richmond County i North Carolina i USA, død 12. april 1948 i Charleston i South Carolina) var en amerikansk lege og soldat. Fra 1912 til 1920 var han helseminister i USA (Surgeon General of the United States). Utbruddet av spanskesyken falt i hans tid i dette embede. Han er blitt lagt til last at hans tiltak var alt for svake til en gang å forsinke spredningen av pandemien.[]

Liv og virke
------------

Blue ble født i North Carolina, men vokste opp i Marion i South Carolina. Han studerte fra 1889 til 1890 ved University of Virginia og fikk sin medisinske utdannelse ved University of Maryland, hvor han tok eksamen i 1892.

Han ble involvert i Public Health Service første gang i 1892. Fra 11. juni 1892 til 2. mars 1893 gjennomførte han en praksisperiode i organisasjonen. Dagen etter ble han fast ansatt.[] Han ble lagt merke til for sin kompetanse og energi under pest- og koleraepidemiene i San Francisco og ble etter dette leder av *Public Health Service* og av Organización Panamericana de la Salud.[]

Han var også en energisk og effektiv organisator av kampen mot en rekke sykdomsutbrudd. []Det gjaldt tiltak for å bekjempe smittebærende mygg i California, få kontroll på gulfeberen i New Orleans (1905), ved Jamestown Exposition (1907), og i Honolulu (1911), helsetiltak i en rekke latinamerikanske land og innsats i internasjonale organisasjoner.[]

Etter at USA ble med i første verdenskrig i 1917 ble Blue konfrontert med en rask knapphet av leger og pleiepersonell i hjemlandet. Mange hadde ledsaget styrkene til frontene i Europa. Dette ble en veldig utfordring da spanskesyken slo til i USA, særlig den andre bølgen som var svært meget aggressiv og dødeligere enn andre influensaer.[] Selv om han nokså tidlig var blitt advart om de skrekkelige utsikter som truet, reagerte Blue tilbakeholdende og i seneste laget.[] Riktignok hadde Public Health Service allerede tidlig i 1918 under den såkalte første bølgen, advart mot sykdommen, men det ble ikke anordnet karantener før i august, og heller halvhjertet,[] da den mer dødelige andrebølgen inntrådte.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6cr62x1, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   babel.hathitrust.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Find a Grave 19274124[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Office of Public Health and Science (4. januar 2007). «Office of the Surgeon General: Rupert Blue (1912–1919)». U.S. Department of Health and Human Services. Arkivert fra originalen 16. september 2008. Besøkt 17. januar 2008.  Arkivert 16. september 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**The New School** er et universitet i New York, grunnlagt som **The New School for Social Research** i 1919. Universitet ble startet av en gruppe intellektuelle pasifister, hvorav mange var nylig avskjediget fra nærliggende Columbia University for sine syn på første verdenskrig. Skolen er kjent for sitt høye nivå innen samfunnsvitenskap, kunst, og design, som vertsskolen for tankesmien World Policy Institute, og som utdeleren av den amerikanske bokprisen the National Book Awards. 

Det er i alt 9300 studenter ved The New School, opp til doktorgradsnivå. Skolepengene er relativt lave i amerikansk sammenheng for et universitet med så høyt faglig nivå, og stipendordninger er også tilgjengelige.

Rektor mellom 2001 og 2010 var den tidligere demokratiske senatoren Bob Kerrey.

Blant grunnleggerne var Charles Beard, Thorstein Veblen, James Harvey Robinson, Wesley Clair Mitchell, John Dewey og Alvin Johnson. Senere kom flere andre til som lærere, blant andre Albert Salomon, Alfred Schütz, Karl Löwith, Marie Jahoda, Hannah Arendt, Hans Jonas, antropologen Claude Lévi-Strauss, språkforskeren Roman Jakobson og Henri Bonnet. Nordmannen Arvid Brodersen var professor i sosiologi ved New School fra 1949 til 1974. 

Fordi det kom mange intellektuelle til USA i mellomkrigstiden og under andre verdenskrig, gikk skolen også under navnet *eksiluniversitetet*, og den ble da særlig kjent for sitt fakultet for politikk og samfunnsvitenskap.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) The New School – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NKC **·** NKC **·** NKC **·** GeoNames **·** GNIS
 |


1. ↑   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,
***Gabrielle*** er en svensk film fra 1954, i regi av Hasse Ekman. Hovedrollene spilles av Eva Henning, Hasse Ekman og Birger Malmsten.

Handling
--------

Bertil Lindström er tilknyttet den svenske ambassaden i Paris. Han har nylig forlatt Stockholm med fly for å ta over denne stillingen, men hans vakre kone Gabrielle har valgt å bli hjemme i Sverige. Hun har fortalt Bertil at hun trenger å være alene, og derfor burde tilbringe sommeren på deres hytte på en øy.

Bertil hadde tidligere funnet et fotografi av hans kone naken, med en skygge av mannen som tok fotografiet. Gabrielle har nektet å svare på hvem denne skyggen tilhører, og kvier seg for å fortelle ham noe om fortiden sin. Dette får Bertil, som er svært fantasifull, til å bli misunnelig og lurer på om hans kone har en affære med noen andre.

Rolleliste (i utvalg)
---------------------

* Eva Henning - Gabrielle Lindström
* Birger Malmsten - Bertil Lindström
* Hasse Ekman - Kjell Rodin
* Inga Tidblad - Marianne
* Carl Ström - Tor Fagerholm
* Karin Molander - fru Fagerholm
* Gunnar Björnstrand - Robert Holmén
* Åke Claesson - Malmrot
* Oswald Helmuth - Bartender Jensen
* Gunnar Olsson - Engkvist

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gabrielle* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Gabrielle* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Gabrielle* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Gabrielle* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portaler: Film | Sverige
***The New Superintendent*** er en amerikansk stumfilm fra 1911, regissert av Francis Boggs.

Handling
--------

James Morley, formann ved oljeraffineriet Crown Hill, er ikke i stand til å takle den røffe tilværelsen blant arbeidene. Jack Hartway ber om en stilling ved raffineriet, og sjefen Mr. Hastings gir Morley sparken. Hartways første handling er å sette opp et skilt som en av de ansatte, Rooney, tidligere hadde mislikt. Rooney river ned skiltet, går til kontoret for å konfrontere Hartway. Men der blir han slått ned, og blir tvunget til å spikre skiltet opp igjen. Men Rooney sverger hevn, og sender håndlangeren sin gamle Grogan, til Hartway med en melding - som ber ham forlate byen innen 24 timer.

Men Hartway bare ler bare av denne underforståtte trusselen. Hartway har også møtt Mr. Hastings datter, og blitt forelsket i henne. Han tilbringer kvelden sammen med henne, når han får høre at oljeraffineriet står i brann. Han mistenker umiddelbart Rooney for å stå bak dette. Når Rooney forsøker å stikke av, blir han overkjørt av Hartway. Men når han er i ferd med å bli slått ned av to av Rooneys gjeng, når Mabel Hastings dukker opp og skyter en av dem. De slipper unna, men Rooney blir arrestert og dømt til fengsel.

Skuespillere
------------

* Herbert Rawlinson som Jack Hartway - en formann.
* Tom Santschi som Bill Rooney - en arbeider.
* Fred Huntley som Pat Grogan - Bills håndlanger.
* George Hernandez som James Morley - en tidligere formann.
* Nick Cogley som Hastings - eier for et oljeraffineri
* Edward H. Philbrook som en Sheriff
* Major J.A. McGuire som en bartender.
* Frank Opperman som en arbeider.
* Iva Shepard som Mabel Hastings
* Genevieve Davis som en tjenestepike.
* Jane Keckley som en kokk.

Referanser
----------

1. ↑  The New Superintendent

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The New Superintendent* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The New Superintendent* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Pallars** er en hälsingegård i Långhed, Alfta socken, Hälsingland, og en av de sju hälsingegårdar som den 1. juli 2012 kom med på Unescos liste over verdensarven. Gården har vært eid av samme familie siden 1600-tallet.

Bygningene
----------

Pallars østlige sidebygning.
Pallars er en trebygd gård som består av et våningshus fra 1850-tallet samt to fløybygninger. Våningshuset er hvitmalt mens sidebygningene er i rødfarget tømmer. Gården består av totalt elleve bygninger. I tillegg til våningshuset og sidebygningene er det blant annet stabbur, vedbod og høylåve.

Dekorasjoner
------------

Veggmalerier i gjestesoveværelse på Pallars
I våningshuset finnes veggmalerier med landskapsmotiver av *dalmaleren* Svärdes Hans Ersson. Også i en av sidebygningene finnes det veggmalerier. De er datert til 1853 og forestiller forskjellige plasser i Sverige. Disse maleriene er utført delvis i en blå farge fremstilt med et på den tiden kostbart marineblått pigment. Den ukjente kunstneren bak maleriene kalles i dag *«Blåmålarn»* etter nettopp fargen han brukte.

Referanser
----------

1. ↑  *whc.unesco.org* .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
2. ↑  *www.regiongavleborg.se*. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp).  Parameteren `|arkivdatum=` støttes ikke av malen. (hjelp); Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
3. ↑  «Arkivert kopi». *www.regiongavleborg.se*. Arkivert fra originalen 5. april 2016. Besøkt 5. mai 2017.
4. ↑  *hildingmickelsson.se* .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
5. ↑  *www.bebyggelseregistret.raa.se* .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* Bebyggelseregistrets anläggningspresentation - Pallars
**La Rioja** er hovedstad i provinsen Provincia de La Rioja som ligger nordvest i Argentina. Byen ligger ved foten av fjellene Sierras Pampeanas og har om lag 144 000 innbyggere (2001).

Historie
--------

Byen ble grunnlagt i 1591 av Ramírez de Velasco. Frem til slutten av det 19. århundre var dette den eneste byen av særlig betydning i provinsen, den hadde da om lag 8000 innbyggere. Mellom 1975 og 2001 tredoble innbyggertallet seg.

Næringsliv
----------

Frem til slutten av 1970-tallet var byen preget av jordbruk og vinproduksjon. En bevisst utvikllingspolitikk har ført til at byen i dag har en mer variert industri, og er blant annet et av sentrene for Argentinas farmasøytiske industri.

Referanser
----------

1. ↑  .

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) La Rioja, Argentina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Zhang Wenyue** (forenklet kinesisk: 张文岳, tradisjonell kinesisk: 張文岳, pinyin: *Zhāng Wényuè*; født i oktober 1944 i fylket Fengcheng i Jiangxi i Kina) er en pensjonert kinesisk kommunistisk politiker. Han var partisekretær for kommunistpartiet i provinsen Liaoning etter Li Keqiang fra oktober 2007 til han gikk av og ble avløst av Wang Min i 2010.

Zhang ble utdannet ved Det kinesiske geovitenskapelige universitet.

Han ble medlem av Det kinesiske kommunistiske parti i juni 1965. Under kulturrevolusjonen ble han tilordnet til en arbeidstropp i hæren, og i 1969 ble han sendt ut på landsbygda i Sichuan. Siden arbeidet han særlig med geologi, inntil han i 1995 fikk høyere partiarbeid, først som visepartisekretær i den autonome region Xinjiang. Han ble guvernør for Liaoning etter Bo Xilai i 2004.

Referanser
----------

1. ↑  «Biography of Zhang Wenyue». China Vitae. Besøkt 28. desember 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Zhang Wenyue hos China Vitae Rediger på Wikidata
**Det pavelige råd for den pastorale omsorg for migranter og reisende** var en del av Den romerske kurie, det vil si Den katolske kirkes sentrale administrasjon. fra 1970 til 2017. 

Rådet ble opprettet, først som en kommisjon utenfor kurien, av pave Paul VI den 19. mars 1970 i en *motu proprio* kalt *Apostolicae Caritatis*. Dets oppgave var å studere tilbudet av pastoral omsorg for «mennesker på reisefot», et begrep som omfattet så et vidt spekter av grupper: Flyktninger, emigranter, mennesker i eksil, fordrevne, fiskere og sjøfolk, transportarbeidere, nomader, sirkusartister, pilegrimer, turister, utenlandsstuderende osv. 

Tidligere hadde ansvaret for dette arbeidet vært delt mellom forskjellige kongregasjoner. Etter andre verdenskrig, i 1952, opprettet Pius XII *Det høyere råd for emigrasjon* innenfor det som i dag er Kongregasjonen for biskopene. Samme år etablerte kongregasjonen *Verket for Apostolatus Maris*, «Havets apostololat», et råd som arbeidet med pastoral omsorg for sjøfarende. I 1958 kom *Apostolatis Coeli o Aëris* («Himmelens eller luftens apostolat») for flypassasjer, med ansvar for pastoral omsorg på flyplasser. I 1965 kom så *Apostolatus Nomadum*, «Nomadeapostolatet». Ansvaret for turister ble i 1967 lagt under Kongregasjonen for kleresiet. 

Da kommisjonen ble opprettet i 1970 ble alle disse funksjonene samlet på et sted. Den ble underlagt, men var ikke en del av, Kongregasjonen for biskopene. Pave Johannes Paul II omdefinerte den til et råd, og dermed en del av kurien, gjennom *Pastor Bonus* i 1988. 

Den 1. januar 2017 ble rådet oppløst av pave Frans.

Presidenter
-----------

* 1970–1982: Emanuele Clarizio
* 1986–1998: Giovanni kardinal Cheli
* 1998–2006: Stephen Fumio kardinal Hamao
* 2006–2009: Renato Raffaele kardinal Martino
* 2009–2016: Antonio Maria kardinal Vegliò

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside

| * v
* d
* r
Den romerske kurie |
| --- |
| Statssekretariatet |
| Hoved | 

|  |  |
| --- | --- |
| Kongregasjonene | Troslæren **·** Østkirkene **·** Gudstjenesten og sakramentsordningen **·** Helligkåringer **·** Biskopene **·** Folkenes evangelisering **·** Kleresiet **·** Ordensliv **·** Utdannelse |
| Domstolene | Pønitentiariet **·** Signaturaen **·** Rotaen |
| Rådene | Legfolket **·** Kristen enhet **·** Familien **·** Rettferdighet og fred **·** «Cor Unum» **·** Migranter **·** Helsearbeidere **·** Lovtekster **·** Interreligøsitet **·** Kultur |
| Økonomi | Økonomiske anliggender **·** Patrimonium **·** Kammeret **·** Økonomiske problemer **·** Kontrollorganet **·** Finansinstituttet |

 | Vatikanstatens flagg |
| Organer utenfor kurien | 

|  |  |
| --- | --- |
| Kommisjonene | Kunst og historie **·** Arkeologi **·** Bibelen **·** Vulgata **·** Teologi **·** Eukaristiske kongresser **·** Historiske vitenskaper **·** «Ecclesia Dei» **·** Disiplin **·** Vatikanstaten |
| Bispesynoden | Den romerske bispesynoden |
| Kontorene | Kammeret **·** Patrimonium **·** Økonomiske anliggender **·** Husholdet **·** Liturgi |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CatolicDiocese
 |
Mentor underviser Telemakhos.
**Mentor** (gresk: Μέντωρ, *Méntōr*; «vis», «rådgiver») var sønn av Alkimos. I sine aldrende år var Mentor en venn av helten fra Trojakrigen, Odyssevs, som fortalt av Homer i *Iliaden* og *Odysseen*. Odyssevs ga Mentor og sin fosterbror Eumaios ansvaret for oppfostringen av sin sønn Telemakhos og med ansvaret for hans palass da han selv reiste for å kjempe i Troja.

Da gudinnen Athene besøkte Telemakhos forkledde hun seg som Mentor for å skjule seg fra de plagsomme frierne til hans mor Penelopeia. Som Mentor oppmuntret hun Telemakhos til å stå opp mot frierne og reise utenlands for å finne ut hva som har skjedd med hans far. Da Odyssevs kom tilbake til Ithaka opptrådte Athene på nytt i skikkelsen til Mentor i Odyssevs' palass.

Mentor som begrep
-----------------

*Se også: Mentorskap*
På grunn av Mentors forhold til Telemakhos og for den forkledde Athenes oppmuntring og praktiske planer for å håndtere personlige dilemma, har personnavnet Mentor kommet inn i språket for å benevne en person som drar nytte av sin kunnskap for å lære og veilede andre som har mindre erfaring. Den generelle bruken av ordet har antagelig kommet via senere populære romanser hvor Mentor spilte en langt større rolle enn hva han gjør hos Homer.

Den første moderne bruken av begrepet som er dokumentert, kan bli sporet til en didaktisk bok fra 1699: *Les Aventures de Télémaque* av den franske forfatteren François Fénelon hvor hovedpersonen er Mentor. Denne boken ble meget populær på 1700-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  Mentor (n.), *Online Etymology Dictionary*
2. ↑  Homer: *Odysseen*, bok II, linjene 255-268.
3. ↑  Roberts, Andy. (1999): «The origins of the term mentor» i: *History of Education Society Bulletin* *64*, s. 313–329.

Litteratur
----------

* Karlsdottir, Ragnheidur og Kvalsund, Ragnvald (2009): *Mentoring og coaching i et læringsperskpektiv*. Trondheim: Tapir Akademisk Forlag. ISBN 978-82-519-2409-2
* Roberts, Andy. (1999): «The origins of the term mentor» i: *History of Education Society Bulletin* *64*, s. 313–329.
* Roberts, Andy: *Homer’s Mentor: Duties Fulfilled or Misconstrued* (PDF), en videreføring av avhandling nevnt over.

Se også
-------

* Mentorskap

Eksterne lenker
---------------

* Mentor, *Wiktionary*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF
 |