recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kwango** er en provins i Den demokratiske republikken Kongo.

Geografi
--------

Provinsen ligger sørvest i landet på grensen til Angola. I vest grenser provinsen til provinsen Kongo Central og til landets hovedstad Kinshasa. I nord grenser den til provinsen Kwilu og i øst grenser den til provinsen Kasaï.

Elva Kwango renner gjennom provinsen fra sør mot nord og ut i elva Kasai.

Fra Kinshasa til Kenge er det knapt 200 km langs The African Highway, N1. Om lag 30 km vest for Kenge ligger byen Mayamba. Fra denne går N 16 i sørlig retning til Popo Kabaka, som ligger ved Kwango om lag 130 km fra Kenge. Fra Popo Kabaka går R 228 sørover langs Angolas grense. Om lag 70 km sør for Popo Kabaka på denne veien ligger Kasongo-Lunda. Her starter R 240, som først går 30 km mot øst til Mwana-Myomba, deretter svinger den sørover og passerer Kimbala-Twana etter 15 km. Deretter går det ytterligere 130 km sørover før veien svinger vestover til Mayala. Kahemba ligger 600 km fra Kenge og Feshi ligger om lag midt mellom i luftlinje, men langs landeveien er det kanskje nærmere 500 km å kjøre. Bare deler av strekningene har fast dekke. 

Området er tørt og består av skogkledd savanne. Befolkningen driver landbruk hvor durra er en viktig vekst. 

### Territorier

Kwango har fem territorier. Disse er: 

* Feshi
* Kahemba
* Kasango-Lunda
* Kenge
* Popo Kabaka

Historie
--------

Provinsen ble først dannet 14. august 1962, da som følge av at Léopoldville provins ble delt. Men den besto bare fire år, i 1966 gikk provinsen inn i Bandundu. Men i 2006 ble det vedtatt å dele Bandundu i tre provinser, noe som skjedde 18. februar 2009. Da ble provinsen Bandundu delt i tre provinser: Kwango, Kwilu og Mai-Ndombe. Administrasjonsby i Kwango er Kenge og det lokale hovedspråket er kikongo. 

### Presidenter (fra 1965, guvernører)

* 23 Sep 1962 – 11 Nov 1962 Albert Delvaux (født 1918 – d. ...)
* Nov 1962 Emmanuel Mayamba
* 1962 – Apr 1963 Alphonse Pashi
* Aug 1963 – Apr 1964 Pierre Masikita (første gang)
* Apr 1964 – 30 Sep 1964 Belunda Kavunzu
* 30 Sep 1964 – 24 Aug 1965 Joseph Kulumba
* 24 Aug 1965 – 25 Apr 1966 Pierre Masikita (andre gang)

Referanser
----------

1. ↑  Statoids.com: *Provinces of the Democratic Republic of Congo (Congo Kinshasa)*
2. ↑  worldstatesmen Congo

Eksterne lenker
---------------

* Kart fra Google maps

| * v
* d
* r
Provinser i Den demokratiske republikken Kongo |
| --- |
| Nåværende provinser | Bas-Uele **·** Équateur **·** Haut-Lomami **·** Haut-Katanga **·** Haut-Uele **·** Ituri **·** Kasaï **·** Kasaï-Oriental **·** Kinshasa  **·** Kongo Central **·** Kwango **·** Kwilu **·** Lomami **·** Lualaba **·** Lulua **·** Mai-Ndombe **·** Maniema **·** Mongala **·** Nord-Kivu **·** Nord-Ubangi **·** Sankuru **·** Sud-Kivu **·** Sud-Ubangi **·** Tanganyika **·** Tshopo **·** Tshuapa | Den demokratiske republikken Kongos flagg |
| Provinser 1966-2015 | Bandundu **·** Kongo Central **·** Équateur **·** Kasaï-Occidental **·** Kasaï-Oriental **·** Katanga **·** Maniema **·** Nord-Kivu **·** Orientale **·** Sud-Kivu **·** Kinshasa *(hovedstadsdistrikt)* |
| ISO 3166-2:CD |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz
 |
**Osborn «Ty» Anderson** (født **Asbjørn Andersen** 15. oktober 1908 i Fredrikstad, død 31. januar 1989 i Massachusetts) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1932 i Lake Placid.

Anderson vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1932 i Lake Placid. Han spilte på det amerikanske laget som kom på andreplass, bak Canada, i OL-turneringen. Det var fire lag som deltok og alle lagene møttes to ganger. Det var to meget jevne kamper mellom USA og Canada, den første vant Canada med 2-1 etter forlengning og den andre sluttet uavgjort 2-2. Canada vant sitt fjerde strake olympiske gull i ishockey foran USA og Tyskland. Den fjerde olympiske turneringen i ishockey var også det sjette verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på USAs lag var Osborn Anderson, John Bent, John Chase, John Cookman, Douglas Everett, Franklin Farrell, Joseph Fitzgerald, Edwin Frazier, John Garrison, Gerard Hallock, Robert Livingston, Francis Nelson, Winthrop Palmer og Gordon Smith.

Anderson spilte alle seks kampene i OL-turneringen og scoret et mål.

OL- og VM-medaljer
------------------

* OL 1932 USAs flagg Lake Placid - Sølv Sølv i ishockey, USAs flagg USA
* VM 1932 USAs flagg Lake Placid - Sølv Sølv i ishockey, USAs flagg USA

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Osborn Anderson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Osborn Anderson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Osborn Anderson – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Osborn Anderson – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Osborn Anderson – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
«Bartolomeus» har flere betydninger.
**Bartolomeus Rummelhoff** (født 1758 i Odalen, død 1839 i Østre Moland) er kjent som generalveimester i Kristiansands stift (bispedømme) fra 1790. Den gang var det de nåværende fylkene Agder og Rogaland.

Bakgrunn
--------

Rummelhoff gikk syv år på Krigsakademiet i København. I 1782 ble han løytnant og samtidig konduktør i det danske veikorps. I 1790 ble han utnevnt til kaptein, og fikk senere tittel som major. Dette var grunnlaget for stillingen som generalveimester i Kristiansand, og han gjorde ingen tjeneste som offiser etter 1790.

Vestlandske hovedvei
--------------------

Han fikk ansvaret for å bygge sammenhengende kjørevei fra Frierfjorden til Stavanger. Veien gikk dels under navnet Vestlandske hovedvei, dels *Postveien*. Veien ble bygd fra år 1790 og utover, under Rummelhoffs ledelse, og var i 1805 ferdig fra Telemark grense til Kristiansand. Veien ble anlagt som kjørevei for embetsmennenes reiser fra by til by, mens bøndene på sine reiser fra byene mot innlandet også i fremtiden måtte klare seg med rideveier, etter Rummelhoffs mening. Det var Rummelhoffs forslag som fikk kongen til å innføre skatt istedenfor pliktarbeid for å gjennomføre veibyggingen. Han fikk også myndighetene til å øke bevilgningene til veibygging. 

*Vestlandske hovedvei* fikk på 1900-tallet navnet Sørlandske hovedvei, og deler av veitraseen har like til vår tid vært europavei E18.

Død
---

Bartolomeus Rummelhoff eide en gård på Tveide i Østre Moland nord for Arendal, der han døde i 1839.

Kilder
------

* Jens Vevstad: *Aust-Agder fylke gjennom 100 år, 1837–1937* (Arendal 1941), kapittel «Vegstellet».
* Johannes B. Irgens: *Omkring Vestlandske Hovedveg*. Utgitt av Historielaget for Dypvåg, Holt og Tvedestrand. 1978.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Geni
 |
**Eibau** (sorbisk: *Jelow* og også *Jiwow*) er en tidligere kommune i den sørlige delen av Landkreis Görlitz i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Kommunen hadde 4 743 innbyggere (31. desember 2008).

Den 1. januar 2013 ble den slått sammen med Obercunnersdorf og Niedercunnersdorf til den nye enhetskommunen Kottmar.

Eibau ligger i Oberlausitz og er omgitt av fjellene Kottmar, Beckenberg (409 m), Spitzberg og Lerchenberg. Fra Kottmar renner en av de tre kilde til elven Spree. Ettersom det høyeste punktet befinner seg her, regnes den som den hovedåren til elven.

Eibau befinner seg mellom Zittau og Bautzen langs Bundesstraße 96, og er kjent for sitt bryggeri av svartøl.

Kommunen var inndelt i de tre distrikter: Eibau og de to tidligere kommunene Walddorf og Neueibau. Walddorf ble innlemmet i Eibau i 1999.

Eibau var en kommune i Kreis Löbau fra 1952 til 1990, og i Landkreis Löbau fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var den en del av i Landkreis Löbau-Zittau, og siden 1. august 2008 har den vært en del av Landkreis Görlitz.

Utsikt over Eibau med Beckenberg

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eibau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames
 |
«Bartolomeus» har flere betydninger.
Erkeengelen Mikael beseirer Satan, maleri fra 1610.  
I «Bartolomeusevangeliet» er det Apostelen Bartolomeus som får makt over Satan.
**Bartolomeusevangeliet** eller **Bartolomeus' spørsmål** er et apokryft evangelium som forteller om Jesu nedfart fra korset til dødsriket, og om Bartolomeus' samtale med Satan/Beliar, hvor Bartolomeus får forklart hvordan Satans rike er innrettet.

Teksten er vanskelig å datere. Enkelte trekk tyder på at det er skrevet på 100-tallet, særlig delen med nedstigningen til Helvete; mens andre deler virker yngre, trolig fra 200/300-tallet. Bartolomeusevangeliet er «et av de tidligste eksemplene på hvor opptatt de tidlige kristne var av Jesu nedfart til dødsriket».

Mens Bartolomeus knapt nevnes i de fire kanoniske evangeliene, spiller han en aktiv helterolle i dette skriftet. Han tiltales av Jesus som «min elskede Bartolomeus», han er den som er vitne til Jesu nedfart, og som utspør Satan. Teksten forteller om Bartolomeus' møte med Satan, om Satans fall fra himmelen, og englenes og djevelenes tallog om hvordan Satan tukter synderne. 
Et innskutt bimotiv tidlig i teksten er en drøfting av Marias jomfruelighet, og en skildring av hennes himmelske visjoner og opphøyethet.

En oversettelse av Einar Thomassen ble utgitt i samlingen *Apokryfe evangelier* i serien Verdens Hellige Skrifter i 2001.

En annen skildring av Jesu nedfart til dødsriket finnes i Nikodemusevangeliet. Bartolomeus er også tilskrevet et annet apokryft skrift, *Jesu Kristi oppstandelse*.

Referanser
----------

1. ↑  Fremstillingen og sitat er basert på Halvor Moxnes' innledning til *Apokryfe evangelier*, 2001
**Bartolomeo Tedeschi** eller **Du Lumao** (født 1572 i Fivizzano ved Firenze i Italia, død 25. juli 1609 i Shaozhou i Kina) var katolsk kinamisjonær tilknyttet jesuittordenen. Han ble den 4. april 1600 sendt med skuta *São Valentim* til Østen og ankom Goa i september 1600.[] Neste mai dro han videre til Macao dit han ankom 1. september 1601. Han virket som misjonær i Shaozhou fra 1603.[]

Nokså mange av de europeiske misjonærer slet med å tilpasse seg Ming-Kina helsemessig. Særlig på landet og i utkantstrøkene var de sanitære forhold dårlige; utilstrekkelige midler og dermed mangel på medisiner og feilernæring skapte problemer. Mange vestlige misjonærer ble tidlig syke; hele 51 døde før de var fylt femti år, som pater Tedeschi som bare ble 37 år.

Se også
-------

* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

Referanser
----------

1. ↑  Kaijan Tang (som viser til *Pfister: Notices biographiques*). Kaijan Tang: *Setting Off from Macau: Essays on Jesuit History during the Ming and Qing dynasties*, Jesuit Studies, Leiden, Boston: Brill (2016), s 5, ISBN 9789004305519

Litteratur
----------

* Louis Pfister: *Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773*, vol. 2 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971), 633-5.
En statue av Pazuzu, 800-700 f.Kr. Louvre
**Pazuzu** av og til *Fazuzu* eller *Pazuza*) er en gud innen babylonsk og assyrisk mytologi. Han er en vinddemon, sønn av guden Hanbi og bror til Humbaba. Han representerte sørvestvinden, stormens bærer.

Beskrivelse
-----------

Pazuzu beskrives som en kimære av menneskelige og animalske kroppsdeler. Kroppen er et menneskes, hodet av en løve eller er hund, ørnlignende føtter, to par vinger, hale av en skorpion. Han avbildes oftest med høyre hånd oppad og venstre nedad; en gest som har vært langlivet innen det okkulte.

Mytologi
--------

Pazuzu er sørvestvindens gud som er kjent for å skape tørke og sult i de tørre årstider, og stormer i regntiden. Pazuzu var i strid med erkegudinnen Lamashtu, som også hun var kjent for å forøve skader på både mor og barn under barnets fødsel. Pazuzu beskytter mennesker fra farsotter og onde krefter, fremst gudinnen Lamashtu.

Litteratur
----------

* Nils P. Heeßel: *Pazuzu – archäologische und philologische Studien zu einem altorientalischen Dämon*, [Ancient Magic and Divination IV, eds. Abusch, Tz. & Guinan, A.K.], Leiden: Brill – Styx, 2002. ISBN 900412386 5.

Eksterne lenker
---------------

* Sørvestvindens demon
* figur av Pazuzu
* Pazuz (PDF-artikkel)
* Article on Pazuzu on Archaeowiki.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | World History Encyclopedia **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Osborne Russell** (født 1814 i Bowdoinham i Maine i USA, død 2. august 1892) var en mountain man og politiker som bidro til å opprette regjeringen i den amerikanske delstat Oregon.

Liv og virke
------------

Osborne Russell kom til Oregon Country i 1834 som medlem av Nathaniel J. Wyeths andre ekspedisjon. Han vendte tilbake til samme område i 1842 med Elijah Whites følge. Han deltok i Champoegmøtet 2. mai 1843, og stemte da for at det skulle dannes en regjering. I oktober samme år ble han utvalgt av den første eksekutivkomité til å bli øverste dommer for Oregons provisoriske regjering og tjenestegjorde som dette til 14. mai 1844. I 1844 ble han innvalgt i Oregon-territoriets provisoriske regjerings annen eksekutivkomite. Han var alliert med den gruppe som ønsket å utrope en uavhengig Republic of the Pacific, og var derfor ikke fremgangsrik som kandidat til guvernør i 1845; han tapte mot George Abernethy. Russell dro etterhvert til California.

Selv om den ikke ble publisert før lenge etter opprettelsen av Yellowstone National Park, inneholder Osbornes *Journal of a Trapper* en tidlig beskrivelse av Lamar Valley, eller Osbornes *Secluded Valley* i Yellowstone.

Verker
------

* Russell, Osborne and Aubrey L. Haines. *Journal of a Trapper: In the Rocky Mountains Between 1834 and 1843; Comprising a General Description of the Country, Climate, Rivers, Lakes* ISBN 978-1542843317 ISBN 1-58976-052-2

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6pp00j3, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Cogswell, Jr. Philip (1977). *Capitol Names: Individuals Woven Into Oregon's History*. Portland, Oregon: Oregon Historical Society. s. 61.
3. ↑  «Earliest Authorities in Oregon: Oregon Supreme Court Justices Under Provisional Government» (PDF). *Oregon Blue Book*. Oregon Secretary of State. Besøkt 14. mars 2007.
4. ↑  Haines, Aubrey L. (1996). *Yellowstone Place Names-Mirrors of History*. Niwot, Colorado: University Press of Colorado. s. 106–107. ISBN 0-87081-382-X.
5. ↑  Russell, Osborne (1921). *Journal of a Trapper: Nine Years in the Rocky Mountains (1834-1843)*. Boise, Idaho: Symes-York Company. s. 31.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Payton Stumbaugh Chadwick** (født 29. november 1995 i Springdale) er en friidrettsutøver fra USA som konkurrerer i sprintløp og hekkesprint. Hun kom på andreplass på 60 meter hekk under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2020. 

Hun drev tidligere med mangekamp, og kom på sjetteplass i sjukamp under NCAA-mesterskapet i friidrett 2016 og på niendeplass under USA-mesterskapet i friidrett 2017.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2017

Chadwick kom på andreplass i sjukamp under det regionale studentmesterskapet Southeastern Conference 2017, og hun kom på niendeplass i sjukamp under USA-mesterskapet i friidrett 2017.

### Sesongen 2018

Hun kom på fjerdeplass på 60 meter hekk under Southeastern Conference innendørs 2018, og hun ble NCAA-mester på 60 meter innendørs i mars.

### Sesongen 2019

Hun vant 60 meter hekk og kom på andreplass på 200 meter under Southeastern Conference innendørs i 2019, og kom også på tredeplass på 100 meter hekk under NCAA-mesterskapet innendørs. Utendørs kom hun på andreplass på 100 meter hekk under Southeastern Conference i mai, og hun kom på åttendeplass i sjukamp under NCAA-mesterskapet utendørs. I juli deltok hun i USA-mesterskapet i friidrett 2019, men ble slått ut i semifinalen på 100 meter hekk.

### Sesongen 2020

Innendørs kom Chadwick på tredjeplass på 60 meter hekk under Millrose Games, og hun fikk sølv på 60 meter hekk under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2020. Hun vant 110 meter hekk under Doha Diamond League 2020, og satte der også personlig rekord på 100 meter med 11,51 sekunder.

### Sesongen 2021

Under USAs OL-uttak i 2021 (United States Olympic Trials 2020) kom hun på sjetteplass på 100 meter hekk, og ble dermed ikke kvalifisert til Sommer-OL 2020 i Tokyo. Hun deltok på 100 meter hekk i Diamond League 2021, og kom der på fjerdeplass i Diamond League-finalen som var Weltklasse Zürich 2021. Hun deltok også i ISTAF i Berlin, der hun kom på andreplass på 100 meter hekk.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  World Athletics - *Payton Chadwick - Results*, besøkt 27. oktober 2021.
2. ↑  Diamond League - *Wanda Diamond League Doha (QAT) 25th September 2020*, besøkt 27. oktober 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Payton Chadwick – World Athletics Rediger på Wikidata
**Gubeikou** (forenklet kinesisk: 古北口, pinyin: *Gǔběikǒu*, «Gamle nordpasset») er en viktig passfestning på Den kinesiske mur fra Ming-dynastiet. Den ligger sørøst i storkommunen av samme navn ved østbredden av elven Chao He ved foten av Yanfjellene nordøst i fylket Miyun i byprovinsen Beijing, ca 135 km fra Beijings bykjerne. Den var en viktig gjennomgangsstasjon fra Beijing mot nord, og hadde en betydning som kunne måle seg med grensebefestningene Shanhaiguan og Juyongguan.

Historie
--------

De første byggearbeider på en grensemur i området Gubeikou går tilbake til De stridende rikers tid (475 til 221 f.Kr.) zurück. Ved midten av 500-tallet ble det bygd en mur av Det nordlige Qi som strakte seg fra Juyongguan via Gubeikou til Shanhaiguan. Den ble styrket under Jin-dynastiet med festningen «Jernporten» (铁门, *Tiěmén*).

Under Han-dynastiet var hensikten med festningen på stedet å ha soldater som raskt kunne gripe inn mot xiongnuiske angripere. Ming-keiseren Zhu Yuanzhang bygde på samme sted den nåværende befestningen i 1378 under ledelse av general Xu Da, og samtidig bygde man grensepassfestningene Juyongguan og Xifengkou. Under Qi Jiguang på 1500-tallet ble festningene styrket og troppenærværet ytterligere øket.

Strategisk betydning
--------------------

Gubeikou ble anlagt på et trangt punkt der man kun kunne passere gjennom fjellpasset retning Chengde til fots. Elven Chao He trenger her gjennom fjellene og flyter vest for passet ved foten av det bratte fjellet Wohu Shan. I øst kneiser fjellet Panlong Shan.

Mange slag er blitt utkjempet på stedet. Særlig viktige var slagene i 1122 (da Jin-dynastiet angrep Song-dynastiet) og 1550 (et stort mongolsk angrep). Under Qing-dynastiet var ikke lenger muren av militær betydning, og Gubeikou hadde ikke lenger noen strategisk verdi. Først i 1930-årene så området kamphandlinger igjen. Da erobret japanerne passet, men de kinesiske forsvarerne påførte dem svært store tap. Man kan fremdeles se mange kulehull etter disse kampene.

* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  Passfestungen – Durchgänge der Großen Mauer: Die Festungsstadt Gubeikou Arkivert 4. februar 2010 hos Wayback Machine. China Radio International (CRI)
2. ↑  Ah Xiang: Battles of the Great Wall – Japanese Invasion of Jehol.

Eksterne lenker
---------------

* The Great Wall: Gubeikou Arkivert 3. juni 2006 hos Wayback Machine.
* 古北口长城示意图 Skjematisk kart Arkivert 20. desember 2008 hos Wayback Machine.
**Gucheng** (kinesisk: 谷城县; pinyin: *Gǔchéng Xiàn*) er et fylke i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. Det ligger innen byprefekturet Xiangfan.

I 1999 var befolkningen der på 556 066.

Gucheng fikk på 1600-tallet en katolsk misjon, drevet av jesuittordenen. Etter at ordenen ble opphevet sent på 1700-tallet, overtok presteordenen lasaristene. Der virket blant annet patrene Jean-François-Régis Clet og Jean-Gabriel Perboyre, som ble henrettet for sin tros skyld i henholdsvis 1820 og 1840 (begge helligkåret av pave Johannes Paul II i hhv. 2000 og 1996).

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑  Per Einar Odden, i helgenbiografi på katolsk.no. Nettsted besøkt 1. mai 2007.
3. ↑  Per Einar Odden, i helgenbiografi på katolsk.no. Nettsted besøkt 1. mai 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Gucheng County, Hubei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Przystanek Woodstock, Zary 2003
Przystanek Woodstock, Kostrzyn nad Odrą 2013
**Przystanek Woodstock** (polsk for «Woodstock holdeplass») er en årlig gratis rockefestival i Polen, som har funnet sted siden 1995. Den er inspirert av og oppkalt etter den originale Woodstockfestivalen. Arrangørene kaller arrangementet «den største friluftsfestivalen i Europa».

Festivalens motto er «Kjærlighet, vennskap og musikk». Den arrangeres av Wielka Orkierstra Świątecznej Pomocy (The Great Orchestra of Christmas Charity), som er den Polens største veldedighetsorganisasjoner. Arrangementet varer én helg hvor det holdes rundt 30 konserter, og hovedscenen er i bruk fra tidlig ettermiddag til tidlig morgen. I 2003 og 2009 hadde festivalen rundt 400 000 publikummere. 

Den første Przystanek Woodstock-festivalen ble holdt 15-16. juli 1995, i byen Czymanowo. Det ble ikke solgt alkohol under arrangementet. I 1996 ble den andre festivalen avholdt i Szczecin-Dabie. Denne gangen var ølsalg lovlig. I årene 1997–2003 holdt festivalen til i byen Zary, bortsett fra i 2000 da festivalen ble avlyst på grunn av protester. Siden 2004 har festivalen blitt holdt i Kostrzyn nad Odrą nær grensen til Tyskland.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Pol’and’Rock Festival – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Przystanek Woodstock – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**Sosial tilbaketrekning** er å unngå mennesker og aktiviteter du vanligvis liker. For noen kan det utvikle seg til sosial isolasjon, hvor de vil unngå all kontakt med familie og nære venner for å kun være med seg selv. Mange med sosial tilbaketrekning bruker mye tid alene fordi de tror at ingen forstår hva de har opplevd eller går gjennom. De unngår sosiale situasjoner fordi de vil ikke bli påminnet om noe de helst vil glemme. Mange føler at de bør takle utfordringer på egenhånd og kan føle det som slitsomt eller irritende å være sosial. Noen ganger kan dette utvikle seg til en ond sirkel der jo mer tid individet er alene, jo mindre føler individet at andre mennesker forstår dem.

Deprimerte viser ofte tegn på sosial tilbaketrekning. Det kan være flere grunner til sosial tilbaketrekning, enten grunnet en religiøs tilnærming eller traumer.

Sosial isolasjon
----------------

Sosial tilbaketrekning og sosial isolasjon kan gjøre det vanskelig å gjøre det en vanligvis liker eller komme seg gjennom dagen. Noen senvirkninger kan inkludere ensomhet, tillitsproblemer, rusproblemer og søvnforstyrrelse. Uten kontroll kan sosial tilbaketrekning føre til eller være forbundet med depresjon. Dette kan påvirke de som er rundt dem negativt.

Behandling
----------

Å fortsette sosial tilbaketrekning eller sosial isolasjon vil gjøre denne ukontrollerbare situasjonen til å bli mer utfordrende. Når et individ opplever dette eller viser antisosial atferd, er det viktig å:

* Ta tak i hva som gjør at individet ønsker å være alene.
* Nå ut til venner eller familiemedlemmer selv om det er det siste du har lyst til å gjøre. Forskning viser at det å bruke tid på å snakke med familie eller venner forbedrer humøret og har positiv effekt på helsen.
* Ta kontakt med veterangrupper eller delta i klubber eller hobbyer med noe liker.

Referanser
----------

1. ↑   Maketheconnection.net
2. ↑  Soong, Jennifer (2021). Expert advice on how to sidestep pitfalls that often accompany depression.. *"In depression, social isolation typically serves to worsen the illness and how we feel," Ilardi says. "Social withdrawal amplifies the brain's stress response. Social contact helps put the brakes on it."* Webmd.com.
3. ↑
4. ↑  Social Withdrawal / Isolation. Maketheconnection.net. Besøkt 13. mai 2022

Se også
-------

* Sosial isolasjon
* Eremitt
*Se også: Fareham (distrikt)*
**Fareham** er en markedsby i det sørøstlige Hampshire i England, mellom Southampton og Portsmouth. Den er administrasjonssenter for distriktet Fareham. Andre byer i nærheten er Gosport i sør, Portchester i øst og Wickham i nord. Distriktet har totalt 97 504 innbyggere (2011).

Byen ligger på leire, og dette har ført til at produksjon av teglstein, takstein og pipeelementer har vært en viktig næringsvei. Teglsteinene *Fareham Red* er velkjente i England, og er blant annet brukt til å bygge Royal Albert Hall i London. Hovednæringsveien er nå handelsbedrifter. I tillegg har mange bedrifter plassert sine servicetelefonsentraler i Fareham.

Byen ligger ved nordvestenden av Portsmouths havn, og elven Wallington renner fordi Fareham og ut i havneområdet. Av denne grunn har Fareham også en rik maritim historie. Royal Navy har sin sjøkrigsskole der, med over 2000 elever.

Fareham har alltid blitt overskygget av sine naboer, og selv om byen har opplevd stor vekst og har mange innbyggere er det liten grunn til å tro at den får status som *city* i overskuelig framtid.

Vennskapsbyer
-------------

Fareham har følgende vennskapsbyer:

* Tysklands flagg Pulheim[]
* Frankrikes flagg Vannes

Referanser
----------

1. ↑  «British towns twinned with French towns» (via WaybackMachine.com). *Archant Community Media Ltd.*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fareham – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

 Fareham hos Wikivoyage

* Fareham Borough Council

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |
**Sosialhjelp** er en form for understøttelse som kan ytes, dersom der ikke finnes annen tilgjengelig hjelp i form av trygd eller annet. Gjennom tidene har slike ytelser vært hjemlet i forskjellige lover, som «Forsorgsloven» og «Lov om sosial omsorg». Ytelsene har variert med hva lovgivere og kommuner har sett som riktig og nødvendig, men har vanligvis gått på å sørge for et minstemål av mat, klær og tak over hodet.

Sosialhjelpen har røtter i kristendommens allmissebegrep, og var ukjent i Norden før dette.

Historisk
---------

I vikingtiden var det ætten som hadde plikt til å ta vare på sine. Ble en familie uten forsørger, og samtidig ætteløs, var det spørsmål om noen så seg tjent med å ta inn noen i sine husstander. Totalt uønskede individer ble enten sendt i utlæg eller hogd ned, slik at vedkommende kunne sikres plass i Valhall.

Etterhvert som kristendommen fikk rotfeste ble det klostrene som fikk ansvaret for den sosiale omsorgen. Reformasjonen førte til at det ble kongens myndigheter som skulle styre dette. Ansvaret ble etterhvert forflyttet til lokale styrer, slik at fattigstyre eller forsorgsstyre ble en del av det kommunale apparatet.

Sosialhjelp i Norge i dag
-------------------------

Offentlig sosialhjelp tildeles i Norge gjennom NAV. Vilkårene for dette er fastsatt i «Lov om sosiale tjenester i arbeids- og velferdforvaltningen» (Lov 2009-12-18 nr 131).

Følgende sosiale tjenester inngår i NAV-kontorenes obligatoriske oppgaver:

* Opplysning, råd og veiledning, herunder økonomisk rådgivning
* Økonomisk stønad
* Midlertidig botilbud
* Individuell plan
* Kvalifiseringsprogram med tilhørende stønad

I 2013 mottok ifølge Statistisk sentralbyrå 120 775 personer sosialhjelp i Norge. For 49 152 var dette viktigste kilde til livsopphold. Totalt ble det utbetalt 5,12 milliarder kroner i sosialhjelp dette året.

Referanser
----------

1. 1 2  «Lov om sosiale tjenester i NAV». NAV. 6. juni 2013. Arkivert fra originalen 4. april 2015. Besøkt 3. april 3015.  Sjekk datoverdier i `|besøksdato=` (hjelp)
2. ↑  «Økonomisk sosialhjelp, 2013». SSB. 24. juni 2014. Besøkt 3. april 2015.

Litteratur
----------

* Anne-Lise Seip *Sosialhjelpstaten blir til : norsk sosialpolitikk 1740-1920*, 1984 ISBN 82-05-14843-0
* Anne-Lise Seip *Veiene til velferdsstaten norsk sosialpolitikk 1920-75* ISBN 82-05-21930-3

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** BBC Things
 |
**«Victor»** var et dansk-norsk krigsskip fra Christian IVs regjeringstid. Som den nye kongens første krigsskip ved Haderslevhus ble det gjenstand for mye oppmerksomhet fra den skipsinteressante kongen som oppholdt seg på Haderslevhus for å overvåke skipsbyggingen. Byggingen fant sted fra høsten 1597 til sommeren 1598, men skipet var først bygget ferdig tidlig i 1599.

Skipsbyggeren Robert Petersen fra Skottland som konstruerte og bygget det nye skipet, måtte integrerte flere av kongens anmodninger som å sette inn en installasjon omkring et pumpesystem som sørget for vann til det kongelige badekaret på to tonn vekt. De bevarte regnskapene om utgiftene ved byggingen omkring utsmykking, seilduk, maling og annet for å sette deres preg på skipets utseendet indikerte et spesielt skip som var ment som et ekte *kongeskip* for kongelige sjøreiser.

Skipsbyggeren har dessverre ikke etterlatt skipstegninger for ettertiden og nærmere beskrivning av utseendet på *mellomskipet* på ca. 600 tonn deplasement, er ikke heller bevart.

Men et kobberstikk fra Hamburg av hollenderen Jan Dircksen van Campen, viste en todekker som skal ha vært Christian IVs personlige admiralskipe på sjøreisen til Nord-Norge i 1599 og på hans Englandsbesøk i 1606. Kobberstikket som ikke oppgav hvilket skip det var eller hva dets navn er, hadde forledet flere til å tro det var tredekkeren «Tre Kroner», det største krigsskipet i sin samtid etter sjøsettingen i 1604.

På de fleste sjøreisene som den unge dansk-norske kongen dro på, ble «Victor» nesten alltid tatt i bruk som hans personlige reisefartøy. Det var også benyttet for utsendinger på viktige diplomatiske reiser til andre land som kansleren Jacob Ulfeldt som hans reisen til Spania sammen med Jens Munk i 1613. Som et mellomskip med en bestykning på 44 kanoner så dette krigsskipet også aktiv tjeneste med strid mot svenskene og sjørøverne som da det rensket ut Barentshavet for sjørøverskip i 1615.

I 1636, etter en lang tjeneste som en av de beste krigsskipene i den dansk-norske flåten som også hadde vært det meste foretrukkede admiralskipet, ble «Victor» hugget opp. Restene ble sendt som brensel til Barnehuset i København.

Kilder
------

* *Arne Keller*, artikkel «Admiralskibet Victor» i Siden Saxo nr. 33
* *Niels M. Probst* Den danske flådes historie 1588-1660 Christian 4.s flåde 1996 ISBN 87-00-28586-2
Gubernija-strukturen i Russland i 1914
De opprinnelige åtte, opprettet i 1708
**Gubernija** (russisk: губе́рния) var en type stor administrativ inndeling i Det russiske keiserriket, vanligvis oversatt som *guvernement* eller *provins*. Et gubernija ble styrt av en guvernør (russisk: губернатор – *gubernator*), et ord lånt fra enten det latinske *gubernator* eller det greske *kybernates*. Uttrykket «gubernija» ble uformelt også brukt om selve guvernørembetet.

Denne typen administrativ inndeling ble opprettet etter et edikt (ukaz) fra Peter den store av 18. desember 1708, som delte inn Russland i åtte gubernijaer. I 1719 ble gubernijaene videre oppdelt i *provinser* (russisk: провинции – *provintsii*). Antallet gubernijaer ble senere økt til 23.

Ved reformen i 1775 ble inndelingen i gubernijaer og videre i *ujezder* (russisk: уезды) basert på befolkningstall, og uttrykket «gubernija» ble formelt erstattet av det russiske synonymet: *namestnitsjestvo* (russisk: наместничество). Men uttrykket «gubernija» ble imidlertid fortsatt brukt. En *namestnitsjestvo* ble styrt av *namestniker* (russisk: наместник) (direkte oversatt: «fullmektig») eller *generalguvernører* (russisk: генерал-губернатор). Embetet som generalguvernør hadde større administrativ makt og var i en høyere posisjon enn det tidligere guvernør-embetet. Noen ganger styrte en generalguvernør flere gubernijaer.

Etter det russiske senatets ukaz av 31. desember 1796 ble embetet som generalguvernør degradert til det tidligere guvernør-embetet, og Russland ble igjen inndelt i gubernijaer, som ble inndelt i *ujezder*, som igjen ble inndelt i *voloster* (russisk: волость). 

Etter februarrevolusjonen ble guvernørtittelen endret til *gubernijakommissær*. Etter oktoberrevolusjonen ble inndelingen beholdt, men styreapparatet ble erstattet av *gubernijasovjeter* (russisk: губернский совет). Den faktiske inndelingen av Sovjetunionen i territoriale enheter var gjenstand for mange endringer, spesielt i perioden 1918–1929. Men til slutt, i 1929, ble de tidligere typene inndelinger erstattet av begrepene oblast, okrug og rajon.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
En **fargemodell** er en matematisk modell for en eksakt beskrivelse av farger. De fleste modellene beskriver farger ved tre eller fire sett av variable. Det samla antall fargenyanser som oppstår ved en gitt modell, kalles modellens fargerom.

Fargemodeller
-------------

### RGB

RGB (Red, Green, Blue) brukes for farger som oppstår som et resultat av utsendt lys, f.eks. fra en projektor eller en TV- eller dataskjerm. Brukes for emissive medier.

### CMYK

CMYK (Cyan, Magenta, Yellow, Key (sort)) brukes for å beskrive farger som skal gjengis på trykk, og som når øyet som reflektert lys fra en belagt overflate. Modellen har mange varianter. Brukes for reflektive medier.

### HSL

HSL-modellen baserer seg i større grad enn de ovenstående på hvordan øyet og hjernen oppfatter farger. Her er farger beskrevet ved variablene renhet (Hue), metning (Saturation) og lyshet (Lightness).

### CIELab

CIELab er en internasjonal standard for beskrivelse av farger, fastsatt av Den internasjonale belysningskommisjonen CIE. Modellen kalles ofte bare Lab. Den beskriver fargene ved tre komponenter; lyshet (Luminance) og de to fargekomponentene a og b. Komponenten a gir fargen en verdi fra grønt til rødt, mens b spenner fra blått til gult.

### Indekserte farger

Indekserte farger er en modell som opererer med et mindre antall (typisk 256) faste farger. Denne brukes bare ved elektronisk gjengivelse av farger på skjerm, og har den fordelen at den sparer lagringsplass og krever mindre regnekapasitet. Modellen egner seg godt for gjengivelse av figurer; dårligere for fotografier.
Skip som frakter nederlandske kolonister.
**«Witte Olifant»** var en ostindiafarer (spiegelretourskip) eid av det nederlandske Ostindiske kompani (VOC). Skipet ble bygget i Amsterdam i 1639 og hadde en lastekapasitet på 1000 tonn. Skipet seilte mellom De forente Nederlandene og Batavia frem til 1661. Det ble lagt i opplag i Batavia i 1665.

Det var ikke uvanlig at stavemåten varierte, derfor er skipet også kjent som **Olifant** og **Oliphaunt**.

I 1652 var det et av skipene som fulgte Jan van Riebeeck til Sør-Afrika der han grunnla Kappkolonien. Etter dette stoppet skipet i Cape Town på vei mellom Amsterdam og Batavia.

Albert J. Beintema forteller at skipet var involvert i tidlig skipsfart ved Tristan da Cunha:

«*Den 6. april 1646 forlot Witte Olifant, Koning David og Witte Paard Texel. Den 5. september skal de ha ankommet Tristan da Cunha. Ifølge arkiver i Batavia skal de tre skipene derimot ha blitt fulgt av to andre, Zeelandia og Patria. Den 5. september skal de ha delt seg i nærheten av Tristan da Cunha, siden de første tre gikk tom for vann og måtte gå til Kapp det gode håp. Zeelaandia og Patria nådde Batavia den 12. november, de tre andre i desember. Kapteinene ble refset siden de burde ha klart å holde skjemaet dersom de hadde skaffet mer vann ved Kapp Verde.*»

Referanser
----------

1. ↑  Liste over VOC-skip
2. ↑  Early shipping in Tristan da Cunha waters, Albert J. Beintema

Eksterne lenker
---------------

* Skipsinformasjon fra VOC
**Jackie Blanchflower** (født 7. mars 1933, død 2. september 1998) var en nordirsk fotballspiller. Han spilte for Manchester United på 1950-tallet, først som midtbanespiller, og senere som midtstopper. Han overlevde flyulykken i München i 1958, men skadene han pådro seg i denne ulykken tvang ham til å legge opp som fotballspiller.

Etter å ha gått gradene i Uniteds juniorlag, debuterte Blanchflower for klubbens førstelag i 1951. Fra og med 1953/54-sesongen var han tilnærmet fast på laget, og i hans to første hele sesonger var han en målfarlig midtbanespiller. Midtveis i 1955/56-sesongen ble han omskolert til midtstopper. Han ble ligamester i 1955/56 og 1956/57, og bokførte seg til sammen 117 førstelagskamper og 26 mål for United. Han spilte også 12 landskamper for Nord-Irland, hvor også hans eldre bror Danny spilte.

Blanchflower pådro seg bryst- og kneskader i flyulykken. Han prøvde å gjøre comeback på fotballbanen, men smertene ble for store, og i begynnelsen av 1959 innså han nederlaget, og la opp som fotballspiller. Han arbeidet senere som revisor, og døde av kreft i 1998.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, oppført som Jackie Blanchflower †, Transfermarkt spiller-ID 289515, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jackie Blanchflower – Transfermarkt Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dictionary of Irish Biography
 |
**Sosial skulptur** er et konkret eksempel på det utvidede kunstbegrepet som den konseptuelle kunstneren og politikeren Joseph Beuys var talsmann for. Beuys skapte begrepet sosial skulptur for å illustrere ideen om kunstens mulighet til å forandre samfunnet. Som kunstverk handler sosial skulptur om menneskelig aktivitet: å strukturere og forme samfunnet eller miljøet. Den sentrale ideen om en sosial skulptør er en kunstner som skaper strukturer i samfunnet ved hjelp av språk, tanke, handling og objekt.

Det var i 1960 at Beuys formulerte sine sentrale teoretiske begreper om sosiale, kulturelle og politiske funksjoner og kunstens muligheter. Med inspirasjon fra romantiske forfattere som Novalis og Schiller ble Beuys motivert av en utopisk tro på kreativitet. Han var sikker på kunstens muligheter til å skape revolusjonære forandringer. Disse ideene ble grunnlagt i antroposofien og arbeidet til Rudolf Steiner, som Beuys var en energisk talsmann for. Beuys formulerte begrepet sosial skulptur, der samfunnet som helhet ble ansett som et stort kunstverk, der hver enkelt person kan bidra kreativt. 

I videoen *Willoughby SHARP, Joseph Beuys, Public Dialogues (1974/120 min)* finnes en oversikt over Beuys første store offentlige diskusjon i USA, der han utdyper tre prinsipper: Frihet, demokrati og sosialisme, der hver av begrepene avhenger av de to andre for å være meningsfull.
**«Vidar»** var en norsk kanonbåt av 2. klasse, bygget ved Karljohansverns Verft i Horten, sjøsatt den 31. januar 1882. Hun var det siste skipet i sin klasse som ble bygget, og den siste båt i den norske marinen som fikk levert en riflet *forladekanon*.

Rundt 1910 ble Vale-klassen ombygget til mineleggere. Ombyggingen for «Vidar»s vedkommende fant sted i 1911, forladekanonen ble da erstattet med en 12 cm hurtigskytende kanon, den 37 mm kanonen ble erstattet med en større på 47 mm, mens de to resterende ble beholdt. «Vidar» ble så utstyrt med 50 miner.

«Vidar» ble ikke brukt som minelegger under invasjonen av Norge 9. april 1940, men som artilleriskip, slik lød i alle fall ordren. Minene ble lagt igjen på land i Melsomvik den 10. april, men «Vidar» kastet aldri loss, og lå fremdeles ved kai i Melsomvik den 14. april, da tre tyske skip kom inn til havnen. «Vidar» overgav seg uten kamp.

I 1945 ble hun solgt til Brødrene Anda i Stavanger for opphugging, etter å ha vært i tyske hender hele krigen.

Litteratur
----------

* Marius Thomassen: 90 år under rent norsk orlogsflagg, Eide Forlag, 1995.
***D'ække bare bare, Bernt*** er en norsk komiserie som gikk på TV3 fra 1996 til 1997. Hovedrollene spilles av Grethe Kausland og Jon Skolmen. Serien bygger på den amerikanske triumfserien *The Honeymooners*.

Handling
--------

Serien handler om ekteparet Bernt og Vera Brantenberg. Bernt er en humørsyk trikkefører som trives best hjemme i sofakroken, men han blir holdt i ørene av sin kone Vera, som driver sin egen kiosk. Bernt og Vera bor i en nedslitt leilighet på Oslos østkant, og i etasjen under dem bor deres naboer og gode venner Lasse og Irene Lund. Ekteparet Branteberg og deres to venner har det med å stadig vikle seg inn i elleville situasjoner og forviklinger.

Om serien
---------

*D'ække bare, bare Bernt* bygger på den amerikanske triumfserien *The Honeymooners* (fra 1950-tallet), som nå regnes som kultserie i USA. Serien er omskrevet til norske forhold av Arne Lindtner Næss, som også gjestespilte som slesk avisredaktør i den første episoden.

Serien var TV3s første egenproduserte komiserie, og var kanalens storsatsing i 1996. TV-anmelderne ga serien brukbare kritikker: «D'ække bare bra, dette men heller ikke håpløst», skrev VGs anmelder og ga terningkast 4. Likevel slet serien med lave seertall og ble aldri noen suksess. Serien skiftet også sendetidspunkt flere ganger: den første sesongen hadde premiere på TV3 onsdag 27. mars kl 19.30, men etter kun to episoder ble serien flyttet til mandager kl 20.00. Serien hadde da skuffende seertall på 132 000.

Da sesong 2 startet høsten 1996 var sendetidspunktet igjen onsdager kl 19.30, men etter noen få episoder ble serien flyttet til sent på lørdagskveldene – med påfølgende reprisesending torsdager kl 21.55. Seertallene lå nå på under 100 000, og det ble registrert flere seere på reprisesendingen enn på lørdagsepisoden. Serien fortsatte å gå på lørdagskveldene frem til siste episode ble sendt den 19. april 1997.

I august 1997 begynte TV3 å sende hele serien i reprise på fredagskveldene.

I rollene
---------

* Jon Skolmen .... Bernt Branteberg
* Grethe Kausland .... Vera Branteberg
* Brede Bøe .... Lasse Lund
* Siv Charlotte Klynderud .... Irene Lund

I tillegg hadde Alf Nordvang flere gjesteopptredener som Bernts sjef, Gunnar Slettebøe.

Andre skuespillere som medvirket i gjesteroller:
Mia Gundersen (som den forføreriske kona til Bernts sjef), Trond Brænne, Eyvind Solås, Arne Lindtner Næss, Håvard Bakke, Mathias Eckhoff, Per Skjølsvik, Arild Svensgam, Hans Petter Meirik, Heidi Harsland, Alexander Bruvik, Thor M. Aamot m.fl.

Bak serien
----------

* Regi: Trond Lie
* Manus: Walter Stone, Arne Lindtner Næss, Marvin Marx og Herb Finn
* Produsent: Jørgen Svedberg
* MTV Produksjon

Referanser
----------

1. ↑  «Bernt og Vera - ellevilt ektepar». 18. februar 1997. Arkivert fra originalen 18. februar 1997. Besøkt 30. juli 2016.
2. ↑  «Brukbart, Bernt!». *VG*: 60-61. 28. mars 1996.
3. ↑  «Ikke bare-bare for TV3». *VG*: 52-53. 16. april 1996.
4. ↑  «På TV». *VG*. 26. november 1996. Besøkt 27. mars 2009.

Eksterne lenker
---------------

* ELLEVILT EKTEPAR (VG, 1996)
**Sosialdepartementet** var navnet på departementet for sosiale saker i periodene 1913–1993 og 2002–2004. I den første perioden lå også helsesaker inne blant oppgavene, men fra 2002 skilte sosial- og helsesakene lag. Den siste sosialministeren var Dagfinn Høybråten.

Ansvaret for sosiale saker ligger i dag hos Arbeids- og inkluderingsdepartementet.

Etter opprettelsen av Departementet for sosiale saker, handel, industri og fiskeri i 1913 har departementet gjennomgått en rekke omorganiseringer og navneendringer:

* 1913-1916: Departementet for sosiale saker, handel, industri og fiskeri/Sosialdepartementet
* 1916-1993: Departementet for sosiale saker/Sosialdepartementet
* 1993-2001: Sosial- og helsedepartementet
* 2002-2004: Sosialdepartementet
* 2004-2005: Arbeids- og sosialdepartementet
* 2006-2009: Arbeids- og inkluderingsdepartementet
* 2010-2013: Arbeidsdepartementet
* 2014- : Arbeids- og sosialdepartementet

Arkivet
-------

Arkiver etter Sosialdepartementet befinner seg i dag hos Riksarkivet.

Se også
-------

* Liste over Norges sosialministre

Eksterne lenker
---------------

* Regjeringen.no
* (no) Sosialdepartementet på Arkivportalen
E-laget
**E-laget** eller **Kennelly–Heaviside-laget**, eller bare Heaviside-laget er et lag i ionosfæren, rundt 90–150 km over bakken. Det er et av flere lag i ionosfæren og består av et lag med ionisert gass. Laget reflekterer radiobølger i mellomfrekvens-området, og på grunn av denne refleksjonen kan radiobølgene forplantes videre også bak horisonten. 

Forplantingen blir påvirket av hvilken tid på døgnet det er. På dagtid vil solvinden presse dette laget nærmere jorden, og dermed begrense hvor langt det kan reflektere radiobølgene. På nattsiden av jorden drar solvinden laget lenger bort og øker slik at rekkevidden som radiobølgene kan reise ved hjelp av refleksjon. Effekten blir ytterligere påvirket av årstid og solflekkaktivitet.

Laget ble forutsett i 1902 av både av amerikaneren Arthur Edwin Kennelly (1861–1939) og den britiske fysikeren Oliver Heaviside (1850–1925), uavhengig av hverandre. Laget ble først bekreftet i 1924 av den britiske forskeren Edward Victor Appleton, som fikk nobelprisen i fysikk for oppdagelsen i 1947.

Referanser
----------

1. ↑  Martyn, D. F. (1934). «Atmospheric Pressure and the Ionisation of the Kennelly-Heaviside Layer». *Nature*. 133 (3356): 294. Bibcode:1934Natur.133R.294M. doi:10.1038/133294b0.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
|  |
| --- |
| **Suomen kansanvaltainen tasavaltaDemokratiska Republiken Finland***Den finske demokratiske republikk* |
| Marionettstat for Sovjetunionen |
| ← Finlands flagg                  **1939 - 1940**                        Karelo-finske SSRs flagg → |
| **Hovedstad** | Terijoki |
| **Styreform** | Sosialistisk republikk |
| **Formann**¹ | Otto Ville Kuusinen |
| **Tidsperiode**- Opprettet:- Oppløst: | Andre verdenskrig1. desember 193912. mars 1940 |
| ¹ Formann for øverste sovjet og regjeringssjef. |

**Den finske demokratiske republikk** (finsk: *Suomen kansanvaltainen tasavalta*, svensk: *Demokratiska Republiken Finland*) var en kortvarig og ikke-anerkjent sovjetisk marionettstat i de områdene av det finske Vest-Karelen som ble okkupert av Sovjetunionen under vinterkrigen. Dens regjering var kjent under navnet **Terijokiregjeringen**. Sovjetunionen hevdet at denne var den eneste rettmessige regjeringen for hele Finland som var i stand til å få slutt på vinterkrigen og gjenopprette fred. Men før slutten av krigen ga Sovjetunionen opp denne tolkningen for å få istand en fredsavtale med den finske regjeringen.

Den ble etablert den 1. desember 1939, og lå i den daværende finske grensebyen Terijoki (som nå er Zelenogorsk i Russland). I løpet av sin eksistens var Otto Ville Kuusinen formann og regjeringssjef.

Den 12. mars 1940 ble den slått sammen med Karelske ASSR i det russiske SFSR for å danne Den karelo-finske sosialistiske sovjetrepublikk, en kortvarig sovjetrepublikk, etter at Finland hadde avstått de omdiskuterte landområdene til Sovjetunionen ved freden i Moskva 1940.

Terijokiregjeringen
-------------------

Sovjets utenriksminister Molotov undertegner bistandspakten mellom Sovjetunionen og Terijokiregeringen 2. desember 1939. Stående fra venstre: Zjdanov, Voroshilov, Stalin og Kuusinen.Den tidligere finske offisersklubben var regjeringsbygget til Terijokiregjeringen.

| Post | Periode |
| --- | --- |
| **Formann og utenriksminister**Otto Ville Kuusinen | 2.12.1939 – 12.3.1940 |
| **Nestformann og finansminister**Mauritz Rosenberg | 2.12.1939 – 12.3.1940 |
| **Forsvarsminister**Akseli Anttila | 2.12.1939 – 12.3.1940 |
| **Innenriksminister**Tuure Lehén | 2.12.1939 – 12.3.1940 |
| **Landbruksminister**Armas Äikiä | 2.12.1939 – 12.3.1940 |
| **Kunnskapsminister**Inkeri Lehtinen | 2.12.1939 – 12.3.1940 |
| **Minister for karelske ærender**Paavo Prokkonen | 2.12.1939 – 12.3.1940 |

Se også
-------

* Finske sosialistiske arbeiderrepublikk, en tidligere, selvstendig sosialistisk stat som eksisterte i 1918.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Uppslagsverket Finland
 |

Portal: Andre verdenskrig