recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fredrik Kristiansen** (født 29. mars 1981 i Bergen, oppvokst på Stathelle) var utviklingssjef i Nettby Community AS, og er mannen bak Norges to største nettsamfunn Nettby og Blink. Kristiansen ble i 2000 ansatt i Dagbladets DB Medialab som utvikler, der han utviklet Blink som ble lansert i 2001. Etter at Kristiansen sluttet i Dagbladet i 2006, startet han nettsamfunnet Nettby sammen med VG Multimedia i 2006.

Søksmål
-------

Dagbladet saksøkte Kristiansen i 2008 for 609 millioner kroner for å ha stjålet med seg kildekoden fra Blink og benyttet kildekoden for å utvikle Nettby. Samme år går Kristiansen til motsøksmål mot Dagbladet for injurier etter Dagbladet fremsatte påstandene fra søksmålet i avisen Dagens Næringsliv. Juli 2010 ble Kristiansen frikjent av den rettoppnevnte eksperten Svein Willassen for anklagene om kopiering av kildekode. Den 20. august 2010 inngikk Nettby Community AS og DB Medialab et forlik som innebærer at Nettby Community AS betaler 24 millioner kroner til DB Medialab, og unngår dermed at saken havner i retten. I Dagens Næringsliv avsløres det at rettssaken ville kostet Nettby Community AS 35-40 millioner kroner i advokatsalær å gjennomføre i tillegg til rundt 10 millioner kroner som rettssaken allerede hadde kostet. 2 måneder senere varsler Nettby Community AS at Nettby avvikles fra 1. januar 2011 pga. fallende medlemstall og inntekter.

Referanser
----------

1. ↑  Hevder å ha tapt 609 mill. på kodetyveri Arkivert 14. august 2011 hos Wayback Machine.
2. ↑  [Dagens Næringsliv 15. november 2008]
3. ↑  – Han stjal ikke kildekoden Arkivert 14. august 2011 hos Wayback Machine.
4. ↑  Forlik mellom Nettby og Blink
5. ↑  DN 21. august 2010
6. ↑
St. Stefankirken sett fra Bonifaziusturm.
Stafankirken (tysk: *Sankt Stephan*) er en katolske sognekirken i Mainz i Tyskland, som ble grunnlagt i 990 av erkebiskop Willigis på den høyeste høyden i byen. Den er mest kjent for sine vinduer laget av Marc Chagall.

Kirken ble trolig bygd for keiser Ottos IIs enke Theophanu.

Bygningene
----------

Det nåværende bygget er nyere. Den opprinnelige kirken var bygd av tre. Den nye kirken ble laget av stein og innviet 13. april 1043 Et påbygg ble startet rundt 1267 og sto ferdig rundt 1340. Stafankirken er den eldste gotiske hallkirken ved midtre Rhinen og den viktigste kirken i byen Mainz etter Domkirken i Mainz.

Under luftangrepene på Mainz i andre verdenskrig ble St. Stephan hardt skadet. Klokkene ble også ødelagt i det store luftangrepet på Mainz 27. februar 1945. Det store vesttårnet måtte da restaureres i en komplisert prosess. Hvelvene i skipet og koret ble imidlertid ikke restaurert og er nå erstattet av et flatt tretak. 

I sin nåværende form er St. Stephan en treskipet gotisk hallkirke, med kor i øst og vest og et stort åttekantet klokketårn over vestkoret.

Øst for kirken er Willigisplatz.

Klosterkirken
-------------

Kirken var opprinnelig en opprinnelig en klosterkirke. 

Fra 1462 til 1499 ble klosterbygningene flyttet til sørsiden.

Chagall-vinduene
----------------

Marc Chagalls vinduer (2015).
Vinduene ble designet av Marc Chagall (1887-1985) fra 1978 og fremover, som ønsket at de skulle bli sett på som et bidrag til jødisk-tysk forsoning. 

Fram til sin død designet Chagall ni vinduer for den fremre delen av kirken. De viser bibelske figurer og hendelser mot en bakgrunn i ulike lyse blåtoner. En av de mest kjente scenene skildrer Adam og Evas fristelse i paradiset. Chagall tegnet glassmaleriene og utførte også det svarte loddemaleriet selv. Etter Chagalls død ble arbeidet med de gjenværende vinduene, fullført av Charles Marq.

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Reindriftsstyret** er et norsk forvaltningsorgan oppnevnt med hjemmel i reindriftsloven. Det skal utføre en rekke oppgaver som er gitt med hjemmel i reindriftsloven, og bidra til at myndighetene når de overordnede målene for reindriftspolitikken som er fastsatt av Stortinget. Videre skal styret være en faglig rådgiver for Landbruksdirektoratet, reinforskningen og rettledningstjenesten.

Loven fastsetter at Reindriftsstyret skal ha syv medlemmer med personlige varamedlemmer der fire av medlemmene med varamedlemmer oppnevnes av Kongen i statsråd og tre medlemmer med varamedlemmer oppnevnes av Sametinget. Ved oppnevnelsen skal det legges vekt på geografisk fordeling, allsidige faglige forutsetninger og samfunnserfaring, og mest mulig lik representasjon av begge kjønn.

Referanser
----------

1. ↑  «Reindriftsstyret - Landbruksdirektoratet». *www.landbruksdirektoratet.no*. Arkivert fra originalen 29. september 2020. Besøkt 17. desember 2020.
2. ↑  matdepartementet, Landbruks-og (1. november 2017). «Reindriftsstyret». *Regjeringa.no* **(norsk nynorsk)**.
3. ↑  matdepartementet, Landbruks-og (21. juni 2019). «Nytt reindriftstyre oppnevnt». *Regjeringen.no* **(norsk)**.
4. ↑  Lov om reindrift § 71

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**DBpedia** er et samarbeidsprosjekt mellom Universität Leipzig, Freie Universität Berlin og OpenLink Software som har som mål å vinne strukturert informasjon fra Wikipedia og gjøre det anvendbart i andre sammenhenger, for eksempel å kombinere innholdet med informasjon fra andre internett- og web-anvendelser. 

Wikipedia-artikler består for det meste av flytende tekst, men de inneholder også strukturert informasjon, for eksempel informasjonsbokser, tabeller, kategorier, geografiske koordinater og eksterne henvisninger til informasjon utenfor Wikipedia (eksterne lenker). Disse informationene kan ekstraheres og benyttes som datagrunnlag for mer kompliserte forespørsler. I november 2010 hadde DBpedia 3,4 millioner *data-sett* med mer enn en milliard enkeltdata.

Som standard for alle disse data benyttes Resource Description Framework (RDF), og som kilde har hittil Wikipedia på 92 språk blitt brukt. Den siste oppdateringen ble utført i mars 2010[*trenger oppdatering*] fra engelsk, tysk, fransk, polsk, japansk, italiensk, nederlandsk, spansk, portugisisk, russisk, svensk og kinesisk Wikipedia. Datasettene er tilgjengelige under lisensen *GNU Free Documentation License* og forbundet med andre frie datasamlinger (Open Data) med RDF-standarden som for eksempel Freebase, Open Cyc, UMBEL, GeoNames, MusicBrainz, CIA World Factbook, New York Times' Linked Open Data-prosjektet, Digital Bibliography & Library Project, Project Gutenberg, Jamendo, Eurostat og United States Census.

Se også
-------

* Semantisk web

Referanser
----------

1. ↑  «The DBpedia Data Set». DBpedia. 5. mai 2010. Arkivert fra originalen 30. april 2010. Besøkt 21. november 2010.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 27. august 2019. Besøkt 21. november 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) DBpedia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Sören Auer, Christian Bizer, Georgi Kobilarov, Jens Lehmann, Richard Cyganiak, Zachary Ives: DBpedia: A Nucleus for a Web of Open Data[*død lenke*]. 6th International (PDF-Dokument) Semantic Web Conference (ISWC 2007), Busan, Korea, November 2007
* Artikel om Island hvor man kan se metoden i anvendelse — "Information.dk – nu med Wikipedia"
**Gunnar Tollefsen** (født 27. april 1933, død 16. juli 2022) var en norsk maler og skulptør.

Han vokste opp i bygda Nøss på Andøya i Vesterålen og var utdannet ved Statens Kunstakademi i Oslo (1959-1962) under Reidar Aulie og Aage Storstein. Etter utdannelsen vendte Tollefsen tilbake til Vesterålen. I sitt profesjonelle kunstnerliv var Tollefsen opptatt av å utvikle videre den kubismen og abstraksjonen han startet med ved kunstakademiet. Ved hjelp av farger og former søkte Tollefsen, og andre kunstnere, som Jakob Weidemann, Inger Sitter og Knut Rumohr, å få fram den følelsen naturen ga dem. Tollefsens malerier er på den ene siden abstrakte, men også med innslag av et stykke natur.

Tollefsen hadde Statens garantiinntekt for kunstnere fra 1983 til han ble pensjonist i 2000. Han har blant annet utsmykket Bardu rådhus Ragionasylkehuset i Tromsø, Universitetsbiblioteket i Tromsø m.m. og har hatt en rekke utstillinger i inn- og utland.

I 2016 ble Gunnar Tollefsen hyllet for sin innsats med en utstilling kalt *Mitt landskap* hvor blant annet en rekke unge og eldre kunstnere laget nye kunstverk med utgangspunkt i de malerier og skulpturer av Tollefsen som var med på utstillingen.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Gunnar\_Tollefsen[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   vesteralen.vareminnesider.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Ida Walenius: *Gunnar Tollefsen - et kunstnerportrett* - Se Kunst i Nord Norge 20. desember 2014. Besøkt 17. september 2022
4. ↑  Gunnar Tollefsen - nordlandiart.no
5. ↑  Gunnar Danbolt, professor emeritus ved Universitetet i Bergen: *Minneord over maleren Gunnar Tollefsen (1933-2022)**] - Se Kunst Nord Norge 2022 og i Klassekampen 19. august 2022. Besøkt 17. september 2022*
6. ↑  Kunstnerfamilie ved låve ved havet Arkivert 20. september 2022 hos Wayback Machine. - Nationen 11. august 2008

Eksterne lenker
---------------

* Gunnar Tollefsen - Norsk kunstnerleksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
**Jonas Sørensen Selnæs** (født 2004) er en norsk fotballspiller som spiller for Aalesund 2.

Klubbfotball
------------

Selnæs startet tidlig med fotball og spilte i starten for bredde klubben Malvik. Som 14-åring ble Selnæs ettertraktet blant klubbene i Trøndelag og ble da tatt opp av kretslaget der han debuterte mot Sogn og Fjordane.[] Som 15-åring byttet han klubb til bylaget Trygg/Lade der han fort viste seg frem og ble en fast spiller for G16 1.-laget. I Trygg/Lade vant de blant annet kretsmesterskap i fotball og futsal, de vant talentcuper og var et av de beste laget i Trøndelag. Selnæs var med å løfte Trygg/Lade.[]

### Toppfotball

I 2020 ble kontrakten med Kolstad signert[] og ett år senere debuterte Selnæs på A-laget til Kolstad mot Levanger FK. I hans siste sesong i Kolstad, har han spilt 13 kamper i 3.-divisjon for de rødkledde fra Trondheim Sør.

Han signerte den 6. juli 2022 for Ranheim.

I 2023 terminerte han kontrakten med Ranheim. Senere i 2023 signerte han en amatørkontrakt med Aalesund[]

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, oppført som Jonas Sörensen Selnaes, Transfermarkt spiller-ID 912166, besøkt 27. november 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jonas Sørensen Selnæs – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Jonas Sørensen Selnæs – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata



1. ↑  «Jonas Sørensen Selnæs - Transfer history». *www.transfermarkt.com* **(engelsk)**. Besøkt 14. november 2023.
Tyskeren Johannes Gutenbergs bibel trykt med løse typer (bokstavformer) 1455. Dette bokverket regnes som en av de aller første trykte bøkene i Europa. Den markerer den spede begynnelsen på masseproduksjon av bøker, og dermed en dramatisk mer effektiv spredning av informasjon enn før.
**Gutenbergs bibel**, også kjent som **42-linjers bibelen**, **Mazarin-bibelen**, **B42** og **Biblia Latina Vulgata**, er en bok som ble trykt ferdig av gullsmeden og boktrykkeren Johannes Gutenberg i Mainz i Tyskland i 1455. Bokverket er et praktverk på bortimot 1300 store foliosider fordelt på to bind. Bibeloversettelsen er Vulgata, det vil si den «alminnelige» som var skrevet på latin og den romersk-katolske vestkirken hadde brukt siden 600-tallet. Gutenbergs bibel er en av de aller første bøkene der teksten som skulle trykkes, ble satt med løse typer (bokstavformer). Samlet opplag var opprinnelig trolig rundt 180 bokkopier, hvorav 45 ble trykt på pergament (tynn dyrehud). Trykketiden for opplaget var tre år, samme tid som det inntil da hadde tatt å skrive én bibelkopi for hånd. Bokverket innledet dermed en ny æra da tekster og informasjon gradvis ble kopiert og spredt mye mer effektivt enn før.

I dag skal det være bevart mellom 40 og 50 eksemplarer av Gutenbergs bibel trykt på papir, og over ti av pergamentutgaven. Det Kongelige Bibliotek i Danmark har bind to, altså en halv utgave. Gutenbergs bibel er den mest kjente inkunabel (bok trykt før 1501), og eksemplarene blir regnet for å være noen av de dyreste trykte bøkene i verden. 

Den gotiske skriftvarianten som ble brukt i bøkene, kalles tekstur i typografihistorien. Den er kjennetegnet av et tett, gitter- eller teksturpreget skriftbilde og kantete, sammentrykte bokstaver med tunge, loddrette grunnstammer og brukne buer.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gutenberg Bible – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Gutenberg Bible – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Gutenbergs bibel presentert i British Library i London
* Digitale utgaver av Gutenbergs bibel

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BBC Things
 |
Stortinget stasjon
Trappenedgang til østgående perrong på Romsås T-banestasjon
**Håkon Mjelva** (født 21. mars 1924 i Molde, død 27. september 2004) var en norsk arkitekt.

Mjelva ble utdannet i Oslo, og var en av medstifterene til CIAM-avdelingen PAGON. Han gjennomførte særlig på 50- og 1960-tallet flere store prosjekter i Oslo, blant annet: Økern senter, boligblokkene på Ammerud og atriumhusene i Alnsjø borettslag.

Mjelva stod ikke selv for gjennomføringen av Ammerudblokkene, det gjorde USBLs planleggingskontor, med entreprenørene Fagbygg og Ungdomsbygg, men Mjelva stod for planleggingen av Ammerud og gjennom dette planverket foreslo høyblokker.

Han tegnet også Alunsjø borettslag på Ammerud. Dette består av 235 atriumhus i funksjonalistisk 1960-tallstil og med innflytting mellom 1965 og 1967.

Mjelva stod også bak sanerings- og utbyggingsforslaget med høyhus i Karl Johans gate tidlig på 1960-tallet, men denne planen ble senere forlatt etter en sterk offentlig debatt og store protester.

Mjelva har også tegnet følgende T-banestasjoner i Oslo:

* Stortinget stasjon
* Grorud stasjon
* Romsås stasjon - tildelt arkitekturprisen Betongtavlen i 1976

Referanser
----------

1. ↑  Håkon Mjelva-SNL

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** KulturNav
 |
**Iatromantis** er et gresk ord hvis bokstavelige betydning er enklest gjengitt med «helbreder – seer». Ordet er på gammelgresk ἰατρόμαντις av ἰατρός, *iatros* «helbreder» og μάντις, *mantis* «seer». Iatromantis er en form for gresk «sjaman» og er relatert til andre mytiske og halvmytiske skikkelser som Abaris hyperboréen,  Aristeas, Epimenides og Hermotimus fra Clazomenae. I den klassiske perioden bruker Aiskhylos betegnelsen for å referere til Apollon og til Asklepios, Apollons sønn.

I følge forfatteren og filosofen Peter Kingsley tilhørte iatromantis-figurene en videre gresk og asiatisk sjamanistisk tradisjon med opphav i Sentral-Asia.En hovedekstatisk, meditativ praksis for disse healer-profetene var inkubasjon (ἐγκοίμησις, enkoimesis) som var mer enn bare en medisinsk teknikk, inkubasjon tillot angivelig et menneske å oppleve en fjerde bevissthetstilstand som er forskjellig fra å sove, drømme eller våkne: en tilstand som Kingsley beskriver som «bevisstheten i seg selv» og sammenligner med indianerens turiya eller samādhi og yogiske tradisjoner. Kingsley identifiserer den greske førsokratiske filosofen Parmenides som en iatromantis. Denne identifikasjonen har blitt beskrevet av Oxford-akademiker Mitchell Miller som «fascinerende», men også som «svært vanskelig å vurdere som en sannhetspåstand».

Referanser
----------

1. ↑  Georg Luck (2006). *Arcana Mundi: Magic and the Occult in the Greek and Roman Worlds: A Collection of Ancient Texts*. The Johns Hopkins University Press. s. 500. ISBN 0-8018-8346-6.
2. ↑  Aiskhylos. *Eumenidene*. s. linje 90.
3. ↑  Peter Kingsley (1999). *In the Dark Places of Wisdom*. The Golden Sufi Center. s. 255. ISBN 1-890350-01-X.
4. ↑  Mitchell, Miller (2006)). *The Proem of Parmenides, i Sedley, David (red.), Oxford Studies in Ancient Philosophy, Volume 30*. Oxford University Press. s. 15, note 24.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
**OI Svømming** er en svømmeklubb fra Oslo som i 1910 startet som en egen svømmeavdeling i KIF med Oluf M. Skyberg som formann. Samme år tok KIF initiativ til å starte Kristiania Svømmekreds og Skyberg ble formann også her. Senere på året ble Norges svømmeforbund opprettet og Skyberg ble valgt til nestformann. I 2022 passerte klubben over 5000 aktive medlemmer, og dette gjorde klubben til Norges største svømmeklubb. I 2023 ble klubben kåret til Årets utviklingsklubb av Norges Svømmeforbund. Prisen går til en klubb som har hatt en høy prosentvis utvikling i aktive medlemmer, likeledes en positiv utvikling på kompetanseutvikling av klubbens trenere og ledere, og annen aktivitet i klubben.

  

Konkurranseaktiviteten i klubben består av svømming, triatlon, masterssvømming og artistisk svømming. OI Svømming har i tillegg tilbud innen parasvømming, svømmeopplæring, og livredningskurs.

Kjente utøvere
--------------

* Nicholas Lia
* Markus Lie
* Ingeborg Vassbakk Løyning

Ledelse og trenere
------------------

* Hans Jacob Stoebner, daglig leder
* Kristian Nygaard, hovedtrener
* Henrik Wathne, elitetrener
* Nils Uno Davidsen, elitetrener
* Stig Leganger-Hansen, elitetrener
* Henrik Søfteland, NM-trener

Treningsanlegg
--------------

Svømmerne tilknyttet klubben har flere treningssteder:

* Berg
* Sogn bad
* Møllergata
* Norges Idrettshøgskole, både plaskebasseng og treningsbasseng
* Lovisenberg
* Sagene bad, opplæringsbasseng
Denne artikkelen omhandler musikkfestival i Fredrikstad.  For den kinesiske midthøstfesten, se Månefesten.
**Månefestivalen** er en musikkfestival som arrangeres i Gamlebyen i Fredrikstad. Fra 2001 til 2006 ble den arrangert på Kråkerøy, nærmere bestemt på området der Fredrikstad Mek. Verksted (FMV) tidligere holdt til. Den flyttet så til Gamlebyen, med hovedscene på Tøihusplassen, og feriet 15-årsjubileum i 2015. Festivalen er drevet på idealistisk grunnlag av Gamlebyen Festivaldrift AS. I 2014 fikk festivalen mye medieoppmerksomhet fordi festivalen kun hadde booket kvinnelige artister eller band med kvinnelig frontfigur.

I 2015 opptrådte blant annet:

* CC Cowboys
* Ida Jenshus
* Thomas Dybdahl
* Fay Wildhagen
* Raga Rockers
* Ravi
* Kim Larsen
* Timbuktu

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Månefestivalen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bilder Månefestivalen 2009
* Bilder fra Månefestivalen på Picasa
Skjelettrekonstruksjon av *Sinraptor hepingensis* i Dinosauriermuseet i Da'an i Zigong
Bydistriktene (rosa) i Zigong (gult) i Sichuan
**Da'an** (kinesisk: 大安区, pinyin: *Dà'ān Qū*) er et bydistrikt i byprefekturet Zigong i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det har ert areal på 401 km² og teller 440.000 innbyggere.

Dinosaurier
-----------

Her ligger Zigong dinosaurmuseum. I Dashanpu-formasjonen i distriktet er det funnet dinosaurfossiler. Formasjonen ble oppdaget da et kinesisk gasselskap oppdaget et dinosaurfossil (en gasosaurus) i 1972. Senere ble det oppdaget svært mange flere. Det formodes at de allerede døde (druknede) dyrene ble spylt dit av en forhistorisk oversvømmelseskatastrofe.

Kulturminner
------------

På Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner er oppført Shenhaibrønnen (燊海井, *Shenhai jing*), som ligger i distriktet.

Eksterne lenker
---------------

* Da'ans lokalregjering Arkivert 3. mai 2012 hos Wayback Machine.
* Zigong Dinosaurmuseum
* Die Dinosaurier von Zigong
* Popular Exhibition of Zigong Dinosaur Fossils throughout the World[*død lenke*]
* Zigong konglong bowuguan
**Deadline Media** er et norsk filmproduksjonsselskap som ble startet i 1992 som **Trøndelag TV-produksjon**. Selskapet fikk sitt nåværende navn da selskapet åpnet avdeling i Bodø i 1998.

Filmproduksjonsselskapet var i utgangspunktet et produksjonsselskap for TV 2. Da TV 2 måtte gå til økonomiske innstramninger mista Deadline Media avtalen med mediehuset, og måtte starte på nytt. 

Selskapet ble kjøpt opp av Stein Inge Pedersen i 2012. Han fokuserte mer på kommersiell produksjon og utviklet sammen med Caroline Meier selskapet i en ny retning. Som en del av utviklingen ble musikkfestivalen Fæsterålen startet på Sortland. Per 2020 eies selskapet fortsatt av Stein Inge Pedersen, og produserer dokumentarfilm, fiksjonsfilm og reklame.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  admin. «Historien - DEADLINE MEDIA - Vår historie, kort fortalt». *DEADLINE MEDIA* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 1. desember 2020. Besøkt 29. desember 2020.
2. ↑  «Fæsterålen». *Fæsterålen* **(norsk)**. Besøkt 29. desember 2020.
3. ↑  «FILMPRODUKSJON - DEADLINE MEDIA - Vi lager film som engasjerer». *DEADLINE MEDIA* **(engelsk)**. Besøkt 29. desember 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Deadline Medias hjemmesider Besøkt 29. desember 2020.
**Hallvard Skauge** (født 11. september 1945) er en norsk avistegner og illustratør, kjent under signaturen **M**.

Skauge er cand. mag. med blant annet historie mellomfag fra Universitetet i Oslo. Han har tegna for *Klassekampen* sia 1971, og tegnet lenge fast i lørdagsutgavene av *Klassekampen* og *Nationen*, og ellers for *LO-Aktuelt*, *Journalisten* og *Computerworld Norge*. I tillegg bidro han med del frilansarbeid i skolebøker, faglitteratur og skjønnlitteratur for flere forlag og levert ofte politiske vittighetstegninger i en lang rekke tidsskrifter. 

Skauges illustrasjoner er ofte utført i svart strek med bruk av penn og pensel og påvirka blant annet av tegneserier og amerikanske forbilder. Tegningene i *Klassekampen* er signert med en «M» i en sirkel, en copyrightliknende forkortelse for «meg».

Skauge bor og arbeider i Elverum. Våren 2006 hadde han en retrospektiv utstilling på Avistegnernes hus i Drøbak. I 2009 mottok han avistegnerprisen Årets avistegning.

Eksterne lenker
---------------

* Hallvard Skauges hjemmeside med omfattende galleri
* Intervju i *Klassekampen* Arkivert 14. april 2006 hos Wayback Machine.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Siri Dokken | **Vinner av Årets avistegning**(2009) | Neste mottaker:Siri Dokken |

Portaler: Litteratur | Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** ISNI **·** KulturNav
 |
**Hamar Skateboardklubb**  er en skateklubb fra Hamar som ble startet på slutten av 1980 tallet og holder til i Espern Skatehall i bydelen Espern.

Historie
--------

Hamar Skateboardklubb ble startet på slutten av 1980-tallet av Rune Hollekim. Andre medlemmer inkluderte; Rune Hofstad, Sindre Larsen.
I 1988 fikk klubben penger fra Hamar Kommune til å bygge sin første bane, en vert ramp som ble kalt Tigerrampen.
I 1994 fikk Hamar Skateboardklubb tillatelse til å bygge Veidekke Skatepark, der den årlige nasjonale skateboardkonkurransen Hamar Open ble startet i 1995.

Hamar Skateboardklubb bygde også Strandgateparken Rampen i 1997.

Vinteren 1999 ble tillatelsen til å bruke tomten der Veidekke Skatepark lå trukket tilbake på grunn av problemer med forsøpling gjennom årene. Marianne Bratlie ble da ny leder av Hamar Skateboardklubb og gjorde en avtale om at skaterne fikk være der så lenge de ryddet opp etter seg. Andre medlemmer i klubben på den tiden inkluderte; Kurt Lundquist.

I 2002 ble elementene Veidekke Skatepark flyttet til Gamle Koigen Skatepark, der Hamar Skateboardklubb arrangerte Hamar Open i to år til.

I 8. januar 2010 ble Hamar Skateboardklubb startet opp igjen med Erik Johnsen som leder. Andre medlemmer inkluderte; lan Finborud, Eva Bækkel. Opp på gamle Yrkesskolen Skatehall i de gamle verkstedlokalene hos tidligere Ankerskogen videregående skole, og hadde 490 kvadratmeter innendørs skateeldorado. 

Klubben åpnet Yrkesskolen Skatehall i 2010, den første innendørs skateparken i Hamar, og når den stengte i 2017 åpnet de Espern Skatehall for å erstatte den.

Referanser
----------

1. ↑  «Hamar Skateboardklubb»

Eksterne lenker
---------------

* Arkivert 11. august 2016 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Idrett i Hamar |
| --- |
| Fleridrettslag | Hamar Idrettslag (fotball, bandy) • Hamar Skiklubb • Hamarkameratene • Ridabu Idrettslag • Storhamar Idrettslag (fotball, håndball, ishockey, kunstløp) | Hamars kommunevåpen |
| Særidrettslag | Ajer Innebandyklubb • Briskebyen Bowlingklubb • Fotballaget Fart • Hamar Judoklubb • Hamar Ruins • Hamar Skateklubb • Hamar Taekwondoklubb • Hamar Volleyballklubb • Hwa Rang Hamar • MBK Domkirkeodden • NMK Hamar • Vang Fotballag • Vang Skiløperforening |
| Idrettsanlegg | Ankerskogen svømmehall • Black River Park • Boligpartner Arena • Briskeby gressbane • Børstad idrettspark • Børstad kunstgress • (Hamar stadion) • Lierberget hoppsenter • Hamar OL-Amfi • Prestrudbana • Prestrudhallen • Storhamar Ishall • Vang gras • Vikingskipet |
**Hulveien** er en gate i strandstedet Barbu i Arendal kommune.

Hulveien er den gamle hovedveien fra nederst til øverst gjennom den sentrale, gamle del av strandstedet. Veien går fra Kystveien til Barbu kirke og følger et naturlig søkk eller skorte i terrenget. Veien er brolagt. Dette ble utført som nødsarbeid i 1930-årene. «Hulkleiva» er et eldre navn på Hulveien, og har sine paralleller i Bendiksklev og Iuellsklev.

Hulveien brukes i dag hovedsakelig som gangvei mellom østre deler av byen og sentrum.

Hulveien var lenge eneste kjørevei fra Arendal sentrum gjennom strandstedet Barbu og videre østover til Songe. Denne gamle ferdselsåren gikk fra Arendal torv, Bendiksklev, Iuellsklev, Møllebakken, Barbu, Hulveien og Gamle Songevei.

I 2001-2002 ble Hulveien gravd opp for å fornye og utbedre vann- og kloakkrør. Det var nødvendig å sprenge bort fast fjell i grunnen og veiens profil ble utjevnet der det var brattest. Veiens gamle brosteinsdekke ble lagt tilbake.

Referanser
----------

1. ↑  Johan Werner Oftedal: Gammelt og nyt fra Barbu. Særtrykk av Vestlandske Tidende. Arendal 1930.

Bilder
------

* Nedre del av Hulveien. Til høyre begynner vestre del av Lykkensborgveien.  Foto: Karl Ragnar GjertsenNedre del av Hulveien. Til høyre begynner vestre del av Lykkensborgveien.  Foto: Karl Ragnar Gjertsen
* Øvre del av Hulveien, fotografert i 2004.  Foto: Karl Ragnar GjertsenØvre del av Hulveien, fotografert i 2004.  Foto: Karl Ragnar Gjertsen
* Hulveien er steinsatt, siste gang etter fornying av vann- og kloakkrør i 2001 - 2002.  Foto: Karl Ragnar GjertsenHulveien er steinsatt, siste gang etter fornying av vann- og kloakkrør i 2001 - 2002.  Foto: Karl Ragnar Gjertsen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Trestikkmyra** er en myr vest i Sarpsborg kommune og grensen mot nabokommunen Råde kommune går over myra i vest. Trestikkmyra er en av de større intakte lavlandsmyrene i Østfold. Totalarealet på myra er 91 dekar. Myra har stor biologisk verdi og det er observert et stort biologisk mangfold ved myra.

Biologi
-------

Myra er relativt urørt og regnes som en sjeldenhet i regionen. Myra har et belte med takrør langs kanten i øst, og myra er noe tresatt i sørøst. Myra ligger i en grunnfjellforsenkning og er voksested for enkelte spesielle myrplanter. Alle de norske soldoggplantene kan observeres i myra. Gul myrsommerfugl er også blitt observert ved myra, sammen med blåtopp, stortranebær, pors og klokkelyng. Det er et rikt fugleliv ved myra, og mange fuglearter er blitt observert ved myra. Rudge, ringdue, trepiplerke, svarttrost, orrfugl, måltrost og bokfink er noen av fugleartene som er blitt påvist ved Trestikkmyra.

Historie
--------

Under den 2. verdenskrig så foregikk det en rekke våpenslipp over Østfold. Slippene kom fra britiske fly som forsynte den norske motstandsbevegelsen Milorg med våpen, utstyr, ammunisjon og eksplosiver. Det var vanskelig å finne egnede slipplasser for våpnene. Plassene som skulle benyttes til våpenslipp måtte være i god avstand fra tyske forlegninger, stedet måtte være skjermet, lyssignaler måtte lett kunne sees fra fly, nærhet til gjemmesteder var viktig og det åpne landskapet måtte være 700-800 meter langt og 300-600 meter bredt. Trestikkmyra ble derfor en optimal plass for våpenslipp. Det ble forsøkt å slippe våpen over Trestikkmyra 20. februar 1945, men slippet ble avbrudt. Det ble også forsøkt å slippe våpen på myra 22. februar 1945, men dette slippet ble også avlyst. 

26. februar 1945 så prøvde britene å slippe våpen over Trestikkmyra for tredje gang og denne gangen så lykkes de. 33 containere med våpen ble sluppet over Trestikkmyra. Det var 18 mann i aksjon ved myra når slippet fant sted. Disse jobbet med å få containerne med våpen skjult. Materiellet fra slippet ble transportert ut i Østfold distriktet med ulike kjøretøy. Sykkel ble i begynnelsen brukt, men de gikk over til bil etterhvert.

Eksterne lenker
---------------

* Arkivert 14. august 2016 hos Wayback Machine.
* 
* 
*
**American Airlines Flight 77** var en innenlands-passasjerflyvning i USA som den 11. september 2001 ble kapret av fem al-Qaeda-medlemmer som, men del av terrorangrepet 11. september 2001. Flyet var på vei fra Washington Dulles internasjonale lufthavn til Los Angeles internasjonale lufthavn, men styrtet i bygningen til Det amerikanske forsvarsdepartementet, The Pentagon.

Alle 64 personer ombord (inkludert fem kaprere) omkom. 125 personer som befant seg inne i Pentagon omkom også.

Flyvningen
----------

### Flyet

Flyet som opererte American Airlines Flight 77 denne morgenen var en Boeing 757-223 registrert N644AA. Kaptein på flyvningen var Charles Burlingame. Andrepilot var David Charlebois. Flyets passasjerkapasitet var 188 passasjerer, men under angrepet var det bare 58 passasjerer om bord. American Airlines sa at tirsdager var den dagen med færrest reisende, noe som også var tilfellet de tre tidligere månedene for Flight 77.

### Ombordstigning og avgang

Om morgenen den 11. september 2001 ankom de fem kaprerne Washington Dulles internasjonale lufthavn. Khalid al-Mihdhar og Majed Moqed sjekket inn for flyvningen klokken 07.15, og kom få minutter senere, kl. 07.18, til sikkerhetskontrollen. Begge de to utløste metalldetektoren, og ble skannet på ny. Moqed fortsatte å utløse alarmene, så han ble ransaket for hånd. Kl. 07.29 ankom brødrene Hazmi flyplassen, og sjekket inn, mens Hani Hanjour sjekket inn senere for seg selv, og kom til sikkerhetskontrollen kl. 07.35, bare minutter før Salem og Nawaf al-Hazmi. Hazmi utløste også metalldetektoren, men hvorfor han gjorde det fant de ikke ut av på stedet. Senere viste overvåkningsbilder at han hadde et uidentifisert objekt i baklomma. Innen kl. 07.50 hadde de fem kaprerne kommet seg gjennom sikkerhetskontrollen med kniver og lignende.

Flight 77 hadde oppsatt avgangstid kl. 08.10. Ikke medregnet kaprerne var det 26 menn, 22 kvinner og fem barn i alderen fem til elleve år ombord. Flyet forlot utgangen til oppsatt tid, og tok av fra rullebane 30 på Dulles kl. 08.20

Se også
-------

* American Airlines Flight 11
* United Airlines Flight 175
* United Airlines Flight 93

Referanser
----------

1. ↑  «Staff Monograph on the "Four Flights and Civil Aviation Security"» (PDF). National Commission on Terrorist Attacks Upon the United States. 26. august 2004. Arkivert fra originalen (PDF) 5. november 2007. Besøkt 8. april 2015.
2. ↑  «Notes». 9/11 Commission. 2004. Arkivert fra originalen 30. mai 2008. Besøkt 8. april 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Internet Movie Database** (**IMDb**) er den eldste og største filmdatabasen på Internett. Den er kjent for å være svært dekkende, også med informasjon om ikke-engelskspråklige filmer, lavbudsjett- og TV-filmer, samt videospill. Databasen har 57 millioner unike besøkende per måned (2009)

IMDb så dagens lys i 1990 som et enkelt program for å søke i listen over vanlige spørsmål (FAQ) for nyhetsgruppen `rec.arts.movies`. I 1993 var det mulig å sende spørsmål til programmet via e-post, og året etter kunne også brukerne sende inn tillegg til databasen. Kort tid senere utviklet man et www-basert grensesnitt, noe som åpnet IMDb for den store brukermassen. I begynnelsen var IMDb ikke-kommersielt, og brukte donert båndbredde og maskinvare. I 1996 ble det dannet et selskap i Storbritannia, *Internet Movie Database Ltd.* med eiendomsretten til databasen, og i forbindelse med dette innførte man også reklame på nettstedet. I 1998 ble selskapet kjøpt opp av Amazon.com som fremdeles (2015) er eier.

Se også
-------

* The Movie Database

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  rec.arts.movies på Google Groups

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Internet Movie Database – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Detaljert historikk over hvilke filmer som har vært på IMDBs liste over 250 beste filmer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** VIAF **·** LCCN
 |

Portal: Film
**São Miguel** er den største og mest folkerike øya i Asorene i Portugal. Den dekker et areal på 759 km² og har cirka 140 000 innbyggere. Den største byen er Ponta Delgada med om lag 45 000 innbyggere.

Geografi
--------

Landskap øst på São Miguel
São Miguel strekker seg 64 km fra øst til vest og er mellom 8 og 14 km bred. Den har fått kallenavnet «Den grøne øya» og er stort sett dekket av enger og sletter i lavlandet. Den gamle *laurisilva*-skogen er stort sett erstattet av eksotisk vegetasjon. Enkelte varmekilder (*caldeiras*) finner en for det meste i sentrale deler av øya. São Miguel har tre stratovulkaner og kalderaer, Sete Cidades, Agua de Pau, Caldeiras og Furnas. De vulkanske massene er knyttet sammen av kjegleliknende masser som danner toppene. 

Mosteiros, en landsby på nordvestkysten
Området mellom Sete Cidades og Fogo er et monogenetisk vulkanfelt som består av 270 vulkaner. De består hovudsaklig av basaltiske kjegler. Dette er området som sist hadde vulkansk aktivitet på øya. En har talt 19 utbrudd de siste 3000 årene, det siste kjente kom i 1652.

Det høyeste punktet på São Miguel er Pico da Vara på 1103 meter over havet.

Azorenes to største innsjøer ligger på øya, nemlig Lagoa das Sete Cidades og Lagoa das Furnas**.**

Byer
----

* Ponta Delgada
* Ribeira Grande
* Lagoa

Kommuner
--------

* Lagoa
* Nordeste
* Ponta Delgada
* Povoação
* Ribeira Grande
* Vila Franca do Campo

Historie
--------

São Miguel var den andre av øyene i Asorene hvor det ble grunnlagt portugisisk bosetting i 1427.

Kilder
------

* Scarth, Alwyn og Tanguy, Jean-Claude (2001). *Volcanoes of Europe*. Oxford University Press. s. 243. ISBN 0-19-521754-3. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
* Global Volcanism Program: Asorene

Eksterne lenker
---------------

* Kommersiell side med mye informasjon om São Miguel

| * v
* d
* r
Øygruppen Asorene |
| --- |
| Øyer | Santa Maria · São Miguel · Terceira · Graciosa · São Jorge · Pico · Faial · Flores · Corvo |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
**Cacio e pepe** er en pastarett fra det moderne romerske kjøkken. Cacio e pepe betyr «ost og pepper» i flere sentrale italienske dialekter. Som navnet antyder, er ingrediensene i retten svært enkle: svart pepper, revet ost av typen pecorino romano, og spaghetti. Alle ingrediensene har lang holdbarhet, noe som gjorde retten praktisk for sauegjetere uten fast bopel. Det anbefales å lage retten med pasta med ujevn overflate (f.eks. pasta med riller), slik at sausen klistrer seg godt fast til pastaen.

Pastaen tilberedes i kokende saltet vann; deretter helles den nykokte pastaen over revet ost iblandet svart pepper, sammen med litt av det varme, stivelsesholdige kokevannet. Varmen smelter osten, og stivelsen i vannet bidrar til å binde pepperet og osten til pastaen.

Referanser
----------

1. ↑  Boni (1930), p. 46
2. ↑  «Spaghetti Cacio e Pepe Ricetta Originale Romana». Besøkt 17. oktober 2019.

Kilder
------

* Boni, Ada (1930). *La Cucina Romana* **(italiensk)**. Roma: Newton Compton Editori.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Leytebukten** er en havbukt øst for øya Leyte i Filippinene som er del av Filippinerhavet i Stillehavet. Bukten avgrenses i nord av øya Samar (som er atskilt fra Leyte i vest av det smale sundet San Juanico), og i sør av Mindanao, skilt fra Leyte av Surigaosundet. Øya Dinagat avslutter delvis bukten i sørøst og de små øyene Homonhon og Suluan strekker ut seg i den østre innfarten til bukten. Da Ferdinand Magellan kom seilende over Stillehavet var Homohon den første av de filippinske øyer ekspedisjonen oppdaget. 

Av størrelse er Leytebukten cirka 130 km nord-sør og 60 km øst-vest.

Leytebukten var også navngivende for slaget ved Leytebukta, et av de største sjøslagene under andre verdenskrig, skjønt en stor del av slaget fant sted noe utenfor selve bukten. 

Etter at området var blitt erobret av de allierte ble øyene rundt baser for B-29-fly som bombet Japan i 1945.

Referanser
----------

1. 1 2  *The Battle for Leyte Gulf: The Incredible Story of World War II's Largest Naval Battle*. Skyhorse Publishing Inc. s. 3–7. ISBN 1602391947.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Gunnar Johnsen** (født 19. februar 1965 i Drammen) er en norsk pressemann.

Han er sønn av Gunnar Johnsen, stortingsrepresentant for Høyre og sjefredaktør i *Drammens Tidende* og *Buskeruds Blad*.

Han tok artium ved naturfaglinjen ved Drammen gymnas, nå Drammen videregående skole, i 1983. Han var formann i Drammen Unge Høyre 1983–1984, deltidsjournalist i *Høyres Avis* i 1984, ungdomssekretær i Buskerud Unge Høyre 1984–1985 og formann i Buskerud Unge Høyre 1985–1986. Han var første gang sommervikar i den politiske redaksjonen i *Aftenposten* i 1986, journalist i *Inside SAS* i Stockholm 1986–1987 og politisk journalist i *Ringerikes Blad* 1987–1988.

I 1988 ble han fast ansatt i den politiske redaksjonen i *Aftenposten*, først som vaktsjef og utgavesjef/redaksjonssekretær. Han var politisk journalist 1997–1998 og 2001–2003, *Aftenposten*s korrespondent i Brussel 1998–2001 og utgavesjef (kveldsredaktør) 2003–2012. I 2013 ble Johnsen avdelingsleder for det redaksjonelle deskapparatet (Publisering). Han er medlem av Norsk Redaktørforening.

Referanser
----------

1. 1 2  Øy, Nils E. (1998). *Pressefolk 1997*. Oslo: Norsk Presseforbund. s. 184. ISBN 82-7147-175-9.
2. ↑  «Gunnar Johnsen (47)». *Journalisten*. 30. desember 2012. Besøkt 13. september 2019.
3. ↑  Slåttavik, Johan (15. mai 2019). «Stor oversikt: Se hvem som er medlem i Norsk Redaktørforening». *Akroma*. Arkivert fra originalen 25. september 2020. Besøkt 13. september 2019.

Portal: Konservatisme
**Simen Sunde Bratholm** (født 4. mars 1999) er en norsk tennisspiller som representerer IL Heming.

Han vant sju NM-gull i perioden 2018–2023. Han vant kongepokalen i 2020 og 2023. Kjent som Norges største skipsmegler, sjonglerer Simen mellom kjøp og salg av VLCCer for noen av verdens største redere og en forrykende tenniskarriere. Flere kollegaer av Simen i Clarksons har begynt å bruke Bose øre-klokker fordi Simen ringer i bjellen flere ganger dagen på kontoret etter salg av diverse skip. 16 Desember inviterer Simen til sitt årlige julebord som består av en gjev gjesteliste av landets mest fremgangsrike 24 - åringer.

NM-gull
-------

| Plassering | Øvelse | År |
| --- | --- | --- |
| Gull | Single utendørs | 2020, 2023 |
| Gull | Single innendørs | 2018 |
| Gull | Double utendørs | 2019, 2020 |
| Gull | Double innendørs | 2018 |
| Gull | Mixed double utendørs | 2020 |

Se også
-------

* Norgesmesterskapet i tennis

Referanser
----------

1. ↑   ATP website, ATP tennisspiller-ID B0A4, besøkt 27. april 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos Norges Tennisforbund
**Skjærsilden** eller **purgatoriet**, renselsesstedet, er ifølge katolsk lære en renselse som frelste sjeler må gjennomgå før oppstandelsen. Pinen kan forkortes gjennom egne eller andres gode gjerninger, eller ved sjelemesser.

I renselsesstedet er de sjeler som visselig har evigheten i paradiset som sluttmål, men som ennå ikke er tilstrekkelig lutret for å kunne tre inn; jfr. Åp. 21,27 og Heb. 12,23. Alle sjeler som passerer skjærsilden, kommer til Himmelen, den er altså ikke en slags mildere form av Helvete.

Læren om skjærsilden har sin bakgrunn i gammel jødisk tro, og er reflektert i 2. Makkabeerbok, som av katolikker regnes som del av Det gamle testamente. I 2. Makkabeerboks 12. kapittel finner vi et historisk bevis på at jødene bad for sine avdøde. Det handler om den heltemodige Judas makkabeeren, som fører sine menn i krig mot Israels fiender. Noen få jøder faller i makkabeernes hær. Det viser seg senere at de bærer hedenske amuletter under klærne. Dette var en synd som Loven forbød. Judas samler da inn 2.000 drakmer sølv og sender dem til Jerusalem, for at prestene i tempelet skal bære frem et syndeoffer for de fallende, så de kan bli forløst fra sine synder. Denne skikken (å be og ofre for de avdøde) blir her betegnet som en from og gudfryktig handling.

I kunsten
---------

Skærsilden (Les Très Riches Heures du duc de Berry, Folio 113v)
I Dantes *Den guddommelige komedie* er skjærsilden (latin: Purgatorio) andre bok. I Dantes middelalderske verdensbilde befinner helvete seg inne i jordkulen. Helvete er traktformet, og synderne er plassert dypere jo verre synder de har begått, de verste helt inne i jordens midte sammen med djevelen. Den jorden som ble sprengt ut for å gi plass til helvete, danner et fjell på undersiden av jordkulen, stikk motsatt Jerusalem, og kalles Skjærsildfjellet. Her strever syndige mennesker seg møysommelig opp mot toppen, i forvissning om at frelsen venter dem. Slike presise forestillinger mangler imidlertid i norske kilder.

Referanser
----------

1. ↑  Sverre Bagge: *Mennesket i middelalderens Norge* (s. 111), forlaget Aschehoug, Oslo 2005, ISBN 82-03-23282-5

Eksterne lenker
---------------

* Oslo Katolske Bispedømme om skjærsilden

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** BNE **·** BBC Things
 |
**Gårdsturisme** er turisme hvor man bruker gårdens ulike ressurser – bygninger, dyr, utstyr, landbruksproduksjonen, natur, historie og tradisjoner, menneskene på gården osv. – som elementer når man lager tilbud til turister. Det kan være at gården er en besøksgård (gjerne med klappedyr og gjerne beregnet på barnefamilier), overnattingssted, serveringssted eller gården kan tilby et aktivitets- / opplevelsestilbud. Mulighetene er mange og det handler om å tilby gårdsopplevelser som er unike og særpregede – opplevelser med historie, kultur og tradisjon som sentrale elementer.

Sentrale organer i Norge som Norges Bondelag, Norsk Bonde- og Småbrukarlag og Landbruks- og matdepartementet er opptatt av at man skal kunne utnytte ressursene som finnes i norsk landbruk best mulig.

I den forbindelse er de også aktive støttespillere for bransje- og markedsorganisasjonen for bygdeturisme og gårdsmat i Norge: Norsk Bygdeturisme og Gardsmat (NBG). Denne medlemsorganisasjonen ble etablert i 2004 ved en fusjon mellom *Norsk Bygdeturisme* og *Norsk Gardsmat*. Tilsvarende organisasjoner finnes i de fleste land. Dels bidrar disse organisasjonene til en faglig utvikling av bygdeturisme og gårdsmatproduksjonen gjennom aktive nettverk, og dels gjør disse at tilbudene blir samlet og gjøres tilgjengelige for publikum.

Det er økende interesse for bygdeturisme, gårdsmat, lokal mat, grønt reiseliv, geoturisme, økoturisme og alt hva dette ellers kalles. Uansett er det her snakk om turisme som bygger på natur, kultur, stedegne ressurser, historie m.v. – og som derved gir unike opplevelser.

Eksterne lenker
---------------

* bygdeturisme og gardsmat i Norge[*død lenke*]
Utsikt fra Ward Hunt Island over Ward Hunt-isen til Ellesmereøya (bak til høyre), juli 1988.
Ellesmere Island, Nunavut
**Ellesmereøya** (engelsk: **Ellesmere Island**, fransk: **Île Ellesmere**) i Polhavet er verdens tiende største øy og Canadas tredje største øy med sine 196 236 km². Ellesmereøya er den største øya i øygruppa Dronning Elizabeth-øyene. Befolkningen talte i 2006 146 mennesker. Administrativt er øya en del av territoriet Nunavut. Ellesmereøya har tre bosetninger: Alert, Eureka, og Grise Fiord.

Historie
--------

Øya ble først oppdaget av William Baffin (c. 1584-1622) i 1616. Den ble navngitt i 1852 av Sir Edward A. Inglefield under hans leteekspedisjon etter Francis Egerton, 1st Earl of Ellesmere. Deler av øya ble kartlagt av Otto Sverdrups ekspedisjon på den andre «Fram»-ferden 1898–1902. 

Under den kalde krigen hadde det kanadiske flyvåpenet en større base på øya for forhåndsvarsling av interkontinentale raketter – den nordligste i verden. Denne er nå kraftig nedbemannet.

I 1988 ble Quittinirpaaq nasjonalpark etablert nord på øya.

Geografi og klima
-----------------

Hele øya er dypt oppskåret av fjorder, og den nordlige kysten er forlenget av isbremmer. Den nordlige delen av øya domineres av Grant Land-fjellene, en taggete rekke av sedimentære fjell som er rundt 100 000 år gamle, og dekket av et rundt 900 meter tykt isdekke. Noen fjelltopper rager over isen, og Barbeau Peak (2 616 moh.) er den høyeste toppen i det østlige Nord-Amerika. Lenger mot sør, på Hazen-platået er landskapet blitt flatere. Her ligger Hazensjøen som er den største innsjøen i den polare delen av Canada. Midnattssola sørger for at innsjøen er isfri 70 dager i året. I den sentrale delen av øya reiser fjellene seg til en høyde rundt 2 000 meter.

Ellesmereøya er en polar ørken, noen steder med bare 70 mm nedbør årlig. Vegetasjonen er sparsom, men øya har et overraskende mangfold av plantearter, blant annet 151 arter av mose.

«The 2008 Ellesmere Expedition: Four Nations, One Task»
-------------------------------------------------------

Amerikaneren Will Steger har vært leder for en ekspedisjon til Ellesmereøya i arktisk Canada. Ekspedisjonen begynte 1. april 2008. Målet var å dokumentere klimaendringenes påvirkning.

Sammen med Steger deltok to canadiere, en amerikaner, briten Sam Branson (sønn av Virgins grunnlegger Richard Branson) samt nordmennene Sigrid Ekran og Tobias Thorleifsson. Samtlige er per 7. juni 2008 i alderen 22–28 år.

Will Steger er mest kjent for sine legendariske polarekspedisjoner gjennom førti år. Han har vært leder for noen av historiens viktigste ekspedisjoner.

Referanser
----------

1. ↑  The Canadian Encyclopedia Arkivert 9. september 2015 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Breakup of the Ward Hunt Ice Shelf – NASA Earth Observatory
* Kart Arkivert 15. april 2012 hos Wayback Machine.
* Mountains on Ellesmere Island

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** VIAF **·** GND **·** LIBRIS **·** NKC **·** GeoNames **·** GeoNames
 |