recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Roar Fjellvang** (født 7. mars 1937, død 20. mars 2008) var en kommune- og fylkespolitiker i Kristiansand og Vest-Agder som representerte Kristelig Folkeparti. 

Han var aktiv i politikken i 32 år, hvor han var kommunepolitiker 1975–1999 og fylkespolitiker 1999–2007.

I sin tjeneste som ombudsmann var han innom en rekke verv i kommunen. Han satt blant annet i bystyret, formannskapet, kommunalutvalget, prisnemnda, skattenemnda, valgnemnda, havnestyret, kulturstyret, bygningsrådet, teknisk styre, takstnemnda, miljøutvalget og skolestyret. I perioden som fylkestingsrepresentant hadde han sentrale ombud som medlem av fylkesutvalget og Innovasjon Norge. Under fylkestingvalget i 2003 stod han oppført på 3.-plass på listen til Kristelig Folkeparti.

Da han gikk av med pensjon i 2007, ble han hedret av fylkesordføreren under fylkestingets samling.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Macdonald, Cheryl (18. desember 2007). «Roar Fjellvang blir pensjonist». Vest-Agder fylkeskommune. Arkivert fra originalen 1. august 2014. Besøkt 18. juni 2009.
2. ↑  «Valglister». NSD Samfunnsveven. Besøkt 16. juni 2009. [*død lenke*]
**Ingeborg Kvamme** (født 1948) er en norsk scenograf og kostymedesigner. 

Hun er vokst opp i bygda Stamnes (Stamneshella) i Hordaland, på den veiløse gården Solaråsen. Foreldre er Margrete Kvamme og Olav Malvin Kvamme.

Ingeborg er nå bosatt på Sæbøvik (på Halsnøy) i Kvinnherad kommune, Sunnhordland.

Karriere
--------

Ingeborg Kvamme er utdannet scenograf og kostymedesigner fra NewYork University, New York. 

I begynnelsen av karrieren arbeidet hun primært med film. En av dem var *Høstsonaten* av Ingemar Bergman der hun var rekvisitør. Filmen ble nominert til to Oscar og vant til sammen ti priser.

Hun sto også for scenografien til *Isslottet* etter Tarjei Vesaas’ roman og til Arild Brinchmanns TV-produksjon *Av måneskinn gror det ingenting* av Torborg Nedreaas.

  

I de senere årene har hun arbeidet mest med teater, blant annet jobbet med åpningsforestillingen til Ibsensåret (2006) i Oslo Rådhus. Ved markeringen av 100-årsdagen for Henrik Ibsens død dette året ble også den store forestilling *Gynt i Giza*, Peer Gynt i Egypt, satt opp ved Sfinxen og Kheopspyramiden ved pyramidene i Giza, utenfor Kairo. I denne produksjonen var hun scenograf og kostymedesigner.

  

Hun var også ansvarlig for scenografi og kostymer da den nye operahuset i Oslo ble åpnet med en gallaforestilling i 2008.

Priser og nominasjoner
----------------------

* 1988 Amandaprisen for beste faglige innsats (scenografi til *Isslottet*)
* Kanonprisen 2012 for beste produksjonsdesign (Kompani Orheim)
* Er tildelt Bergen Teaterforenings Pernillestatuetten 2000 for sitt arbeid på Den Nationale Scene (DNS)

Referanser
----------

1. 1 2 3  *Vaksdal bygdebok: gards- og ættesoge*. [Vaksdal]: Vaksdal bygdeboknemnd. 1965. s. 269.
2. ↑  «Ingeborg Kvamme – Norske Scenografer». *scenograf.no*. Besøkt 22. april 2018.
3. ↑  «Høstsonaten». IMDB. Besøkt 23. april 2018.
4. ↑  Arnhild Skre (23. september 2006). «Høyt spill ved Sfinxen». Aftenposten. Besøkt 3. april 2018.
5. ↑  *Kunnskapsforlagets teater- og filmleksikon*. [Oslo]: Kunnskapsforl. 1991. s. 15. ISBN 8257409073.
6. ↑  Redaksjonen (7. mars 2013). «Nominasjonene til Kanon-prisen er klare – Som du ser meg suverent mest populær» **(norsk)**. Montages. Besøkt 12. april 2018.
***Ingeborg Lien*** (svensk: *Frestelse*) en svensk svart-hvitt dramafilm fra 1940 i regi av Arne Bornebusch. Manuset ble skrevet av Torsten Lundqvist og Bornebusch.

Innspillingsfakta
-----------------

Filmen ble spilt inn i 1939 i Europa Studio i Sundbyberg, Stockholm og Norge.

Handling
--------

Den unge norske fiskerdatteren Ingeborg Lien, som bor på et avsidesiggende fiskevær, drømmer om suksess og storbyen. Hun kommer dit og vinner en skjønnhetskonkurranse. Ingeborg blir oppvartet av to menn, som ikke har noen annen hensikt enn å ha henne som en ung og sjarmerende elskerinne en tid. Når Ingeborg innser det, søker hun seg til en nyervervet venninne. Under en politirazzia i en skummel spillebule greier hun å flykte og blir reddet av drosjesjåføren og ingeniørstudenten Gustav Lind. Han tar seg av Ingeborg uten å begjære noe i gjengjeld. Gustav skaffer henne også en plass som barnepleier hos sin sjef, men der finner politiet henne en dag. Han kjøper en togbillett til Ingeborg for at hun kan reise tilbake til fiskeværet. Hun reiser ikke hjem, men prøver i stedet å drukne seg. Ingeborg blir reddet i siste listen. Hun forstår nå hva luksus og ytre glans er verdt og ser tillitsfullt fram til et annerledes liv sammen med Gustav.

Rolleliste (i utvalg)
---------------------

* Sonja Wigert - Ingeborg Lien
* Åke Ohberg - Rolf Arming
* Karl-Arne Holmsten - Gustav Lind
* Ullastina Rettig - Marianne
* Ludde Juberg - Lambert Ljunggren
* Gunnar Simenstad - Ole Arntsen
* Rune Carlsten - Tage Wickman
* Wera Lindby - Lillan
* George Thunstedt - Krister Strand
* Eric Gustafson - Set Wormgardt
* Tryggve Larssen - Jonas Lien
* Aagot Børseth - Asbjørg Lien
* Artur Rolén - Croupier
* Viran Rydkvist - Vertinne
* Gösta Grip - «Vennen»

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Frestelse». *Svensk Filmdatabas*. Svenska Filminstitutet. Besøkt 12. juli 2016.

Eksterne lenker
---------------

(en) *Ingeborg Lien* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Ingeborg Lien* hos Filmfront Rediger på Wikidata
* (sv) *Ingeborg Lien* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata
***Ischnocodia*** er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

Middelsstore, bredt ovale, blanke, lyst gule (i alle fall døde eksemplarer) skjoldbiller med svart midtparti. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen bredt oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe spisst framskytende. Oversiden er ikke påfallende punktert.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. I alle fall noen av artene lever på planter i familiene Boraginaceae og Lauraceae.

Utbredelse
----------

Slekten er vidt utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Ischnocodia*** Spaeth, 1942
							+ *Ischnocodia annulus* (Fabricius, 1781)
							+ *Ischnocodia succincta* (Boheman, 1855)

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* *Ischnocodia* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ischnocodia* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ischnocodia* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Ischnocodia* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Ischnocodia* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Ischnocodia* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vannliljedammen på Semsåsen
**Semsåsen** er en ås midt på Nøtterøy i Færder kommune i Vestfold. Den har et areal på om lag 0,211 km². Det høyeste punktet, som befinner seg sørvest på åsen, er ca. 45 meter over havet. Åsen er dekka av skog, og er omgitt av landbruksområder og enkelte boliger. På Semsåsen er det blant annet en dam med vannliljer.

Åsen er oppkalt etter gården Sem, som ligger rett nord. Langs den nordøstlige kanten av åsen går Semsveien, mens Nattvallveien går langs den østlige og den sørlige sida. Ved foten av åsen i sørvest ligger Føykås.

På Semsåsen er det to gravrøyser fra bronsealderen/jernalderen som har status som freda kulturminner.

Referanser
----------

1. 1 2  Vestfoldkart

Eksterne lenker
---------------

* «Semsåsen (Nøtterøy)». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* «Semsåsen (Nøtterøy)». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
***Ischnispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Middelsstore (6,7 - 7,5 millimeter), lange og tynne, ganske flate, blanke, guloransje til svarte bladbiller. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum med 11 ledd, ganske tynne. Hodet har et kort horn mellom antennefestene. Pronotum er firkantet, dekkvingene nokså lange og jevnbrede, med 6-8 rader av grove punkter (tallet øker bakover), med tre opphøyde lengderibber. Beina er temmelig korte.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artenes vertsplanter er ukjente, men de fleste andre Cryptonychini lever på palmer.

Utbredelse
----------

Artene er endemiske for Ny-Guinea.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
				+ underfamilien **Hispinae**, Gyllenhal, 1813 – ikke i Norge, én art i Norden
					- stamme **Cryptonychini** Chapuis, 1875
						* slekten ***Ischnispa*** Gressitt, 1963
							+ *Ischnispa nigra* Gressitt, 1963
							+ *Ischnispa sulcata* Gressitt, 1963

Litteratur
----------

* Hispines of the world - *Ischnispa*
* *Ischnispa* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ischnispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ischnispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Ischnispa* hos ITIS Rediger på Wikidata
**Michael Weiner** (født 21. mars 1969 i Ottenstein) er en tysk fotballdommer som til daglig dømmer både i Bundesligaen og 2. Bundesliga (nivå to). Weiner startet å dømme kamper i serier administrert av Deutscher Fußball-Bund (DFB) i 1993. I 1995 fikk han tildelt sine første kamper i 2. Bundesliga før han fikk sin første kamp i Bundesligaen i november 1998.

Weiner ble utnevnt til FIFA-dommer i 2002 og ble året etter valgt ut til å dømme under U19-EM i fotball for herrer i 2003, hvor han blant annet ble tildelt en semifinale. Han dømte også finalen av DFB-Pokal i 2006/2007 mellom VfB Stuttgart og 1. FC Nürnberg (2–3). Weiner og dommerkollegaen Knut Kircher trakk seg frivillig som FIFA-dommer på grunn av alder i slutten av 2012, og ble erstattet av Christian Dingert og Tobias Welz.

Referanser
----------

1. ↑  Kicker.de – Schiedsrichter, Michael Weiner (Besøkt 16. desember 2013)
2. ↑  UEFA.com – UEFA European Under-19 2003 Match report, Portugal win a thriller[*død lenke*] (Besøkt 16. desember 2013)
3. ↑  FCN.de – Traum wird wahr - Club holt den Cup! (Publisert 26. mai 2007, besøkt 16. desember 2013)
4. ↑  Welt.de – Schiedsrichter Welz und Dingert neu auf FIFA-Liste (Av Axel Springer. Publisert 17. august 2012, besøkt 16. desember 2013)

Eksterne lenker
---------------

* Dommerprofil hos DFB.de
* Dommerprofil hos Weltfussball.de
* Dommerprofil hos Worldreferee.com Arkivert 16. desember 2013 hos Wayback Machine.
Eldgjá på Island.
**Eldgjá** er en vulkansk kløft på Island. Kløften og de nærliggende Laki-kraterne er en del av det samme vulkanske systemet som Katla sør i landet. *Eldgjá* betyr «ildkløft» på norsk.

Kløften ligger mellom Landmannalaugar og Kirkjubæjarklaustur, og er på det meste 270 meter dyp og 600 meter bred. Den ble oppdaget av Þorvaldur Þoroddsen i 1893. Det første dokumenterte utbruddet var i 934, og var den største flombasalten i historisk tid. Det er estimert at utbruddet produserte 18 km³ med lava og mer enn 4 km³ med tefra.

Innenfor kløften finnes det et flott fossefall kalt Ófærufoss. En naturlig bro som strakk seg over fossen forsvant i 1993 på grunn av issmelting. Stor vannmengde fra issmeltingen førte til at broen ble oversvømmet og gikk tapt.

Se også
-------

* Islands geografi

Referanser
----------

1. ↑  «Katla – Eruptive History» **(engelsk)**. Global Volcanism Program. Arkivert fra originalen 29. juni 2007. Besøkt 6. august 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Information om vulkansk aktivitet i området
* Bilder fra området ved Ófærufoss

Portal: Island

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Tilsynsrådet for advokatvirksomhet** er et norsk statlig organ, opprettet med hjemmel i domstolloven. Rådet utsteder bevilling til advokater, autorisasjoner som advokatfullmektig samt tillatelser til ulike rettshjelpere og rettshjelptiltak, og fører tilsyn med praktiserende advokater og rettshjelpere.

Rådet ledes av et styre som består av en praktiserende advokat som formann, samt to styremedlemmer hvorav den ene skal være statsautorisert revisor. Styret oppnevnes av Kongen i statsråd for to år, med adgang til gjenoppnevnelse hver gang for ytterligere to år. Finansieringen av rådet skjer gjennom årlige pliktbidrag fra advokater og rettshjelpere.

I sitt tilsyn med advokatvirksomhet, har rådet innsyn i alle opplysninger som er nødvendige for kontroll uten hinder av advokatenes taushetsplikt. Rådet kan også la avholde bokettersyn.

Se også
-------

* Advokatbevillingsnemnden
* Disiplinærnemnden
* Tilsynsutvalget for dommere

Referanser
----------

1. ↑  Lov om domstolene § 220
2. ↑  Tilsynsrådet sekretariatArkivert 21. februar 2006 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Tilsynsrådet for advokatvirksomhet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** Forvaltningsdatabasen **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Francis «Frank» Allen Synott** (født 28. januar 1889 i New Brunswick i Canada, død 12. oktober 1945) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok under sommer-OL 1920 i Antwerpen vinter-OL 1924 i Chamonix.

Synott vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1924 i Chamonix. Han spilte på det amerikanske laget som kom på andreplass i OL-turneringen bak Canada. De begge transatlantiske lagene dominerte stort, USA vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 52-0; Belgia 19-0, Frankrike 22-0 og Storbritannia 11-0. I semifinalen beseiret de Sverige med 20-0. USA tapte finale mot Canada med 1-6. OL-turneringen i ishockey var også verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på USAs OL-lag var; Clarence John Abel, Herbert Drury, Alphonse Lacroix, John Langley, John Lyons, Justin McCarthy, Willard Rice, Irving Small og Frank Synott.

Frank Synott er én av få som har tatt medalje i både sommer- og vinter-OL.

OL-medaljer
-----------

* Sommer-OL 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv Sølv i ishockey (USA)
* Vinter-OL 1924 Frankrikes flagg Chamonix - Sølv Sølv i ishockey (USA)

VM-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv Sølv i ishockey (USA)
* 1924 Frankrikes flagg Chamonix - Sølv Sølv i ishockey (USA)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frank Synott – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Frank Synott – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Frank Synott – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Frank Synott – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Frank Synott – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Frank Synott – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Frank Synott – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Kristian Øvrevollseie** (født 11. mai 1910, død 13. september 1973) var en norsk hardingfelespelemann fra Hovet (Hol) i Hallingdal.

Øvrevollseie vokste opp i Hovet (Hol), og ble boende der hele sitt liv. I ungdommen lærte han slåttespell av Sevat Sataøen fra Ål, Tor Grimsgard fra Nes, og Helleik Kvanneberg fra Hol.

Kristian Øvrevollseie var kjent som en uttrykksfull og god dansespelemann. Han hadde en flokete spillestil med mange dobbeltgrep, og han spilte i tillegg mye på løs streng.

Øvrevollseie kom til å bli en viktig inspirasjon for Odd Bakkerud og Magne Myhren. Han hadde en topp som spelemann i 1950-årene, men trakk seg tilbake fra spelemannslivet etter 1960. Han døde i 1973 og er begravet på Hovets kirkegård.

* HardingfeleHardingfele
* Kristian Øvrevollseies grav på Hovets kirkegårdKristian Øvrevollseies grav på Hovets kirkegård

Referanser
----------

1. 1 2   www.geni.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Kristian Øvrevollseie *Spotify*
3. ↑   Geni

Eksterne lenker
---------------

* Hardanger fiddle music from Hallingdal, Folkemusikk
* Kristian Øvrevollseie - Hardingfelespelemann Frå Hovet I Halingdal, Discogs
* Slåttar Frå Hallingdal og Valdres, tidal
* Kristian Øvrevollseie - Spotify
* Bilde med Kristian Øvrevollseie, Spesialsamlingene ved Universitetsbiblioteket i Bergen
* hallingspel.org podcast #5 Kristian Øvrevollseie 1910-1973

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |
**Karl Bøthun** (født 4. juli 1878, død 3. april 1945) var en norsk fagforeningsmann, politiker og NKP-redaktør. 

Han jobbet som gårdgutt og senere på Bergensbanen, før han ble anleggsarbeider i Odda i 1907. Da hadde han også blitt uteksaminert som underoffiser.

I Odda jobbet han som kaiformann, men fikk der sparken etter en streik. Siden jobbet han som likningssekretær i kommunen.

Han var sentral i oppbyggingen av fagbevegelsen i Odda. Ved den store splittelsen i Arbeiderpartiet i 1923 fulgte Bøthun Norges Kommunistiske Parti, og ble valgt til NKPs landsstyre og etter hvert også til sentralstyret.

Som sentral NKP-mann i Odda ble han også partiets første redaktør i *Hardanger Arbeiderblad*, siden lokalavisa var blant dem som havnet hos NKP etter splittelsen. Redaktørjobben hadde han fra 1923 til 1924. 

I 1926 ble han valgt som ordfører, og akslet vervet fram til 1931. Dette året meldte han seg ut av NKP og ble valgt på en uavhengig Odda-liste. Siden trakk han seg tilbake fra politikken.

Referanser
----------

1. ↑  Side 289. Einhart Lorenz: *Det er ingen sak å få partiet lite. NKP 1923–1931*, Pax, Oslo (1983) ISBN 82-530-1255-1
**Kristiania Hockeyklub**, ofte omtalt som **Hockeyklubben**, ble stiftet i 1903 og var Norges første bandyklubb. Klubben dominerte norsk bandy de aller første årene idretten ble drevet i landet. Hockeyklubben var i finalen i de to første norgesmesterskapene (i 1912 og 1913), men opphørte å eksistere i 1915.

Historie
--------

Kristiania Hockeyklub ble stiftet kort tid etter nordisk vintersportsuke i 1903, da fire svenske bandylag spilte oppvisningskamper i Kristiania. To år senere, den 8. januar 1905, ble den første offentlige bandykampen mellom norske lag avholdt. Kristiania Hockeyklub slo Kristiania Skøiteklubs hockeyparti 5-0. Klubbene spilte en kamp til mot hverandre samme vinter. Dessuten hadde Akademisk Fotballklub startet bandyavdeling, så på dette tidspunktet fantes det tre bandyklubber i Norge.

Betegnelsene *bandy* og *ishockey* ble brukt om hverandre, men ishockey ble etterhvert den offisielle, norske betegnelsen på spillet, noe det forble fram til 1928. Kanadisk ishockey ble innført i Norge i 1932. De første kampene mellom norske klubber foregikk med 11 spillere på hvert lag, men i 1907 gikk man over til å spille med sjumannslag. 

I 1909 spilte Kristiania Hockeyklub mot Skøiteklubben og det tyske laget Leipziger Sportclub i en turnering i Kristiania. Tyskerne vant kampserien og en internasjonal vandrepokal som Hockeyklubben hadde satt opp. «Kampene om den internationale hockeypokal» var i de tidlige årene de eneste tellende kamper for de få klubbene som fantes. Ready, som startet opp med bandy i 1910, vant pokalen til odel og eie i 1913 etter også ha vunnet den i 1910 og 1911. Kristiania Hockeyklub vant pokalen i 1907 og 1912, mens Kristiania Skøiteklub vant i 1908.

### Norgesmesterskapene

I 1912 ble det for første gang arrangert norgesmesterskap, og Hockeyklubben tapte 11-2 mot Ready i den avgjørende kampen. I mesterskapet året etter møtte ikke Hockeyklubben opp til finalekampen, så Ready vant dermed på walk over. Vinteren 1914 var svært mild, så det ble ikke arrangert norgesmesterskap. Da bandyaktiviteten ble gjenopptatt i 1915, deltok Kristiania Hockeyklub i de innledende kamper. Klubben vant semifinalen i NM mot Trygg 7-6, men kunne ikke stille lag til finalen, så Trygg spilte finalekampen i stedet. Etter sesongen gikk Hockeyklubben i oppløsning.

Kjente medlemmer
----------------

* Thomas Fearnley jr.
* Sverre Grøner
* Kristian Krefting
* Jacob Ramm

Kilder
------

* K. Vilh. Amundsen, Yngvar Bryn og Halfdan Ditlev-Simonsen (1922). *Idrætsboken, Bind III Skiløpning, skøiteløpning, ishockey*. Kristiania: H. Aschehoug & Co.
* Andersen, Peder Chr. (1927). *Norges Fotballforbund gjennem 25 år*. Oslo.
Et ikosaeder brettet utover en todimensjonal flate
Et **ikosaeder** er et polyeder med 20 sideflater, men vanligvis menes et **regulært ikosaeder**: et platonsk legeme satt sammen av 20 trekantede sideflater. Ikosaeder er det regulære polyhederet med flest flater. Disse flatene er likesidede trekanter. Platon teoretiserte at elementet vann var satt sammen av ikosaederiske partikler. 

Ikosaeder-formede spillterninger er vanlig i mange rollespill, blant annet det kjente Dungeons & Dragons. I denne konteksten betegnes den 20-sidede terningen som D20.

Areal og volum
--------------

Overflatearealet *A* og volumet *V* til et regulært ikosaeder *a* er:

{\displaystyle A=5{\sqrt {3}}a^{2}\approx 8.66025404a^{2}}
{\displaystyle V={\frac {5}{12}}(3+{\sqrt {5}})a^{3}\approx 2.18169499a^{3}.}

Radius
------

Hvis kantlengden i et regulært ikosaeder er a, er radiusen til en omskrevet kule (en som akkurat fyller ut hele figuren):

{\displaystyle r\_{u}={\frac {a}{2}}{\sqrt {\varphi {\sqrt {5}}}}={\frac {a}{4}}{\sqrt {10+2{\sqrt {5}}}}\approx 0.9510565163\cdot a}
Radiusen til en innskrevet kule (en som fyller akkurat så mye den kan inne i formen) er:

{\displaystyle r\_{i}={\frac {\varphi ^{2}a}{2{\sqrt {3}}}}={\frac {\sqrt {3}}{12}}\left(3+{\sqrt {5}}\right)a\approx 0.7557613141\cdot a}
Midtradiusen, dvs. radiusen til en kule med overflate som går igjennom midten av hver kant, er:

{\displaystyle r\_{m}={\frac {a\varphi }{2}}={\frac {1}{4}}\left(1+{\sqrt {5}}\right)a\approx 0.80901699\cdot a}
hvor {\displaystyle \varphi } (også kalt {\displaystyle \tau }) er det gylne snitt.

Avstumpingssekvens
------------------

* DodekaederDodekaeder
* Avstumpet dodekaederAvstumpet dodekaeder
* IkosidodekaederIkosidodekaeder
* Avstumpet ikosaederAvstumpet ikosaeder
* IkosaederIkosaeder

Se også
-------

* Likesidet trekant
* Polyeder
* Platonsk legeme

| * v
* d
* r
Polyedre |
| --- |
| Platonske legemer | Tetraeder **·** Heksaeder/Kube **·** Oktaeder **·** Dodekaeder **·** Ikosaeder |  |
| Arkimediske legemer | Avstumpet tetraeder **·** Kuboktaeder **·** Avstumpet kube **·** Avstumpet oktaeder **·** Rombkuboktaeder **·** Sløv kube **·** Ikosidodekaeder **·** Avstumpet dodekaeder **·** Avstumpet ikosaeder **·** Rombikosidodekaeder **·** Avstumpet ikosidodekaeder **·** Sløvt dodekaeder **·** (Pseudorombkuboktaeder) |
| Catalanske legemer | Triakistetraeder **·** Rombedodekaeder **·** Triakisoktaeder **·** Tetrakisheksaeder **·** Deltoidalikositetraeder **·** Disdyakisdodekaeder **·** Pentagonal ikositetraeder **·** Rombetriakontaeder **·** Triakisikosaeder **·** Pentakisdodekaeder **·** Deltoidalheksaeder **·** Disdyakistriakontaeder **·** Pentagonal heksekontaeder |
| Andre | Parallellepiped **·** Prisme **·** Antiprisme **·** Pyramide **·** Trapesoeder **·** Johnson-legeme **·** Kepler-Poinsot-polyeder |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** MathWorld **·** GND **·** LCCN
 |
Illustrasjon: Cecilie Sveberg
**Turbotroll** er en norsk musikkgruppe som spiller egenkomponert musikk for barn. Siden 2012 har gruppen reist rundt om i landet og underholdt små og store med sine sprudlende musikkforestillinger - alt fra barnehager til festivaler og kulturhus. Gruppen består av karakterene Føzz, Rumle og to "kriblekropper" som spiller ulike instrumenter. Sammen utgjør de en smårampete kvartett som ikke er redd for å by på seg selv. Turbotroll digger å danse, og dansetrinnene sprer seg alltid i publikum. Når trolla slår på turboen er det ingen som klarer å sitte stille.

Turbotroll har per 2020 gitt ut to album og en singel. Konsertforestillingen er preget av mye dans og humor, men også noe alvor. Låtene er skrevet på barnas premisser, og har tekster som de kan kjenne seg igjen i. Hva er det for eksempel som lukter tåfis og hvem fant opp innestemmen? Rumle lurer på hva som er greia med appelsin i sjokoladen, mens Føzz finner frem superhelten når det er litt skummelt å legge seg. Trollene har også laget sin egen hyllest til alle verdens kosedyr. Musikkforestillingen er svært interaktiv, noe som gjør at barna er med på å sette sitt preg på innholdet. Låtene er skrevet for de minste (3–8 år), men kan fort lokke frem barnet i større kropper også.

Turbotroll består av: Tone Rekdal Sperre, Christin Bastiansen. Kriblekroppene består av: Geir Kristian Breivik, Ole Morten Sommer.

Utgivelser
----------

* Foto: Kjetil RostadGravemaskin & Sjokolade - album 2020
* Kriblesommer - singel 2019
* Turbotroll - album 2016

Referanser
----------

1. ↑  «Turbotroll facebook».

Eksterne lenker
---------------

* (en) Turbotroll på Songkick Rediger på Wikidata
**Kristian Anastis Winterhjelm** (født 22. desember 1843, død 13. september 1915 i Stockholm) var en norsk redaktør og forfatter. Han ga også ut bøker under pseudonymene Henry Elworth Hanson og Johannes Normann.
Han var sønn av Claus Winter Hjelm og Wilhelmine von Munthe af Morgenstierne, og bror av Otto Winter-Hjelm.

Winterhjelm var opprinnelig handelsmann, men vendte seg senere til litteraturen og journalistikken. Han grunnla i 1870 *Handels- og Sjøfartstidende*, som han redigerte til 1873, og var siden redaktør for *Ny illustreret Tidende* (1874–1877), *Norsk Familieblad* (1878–1882) og *Folkebladet* (1880–1882). I Ny Illustreret Tidende skrev han blant annet teateranmeldelser, og i 1874 skrev han her en rekke artikler om sentrale skuespillere ved Christiania Theater, som året etter ble samlet i en bokutgivelse. 1882 utga han en antologi over norsk lyrikk, som senere utkom i mange utgaver. Han foresto også utgivelsen av Jørgen Moes skrifter. 1883 flyttet Winterhjelm til Stockholm, hvor han senere ble korrespondent for *Aftenposten* og andre norske og danske aviser.

Hans artikler om norske skuespillere samlet og utgitt i boken *Af Kristiania Teaterliv i den seneste tid* (1875). Under pseudonymet, Henry Elworth Hanson utga han 1876 boken *Om Kristiania og dets forhold.* Han skrev også et par innlegg i unionsstriden. Dessuten utga han under pseudonymet «Johannes Normann» samfunnsromanene *Til Statsraadstaburetten* (1882), *Fritz Randel* (1883), *Intermezzoer* (1884 og 1885), *Farvel, Hansen!* (1886), *Naturalisterne* (1886) og *Grevinde Sissi* (1887).

Referanser
----------

1. ↑   Geni.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (da) Keilhau, W.:  «Winterhjelm, Kristian Anastis», i: *Salmonsens konversationsleksikon*, 2. utgave. Bd. XXV, København: J. H. Schultz, 1928, s. 254.
* 

* (no) Kristian Anastas Winter-Hjelm i Folketellingen 1865 fra Digitalarkivet. (Kristiania kjøpstad)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
Tupolev ANT-14
**Tupolev ANT-14 *Pravda*** var et sovjetisk fly, som fungerte som flaggskipet til den sovjetiske propaganda-skvadronen. Det har blitt kreditert som Russlands første hel-metall fly med en korrosjonsbestandig stål struktur.

ANT-14 var en større versjon av ANT-9, med et 40,4 meter vingespenn, i forhold til det 23,8 m vingespenn på ANT-9. Det var drevet av fem 480 hk Gnome-Rhône Jupiter 9AKX stjernemotorer. Det var i stand til å frakte besetningen på tre, samt 36 passasjerer med en maksimal hastighet på 147 km/t. Imidlertid, marsjfarten var på bare 121 km/t. Egenvekten var 10 650 kg og maksimal takeoff-vekt var 17 146 kg. ANT-14 hadde en rekkevidde på 900 km marsjhøyde på 4 220 m. Det hadde et ikke-opptrekkbart halehjul. Understellet besto av to (for-og-bak) hjul.

Operativ historie
-----------------

ANT-14 ble testet av Aeroflot i 1932. Under disse testene var det ingen problemer med flyet, det var langt større enn noe annet fly i Aeroflots flåte, og det var intet krav om at et fly med 36-passasjer kapasitet. Derfor ble det noen etterfølgende produksjon.

Den 17. mars 1933 satte Sovjetunionen opp en flyvende propagandaskvadron, oppkalt etter Maxim Gorkij, og ANT-14 ble tildelt det som sitt flaggskip, som het *Pravda* (Sannheten) etter den sovjetiske avisen. Det ble i hovedsak benyttet for rundflyging over Moskva, men gjennomførte en og annen flytur med turister til Kharkov og Leningrad (nå St. Petersburg), mens det besøkte București i 1935 for å feire en festival som ble holdt det på den tiden. ANT-14 fraktet over 40 000 passasjerer før det ble satt på bakken i 1941.

Operatører
----------

 USSR
* Aeroflot

Spesifikasjoner
---------------

Generelle data
* Besetning = Tre
* Kapasitet = 36 passasjerer
* Lengde = 26,49 m
* Vingespenn = 40,4 m
* Høyde = 5,4 m
* Vingeareal = 240 m²
* Vekt, tom = 10 650 kg
* Max. takeoff vekt = 17 146 kg
* Motorer = 5 × Gnome-Rhône 9Akx Jupiter stjernemotor, 480 Hk hver

Ytelser
* Toppfart = 236 km/t
* Marsjfart = 195 km/t
* Rekkevidde = 900 km
* Marsjhøyde = 4 220 m

Referanser
----------

1. ↑  Gunston, Bill (editor-in-chief) (1980). *The Illustrated Encyclopedia of Propeller Airliners*. New York: Exeter Books. s. 69. ISBN 0-89673-078-6.
**Vannfugler** er ei ikke-systematisk gruppe med fugler. Begrepet omhandler en rekke arter og ulike systematiske grupper med fugler som er nær knyttet til vann og våtmark, for eksempel artene under Aequornithes og Mirandornithes. Vannfugler kan også mer spesifikt kalles svømmefugler og vadefugler.

Vannfuglene og deres trekkruter og leve- og hekkeområder beskyttes blant annet av Agreement on the Conservation of African-Eurasian Migratory Waterbirds (AEWA). AEWA er utviklet under rammeverket til Bonnkonvensjonen (CMS) og administrert av FNs miljøprogram (UNEP). Avtalen beskytter mer enn 250 arter.

Wetlands International er en verdensomspennende organisasjon med fokus på bevare vannfugler og våtmarksområder.

Se også
-------

* Vadefugler
* Svømmefugler

Referanser
----------

1. ↑  IISD (17 November 2015). AEWA MOP6 DR1 Rev.1 Arkivert 13. oktober 2016 hos Wayback Machine.. African-Eurasian Migratory Waterbirds (AEWA). Earth Negotiations Bulletin (ENB), **18**:66.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Sandvolleyball: |
| NM |
| Bronse |  2017 Oslo |  |

**Jon Magnus Jørstad** (født 17. mai 1987) er en norsk skihopper og sandvolleyballspiller. Han er født i Fyresdal, og har vokst opp i Vikersund i Modum kommune. Han har vunnet Solan Gundersens vinterleker i hopp som 12-åring, hovedlandsrennet i hopp som 14-åring, rekrutteringscupen i 14-årsklassen og mange andre gode plasseringer i aldersbestemte årsklasser i perioden 1993–2004. Han hoppet for Vikersund IF.

I sandvolleyball representerte Jørstad først Hønefoss Volleyballklubb, men har siden 2014 spilt for Oslo Sandvolleyballklubb, og har deltatt i NM og Norgescupen siden 2007. I NM debuterte han i 2007 med en 7.-plass sammen med Alexander Jacobsen. Beste resultat så langt er fra NM i 2017 da han fikk bronse sammen med Jørn Olav Gamlemoen. I Norgescupen har Jørstad mange seire med flere forskjellige makkere, bl.a. Jørn Olav Gamlemoen, Chris Gregory og Aleksander Sørum.

Referanser
----------

1. ↑  «Slo bestekameraten». *Drammens Tidende*. 7. mars 2000. Besøkt 17. mars 2021.
2. ↑  «Fra skade til triumf». *Drammens Tidende*. 11. mars 2002. Besøkt 17. mars 2021.
3. ↑  «Moing til topps». *Drammens Tidende*. 9. april 2002. Besøkt 17. mars 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jon Magnus Jørstad – Beach Volleyball Database Rediger på Wikidata
**«Walkin' My Baby Back Home»** er en populær amerikansk sang, skrevet av Fred E. Ahlert (melodi) og Roy Turk (tekst) i 1930. Den kom første gang på den amerikanske listen i 1931 med versjoner av Nick Lucas (# 8), Ted Weems (også # 8), The Charleston Chasers (# 15) samt Lee Morse (# 19).

En innspilling gjort av Jo Stafford 9. november 1945 ble utgitt på 78-platen Capitol 20049 samt på hennes LP-plate *Songs by Jo Stafford* (Capitol B-D23).

Harry Richman spilte inn sangen 4. november 1947. Denne versjonen ble utgitt på 78-platen Decca 24931.

En slagerversjon ble spilt inn av Nat King Cole 4. september 1951 og utgitt på 78-platen Capitol 2130. Den kom på en åttendeplass i 1952.

Sangen lå også på listen samme år som nummer fire i en versjon spilt inn i februar 1952 av Johnnie Ray og utgitt på 78-platen Columbia 3971.

«Walkin' My Baby Back Home» var også tittelmelodien til en film fra 1953 med Donald O'Connor, Janet Leigh, Buddy Hackett og Scatman Crothers i hovedrollene. I filmen ble sangen fremført av Donald O'Connor.

I 2008 spilte Natalie Cole inn sangen som en virtuell duett med sin far og det var den første singlen fra CD-platen *Still Unforgettable*. Den ble utgitt 9. september 2008.

Andre versjoner
---------------

Blant de tallrike artistene som har spilt inn «Walkin' My Baby Back Home» kan en nevne Louis Armstrong, Maurice Chevalier, Bing Crosby, Ella Fitzgerald, Paul Anka samt Dean Martin.

«Sakta vi gå genom stan»
------------------------

I 1961 spilte Monica Zetterlund med Georg Riedels orkester inn «Sakta vi går genom stan» til en EP med samme navn (Philips 433 404 PE). Beppe Wolgers skrev den svenske teksten med lokalisering til Stockholm.

Norske versjoner
----------------

Beppe Wolgers og Hartmann er kreditert for den norske teksten. Viggo Sandvik har også skrevet en norsk tekst. og Inge Ulrik Gundersen har skrevet en norsk tekst på Fredrikstad-dialekt. Edvard Hoem har skrevet en tekst på nynorsk.

### Innspillinger

| År | Sangtittel | Albumtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1962 | «Sakte vi går gjennom by'n» |  | Anita Thallaug | Beppe Wolgers, Hartmann | Single | Nor-Disc NOR 67 |
| 19881988 | «Naturistens dagdrømmer» | *Fisking i Valdres* | Viggo Sandvik | Viggo Sandvik | LPCD | Slagerfabrikken/Opal SLP 99009Slagerfabrikken/Opal SCD 99009 |
| 2006 | «Rusle med dama mi hjem» | *Kom Sommervind* | Bjørnar Spydevold | Inge Ulrik Gundersen | CD | Fredrikstad Plateselskap |
| 2006 | «No vil eg vake med deg» | *No vil eg vake med deg* | Hilde Louise Asbjørnsen | Edvard Hoem | CD | UpNorth Discs UNCD004 |

Referanser
----------

1. ↑  Internet Movie Database – Walking My Baby Back Home (1953) – Soundtracks
2. ↑  «Monica Zetterlund – Diskografi». Arkivert fra originalen 13. februar 2019. Besøkt 8. mars 2021.
3. ↑  Diskografier og annet go'-stoff for samlere
4. ↑  Plateboksen - Nor-Disc diskografi[*død lenke*]
5. ↑  Diskografier og annet go'-stoff for samlere
**Sonja Krohn** (født 18. september 1941 i Oslo) er en norsk maler og billedkunstner.

Hun er utdannet ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole (1962), der hun studerte under Gert Jynge, og ved Statens Kunstakademi under Halvdan Ljøsne og Arne Malmedal (1962-1965 og 1973-1976).

Krohn er blant annet kjent for sine malerier fra arbeidsplasser, som brygga og Nyland Mekaniske Verksted i Oslo. Hun arbeider også med grafikk. På 80-årsdagen kunne hun i 2021 se tilbake på 24 stipender, 22 separatutstillinger, deltagelse på 13 Høstutstillinger og notere innkjøp fra LO og 14 gallerier og kunstmuseer, blant dem det finske og norske nasjonalgalleriet. I 1986-1987 tegnet hun ukentlig avisportretter for Klassekampen.

Hun har vært engasjert både politisk og innen kulturorganisasjonene. På 1970-tallet var hun aktiv i ml-bevegelsen og i AKP(m-l). I kulturlivet har hun blant annet vært leder i Bildende Kunstneres Styre, styremedlem og leder Oslo Bildende Kunstnere, styremedlem i Unge Kunstneres Samfund og i Skandinavisk Forenings Kunstnerkollegium i Roma.

Sonja Krohn er datter av Bodil Sele Johnsen og maleren Oleg Krohn, og barnebarn av maleren Xan Krohn.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Sonja\_Krohn, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 9dca1b36-8f1d-47ca-b81f-c4bfd96934bb, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Alfsen, Glenny (20. februar 2017). «Sonja Krohn». *Norsk kunstnerleksikon*. Besøkt 17. september 2021.
4. ↑  Sissel Henriksen: *Går sine egne veier - Sonja Krohn fyller 80 år'* - Klassekampen 17. september 2021
5. ↑  80 års omtale i Aftenposten 18. september 2021
6. ↑  Bratberg, Terje (15. november 2018). «Krohn – danske slekter – Slekt som stammer fra Hans Krohn». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 8. mai 2019.
7. ↑  Thue, Sigrid Rømcke (20. februar 2017). «Oleg Krohn». *Norsk kunstnerleksikon*. Besøkt 17. september 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Sonja Krohns nettsider
* Sonja Krohn i Norsk kunstnerleksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** KulturNav
 |
**Jon Lekven** (født 18. mai 1941, død 16. juni 2018) var en norsk medisiner og professor ved Institutt for kirurgiske fag ved Universitetet i Bergen.

Lekven var utdannet ved Universitetet i Oslo og ble cand.med. i 1967. I 1975 avla han doktorgrad ved Universitetet i Oslo. Han arbeidet deretter ved Stokmarknes sykehus og Ullevål sykehus. I 1976 tilbrakte han et år ved University of California, San Francisco. Fra 1977 var Lekven tilknyttet Kirurgisk institutt ved Universitetet i Bergen som dosent. Lekven ble professor i 1984. Han har arbeidet med eksperimentell kirurgi, særlig innen hjerteforskning. Fra 1993 til 1998 var Lekven dekanus ved Det medisinske fakultet ved Universitetet i Bergen.

Kongen utnevnte i 2011 Lekven til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for medisinsk forskning og utdanning.» I 2001 ble han tildelt Søren Falch og øienlege Sigurd Falchs pris for fremragende lederskap innen medisinsk forskning og i 2007 fikk han Orkidéprisen fra foreningen Leger i vitenskapelige stillinger.

Lekven døde 16. juni 2018 etter lengre tids sykeleie.

Referanser
----------

1. ↑   Bygdanytt, arkiveringsdato 22. juni 2018, verkets språk nynorsk, www.bygdanytt.no, arkiv-URL web.archive.org, besøkt 22. juni 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Ronny Bertelsen (22. juni 2018). «Jon Lekven er gått bort». *Bygdanytt*. Besøkt 22. juni 2018.
3. ↑  «Aktiv forsker og inspirator», *Bergens Tidende*, 18. mai 2001, s. 28.
4. 1 2 3  *Bergens Tidende*, 28. august 2001, s. 26.
5. ↑  «Utnevnelser til St. Olavs Orden», kongehuset.no. Besøkt 17. august 2011.
6. ↑  Lasse Bjarte Hove (18. april 2007). «Hedrer bergensprofessor». *Bergensavisen*. Besøkt 22. juni 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Jon Lekven i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Jon Lekven i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CRIStin
 |
**Sonja Vera Albrink** (født *Sonja Vera Hansen* 21. august 1948, død 27. august 2012) var en dansk politiker som var medlem av Folketinget for Centrum-Demokraterne fra 1989 til 2001.

Albrink tok utdannelse innen skatt og revisjon ved Vejle kommune i 1967 samt som sekretær ved Sekretærskolen i Århus i 1968. Hun arbeidet som direksjonssekretær 1969 til 1971, som skatterevisor ved Amtsskatteinspektoratet i København 1971 til 1973, ved Hørsholm kommunes skatteforvaltning 1973 til 1977 og ved Amtsskatteinspektoratet i Holte 1977 til 1981. I 1981 ble hun medlemssekretær hos Centrum-Demokraterne. 

Hun ble nominert til Folketinget første gang i Juelsmindekredsen i 1982, og var vararepresentant på Folketinget 7. mai til 13. mai og 30. oktober til 13. november 1984, igjen 9. oktober til 27. oktober 1986 og 2. oktober til 2. november 1987. Hun skiftet til Horsenskredsen i 1988 og opplevde å bli innvalgt 17. mai 1989. Sonja Albrink satt på Folketinget frem til 20. november 2001 og var fra 1990 valgt i Koldingkredsen. I Folketinget var hun bl.a. medlem av rettsutvalget, næringsutvalget, skatteutvalget, sosialutvalget og miljøutvalget som sitt partis ordfører. 

I 1999 ble hun Ridder af Dannebrog.

Sonja Albrink døde i 2012 og ble bisatt fra Helleruplund Kirke.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Sonja ALBRINK, pace.coe.int[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Kirkebogen for Give, danishfamilysearch.dk
3. ↑  Navne.dk

Eksterne lenker
---------------

* Sonja Albrinks biografi på Folketingets hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Nådeskuddet*** (originaltittel: *Der Fangschuß / Le Coup de Grace*) er en tysk historisk krigsfilm fra 1976 regissert av Volker Schlöndorff. Filmen har romanen *Coup de Grâce* av den franske forfatteren Marguerite Yourcenar som litterært forelegg.

Eksterne lenker
---------------

I 1919 i Latvia en avdeling av tyske Frikorps-soldater stasjonert i et lott, kalt Kratovice ikke langt fra Riga. De forsøker å bekjempe en bolsjevik-gerilja i den latviske uavhengighetskrigen. Soldatene, ledet av Erich von Lhomond, blir ønsket velkommen med åpne armer ved herskapshuset, inkludert grevinne Sophie von Reval, hennes halvt-senile jødiske tante Praskovia og ett par tjenere. Slottet viser seg å være hjemmet til en av soldatene, Konrad von Reval, Sophies bror. Erich var en barndomsvenn av Konrad og Sophie, og hun er nå forelsket i ham.

Sophie har selv kontakter innenfor de nærliggende bolsjevikiske styrkene, spesielt en jødisk skredder Grigori Loew. I mellomtiden forsøker Sophie og hennes tante å sørge for middager og underholdning for offiserene så godt de kan. Men forsyningene synker raskt. Det blir snart klart for Erich og de andre at den urolige anti-bolsjevikiske koalisjonen er på vei til å falle sammen. Etter å ha fått beskjed om at det ikke kommer noen forsterkninger, og at alle tyske soldater forventes å trekke seg tilbake, leder Erich en offensiv som resulterer i tapet av deres eneste lege. Konrad blir drept i tilbaketrekningen. Grigori blir også drept, og Sophie blir tatt til fange.

Medvirkende
-----------

* Margarethe von Trotta: Sophie von Reval
* Matthias Habich: Erich von Lhomond
* Rüdiger Kirschstein: Conrad von Reval
* Mathieu Carrière: Volkmar von Plessen
* Valeska Gert: Tante Praskovia
* Frederik Zichy: Franz von Aland
* Bruno Thost: Chopin
* Marc Eyraud: Doctor Paul Rugen
* Henry van Lyck: Borschikoff
* Ernst Alexander von Eschwege: Blankenberg
* Franz Morak: Grigori Loew
* Maria Guttenbrunner: Loews Mutter
* Hannes Kaetner: Michel
* Stephan Paryla-Raky: Unteroffizier

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Nådeskuddet* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Nådeskuddet* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Nådeskuddet* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Nådeskuddet* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Nådeskuddet* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Nådeskuddet* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Nådeskuddet* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Nådeskuddet* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Nådeskuddet* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Antoine-Jacques Roustan** (født 23. oktober 1734 i Genève, død 15. juni 1808) var en sveitsisk pastor og filosof.

Roustan drev en omfattende korrespondanse med anerkjente filosofer, blant dem Jean-Jacques Rousseau, som Roustan hyllet som en ny Sokrates. I motsetning til Rousseau, mente Roustan at en kristen republikk var den aller mest praktiske løsningen for de fleste av verdens nasjoner og han hevdet ofte at den kristne religionen ikke var uforenlig med patriotisme eller republikanisme.[] Roustan ble valgt som medlem av den sveitsiske nasjonalforsamlingen i 1793. Roustan publiserte flere bøker om kristendommen og guddommelighet. 

Roustan var sønn av Jacques Roustan, en protestantisk skomaker og hans kone Marie Baile. Han studerte teologi i Genève og ble ordinert til prest i 1759. I 1761 giftet Roustan seg med Jeanne-Françoise, datter av Justus Saint-Andre, en frisør. Roustan arbeidet som lærer og prest i St. Evangile i Genève mellom 1761 og 1764, da han ble utnevnt til pastor for en annen sveitsisk kirke der han var ansatt fra 1764 til 1791. Året etter ble Roustan utnevnt til pastor i Genève, og 1797–1798 arbeidet han rektor for en kortere periode.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 13014673m[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5   HDS ID 026130[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** HDS **·** NKC
 |