recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jack Coleman** (født 1958) er en amerikansk skuespiller kjent fra tv-serien *Dynastiet*. Han har primært spilt i tv-produksjoner.

Coleman har medvirket i 9 filmer og nærmere 60 tv-produksjoner i løpet av karrieren.

Han ble født John MacDonald Coleman i Easton i Pennsylvania og er 6. generasjons etterkommer av den amerikanske oppfinneren Benjamin Franklin. Han gikk på Duke University, hvor han etterhvert bestemte seg for å bli skuespiller. Etter endt eksamen gikk han på Eugene O'Neill Theater Center. 

Hans første store rolle var i serien *Days of Our Lives*, hvor han var med fra 1981 til 1982. Fra 1982 til 1988 hadde han rollen som Steven Carrington i tv-serien *Dynastiet*, en rolle som opprinnelig ble spilt av Al Corley. Etter dette spilte han fast i den kortlivede tv-serien *Nightmare Cafe* (1992), deretter *Oh Baby* (1998–2000), miniserien *Kingdom Hospital* (2004), *Heroes* (2006–2010) og miniserien *Heroes Reborn* (2015). Han har utover dette hatt gjentagende roller i tv-serier som blant annet *Kontoret* (13 episoder, 2010–2013), *The Vampire Diaries* (5 episoder, 2011–2012), *Burn Notice* (11 episoder, 2013), *Castle* (6 episoder, 2012–2015), *Scandal* (6 episoder, 2013), *Hawaii Five-O* (2 episoder, 2018), *Chicago P.D.* (3 episoder, 2015–2021) og *Ordinary Joe* (7 episoder, 2021–2022). Han har også medvirket i en rekke TV-filmer, deriblant *Bridesmaids* (1989), *Trapped in Space* (1994), *Cow Belles* (2006) og *Polar Storm* (2009). 

Han filmdebuterte i den forholdsvis ukjente australske filmen *The Pursuit of Happiness* (1988). Han har hatt få filmroller. 

Coleman giftet seg i 1996 med skuespillerinnen Beth Toussaint.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 26. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Broadway Database, Internet Broadway Database person-id 74561, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.filmreference.com, besøkt 17. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Jack Coleman». *IMDb*. Besøkt 17. juli 2022.
5. ↑  imdb-bio: Jack Coleman
6. ↑  «Jack Coleman». BBC. Besøkt 13. januar 2007.
7. ↑  «Beth Toussaint Biography (1962-)». *www.filmreference.com*. Besøkt 8. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jack Coleman på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Jack Coleman i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Jack Coleman på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Jack Coleman på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Jack Coleman hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Jack Coleman hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Jack Coleman hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Georg Christian Freund (alternativt **G.C. Freund**; født 7. februar 1821 i Altona, død 6. april 1900 i København) var en dansk billedhugger.

Faren Joh. Friedr. Freund var kongelig myntmester, moren var Hanne født Kreiner. I 1836 ble han sendt til København, hvor han gikk i lære som billedhugger hos onkelen Hermann Ernst Freund, til han døde i 1840. Han var med på å fullføre onkelens arbeid med den såkalte «Ragnarokfrisen». Herman Wilhelm Bissen ble hans nye læremester, og Freund kom dermed til å følge i fotsporene til disse to, som igjen hadde latt seg inspirere av Thorvaldsen. 

Sinkstatue av Bernhard av Clairvaux av C.G.Freund, 1883-84, på Marmorkirkens balustrade, København Foto: Orf3us 
I ungdommen arbeidet han også under Michael Gottlieb Bindesbølls ledelse med den indre utsmykning av Thorvaldsens Museum. 

Han stilte ut på Charlottenborg i årene 1840-1900, og produksjonen var overveiende av idyllisk karakter. Etter et opphold i Roma i årene 1854-60, stilte han ut en statue av en naken bocciaspiller i 1861, som viste gode studier både av antikke atletfigurer og av det virkelige liv. Etter et par senere opphold i Roma, ble han i 1869 valgt til medlem av Kunstakademiet. 

Ved brannen på Christiansborg i 1884 var onkelens Ragnarokfrise gått med, og Freund, som hadde deltatt i utførelsen av den i sin ungdom, gikk i gang med å modellere og gjenskape frisen i flere kopier. Dette arbeidet varte i mer enn seks år. I 1892 ble han titulær professor. Han huskes især for sine små genrestatuer.

Han mottok De neuhausenske priser i 1849.

Han giftet seg i 1861 med Jacobine Felixine Dewhurst (født Magens), og da denne døde i 1869, ektet han Agnes Georgiana Dewhurst, datter av plantasjeeier Dewhurst i Vestindien og hustru født Stevens.

Referanser
----------

1. 1 2   Kunstindeks Danmark, Kunstindeks Danmark kunstner ID 252, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Freund, Georg Christian, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Dansk biografisk leksikon
4. ↑  Den store danske

Eksterne lenker
---------------

* (da) Dansk biografisk leksikon om Georg Christian Freund
* (da) Georg Christian Freund på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Deutsche Biographie **·** Kunstindeks Danmark **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** ULAN
 |

Portaler: Danmark | Kunst
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.

**Stein Bondevik** (født 20. november 1965) er en norsk geolog med geologiske farer (tsunami), Storeggaraset og klimaendringer som fagspesialitet.

Han studerte ved Universitetet i Bergen der han mottok en cand.scient. 1993 og dr.scient. 1996.
Så var han postdoc samme sted 1996–99 og førsteamanuensis i geologi ved Universitetet i Tromsø 1999–2007.
Siden 2007 har han vært ved Høgskolen i Sogn og Fjordane, først som førsteamanuensis, etterhvert som professor.
Bondevik mottok Reuschmedaljen i 2001 fra Norsk geologisk forening for artikkelen
*Tsunami sedimentary facies deposited by the Storegga tsunami in shallow marine basins and coastal lakes, western Norway*. 
Samme året vant han Universitetet i Tromsø sin forskerpris på 50 000 kroner for yngre forskning. Ved
University of Washington var han gjesteforsker ved *Quaternary Research Center* 1998 og 2003–04.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** CRIStin
 |
**Sophie Aldred** (født 20. august 1962 i Greenwich i London i England) er en skuespillerinne og hallodame på TV. Hun er mest kjent for å ha spilt Ace i science fiction-serien *Doctor Who*. Hun ble født i Greenwich og vokste opp i Blackheath, London.

Etter å ha gått på Blackheath High School, studerte hun drama ved Universitetet i Manchester. Hun begynte å jobbe i barneteater og fikk i 1987 rollen som Ace i *Doctor Who*.

Aldred spilte Ace i seriens ni siste historier. Ace var en tenåring, som kom fra vestsiden av London. Doktoren fant henne mens hun serverte milkshake på en isbelagt planet i historien *Dragonfire* og hun ble med Doktoren på hans eventyr frem til serien ble lagt ned i 1989. Historiene hun var med i utforsket Aces karakter i en grad som ikke tidligere hadde vært gjort med noen andre av Doktorens følgesvenner.

Både før og etter *Doctor Who* har Aldred hatt en variert og travel karriere innen TV, særlig i barneprogrammer hvor hun presenterte pedagogiske program som *Corners*, *Melvin and Maureen's Music-a-grams* og *Words and Pictures*. Hun har også jobbet innen radio og teater. I 1993 spilte hun Ace i veldedighetspesialen *Dimensions in Time* og hun har også spilt denne rollen i flere av *Doctor Who*-hørespillene produsert av Big Finish Productions.

Hun skrev referanseboken *Ace, The Inside Story of the End of An Era* med Mike Tucker i 1996. Den ble utgitt av Virgin Publishing (ISBN 1-85227-574-X).

Sophie Aldred giftet seg med Vince Henderson 12. juli 1997. De har en sønn, Adam.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sophie Aldred – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Sophie Aldred på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Sophie Aldred på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Sophie Aldred hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Sophie Aldred hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* The Sophie Aldred Page

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
*«Det almene ønske til samtlige folk»*. Fremstillingen av marsregjeringenes krav på et kopperstikk fra 1848.
**Marsregjeringen** eller **marskabinettet** var en benevnelse på regjeringene i statene til det tyske forbund, som i mars 1848 ble innsatt i kjølvannet av marsrevolusjonen i 1848.

Oppstanden i Frankrike i februar 1848 spredte seg til Tyskland. Bønder og småborgere i Baden var de mest radikale, og krevde en demokratisk republikk. Det liberale borgerskapet ville ikke gå like langt og anerkjente fyrstene. Fyrstene på sin side bøyde av for kravet og oppnevnte de såkalte marsregjeringene.

Marsregjeringen bestod hovedsakelig av konservative ministre som førte en moderat liberal kurs, men i løpet av radikaliseringen av revolusjonen var dette ofte ikke tilstrekkelig til å gjenopprette den indre ro og orden.[] De fleste av disse regjeringene ble avsatt i slutten av 1848 og i første halvdel av 1849, etterhvert som de respektive landene ble sterke nok til å utnevne nye, konservative regjeringer.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Gagern, Wilhelm Heinrich August Freiherr von». Hessian Biography. «1848 Leiter des hessischen März-Ministeriums (Eksempel på begrepsbruk).»
2. 1 2  Kinder, Hermann (1920-1968) (1991). *Universitetsforlagets atlas: verdenshistorie*. Oslo: Universitetsforl. s. 57. ISBN 8716103238.
**John Ringham** (født 10. februar 1928 i Cheltenham i Gloucestershire i England, død 20. oktober 2008) er en skuespiller som har spilt over 100 forskjellige roller på TV.

Han er kanskje mest husket for å ha spilt Norman Warrender i komiserien *Just Good Friends* i 1980-årene. Han har også hatt flere roller i seriene *Z-Cars*, *Softly, Softly* og *Barlow At Large*.

Ringham har også spilt i TV-seriene *Flambards*, *Poldark*, *War and Peace*, *Dad's Army*, *Birds of a Feather*, *The Bill*, *Taggart*, *Bergerac*, *Yes Minister*, *The Tripods*, *Juliet Bravo*, *Minder*, *All Creatures Great and Small*, *Dixon of Dock Green*, *Are You Being Served?*, *Catweazle*, *Up Pompeii*, *The Avengers* og *The Piglet Files*.

Blant fans av *Doctor Who* er han godt husket som den bloodtørstige presten Tlotoxl i historien *The Aztecs* (1964), hvor han spilte sammen med Walter Randall, Keith Pyott, Ian Cullen og de faste skuespillerne ledet av William Hartnell som Doktoren. Han ble intervjuet for DVD-utgivelsen av historien i 2002 sammen med Randall og Cullen og de roste regissøren John Crockett for hans arbeid på historien. Ringham spilte senere også i historiene *The Smugglers* (1966) og *Colony in Space* (1971).

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave-ID 31203263, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.telegraph.co.uk[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Nekrolog i Telegraph

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Ringham på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) John Ringham hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) John Ringham hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Michelle Fairley** (født 17. januar 1964) er en skuespillerinne fra Nord-Irland. Hun er best kjent for sin rolle som Catelyn Stark i HBOs fantasyserie *Game Of Thrones* og Dr. Ava.[*klargjør*]

Hessington i flere episoder av USA Networks serie *Suits*.

Biografi
--------

Fairley ble født i Coleraine, Nord-Irland. Hun gikk på Roman Catholic grammar school. Som ungdom ble hun medlem av Ulster Youth Theatre, hvor hun fant sitt talent for skuespill. Etter at hun var ferdig med utdanningen, flyttet hun til Belfast. 

I dag[*når?*] bor hun i London, og er der de dagene hun ikke må jobbe i utlandet.[]

Karriere
--------

Fairley har dukket opp i flere britiske tv-serier, som blant annet *The Bill*, *Holby City* og *Heartbeat*. Noen av hennes tidligere roller er rollen som Cathy Michaels på ITV1's *Inspector Morse* i episoden kalt "The Way Through The Woods" og som Nancy Phelan i *Lovejoy* i den 9. episoden av sesong 3 kalt "Smoke Your Nose".

Hun tokk over rollen som Fru Grang i *Harry Potter og Døds talismanene* filmene. 19. mars 2010, var det offentliggjort at hun skulle spille rollen som Catelyn Stark i HBOs fantasy- og dramaserie *Game of Thrones.*

4. juni 2013 var det bekreftet at hun skulle få en rolle på USA Networks serie *Suits*. Fairley vil spille rollen som Ava Hessington.

Referanser
----------

1. ↑   BnFs generelle katalog, catalogue.bnf.fr, besøkt 31. mars 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 3637984, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Internet Broadway Database, Internet Broadway Database person-id 40112, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 13. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Michelle Fairley på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Michelle Fairley i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Michelle Fairley på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Michelle Fairley på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Michelle Fairley på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Michelle Fairley på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Michelle Fairley hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Michelle Fairley hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Michelle Fairley hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Michelle Fairley hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** Discogs
 |
Storøen av Peter Andreas Brandt.
**Storøen gård** er en gård som ligger på Storøya i Tyrifjorden, i Hole kommune, Viken, ca. 3 km sør for Sundvollen.

Eierhistorie
------------

Gården tilhørte Hamar bispedømme fra omkring år 1120 og fram mot reformasjonen. Den er kjent som et hvilested for pilegrimer på vandring mot Hellig Olavs grav i Nidaros. Etter reformasjonen i 1537 tilhørte gården kronen i 113 år, før den ble privatisert. På 2000-tallet var det eid av Nørgaard.

Situasjonsbeskrivelse
---------------------

Det er flere tønnehvelv bevart av et omfattende bygningsanlegg fra 1200 og 1300-tallet. Disse er fredet som fornminner. Andre av gårdens bygninger er fra 1600-, 1700 og 1800-tallet. Det gamle våningshuset er fra ca. 1665 og er kjent for sine praktfulle blyglassvinduer og veggmalerier.

Gården har en samling med funn fra middelalder og av fossiler fra øya, som tilhører Oslofeltet. Omvisning med kåseri for grupper etter avtale. Galleri Dronning Tyra (etablert i 1990) er tildelt «Olavsrosa», Norsk Kulturarvs kvalitetsmerke. I sommerhalvåret er det store og varierte kunstutstillinger i tre fredede bygninger. Utstillingsperiodene kan være varierende.

Se også
-------

* Storøya

Referanser
----------

1. ↑  Terje Bratberg, Storøen i Store norske leksikon.

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Storøen gård (Hole)». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
*
**Heimdalsjordet** er et åkerområde om lag 550 m sør for Gokstadhaugen i Sandefjord i Vestfold. I 2011 ble det ved hjelp av geofysiske undersøkelser påvist spor etter en markedsplass fra vikingtiden på denne åkeren.

Høsten 2011 og 2012 gjennomførte et team fra Universitetet i Wien under ledelse av Norsk institutt for kulturminneforskning (NIKU) og i samarbeid med Universitetet i Oslo og Vestfold fylkeskommune, motoriserte georadar- og magnetometerundersøkelser i området. I denne forbindelse ble det ble påvist et ekstensivt system av smale grøfter som danner en rekke rektangulære anlegg med et langsgående felt uten strukturer i midten. De rektangulære anleggene er tolket som parseller som følger et øst-vestgående gateløp.

Eksterne lenker
---------------

* NIKUs nettsider om de geofysiske undersøkelsene ved Heimdalsjordet
* Heimdalsjordet – en nyoppdaget markeds- og produksjonsplass i Vestfold Arkivert 20. februar 2016 hos Wayback Machine.
* Her har de oppdaget en helt ny vikingby - NRK
* (no) «Heimdalsjordet». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
**Sulevatnet** er en innsjø på grensa mellom Vang kommune i Innlandet, Hemsedal kommune i Buskerud samt Lærdal kommune i Vestland. Den er regulert som magasin for Borgund kraftverk.

Sjøen ligger mellom toppene Sulefjellet, Høgeloft og Skoddetinden i området Filefjell. Nord for Sulevatnet ligger vannene Tysketjerni, Nedre Sulevatnet, begge i Vang, og Øvre Sulevatnet, i Vang og Lærdal. Alle vannene er del av Lærdalsvassdraget.

Nordvest for Sulevatnet ligger Sulefjellet og Suletinden, på nordsiden av disse ligger Øvre og Nedre Sulevatnet og Tyskertjerni, og noe lenger nord Tyinkrysset. Sørvest for Sulevatnet har en Høgeloft. I sørøst går dalføret Kljådalen nedover mot Hemsedal, og i øst og ned ei bratt li ligger Grønndalsbottvatnet og Fossegrov. På Sulevatnets øst- og nordside finner en Skoddetinden og Storeknippa.

I sørøst er Sulevatnet overført til Mørkedøla med en reguleringshøyde på 7 meter. Det er derfor redusert vannføring i hovedelva Oddedøla, som renner nedover Oddedalen til den sør for Maristova i Smeddalen møter Smeddalselva. Elva renner sørvestover til Borlaug, der den møter Mørkedøla fra Hemsedalsfjellet. Herfra og ned til Sognefjorden heter elva Lærdalselva.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vannkraft – Utbygd vannkraft – Magasin.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 13. april 2015
2. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 13. april 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. -- Har 1 referanse til UDir som er en død lenke. Av navnet ser det ut til at om den kan identifiseres så dreier den seg ikke om denne skolen. Bør tilføres pålitelige referanser og omskrives i samsvar med dem.

**Heltberg private gymnas Drammen** er en privat videregående skole i Drammen. Skolen startet opp høsten 2013 og har sitt navn fra Heltbergs studentfabrikk.

Beliggenhet
-----------

Skolen holder til sammen med Akademiet Drammen i Skogliveien 4, ved Sundland næringspark i Drammen.

Opplæringstilbud
----------------

Skolen tilbyr program for studiespesialisering.

### Studiespesialisering

Dette utdanningsprogrammet er forberedende for videre studier ved universitet og høyskoler. Med bestått vitnemål oppnås generell studiekompetanse.

I Videregående trinn 1 er utdanningsprogrammet likt ved alle skoler (bortsett fra fellesfagene fremmedspråk og matematikk), og inneholder fagene engelsk, fremmedspråk, geografi, kroppsøving, matematikk, naturfag, norsk og samfunnsfag. På begge trinn velger man 3 programfag hvorav minst 2 må være innenfor et valgt programområde: realfag eller språk, samfunnsfag og økonomi. Fellesfagene på andre trinn er fremmedspråk, historie, kroppsøving, matematikk og norsk.

Bilder
------

* Gangvei mot inngangen til bygg C på Sundland.Gangvei mot inngangen til bygg C på Sundland.

Referanser
----------

1. ↑  «Udir.no: Utdanningsprogram: Studiespesialisering». 29. juni 2012. Arkivert fra originalen 27. januar 2013.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 27. januar 2013. Besøkt 11. september 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Skolens hjemmeside
* Utdanningsdirektoratets hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister
 |
Aure kirke
**Aure prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Ytre Nordmøre prosti. Det omfattet sogn i Aure kommune i Møre og Romsdal fylke, og hovedkirken var Aure kirke.

Aures kirkesogn er nå en del av Aure kirkelige fellesråd, og underlagt Ytre Nordmøre prosti i Møre bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Aurar sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Aure prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I Reformatsen 1589 hadde *Oure Præstegjeld* fem kirker og to prester. Sognepresten betjente hovedkirken i Oure og Ædø kirke, mens Brattvær, Odden og Veien kirker hadde en residerende kapellan bosatt i Brattvær.

Ved kgl.res. av 30. juni 1749 ble prestegjeldet delt ved at Edø, Hopen og Brattvær ble skilt ut til som et eget sognekall.

Oure prestegjeld dannet grunnlaget for Oure formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 1. mars 1862 ble Valsøyfjord anneks utskilt fra Aure hovedsogn. Ved regjeringsres. 21. november 1905 ble Stemshaug eget anneks, fradelt Aure fra 1. januar 1906. Den 1. januar 1967 ble Valsøyfjord sogn overført til Halsa prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Aure
* Stemshaug

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1908). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 430.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 102.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 67-71. ISBN 8270612960.
5. 1 2 3  Prestegjeld og sogn i Møre og Romsdal, arkivverket.no
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  *Halsa kyrkje*. Einar forlag. 2017. s. 5. ISBN 9788269072327.
8. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
9. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Reppenelva** (nordsamisk: *Reahpenjohka*) er ei elv i Nesseby kommune i Finnmark. Den renner fra Dierggejávri til Karlebotn ved grenda Reppen. Elva er 16,6 kilometer lang, eller 33,3 kilometer medregnet Juggejohka.

Europavei 6 krysser elva like før munningen. Øst for elvemunningen ligger grenda Reppen.

Elvas løp
---------

Vassdraget har sine kilder mellom Korgåsen i vest og vannskillet mot Neidenvassdraget, langs grensa mot Sør-Varanger kommune, i øst. Herfra renner de tre kildeelvene Juggejohka, Njoaskejohka og Beaskajohka, som samles i Dierggejávri, vassdragets største innsjø. Fra nordenden av Dierggejávri renner Reppenelva rett mot nord, og passerer gjennom en rekke små innsjøer i en åpen dal kledt med bjørkeskog. Ved Áidneluoppal smalner hoveddalen inn og får preg av elvejuv, før den på den nederste strekningen igjen blir noe videre. På de siste 700 metrene har elva et fall på over 50 meter og danner en rekke stryk og små fosser.

Geologi
-------

Berggrunnen i området består i hovedsak av granittiske gneiser som danner et landskap med lave, kolleformede fjell med korte, grunne daler mellom. Ned mot munningen er dalføret fylt med løsavsetninger fra et isranddelta, hvor det er utviklet flere strandvoller. Fra Áidneluoppal og sørover til de innerste delene av nedbørfeltet er det avsatt hauger og rygger av løsmaterialer, noen steder også randmorener. Disse avsetningene ble dannet i en senere fase i isavsmeltningen, trolig Yngre dryas og senere.

Fiske
-----

Vassdraget er rikt på ørret og røye. I et forsøk på å få laks til å etablere seg i vassdraget ble det på slutten av 1960-tallet bygd syv laksetrapper nederst i elva med til sammen 101 kulper. Prosjektet ble gjennomført som et sysselsettingstiltak på initiativ fra Nesseby kommune. Laksetrappene har imidlertid ikke blitt vedlikeholdt siden, og er nå forfalt.

Vern
----

Vassdraget ble i 1980 vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag. Vernevedtaket var basert på de naturvitenskapelige interessene knyttet til isavsmelting, elveløpsformer og biologisk mangfold.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Elvenett.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 22. august 2017
2. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Nedbørfelt til hav.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 22. august 2017
3. ↑  «Reppenelva». *Fakta om stedsnavn*. Kartverket. Besøkt 22. august 2017.
4. 1 2 3  «242/2 Reppenelva (Reahpenjohka)». *nve.no -> Vann, vassdrag og miljø -> Verneplan for vassdrag*. Norges vassdrags- og energidirektorat. 15. juni 2021. Besøkt 12. oktober 2021.
5. ↑  Morten Halvorsen (1987). *Rapport nr. 23: En effektstudie av laksetrappene i Finnmark* (PDF). Vadsø: Fylkesmannen i Finnmark. s. 99. Arkivert fra originalen (PDF) 24. august 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Wendy Robie** (født 1953) er en amerikansk skuespillerinne kjent fra tv-serien *Twin Peaks* og skrekkfilmen *The People Under the Stairs*.

Robie ble født i Cincinnati i Ohio, men vokste opp på en ranch i nordlige California.

Robie TV-debuterte i 1990 i tv-serien *Twin Peaks*, hvor hun hadde rollen som den mentalt forstyrrede Nadine Hurley. Hun gjentok rollen i filmversjonen *Twin Peaks: Fire Walk With Me* og den avsluttende sesongen av serien i 2017. Hun filmdebuterte året etter i grøsseren *The People Under the Stairs* (1991) hvor hun hadde en sentral rolle. Hennes filmkarriere har siden vært beskjeden, men hun har hatt biroller i filmer som blant annet *The Glimmer Man* (1996), *The Dentist 2* (1998) og *The Attic Expeditions* (2001). Hun har også hatt noen gjesteopptredener i internasjonalt kjente TV-serier, deriblant *Baywatch* (1991), *Viper* (1994), *Star Trek: Deep Space Nine* (1995), *Sister, Sister* (1995) og *Party of Five* (2000). Hun har medvirket i TV-filmer som blant annet *Prophet of Evil: The Ervil LeBaron Story* (1993), *A Place for Annie* (1994) og *Lost Voyage* (2001). 

Robie har også vært aktiv innen teater og det var her hun startet skuespillerkarrieren. Hun har beskrevet seg som en Shakespeare-fan og har spilt i flere teateroppsetninger basert på hans verker.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, www.imdb.com, besøkt 28. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Wendy Robie | Goodman Theatre». *www.goodmantheatre.org*. Besøkt 29. juli 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wendy Robie på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Wendy Robie i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Wendy Robie på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (fr) Wendy Robie på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Wendy Robie på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Wendy Robie hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Jakob Nielsen** var greve av Nordre Halland og etterkommer av den danske konge Valdemar Seier. 

Jakob var sønn av kong Valdemars sønnesønn, Niels, greve av Nørre Halland, og dennes kone Cæcilie. Jakob ble greve av Halland i 1283. Han ble dømt for mordet på Erik Klipping i 1286, sammen med Stig Andersen Hvide. Det er likevel uklart om han var en av drapsmennene eller om dommen var et justismord. Etter dommen søkte Jakob tilflukt i Norge og deltok i kongene Eirik II Magnusson og Håkon Vs kriger mot Danmark. Med norsk hjelp holdt han seg i grevskapet sitt, og lot her oppbygge borgene Hunehals og Varberg.

Akersborgen
-----------

Jakob Nielsen ankom Oslo i 1289. Jarl Alv Erlingsson hadde året før brent byen og drept kommandanten på kongsgården. Hertug Håkon - senere kong Håkon V - ville bygge en mur rundt byen, men greven avviste denne planen. Han pekte ut Akersneset. Den høye knausen og den bratte skrenten ned til fjorden utgjorde i seg selv en naturlig hindring. Myrene østover mot Ekeberg hindret et stormløp derfra, og fra nord var atkomsten bare en smal åskam som kunne forsvares. Byggearbeidene til en borg på Akersneset begynte cirka år 1290 og i 1300 sto arbeidene ferdig.

I 1305 måtte han overlate Nordre Halland til kong Håkon, da denne inngikk forbindelse med hertug Erik av Sverige.

Referanser
----------

1. 1 2   Aftenposten, besøkt 29. oktober 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Grev Jakob af Hallands arv | lex.dk». *Danmarkshistorien* **(dansk)**. Besøkt 10. februar 2021.
3. 1 2 3  Geir Stian Ulstein, historiker, i Aftenposten 29. oktober 2023.
4. ↑  Ulstein, Geir Stian (2023). *Grev Jakob*. Oslo: Bonnier. s. 141-212. ISBN 9788234714702.
5. 1 2  «Jakob Nielsen – greve af Nørrehalland | lex.dk». *Den Store Danske* **(dansk)**. Besøkt 10. februar 2021.
6. ↑  Bricka, Carl Frederik. «337 (Dansk biografisk Lexikon / VIII. Bind. Holst - Juul)». *runeberg.org* **(dansk)**. Besøkt 10. februar 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin
 |

Portal: Danmark
**Chama cha Mapinduzi** (**CCM**; swahili for *Revolusjonspartiet*) er det regjerende politiske partiet i Tanzania. Partiet blei oppretta 7. februar 1977 under ledelse av Julius Nyerere, ved at fastlandstanzanias største parti, Tanganyika African National Union (TANU) og Zanzibars største parti, Afro-Shirazi Party (ASP), slo seg sammen.

TANU/CCM har dominert tanzaniansk politikk siden Tanganyika blei selvstendig i 1962. Etter at TANU og ASP slo seg sammen har partiet også dominert på Zanzibar, men der har de imidlertid fått mer motstand fra Civic United Front (CUF). CCM var det eneste lovlige partiet fram til juli 1992, da endringer i grunnloven og en rekke andre lover gjorde det tillatt med andre partier enn CCM.

Valgoppslutning
---------------

CCM har vunnet alle valg i Tanzania (både presidentvalg og valg til nasjonalforsamlinga) på nasjonalt nivå og i Zanzibar på sjølstyringsnivå siden flerpartisystemet blei innført: 1995, 2000, 2005, 2010, 2015 og 2020.

I det nasjonale president- og nasjonalforsamlingsvalget i 2005 vant daværende utenriksminister Jakaya Kikwete 80,28 % av stemmene. Av de 232 setene som velges direkte vant CCM 206.

I valgene i 2010 blei Kikwete gjenvalgt med 62,8 % av stemmene, mens CCM vant 186 av de 239 direktevalgte setene i nasjonalforsamlinga.

Ledere
------

TANU/CCM har hatt fem ledere gjennom historien, som alle har vært Tanzanias president mens han har vært formann. Den første lederen, fra 1954 til 1990, var Julius Nyerere (president i Tanganyika 1962–1964, president i Tanzania 1964–1985); den andre, fra 1990 til 1996, var Ali Hassan Mwinyi (president i Tanzania 1985–1995); den tredje, fra 1996 til 2006, var Benjamin Mkapa (president i Tanzania 1995–2005); den fjerde, Jakaya Kikwete var president 2005 til 2015 og leder fra 2006; den femte, John Magufuli var formann og president fra 2015 til sin død i 2021.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Chama Cha Mapinduzi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Liste over politiske partier i Tanzania |
| --- |
| Nasjonalforsamlinga | Chama cha Mapinduzi (258) **·** Chadema (44) **·** Civic United Front (34) **·** National Convention for Construction and Reform – Mageuzi (4) **·** Tanzania Labour Party (1) **·** United Democratic Party (1) |  |
| Andre partier | Chama cha Haki na Usitawi **·** Democratic Party **·** Demokrasia Makini **·** Forum for Restoration and Democracy **·** Hizb ut-Tahrir **·** Jahazi Asilia **·** National League for Democracy **·** Popular National Party **·** Progressive Party of Tanzania – Maendeleo **·** Sauti ya Umma **·** Tanzania Democratic Alliance **·** Union for Multiparty Democracy **·** United People's Democratic Party |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC
 |
**Tanganyika African National Union** (**TANU**) var det viktigste politiske partiet under frigjøringskampen i Tanganyikaterritoriet (nå Tanzania). Partiet ble stifta som en fortsettelse av Tanganyika African Association av Julius Nyerere i juli 1954, mens han var lærer ved St. Francis' College. I 1964 fikk partiet navnet Tanganyika National Union.

Da Tanganyika blei et sjølstendig land i 1961 blei partiets leder Nyerere landets president, en rolle han fortsatte i da Tanganyika slo seg sammen med Zanzibar og danna Tanzania. I 1977 blei TANU, som var det største partiet i Tanganyika, slått sammen med Afro-Shirazi Party (ASP), som var det største partiet på Zanzibar, og danna Chama cha Mapinduzi (CCM). CCM er fortsatt[*trenger oppdatering*] det regjerende partiet i Tanzania.

Referanser
----------

1. ↑  Daniel Tetteh Osabu-Kie (2000). *Compatible cultural democracy: the key to development in Africa*. University of Toronto Press. ISBN 1-55111-289-2.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**The International Tussler Society** er det musikalske sideprosjektet til nåværende, forhenværende, og assosierte medlemmer av det norske rock-bandet Motorpsycho. Disse medlemmene er representert ved kunsternavnene Charlie Bob Bent, Snakebite Ryan, Duellin' Flint Gebhardt, «K. K.» Karlsen, Barry «Space» Hillien, Chickenshakin' Lolly Hanks Jr og Ringo 'Fire' Karlsen.
Bandet spiller fortrinnsvis musikk innenfor sjangeren country og sørstatsrock. Den første platen, *Soundtrack from The Tussler*, kom i 1994 og utga seg for å være lydsporet til en obskur italiensk spaghetti-western film. Plata inneholdt blant annet country-versjoner av Motorpsycho-låter som «Babylon», «Hogwash» og «Sunchild».

I 2004 kom oppfølgeren *Motorpsycho presents: The International Tussler Society*. Denne platen var innspilt i Lars Liens studio i Stugudal, Larsville, og trakk på tydelige referanser til både country og sørstatsrock. Platen ble kåret til beste «Americana»-utgivelse i desember-nummeret av det internasjonale musikk- og filmbladet UNCUT, og gikk rett inn som nummer 1 på VG-listen. Alle eksemplarer av platen, både på vinyl og CD, inneholdt en DVD med dokumentaren «Yee-Haw, Yee-Haw, Laila and the Seven Tusslers». Dokumentaren inneholder opptak fra innspillingen av platen, og ble filmet av den lokale filmskaperen Frode Dreier.

Diskografi
----------

* Soundtrack from The Tussler (dBUT, 1994/Stickman, 2003)
* Motorpsycho Presents: The International Tussler Society (Sony, 2004)

Eksterne lenker
---------------

* (en) The International Tussler Society på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) The International Tussler Society på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* (no) Adressa.no – Tre timer i ville vesten

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Avdelingens merke
**DEVGRU** (forkortelse for **United States Navy Special Warfare Development Group**), også kjent som **SEAL Team 6**, er den amerikanske marinens primære kontraterrorismeavdeling og operatørene rekrutteres fra andre SEAL-avdelinger.

SEAL Team 6 ble opprettet i november 1980 etter den mislykkede Delta Force-operasjonen for å redde ut gisler fra den amerikanske ambassaden i Iran (Operasjon Eagle Claw).

 Fra 1987 har avdelingen offisielt hatt navnet *United States Navy Special Warfare Development Group*, forkortet til *DEVGRU*.

DEVGRU har deltatt i en rekke aksjoner og jaktet på al-Qaida- og Taliban-ledere siden 2001. Avdelingen har operert i Somalia, tidligere Jugoslavia, Afghanistan og Irak.. DEVGRU sto blant annet bak anslaget og drapet på Osama bin Laden 2. mai 2011. Men det meste av informasjoner rundt avdelingen er høyt gradert og detaljer rundt deres aktiviteter blir vanligvis ikke kommentert verken av Det hvite hus eller av Forsvarsdepartementet.

DEVGRU har i dag base ved Dam Neck Annex, Virginia og er administrativt underlagt Naval Special Warfare Command som andre SEAL-enheter, men operativt underlagt U.S. Special Operations Command gjennom Joint Special Operations Command.

Nytt navn?
----------

Den amerikanske journalisten Marc Ambinder hevdet at DEVGRUs innretning var endret av Forsvarsdepartementet og fått et nytt navn. Men det nye navnet er imidlertid foreløpig gradert. Dette skal også gjelde Delta Force, som opprinnelig var *1st Special Forces Operational Detachment-Delta*, og er nå kjent som *Army Compartmented Elements* eller «ACE».

Referanser
----------

1. ↑  Fallows, James (13. desember 1981). «Iran From Five American Viewpoints». *New York Times*.
2. ↑  Halloran, Richard (16. november 1986). «U.s. moving to expand unconventional forces». *New York Times*.
3. ↑  
Marcinko, Richard (1993). *Rogue Warrior*. Pocket. ISBN 0671795937.
4. 1 2  «Dette er Navy SEALs» Aftenposten 4. mai 2011, besøkt 4. mai 2011
5. ↑  «Myteomspunnet spesialstyrke drepte bin Laden» Aftenposten 2. mai 2011, besøkt 2. mai 2011
6. ↑  Emerson, Steven (13. november 1988). «*Stymied Warriors*». *The New York Times*.
7. ↑  Marc Ambinder (12. oktober 2010). «Delta Force Gets a Name Change». The Atlantic.
8. ↑  *American Heroes in Special Operations*, side 9, Oliver North, B&H Publishing Group 2010 ISBN 9780805447125

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
*Årbogen har flere betydninger*

**Årbogen** er et skogstjern som befinner seg vest for bommen til Ulevannsveien i Drammen kommune i Viken. Tjernet ble demmet opp i 1896 for å sikre vann- og elektrisitetsforsyning til blant annet Krokstad Cellulose. I dag er tjernet kun brukt til rekreasjon. Fiskeslag: Ørret og abbor

I 2004 ble dammen forsterket i samråd med NVE. Under uværet Frida natt til 7. august 2012 var det derfor aldri fare for at selve dammen skulle briste. Imidlertid gikk det et stort jordras på den ene siden av dammen. Årsaken var at de enorme vannmengdene dro med seg kvister og søppel som satte seg fast i gitteret på dammen og dermed tettet overløpet slik at tjernet fløt utover sine bredder.

Området rundt Årbogen er statlig sikret som friluftsområde.

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 14. april 2015
2. ↑  «Norgeskart». Statens kartverk. Besøkt 14. april 2015.
3. ↑  (no) Årbogen (Drammen) i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Artur Grzegorz Miziński** (født 13. februar 1965 i Opole Lubelskie i Lublin-vojvodskapet i Polen) er en katolsk prelat og hjelpebiskop i Lublin.

Liv og virke
------------

### Prest

Artur Mizińskible presteviet for bispedømmet Lublin av biskop Bolesław Pylak den 23. mars 1989.

Fra 1992 til 1994 studerte han kanonisk rett ved Det pavelige universitet Santa Croce i Roma og tok doktorgraden ved det pavelige Lateranuniversitet.

### Hjelpebiskop i Lublin

Den 3. mai 2004 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærbiskop av *Tarasa in Numidia* og hjelpebiskop i Lublin. Erkebiskopen av Lublin, Józef Życiński, ordinerte ham til biskop den 30. mai samme år; medkonsekratorer var frn emeriterte erkebiskopen av Lublin, Bolesław Pylak, og biskopen av Sandomierz, Andrzej Dzięga. Han ble deretter utnevnt til generalvikar.

I 2014 ble han valgt til generalsekretær for Den polske biskopskonferanse og ble løst fra sitt bostedskrav i Lublin erkebispedømme og sine plikter som hjelpebiskop i løpet av sin funksjonstid.[1]
**Brunosten** ligger på Strømsø i Drammen, det er i 2020 Drammens nest høyeste bygg med sine 14 etasjer og 50 meter. Bygget er best kjent som «Quality Hotel River Station» da det er utleid til hotellkjeden Nordic Choice Hotels, med en gjenstående leiekontrakt på 13 år per 2021. Hotellet har 247 hotellrom, to suiter, storsal med plass til 400 personer, ni konferanserom, restaurant, bar og en kapasitet på 600 personer. Brutto arealet er på 13 500 kvadratmeter. Fasaden på hotellet er kledd med aluminiumsplater i et fiskeskjell-mønster som reflekterer sollys og gjenskinn fra elva. Hotellet åpnet 1. november 2019 i Dr. Hansteins gate 7 på Strømsø.

Historie
--------

Oppføringen av hotellet startet i 2017 med Skanska Norge som hovedentreprenør, det sto ferdig i 2019. Arkitektfirmaet ved prosjektet var NSW Arkitektur. Bygget var opprinnelig et av Bane NOR Eiendoms prosjekter i Drammen. I 2021 ble bygget solgt til NREP Norge for 485 millioner kroner.

Referanser
----------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
4. ↑
**Central Hotel** på Strømsø i Drammen, ble innviet 19. desember 1877 og var det første hotellet i Drammen. Hotellbygningen ble oppført i nyrenessanse etter tegninger av arkitekten Henrik Nissen fra Kristiania. Bygningen er vurdert å ha svært høy bevaringsverdi i kommunens kulturminnevurdering.

Historie
--------

Hotellet var originalt på 4 etasjer med et grunnareal på 400 kvadratmeter som kunne huse 60 gjester fordelt på 42 rom. Hotellet hadde store selskapslokaler med festsal, bilpark og en bensinstasjon. I 1899 ble hotellet overtatt av tyskeren R. Gehe, og etter 1914 av Brødrene Gulbrandsen som solgte hotellet videre i 1923 til Karen og Olaf Weien fra Hønefoss. Karen Weien var tidligere eier av Glatved Hotel i Hønefoss. Hotellet gjennomgikk i 1938-39 en betydelig modernisering der hotellet fikk sentralvarme, varmt og kaldt vann, telefon og flere baderom. Etter Olaf døde i 1936, fortsatte Karen driften frem til 1950 da datteren Karen og hennes mann Thorolf Østmoen overtar. På denne tiden hadde hotellet 70 senger og var et populært møtehotell. I 1980 ble hotellet solgt til Jon Christensen for 5 millioner kroner, fullstendig renovert og ombygget. 15. mai 1983 gjenåpnet hotellet med 30 dobbeltrom og 73 enkeltrom. I 1990 ble hotellet innlemmet i Choice Hotels, deretter ble det i 1995 solgt til eiendomsselskapet Grønland 2 ANS, som fra før av eide Quality Ambassadeur. 1. januar 2017 ble driften av Ambassadeur Hotel overtatt av Scandic hotels som etter overtagelsen gjennomførte en omfattende renovering der Ambassadeur og Globus Hotel ble slått sammen til det nåværende Scandic Ambassadeur Drammen.

Central Hotel sett fra baksiden

Centralhaven
------------

Hagen ble i 1890-årene anlagt av hotelleier Pedersen og gitt navnet Strømparterren og senere omdøpt til Centralhaven. Med scene og dansegulv var hagen et populært sommersted og kjent underholdning med egen friluftsscene i mange år. Under den annen verdenskrig ble haven ødelagt av tyske okkupanter i en slik grad at det ikke var mulig å bringe den tilbake til sitt opprinnelige utseende igjen.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Central Hotel i Drammen byleksikon
* Hotelles nettsider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** GeoNames
 |
Informasjonstavle på Bergan nær ved stedet der fangeleieren lå 1944- 45
**Bergan leir** var en fangeleir for sovjetiske krigsfanger på Nøtterøy, i dag i Færder kommune i Vestfold fylke. Fangene arbeidet på kanonstillingene på Vardås som ble bestemt anlagt i april 1944. Fra dette tidspunkt ble det arbeidet kontinuerlig fram til fredsslutningen 8.mai 1945. Arbeidet var fysisk tungt og pågikk kontinuerlig i tre skift døgnet rundt. 

Leiren besto av 16 brakker med plass til 900 fanger. Hvor mange som faktisk var der vet man ikke. Men fangene besto bl.a. av en stor gruppe sovjetiske offiserer som var tatt til fange på østfronten og transportert fra Polen til Norge i 1943. Det er kjent at to krigsfanger døde under arbeidet.

Syke krigsfanger ble sendt til fangeleiren på Mellom Bolærne for å dø.

Tysk byggeledelse holdt til på Oserød, tyske formenn og sprengningseksperter fra Organisasjon Todt var innkvartert på Roppestad. 

Fangene ble frigjort 8.mai 1945, og var på stedet fram til de ble sendt hjem til Sovjetunionen samme sommer. I løpet av den tiden fikk de god kontakt med sivilbefolkningen. 

På kanonstillingene på Vardås er det i betongen risset inn stjerne og sigd og årstallet 1944.

I skogen ved Vardås er det minst to russiske gravminner. Disse skal respekteres som krigsgraver og kulturminner. Likevel er disse delvis ødelagt ved hærverk.

Referanser
----------

1. ↑  Kilde: Informasjonstavle oppsatt på Bergan av Nøtterøy kommune i 1990-åra.
2. ↑  Bergan krigsfangeleir i Kulturminnesoek.no
3. ↑  Hærverk på gravminner
4. ↑  Rune Sørlie: Vestfold under krig og okkupasjon. 1984 NB
5. ↑  Hærverk på gravminner
6. ↑  Hærverk på gravminner

Eksterne lenker
---------------

* Bergan krigsfangeleir i Kulturminnesoek.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Kjartan Berland** (født 28. september 1972) er en norsk politiker (H) som er ordfører i Lillestrøm kommune.

Han er oppvokst på Voss, og har vært bosatt i Lillestrøm siden 2001. Berland er cand.mag. med grunnfag i statsvitenskap og sosiologi og mellomfag i offentlig rett fra Universitetet i Oslo fra 1997. Han er fagsjef ved Drivkraft Norge. Han har tidligere vært ansatt innen økonomi, regnskap og revisjon i Norske Shell, og ledet to i bilservicebedrifter i Bergen.

Berland var medlem av Voss kommunestyre 1992–2002, fra 1999 som gruppeleder og medlem av formannskapet. Han var dessuten formann i Voss Unge Høgre 1991–1995, formann i Den Konservative Studenterforening i 1994 og medlem av Hordaland fylkesting 1995–1999. Berland har vært medlem av Skedsmo kommunestyre og formannskap siden 2007, styremedlem i Norges Fotballforbund siden 2010 og var 3. vararepresentant til Stortinget fra Akershus fra 2013 til 2017.

Referanser
----------

1. ↑  «Ordfører og varaordfører». *Lillestrøm kommune* **(norsk)**. Besøkt 17. oktober 2023.
2. 1 2  Halvorsen, Øyvind Tronier (11. september 2011). «Kjartan Berland - ordførerkandidat». Skedsmo Høyre. Arkivert fra originalen 22. mars 2014. Besøkt 21. mars 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kjartan Berland hos Stortinget Rediger på Wikidata
* (no) «Kjartan Berland». Høyre. Arkivert fra originalen 22. mars 2014.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**José Antonio Satué Huerto** (født 6. februar 1968 i Sesa) er en spansk geistlig og katolsk biskop av Teruel y Albarracín.

Liv og virke
------------

Prest=
------

José Antonio Satué Huerto studerte filosofi og katolsk teologi ved *Centro Regional de Estudios Teológicos de Aragón* (CRETA). Den 4. september 1993 mottok han prestevielsens sakrament for bispedømmet Huesca.[1] 

Satué Huerto virket opprinnelig som kapellan før han ble sogneprest i menigheten *San Lorenzo* i Huesca i 1998. I 2002 ble José Antonio Satué Huerto sendt til Roma for videre studier, hvor han oppnådde lisensiat i kanonisk rett fra Det pavelige gregorianske universitet i 2004. 

Fra 2004 til 2009 var han generalvikar for bispedømmet Huesca. Han var også delegat for sosial kommunikasjon og som officialfra 2004 til 2015 og som kanikk ved katedralen *Nuestra Señora de Montserrat* i Huesca fra 2006 til 2009. Satué Huerto var også sogneprest i Ibieca, Labata, Aguas og Liesa fra 2008 til 2009. I 2009 ble han sogneprest i Sariñena og Lastanosa. Fra 2012 til 2015 var han sogneprest i menigheten *Santo Domingo y San Martín* i Huesca. Han var også medlem av presterådet i bispedømmet Huesca fra 2011 til 2015. 

Fra og med 2015 var José Antonio Satué Huerto ansatt i Kongregasjonen for kleresiet.[1]

### Niskop sv Teruel y Albarracín

Den 16. juli 2021 utnevnte pave Frans ham til biskop av Teruel y Albarracín.[1] Erkebiskopen av Barcelona, kardinal ​​Juan José Omella Omella, ordinerte ham til biskop den 18. september samme år i katedralen *San Pedro* i Teruel; medkonsekratorer var den emeriterte prefekt for[Kongregasjonen for kleresiet, kardinal Beniamino Stella, og erkebiskopen av Zaragoza, Carlos Manuel Escribano Subías.