recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Den italo-greske kirke** (eller *italo-albanske kirke*) er én av den katolske kirkens 23 særkirker. Kirken følger den bysantinske ritus og bruker gresk og albansk som liturgisk språk, men anerkjenner paven som religiøst overhode. Den italo-albanske katolske kirke har omtrent 62 000 tilhengere, hovedsakelig i Italia.

Den italo-greske kirke er organisert i tre immediate strukturer, som vil si at de er direkte underordnet paven. Det er snakk om to eparkier og ett territorialabbedi, som alle ligger i Italia:

* Lungro eparki (albansk *Ungra*)
* Piana degli Albanesi eparki (albansk *Hora e Arbëreshëvet*)
* Santa Maria di Grottaferrata territorialabbedi

Klosteret ble allerede grunnlagt med bysantinsk («gresk») ritus i 1004, dvs. før det store skisma (1054) mellom den ortodokse (bysantinske) og den katolske (romerske) kirke. Klosteret beholdt etter skismaet den bysantinske ritus, men forble underlagt paven. Dermed har den italo-greske kirke i motsetning til de fleste andre orientalske katolske kirker aldri vært adskilt fra Roma. Tilhengerne av kirken var opprinnelig hovedsakelig personer med gresk opphav.

Kirkens øvrige sogn oppstod mot slutten av 1400-tallet, da rundt 40 000 albanere flyktet fra de osmanske erobringene til Italia. De slo seg ned i Syd-Italia og på Sicilia (se arbëreshë). Kirken skiftet dermed etter hvert karakter fra gresk til albansk. Det opprinnelige navnet *den italo-greske kirke* har derfor også veket for den nåværende betegnelsen, *den italo-albanske kirke*.

De to eparkiene med tilsammen 42 sogn ble opprettet i hhv. 1919 (Lungro) og 1937 (Piana degli Albanesi).

Eksterne lenker
---------------

* «Giga-Catholic Information» om den italo-albanske kirkens hierarki (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Norsk industriarbeidermuseum** åpnet 20. juni 1988 i den gamle Vemork kraftstasjon på Rjukan.

Historikk
---------

### Ideen om et museum

Landsorganisasjonen (LO) og Arbeidernes Opplysningsforbund (AOF) arrangerte mellom 1975 og 1985 arbeiderkulturdager. I 1978 var det Norsk Kjemisk Industriarbeiderforbund som stod for arrangementet, med den kraftkrevende industriens historie og framtid som tema. Hovedarrangementet var på Rjukan, og det var i den forbindelse det ble lansert en ide om et museum. Den gamle kraftstasjonen til Norsk Hydro, som ble nedlagt i 1971, pekte seg ut.

### Arbeidet starter

I 1980 ble den første personen ansatt for å jobbe med planene på heltid. Mange av de den gang eksisterende kulturhistoriske museene var knyttet til landbrukets utvikling, mens ingen fokuserte på industrien.

Fram til 1985 ble det arbeidet på mange fronter. Informasjon, møter, seminarer, samt forberedende rehabiliteringsarbeider ble igangsatt. I 1984 ble det etablert en fast utstilling i Tinn museum («Saaheimstua»).

Det ble deretter etablert løsninger som inkluderte leieavtale med Norsk Hydro, samt offentlige tilskudd til museet.

Stiftelsen Norsk industriarbeidermuseum ble etablert 3. november 1983 av Landsorganisasjonen, Arbeidernes Opplysningsforbund, Norsk Kjemisk Industriarbeiderforbund, EL & IT Forbundet, Norges vassdrags- og energidirektorat og Tinn Kommune. 18. mars 1988 sluttet daværende Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund ( i dag en del av Fellesforbundet) seg til. Statkraft og Statnett trakk seg ut i 1995.

I formålsparagrafen ble det slått fast hva museet skulle være og vise. En viktig del av historien er knyttet til Vemork-aksjonen under andre verdenskrig.

### Museet åpner

Norsk Industriarbeidermuseum åpnet i 1988, og i 1995 fikk det status som nasjonalt museum. Det tar mål av seg til å være det viktigste museet som forteller og viser den perioden av den industrielle utviklingen som gav folk flest høyere levestandard, og som la grunnlaget for dagens norske velferdsstat.

Konsolidering
-------------

Norsk industriarbeidermuseum er en konsolidert enhet bestående av:

* Norsk industriarbeidermuseum på Rjukan
* Tinn museum (konsolidert 2004)
* Heddal bygdetun (konsolidert 2010)
* Rjukanbanen (konsolidert 2012)
* Telemarksgalleriet på Notodden (konsolidert 2015)

Utstillinger
------------

Permanente Vemork:

* Industristedet Rjukan
* Sabotørene
* Industriarbeideren 1950–2008
* Helter i Telemark
* Gras utstilling
* Sambandshytta
* Maskinhallen

I tillegg kommer årlige temporærutstillinger.

Referanser
----------

1. ↑  Pedersen, Jarle (11. mars 2010). «Sikrer fremtiden». *Telemarksavisa* **(norsk)**. Besøkt 23. april 2023. «Heddal bygdetun konsolideres med Norsk Industriarbeidermuseum.»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Heddal bygdetun Besøkt 21. mai 2020
* Tinn museum Besøkt 21. mai 2020
* Rjukanbanen Besøkt 21. mai 2020
* Telemarksgalleriet Besøkt 21. mai 2020

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** KulturNav **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Datavirus** eller **virus** er et type program som har en evne til å reprodusere seg selv. Virus kan ikke spre seg uten at den bringes med en vert. Den sprer seg ved å kopiere programkoden inn i eksekverbare filer, "boot" sektorer på disketter og harddisker og i dokumentmakroer. Datavirus sprer seg typisk over flere faser. Merk at det er variasjon i mønsteret fra datavirus til datavirus: 

* En infisert datafil blir kopiert til en infisert eller uinfisert maskin.
* Datafilen eksekveres
* Viruset aktiveres og kopierer seg inn i nye vertsfiler.
* Denne vertsfilen kopieres til en ny maskin osv
* Filen kan skade maskinen den er ned-lastet på

Ormer
-----

En variant av virus er ormer, som ikke trenger noen vert for spredning. Den har de mekanismer selv som trengs for spredning, men opptrer forøvrig på samme måte som virus. 

I tillegg til reproduksjon, kan både virus og ormer ha andre funksjoner. De kan være harmløse, og ikke ha annen funksjon enn spredning, til svært destruktive ved å slette alle data på harddisk og alle lagringsmedia som senere settes inn i maskinen. De kan være tidsbomber som går av på en gitt tid, eller logiske bomber som går av under en gitt forutsetning eller handling. Ofte er ormer benyttet for å avlytte brukeres passord og for å skaffe kontroll, og ta over maskinen. Ofte spres de gjennom e-post, og sender seg selv videre til alle på adresselista i e-postprogrammet.

Trojansk hest
-------------

En annen variant er Trojansk hest. Dette er uønsket programvare som utgir seg for noe annet, et produkt som folk gjerne vil ha. Jo mer populært, jo større vil sannsynligheten være for at programvaren blir lastet ned. Trojanske hester kan også ha funksjoner som gir brukeren inntrykk av at programvaren som er lastet er reell, og den skjulte programvaren kan opere fritt. Ofte inneholder Trojanske hester spionprogramvare, men kan også inneholde virus som starter å spre seg etter nedlasting.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Taishun** (kinesisk: 泰顺县; pinyin: *Tàishùn Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Wenzhou i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen var på 345 157 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Broen i Taishun (*Taishun langqiao*, 泰顺廊桥) og Shishui-stegsteinbroen (*Shishui dingbu*, 仕水矴步 – også skrevet 仕水碇歩 eller 仕水碇埠 ) ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Taishun fylke har over 900 innebygde broer, mange av dem hundrevis av år gamle, og har også et museum om slike broer.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmesider Arkivert 25. september 2020 hos Wayback Machine.
* Taishun langqiao
* Fotos von Taishun
* Taishui dingbu
* Taishui dingbu

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Joseph Kony** (født ca. 1961 i Odek eller Atyak i Uganda) er leder for Lord's Resistance Army (LRA, «Herrens motstanderhær»), en geriljagruppe som deltar i et voldelig felttog for å etablere av ham selv ledet teokratisk styre i Uganda, og som fremholder at de er basert på den kristne Bibelen og De ti bud. Han hevder seg selv å være et åndemedium.

LRA, som har fått et skrekkinnjagende rykte for sin brutalitet mot folket i Nord-Uganda, har kidnappet rundt 30 000 barn (som barnesoldater og sexslaver) siden opprørene startet i 1999.[]

Hoveddelen av gruppen hans er barn, men antallet barn som har slåss for ham varierer. Når de bortfører barn, har Kony og hans hær ofte drept barnas nærmeste familie og naboer. Dermed har barna gjerne ikke noen andre valg enn å slutte seg til Kony. I 1992 omdøpte Kony gruppen sin til *United Democratic Christian Army*. Den 6. oktober 2008 kunngjorde Den internasjonale straffedomstolen (ICC) en arrestordre hvis hadde blitt utstedt på fem medlemmer av Herrens motstandshær -for forbrytelser mot menneskeheten. Dette etter at en lukket tiltale hadde funnet sted. Tiltaler mot Kony omfatter forbrytelser mot menneskeheten, drap, slaveri og voldtekt, plyndring og tvang av barn inn i opprørernes rekker.

I november 2022 ønsker ICC-aktor å straffeforfølge Joseph Kony..

Kony 2012
---------

Kony 2012 er en kampanje som har sitt utspring i USA. Invisible Children Inc. har lagt ut en kortfilm (*Kony 2012*) der det settes fokus på Konys handlinger de siste 26 årene. Målet med videoen er å gjøre verden oppmerksom på hva som foregår i Uganda. Formålet er at budskapet skal spre seg globalt gjennom sosiale og tradisjonelle medier. Kony mottok en bølge av oppmerksomhet i mars 2012 da en tretti minutter lang dokumentar på YouTube med tittelen *Kony 2012*, produsert av filmskaper Jason Russell, ble publisert. Hensikten med denne filmen var å trekke oppmerksomheten mot Kony i et forsøk på å øke omverdenens engasjement for situasjonen i Uganda.

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
***Conoderes*** er en slekt av biller i familien snutebiller (Curculionidae).. Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende
--------

Små (2 – 7 mm) snutebiller, kroppsformen varierer fra kort og bred til langstrakt. Undersiden er vanligvis mer hvelvet enn oversiden. Kroppen er mørk på grunnfarge, men har ofte et mønster av lyse skjell. **Hodet** er forholdsvis lite, med meget store fasettøyne som dekker det meste av oversiden. Snuten er temmelig lang og slank, i noen tilfeller lengre enn resten av kroppen. Den kan foldes inntil kroppen i en fure mellom framhoftene og holdes vanligvis nedover- eller bakoverbøyd. Antennene er knebøyde og sitter festet på snutens ytre halvdel. **Brystskjoldet** (pronotum) er smalere enn dekkvingene, med rundede sider, omtrent så bredt som langt. Hannene hos noen arter har et par fremoverrettede pigger på brystet som de bruker i kamp om hunnene. **Dekkvingene** har fine punktstriper, mangler vanligvis markerte "skuldre". **Beina** er vanligvis korte og kraftige, men hos noen hanner er de sterkt forlenget. Frambeina er ofte modifisert, enten kraftigere eller lengre enn de andre. Lårene er tykke, spindelformede, og har ofte en kraftig tann på undersiden.

Levevis
-------

For de fleste av de tropiske artene er lite kjent om biologien, men disse billene ser ut til å være tallrike i trekronesjiktet i tropisk regnskog. Man finner ofte billene på død ved og løvverk. Det er kjent at larvene kan utvikle seg i død ved, i bladstilker (på tropiske planter med store blader, blant annet slekten *Cecropia*), som bladminerere og i frø. Noen få arter er kjent som skadedgjørere, blant annet på bomull. Hos noen arter kjemper hannene om hunnene, de har da gjerne spesielle strukturer (spydlignende pigger, lange bein) som de bruker i denne kampen. Et uvanlig trekk er at de voksne billene av noen arter er svært kjappe og løper rundt på en måte som minner om enkelte fluer. Det vanlige hos snutebiller er at de voksne billene er ganske trege.

Utbredelse
----------

Arten lever i Sør-Afrika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **sandsnutebiller**, Conoderinae (= Zygopinae)
						* Stammen **Conoderini** Schönherr, 1833
							+ Slekten ***Conoderes*** Schönherr, 1833 (ikke van Dyke, 1929)- én art:
								- *Conoderes albidus* Schönherr, 1833 - Sør-Afrika
								- *Conoderes amplicollis* (Schönherr, 1817) - usikkert om denne hører til her

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
En kickapoobolig.
**Kickapoo**, egentlig *Kikapú*, er en algonkintalende indianerstamme i Nord-Amerika. Det er tre anerkjente stammer igjen i USA, én i Kansas, én i Oklahoma og én i Texas. Det er også en stamme i Coahuila i Mexico. Folket har motstått assimilering og taler fortsatt sitt eget språk. I begynnelsen av 2000-tallet var ætlingene til kickapooindianerne over 5000 i USA og cirka 300 i Mexico.

Tradisjonelt var kickapooindianerne bofaste og bodde i byer som flyttet mellom et sommerleirsted og et vinterleirsted. De dyrket mais, bønner og squash og jaktet bøfler på prærien. Kickapoosamfunnet var oppdelt i klaner som praktiserte eksogami og arv fra far til sønn.

De første beskrivelser om kickapooindianere ble foretatt av europeere ved slutten 1600-tallet.[] Da var de bosatte i det som i dag er det sørlige Wisconsin. På begynnelsen av 1700-tallet bosatte seg en del av stammen nær Milwaukeefloden. Etter utryddelsen av illinoisindianerne omkring 1765 flyttet denne gruppen til illinoisindianernes gamle områder i nærheten av Peoria i Illinois.

På 1800-tallet ble stammen brutt opp i smågrupper og i 1819 fikk stammen under trykk fra nybyggere overgi sine bosetninger i Illinois og flykte til Missouri og så til Kansas. 1852 tok en stor gruppe kickapooindianere til Texas og derifra til Mexico. Etter 1873 returnerte til Oklahoma mens andre forble i Mexico, Kansas og Texas.

Referanser
----------

1. ↑  «Kickapoo», *Encyclopaedia Britannica*. Lest 27. juli 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** LCCN
 |
**Charles Nyonyintono Kikonyogo** (født 13. september 1935, død 2001) var en ugandisk økonom. Han var sentralbanksjef for Ugandas bank fra mai 1990 til mai 2000. 

Før han ble sentralbanksjef var han visesentralbanksjef fra 1975 til 1979. Han begynte å jobbe hos sentralbanken i 1967. I tillegg til sin rolle i Ugandas bank var han også sentralbanksjef for Botswanas bank fra 1982 til 1986. 

Kikonyogo var han med og styre Ugandas økonomi inn i ønonomisk stabilitet. Han jobbet mye med koordinering mellom sentralbanken og Finansdepartementet, og fikk dreid sentralbanken i retning av en strengere finanspolitikk, som ga en mer stabil økonomi. Han var også med og fikk vedtatt reformer som fjernet valutareguleringene, for å få bukt med ulovlig handel med valuta, samt å fjerne styringen av rentenivået slik at bankene selv kan sette utlåns- og innskuddsrentene.

Han startet sin skolegang ved Ndimulaba Primary School i Bukuya i Mubende-distriktet. Videre gikk han på Makerere College School og Kings College Buddo, der han gikk ut i 1956. Etter endt utdanning ved Royal Technical College of East Africa (i dag University of Nairobi), tok han en bachelorgrad ved Brandeis University i Boston. Han har også en mastergrad i statsvitenskap fra Sycrause University.

Referanser
----------

1. 1 2  Kikonyogo Capital Markets Award 2004[*død lenke*]
2. ↑  Ugandas bank - *Visesentralbanksjefens tale ved Kikonyogos begravelse* Arkivert 26. februar 2007 hos Wayback Machine.
**David Geoffery Opiokello** er en ugandisk økonom. Han var fungerende visesentralbanksjef i Ugandas bank i to perioder. 

Opiokello begynte å jobbe i Det østafrikanske fellesskap i 1973, som regnskapsfører. Da dette samarbeidsorganet kollapset i 1977 fikk han en regnskapsjobb for den kenyanske regjeringen. Hans første jobb for Ugandas bank var i 1981, da som assisterende regnskapssjef. Etter flere ledende posisjoner ble han første gang utnevnt til fungerende visesentralbanksjef fra 13. september 2002, da visesentralbanksjefen, Dr. Louis Kasekende, ble utnevnt til administrerende direktør for Verdensbankens krets *Afrika II*. Opiokello hadde denne stillingen fram til 1. november 2004. 

Hans andre periode som fungerende visesentralbanksjef var fra 1. mai 2006 til 30. juni 2009, da han igjen overtok for Louis Kasekende, da han gikk til en stilling i Afrikabanken (African Development Bank). 

Opiokello har en Bachelor of Commerce-grad fra University of Nairobi fra 1973.

Eksterne lenker
---------------

* Profil på sentralbankens hjemmeside[*død lenke*]
* Sentralbanksjef Mutebiles avskjedstale ifm Opiokellos avgang[*død lenke*]
**Velostrada** er en vei for sykkel med høyere hastighet og/eller kvalitet enn en vanlig sykkelvei. Ordet er satt sammen av det franske ordet *velo* for sykkel og det italienske ordet *strada*, som betyr vei (jf. *autostrada*, motorvei). *Velostrade* er mulig flertallsform, etter italiensk mønster («Autostrade»). Trolig vil *velostrader* være mer nærliggende flertallsform på norsk.

Bakgrunn
--------

Eksempel på bruk av ordet velostrada finnes på flere språk, bl.a. norsk, svensk, dansk, polsk og nederlandsk.

I Leiden finnes det en velostrada under bygging men de fleste velostrader er kun på planleggingstadiet. I Norge er den eneste planlagte velostrada som er godkjent politisk *Sykkelstamveien Nordjæren* som går mellom Stavanger og Sandnes langs E39.

Referanser
----------

1. ↑   side 19.
2. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 6. mars 2016. Besøkt 5. september 2010.  side 7.
3. ↑   side 23
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Denne sykkelveien ble gitt navnet *Velostrada* etter en navnekonkurranse vunnet av Eddy Kanbie.
7. ↑
8. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cycle highways – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Bread bowl** («brødbolle») er en rundt stykke av brød som fått en stor del av massen skåret ut for å danne en spiselig bolle. De er vanligvis større enn et rundstykke, men mindre enn et brød i full størrelse.

Brødboller kan brukes til å servere chili, New England-stil clam chowder, og andre tykke stuinger (ofte, men ikke alltid, oste- eller fløtebaserte). Supper med tynnere base er ikke vanlig å servere i brødboller, fordi de vil gjøre brødet for fuktig for raskt. Brødet blir smakssatt etterhvert som det absorberer noe av stuingens base, og kan spises etter at stuingen er blitt spist. Brødboller kan også brukes til dipp, og brødmassen som er skåret ut kan brukes til å dyppe.

I 2008 rapporterte *Daily Telegraph* at et selskap i Birmingham var igang med å lage en naan-versjon.

Referanser
----------

1. ↑  Wallop, Harry (7. januar 2008). «I'll have the soup. And the bowl, please». *The Daily Telegraph*. Arkivert fra originalen 25. juni 2008. Besøkt 29. september 2008.

Eksterne lenker
---------------

* Mal:Commonscat-inline
Lake Jocassee sett fra Bad Creek-tilgangen.
**Bad Creek vannkraftverk** (engelsk: *Bad Creek Pumped Storage Project*) er et pumpekraftverk som ligger i Oconee County, under det lille Bad Creek Reservoir i Whitewater River og over det 30 km² store reservoaret Lake Jocassee i det nordvestre Sør-Carolina, USA. Det ble demmet opp av Duke Power i 1973. Installert effekt er 1 065 MW. Anlegget stod ferdig i 1991.

Lake Jocassee skapes av en dam – Lake Jocassee-demningen, som selv genererer 610 MW kraftproduksjon i **Jocassee vannkraftverk** i Pickens County – uavhengig av pumpekraftverket *Bad Creek*. Vannet fra dette vannkraftverket slippes ut i Lake Keowee i elva Keowee, eller pumpes tilbake til Lake Jocassee gjennom reversering av turbinene. Også dette vannkraftverket opereres av Duke Power, og stod ferdig i 1973.

Fallhøyden (hydraulig head) er på 370 meter.

Referanser
----------

1. ↑   Form EIA-860, utgitt 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Form EIA-860M, utgitt desember 2022, besøkt 20. februar 2023[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* 1000 MW and Larger Pumped Hydro Installations Worldwide[*død lenke*] – Electronic Storage Association. Besøkt 11. september 2010.
* Duke Energy Arkivert 11. september 2012 hos Wayback Machine. – «Bad Creek vannkraftverk».
* Duke Energy – «Jocassee vannkraftverk».
Cha siu baau
**Cha siu baau** (tradisjonell kinesisk: 叉燒包, forenklet kinesisk: 叉烧包, pinyin: *Chā(r)shāo bāo*, jyutping: *caa1siu1 baau1*) er en deigsmårett, en form for dim sum, innen det kantonesiske kjøkken. Det dreier seg om melboller (som baozi) fylt med barbequestekt svinekjøtt - barbecuekrydret cha siu-kjøtt. De selges på dimsumrestauranter eller noen ganger rett fra bakeriene.

Det finnes to grunnvarianter av *cha siu baau*: dampkokte og ovnsbakte. En dampkokt *cha siu baau* har en hvit utside, mens den ovnsbakte er gyllenbrun og glasert.

Selv om den kantonesiske *cha siu baau* er visuelt lik andre typer av dampkokte baozi så er deigen av en *cha siu baau* unik ettersom man benytter både gjær og bakepulver som gjæringsmiddel.[] Denne mikstur av gjæringsmidler fører til at deigen blir myk og puffete. 

Foruten svinekjøttfyll kan også tilføyes østerssaus, shaoxingvin, soya og sukker.[]

Referanser
----------

1. 1 2  Hsiung, Deh-Ta. Simonds, Nina. Lowe, Jason. [2005]. *The Food of China: A Journey for Food Lovers*. Bay Books. ISBN 978-0-681-02584-4. s. 24.
2. ↑  «40 Hong Kong foods we can't live without». *CNN Go*. 13. juli 2010. Arkivert fra originalen 5. november 2012. Besøkt 14. august 2012.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 5. november 2012. Besøkt 19. januar 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
Olav den hellige og kong Rørek
**Rørek Dagson** var angivelig konge på Hedmarken i perioden 998-1021, sammen med sin bror Ring. Begge nevnes i Heimskringla som to av de fem kongene Olav den hellige sloss mot. Begge var sønner av Dag Ringson. I Olav den helliges sage skildres det hvordan Olav lar Rørek blindes, og hvordan den blinde Rørek senere forsøker å drepe Olav med en dolk i kirka på Kristi himmelfartsdag.

> De hende seg helgetorsdag [Kristi himmelfartsdag], at kong Olav gjekk til høgmesse. Daa gjekk bispen med prosession um kyrkja og leidde kongen, og daa dei kom att til kyrkja, leidde bispen kongen til sæte hans nord i koren. Næmast honom sat kong Rørek, som han hadde for skikk, og heldt kappa for andlite sitt. Men daa kong Olav hadde sett seg ned, tok kong Rørek paa oksli hans med handi og kreista: «Pell-klæde hev du no, frende,» sagde han. Kong Olav svara: «No held dei ei stor høgtid til minne um at Jesus Kristus steig upp til himilen fraa jordi.» Kong Rørek svara: «Eg skynar ikkje so mykje av de som De fortèl um Kristus, at de fester seg paa hugen min. Eg tykkjer at mykje av de som De segjer er noko utrulegt, endaa de hev hendt mange underlege ting i gamle dagar.» Men daa messa byrja, stod kong Olav upp og heldt hendane upp yvi hovude sitt og lutte seg mot altare, og kappa gleid ned av aksline hans. Daa spratt kong Rørek upp, baade fort og hardt, og stakk til kong Olav med ein kniv, av de slage som dei kallar rytningar[153], og styngen kom i kappa ved herdane, daa kongen hadde lutt seg undan. Klædi vart mykje sundskorne, men kongen vart ikkje saara. Daa kong Olav merka dette yvifalle, sprang han fram paa golve, og Rørek stakk andre gongen etter han med kniven, men raaka ikkje, og sagde: «Flyr du no, Olav Digre, for meg blinde mannen?» Kongen bad mennane sine taka han og leida han ut or kyrkja, og dei so gjorde.
> 
> 
>

Referanser
----------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon
 |
Søppelbil for avfallshenting for BIR (opprinnelig forkortelse for «Bergensområdets Interkommunale Renovasjonsselskap») på bilferge mellom Fusa og Os kommuner. Foto: Mars 2018 
**BIR AS** (opprinnelig **Bergensområdets Interkommunale Renovasjonsselskap**) eies av kommunene Askøy, Bergen, Kvam, Bjørnafjorden, Osterøy, Samnanger og Vaksdal og skal sørge for innsamling, transport og behandling av husholdningsavfall, nærings- og farlig avfall i eierkommunene. Selskapet er ansvarlig for håndteringen av avfallet fra kommunenes innbyggere men tilbyr også avfallsløsninger for næringslivet.

Selskapet har 350 ansatte og en årlig omsetning på 744 800 000 kroner.

BIR AS har en eierandel i BKK Varme AS, Rekom AS og Bedrift AS.

Historie
--------

Konsernet BIR AS ble etablert 1. juli 2002, men historien strekker seg helt tilbake til 1881 da Bergen Renovationsvæsen ble etablert som Nordens første kommunale renovasjonsselskap. Renovasjonsvesenet var en kommunal etat fram til 1996. BIR AS ble etablert i 30. november 1994 som et interkommunalt selskap, med det formål å ivareta avfallshåndteringen i de ni eierkommunene, men selskapet ble først operativt fra 1. januar 1996. BIR AS ble omdannet til aksjeselskap med virkning fra 1. juli 2001. Eierne og eiersits er den samme som BIR AS.

BIR AS eies med 80,0 % av Bergen kommune, 6,7 % av Askøy kommune, 4,7 % av Os kommune, 2,5 % av Osterøy kommune, 1,8 % av Sund kommune,1,6 % av Vaksdal kommune. 
1,3 % av Fusa kommune, 0,9 % av Samnanger kommune og 0.3 % av Kvam kommune

Datterselskap
-------------

I de lovpålagte oppgavene ligger det ansvaret eierkommunene har tildelt BIR for oppsamling, innsamling og behandling av avfall fra husholdningskundene. BIR Privat AS er etablert som driftsselskap for å ivareta lovpålagte oppgaver som oppsamling, innsamling og behandling av avfall fra husholdningskundene. BIR Transport AS driver innsamling av husholdningsavfall etter avtale med BIR Privat AS i Bergen kommune. BossNett AS har ansvaret for utbygging og drifting av et rørbasert (vakuum) bossnett for renovasjon i Bergen sentrum.

Den delen av BIRs virksomhet som drives i markedsmessig konkurranse, er lagt til selskapene BIR Avfallsbehandling AS, BIR Bedrift AS, Bossug AS, Mjelstad Miljø AS, Retura Vest AS og TH Paulsen AS.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «BIR - Bergen - Se Regnskap, Roller og mer». *www.proff.no*. Arkivert fra originalen 4. juni 2019. Besøkt 4. juni 2019.
2. 1 2 3  «Dette er BIR - BIR». *bir.no* **(norsk)**. Besøkt 4. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
En tradisjonell single er en grammofonplate som inneholder bare et lydspor på hver side, og skal spilles med en omdreiningshastighet på 45 rpm.
En **singel** (engelsk: ***single record***), også forkortet **SP** (dvs. *single playing*), er en grammofonplate. Den ble laget for avspilling på grammofon, men betegnelsen er senere også blitt brukt om CD-plater.

Singelplatene satte strenge begrensninger på artistene, siden radiostasjonene nektet å spille plater som varte lenger enn 2 minutter og 29 sekunder. The Rolling Stones endret på dette i april 1966 da de tok med *Going Home*, et opptak som varte 11 minutter og 35 sekunder, på LP-en *Aftermath*.

Varianter
---------

I motsetning til andre formater som (EP = *Extended Play*) og LP = *Long Play*-plater) har singelplaten kun et lydopptak eller lydspor på hver side. Hovedsangen er vanligvis gjengitt på A-siden, mens B-siden er å regne som et bonusspor. Imidlertid hender det at singler kommer som dobbelte A-sider. Det kan f.eks. merkes AA og A istedenfor A og B. En av de tidligste eksemplene er The Beatles' *We Can Work It Out / Day Tripper*.

Standardformatet på grammofonsingel er 7 tommer (= 7") eller en diameter på 17,5 cm, og den skal spiller med hastigheten 45 omdreining per minutt (= rpm). De omtales derfor også som «45-plate». For å få plass til lengre opptak forekommer imidlertid singler som skulle avspilles på 33 1/3 rpm. På 1970-tallet ble det dessuten lansert 12 tommers maxi-singler, under påstand om at det ville gi bedre lydkvalitet.

Annonse for OkeH Records, et plateselskap etablert i 1918.

Promotering
-----------

Det har vært vanlig å sende ut demo-plater *Not for sale* til radiostasjoner og discjockeyer, og singleplatene har i tillegg blitt utgitt i forkant av kommende studioalbum som en forsmak på hva disse inneholdt, og som salgsfremmende tiltak for å promotere musikken. Fra omkring 1980 overtok musikkvideoene mye av denne funksjonen.

The Beatles fulgte gjerne et annet mønster ved ikke å inkludere singelutgivelsene på LP-platene, og heller ikke B-sidene. Men da singelplatene gjerne kom ut i mono, ble det ofte oppnådd ekstra oppmerksomhet rundt senere utgivelser av låtene på samlealbum, som gjerne utkom i stereo.

Enkelte artister har i stedenfor å lage unike B-sider til singlene, valgt å inkludere alternative innspillinger eller konsertopptak.

Historikk
---------

De første singelplatene kom på markedet i 1948, samtidig som plater i LP-format ble lansert. Det krevde nye typer platespillere og andre pickuper enn de stiftene og hastighetene de tradisjonelle 78-platene fordret. Det ble i 10-15 år produsert plater parallelt i begge formater. Det var imidlertid gjort forsøk med å skape singelplater allerede flere tiår tidligere, men det viste seg temmelig ugjørlig nettopp fordi grammofonene beregnet på 78-plater og et mye hardere materiale i platene. Datidens stifter ville rett og slett ripe seg tvers gjennom den plasten som ble brukt i singelplatene.

Referanser
----------

1. ↑  Keith Richards: *Livet* (s. 179), forlaget Bazar, ISBN 978-82-8087-403-0
2. ↑  «Going home», *Stones*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** BBC Things
 |
***The Great Love*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av D.W. Griffith.

Handling
--------

En idealistisk ung amerikaner under første verdenskrig, som ønsker å slåss mot tyskerne, men ikke ønsker å vente til USA endelig blir med i krigen, reiser til Canada for å verve seg til det britiske militæret.[]

Han blir først sendt på trening til England, og deretter til fronten i Frankrike - hvor han snart blir såret. Når han kommer tilbake til England for å komme seg etter sårene, forelsker han seg i datteren til en australsk pastor.[]

Skuespillere
------------

* George Fawcett som pastor Josephus Broadplains
* Lillian Gish som Susie Broadplains
* Robert Harron som Jim Young
* Gloria Hope som Jessie Lovewell
* George Siegmann som Mr. Seymour
* Maxfield Stanley som John Broadplains
* Rosemary Theby som Miss Corintee
* Henry B. Walthall som sir Roger Brighton

Referanser
----------

1. ↑  The Great Love
2. ↑  THE GREAT LOVE

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
**Abbud al-Zumar** (også skrevet **Abboud Al-Zumar**, **Aboud El Zomor**, **Aboud el-Zomoor**, **Abboud el-Zomor**, **Abboud al-Zomor**, **Abbud al-Zummar**) (født i 1947) er en egyptisk islamist, terrorist og tidligere militær etterretningsoffiser i den egyptiske hæren. 

Han ble født inn i en av de rikeste og mest fremtredende familiene fra Giza.

al-Zumar var grunnlegger og første emir av den egyptiske militante gruppen Al-Jihad. Han ble dømt til livsvarig fengsel i Kairo for sine medvirkning i attentatet på president Anwar Sadat den 6. oktober 1981. al-Zumar hadde tidligere forsøkt å drepe president Sadat personlig ved flere anledninger, men hadde hele tiden mislyktes.[] Han ble løslatt i 2011.

Referanser
----------

1. ↑  «Sadat family angry over Tarek al-Zomor's attendance of war ceremony». *Egypt Independent* **(engelsk)**. 8. oktober 2012. Besøkt 12. november 2020.
2. ↑  «Sadat’s assassination plotter remains unrepentant». *NBC News* **(engelsk)**. 2011. Besøkt 12. november 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Laurits Selmer Swenson**, også skrevet som Lauritz, (født 12. juni 1865 i New Sweden i Minnesota i USA, død 3. november 1947 i Oslo) var en amerikansk diplomat født av utvandrede norske foreldre, og minister til Norge i to omganger 1911–13 og 1921–30.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Laurits var sønn av Swen Swenson (1836–1905) og Kristi Knutsdotter Bekkestad (1839–1925) som utvandret fra Norge til USA i henholdsvis 1857 og 1860.

Han var gift med Ingeborg Ødegaard (1865–1912) og de fikk to døtre Mabel Constance (1888–1910) og Viola Beatrice (1895–1993). Swenson er gravlagt på Norseland Lutheran Cemetery i Nicollet County i Minnesota i USA.

### Karriere

32 år gammel ble Swenson utnevnt til USAs minister i Danmark, senere fulgte Sveits og deretter Norge i to omganger før han avsluttet sitt diplomatoppdrag i Nederland i 1934. Da hans kone døde tidlig, i starten av hans diplomatkarriere, overtok hans ene gjenlevende datter, Viola i utstrakt grad konens diplomatiske rolle og forpliktelser i årene som fulgte. Hun giftet seg senere i Norge og bodde resten av livet på Bygdøy i Oslo.

Swenson ble en populær diplomat, og kanskje særlig i Norge siden han hadde aner der.[] *Time Magazine* skrev i 1929: «Europeans have always marveled that the diplomatic and consular representatives of the U.S. are so often of the same strain as the people to whom they are accredited».[]

I 1925 mottok Swenson på vegne av den amerikanske visepresidenten Charles Gates Dawes Nobels fredspris i Oslo. Denne ble tildelt Dawes for hans fredsplan i 1924 som endte viktige stridigheter om krigserstatninger etter 1. verdenskrig. Prisen ble delt med den britiske utenriksminister Austen Chamberlain.

Eksterne lenker
---------------

* Laurits Selmer Swenson hos US Office of the Historian
* Laurits Selmer Swenson hos WorldCat Identities
* Laurits Selmer Swensons gravsted og gravsten hos findagrave.com


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Herbert H.D. Peirce** | **USAs minister i Norge**(1911–1913) | Etterfølger:**Albert G. Schmedeman** |
| Forgjenger:**Albert G. Schmedeman** | **USAs minister i Norge**(1921–1930) | Etterfølger:**Hoffman Philip** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
MATS Navy Lockheed R7V-1 BN 131654; underlagt felles tjeneste i tiden 1948–1966.
**Military Air Transport Service (MATS)**, den militære lufttransporttjenesten i USA, er en nå uvirksom forent kommando innenfor det amerikanske forsvarsdepartementet. Da MATS ble aktivisert den 1. juni 1948 var det en sammenslutning av den amerikanske marinens lufttransporttjeneste (NATS), og det amerikanske flyvåpenets flytransportkommando (ATC) som ble underlagt en enkeltstående ledelse. Denne forente kommandoen ble gjort uvirksom og avbrutt den 8. januar 1966 da marinen og flyvåpenet opprettet atskilte ledelse for flytransport.

Referanser
----------

1. ↑  Ulannoff, Stanley M. (1964): «Introduction» Arkivert 20. april 2017 hos Wayback Machine. *MATS: The Story of the Military Air Transportation Service*, The Moffa Press, Inc.

Litteratur
----------

* Ulanoff, Stanley M. (1964): *MATS: The Story of the Military Air Transport Service*, The Moffa Press, Inc.
* Lee, James (1947): *Operation Lifeline - History and Development of the Naval Air Transport Service*, Ziff-Davis Publishing Company
* Williams, Nicholas M. (1999): *Aircraft of the Military Air Transport Service, 1948–1966*, Midland.

Eksterne lenker
---------------

* U.S. Navy Arkivert 25. august 2012 hos Wayback Machine. *Naval Historical Center*
* NATS to MATS
* NATS, *Vpnavy.org*
Jantarnij ligger på halvøya Samland i Kaliningrad oblast
**Jantarnij** (russisk: Янта́рный); tysk: Palmnicken; litauisk: Palvininkai; polsk: Palmniki) er et byområde på Samland i Kaliningrad oblast i den russiske eksklaven. Den ligger rundt 40 km nordøst for Kaliningrad. Området hadde 5 455 innbyggere i 2002 og det er antatt at det er den samme innbyggertallet i dag.

Byen ble grunnlagt i 1234 på en gammelprøyssisk bosetning av Den tyske orden, og ga byen navnet Palmnicken. i 1525 ble byen og området en del av det prøyssiske hertugdømme. Under tredveårskrigen ble Palmnicken okkupert av Sverige i seks år.

Palmnicken var en del av Kongeriket Preussen fra 1701 og den prøyssiske provinsen Østpreussen fra 1773. Under syvårskrigen okkuperte Det russiske keiserdømmet byen i årene 1758 til 1762. I 1827 startet utvikling av rav i stor skala. I 1871 ble byen en del av det tyske keiserdømme under den prøyssisk ledede samlingen av Tyskland.

Fra begynnelsen av 1900-tallet ble turistindustrien viktigere, og byen var et kjent spa-sted. I 1939 hadde byen 3 079 innbyggere. Palmnicken ble erobret av Den røde armé tidlig i april 1945 under avslutningen av andre verdenskrig, og har siden vært under russisk kontroll.

Den tyske befolkningen ble fordrevet vestover til Tyskland og byen ble befolket av innflyttede etiske russere, samt hviterussere, ukrainere og tatarer. Palmnicken ble omdøpt til **Jantarnij**, etter det russiske ordet for rav: *jantar*.

  

* En tidligere ravgruve som nå er en innsjø nær Østersjøen i bakgrunnenEn tidligere ravgruve som nå er en innsjø nær Østersjøen i bakgrunnen
* Den tidligere rav-gruven Anna IIDen tidligere rav-gruven Anna II

Massakren i Palmnicken
----------------------

Under Den røde armés framrykking i januar 1945, ble en konsentrasjonsleir som var en underleir av Stutthof konsentrasjonsleir evakuert og de innsatte ble sendt på tvangsmarsj via Königsberg til Palmnicken. Bare 3 000 av de opprinnelige 13 000 innsatte overlevet denne marsjen. Det var meningen at de overlevde innsatte skulle sperres inne i en av rav-gruvenes tunneler, men gruvens leder motsatte seg dette. SS-styrkene tok da fangene ned til strendene ved Palmnicken natten 31. januar og tvang dem ut i det iskalde vannet i Østersjøen. Bare 15 innsatte overlevde denne krigsforbrytelsen.

Referanser
----------

1. ↑  «26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года». Rosstat. Besøkt 23. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yantarnyi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Янтарный – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Extended Noise** (etablert som **AHA!** i 1982) var en norsk jazzgruppe bestående av Erik Balke på saksofon, Eivin One Pedersen på piano, celeste og trekkspill, Carl Morten Iversen på bass og Audun Kleive på trommer. Kvartetten var kvintett en tid, med gitaristene Frode Alnæs og Bjørn Klakegg som medlemmer. Under navnet **AHA!** ga de ut platen *Keep nose in front* (Hot Club Records, 1984).

Opptreden på NRK-program i 1984
-------------------------------

I 1984 opptrådte bandet i TV-programmet *Kanal 1* på NRK. I starten av programmet fremførte de *Would You Like a Coke, Mr Bandini?**,* og deretter samtalte programlederne Steinar Ofsdal og Ivar Dyrhaug om at gruppens navn var homonymt med navnet til popgruppen a-ha. Etter programledernes korte innledning akkompagnerte AHA! artisten Finn Kalvik, og senere i programmet spilte de sin egen instrumentallåt *Pink as a Rainy Day*.

Navneskiftet
------------

I 1986 hadde gruppen skiftet navn til **Extended Noise**, og ga ut platen *Jamaha* (Circulasione Totale, 1986). 

Deres seneste utgivelse (fortsatt under navnet Extended Noise) var *Slow but Sudden – Langsam, aber Plötzlich* (Odin Records, 1990; i USA på Cadence Jazz Records, 1992). Dette siste albumet inneholdt hovedsakelig komposisjoner av One Pedersen.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Slow But Sudden - Langsam, Aber Plötzlich (Extended Noise) Arkivert 11. desember 2015 hos Wayback Machine. Gubemusic.com
2. ↑  «NRK TV - Se Kanal 1» **(norsk)**. 2. november 1984. Besøkt 23. mars 2018. «Would You Like a Coke, Mr. Bandini?»
3. ↑  «NRK TV - Se Kanal 1» **(norsk)**. 2. november 1984. Besøkt 23. mars 2018. «Velkommen - samtale om gruppene a-ha og AHA!»
4. ↑  «NRK TV - Se Kanal 1» **(norsk)**. 2. november 1984. Besøkt 23. mars 2018. «Pink as a Rainy Day»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Extended Noise på Discogs Rediger på Wikidata

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** Discogs
 |
**Marin Alpin** **AS**, etablert 1989, var et norsk selskap som drev med design samt produksjon av marine og alpine sportsklær. Selskapet var hjemmehørende i Stavern, Larvik kommune. Selskapet gikk konkurs i januar 2014.

Marin Alpin ble grunnlagt i 1989 av Per Olav Myhrvoll og Tom Gisle Dyhre. Myhrvoll var daglig leder fram til 2001 hvor Safet Cehajic tok rollen. Cehajic var daglig leder fram til 2013. Dyhre trakk seg ut i 2011, mens Myhrvoll trakk seg ut høsten 2013.

Klærne blir hovedsakelig produsert i Asia, med hovedvekt på Kina, samt noe produksjon i England. Selskapet omsatte for 72 millioner kroner i 2008.

Referanser
----------

1. 1 2  Falck, Lena S. (18. september 2013). «Storm i kastene». *Finansavisen*. s. 37.
2. ↑  Løsnæs, Elisabeth (13. februar 2016). «Mener det ble fikset fiktive salg». *Østlandsposten*. s. 6-7.
3. 1 2 3  Andersen, Erik Werner (2. november 2009). «Marin Alpin AS mot Würth International». *Østlands-Posten*. s. 12.
4. ↑  Hvatum, Heidi (3. januar 2001). «Ny leder i Marin Alpin». *Østlands-Posten*. s. 8.
5. 1 2  Nordheim, Lasse (3. januar 2014). «Kan være konkurs om en uke». *Østlands-Posten*. s. 2-3.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
***Tabloid*** er et norsk direktesendt debatt- og aktualitetsprogram som gikk på TV 2 fra 2000 til 2010 (på TV 2 Nyhetskanalen siste året). Programmet gikk fire dager uken, mandag til torsdag kl. 18:55. Frem til 2005 var det også en sending på fredager, men den ble erstattet av et eget program kalt *Fredag*. I en periode var det også en egen søndagsutgave.

Programmet erstattet aktualitetsprogrammet *Sentrum* (ledet av Per Ståle Lønning) som ble nedlagt våren 2000.

Pål T. Jørgensen ledet programmet gjennom 687 sendinger, fra starten i 2000 og frem til 31. mai 2006. Ingen andre programledere hadde på det tidspunktet ledet så mange debattprogrammer på norsk TV. Den 14. august 2006 tok Jan Øyvind Helgesen over som programleder. Han ledet ca. 200 sendinger frem til jula 2007. I januar 2008 tok Trude Teige over programlederjobben og ledet det frem til februar 2010. Den 1. februar tok Rune Kjos over. Christine Korme ledet en del av fredagssendingene.

Programmet hadde gode seertall da det gikk på hovedkanalen, men fikk en drastisk nedgang i seere da det ble flyttet til Nyhetskanalen. Programmet hadde i snitt 254 000 seere da det gikk siste året på TV 2 (tall fra januar i 2009). Etter at det ble flyttet til Nyhetskanalen sank seertallene til et snitt på bare 22 000 (tall fra januar 2010). Programmet hadde sin storhetstid med Pål T. Jørgensen da seertallene lå på mellom 360 000 og 500 000. Seertallene sank en del etter at Helgesen tok over i 2006.

Sportstabloid
-------------

Den 17. april 2007 sendte TV 2 Zebra en egen versjon kalt *Sportstabloid* med Davy Wathne som programleder. Programmet ble lansert som en konkurrent til NRK2s *4.4.2: Bakrommet* og gikk frem til 1. juni 2010. Det hadde en varighet på ca 50 minutter og gikk en gang i uken.

Referanser
----------

1. ↑  TV 2 - Snart historie (15.12.2009)
2. ↑  «Populære debattprogrammer». *NRK*. 29.2.2012. Besøkt 18. oktober 2016. «Han viser til at etter nesten 20 år med debattprogram på TV 2 la kanalen ned både Tabloid og Dokument 2 i 2010.»
3. 1 2  «Satser på søndags-«Tabloid»». *VG*. 16.11.2003. Besøkt 18. oktober 2016.
4. ↑  «- Det verste er at Brann leder serien». *Nettavisen*. 31.5.2006. Besøkt 18. oktober 2016.
5. ↑  «Trude Teige tar over «Tabloid»». *VG*. 10.12.2007. Besøkt 18. oktober 2016.
6. ↑  «Dette er Tabloids nye programleder». *TV 2*. 28.1.2010. Besøkt 18. oktober 2016.
7. ↑  «Et demokratisk problem». *Aftenposten*. 6.12.2010. Besøkt 18. oktober 2016.
8. ↑  «TV 2 og NRKs debatt-seere forsvinner | Kampanje». *kampanje.com*. 14.02.2010. Besøkt 18. oktober 2016.
9. ↑  «Seerflukt fra «Tabloid»». *VG*. 18.9.2006. Besøkt 18. oktober 2016.
**Regent** (fra latin *regens*, genitiv *regentis*) er en fungerende hersker. I et monarki regjerer vanligvis regenten mens monarken er fraværende, uskikket eller mindreårig. 

I Norge er kronprinsen regent mens kongen er utenlands eller syk. Kronprins Olav var kronprinsregent fra 1955 til kong Haakon VIIs død i 1957. Kronprins Haakon var kronprinsregent i kong Haralds sykdoms- og rekonvalesensperiode i 2003–2004, og holdt således også nyttårstalen det året.

> *...er kongen i utlandet og kronprinsen fungerer som regent, flagges det med kronprinsflagget...*  
> —Erik Lundesgaard, *Skikk og bruk*, 2005
> 
> 
> 

I Finland og Ungarn fungerte militære offiserer som regenter når monarken var fraværende. Da forbindelsene mellom Danmark og Island ble brutt som følge av andre verdenskrig ble en regent (riksforstander) oppnevnt i 1941 av Alltinget for å ivareta monarkens fullmakter på Island. Ordningen varte til landet ble republikk i 1944.

I San Marino, som er en selvstendig republikk totalt omringet av Italia, er forfatningen slik at to såkalte «kapteinregenter» (italiensk *Capitani Reggenti*) sammen alltid utgjør landets statsledere. Disse er ingen egentlige regenter, men to sam-presidenter med en valgperiode på seks måneder om gangen. En variant er i monarkiet i Liechtenstein, der en kompetent monark kan velge å tildele regentskap til sin eldre arving, og overlate majoriteten av deres ansvar for å forberede arvingen for framtidig arv.

Referanser
----------

1. 1 2  «regent», *NAOB*
2. ↑  Harper, Douglas: "regency", *Online Etymology Dictionary*. Sitat: «early 15c. «government by regents,» from Medieval Latin regentia, from Latin *regens* (see regent). Notable instances were: France 1715–1723 (under Philip, Duke of Orleans), Britain 1811–1820 (under George, Prince of Wales, Prince Regent)...»
3. ↑  Reggenza Della Repubblica, *Repubblica di San Marino*
4. ↑   «Luxarazzi 101: Regency and Accession in Liechtenstein», *Luxarazzi.com*. 13. november 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
**Aksjon skolebibliotek** er et samarbeid på tvers av ulike organisasjoner som ønsker å sette fokus på situasjonen rundt skolebibliotek i Norge.

Historie
--------

Aksjon skolebibliotek oppstod i 2016 i forbindelse med et samarbeidsarrangement på Arendalsuka hvor flere organisasjoner gikk sammen for å stille krav knyttet til skolebibliotek.

Målsetting
----------

Aksjon skolebibliotek mener at lovverket rundt elevers rett til skolebibliotek er uklart og etterlyser klarere føringer på hva et skolebibliotek skal være. Det er i dag for store variasjoner i tilbudet som gis til norske elever. Skolebibliotekene fratas dermed den utjevnende funksjonen de bør ha for å bidra til å utvikle elevenes leseferdigheter.  

Aksjon skolebibliotek har som mål at hver elev i grunnskolen  og videregående opplæring har tilgang på et godt skolebibliotek med kvalifisert bemanning. Aksjonen jobber for å styrke lovverk om skolebibliotek og mot en nasjonal standard for skolebibliotek i Norge. For å nå målet er Aksjon skolebibliotek en tydelig stemme inn mot norske politikere i høringer og andre arenaer hvor det er naturlig å løfte skolebibliotekets stilling og potensiale som en utjevnende arena i skolen.

Organisering
------------

Aksjon skolebibliotek har en fast arbeidsgruppe og henter ved behov støttespillere fra de ulike organisasjonene som har knyttet seg til aksjonen. Arbeidsgruppen jobber etter eget initiativ og kapasitet, men forankrer fokussakene hos medlemsorganisasjonene.

### Medlemsorganisasjoner

* Leser søker bok
* Norske Barne- og Ungdomsbokforfattere
* Foreningen !les
* Norsk Bibliotekforening/Norsk Bibliotekforeningen avd. skole
* Norsk Forfattersentrum
* Den norske Forfatterforening
* Norsk Oversetterforening
* Forfatterforbundet
* Grafill
* Fagforbundet
* Den norske Forleggerforening
* Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening
* Skolebibliotekarforeningen i Norge
* Kulturforbundet i Delta
* Norsk barnebokinstitutt
* Bibliotekarforbundet

Referanser
----------

1. ↑  «NBU på Arendalsuka». *NBU*. 9. august 2016. Besøkt 10. februar 2023.
2. ↑  «Aksjon skolebibliotek - Ann Berith Hulthin» **(engelsk)**. Besøkt 10. februar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Aksjon skolebibliotek på Facebook