**Jevgenij Petrovitsj Balabin** (eller på fransk: *Eugene Balabin*, også *Evgenii*; russisk: Евгений Петрович Балабин, født 17. august 1815 i St. Petersburg i Russland, død 30. januar 1895 i Kairo) var en russisk katolsk prest og et medlem av Jesu selskap (jesuittene). Han var en prominent russisk katolikk på 1800-tallet.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Jevgenij Balabins far var generalløytnanten Pjotr Ivanovitsj Balabin. Hans franske mor, Barbara (Varvara Osipovna), var høyt utdannet og dvært opptatt av litteratur. Hennes salong ble oppsøkt av mange fremstående forfattere i den russiske hovedstaden. Diplomaten Victor Balabin var hans bror.

Jevgenij Balabin fikk en fremragende utdannelse. Han ble uttdannet ved Nobilitens kostskole tilknyttet St. Petersburgs Universitet. Etter utdannelsen gikk han inn i embedsverket.

### Konversjon, jesuitt

I 1852, under et opphold i Frankrike, sluttet han seg til den katolske kirke, etter at hans venn og medstudent fra universitetsdagene Julian Astromov hadde konvertert. Den 27. juni samme år begynte han i jesuittenes novisiat. I 1853 ble han i Russland kjent skyldig i «spostasi fra ortodoksien». Dommen for dette var «tap av alle rettigheter som fulgte av hans [adelige] status, og som til evig tid landsforvist utenfor den russiske stats grenser, og i tilfelle han ble funnet på uautorisert residens i Russland å bli evig forvist til Sibir».

Etter novisiatet fortsatte den unge jesuitt studiene fra 1854 til 1859 på seminaret i Vals nær Le Puy-en-Velay i Frankrike. Fra 1855 var han assisten for Ivan Sergejevitsj Gagarin og Ivan Mikhailovitsj Martynov med å organiserer det parisiske selskap av Kyrill og Metodius og med utviklingen av det «slaviske bibliotek» i Meudon, nær Paris.

I 1861 besøkte Balabin Konstantinopel som del av bestrebelsene for å etablere et bulgarsk jesuittkolleg. Men Balabin hadde mindre ambisiøse planer enn for et jesuittisk nærvær i Det nære Østen; han skrev at «i sin iver etter å vinne frelse for våre brødre i Orienten har Gagarin uttenkt mange prosjekter for seminarets etablering i Jerusalem, i Syria, og vi samtaler ofte. Men disse prosjekter forekommer meg som ikke gjennomførbare».

I 1863 grunnla Gagarin, Martynov og Balabin en tidsskrift, *Kirillo-Mefodievskij Sbornik*, med siktemålet å forene den russisk-ortodokse og den katolske kirke. Men publikasjonen opphørte i 1867. Balabin og andre jesuitters bestrebelser for å konvertere russere til katolisismen, influerte den unge Andrej Sheptytskij, som senere ble metropolitt av Lviv.

I 1880 ble jesuittene utvist fra Frankrike. Fra 1888 virket Balabin ved Collège de la Sainte Famille i Kairo i Egypt. Ham døde i Kairo 30. januar 1895.

Referanser
----------

1. ↑   Балабина, Паулина-Варвара Осиповна[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *The Catholic Encyclopedia*, Vol.1, Moscow: 2002. p. 438-439: "Balabin, Eugene P."
3. ↑  Anna Alekseevna Olenina, *Dnevnik: Vospominaniia*, Академический проект, 1999, p. 274.
4. ↑  *Bulletin of Moscow University: History*, Изд-во Московского университета, 1997.
5. ↑  Nicholas Karlovich Giers, Charles Jelavich, and Barbara Jelavich, *The Education of a Russian Statesman: The Memoirs of Nicholas Karlovich Giers*, University of California Press, 1962, p. 27, p. 37.
6. ↑  Catherine Evtuhov and Stephen Kotkin, *The Cultural Gradient: The Transmission of Ideas in Europe, 1789-1991*, Rowman & Littlefield, 2003, ISBN 0-7425-2063-3, p. 36.
7. ↑  Evtuhov and Kotkin, p. 51.
8. 1 2 3  Jeffrey Bruce Beshoner, *Ivan Sergeevich Gagarin: The Search for Orthodox and Catholic Union*, University of Notre Dame Press, 2002, p. 135.
9. ↑  Magocsi, Paul R.; Krawchuk, Andrii (1989). *Morality and reality: the life and times of Andrei Sheptyts'kyi*. Canadian Institute of Ukrainian Studies. s. 314. ISBN 978-0-920862-68-1. Besøkt 24. oktober 2011.
10. ↑  «Affairs in Foreign Lands: The Expulsion of the Jesuits from France» (PDF). *New York Times*. 2. juli 1880. Besøkt 21. oktober 2011.

Eksterne lenker
---------------

* VA Alimov. Russian Catholicism II half of the nineteenth century.