Frederiksstadens hovedakse sett fra kuppelen på Marmorkirken med de fire paléene rundt slottsplassen, rytterstatuen og i bakgrunnen den nye Operaen på Holmen.  
Da Frederiksstaden ble anlagt ville man bygge en monumental kirke ved enden av bydelens tverrakse, Amalienborgaksen. Kirken skulle markere oldenborgernes 300 år på tronen og Frederik den V la ned grunnstenen til kirken den 30. oktober 1749 som en del av jubileumsfeiringen. Det skulle imidlertid gå nesten 150 år før kirken kunne innvies den 19. august 1894. Foto: Ib Rasmussen 
**Frederiksstaden** er et bykvarter i Københavns Indre By. Anleggelsen av Frederiksstaden ble påbegynt i 1749 i anledning av den Oldenborgske slekts 300-årsjubileum på tronen. 

Frederik V utnevnte A.G. Moltke som hovedansvarlig for anleggelsen. Ansvaret for det arkitektoniske arbeid ble gitt til Nicolai Eigtved. Sentrum for den nye bydelen ble Amalienborg Slotsplads og Marmorkirken. Frederiksstaden omfatter dessuten de deler av Amaliegade og Bredgade som ligger nærmest Amalienborg, Sankt Annæ Plads, Toldbodgade og Esplanaden. En del hus på sydsiden av Store Kongensgade er også oppført samtidig med Frederiksstaden. Frederiksstaden omfatter det meste av Sankt Annæ Øster Kvarter og preges av rokokko. De fleste eldre husene i bydelen er fredet.

Frederiksstaden og Amalienborg er oppført på Danmarks tentative liste til verdensarven.

Frederiksstaden inngår i den danske kulturkanonen.

Byplanen
--------

Anleggelsen av Frederiksstaden ble påbegynt i 1749. Første gang prosjektet ble nevnt var 21. august samme år, da oversekretær for Danske Kancelli Johan Ludvig Holstein sendte en skrivelse til Admiralitets- og General-Kommissariatskollegiet. Her ble det bekjentgjort at kongen overveiet å bygge ut Amalienborgområdet og derfor ønsket han en betenkning fra admiral Ulrik Frederik Suhm. Suhm sendte få dager senere sin uttalelse med et tilhørende prosjekt til bebyggelse av arealene. Planen var utført av Andreas Bjørn, en av byens ledende handelsmenn. Suhm tilrådet at de eksisterende tømmerplassene ble fjernet og at bakere, bryggere, brennevinsbrennere og kjøpmenn ikke skulle få tillatelse til å slå seg ned i den nye bydelen. Minnene etter brannen i 1728 skremte fremdeles. 

Utsnitt av ingeniøroffiser Christian Geddes kvarterskart over Sankt Annæ Øster Kvarter fra 1757. Noen år etter gjenoppbyggingen etter Københavns brann i 1728 ble det gitt ordre om en ny oppmåling av byggetomtene av hensyn til en ny matrikkel. Christian Gedde avsluttet dette arbeidet i 1756 og resultatet ble fremlagt som 12 kvarterkart og et generalkart.  
På kartet sees Amalienborgslottene rundt slottsplassen og de rette gatene som ble anlagt i Frederiksstaden.
Allerede 5. september 1749 ble planen godkjent av konseillet med rettelser og 12. september ble Københavns magistrat orientert. Sistnevnte fikk deretter trykket en rådstueplakat som kunngjorde prosjektet for offentligheten.

Prosessen hadde muligens kommet for raskt i gang for 9. november 1749 protesterte kommandanten på Kastellet, oberst Wolfgang Ernst Paurnfeind. Han gjorde oppmerksom på at det skulle være fritt skuddhold fra festningen, også mot byen. Denne pussige innvendingen ble imidlertid overhørt.

Frederik V utnevnte deretter Adam Gottlob Moltke som hovedansvarlig for anleggelsen. Ansvaret for det arkitektoniske og byplanmessige arbeidet ble overlatt til Nicolai Eigtved.

På tomten lå kun restene av det nedbrente slottet Sophie Amalienborg og en stor barokkhave som hørte til slottet.

Eigtveds byplanlegging lå i forlengelse av det regulære sjakkbrettmønster som var blitt benyttet i nabobydelen Ny-København et århundre tidligere, men hvor Ny-København aldri hadde fått sin monumentale plass og kirke, ble Frederiksstaden mere monumental og helstøpt. Sentrum for den nye bydelen ble Amalienborg Slotsplads; en sentral åttekantet plass med fire adelspaléer – nå Amalienborg – og Frederiks kirke, kjent som Marmorkirken. Frederiksgade ble tverrakse og Amaliegade lengdeakse.

Ideen til en åttekantet plass var ikke Eigtveds, men kom fra Marcus Tuscher som hadde utført en skisse av en plass med et sentralt plassert ryttermonument. Tuscher, som døde i 1751, fikk imidlertid ingen innflytelse på hverken plassens proporsjoner, monumentet eller arkitekturen. Skjelettet i Eigtveds plan var den monumentalaksen som begynner ved Frederikskirken og slutter med rytterstatuen av Frederik V, som først ble reist i 1771. Kongen kikker mot kirkens kuppel. Kirken og de fire adelige paléene og Frederiksstadens borgerlige bebyggelse symboliserte samfunnshierarkiet: Den eneveldige konge har sin makt fra Gud og distribuerte den videre via adelen og sitt jordiske regimente. 

Dengang var det tømmerplasser ved havnen og havnesiden var den minst attraktive siden. De to paléene lengst vekk fra kirken, Brockdorffs og Schacks, ble derfor de minst ettertraktede. Aksen hadde sitt forløp mellom kirken og rytterstatuen, men siden er den blitt forlenget til henholdsvis Amaliehaven og operaen og har fått en endret betydning.

Arkitektur
----------

Handelsmennene hadde hatt en finger med i planene helt fra ideen ble født og de kom også til å bosette seg bydelen. Hovedparten av de husene som ble reist her, ble oppført for formuende handelsmenn og håndverkere; især de tømmerhandlerne som hadde hatt tømmerplasser ved havnen. Interesserte kunne få gratis byggegrunn i Frederiksstaden og de ble fritatt for toll på innførte byggematerialer og for innkvarteringsskatt. Til gjengjeld måtte bygget stå ferdig i løpet av fem år og nøye følge bestemmelser fastsatt av Eigtved. Disse lempelige vilkårene satte fart på aktiviteten.

Dehns palé i Bredgade 54. Hovedbygningen oppført i 1751–1755 ved J.G. Rosenberg og Nicolai Eigtved. Senere bygget om ved G.F. Hetsch. Foto: Trond A. Ydersbond 
Odd Fellow paléet, opprinnelig Det Berckentinske palé, i Bredgade. Oppført i 1751–1755. Tegnet av Johann Gottfried Rosenberg under Nicolai Eigtveds overoppsyn. Foto: Heb 
C.F. Harsdorffs kolonnade over Amaliegade forbinder Moltkes (Christian VIIs) og Schacks (Christian IXs) paléer Foto: Trond A. Ydersbond 
Eigtved satte opp strenge regler for utformingen av fasadene og bygningshøydene i bydelen og ettersom byggingen gikk fort, rakk han særlig å påvirke bebyggelsen av Amaliegade; han døde i 1754. Man kunne bygge som man ville, men husene skulle være i grunnmur mot gaten; altså ingen bindingsverk tillatt, vinduer og takgesimser skulle være i flukt med hverandre og husenes fasader skulle ha fluktende kordongesims (gesimsen mellom første og andre etasje). Især det siste designmessige kravet var med på å gi en ensartethet i gaterommet som kom til å minne om en stue med paneler. Også adelsmennene som var byggherrer for de fire sentrale paléene aksepterte at bygningene skulle være like utvendig. 

De fleste hjørnetomtene ble forbeholdt større adelspaléer som kunne danne monumentale blokker. Mellom disse var det ofte lav, enetasjes bebyggelse av stallbygninger uten vinduer til gaten. De fleste stallbygningene er senere revet ned, slik at det bare er ved Amalienborg at man kan få en fornemmelse av variasjonen mellom paléer i to-tre etasjer og enetasjes stallbygninger. Alle forslag skulle godkjennes av Eigtved, som selv var arkitekt for de fleste av husene i bydelen. Bygningene preges av en inndeling av fasadene i lisener og generelt tilstrebet Eigtved en svak relieffvirkning motsatt barokkens voldsomme skulpturelle effekter. Kun på Amalienborg og Det Berckentinske palé ser man at det er benyttet frisøyler. Hans rokokkostil var preget av hans opphold i Dresden, hvor noen av hans forbilder kan oppleves. De fornemste bygningene har fasader helt i sandsten, mens de øvrige står i puss eller blankmur. Lindencrones palé ble som noe usedvanlig oppført av krittsten som ellers egner seg dårlig til bygninger. Som takformer foretrakk Eigtved et helvalmet tak, mens hans medarbeidere og samtidige ofte foretrakk mansardtaket; Dehns og Bernstorffs palé av Johann Gottfried Rosenberg.

Eigtved utførte flere prosjekter til monumentalkirken, men ingen av dem ble realisert. Hans første plan var meget ambisiøs med en kirke som var mer en dobbelt så høy som Amalienborg og som hadde to flankerende klokketårn. Stilen var inspirert av sydtysk barokk.

To hospitaler ble plassert i bydelen: Frederiks Hospital for samfunnets topp og Almindelig Hospital for de fattige. Det første finnes fremdels og ble også tegnet av Eigtved med visse endringer av Laurids de Thurah. Ytterst mot øst i Amaliegade lå Københavns Universitets botaniske have.

Senere endringer i bybildet
---------------------------

J.F.J. Salys rytterstatue av Frederik V som ble oppstilt på slottsplassen først i 1771. Foto: Thue 
Amaliegade 25, Laurids de Thurahs hus bygget i perioden 1755–1757. Bygningen huset fra 1782 Fødselsstiftelsen. Foto: Henrik Jessen 
Amalienborg sett fra det nye operahuset. Marmorkirken bak i midten og på plassen foran står rytterstatuen av Frederik V. Foto: Quistnix 
Nicolai Eigtveds umiddelbare etterfølgere, Lauritz de Thura og Nicolas-Henri Jardin, respekterte reglene som var oppstilt av den avdøde arkitekten. Det gjelder blant annet Thurahs hus, Titkens gård, Det gule palé og Almindelig Hospital. Etter Christiansborgs brann i 1794 overtok kongefamilien Amalienborg, noe som styrket bydelens eksklusive preg. C.F. Harsdorff foretok i den anledning en ombygning av paléene og tilføyde kolonnaden.

De fleste av Eigtveds hus står fremdeles, men har blitt forhøyet med ½ eller 1 hel etasje. De største og mest iøynefallende tilføyelsene ses i Frederiksgade hvor haven til Dehns palé har blitt bebygget med historistiske hus som avsluttes mot Amalienborg med en stor branngavl. Stallbygningene mot Bredgade ved både Dehns og Bernstorffs palé er også forsvunnet. Likeledes er havene/stallene mot Sankt Annæ Plads til Lindencrones og Von der Ostens palé forsvunnet. Det Berckentinske palé har mistet det meste av sitt gitter og stallbygninger mot Bredgade. Almindelig Hospital ble erstattet av en lang, ensartet etasjeiendom av Ole Boye i 1895.

Av senere tilkomne markante bygninger kan nevnes – i tillegg til Marmorkirken – Kirurgisk Akademi, Sankt Ansgar kirke, Aleksander Nevskij kirke og A.N. Hansens palé.

20. desember 1954 avduket man en minnetavle for Eigtved i Frederiksgade. Den er tegnet av Thomas Havning.

Fire modernistiske bygninger har erstattet eldre hus: Det tidligere hovedsete for BP Olie-Kompagniet A/S i Amaliegade 3 (1960 av Holm & Grut) har erstattet Domus Medica, Assurandørernes Hus i Amaliegade 10 (1960 av Ejner Graae & Henning Helger) har erstattet Casinoteatret. Balticas hus, nå Forsknings- og Innovationsstyrelsen i Bredgade 40 er fra 1954–1957 av Svenn Eske Kristensen, som også står bak samme gates nr. 43 fra 1970 (nå Ministeriet for Videnskab, Teknologi og Udvikling).

De største endringer har funnet sted på Toldboden, som imidlertid ikke bar preg af Eigtveds stil, men av 1800-tallets arkitektur.

Kulturkanonen
-------------

Frederiksstaden inngår i Danmarks kulturkanon under kategorien arkitektur. I sin begrunnelse sier blant annet Kanonutvalget:

«Frederiksstaden er et af de betydeligste nordeuropæiske rokokoanlæg. Den er udviklet langs Københavns havn på et grundstykke med klare grænser. Gadenettet er retvinklet, og planens hovedakser mødes i en ottekantet plads, hvor fire ensdannede palæer er placeret i pladsens diagonaler. Pladsens centrum er markeret med Salys rytterstatue af Frederik V. Kirken danner udgangspunkt for tværaksen, der forbinder den centrale plads med havnen. Bydelens borgerhuse er udført efter et facadeskema, hvor de enkelte huse er symmetriske og har en ensartet etageopbygning, som giver gennemgående vandrette linjer i gadeflugten. Frederiksstaden udgør i kraft af enkle hovedgreb en robust og nuanceret bymæssig helhed af åbne og sluttede rum.»

Referanser
----------

1. ↑  Frederiksstad med Amalienborg fra Kulturarvsstyrelsen
2. 1 2  «Kulturkanonen, Arkitektur» (PDF) **(dansk)**. Kulturministeriet. s. 11–12. Arkivert fra originalen (PDF) 23. oktober 2013. Besøkt 28. oktober 2015.
3. 1 2 3 4  Frederiksstaden Arkivert 19. desember 2013 hos Wayback Machine. fra Jens Fleischer: København. Kulturhistoriek opslagsbog med turforslag
4. ↑  Velkommen til Amalienborg fra Slots- og Ejendomsstyrelsen
5. ↑  Tuscher fra Weilbachs kunstnerleksikon
6. ↑  Kulturhistorisk opslagsbog - «Dehns Palæ», Bredgade 54 Arkivert 7. oktober 2007 hos Wayback Machine.
7. ↑  Amaliegade 26–30 fra Kulturhistorisk opslagsbog Arkivert 19. juli 2011 hos Wayback Machine.
8. ↑  Thomas Havning fra Weilbachs kunstnerleksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frederiksstaden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Frederikstaden på Dansk Arkitektur Center

| * v
* d
* r
Danmarks kulturkanon |
| --- |
| Arkitektur | Hover kirke  **·** Glorup (Philip de Lange, Christian Joseph Zuber og Nicolas-Henri Jardin)  **·** Frederiksstaden (Nicolai Eigtved)  **·** Vor Frue kirke (C.F. Hansen)
 **·** Dyrehaven (Rudolph Rothe)  **·** Brumleby (Michael Gottlieb Bindesbøll og Vilhelm Klein)  **·** Mariebjerg kirkegård (G.N. Brandt) **·** Aarhus Universitet (Kay Fisker, C.F. Møller, Povl Stegmann og C.Th. Sørensen)  **·** Aarhus rådhus (Arne Jacobsen og Erik Møller)  **·** Fingerplanen (Peter Bredsdorff)  **·** Operahuset i Sydney (Jørn Utzon)  **·** Storebæltsbroen (Dissing+Weitling) |
| Billedkunst | Trundholmsvognen  **·** «Oppstandelsen» (Unionsmesteren)  **·** Bordesholmalteret (Hans Brüggemann)  **·** Rytterstatuen av Frederik V (J.F.J. Saly) **·** «Jason med det gyldne skind» (Bertel Thorvaldsen)  **·** «Udsigt gennem tre af de nordvestlige buer i Colosseums tredje stokværk» (C.W. Eckersberg)  **·** «Efterårsmorgen ved Sortedamssøen» (Christen Købke) **·** «Støvkornenes dans i solstrålerne» (Vilhelm Hammershøi)  **·** «Sommerdag ved Roskilde Fjord» (L.A. Ring) **·** «Det Store Relief» (J.F. Willumsen)  **·** «Stående kvinde» (Astrid Noack)  **·** «Stalingrad» (Asger Jorn) |
| Design og kunsthåndverk | Skuldelev 2  **·** *Flora Danica* (bokverk) og Flora Danica (porselen) (Georg Christian Oeder og Johann Christoph Bayer) **·** Thorvald Bindesbølls livsverk  **·** Knud V. Engelhardts livsverk  **·** Marie Gudme Leths livsverk  **·** PHs skjermsystem (Poul Henningsen) **·** Teservise (Gertrud Vasegaard)  **·** Gedser forsøksmølle (Johannes Juul)  **·** Pantonstolen (Verner Panton)  **·** Polyetherstolen (Gunnar Aagaard Andersen)  **·** Kevihjulet (Jørgen Rasmussen)  **·** Fiberline fasadesystem (Fiberline Composites og Schmidt Hammer Lassen) |
| Film | *Du skal ære din hustru* (Carl Th. Dreyer) **·** *Vredens dag* (Carl Th. Dreyer) **·** *Ditte Menneskebarn* (Bjarne Henning-Jensen) **·** *Soldaten og Jenny* (Johan Jacobsen) **·** *Sult* (Henning Carlsen) **·** *Bennys badekar* (Jannik Hastrup og Flemming Quist Møller) **·** *Matador* (Erik Balling) **·** *Kunnskapens tre* (Nils Malmros) **·** *Babettes gjestebud* (Gabriel Axel) **·** *Pelle Erobreren* (Bille August) **·** *Festen* (Thomas Vinterberg) **·** *Idiotene* (Lars von Trier) |
| Litteratur | 

|  |  |
| --- | --- |
| Enkeltverk | *Jammers Minde* (Leonora Christina) **·** *Presten i Vejlbye* (Steen Steensen Blicher) **·** *Den lille havfrue* (H.C. Andersen) **·** *Enten – Eller* (Søren Kierkegaard) **·** *Fru Marie Grubbe* (J.P. Jacobsen) **·** *Ved Vejen* (Herman Bang) **·** *Lykke-Per* (Henrik Pontoppidan) **·** *Kongens Fald* (Johannes V. Jensen) **·** *Vintereventyr* (Karen Blixen) **·** *Og andre historier* (Klaus Rifbjerg) **·** *Sommerfugledalen* (Inger Christensen) |
| Lyrikk-antologi | Folkevise (Ebbe Skammelsøn) **·** Folkevise (Germand Gladensvend) **·** «Sorrig og glæde de vandre til hobe» (Thomas Kingo) **·** «Den yndigste Rose er funden» (H.A. Brorson) **·** «Til Siælen» (Johs. Ewald) **·** «Indvielsen» (Schack von Staffeldt) **·** «Hakon Jarls Død eller Christendommens Indførsel i Norge» (Adam Oehlenschläger) **·** «De levendes Land» (N.F.S. Grundtvig) **·** «Rosa unica» (Christian Winther) **·** «Paa Sneen» (Emil Aarestrup) **·** «Jeg hører i Natten den vuggende Lyd» (Holger Drachmann) **·** «Ekbatana» (Sophus Claussen) **·** «Aften (Stille, Hjerte, Sol gaar ned)» (Jeppe Aakjær) **·** «Den danske Sommer» (Thøger Larsen) **·** «Det er Knud, som er død» (Tom Kristensen) **·** «Læren om staten» (Jens August Schade) **·** «det underste land» (Gustaf Munch-Petersen) **·** «Anubis» (Thorkild Bjørnvig) **·** «Regnmaaleren» (Ole Sarvig) **·** «Øjeblik» (Morten Nielsen) **·** «Sidenius i Esbjerg» (Frank Jæger) **·** «Myggesang» (Ivan Malinowski) **·** «Personen på toppen» (Per Højholt) **·** «Violinbyggernes by» (Henrik Nordbrandt) |

 |
| Musikk | 

|  |  |
| --- | --- |
| Kunstmusikk | *Holger Danske* (F.L.Æ. Kunzen) **·** *Otte morgensange og Syv aftensange* (C.E.F. Weyse) **·** Tre galopper: Telegraph-Galop, «Champagnegaloppen» og Kjöbenhavns Jernbane-Damp-Galop (H.C. Lumbye) **·** «Elverskud» (Niels W. Gade) **·** *Vølvens Spaadom* (J.P.E. Hartmann) **·** «Drot og marsk» (Peter Heise) **·** *Maskarade* (Carl Nielsen) **·** Symfoni nr. 4 Det Uudslukkelige (Carl Nielsen) **·** *Antikrist* (Rued Langgaard) **·** Symfoni nr. 3 (Per Nørgård) **·** Symfoni-Antifoni (Pelle Gudmundsen-Holmgreen) **·** **Høyskolesanger–Sangantologi**: «Den signede dag med fryd vi ser» (C.E.F. Weyse)/(N.F.S. Grundtvig) **·** «Det var en lørdag aften» folkevise, gjendiktet av Svend Grundtvig **·** «En yndig og frydefuld sommertid»  **·** «Vi sletternes sønner» (Carl Nielsen)/(Ludvig Holstein) **·** «Jens Vejmand» (Carl Nielsen)/(Jeppe Aakjær) **·** «Det er hvidt herude» (Thomas Laub)/(St.St. Blicher)
«Danmark, nu blunder den lyse nat» – (Oluf Ring)/(Thøger Larsen) **·** «Danmark, mit Fædreland» (Poul Schierbeck)/(H.C. Andersen) **·** «Jeg ser de bøgelyse øer» (Thorvald Aagaard)/
(L.C. Nielsen) **·** «Du gav os de blomster, som lyste imod os» (Otto Mortensen)/
(Helge Rode) **·** «Septembers himmel er så blå» (Otto Mortensen)/(Alex Garff) **·** 
«Vi elsker vort land» (P.E. Lange-Müller)/(Shu-bi-dua)/(Holger Drachmann) |
| Populærmusikk | Et utvalg av 12 sanger (Kai Normann Andersen) **·** *Dansk Guldalderjazz Vol. 1–4* **·** The Savage Rose (Savage Rose) **·** *Værsgo* (Kim Larsen) **·** Svantes Viser (Benny Andersen og Povl Dissing)  **·** *Live sådan* (Gasolin’)  **·** *Supertanker* (Kliché)  **·** *Tidens Tern* (C.V. Jørgensen)  **·** *Stjerne til støv* (Sebastian)  **·** Aura (Palle Mikkelborg med Miles Davis)  **·** *Nærmest lykkelig* (tv·2)  **·** Evergreens (sangantologi)  **·** «Solitudevej» (Sven Gyldmark/Poeten Elga Olga Svendsen)  **·**
«Er du dus med himlens fugle» (Sven Gyldmark, Erik Leth og Poul Reichhardt)  **·** «Heksedans (her kommer mutter med kost og spand)» (Vidar Sandbeck, Peter Mynte og Raquel Rastenni)  **·** «To lys på et bord» (Bjarne Hoyer, Ida From og Otto Brandenburg)  **·** «Dansevise» (Otto Helge Francker, Sejr Volmer-Sørensen, Grethe Ingmann og Jørgen Ingmann)  **·** «Duerne flyver» (Bent Fabricius-Bjerre, Klaus Rifbjerg og Cæsar)  **·** «Så længe jeg lever» (John Mogensen)  **·** «Smuk og dejlig» (Anne Linnet ogShit & Chanel)  **·** «Under Bøgen» (Peter A.G. Nielsen / Gnags)  **·** «Danmark» (Shu-bi-dua)  **·** «Danse i måneskin» (Frans Bak, Per Nielsen, Trine Dyrholm & Moonlighters)  **·** 
«Kald det kærlighed» (Lars Lilholt / Lars Lilholt Band)  **·** |

 |
| Scenekunst | *Jeppe på Bjerget* (Ludvig Holberg)  **·** *Aladdin, eller Den forunderlige Lampe* (Adam Oehlenschläger)  **·**
*Sylfiden* (August Bournonville og Herman Severin Løvenskiold)  **·** *Indenfor Murene* (Henri Nathansen)  **·** Ordet (Kaj Munk)  **·** Anna Sophie Hedvig (Kjeld Abell)  **·** 
4 revynumre: «Man binder os på mund og hånd» (Liva Weel), «Skolekammerater» (Kellerdirk), «Brevet til Bulganin» (Osvald Helmuth), «Fingernummeret» (Dirch Passer)  **·** *Etudes* (Harald Lander og Knudåge Riisager)  **·** *Enetime* (Flemming Flindt og Georges Delerue)  **·** Julemandshæren (Solvognen)  **·** Sort Sol live, Carlton og Wurst (Sort Sol)  **·** Majonæse (Jess Ørnsbo) |
| Barnekanon | Byggelekeplassen (C.Th. Sørensen)  **·** *De små synger* (Gunnar Nyborg-Jensen)  **·** *Palle alene i Verden* (Astrid Henning-Jensen)  **·** *Donald Duck og gullhjelmen* (Carl Barks)  **·** Høj stol (Nanna Ditzel)  **·** Legoklossen (Godtfred Kirk Christiansen)  **·** *Silas og den sorte hoppe* (Cecil Bødker)  **·** *Halfdans ABC* (Halfdan Rasmussen og Ib Spang Olsen)  **·** Kaj og Andrea (Katrine Hauch-Fausbøll)  **·** *Go’ sønda’ morn’* (Anne Linnet)  **·** *Gummi-Tarzan* (Søren Kragh-Jacobsen)  **·** Nøtteknekkeren (Steen Koerner) |
| **Kanonutvalget** (arkitektur): Lone Wiggers **·** Carsten Juel-Christiansen **·** Malene Hauxner **·** Lars Juel Thiis **·** Kent Martinussen (billedkunst): Hein Heinsen **·** Hans Edvard Nørregård-Nielsen **·** Bente Scavenius **·** Bjørn Nørgaard **·** Sophia Kalkau (design og kunsthåndverk): Merete Ahnfeldt-Mollerup **·** Ursula Munch-Petersen **·** Louise Campbell **·** Erik Magnussen **·** Astrid Krogh (film): Susanne Bier **·** Jacob Neiiendam **·** Vinca Wiedemann **·** Tivi Magnusson **·** Ole Michelsen (litteratur): Finn Hauberg Mortensen **·** Erik A. Nielsen **·** Mette Winge **·** Claes Kastholm Hansen **·** Jens Christian Grøndahl (musikk): Per Erik Veng **·** Jørgen I. Jensen **·** Torben Bille **·** Inger Sørensen **·** Henrik Marstal (scenekunst): Flemming Enevold **·** Karen-Maria Bille **·** Jokum Rohde **·** Sonja Richter **·** Erik Aschengreen |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark