recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Lungeemboli** er en sykdom i lungene som følge av en eller flere blodpropper som tetter igjen blodtilstrømmen til deler eller hele lungen. Blodproppen er en komplikasjon ved dyp venetrombose, derav navnet embolus som betyr en blodpropp (trombe) som har blitt tatt med av blodstrømmen og setter seg fast i et annet organ. 

Trombosen løsner og føres med den venøse blodstrømmen til hjertet og ut i lungekretsløpet. Her kiler den seg fast og blokkerer blodtilførselen til en større eller mindre del av lungen. En trombe kan løsne når som helst, men ofte løsner den i forbindelse med aktivitet. Ved obduksjon etter plutselig død finnes ofte en stor trombe / embolus i en lungepulsåre eller i hjertet.

En klump som føres med blodet kalles embolus i entall og emboli i flertall også etter at den/de har satt seg fast.

Behandlingen går ut på å hemme koagulasjonssystemet i blodet slik at det naturlig forekommende, koageloppløsende enzymet plasmin etter hvert skal klare å løse opp embolien.

Symptomer
---------

Symptomene er avhengige av størrelsen på lungeembolien og hvor den kiler seg fast. Store embolier kan gi plutselig åndenød eller andre alvorlige symptomer. Akutte, sterke brystsmerter kan forekomme ved større embolier.

Lungene som "filter"
--------------------

Alt blodet fra mesteparten av kroppen tilbake til hjertet, sendes videre til lungekretsløpet som fungerer som et filter som stopper blodpropper og annet som kan følge blodet. Kreftsvulster gir fra seg kreftceller som stoppes i lungene og danner nye kuler som "spredning til lungene". Blodet fra tarmene går med portvenen til leveren som også fungerer som et filter. Spredning av tarmkreft går derfor ofte til leveren.

Portal: Helse

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Opprydning:** Denne artikkelen trenger en opprydning for å oppfylle Wikipedias kvalitetskrav. Du kan hjelpe Wikipedia ved å forbedre den. Mangler som er blitt anført: wikify og utdype noe

**Forfalskning av forespørsler på tvers av nettsteder** (engelsk: *cross-site request forgery*, **CSRF**) er ondsinnet datakode som er innfelt på en nettside som blir presentert til klienter av en server. Koden forleder klientmaskinen til å utføre uønskede, gjerne skadelige, operasjoner.

CSRF er et speilbilde av XSS-angrep. Mens et XSS-angrep utnytter nettstedets tillit til eksterne brukere, utnytter et CSRF-angrep brukernes tillit til nettstedet ved å lure dem til å tro at overført data kommer fra nettstedet. 

Om for eksempel en person er logget inn på et nettsted, A, hvor webskjemaet for å bytte passord er ubeskyttet, kan et annet nettsted utnytte dette ved å ha et JavaScript på sin side som endrer passordet på nettsted A ved å sende en forespørsel om det. En slik forespørsel vil virke helt legitim i nettsted A, fordi det er nettleseren som iverksetter det.

Eksempler på CSRF-angrep i HTML-kode:

* <img src="www.websidensomskalfåCSRF.com/logout"> – Dette vil logge ut alle brukere som besøker en profil umiddelbart.
* <img src="webside.com/user=delete"> – Dette ville slette alle brukere som besøker en profil.

Se også
-------

* Forfalskning av forespørsler på serversiden

Referanser
----------

1. ↑  «Adobe – sikkerhetsbulletin».
2. ↑  BrianShook. «Samsvar for informasjonskapsel - Commerce | Dynamics 365». *docs.microsoft.com*. Besøkt 7. november 2021.

Get-service
**Egge gård** er en tidligere gård på Eggesåsen i Steinkjer. Gården har en lang historie tilbake til sagatiden. Etter at den siste av bygningene brant i 1978 er gården et parkanlegg som forvaltes av Egge museum. Store deler av eiendommen ble solgt til Steinkjer kommune i 1886 som boligtomter.

Kalv Arnesson knyttes til gården på 1000-tallet. På 1500-tallet ble gården krongods, og på 1600-tallet kom den på private hender. Slekten Rosenvinge eide gården på 1800-tallet, og Otto Schulz eide den 1897-1935. Hovedbygningen brant ned i 1970.

På Egge er det et stort gravfelt registrert og flere mindre samlinger med gravhauger og røyser. I sammenheng med utbygging av E6 gjennom Steinkjer sentrum ble det gjort arkeologiske utgravninger av bosetningsspor fra eldre jernalder og bronsealder på gården. Egge kirke og Fylkesmannsgården fra 1919 ligger på grunn fra Egge gård.

Referanser
----------

1. ↑  Coldevin, Axel (1900-1992) (1950). *Norske storgårder*. Oslo: Aschehoug. s. 465.
2. ↑  snl.no
3. ↑  Egge gård; eggemuseum.no
4. ↑  Egge gård; steinkjerleksikonet.no
5. ↑  Sørheim, Helge (1949-) (1997). *En høvdings gård, en høvdings grav: en vikingtids båtgrav på Egge i Steinkjer, Nord-Trøndelag*. Trondheim: Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet, Vitenskapsmuseet. ISBN 8271265423.
**Gudbrandsdalsost**, opprinnelig kalt *Gudbrandsdalske blandingsost*, er en den vanligste typen brunost i Norge, og står for cirka 50 % av all brunostomsetning. Både TINE og Synnøve Finden markedsfører gudbrandsdalsost, som opprinnelig stammer fra Sør-Fron i Gudbrandsdalen. Siden den ikke lages av ostestoff, er brunosten per definisjon ikke egentlig en ost. Smaken er søt og fyldig og har et karamell-lignende preg.

Historie
--------

Gudbrandsdalsosten ble først laget av Anne Hov, som var budeie på Solbråsætra (61°29′32″N 9°44′56″Ø) i Sør-Fron. I 1863 fant hun ut at osten ble både bedre og lettere å skjære ved å øke fettprosenten gjennom å tilsette fløte i myseblandingen. Brunosten hun serverte er også kalt rauost eller raudost. Det første industrielle dampysteriet for brunost ble bygget på Tretten i 1908.

Innhold
-------

Gudbrandsdalsost lages av myse, pasteurisert geitemelk (144 g til 100 g ferdigvare), pasteurisert fløte, og pasteurisert melk. Den har en mer pikant smak enn den mildere mysosten, som ble omtalt som «ganske nydelig» i Christer Jenssøns glosebok fra 1646.

TINE kaller denne brunosten «Gudbrandsdalsost G35». Bokstavkombinasjonen G35 forklarer TINE slik: «G» står for geit, altså at geitemelk inngår, og «35» står for fettprosenten i ostens *tørrstoff*, altså restvekten etter at cirka 20% vann i osten er fratrukket. Synnøve Finden kaller brunosten sin «Gudbrand».

Ifølge TINE inneholder TINE® Gudbrandsdalsost original G35 følgende:

**Treliste**
* **Innhold per 100 g G35**
	+ 28 g fett
		- hvorav 18 g mettede fettsyrer
	+ 37 g karbohydrater
		- hvorav 31 g sukkerarter
	+ 10 g protein
	+ 0,72 g salt
	+ samt mindre mengder:
		- pantotensyre
		- kalium
		- magnesium
		- molybden
		- kalsium
		- vitamin A
		- riboflavin
		- vitamin B12
		- fosfor
		- selen
		- jod

Varianter
---------

Det lages flere varianter av den tradisjonelle gudbrandsdalsosten. En lysere og litt mildere variant markedsføres under navnet Misværost (), mens en mørkere og litt kraftigere variant markedsføres som Heidalsost.

Produksjonssteder
-----------------

Hovedvekten av denne osten produseres utenfor Gudbrandsdalen. Det foregår ennå produksjon i Lom og Skjåk, men denne er nå truet, og produksjonen skal overføres til Ørsta i Møre og Romsdal, som allerede har produksjonskapasitet. Disse planene har vakt uro, ikke bare i Gudbrandsdalen. Andre steder det lages Gudbrandsdalsost er Elnesvågen i Møre og Romsdal, Byrkjelo i Sogn og Fjordane og Storsteinnes i Troms.

Se også
-------

* Brunost
* Geitost
* Heidalsost
* Misværost

Referanser
----------

1. 1 2  «Historien om brunost». TINE. Besøkt 30. september 2023.
2. ↑  TINE® Gudbrandsdalsost original G35. TINE. Besøkt 2023-09-30
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 2. oktober 2010. Besøkt 29. oktober 2010.
Marylands flagg
**Marylands flagg** er et heraldisk flagg som kombinerer to familievåpen knyttet til delstatens historie, henholdsvis Calverts svarte og gule ruter og Crosslands hvite og røde kors. Flagget ble vedtatt 9. mars 1904.

Bakgrunnen for kombinasjonen av de to heraldiske familievåpen i flaggform er at Maryland ble grunnlagt av den britiske adelsfamilien Calvert, som også fikk store landområder i kolonien fra den britiske krone, samt også tittelen Lord av Baltimore. Calvert-familiens våpen ble opprinnelig gitt i 1622, men George Calvert tok opp sin mors våpen for familien Crossland. Kombinasjonen ble mot slutten av 1800-tallet tatt opp igjen som symbol for Maryland. Første gang delstatens flagg ble benyttet var i Baltimore 11. oktober 1880 under 150-årsjubileet for byens grunnleggelse.

Marylands flagg er det eneste av USAs delstatsflagg som er basert på europeisk heraldikk.

Litteratur
----------

* Whitney Smith: *The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States*, 1970

Eksterne lenker
---------------

* Maryland State Flag fra Maryland State Archives
* The History of the Maryland Flag fra Marylands Secretary of State
* Protocol for Maryland's Flag fra Marylands Secretary of State

  


|  |
| --- |
| **USAs delstatsflagg** |
| Alabama |
Alaska |
Arizona |
Arkansas |
California |
Colorado |
Connecticut |
Delaware |
Florida |
Georgia |
Hawaii |
Idaho |
Illinois |
Indiana |
Iowa | 
Kansas | 
Kentucky |
Louisiana |
Maine |
Maryland |
Massachusetts |
Michigan |
Minnesota |
Mississippi |
Missouri |
Montana |
Nebraska |
Nevada |
New Hampshire |
New Jersey | 
New Mexico |
New York |
Nord-Carolina |
Nord-Dakota |
Ohio | 
Oklahoma |
Oregon |
Pennsylvania |
Rhode Island |
Sør-Carolina |
Sør-Dakota |
Tennessee |
Texas | 
Utah | 
Vermont |
Vest-Virginia |
Virginia |
Washington |
Wisconsin |
Wyoming |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Sjølgrodd** brukes om bygnings- og båtdeler av tre der man trenger et buet stykke, og betyr at treet er vokst i bue eller har en grein eller rot med passe vinkel til trestammen, og tykkelse, til det man skal bruke det til. Et slikt buet trestykke kalles gjerne en **krok**, mest brukt om kroker laget av trestammer det der står ut en grein eller en rot.

All trearbeidskultur inneholder omfattende kunnskap om trematerialet. I gamle dager ble skogene drevet på en helt annen måte enn nå; man lot skogen mer eller mindre vokse slik den selv ville, og tok ut enkelte trær her og der (plukkhogst) etter hva man skulle ha materialer til, altså så på det enkelte tres spesielle former og egenskaper, om det var rett eller krumt, om det var langsomtvokst med tett ved, eller hurtigvokst med løsere ved, om det hadde greiner eller røtter med en vinkel og tykkelse som passet til det man ville lage. Her kunne man så hente krumvokste knær til hus eller båter. Ved å bruke slike sjølgrodde emner, kunne man få stor styrke også i deler som var relativt spinkle.

I skogene til en del gårder der de la mye vekt på båtbygging, kunne visse skogteiger brukes spesielt til å "ale" frem trær der man fikk særlig velegnede emner og kroker til båtbygging. I slike "båtteiger" fikk ungene gjerne forbud mot å klatre i trærne, for at de ikke skulle brekke greiner, og kanskje spolere en god, fremtidig krok, eller et godt emne til båtbord, esing e. a.

Det er også kjent at til visse båtdeler som stevner o. l. lette man blant trær i bratte skråninger der jorden langsomt hadde seget nedover, slik at en del av trærne der hadde vokst i en buet form.

Sjølgrodde knær er best kjent fra eldre bygninger; sjøhus, stavkirker o. l. men har vært vel så mye brukt i klassisk båtbygging, ikke minst når man bygget robåter. Ennå i dag er en del av delene i tverrstiverne – **banda** – på robåtene lagd av sjølgrodde emner.

Slike bøyde trestammer ble også brukt til meier til sleder og geiter, gjerne forsterket med flate jernband. Man lette da spesielt etter trær som var rette på en god del av lengden, og hadde en passe bøy i tillegg, til å lage oppsvinget på meiene.
**Gulehavet**, eller **Huang Hai**, (kinesisk: 黄海, pinyin: *Huang Hai*, i Sør-Korea og Nord-Korea: «Vesthavet», hangul: 황해 eller 서해, *Hwanghae*) er den nordlige delen av Østkinahavet, som igjen er et randhav i Stillehavet. Grensa mot Østkinahavet trekkes ved 33°17'N. Navnet kommer av at løsspartikler fra «Den gule elv» og Hai He gir havet en gulaktig farve. De to elvene flyter inn i Gulehavet helt innerst, i den delen som kalles Bohai (tidligere Pechili-bukten eller Chihli-bukten).

Koreabukten mellom den kinesiske Liaoning-provinsen og det nordvestre Nord-Korea er også del av Gulehavet. Skillet mellom Bohai og Koreabukten er Liaodonghalvøya

Gulehavet har en dybde på maksimalt 105 meter og regnes som et flatt hav, noe på linje med størstedelen av Nordsjøen på motsatt side av dem eurasiske landsmasse. Havets mudderflater er betydelige tilholdssteder for migrerende vadefugler.

Alle større øyer i Gulehavet er sørkoreanske: Anmado, Baengnyeong, Daebu, Deokjeokdo, Gageodo, Ganghwa, Hauido, Heuksando, Hongdo, Jeju-do, Jindo, Muuido, Sido, Silmido, Sindo, Wando, Yeongjong og Yeonpyeong.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Yellow Sea *Encyclopædia Britannica*
2. ↑  «Utanlandske stadnamn: A–Å». *Språkrådet* **(norsk)**. Besøkt 31. desember 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yellow Sea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** NDL **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Viksvangen** er en grend i Nordåsen i Nannestad kommune som ligger omtrent tre kilometer unna Maura sentrum.

Viksvangen er den største av flere grender i Nordåsen, blant annet Sollia, Fløtten og Høgås. Stedet har fire husstander og fire hytter med postnummer Maura. Det har vært bosetning der siden 1950-årene. Viksvangen huser også en gård som har drevet rideskoler og aktiviteter for psykisk utviklingshemmede, barn og andre. Etter store mengder avskoging i området har det ført til god utsikt mot Hurdalsjøen og Oslo lufthavn.

En brann fant sted på Viksvangen i oktober 2017 hvor en garasje tok fyr og brant ned.

Viksvangen ligger omtrent to kilometer unna Nordåsen Skistadion.

Referanser
----------

1. ↑  Haraldsen, Magnar (29. januar 2016). «Hver uke besøker Jacob dyra på Viksvangen aktivitetsgård». *Eidsvoll Ullensaker Blad*. Besøkt 29. mai 2021.
2. ↑  Haraldsen, Magnar (19. april 2022). «(+) Gledet ukrainske flyktninger: – Det ble en fantastisk dag». *Eidsvoll Ullensaker Blad* **(norsk)**. Besøkt 30. april 2022.
3. ↑  Aarli-Grøndalen, Roger (11. oktober 2017). «Full overtenning i garasje i Maura». *Eidsvoll Ullensaker Blad*. Besøkt 29. mai 2021.
4. ↑  «Veibeskrivelse til Nordåsen skistadion». *Bjerke IL Ski* **(norsk)**. Besøkt 29. mai 2021.
En Massey-Ferguson 6485 Dyna 6 traktor fra 2000 tallet Foto: JoachimKohlerBremen 
En eldre Massey Ferguson traktor av typen MF 135 i Sveits Foto: JoachimKohlerBremen 
**Massey Ferguson** (MF) er et merkevarenavn og en produsent av traktorer, skurtreskere, traktorgravere og andre landbruksredskaper. MF inngår i det amerikanske AGCO-konsernet, og har i dag hovedkvarter i Duluth, Georgia, USA. 

Merket har røtter helt tilbake til 1847, da Daniel Massey startet opp Newcastle Støperi og Maskinfabrikk i Newcastle, Ontario, Canada. Der ble blant annet noen av de første mekaniske treskerne i verden produsert. Til å begynne med var det bare sammenstilling av deler fra USA, men etter hvert begynte de å designe og produsere egne deler. 

Harry Ferguson fra Nord-Irland fant opp et hydraulisk trepunkts redskapsløft[] som kan overføre vekt fra redskap til traktor under arbeid, noe som gjorde det mulig å arbeide med større redskap på lettere traktor. 

Fergusons trepunktsløft ble først lansert på en traktor produsert i samarbeid med David Brown, Ferguson-Brown model A som ble produsert i perioden 1936 til 1939.[] Deretter samarbeidet han med Henry Ford, etter det såkalte Handshake Agreement, Fords eneste kompaniskap den gangen. Samarbeidet brøt sammen etter ni år, i 1947, to måneder etter Henry Fords død, med et omfattende rettsoppgjør som følge. 

I 1946 startet Ferguson produksjon i Coventry i England. I 1948 åpnet en fabrikk i Detroit i USA. 

Selskapet inngikk etter en tid samarbeid med skurtreskerprodusenten Massey-Harris, og i august 1953 ble de to selskapene fusjonert til Massey-Harris-Ferguson. Navnet ble i 1958 forkortet til Massey-Ferguson.

Massey Ferguson kjøpte i 1959 hele det italienske landbrukskonsernet Landini. De har bygd mange modeller for MF opp gjennom årene, spesielt små modeller til å gå på vingårder, mellom vinrankene. 

I 1989 ble 66% solgt til amerikanske AGCO SpA. Senere, i 1994, ble en ny andel solgt, og i år 2000 ble siste resterende andel også solgt til AGCO.

En Massey Ferguson pløyer en åker i Tyskland Foto: Fischer.H 
I dag blir traktorer og landbruksutstyr produsert på disse plassene: 

* Beauvais, Frankrike
* Canoas, Brasil
* Breganze, Italia
* Kansas, USA
* Santa Rosa, Brasil

Referanser
----------

1. ↑  XMLImporter-MF-New (19. mai 2015). «Produksjon». *www.masseyferguson.no* **(engelsk)**. Besøkt 25. september 2018.

Se også
-------

* Ferguson TE20 (Gråtass)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Massey Ferguson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Okshornan** eller **Oksen** er en fjellrekke ved Ersfjorden i Senja kommune. Det høyeste av fjellene er Store Okshornet som er 559 moh. Fjellene er synlige fra Nasjonal turistveg Senja, og det er bygd et utsiktspunkt ved Tungeneset.

Fjellene Okshornan (venstre), Ramnen og Fjølhaugen sett fra Tungeneset i oktober  Foto: Simo Räsänen 
Okshornan sett fra Tungeneset  Foto: Simo Räsänen 
Okshornan - panorama
Noen omtaler fjellene feilaktig som «**Djevelens tanngard**» men dette har ingen historisk forankring.

Det tredje hornet har ett hull gjennom seg, og sagnet går som følger:

***"Kjølvamannen og Storkvænen"***

*Kjølvamannen er ein topp på Kjølva, og Storkvænen er ein av kvæntoppane sør i Torsken. Torskenkjærringa er ein steinfigur oppe på Kjerringberget, og det tredje oksehornet er ein kvass fjelltopp på Oksen. Gjennom det oksehornet er det eit hol. Næringen vestom oksen heite Trælen.*

*Om Kjølvamannen fortelles det at han ein gong fria til Torskenkjerringa. Men det same gjorde også Storkvænen, og ho såg mest mon i han, venteleg fordi han var nærast. Men Kjølvamannen ville ikkje gi slepp på kjerringa godvilleg, og så skaut han etter Kvænen med pil og bue. Kom så eit halmstrå i vegen, og pila datt ned på Trælen. Halmstrået var det tredje oksehornet, og holet gjennom fjellet etter pila ser ein tydeleg. Sjølve pila veit ein og av. Det er ein lang og smal stein ytst på Trælen, og han heiter Pila den dag i dag.*

Da kommunene Lenvik, Tranøy, Torsken og Berg ble slått sammen til Senja kommune, ble fjellet fra 2019 motiv for kommunevåpenet. 

Senja kommunevåpen fra 2019

Referanser
----------

1. ↑  «Okshornan». *www.goto-norway.no*. Arkivert fra originalen 2. mars 2023. Besøkt 19. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* alpinklatring.blogspot.com Okshornan på Senja

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Guaraní** er et tupiansk språk som tales i Argentina, Bolivia, Brasil og Paraguay i Sør-Amerika. Det tilhører tupí-guaraní-språkene. Det er offisielt språk i Paraguay (sammen med spansk), hvor det tales av 94 % av innbyggerne. Det er dermed det eneste indianske språket i Amerika som har flere talere enn det europeiske kolonispråket i et land. Guaraní er også offisielt språk i de argentinske provinsene Corrientes og Misiones.

Guaraní er det eneste indianske språket der majoriteten av brukerne ikke er indianere. Dette er ikke vanlig i Amerika, hvor tendensen ellers er at man heller mot å bruke de mer prestisjetunge, offisielle språkene (i dette tilfellet spansk).

Jesuittpresten Antonio Ruiz de Montoya, som skrev ei bok kalt *Tesoro de la lengua guaraní*, beskrev guaraní som «så rikt og elegant at det kan måle seg med de mest berømte [språk]».

Referanser
----------

1. ↑  «ScriptSource - Paraguay». Besøkt 21. august 2023.
2. ↑  «ScriptSource - Bolivia». Besøkt 21. august 2023.
3. ↑  «ScriptSource - Argentina». Besøkt 21. august 2023.
4. ↑  ; arkiveringsdato: 6. mai 2021; besøksdato: 16. juli 2021; arkiv-URL: .
5. ↑  «ScriptSource - Brazil». Besøkt 21. august 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Guaraní language – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Mérida** er hovedstaden i den spanske autonome regionen Extremadura. Den ligger i provinsen Badajoz og har 53 098 innbyggere (pr 2005)

Byen ble grunnlagt 25 f.Kr av den romerske keiseren Augustus, primært for å ha kontroll over området, men også for å bosette veteraner fra de to legionene V Alaude og X Gémina. Med tiden ble Mérida hovedstaden i Lusitania (en ev de tre provinsene romerne delte Den iberiske halvøya opp i) og en av de viktigste byene i det romerske imperiet.

Ingen annen spansk by har en tilsvarende mengde romerske monumenter, blant annet colosseum, amfiteater og hippodrom. I år 130 bygde romerne to 400 meter lange demninger her for vannforsyningen – nemlig Cornalvo-demningen og Proserpina-demningen, som fortsatt står hver med oppdemming av ca. 1 km² reservoarer.

Mérida står på UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder.

Flere byer er kalt opp etter Mérida, deriblant Mérida i Venezuela og Mérida i Yucatán, Mexico.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mérida, Spain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Mérida (Spain) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |



1. ↑  Instituto Nacional de Estadística (16. mai 2022) (på en), *Municipal Register of Spain of 2022*, **90**, s. 1,235, Wikidata Q111983091
Nordberg kirke
**Nordberg menighet** var et prestegjeld tilhørende Vestre Aker prosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet bydelene Nordberg og Bygdøy i Oslo kommune, med Nordberg kirke som menighetskirke.

Nordberg menighet inngikk fra 1. januar 2020 i Nordberg sokn, underlagt Vestre Aker prosti.

Historikk
---------

Ved kgl.res. av 1. oktober 1965 ble *Nordberg menighet* opprettet av deler av Vestre Aker og Grefsen menigheter.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Nordberg
* Maridalen

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Kilder
------


1. ↑  Prostier, proster og saksbehandlere, Oslo bispedømme, kirken.no
2. ↑  Nordberg menighet, lovdata.no
3. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
4. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
**Rita Karen Olsen Beck** (opprinnelig Rita Karen Olsen, født 31. januar 1933 i København) er en dansk-amerikansk-costraricansk diplomat, politiker og sosialarbeider. Hun var også Costa Ricas førstedame i ektemannen José Figueres Ferrers presidentperioder 1954-1958 og 1970–1974, medlem av landets lovgivende forsamling, og ambassadør til Israel.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Rita Karen Olsen ble født i Danmark til Walter Olsen og Karen Beck Olsen, som emigrerte til USA og ble amerikanske statsborgere. Hun vokste opp i Yorktown Heights i Westchester County i delstaten New York.

I ung alder ble hun interessert i sosiale spørsmål. Som student ved Mary Washington College (som senere ble University of Mary Washington) ble hun involvert i flere bevegelser som fremmet solidaritet med og forsvar av trengende mennesker. Etter avgangseksamen fra Mary Washington College begynte Olsen ved Universitetet i København for å studere samfunnsvitenskap. Hun tok deretter mastergraden i sosiologi ved Columbia University i New York City.

I 1948, mens hun studerte på Colombia University, gav presidenten i Costa Rica, José Figueres Ferrer, en forelesning der, og det var i den han kunngjorde avskaffelsen av all rasesegregering i hjemlandet. 

### Costa Rica

Hun giftet seg med José Figueres Ferrer, den 7. februar 1954; da han var blitt landets president igjen, slik at Karen Olsen Beck da automatisk ble Costa Ricas førstedame. Olsen var 23 år gammel da bryllupet stod, mens Figueres var 47. Seremonien ble foretatt hjemme hos Figueres' bror, Antonio Figueres, av erkebiskop Ruben Odio Herrera av San José de Costa Rica. President Figueres var blitt skilt fra sin første hustru, den tidligere førstedamen Henrietta Boggs, den 1. januar 1954.

Karen Olsen Beck ble førstedame en gang til, da ektemannen var president også fra 1970 til 1974. Det var hans tredje presidentperiode. 

Med Figueres fikk hun fire barn, blant annet José María, som var Costa Ricas president fra 1994 til 1998, og Christiana Figueres, som ble spesialist på miljøspørsmål og klimaendringer, og ble *Executive Secretary* for United Nations Framework Convention on Climate Change.

Fra 1983 til 1984 var hun Costa Ricas ambassadør til Israel.

Referanser
----------

1. ↑  Tiquicia.org - Spanish Arkivert 28. november 2013 hos Wayback Machine. Arkivert 2007-03-04 hos Wayback Machine
2. ↑  Women leaders, guide, lest januar 2011
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  «American Girl and Costa Rican President Wed». *Sarasota Herald-Tribune*. 8. februar 1954.
4. ↑  «Matrimonio del senor Presidente de la Republica con la distinguida senora Karen Olsen Beck». *La Nacion - Google News Archive Search*. 7. februar 1954.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI **·** NDL
 |
Satellittbilde over Sinaihalvøya, med Suezbukten til venstre og Akababukten til høyre
**Suezbukten** (arabisk: خليج السويس, *Khalyj as-Suways*) er en bukt i nordlige del av Rødehavet som leder til Suezkanalen. Den ligger vest for Sinaihalvøya. Beliggende øst for Sinaihalvøya ligger den mindre bukten Akababukten.

Suezbukten ble formet innenfor en relativ ung, men nå ikke aktiv Suezbuktrift, et geologisk begrep for en avlang kløftformet forsenking som oppsto ved flere parallelle normalforkastinger som vender seg mot hverandre, og er datert tilbake til rundt 26 millioner år. Den strekker seg 300 km nord mot nordvest, ender i den egyptiske byen Suez og inngangen til Suezkanalen. Langs midtlinjen av bukten går grensen mellom Afrika og Asia.

Referanser
----------

1. ↑  Detaljert geologisk informasjon om Suezbukten
2. ↑  ISS EarthKAM: Images: Collections: Composite: Gulf of Suez, Egypt and Saudi Arabia". Arkivert fra originalen den 27. oktober 2003

Eksterne lenker
---------------

(en) Gulf of Suez – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Satellittbilder fra Suezbukten og Suezkanalen, *Egypt.africa-atlas.com*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
Hurdal kirke
**Hurdal prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Østre Romerike prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Hurdal kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Hurdal kirke.

Hurdal prestegjeld og dets sogn er nå en del av Eidsvoll og Hurdal kirkelige fellesråd underlagt Øvre Romerike prosti.

Historikk
---------

*Hurðardal sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Den antatt første Hurdal kirke, *Hurðardals Margareta kirkja*, ble viet til Sankt Margareta. Den ble i løpet av 1600-tallet revet — eller rettere sagt byttet ut del for del, slik at ingen av de opprinnelige materialene er bevart. Den er imidlertid kjent gjennom skriftlige kilder, som røper at skipet målte ca. 6,5 m x 3,75 m og koret ca. 3 m x 3 m, og at kirken var omgitt av svalgang og hadde en takrytter. Arkeologiske funn gjort i 1953 tyder på at stavkirken må ha eksistert på slutten av 1200-tallet.

Middelalderkirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som *Urðadals kirkja*.

### Prestegjeldet

I middelalderen omtales to kirker i det senere prestegjeldet:

* Hurdal
* Feiring

Hurdal antas å hatt egen prest i middelalderen, men antas å være lagt under Eidsvoll i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

### Nyere tid

Koret ble revet og erstattet med et større i 1652. Et tømret våpenhus ble bygget inntil vestgavlen i 1625 og forstørret i 1675. Det ble brukt som en forlengelse av kirken, mens et nytt våpenhus ble bygget vest for dette igjen. I 1681 ble stavkirkens skip byttet ut med et tømret skip i samme lengde, men dobbel bredde. Ved etableringen av Hurdal Glassverk økte befolkningen, og kirken ble for liten.

Ved kgl.res. av 12. mars 1777 ble Eidsvoll prestegjeld delt slik at Hurdal ble eget sognekall, gjeldende fra 1. juli 1777. 

Hurdal prestegjeld dannet grunnlaget for Hurdal formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Feiring anneks ble overført fra Hurdal prestegjeld til Eidsvold 1. oktober 1970.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Hurdal

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1898). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius. s. 369.
2. ↑  Hurdal kirke, norgeskirker.no
3. 1 2  Hurdal kirke, norske-kirker.net
4. ↑  Christie, Sigrid (1969). *Norges kirker*. Land og kirke. s. 315.
5. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  *Feiring kjerke, 1875-1975*. Menighetsrådet. 1975. s. 27.
8. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
9. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Sima Sami Bahous** (arabisk: سيما سامي بحوث ; født 26. juni 1956) er en jordansk diplomat og kvinnesaksforkjemper, som er direktør for UN Women. Hun var Jordans FN-ambassadør i New York fra 2016 til hun ble direktør i UN Women i september 2021.

Bahous studerte engelsk litteratur ved Jordans universitet og tok mastergrad i litteratur og drama ved University of Essex og ph.d.-grad i kommunikasjon og utviklingsstudier ved Indiana University. Ph.d.-avhandlingen fra 1988 hadde tittelen *Communication Policy and Planning for Development: The Jordan Television Corporation: A Case Study*.

Bahous arbeidet for UNICEF i Amman fra 1994 til 1995 og var utviklingsrådgiver i Verdens helseorganisasjon i Sanaa fra 1996 til 1997. Hun vendte tilbake til Jordan i 1997 og ble direktør for Kong Hussein og dronning Noor-stiftelsene, en stilling hun hadde til 2001. Hun ble da medie- og informasjonssjef ved det jordanske hoff og rådgiver for kong Abdullah. Hun var assisterende generalsekretær for Den arabiske liga i Kairo fra 2008 til 2012.

Fra 2012 var hun assisterende generalsekretær for FNs utviklingsprogram og leder for UNDPs regionalkontor for de arabiske statene. I august 2016 ble hun utnevnt til Jordans FN-ambassadør i New York,

Referanser
----------

1. ↑  «Gender equality champion Sima Sami Bahous to lead UN Women». Modern Diplomacy. Arkivert fra originalen 16. september 2021. Besøkt 16. mars 2023.
2. ↑  «Gender equality ‘champion’ Sima Sami Bahous to lead UN Women». *UN News* **(engelsk)**. 13. september 2021. Besøkt 17. september 2021.
3. 1 2 3 4  «New Permanent Representative of Jordan Presents Credentials». FN. 22. august 2016. Besøkt 18. august 2017.
4. ↑  «Secretary-General Appoints Sima Sami Bahous of Jordan Director of Regional Bureau for Arab States, United Nations Development Programme». United Nations. 22. februar 2012. Besøkt 18. august 2017.
5. ↑  «Bahous: Politics Necessary for Achieving SDGs». International Peace Institute. 30. juni 2016. Besøkt 18. august 2017.
6. ↑  «Sima Bahous appointed Jordan's permanent representative to UN». *Jordan Times*. 18. august 2016. Besøkt 18. august 2017.
**Herad skule** ligger i Gol kommune. Skolen har i dag 77 elever på barnetrinnet. Skolen ligger i bygda Herad, ca. 4 km fra Gol sentrum. Hovedmål ved skolen er nynorsk, og det er den eneste i Gol som utelukkende har nynorskelever.

Det første skolebygget ble bygd i Herad i 1877. Senere har det vært bygd om flere ganger. I 1982 brant den gamle skolen ned til grunnen. Det ble bygget ny skole, dagens bygg, som stod ferdig i 1984.

Herad skole var demonstrasjonsskole i perioden 2005–2007. Demonstrasjonsskoler er skoler som har utmerket seg innenfor flere felt i skoleutvikling. Skolene får et økonomisk bidrag på kr.500 000,- pr. år for å vise fram det de har gjort. Skolene skal legge til rette for å ta imot besøk fra andre skoler, eventuelt andre som er interessert i skolens arbeid.

Referanser
----------

1. ↑  om demonstrasjonsskoler i perioden 2005-2007 fra utdanning.no[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Herad skule – Skolens hjemmeside

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister
 |
Veldre kirke
**Veldre prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Hamar domprosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Veldre sogn i Ringsaker kommune i Hedmark fylke, og hovedkirken var Veldre kirke. 

Veldre prestegjeld og dets sogn er nå en del av Ringsaker kirkelige fellesråd underlagt Hamar domprosti.

Historikk
---------

*Veldrúm sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet.

Ved kgl.res. av 8. januar 1925, gjeldende fra 1. januar 1925, ble det vidløftige Ringsaker prestegjeld delt i tre: Ringsaker, Veldre og Brøttum, hvert svarende til soknet med samme navn.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Veldre
* Brumunddal

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1900). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius. s. 1.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 38.
3. ↑  Prestegjeld og sogn i Hedmark, arkivverket.no
4. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
5. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Prestegjeld og sogn i Hedmark
**Røren skole** er en barneskole på Røren i Øvre Eiker. Den omfatter klasser fra første til syvende trinn, og hadde 283 elever per 2023. Skolen benytter seg av Eiker Kvikks idrettsanlegg i nærheten.

Den gamle Røren skolen ligger ved Rørenveien like ved Røren kommunale barnehage Smetten, og kom i bruk i 1918.

Det ble bygget en ny skole ved Semsmoveien som ble tatt i bruk i 1966, skolen er siden påbygget og modernisert og er fremdeles i bruk for elever fra Røren, Semsmoen, Bråtabakken, Skotsmoen og Varlo.

Barne- og ungdomsteater
-----------------------

Røren barne- og ungdomsteater (Rbut) er en foreldredrevet teatergruppe fra Buskerud som spiller på Røren skole.

Siden 1995 har det vært rundt én oppsetning per år. Gruppen omfatter idag[*når?*] cirka 30, gutter og jenter i alderen 8 til 19 år. Teatergruppen samarbeider med grunnskolen gjennom Den kulturelle skolesekken, som låner ut kulisser, kostymer og rekvisitter til skolene.

Røren barne- og ungdomsteater har også bidratt i det landsomfattende teaterprosjektet DUS (Den Unge Scene) knyttet til Brageteatret.

Referanser
----------

1. ↑  «Røren skole». Øvre Eiker kommune. Arkivert fra originalen 11. oktober 2022. Besøkt 9. mars 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister
 |
***Rhytideres*** er en slekt av snutebiller.

Utseende
--------

Små til middelsstore (de fleste 3 – 12 mm) snutebiller, lettest å kjenne på at snuten er høyst dobbelt så lang som bred, og at antennene er forholdsvis lange og knebøyde. Kroppen er mer eller mindre skjellkledt, gråbrunt-spraglete. **Hodet** er forholdsvis stort og bredt med små fasettøyne, som vanligvis er flate.. Snuten er bred og noe flattrykt, enkelte har neppe synlig forlenget snute i det hele tatt. Antennene, som sitter festet nær snutespissen, er temmelig lange og slanke, og ender i en klubbe som bare er litt bredere enn antennesvøpen. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, bredest rundt midten, med rundede sider. Oversiden er høyt hvelvet og ofte dekket med små knøler. **Dekkvingene** er enten ovale eller parallellsidige med tydelige skuldre. De har tydelige punktrader og også ofte rader av oppstående, hårlignende skjell. Beina er middels lange og ganske kraftige. Forlårene har ofte én eller flere tenner på undersiden, mellom- og baklårene er kølleformede.

Levevis
-------

Larvene lever i jorden, av ulike slags røtter, mens de voksne billene gnager på blader og knopper av mange forskjellige planter. De voksne billene har et allsidig kosthold, og er sjelden knyttet til spesielle plantearter.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Middelhavsområdet.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **bredsnutebiller, Entiminae** Schönherr, 1826
						* Stammen **Alophini** LeConte, 1874
							+ Slekten ***Rhytideres*** Schönherr, 1823
								- *Rhytideres albidus* Petri, 1915
								- *Rhytideres evrani* Erbey, 2015
								- *Rhytideres mauritanicus* Marshall, 1951
								- *Rhytideres plicatus* Schönherr, 1826
								- *Rhytideres tocquevillei* Peyerimhoff, 1941

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Den serbisk-ortodokse kirken i Gradiška
**Bosanska Gradiška** (serbisk: Градишка, bosnisk og kroatisk: *Bosanska Gradiška*) er en by og kommune nord i Bosnia-Hercegovina. Byen ligger på høyre siden av elven Sava. På den motsatte side av elven ligger landsbyen Stara Gradiška i Kroatia. Bosanska Gradiška ligger nord for Banja Luka.

Foreløpige tall fra folketellingen i 2013 viste at Bosanska Gradiška hadde 56 727 innbyggere. I 1991 hadde bykommunen Gradiška en befolkning på 60 062, hvor 35 989 var serbere (59,9 %), 15 888 bosniere (26,4 %), 3 422 kroater (5,6 %), 3 245 jugoslaver (5,4 %) og 1 518 andre befolkningsgrupper (2,5 %). Byen Gradiška hadde selv 18 671 innbyggere: 43,5 % bosniere, 37,7 % serbere, 10,3 % jugoslaver, 4,6 % kroater og 3,9 % andre.

Landsbyer
---------

Kommunen omfatter 68 landsbyer: Adžići, Berek, Bistrica, Bok Jankovac, Brestovčina, Bukovac, Cerovljani, Cimiroti, Čatrnja, Čelinovac, Čikule, Donja Dolina, Donja Jurkovica, Donji Karajzovci, Donji Podgradci, Dragelji, Dubrave, Elezagići, Gašnica, Gornja Dolina, Gornja Jurkovica, Gornja Lipovača, Gornji Karajzovci, Gornji Podgradci, Gradiška, Grbavci, Greda, Jablanica, Jazovac, Kijevci, Kočićevo, Kozara, Kozinci, Krajišnik, Kruškik, Laminci Brezici, Laminci Dubrave, Laminci Jaružani, Laminci Sređani, Liskovac, Lužani, Mačkovac, Malkoc, Mašići, Mičije, Miloševo Brdo, Miljevići, Mokrice, Nova Topola, Novo Selo, Orahova, Orubica, Petrovo Selo, Rogolji, Romanovci, Rovine, Samardžije, Seferovci, Sovjak, Srednja Jurkovica, Šaškinovci, Trebovljani, Trnovac, Trošelji, Turjak, Vakuf, Vilusi, Vrbaška og Žeravica.

Referanser
----------

1. ↑  *PRELIMINARNI REZULTATI. Popisa stanovništva, domaćinstava i stanova u Bosni i Hercegovini 2013. PRELIMINARY RESULTS. Of the 2013 Census of Population, Households and Dwellings in Bosnia and Herzegovina* Arkivert 23. november 2018 hos Wayback Machine. Sarajevo: Agencija za statistiku BiH, s. 8.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Gradiška – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Strømsø skole** er en tidligere ungdomsskole på Strømsø i Drammen. Skolen hadde om lag 320 elever fordelt på 18 basisgrupper. Sommeren 2010 ble skolen nedlagt etter å ha vært i drift siden 1893. Elever og ansatte ble flyttet over til den nye Marienlyst skole.

Skolen var godt utstyrt med spesialrom. Skolen hadde to gymnastikksaler, to naturfagrom, formingsrom for tresløyd, eget rom for metallsløyd, rom for tekstilarbeider, tegnesal, to skolekjøkken, rom for keramikkarbeider og foto. I den eldste bygningen, hovedbygningen, lå et elevbibliotek som inkluderte 15 datamaskiner, musikkrom, filmrom og 3 datarom. Der har vi også skolens administrasjon, lærerrom og lærernes arbeidsom.

Referanser
----------

1. ↑  Heimdal, Marianne (26. juni 2010). «Slutt for Strømsø skole» **(norsk)**. Drammens tidende. Arkivert fra originalen 28. januar 2016. Besøkt 28. januar 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** Sentralt stedsnavnregister **·** Nasjonalt skoleregister
 |
**Oxfordshire and Buckinghamshire Light Infantry** var et regiment i British Army som eksisterte fra 1881 til 1958 og tjenestegjorde i boerkrigen, første verdenskrig og annen verdenskrig.

Regimentet ble dannet som en følge av arméreformene under Hugh Childers, igangsatt av Edward Cardwell, gjennom en sammenslåing av 43rd (Monmouthshire) Regiment of Foot (Light Infantry) og 52nd (Oxfordshire) Regiment of Foot (Light Infantry), til 1ste og 2en bataljon i Oxfordshire Light Infantry 1. juli 1881. I 1908, under reformene til Richard Haldane, ble regimentets tittel endret til Oxfordshire and Buckinghamshire Light Infantry, gjerne forkortet til «Ox and Bucks» og 4de bataljon og 1ste Buckinghamshire-bataljon ble reist, begge opprinnelig lokale gevorbne avdelinger, og de ble del av den nye territorielle styrken, senere Territorial Army (TA).

Etter tjeneste i en rekke konflikter og kriger ble regimentet, i 1948, redusert til én stående bataljon og 7. november 1958, etter Duncan Sandys' reformer i 1957, ble navnet endret til 1st Green Jackets (43rd and 52nd) og regimentet ble del av Green Jackets Brigade.

Referanser
----------

1. ↑  «BOER WAR 1899-1902 REGIMENTAL OVERVIEW». *LIGHTBOBS* **(engelsk)**. Besøkt 21. november 2023.
2. ↑  Nixon, Paul (20. oktober 2009). «Army Service Numbers 1881-1918: Ox & Bucks Light Infantry - 1st & 2nd Battalions». *Army Service Numbers 1881-1918*. Besøkt 21. november 2023.
3. ↑  «Oxfordshire and Buckinghamshire Light Infantry | Famous Units | Research | National Army Museum, London». *web.archive.org*. 25. desember 2015. Arkivert fra originalen 25. desember 2015. Besøkt 21. november 2023.
4. ↑  «The Oxfordshire and Buckinghamshire Light Infantry [UK]». *web.archive.org*. 23. desember 2005. Arkivert fra originalen 23. desember 2005. Besøkt 21. november 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oxfordshire and Buckinghamshire Light Infantry – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Tone Ringen** (1946–) er en norsk forfatter, skuespiller, sanger og komponist.

Tone Ringen fikk grunnleggende sangerutdanning i NRKs pikekor under Marie Foss' ledelse. Hun ble uteksaminert fra operalinja ved Statens teaterhøgskole i 1969 har siden vært ansatt ved det Det norske teatret.

Hun har spilt i en rekke kabareter og musikaler, som Leiaren i *Zorba* (1971), Milja og Olina i *Ungen* (1981), Maria i *West Side Story* (1982), Jenny i *Trost i taklampa* (1982) og en av hovedrollene i intimmusikalen *Kviskring i vind* (1976).

Tone Ringen har gitt ut visebøker, dikt og prosaverk, og på 1970-tallet flere soloplater med viser, til dels med egne melodier. Hun har også skrevet musikk til sceneverk som *Skjønnheten og udyret* (1988) og *Eingong var ingenting* (1989), en fabel over norrøne skapelsesberetninger.

Soloalbum
---------

* *Fare Thee Well*, 1971
* *Vise*, 1971
* *Kvilestein*, 1972
* *Møte*, 1974
* *Heks*, 1979

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 12198679b, catalogue.bnf.fr, besøkt 30. desember 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   BnFs generelle katalog, catalogue.bnf.fr, besøkt 27. mars 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3  «Ringen, Tone», artikkel i *Ballade* 06. august 2006  Arkivert 14. desember 2014 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* *Ringen, Tone* artikkel i Ballade 06. august 2006
* Tone Ringen, teaternett.no
* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Tone Ringen i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Drammen byleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**South San Francisco** er en by i fylket San Mateo County i California. Bynavnet kan føre til at ukjente feilaktig tror at byen utgjør den sørlige delen av San Francisco, men dette er ikke tilfelle. De to byene grenser ikke engang til hverandre og byen Brisbane ligger imellom dem.

Byen forble ganske liten fram til etter andre verdenskrig, da det ble utsatt for en omfattende industrireising og utbygging, som tredoblet befolkningen. I 1920 var innbyggertallet bare 4 411.

Byen er blant annet hjemstedet til bioteknologiselskapet Genentech med rundt 11 000 totalt ansatte, hvorav 8 552 i South San Francisco.

Kommunikasjoner
---------------

Byen er blant annet knyttet til U.S Route 101 og Interstate 280.

Byen er knyttet Bay Area Rapid Transit, og er knyttet til busselskapet SamTrans som opererer busslinjer innenfor fylket.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) South San Francisco, California – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |