recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Kvantesammenfiltring** (eng. *quantum entanglement*) er et kvantemekanisk fenomen hvor to eller flere kvantemekaniske objekter må beskrives som en helhet, selv om de flyttes til ulike steder i rommet. Denne sammenkoblingen fører til en ikke-klassisk korrelasjon mellom observerbare fysiske kvaliteter i avstandsliggende systemer, som ofte blir referert til som ikke-logiske korrelasjoner. Fysikeren Albert Einstein var opptatt av disse fenomenene i sin senere forskning ved universitetet i Princeton.

For å lage en sammenfiltret tilstand må objektene ha en felles fortid og det kan dermed ikke spontant oppstå sammenfiltring mellom objekter som allerede er langt fra hverandre. Sammenfiltringen ødelegges veldig lett av vekselvirkninger og støy fra omgivelsene. Forsøk må dermed gjøres svært raskt eller ved lave temperaturer, ned mot det absolutte nullpunkt. Stephen Wolfram anslår det han kaller «maksimal-kvantesammenfiltringshastighet» (ζ) å være omtrent 10^102 nye kvantetilstander per sekund.

Eksempler på sammenfiltrede systemer er spinnet til de to nye atomkjernene fra en spaltet kjerne, eller polarisasjonsretningene til lys som splittes i en polarisator. Kvantesammenfiltring kan utnyttes på flere måter, blant annet til kvanteteleportasjon, kvantekryptering og kvantedatamaskiner.

Kvantesammenfiltring er viktig for tolkning av kvantemekanikken. For eksempel blir det brukt i Alain Aspects test av Bells ulikheter, som viste at en lokal teori med skjulte variabler ikke kunne beskrive naturen.

Referanser
----------

1. ↑  Stephen Wolfram (2020). *Wolfram – A Project To Find The Fundamental Theory Of Physics*. s. 60. ISBN 978-1-57955-035-6.

Se også
-------

* EPR-paradokset
* Bells ulikheter
* Aspect-eksperimentet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Stanford Encyclopedia of Philosophy **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Arne Haukås** (1932-2017) var en norsk langrennsløper, bonde og tømmerhugger.

Biografi
--------

Haukås var født i 1932 på fjellgården Haukåsen ved Kaupanger i Sogndal. Som 11-åring ble han syk med beinmargsbetennelse i beinet og måtte gjennom en større operasjon. Dette gjorde at han ikke fikk vært aktiv i sentrale ungdomsår og heller ikke bidra på gården. En sterk antibiotisk kur forhindret at beinet måtte amputeres. Gjennom sykdommen rakk Haukås å lese mye bøker og fant inspirasjon fra historiene til Sigmind og Birger Ruud.

Da han ble frisk måtte han bidra i skogen med faren, og det harde arbeidet gav gode fysiske resultater. Det var gode snøforhold rundt fjellgården og Haukås gikk mye på ski. I fjellterrenget ble han god på å gå i motbakker. Fra 1954 til 1957 fikk Haukås sine beste år i konkurranser.

Under NM 1956 i Drammen fikk han oppmerksomhet da han åpnet sterkt og lå hele 45 sekunder foran Hallgeir Brenden etter syv kilometer. Brenden vant til slutt, men skiløperen fra Sogn ble lagt merke til av pressefolk på Østlandet. Aftenposten gav den ukjente skiløperen fra Sogn overskriften i dagens første utgave. Selv om Haukås ble sliten utover i løpet og endte som nummer syv ble han intervjuet på radio av Rolf Kirkvaag.

På femmila under Holmenkollrennene, en drøy uke etter NM i Drammen, vant den finske storløperen Arvo Viitanen etter en hard kamp mot Hallgeir Brenden. Den ikke lenger fullt så ukjente mannen fra Sogn, Arne Haukås ble nummer ni. Han fikk igjen oppmerksomhet og en av riksavisene skrev følgende:

> Ellers gjorde den 23-årige Arne Haukås seg igjen bemerket. Kanskje skal vi få en virkelig stor langrennsløper fra Vestlandet. Haukås er sterk som en bjørn og går fint på ski.
> 
> 
> 

Haukås valgte å dra hjem til Sogndal og arbeide på gården med faren og la skikarrieren på hylla bare 25 år gammel. Til tross for sin korte karriere er Haukås omtalt som en av de som gikk opp skisporet for nye generasjoner av gode skiløpere fra Sogn og Fjordane, som Odd-Bjørn Hjelmeset, Tarjei Bø og Johannes Thingnes Bø.

Haukås' historie er fortalt i boka «50 idrettsheltar frå Sogn og Fjordane», fra 2017, av NRK-journalist Rune Fossum Lillesvangstu.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  «Krøplingen som vart storløpar». nrk.no. Besøkt 11. april 2024.
2. ↑  «Hugsar du desse heltane? Dei gjekk opp løypa for Fannemel og Bø-brørne». firda.no. Besøkt 11. april 2024.
3. ↑  «50 idrettsheltar frå Sogn og Fjordane». selja.no. Besøkt 11. april 2024.
4. «Fire av heltane har gått bort sidan Rune starta bokprosjektet». firda.no. Besøkt 11. april 2024.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
En boks Earl Grey fra Lipton.
**Earl grey-te** er en sort te som er smakssatt med olje som er utvunnet av skallet fra bergamottappelsin.

Historie
--------

Tradisjonelt har betegnelsen «earl grey» vært bruk om sort te produsert av Twinings, men i dag brukes betegnelsen også om grønn og hvit te med smak av bergamott fra en rekke forskjellige produsenter.

Teen har fått sitt navn etter Charles Grey (1764–1845), den andre jarl av Grey, som var statsminister i Storbritannia på 1830-tallet. En anekdote forteller at den spesielle teen ble gitt som gave av en takknemlig kineser hvis sønn ble reddet fra drukning av en av Greys menn. Den første teen var en blanding av fermentert indisk og ceylon-te. Ettersom helsebringende, grønn te er langt mer utbredt enn sort te i Kina, synes det lite sannsynlig at en takknemlighetsgave skulle baseres på sort te. Dessuten var Charles Grey aldri i Kina. En annen versjon av anekdoten sier at teen kom som gave fra en indisk raja som ble reddet fra en tiger av en av Greys tjenere.

Den spesielle teen ble uansett så populær blant statsministerens tegjester at han gav en prøve til sin tehandler, Twinings, og bad om at de laget en tilsvarende blanding. Etter hvert ble teen med den nye smaken også gjort tilgjengelig for andre kunder. Twinings Earl Grey er en blanding av kinesisk te, indisk darjeeling, ceylon-te samt noe Lapsang souchong, en sterk, røykpreget, sort te. Selv om den ofte serveres uten melk, foretrekker mange å drikke Earl Grey tilsatt litt melk.

Et annet tehus, Jacksons, gjør krav på å ha blandet den første Earl Grey-teen etter at Lord Grey gav oppskriften til Robert Jacksons partner, George Charlton, i 1830. Deres te har vært i kontinuerlig produksjon siden og oppskriften er fortsatt i deres besittelse. Jacksons te er basert på kinesisk te. Uenigheten mellom de to virksomhetene pågår stadig, selv om de i dag har samme eierselskap.

I dag tilbys[*hvor?*] forskjellige varianter av earl grey-te, som Lady Grey og Earl Red.[] Medlemmer av Greyfamiliene har gjennom årene valgt å samarbeide med andre tehus, og det finnes også en Earl Grey-variant fra Lipton.

Referanser
----------

1. ↑  «What is Earl Grey?». *www.teatulia.com*. Besøkt 13. april 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Ådalselva naturreservat** (cirka 2 012 daa, hvorav cirka 103 daa landareal) ble fastsatt ved kgl. res. 22. juni 2018 med hjemmel i lov 19. juni 2009 nr. 100 om forvaltning av naturens mangfold (naturmangfoldloven) § 34, jf. § 37 og § 62. Fremmet av Klima- og miljødepartementet. Naturreservatet utgjør en del av Ådalselva i Ringerike kommune, Buskerud, og inngår i Tyrifjorden våtmarkssystem IBA.

Formålet med naturreservatet er å bevare en naturtype i form av et særegent og helhetlig elvesystem med flere evjer, bukter, viker og tjern i tilknytning til hovedløpet. De grunne delene av Begna er særlig viktig for overvintrende sangsvaner og andre våtmarksfugler. Tjernene er også viktige som hekke-, nærings- og trekkområder for våtmarksfugler. Det er en målsetting å beholde verneverdiene i best mulig tilstand, og eventuelt videreutvikle dem.

Naturreservatet omfatter elvestrekningen fra og med Hen på østbredden og Støa på vestbredden i sør og nordover, inkludert de mer eller mindre tilsnørte tjernene på østsiden; Henstjern (cirka 290 daa), Fluetjern (cirka 93 daa, på vestsiden av elva), Motjern (cirka 37 daa), Svensrudtjernet (cirka 83 daa), Grønvollstjernet (cirka 105 daa) og Døvlingen (cirka 105 daa), samt elvestrekningen videre oppstrøms til Hallingby.

Strekningen som inngår i reservatet er stilleflytende, og de to evjene og tjernene er mer eller mindre avsnørte fra elveløpet, men forbundet til denne og seg i mellom med smale kanaler. Motjern er tilnærmet avsnørt, men vannstanden følger elvas. Ved Semmen vider elva seg ut til en bredde på omkring 300 m og danner en elvestrekning som lokalt går under navnet *Langsøa* (cirka 490 daa). Bortsett fra djupålen er elva grunn i dette området. Også evjene og tjernene er grunne, og gruntvannsområdene i elva utgjør cirka 1 300 daa til sammen.

Se også
-------

* Naturvernområder i Ringerike

Referanser
----------

1. 1 2 3  Klima- og miljødepartementet (2018-06-22) Forskrift om vern av Ådalselva naturreservat, Ringerike kommune, Buskerud fylke[*død lenke*]. *Klima- og miljødepartementet*, 22. juni 2018
2. ↑  Klima- og miljødepartementet (2018) Kart over Ådalselva naturreservat. *Klima- og miljødepartementet*, juni 2018
3. ↑  Fylkesmannen i Buskerud (2011) Verneplan for Tyrifjorden: Høringsforslag Arkivert 16. august 2018 hos Wayback Machine.. *Fylkesmannen i Buskerud*, februar 2011. Besøkt 2018-08-16

Eksterne lenker
---------------

* (no) Ådalselva naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
Oversikt over rollefigurer i Pusur, listen inkluderer kortfilmer, filmer, TV-serier, spesialer osv

Hovedfigurer
------------

### Pusur

(engelsk: Garfield) Hovedfiguren i Pusur serien. En lat katt som elsker lasagne og gjør nesten ingenting annet enn å sove, spise og se på TV.

### Jølle

(engelsk: Odie) hun som pusur bor sammen med, Pusur liker å være bøllete mot Jølle. Jølle snakker aldri, han kun bjeffer osv

### Jon Arbuckle

Eieren til Pusur og Jølle

### Liz

Kjæresten til Jon

### Nermal

En grå katt som Pusur ikke liker, Nerm

### Arlene

Jente katt som Pusur er forelsket i

Andre figurer
-------------

Figurer i TV-serier
-------------------

Denne listen har karakterer som kun dukker opp i TV-seriene de er nevnt under

### Pusur og Vennene Hans

#### Orson

#### Roy Hane

(engelsk: Roy Rooster)

### Pusur (2009 TV-serie)

Figurer i Filmer
----------------

Denne listen har karakterer som kun dukker opp i filmene de er nevnt under

### Pusur (2004 film)

### Pusur 2

### Pusur i Levende Live
**Hval Sjokoladefabrikk ASA** er en norsk næringsmiddelprodusent som først og fremst lager sjokolade. Fabrikken ligger i Sandefjord.

Historie
--------

Hval Sjokoladefabrikk ble etablert i 1996 av gründer Rolf Rune Forsberg. Han er i dag daglig leder og den største aksjonæren i selskapet. 

I 2005 lå firmaet notert på den OTC-listen, med tickeren *HVAL*. Samme høst lanserte Hval Sjokoladefabrikk planer om å etablere en franchisedrevet butikkjede med navnet *Sjokoladeriet*. I 2007 ble det startet 6 butikker, men det lyktes ikke å gjøre noen av butikkene lønnsomme. Prosjektet ble derfor skrinlagt forholdsvis raskt. Candy King distribuerer i dag Hvals løsvekt-produkter. Disse utgjør 2/3 av brutto omsetning for Hval-produkter. Bedriften hadde en omsetning på 38 millioner og et overskudd på 2,5 millioner i 2011.

Etter at NRKs aktualitetsmagasin *Brennpunkt* i mars 2015 fortalte at Hval Sjokoladefabrikk ble presset ut av matvarekjedene fordi de som liten aktør ikke ville betale for hylleplass, fikk fabrikken stor medieoppmerksomhet og støtte blant nye kunder.

Referanser
----------

1. ↑  NRK Brennpunkt mars 2015 om «Sjokoladekrigen» der
2. ↑  VG 19.3.2015: Sjoko-sjokk: Hvals sjokolade med braksalg

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Anders Vilhelmson Bergset** (1895–1976) var en norsk bonde, tømrer og idrettsutøver

Biografi
--------

Bergset var født på fjellgården Bergset på Fjelli på Blakset i Stryn. Han var nummer tre i rekken av syv søsken etter Vilhelm Abrahamson Bergset (1866–1945) og Eli Andersdatter Myklebust. Faren drev gården, kalt Villumbruket på Bergset.

Anders V. Bergset giftet seg med Jofrid Magnhild Nyhagen (1903–1994) fra Stryn. De fikk sønnen Vidar Bergset (1928–2020), som ble lærer og forfatter.

Idrettsutøver og -leder
-----------------------

Anders, brødrene og Bergset-guttene på nabogården var aktive på ski når de ikke utførte gårdsarbeid. 14 år gammel var Anders på sitt første renn utenfor Blakset, da på Utvikfjellet på sørsiden av Nordfjorden. De måtte 400 høydemeter til fjorden og ro over Utfjorden til Utvik og deretter ta seg opp på fjellet. Anders kom hjem med premie.

Roturene over Utfjorden vinterstid kunne være farlige, men det var kun med båt det var mulig å komme seg sørover.

I 1922 vant Bergset B-klassen i kombinert under Vestlandsk skistevne på Voss. Året etter vant han A-klassen og kunne kalle seg vestlandets beste kombinertløper. Dette kvalifiserte Bergset til Holmenkollrennet 1923. Han ble med det den første fra Nordfjord med deltakelse i Kollen, hvor han ble nummer syv på 18 km, men etter fall i hoppbakken ble det 12 plass til slutt, et godt stykke bak vinneren, Johan Grøttumsbråten.

Bergset var formann i Sogn og Fjordane skikrets fr 1928 til 1930.

I 1931 var Anders V. Bergset sentral i oppfølgingen av sin yngre fetter, Anfinn Bergset, som det året fikk liten kongepokal i Holmenkollen. Det er den første kongepokalen vunnet av en utøver fra Sogn og Fjordane.

Oppmerksomhet
-------------

Bergsets historie er fortalt i boka «50 idrettsheltar frå Sogn og Fjordane», fra 2017, av NRK-journalist Rune Fossum Lillesvangstu.

Referanser
----------

1. ↑  «Vilhelm Abrahamson Bergset og Eli Andersdtr Myklebust». solvberg.org. Besøkt 13. april 2024.
2. 1 2 3 4 5 6  «50 idrettsheltar frå Sogn og Fjordane». selja.no. Besøkt 10. april 2024.

Litteratur
----------

* *50 idrettsheltar frå Sogn og Fjordane*. Selja forlag - Rune Fossum Lillesvangstu. 2017. s. 26-31. ISBN 9788282401272.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
**Arne Vinje**, tidligere *Arne Vinje Gulbrandsen*, (født 27. mars 1943, død 21. august 2011) var en norsk sjakkspiller som ble norgesmester i 1965 og 1968, Internasjonal mester i sjakk (IM) i 1981 og Stormester i fjernsjakk i 2001.

Sjakk-karriere
--------------

Arne Vinje vant junior-NM i sjakk i 1959. 

Han spilte seg deretter raskt inn i den norske eliten, og debuterte på det norske landslaget i Sjakk-OL (lag-VM i sjakk) i 1962. Han deltok i sjakk-OL også i 1964, 1970 og 1982, på 4. bord de to første gangene og 3. bord de to siste. Han klarte +19 =11 -13, 24,5 poeng på 43 parti, 57,0 % skår.

Utenom de to norgesmestertitlene i 1965 og 1968 hadde han en rekke gode plasseringer i Norgesmesterskapet i sjakk.

Internasjonal mester i sjakk
----------------------------

IM-tittelen kom etter sterke prestasjoner i tre internasjonale sjakkturneringer i 1980-1981:

* Skien International 1980, 7-13. januar 1980: Kategori 4, Elo-snitt 2343,5 - 6 poeng på 9 runder.
* Oslo Chess International 1981, 29. desember 1980 - 4. januar 1981: Kategori 4, Elo-snitt 2327 - 6 poeng på 9 runder.
* Viking Chess International 1981, Oslo 13-19. april 1981, Kategori 4, Elo-snitt 2334,5 – 7 poeng på 9 runder og seier i turneringen.

Han ble dermed den sjuende fra Norge som klarte kravene til denne tittelen.

Stormester i fjernsjakk
-----------------------

Arne Vinje ble etter hvert mindre aktiv i nærsjakk, og satset i stadet på fjernsjakk, med svært gode resultat. 
Han ble Internasjonal mester i fjernsjakk ved å vinne den 51. Europamesterskapet i fjernsjakk 1994-1998, med 12 poeng på 14 parti. og deretter Stormester i fjernsjakk i 2001 ved å dele førsteplassen i 3/4-finalen til det 17. VM i fjernsjakk, med 10,5 poeng på 16 parti.

Kilder
------

* Norsk Sjakkblad nr. 4 1981
* Olimpbase.com, besøkt 9. mai 2010
* Norsk fjernsjakkforbund, besøkt 9. mai 2010[*død lenke*]
* Minneord ved Øystein Brekke, besøkt 10. september 2011

Referanser
----------

1. ↑  Arne Vinje sine resultat i sjakk-OL hos Olimpbase
2. ↑  Norsk Sjakkblad nr. 1 1980, s. 52-53
3. 1 2  Norsk Sjakkblad nr. 4 1981, s. 4
4. ↑  Norsk Sjakkblad nr. 2 1981, s. 22-23
5. ↑  Norsk Sjakkblad nr. 4 1981, s. 4 og 5
6. ↑  «Turneringstabellen for den 51. Europamesterskapet i fjernsjakk». Arkivert fra originalen 20. oktober 2020. Besøkt 1. november 2010.
7. ↑  Turneringstabell for 3/4-finalen til det 17. VM i fjernsjakk

Eksterne lenker
---------------

* Noen av Arne Vinje sine parti hos Chessgames.com
* Nokre av Arne Vinje sine parti hos Norbase
**Nina Einhorn** (født *Nina Rajmic* 1925, død 2002) var en svensk lege og forsker i gynekologisk onkologi. Hun var en av få overlevende fra Warszawagettoen under andre verdenskrig. Hun giftet seg i 1949 med Jerzy Einhorn og er mor til Lena og Stefan Einhorn.

Biografi
--------

Med unntak av et besøk hos slektninger i New York i 1937–1938, vokste Nina Rajmic, som hun da ble kalt, opp i Łódź. En tid etter at tyske tropper gikk inn i Polen, bosatte familien seg i Warszawa, som til tross for okkupasjonen ikke hadde blitt innlemmet i Det tyske riket og var anses som tryggere for jøder. Allerede i 1940 ble imidlertid den jødiske befolkningen i Warszawa tvunget til å flytte inn i Warszawagettoen.

Familien klarte på ulike måter å forbli i ghettoen og slapp unna transportene til utryddelsesleirene. Våren 1943 ble imidlertid situasjonen uutholdelig og familien forsøkte å rømme. Nina, broren Rudek og moren Fanja klarte å bli smuglet ut, mens faren Artur ble igjen i gettoen. Bare Nina og Rudek overlevde krigen ved å holde seg skjult, og begge kom til slutt til Sverige.

I årene 1994–1999 var Einhorn leder for United Israel Collection i Stockholm, og engasjerte seg i den sionistiske saken. For dette arbeidet ble hun belønnet med *Yakir Keren Hayesod Award* i forbindelse med moderforeningen *United Israel Appeal* feiret tiårsjubileum i 2000.

### Yrkeskarriär

Einhorn ble med. lic. ved Karolinska Institutet i 1954. Hun var ansatt ved Södra barnbördshuset fra 1955 til 1961 og ved kirurgisk avdeling ved Sabbatsberg sykehus 1962–1964. Fra 1964 arbeidet hun ved Radiumhemmets gynekologiske avdeling. Hun var assisterende overlege der fra 1972 og klinikkdirektør fra 1986 til hun gikk av med pensjon.

Einhorn ble dr.med. og dosent i gynekologisk onkologi ved Karolinska Institutet i 1972.

I kulturen
----------

I Hagastaden i Stockholm har en gate fått navn etter Einhorn.

Referanser
----------

1. ↑  «Nina Einhorn». Deichman.
2. ↑  Einhorn, Lena (2006). *Ninas reise*. Humanist forlag. ISBN 8292622179.
3. ↑  «Tilfeldig overlevelse». *Haugesunds Avis*. 1. november 2006.
4. ↑  Menorah
5. ↑  Judisk Krönika, nr 1-2, 1971: *Slut upp kring sionismen*, läst 1 oktober 2017
6. ↑  «Arkiverade kopian». Arkivert fra originalen 28. september 2007. Besøkt 10. februar 2007.
**Tatjana Nikolajevna Baramzina** (russisk: Татьяна Николаевна Барамзина; født 19. desember 1919 i Glazov i Udmurtia i Sovjetunionen, død 5. juli 1944 i Smaljavitsij) var en sovjetisk skarpskytter under den andre verdenskrigen. Hun ble etter sin død tildelt medaljen *Zolotaja Zvesda*, og hun oppnådde status som Helt av Sovjetunionen.

Skarpskytter
------------

Hun ble uteksaminert fra statens pedagogiske institutt og underviste i en barnehage i en landsby i Kachkashur. I 1940 begynte hun på universitetet i Perm, og da Tyskland invaderte Sovjetunionen, deltok hun i sykepleiekurs om kvelden, mens hun fikk trening for å bli skarpskytter. I juni 1943 ble hun sendt til den sentrale skarpskytterskolen for kvinner i Podolsk utenfor Moskva og, etter endt eksamen i april 1944, ble hun sendt til den tredje belarusiske front. I løpet av sine første tre måneder i felten, hadde hun drept minst 16 fiendtlige soldater.

Den 5. juli 1944 fulgte Baramzina med sin fallskjermbataljon inn bak fiendens linjer for å delta i en større operasjon der et veikryss i nærheten av landsbyen Pekalin i Smaljavichih i Belarus skulle tas i håp om å blokkere de tyske styrkenes retrett. Bataljonen hennes støtte på en gruppe tyske soldater før de nådde målet sitt, og harde kamper brøt ut og bataljonen led store tap. Etter å ha drept ca. 20 tyske soldater ble Baramzina satt til å ta seg av de sårede på grunn av sin medisinske utdannelse.

Grøften som ble brukt av de sårede sovjetiske soldatene ble tatt av tyske styrker, og etter å ha blitt såret av artilleriild, ble hun tatt til fange og utsatt for tortur i et forsøk på å få henne til å røpe informasjon om hvor andre sovjetiske styrkene befant seg. Etter at øynene hennes var stukket ut ble Baramzina senere skutt på kloss hold med en antitankrifle.

I tillegg til et monument i den lokale Gaslov-parken, ble Proletarskaya-gaten, der hun ble født og hadde vokst opp, omdøpt til hennes ære. Gater i Minsk og Izhevsk og utenfor skarpskytterskolen i Podolsk ble også oppkalt til minne om henne. Et diorama på et museum for den store belarusiske fedrelandskrigen skildrer hennes siste kamp mot tyskerne.

Referanser
----------

1. 1 2   TracesOfWar, oppført som Tatyana Nikolayevna Baramzina, TracesOfWar person ID 44133[Hentet fra Wikidata]

| * v
* d
* r
Skarpskyttere fra andre verdenskrig |
| --- |
| Canadas flagg Canada | 
* Joseph Gregory
* Harold Marshall

 |
| Finlands flagg Finland | 
* Simo Häyhä
* Sulo Kolkka

 |
| Tysklands flagg Tyskland | 
* Sepp Allerberger
* Matthäus Hetzenauer
* Friedrich Pein
* Bruno Sutkus
* Helmut Wirnsberger

 |
| Sovjetunionens flagg Sovjetunionen | 
* Tanja Baramzina
* Nina Lobkovskaja
* Fjodor Okhlopkov
* Ljudmila Pavlitsjenko
* Rosa Sjanina
* Ivan Sidorenko
* Mikhail Surkov
* Vasilij Zajtsev

 |
| Tsjekkias flagg Tsjekkoslovakia | 
* Marie Ljalková

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Maria Gustava (Mon) Schjelderup** (født 16. juni 1870 i Fredrikshald (nå Halden), død 21. november 1934 i Asker) var en norsk pianist og komponist.

Familie
-------

Mon Schjelderup var datter av Christian Bernhard Koren Schjelderup (1819–89) og Anne Sofie Preus Berg (1831–98). Faren var av slekten Schjelderup og var kaptein ved Fredriksten festning, moren hadde lært pianospillet hos Halfdan Kjerulf (1815–1868), og blant søskenbarnene var komponisten Gerhard Schjelderup (1859–1933) og maleren Leis Schjelderup (1856–1933).

Liv og virke
------------

Schjelderup var i oppveksten elev av Fredrik August Reissiger. 14 år gammel kom hun til Kristiania og ble elev av pianisten Agathe Backer Grøndahl. Fra 1888 studerte Schjelderup ved musikkhøgskolen i Berlin, før hun i likhet med sitt søskenbarn Gerhard Schjelderup (1859–1933), gikk over til å lære komposisjon hos Jules Massenet (1842–1912) ved konservatoriet i Paris.

Schjelderups offentlige debut som komponist og konsertpianist fant sted 17. november 1894 i Gamle Logens store sal i Kristiania. Her fremførte hun blant annet verker av Robert Schumann og Max Bruch, i tillegg til sitt eget forspill til Vildanden av Henrik Ibsen. Hun høstet blandede kritikker for debuten, men gjorde større lykke med sine tre påfølgende konserter.

I 1896 vendte hun tilbake til Massenet og Paris, hvor kun komponerte og fikk oppført en sonate. Deretter vendte hun igjen hjem til Kristiania. I perioden 1898-1905 komponerte hun et trettitalls sanger og flere klaverstykker, og noen av disse ble tatt opp i samtidige artisters konsertrepertoarer.

Fra 1899 til 1904 underviste hun ved Musikkonservatoriet i Oslo. Schjelderup slet imidlertid periodevis med en sinnslidelse, og denne meldte seg for fullt omkring 1905, slik at hun etter dette var arbeidsudyktig.

Verker i utvalg
---------------

* *Berceuse* for fiolin og klaver, 1884
* *Forspill* til femte akt av Vildanden, for orkester, 1891  – uroppført ved Christiania Theater i 1893
* *Ballade* for fiolin og klaver – uroppført ved Gamle Logen 1894
* *Romance* for fiolin og klaver – uroppført ved Gamle Logen 1894
* *Sonate for fiolin og klaver i h-moll*, 1896 [tilegnet Jules Massenet) – uroppført i Paris 1896
* *Festmarsch* for orkester, 1901 – uroppført ved Nationaltheatret 1902

Referanser
----------

1. 1 2   Historisk befolkningsregister, verkets språk bokmål, Historisk befolkningsregister ID pf01052004006738, besøkt 17. desember 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Cecilie Dahm, Mon Schjelderup i Store norske leksikon.
3. ↑  Cecilie Dahm (1987). *Kvinner komponerer: ni portretter av norske kvinnelige komponister i tiden 1840-1930*. Oslo: Solum. ISBN 8256004851.
4. ↑  *Norges musikhistorie*. Oppi. 1921. s. 278.

Kilder
------

Dahm, Cecilie (1987). *Kvinner komponerer*. Oslo: Solum. ISBN 8256004851.

Eksterne lenker
---------------

* *Se digitaliserte noteark av hennes komposisjoner hos Nasjonalbiblioteket*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |
Kiruna sett fra isen på Luossajärvi.
**Luossajärvi** (nordsamisk: *Luossajávri*) er en drøyt 260 hektar stor innsjø i Kiruna, ved Luossavaaras sørvestlige side. Gruveselskapet LKAB har suksessivt tømt den sørlige delen av innsjøen for å muliggjøre brytning av den såkalte sjømalmen, den delen av malmåren som strekker seg under sjøbunnen. De tørrlagte områdene består i dag for det meste av myr.

Miljøproblem
------------

Den gjenværende delen av Luossajärvis kjemiske sammensetning viser stor påvirkning fra gruvevirksomheten. Innsjøen har høye verdier av sulfat-, nitrat- og nitridioner. De høye sulfatverdiene tyder på omfattende forvitringsprosesser av framfor alt karbonat- og sulfidbestandig materie. Det er også høye verdier av kobber i innsjøen på grunn av lekkasjer fra Viscariagruvens dammer.

Fiske
-----

Luossajärvi er en fiskevennlig innsjø, og hver vinter avholdes det pilketevlinger ute på isen. Luossajärvi betyr «Laksesjø», noe som kommer av innsjøens tidligere rike ørretbestander (ørreten tilhører laksefamilien). Ting har imidlertid endret seg, og av innsjøens opprinnelige fiskeslag, som innbefattet abbor, ørret og gjedde, men av disse er det bare abboren igjen. Det settes ut en del fisk i innsjøen, i et forsøk på å få etablert nye bestander.

Kilder
------

* *Kiruna, 100-årsboken* ISBN 91-630-9371-5

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** VISS
 |
**Norske Tekstilkunstnere** (**NTK**) er en interesseorganisasjon for billedkunstnere som arbeider med tekstil, det være seg gjennom direkte bruk av tekstile materialer, teknikker og uttrykk, eller som forholder seg til problemstillinger knyttet til det tekstile mediet.

NTK driver galleriet SOFT galleri som ligger sentralt til i Kvadraturen i Oslo, Rådhusgata 20. NTK driver også kunstneroppholdet AiR Green - Artist in Residence at Søndre Green farm. I tillegg gjennomfører de flere SOFT moments hvert år - som er ulike tekstile øyeblikk rundt omkring i hele Norge.

Historie og virksomhet
----------------------

NTK ble opprettet i 1977 og er en landsomfattende organisasjon og en av de 20 organisasjonene som har vært med i Norske billedkunstnere fra starten. Organisasjonen har rundt 200 medlemmer og kaller seg «kunstnerstyrt».

Norske tekstilkunstnere har som formål å:

* formidle norsk tekstilkunst, nasjonalt og internasjonalt
* øke bruken av tekstilkunstnernes arbeider og kompetanse
* formidle utstillinger og bistå i utsmykkingssaker
* ivareta tekstilkunstnernes faglig og sosiale interesser
* presentere utstillinger i SOFT galleri

AiR Green
---------

AiR Green - Artist in Residence at Søndre Green farm er et kunstneropphold opprettet av Norske tekstilkunstnere (NTK) i 2016. Oppholdet er på Søndre Green gård som ligger rett ved Krøderen i Krødsherad kommune

Se også
-------

* Tegnerforbundet
* Høstutstillingen

Eksterne lenker
---------------

* *Norske Tekstilkunstneres* nettside
* *SOFT galleris nettside*
* *Soft magasin*

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
Alterkalk av sølv fra Os kirke, Rakkestad i Østfold. Den er ustemplet, men kan antakelig være laget av gullsmeden Lorentz Hoffmann i Fredrikshald i 1730-årene. Kalken er nå på Norsk Folkemuseum. Høyde 18 cm. NF.1918-0072
Det er mange kilder som forteller om bruk av alterkalker av tre i norsk kirker. Denne er trolig fra 1700-tallet og kommer fra Torpo kirke, Ål i Hallingdal Den er nå på Norsk Folkemuseum. NF.1908-0083.
**Alterkalk** er et liturgisk kar til utdeling av nattverdsvin. Ordet *kalk* kommer fra norrønt *kal(e)kr* som igjen kommer fra latin *calix* med opphav i gresk κάλιξ *kálix*, "beger; pokal". 

Alterkalk har form som et stort beger på stett. I katolsk tid var det bare presten som på vegne av menigheten drakk vin av kalken under nattverden, og da var cupa mindre enn det som er vanlig i dag. Etter reformasjonen i 1537 skulle alle som deltok drikke vin av kalken, og mange eldre kalker har nok da fått påsatt en større *cupa*. Tidligere drakk nattverdsgjestene rett fra kalken, men som et ledd i kampen mot den smittsomme tuberkulosen kom det i 1914 en kongelig resolusjon som ga anledning til å bruke særkalker. Etter den tid ble mange alterkalker omgjort slik at de fikk en liten hellekant eller et nebb for å gjøre det enklere å helle vinen fra den store felles kalken og over i særkalkene.

Gjennom oldkristelig og middelaldersk litteratur kan vi se at alterkalker ikke bare var laget av sølv og gull. Kalker av glass og tre var ofte brukt. Det kom også kalker av horn, messing eller kobber, men det er helst kalker av edelt metall som fins bevart. I dag er alterkalker oftest laget av sølv, men moderne alterkalker kan også være laget av keramikk. 

I sognebud, når presten blir budsendt for å gi nattverden til en syk eller døende person, brukes en mindre kalk som kalles *sognebudskalk*.

Gildeskål kommune har en kalk i sitt kommunevåpen.

Referanser
----------

1. ↑  Christie (1959) s.36
2. ↑  Gjærder (1975) s. 109
3. ↑  Cupa, latinsk betegnelse for drikkekar eller beger.
4. ↑  Grefstad (1994) s. 26.
5. ↑  Gjærder (1975) s. 108.

Litteratur
----------

* Christie, Sigrid og Håkon (1959): *Norges kirker. Østfold. Bind 2*. Oslo.
* Gjærder, Per (1975): *Norsk drikkekar av tre*. Bergen – Oslo – Tromsø.
* Grefstad, Ola (1994): Alterkalken i Hallaren kirke på Frøya. (Artikkel i : Årbok for Fosen 1994, s. 25-32.)
* Kielland, Thor (1927): Norsk guldsmedkunst i middelalderen. Oslo.

Eksterne lenker
---------------

* Se alterkalker på DigitaltMuseum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Karmsund prosti** (norrønt: *Karmasund prófastdœmi*) var et prosti i Agder bispedømme og Stavanger bispedømme fra middelalderen til 1. januar 2006, da det ble delt i Karmøy og Haugesund prosti.

Historikk
---------

Karmsund prosti går tilbake til tiden før reformasjonen. Inntil prostiet ble delt i Haugesund og Karmøy prosti 1. januar 2006 (kgl. res. av 7. juni 1996) omfattet prostiet følgende prestegjeld: Vår Frelser, Avaldsnes, Kopervik, Norheim, Rossabø, Skudenes, Skåre, Torvastad og fylkessjukehuset i Haugesund. Det har vært tre sentrale grensereguleringer i prostiet, den første var i 1929 mellom Skjold sogn i Karmsund prosti og Vikebygd sogn i Sunnhordaland prosti. Siden, i 1965, var det en regulering mellom Vats sogn i Skjold prestegjeld og Nedstrand sogn og prestegjeld i Ryfylke prosti. I 1969 ble det foretatt en grenseregulering mellom Tysvær prestegjeld i Karmsund prosti og Nedstrand prestegjeld i Ryfylke prosti.

Prestegjeld i Karmsund prosti
-----------------------------

* Skudenes
* Avaldsnes
* Torvastad

Referanser
----------

1. ↑  Karmsund prosti, arkivportalen.no[*død lenke*]

Kilder
------

* Folketellingen 1769
**Helge Waal** (født 24. april 1940) er en norsk professor i psykiatri og har skadelig bruk av rusmidler og avhengighet som fagfelt. Han er professor emeritus ved Senter for rus- og avhengighetsforskning (SERAF) og ble i 2003 tildelt Fagrådets pris for godt rusfaglig arbeid av Det medisinske fakultet i Oslo. I 2008 ble hans forskning og rolle som veileder utsatt for kritikk fra flere hold.

Han var direktevalgt medlem av Røa bydelsutvalg for Sosialistisk Venstreparti i perioden 1999–2003. Helge Waal har skrevet en rekke fagbøker. I 2016 publiserte han lærebok i rus medisin (Rus og avhengighet) sammen med Jørg Mørland. Han har også publisert 'Det urolige hjerte' (1991), biografi til hans mor Nic Waal som er en berømt barnepsykiater. 

Kongen utnevnte i 2010 Waal til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans innsats innen rusmiddelforskning og behandling.»

Referanser
----------

1. ↑  Psykisk Helse Nr 2, 2012 Bruken av LSD var ingen skandale Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine.
2. ↑  Aftenposten 15.6.2008
3. ↑  Aftenposten Nyheter 10.6.2008
4. ↑  Aftenposten 9.6.2008
5. ↑  Uniforum 10.6.2008
6. ↑  Utnevnelse til St. Olavs Orden, kongehuset.no, besøkt 1. november 2010.

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Helge Waal i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
Ramsund er også navnet på et tettsted i Tjeldsund kommune
**Ramsundet** (nordsamisk: *Rápmasunda*) er et om lag 13 kilometer langt sund i Tjeldsund kommune i Nordland. Det skiller Tjeldøya i vest fra fastlandet i øst og gir, via Tjeldsundet, forbindelse mellom Vågsfjorden i nord og Ofotfjorden i sør.

Den sørlige delen bukter seg ut og kalles Breivika, før det smalner inn igjen mellom Ramnesodden og Breivikneset ved overgangen til Ofotfjorden.

Den største bebyggelsen er Ramsund med omkringliggende gårder på fastlandet. Nord for tettstedet krysser den 240 meter lange Ramsundbrua som forbinder Fv824 som går langs østsiden av sundet med Fv711 som går langs vestsiden.

Se også
-------

* Ramsund orlogsstasjon

Fotnoter
--------

**Type nummerering**
1. ↑  Gårdsøya - Ramnesodden. Målt ved bruk av måleverktøy i Statens kartverks Norgeskart.no.

Referanser
----------

1. 1 2  Ramsundet på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Jon Elling Buen Garnås** (født 30. desember 1977, død 25. april 2012) var en norsk folkemusiker, kjent som en av landets fremste munnharpe-spillere.

Han oppdaget munnharpe i 2001.
Han vant gullharpen under Landskappleiken, og ble kåret til «Årets folkemusiker på harpeinstrument» i 2002. Han spilte også i «Munnharpetrio» med Anders Røine og Ole Bjørn Skoe. Under Setesdalkappleiken 2005 vant han *kubbestolen* som beste utøver i eldre folkemusikkinstrument. Garnås representerte Spelemannslaget Bøheringen da han i 2008 vant
norgesmesterskapet i munnharpe for seniorer (Landskappleiken).

Buen Garnås var sønn av Agnes Buen Garnås og nevø av felespillerne Knut Buen og Hauk Buen, samt bror til kvederen Ingvill Marit Buen Garnås og felespilleren Per Anders Buen Garnås.

Utgivelser
----------

* *På slurva* med Knut Buen (Nyrenning, 2005)

Referanser
----------

1. ↑  Peter Neumann (9.5.2004). «Folkemusikkslekta». VG.
2. ↑  «Fascinert av munnharpa». Telemarksavisa.
3. ↑  «Noregsmeister på munnharpe». Telemarksavisa.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |
**Yichang** (kinesisk: 宜昌; pinyin: *Yíchāng*) er en by på prefekturnivå i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen innen selve byen anslås (2005) til 478 000, men hele prefekturet har 3,92 millioner innbyggere.[]

Yichang har mange innbyggere som tilhører minoritetsgruppen tujia.[]

Yichang var i antikk tid på grensen mellom kulturene knyttet til staten Ba i vest (for det meste i den senere provinsen Sichuan) og staten Chu i øst.

De tre kløfters demning, med verdens kraftigste vannkraftverk (2010), spenner over elven Yangtze nær byen Yichang.

De tre kløfter-universitetet
----------------------------

I 2002 fikk Yichang et stort universitet, De tre kløfter-universitetet. Det er resultat av sammenslåing av Universitetet for hydraulikk og elektroteknikk og Hubei Tre kløfter-universitetet. Det er det største (2010) universitetet i provinsen Hubei utenfor proivinshovedstaden Wuhan, med over 20.400 studenter.[] Opprettelsen av universitetet henger sammen med De tre kløfters demning, som var under bygning i Yichang da.

Utsyn over Yichang
De tre kløfters demning ligger i Yichang byprefektur
Yichang i Hubei

Administrative enheter
----------------------

Kirke i Yichang
Yichang består av fem bydistrikter, tre fylker, to autonome fylker og tre byfylker:

* Bydistriktet Xiling (西陵区), 90 km², 400 000 innbyggere, regjeringssete;
* Bydistriktet Wujiagang (伍家岗区), 69 km², 140 000 innbyggere;
* Bydistriktet Dianjun (点军区), 546 km², 100 000 innbyggere;
* Bydistriktet Xiaoting (猇亭区); 118 km², 50 000 innbyggere;
* Bydistriktet Yiling (夷陵区), 3 424 km², 520 000 innbyggere;
* Fylket Yuan'an (远安县), 1 752 km², 200 000 innbyggere;
* Fylket Xingshan (兴山县), 2 327 km², 190 000 innbyggere;
* Fylket Zigui (秭归县), 2 427 km², 390 000 innbyggere;
* Det autonome fylke Changyang for tujiaene (长阳土家族自治县), 3 430 km², 410 000 innbyggere;
* Det autonome fylke Wufeng for tujiaene (五峰土家族自治县), 2 072 km², 210 000 innbyggere;
* Byfylket Zhijiang (枝江市), 1 310 km², 510 000 innbyggere;
* Byfylket Yidu (宜都市), 1 357 km², 390 000 innbyggere;
* Byfylket Dangyang (当阳市), 2 159 km², 480 000 innbyggere.

Samferdsel
----------

### Tog

Hankou–Yichang-høyhastighetsjernbane, åpnet i 2012, løper fra Hankou (Wuhan til Yichang.

### Vei

Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.

Referanser
----------

1. ↑  ; *Folketellingen 2020 i Kina*.
2. ↑  GeoHive - China, Hubei Arkivert 16. juni 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Yichang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Garrett John Hedlund** (født 3. september 1984 i Roseau i Minnesota) er en amerikansk skuespiller. Han vokste opp sammen med familien sin på en gård i en liten by. Da han gikk i 9. klasse flyttet familien til Scottsdale i Arizona og han begynte å ta privattimer i skuespilleryrket. Da han var ferdig med skolen flyttet han til Los Angeles.

Etter bare en måned i LA fikk Garrett en rolle i filmen Troja som Achilles’ fetter, Patroclus. Den neste filmen han var med i Friday Night Lights, der han spilte Don Billingsly, en amerikansk fotballspiller.

Hedlund ble mest kjent i filmen Four Brothers, der han spilte mot den kjente skuespilleren Mark Wahlberg. Hedlund spilte også i filmen Eragon der han spiller følgesvennen til Eragon, Murtagh. I 2007 spilte han i Georgia Rule og Death Sentence, og tok deretter en pause på tre år før han spilte i storfilmen Tron – Legacy med Jeff Bridges og Olivia Wilde, hvor han portretterer sønnen til en videospillskaper som er fanget i sitt eget spill. Han var også med i Country Strong med Gwyneth Paltrow, Tim McGraw og Leighton Meester, hvor han spiller en country-musiker på vei opp.

Han skal også spille Dean Moriarty, en av hovedrollene, i filmen On the Road, som er basert på romanen til Jack Kerouac. Sam Riley har den andre hovedrollen som fortelleren Sal Paradise. Viggo Mortensen, Amy Adams, Kirsten Dunst, Steve Buscemi, Kristen Stewart, Tom Sturridge og Alice Braga skal medvirke i biroller. Boka på sin side er basert på forfatterens virkelige opplevelser av Amerika på 50-tallet.

Filmografi
----------

* 2017: *Mudbound* – Jamie McAllan
* 2014: *Unbroken* – John Fitzgerald
* 2013: *Inside Llewyn Davis* – Johnny Five
* 2012: *On the Road* – Dean Moriarty
* 2010: *Country Strong* – Beau Hutton
* 2010: *Tron – Legacy* – Sam Flynn
* 2007: *Death Sentence* – Billy Darley
* 2007: *Georgia Rule* – Harlan
* 2006: *Eragon* – Murtagh
* 2005: *Four Brothers* – Jack Mercer
* 2004: *Friday Night Lights* – Don Billingsley
* 2004: *Troja* – Patroclus

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 3841005, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Garrett Hedlund på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Garrett Hedlund i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Garrett Hedlund på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Garrett Hedlund på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Garrett Hedlund på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Garrett Hedlund på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Garrett Hedlund hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Garrett Hedlund hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Garrett Hedlund hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Geni **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Ringaskjer naturreservat** består av et skjær i Raunefjorden i Øygarden kommune. Området ble som ett av 69 naturreservater i daværende Hordaland fylke, vernet 3. april 1987 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 15. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å sikre best mogelege vilkår for sjøfuglane i området samt å ta vare på ein viktig hekkelokalitet med dei plante- og dyrearter som naturleg er knytta til området.»
Det ble ikke registrert noen hekkende arter i 2014.

Referanser
----------

1. ↑  «faktaark». Naturbase. Besøkt 31. mars 2024.
2. 1 2  «Forskrift om vern for Ringaskjer naturreservat, Fjell kommune, Hordaland». Lovdata. Besøkt 31. mars 2024.
3. ↑  Stein Byrkjeland (1. november 2015). «Hekkande sjøfugl i Hordaland 2014. Forvaltingsplan for 69 sjøfuglreservat, samt oppdatert bestandsoverslag for dei ulike sjøfuglartane i fylket.» (pdf). Fylkesmannen i Hordaland, miljøvern- og klimaavdelinga. s. 179. Besøkt 31. mars 2024.
**Bøler Idrettsforening** (stiftet 24. oktober 1958) er en norsk idrettsforening som holder til på Bøler i Oslo. Fra starten bestod foreningen av grupper for ski, fotball og friidrett. Klubben har pr. dags dato ca. 1000 medlemmer. I dag består gruppene av fotball, tennis, friidrett og håndball.

Bøler IF Fotball
----------------

Bøler IF Fotball har fotballag på alle aldersbestemte nivåer. A-laget for herrer i fotball skal i 2021 spille i 6. divisjon. Laget ble trent av Atle Jan Larsen fra 2007 til og med 2012 og etablerte seg i 3. divisjon med 2.-plass i 2010 som klubbens beste plassering noen gang. Bøler IF har klubbhus ved idrettsanlegget Haraløkka på Bøler. Her spiller Bøler IF Fotball sine hjemmekamper. Hjemmebanen har siden sommeren 2004 vært kunstgress. A-laget for Herrer trenes fra 2020 av Jørn Erik Larsen sammen med assistent Runar Gulbrandsen, med en ambisjon om å løfte seniorfotballen for herrer igjen. Bølers A-lag rykket i 2022 opp til 5.divisjon i deres første fulle sesong. Laget spiller i 2023 i 5.divisjon. 

Bøler hadde i en stund også et kvinnefotballag, som fortsatt står for den største bedriften i klubbens historie, da de vant cupfinalen i 1981 foran storfavoritten BUL. Bøler var også representert i Eliteserien i fotball for kvinner (senere Toppserien) så sent som i 1997-sesongen. A-laget for kvinner ble forsøkt etablerert på nytt i 2021.

Bøler IF har hatt to spillere på det norske A-landslaget for kvinner. Disse er Janne Andreassen (1982–1987) og Hilde Strømsvold (1992).

Kjente spillere fra Bøler IF Fotball
------------------------------------

* Arne Amundsen, målvakt i Lillestrøm SK
* Øyvind Bolthof, målvakt i Vålerenga.
* Egil «Snapper'n» Johansen, tidligere Beveren (Belgia), Vålerengaspiller.
* Håkon Lier Madsen, tidligere Skeid og Lillestrømspiller.
* Rolf Haugane, tidligere Kongsvingerspiller.
* Kjell Roar Kaasa, tidligere Skeid, Kongsvinger, Lyn, Rosenborg, Stabæk og Vålerengaspiller, blant flere.
* Frank Dunvold, Direktør i Suzuki Norge og legendarisk Stoke-supporter.
* Yousef Hadaoui, norsk- marokkansk komiker og skuespiller.

Galleri
-------

Haraløkka, Bølers hjemmebane Foto: Kjetil Ree 
* Bøler IFs drakt.Bøler IFs drakt.
* Bøler IFs klubbhus.Bøler IFs klubbhus.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bøler IF – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bøler Fotball
* Bøler Friidrett

| * v
* d
* r
6. divisjon fotball for menn, Oslo Fotballkrets, avdeling 2, 2024 |
| --- |
|  | 
* Furuset 2
* Hasle-Løren
* Haugerud
* Linderud
* OSI 2
* Rustad Abildsø
* Røa
* Ski
* Stovner 2
* Wam-Kam

 | Norges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon
 |
*The Kid*
***Småen*** (originaltittel: *The Kid*) er en amerikansk spillefilm fra 1921 av og med Charlie Chaplin i rollen.

Filmen var den første helaftens stumfilmkomedien og også inneholdt drama. Den mest kjente scenen er hvor Chaplin i rollen som landstrykeren desperat prøver å få tilbake den lille gutten fra barnevernet, og deres følelsesmessige sterke gjenforening. Filmen skal være preget av Chaplins egne emosjonelle reaksjoner over sin egen førstefødte barn som døde rett før innspillingene startet. Den forteller om fattigdom og bygger på Chaplins egne erfaringer med en nådeløs fattigtjeneste i Chaplins barndom i London.

Handling
--------

Rollebilde av Chaplin og Jackie Coogan i filmen
Filmen innledes ved at en ugift mor forlater sitt nyfødte barn i en rik families bil, og håper at barnet skal kunne få et bedre liv hos dem enn hva hun kan gi det. Hun forlater bilen, og går bort i en park, uvitende om at to tyver stjeler bilen. Men hun angrer, og går tilbake, men da er bilen og barnet borte.

Tyvene oppdager i mellomtiden at de har med et barn i baksetet, og forlater barnet i et slumområde hvor en forbipasserende mann finner det, og tar hånd om det.

Noen år senere har kvinnen blitt en berømt skuespiller, men har aldri kunne glemme sin lille gutt. Gutten og mannen lever i mellomtiden et fattig liv. De tjener til livets opphold ved at den lille gutten kaster stein gjennom folks vinduer og knuser dem, og mannen selger dem nye.

Fattigvesenet oppdager hvordan de lever og forsøker å ta gutten bort fra mannen. Dette innleder en jakt over hele byen, hvor mannen fortvilet prøver å løpe fra fattigvesenets bil. Han får tak i barnet og de kommer seg unna sosialtjenesten.

Gjennom en rekke ulike tilfeller, kommer barnets biologiske mor i kontakt med dem og forstår at dette er hennes sønn. Hun adopterer barnet og tilbyr mannen å bo sammen med henne og barnet.

Medvirkende
-----------

* Charlie Chaplin – Landsstrykeren
* Edna Purviance – Moren
* Jackie Coogan – Småen («John»)
* Carl Miller – Mannen
* Tom Wilson – Politimann
* Jack Coogan sr. – lommetyv/ gjest/ djevel
* Henry Bergman – impressario
* Lita Grey – *Fristelsens engel*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Småen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Småen* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (da) *Småen* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Småen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Småen* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Småen* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Småen* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Småen* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Småen* på Silent Era Rediger på Wikidata

* (en) *Småen* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |