recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Orkansesongen for Stillehavet 2009** betegner den delen av 2009 hvor tropiske sykloner kan dannes i de østlige og sentrale deler av Stillehavet. Sesongen tok til 15. mai 2009 i det østlige Stillehavet og vil begynne 1. juni i det sentrale Stillehavet, og vil vare frem til 30. november i begge regionene.

Stormer
-------

### Det tropiske lavtrykket 1-E

| 

|  | **Det tropiske lavtrykket 1-E** |
| --- | --- |

 |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| {{{bildee}}} | 1-E 2009 track.png |

 |
| Periode | 18.—20. juni 2009 |
| Intensitet | 55 km/h (15 m/s)  1001 mbar (29.57 inHg) |
|

### Orkanen Andres

*Hovedartikkel: **Orkanen Andres (2009)***

| 

|  | **Orkanen Andres** |
| --- | --- |

 |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| {{{bildee}}} | Andres 2009 track.png |

 |
| Periode | 21.—24. juni |
| Intensitet | 130 km/h (35 m/s)  984 mbar (29.07 inHg) |
|

Et område med urolig vær dannet seg i tredje uke av juli i Hondurasgulfen og økte senere i styrke i Stillehavet. Det utviklet seg gradvis og ble 21. juni erklært det tropiske lavtrykket 2-E av NHC. Systemet befant seg da nær den sørlige meksikanske kysten. Tidlig neste dag økte lavtrykket ytterligere i styrke og ble navngitt den tropiske stormen Andres, sesongens første tropiske storm. Klokken 14 den 23. juni ble Andres oppgradert til orkan kategori 1, men svekket seg dagen etter til tropisk storm og senere tropisk lavtrykk igjen, før den gikk i oppløsning.

### Den tropiske stormen Blanca

### Orkanen Carlos

### Den tropiske stormen Dolores

### Den tropiske stormen Lana

### Den tropiske stormen Enrique

### Orkanen Felicia

Navn
----

Følgende navn vil bli brukt for alle navngitte sykloner som danner seg i det østlige Stillehavet i 2009. Noen navn kan tas ut fra listen og pensjoneres. Verdens meteorologiorganisasjon vil våren 2010 offentliggjøre hvilke navn som pensjoneres. Navnene som ikke pensjoneres fra listen vil bli brukt om igjen for orkansesongen 2015.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Andres (orkan)
* Blanca (storm)
* Carlos (orkan)
* Dolores (storm)
* Enrique (storm)
* Felicia (orkan)
* Guillermo (ikke brukt)
* Hilda (ikke brukt)
 | * Ignacio (ikke brukt)
* Jimena (ikke brukt)
* Kevin (ikke brukt)
* Linda (ikke brukt)
* Marty (ikke brukt)
* Nora (ikke brukt)
* Olaf (ikke brukt)
* Patricia (ikke brukt)
 | * Rick (ikke brukt)
* Sandra (ikke brukt)
* Terry (ikke brukt)
* Vivian (ikke brukt)
* Waldo (ikke brukt)
* Xina (ikke brukt)
* York (ikke brukt)
* Zelda (ikke brukt)
 |

Eksterne lenker
---------------

* National Hurricane Center
* Central Pacific Hurricane Center Arkivert 23. september 2011 hos Wayback Machine.
* Servicio Meteorológico Nacional de México
Portal: Videospill

**The Humble Brothers** er en duo bestående av canadiske Ken «hiwatt» Marshall og tanzanisisk-fødte Traz Dajmi som produserer elektronisk musikk. De er kjent for å ha produsert musikk til spill fra Electronic Arts, først *Need for Speed: Hot Pursuit 2*, deretter *SimCity 4* og *The Sims 2*. De har siden produsert remixer av andre artisters sanger, heriblant Linkin Parks første singel «One Step Closer». De har også remixet sanger for Anastasia, Static-X og Rammstein.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «About» **(engelsk)**. hiwattlabs.com. Besøkt 23. august 2016.
2. ↑  Leupold, Tom (14. august 2008). «Simlish singing: The music behind The Sims». *CNET* **(engelsk)**. Besøkt 23. august 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) The Humble Brothers på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) The Humble Brothers på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* (en) The Humble Brothers’ nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
*Må ikke forveksles med Per Eggum Mauseth*

**Per Maurseth** (født 7. juni 1932 i Bergen, død 10. mai 2013 i Oslo) var en norsk historiker. 

Maurseth ble dr. philos. i 1979 på en avhandling om *Sentraladministrasjonens historie 1814-1845*. Per Maurseth var elev av Jens Arup Seip. 

Han var en av initiativtakerne til Sosialistisk Folkeparti som brøt ut av Arbeiderpartiet i 1961. I Sosialistisk Folkeparti var han en periode nestformann, og han satt i sentralstyret.

Han ble førsteamanuensis i historie ved Universitetet i Oslo 1971 og senere professor i historie ved Universitetet i Trondheim fra 1982 til 2002. Maurseths hovedforskningsområde har vært arbeiderbevegelsens historie. Han var redaktør av *Tidsskrift for Arbeiderbevegelsens Historie* i perioden 1976 til 1986. 

Maurseth var oppnevnt av Kongen i statsråd som medlem i Innsynsutvalget som behandlet krav om innsyn i Overvåkingspolitiets arkiver og registere i perioden 2001 – 2007.

Han var far til sosialøkonom og tidligere statssekretær Per Botolf Maurseth.

Bibliografi
-----------

* 1972 *Fra Moskvateser til Kristianiaforslag. Det norske Arbeiderparti og Komintern fra 1921*
* 1981 *Embetsmannsstat og Rettsstat. Teorien om ´politikkens opphevelse´ og politisk handling etter 1814* i HT 60 s.169-179
* 1988 *Gjennom kriser til makt 1920-1935* bind 3 av Arbeiderbevegelsens historie i Norge

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Per Maurseth i BIBSYS
* Per Maurseths privatarkiv finnes på NTNU Universitetsbiblioteket,

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Wikistrinda **·** Prabook **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
Jonasvollvegen i Tufsingdalen
**Tufsingdalen** er en dal lengst øst i Os kommune i Innlandet. Den har om lag 170 faste innbyggere, og det er også en rekke hytter som gjør at befolkninga øker betydelig i feriene. Dalen ligger på en høyde av om lag 670 meter over havet. Befolkingas viktigste næringsvei er landbruk, hovedsakelig husdyrhold og fôrdyrking.

I Tufsingdalen ligger Femundshytta, som er en del av oppføringa Røros bergstad og Circumferensen på UNESCOs verdensarvliste. I dalen ligger også Tufsingdalen kirke.

Etymologi
---------

Tufsingdalen er oppkalt etter elva Tufsinga (tidligere skrevet *Tougsing elv*). Navnet betyr muligens «elv som flyter stille».

Historie
--------

Tufsingdalen kirke
Før 1713 var det ingen fastboende i Tufsingdalen. Den var imidlertid kjent for den rike bestanden av sik i elva, og det var ganske sikkert fiske- og slåtebuer langs elva før dette tidspunktet.

I 1712 fant malmletere fra Røros Kobberverk sølv i fjellet på vestsida av Tufsingdalen, og det ble starta opp en prøvedrift året etter. Gruva ble drevet fram til 1716, fordi forekomsten viste seg å være mindre enn man hadde trodd. Av de 28 personene som arbeida ved gruva, valgte to av dem å bli igjen i dalen som gårdbrukere.

I 1739 ble Femundshytta anlagt i Tufsingdalen som smeltehytte for kobberet som ble utvunnet på Røros. Det var på det meste 11 gårdsbruk og familier knytta til den. Den ble nedlagt i 1822. I juli 2010 ble den tatt med på UNESCOs verdensarvliste som en del av oppføringa Røros bergstad og Circumferensen.

Naturreservater
---------------

I Tufsingdalen er det fire naturreservater: Tufsingdeltaet, Tufsingdalseskeren, Kvernlia og Lille Korssjølia.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Tufsingdalen – Får vi presentere oss?[*død lenke*]
2. ↑  Tufsingdalen – Historien[*død lenke*]
3. ↑  Tufsingdalen – Naturreservatene[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Tufsingdalen[*død lenke*] – informasjon om stedet
* Femundshytten.no Arkivert 3. mars 2021 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Tugelafallene** (av eng. *Tugela Falls* og afrikaans *Tugelawaterval*) regnes per 2022 som verdens høyeste fossefall. Fossen inngår som et fall i Tugelaelven, som er i mindre elv som drenerer fra et lite basseng på omkring 3 km² i over 3 000 moh, i Mont-Aux-Sources i Drakensberg. World Waterfall Database (WWD) bekrefter en total fallhøyde på 948 meter i fem separate fall, hvorav det høyeste er på 411 meter.

Tugela er en fonetisk stavelse av ordet *thukela*, som betyr *plutselig* eller *oppsiktsvekkende*. I likhet med elva har også fossen vært kjent som *Thukelafallene*. Den ligger i Royal Natal National Park i Drakensberg, i provinsen KwaZulu-Natal i Republikken Sør-Afrika, og kan ved høy vannføring ses fra veien ved innkjøringen til nasjonalparken.

Inntil ganske nylig ble Angelfossen i Venezuela regnet som den høyeste i verden, men nå bekrefter WWD at det skyldes en grov feil begått under en ekspedisjon i regi av National Geographic i 1949. Det hersker også fortsatt noen uklarheter med hensyn til de ulike målene for Tugelafallene.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  World's Tallest Waterfalls By Total Overall Height. World Waterfall Database. 2022. Besøkt 2022-07-15

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tugela Falls – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Yu Qiuli** (kinesisk: 余秋里; pinyin: *Yú Qiūlǐ*; født 15. november 1914 i Ji'an i provinsen Jiangxi i Kina, død 3. februar 1999) var statsminister i Kina fra 1975 til 1982 og var medlem av Det kinesiske kommunistpartiet og Politbyrået som var en gruppe på mellom 19 og 25 personer som kontrollerte den kinesiske kommunistpartiet. Yu Qiuli var også assisterende generalsekretær i Kinas militære kommisjonen og direktør for det Generalpolitiske Department of the People's Liberation Army mellom 1982 og 1987. 

Ved tidspunktet for hans død hadde Yu opphørt å være en av de mest sentrale personene i den kinesiske politikkutformingen i mer enn et tiår. Men han hadde fortsatt som de fleste andre tidligere lederne i sin generasjon holdt seg godt oppdatert på de statlige anliggender ved å gjennomføre hyppige inspeksjosturer rundt omkring i landet. Han var spesielt involvert i arbeidet med å fremme økonomiene i de tidligere baseområdene for den kommunistiske geriljahæren hvorav mange fortsatt sitter fast i fattigdom. 

Yus bakgrunn var typisk for en kommunistiske geriljavendte lederne. Han ble født inn i en fattig bondefamilie i 1914, tre år etter sammenbruddet av Kinas siste keiserlige dynasti. I alder av 14 år hadde han allerede deltatt i et bondeopprør. I en alder av 16 år ble han medlem av kommunistpartiet. 

Yu var blant de titusener av medlemmer i geriljahæren og deres støttespillere som fra og med 1934 sluttet seg til den lange marsjen i et forsøk på å bryte gjennom de mange nasjonalistiske blokadene rundt den kommunistiske basen som lå sør i landet. I 1936 ble han så hardt skadet i armen under en trefning med forfølgende nasjonalistiske krefter at han måtte amputere armen. Under Kinas anti-japanske krig mellom 1937 og 1945 og den påfølgende borgerkrigen i Kina var Yu en ledende politisk kommissær og opplæringsoffiser i de kommunistiske styrkene. 

Etter den kommunistiske seieren i 1949 ble han leder for ett militærakademi og deretter hadde han forskjellige stillinger i den sentrale militære kommandorekken som inkluderer ledelsen for den militære formuesforvaltningen. Han steg etterhvert til graden generalløytnant. I 1958 ble Yu utnevnt til å få ansvaret for petroleumsindustrien. Flyttingen skjøv ham inn i en langt mer fremtredende rolle i den nyopprettede kommunistiske regjeringen.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000013593, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yu Qiuli hos China Vitae Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
**Per M. Koch** (født 1961) er en norsk idéhistoriker og ansvarlig redaktør for tidsskriftet *Forskningspolitikk*. Han er ansatt som spesialrådgiver ved Nordisk institutt for studier av innovasjon, forskning og utdanning (NIFU), og har hatt en rekke lederstillinger innen forskning og innovasjon.

Han tok hovedfag i idéhistorie ved Universitetet i Oslo i 1990. Han var ansatt i Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet i ulike stillinger, og var blant annet knyttet til sekretariatet for Mjøs-utvalget. Han var siden assisterende direktør for NIFU, direktør for analyse og strategiutvikling i Norges forskningsråd og spesialrådgiver i Innovasjon Norge, før han ble spesialrådgiver i NIFU og redaktør for *Forskningspolitikk*.

I 2008 utgav han sammen med Paul Windrum boken *Innovation in Public Sector Services*, som ifølge Google Scholar er sitert over 400 ganger i faglitteratur.

Han var aktiv i Unge Høyre som ung.

Bibliografi (utvalg)
--------------------

* *Innovation in Public Sector Services: Entrepreneurship, Creativity and Management*, Edward Elgar, 2008

Referanser
----------

1. ↑  «Per M. Koch». NIFU. Besøkt 2. august 2022.
2. ↑  Koch, Per M. (1990). *Trygve Braatøy og endringer i det moderne menneskebilde*, Universitetet i Oslo.
3. ↑  *Frihet med ansvar*. Statens forvaltningstjeneste. 2000. ISBN 8258305255.
4. ↑  «Tidens Krav». 4. september 1978.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** CRIStin
 |
**Tuften** er navnet på gårdsnummer 27 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger på sørsiden av elven Gaula i Råheimsdalføret i Viksdalen. Fra Lauvavatnet i vest grenser gården mot Råheim, videre har den grense mot Tjønneland i sør. På østsiden grenser den også mot Råheim. 

Gården har følgende bruk:

* Bruk 1
* Bruk 2 (deling av gården i ca. 1640)
* Bruk 3, delt fra bruk 2 i 1881, sammenslått med bruk 2 i 1974
* Bruk 4, Nytuft, delt fra bruk 2 i 1887, sammenslått med bruk 2/3 i 1985

Historisk
---------

Første bruker på Tuften er registrert i en jordebok fra 1590. Det står at *"Oluff paa Toffte"* leide gården av biskopen i Bergen, brukeren var altså for leilending å regne. Etter reformasjonen i 1537 ble alt bispegods overført til kongen, kongen hadde økonomiske problemer på 1660-tallet, og i 1662 ble gården en del av Svanøygodset i Sunnfjord. Etter at Svanøygodset gikk konkurs ble eiendommen auksjonert bort, i 1727 kjøpte da brukeren på bruk 1 hele gården. Bruk 2 ble videresolgt flere ganger, frem til det i 1844 ble kjøpt av brukeren.

Litteratur
----------

* Timberlid, Jan Anders, *Bygdebok for Gaular Band IV, Gardar og folk. Viksdalen Sokn (s.321-332)*, Oslo 1998. ISBN 82-994538-2-8
**Virginijus Sinkevičius** (født 4. november 1990 i Vilnius) er en litauisk politiker (Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjunga). Sinkevičius ble i 2019 utnevnt som sitt lands medlem av Europakommisjonen under ledelse av Ursula von der Leyen (Von der Leyen-kommisjonen), med ansvar for miljø, hav og fiskeri. Han ble medlem av Sejmas i 2016 og økonomi- og innovasjonsminister i 2017.

Liv og virke
------------

Etter Vilnius Salomėja Nėris Gymnasium studerte han ved Aberystwyth University i Wales, der han tok bachelor of science i økonomi og internasjonale forbindelser. Fra 2012 til 2013 studerte han ved Universitetet i Maastricht og tok mastergrad i europeisk politikk. I 2013 hadde han studieopphold ved Litauens representasjon i Washington.

Referanser
----------

1. ↑   www.lrs.lt[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Ministry of the Economy and Innovation of the Republic of Lithuania». *eimin.lrv.lt*. Besøkt 13. oktober 2019.
3. ↑  «Litauens parlament». *www.lrs.lt*. Besøkt 13. oktober 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** Munzinger (iba)
 |

Portal: Den europeiske union
**Per Arthur Lie** (født 20. mai 1907, død 5. mars 1945 i Dachau konsentrasjonsleir) var en norsk faglig tillitsvalgt i Oslo Transportarbeiderforening og motstandsmann under andre verdenskrig.

Lie var engasjert i det faglige motstandsarbeidet under den andre verdenskrig som leder av Faglig utvalg i Landsorganisasjonen i Norge. Han deltok også i utgivelsen av den illegale avisen *Tidsskriftet Fri Fagbevegelse* som i starten ble trykket i Norsk Transportarbeiderforbunds lokaler hvor Lie var tillitsvalgt sekretær.

I januar og februar ble en del mennesker rundt *Fri Fagbevegelse* arrestert, deriblant Lie. Lie ble fengslet og sendt til Grini fangeleir. Derfra ble han overført til tyske konsentrasjonsleire, til Sachsenhausen, Natzweiler-Struthof og Dachau. Lie fikk tyfoidfeber og døde i Dachau 5. mars 1945.

Mens han var i konsentrasjonsleirene laget han små trefigurer som en av leirens prester smuglet ut og ga til familien hans. Den eneste sønnen hans, Tor Lie, har fortsatt alle figurene med unntak av de hans sønn har fått.

Per Lie var bror av senere partisekretær i Arbeiderpartiet Haakon Lie.

Referanser
----------

1. ↑  *Våre falne: 1939-1945*. Oslo: Grøndahl. 1950.

Eksterne lenker
---------------

* Natzweiler Info

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret **·** Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
Tongxins store moské.
**Tongxin** (kinesisk: 同心县; pinyin: *Tóngxīn Xiàn*) er et fylke i den autonome region Ningxia i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Wuzhong.

I 1999 var folketallet på 358 387 innbyggere.

Kulturminner
------------

Tongxins store moské (*Tongxin qingzhen dasi*) ble i 1988 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. Den var den eneste større islamske bygning som kom seg uskadet gjennom kulturrevolusjonens herjinger i den autonome region Ninxia.

Litteratur
----------

* Dru C. Gladney: *Muslim Chinese: Ethnic Nationalism in the People's Republic*. 1st ed.: Harvard University Press, 1991, ISBN 0-674-59495-9; 2nd ed. 1996. ISBN 0-674-59497-5.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑  "The Islamic Heritage in China": China Heritage Newsletter, No. 5, March 2006.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Vækerø gård 1880 Foto: Ukjent / Oslo Museum 
Vækerø. Gammelt veggmaleri på Bogstad.
**Vækerø gård** er en gammel gård i Oslo, i tidligere Aker kommune, som i dag har adressen Drammensveien 250 og ligger i strøket Vækerø, oppkalt etter gården. Gården tilhørte i nyere tid familien Løvenskiold, men mesteparten senere ble solgt til Norsk Hydro. De åpnet sitt hovedkontor her i 1985. 

Gården var tidligere en del av den større godseiendommen knyttet til Bærums verk (hvor Løvenskiold-familien fremdeles bor), Bogstad gård som på 1800-tallet ble skilt fra godskomplekset, og Nordmarka. Familien Løvenskiold arvet Vækerø, Bærums verk og Nordmarka etter inngifte, fra slektene Wedel-Jarlsberg og Anker. Konsernet Løvenskiold–Vækerø, hvor Carl Otto Løvenskiold (1953) er eneeier, har sitt navn fra dette. Datterselskapet Maxbo holder fremdeles til på Vækerø, mens et annet datterselskap, Bærums Verk, naturlig nok holder til på stedet det ga navn til.

Dagens bebyggelse er i mur, mens den tidligere var i tre. Hovedbygningen i nygotikk er tegnet av Heinrich Ernst Schirmer og oppført rundt 1880.

Referanser
----------

1. ↑  Heinrich Ernst Schirmer in Norsk kunstnerleksikon, side 471, digital utgave

Eksterne lenker
---------------

* «Vækerø gård». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon
 |

Portal: Oslo
**Per Lundell** (født 29. juni 1968 i Mariestad), Sverige) er en svensk tidligere ishockeyspiller. Lundell spilte i Färjestad BK i tilsammen sju sesonger, blant annet vant han SM-guld sesongen 2001/02.

Lundell var utenlandsproff i Østerrike, Norge og Tyskland i en årrekke og flyttet etter dette tilbake til Karlstad.

Lundell har siden han la opp satset på en karriere som trener, og trener fra sesongen 2015/16 Kongsvinger Knights i Get-ligaen i Norge.

Klubber som spiller
-------------------

* Sveriges flagg Mariestad BoIS
* Sveriges flagg Grums IK
* Sveriges flagg Leksands IF
* Sveriges flagg Rosenheim
* Østerrikes flagg VEU Feldkirch
* Tysklands flagg Nürnberg Ice Tigers
* Sveriges flagg Färjestad BK
* Norges flagg Stjernen Hockey
* Sveriges flagg Skåre BK

Klubber som trener
------------------

* Sveriges flagg Skåre BK
* Sveriges flagg IFK Munkfors
* Sveriges flagg Mora J20
* Sveriges flagg Visby/Roma
* Norges flagg Kongsvinger Knights

Kilder
------

* Eliteprospects.com - Per Lundell
* Ny trener - knights.no

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Per Lundell – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Tongwen Guan** (kinesisk: 同文舘) var en regjeringshøyskole for fremmedspråk og senere for naturvitenskaper, opprettet Beijing i Kina i 1862 i Qingdynastiets tid. Opprettelsen var et utslag av Qing-dynastiets beslutning om å modernisere seg og lære av utlandet.

Etter inngåelsen av Pekingkonvensjonen i 1861 ble et byrå for utenrikssaker opprettet (Zongli Yamen). *Tongwen Guan*, som ble opprettet året etter, var under tilsyn av *Zongli Yamen*. 

Dette var ikke Kina første skole for fremmedspråk. *Eluosi Wenguan* (俄羅斯文舘, «det russieske kollegium») var blitt opprettet av Lifan Yuan i 1708, og denne skolen ble integrert i *Tongwen Guan*. Man kan også nevner *Siyi Guan* (四夷舘), opprettet i 1407 og *Huitong Guan* (會同舘) under Mingdynastiet for opplæring av oversettere og tolker for asiatiske språk.

*Tongwen Guan* underviste i engelsk, fransk, tysk, russisk og japansk, og i kjemi, medisin, mekanikk, astronomi, matematikk, geografi og internasjonal rett. Lignende høyskoler ble senere etablert i Guangzhou og Shanghai. 

Høyskolen ble i 1902 del av Det keiserlige hovedstadsuniversitet (i dag: Pekinguniversitetet).

Referanser
----------

1. ↑  Mu, Fengliang (2004), *四夷馆与同文馆名称考 (A Survey of the Name Change from Siyi Guan to Tongwen Guan)*,

Litteratur
----------

* Knight Biggerstaff: *The earliest modern government schools in China*, Ithaca: Cornell University Press, 1961.
* Nancy Evans: «The Banner-School Background of the Canton T'ung-Wen Kuan», i: *Papers on China* 22a (1969): 89-103.
* *Zhongguo da baike quanshu*. First Edition. Beijing; Shanghai: Zhongguo da baike quanshu chubanshe. 1980-1993.
* 《漢俄合璧韻編》掌院修士巴第遺篇，1888年，北京同文舘 (Chinese-Russian Dictionary by Archimandrite Palladius, 1888, Tungwen Guan)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Vårveien** på Åssiden i Drammen er en sentral tverrgate som går nordover fra Buskerudveien, som ligger helt nede ved elva, over Rosenkrantzgata, gjennom et lysregulert-kryss, videre forbi «Åssiden Torg» og krysser deretter Betzy Kjelsbergs vei og ender ved Store Landfall øvre. I 1953 ble det foreslått å kalle veien Carl Schifters vei, dette ble nedstemt, men med 49 mot 11 stemmer i bystyret ble Vårveien valgt. Begrunnelsen for valg av navnet var: «det kunne være hyggelig å ha som adresse». Vårveien ble trolig et sentrum på Åssiden fordi Åssiden skole ble oppført her i 1927 av Lier kommune, skolen ligger langs den gamle hovedgata som nå heter Buskerudveien. Da den nye hovedgata ble opparbeidet skjedde dette i flere etapper, først fra Strømsgata til de nye boligfeltene på Hamborgstrøm, deretter gikk det ganske radig frem til Vårveien, dette var i en periode på ca. 5 år gatas ende, og Vårveien ble da anlagt som en forbindelse til Buskerudveien og Betzy Kjelsbergs vei.

Åssiden torg
------------

Langs veien på nordsiden av Rosenkrantzgata, ligger «Åssiden Torg» som er et lite knutepunkt med handel, spisesteder, kirke og skole. I 1958 åpnet Drammens Sparebank en filial i Vårveien på Åssiden torg. Bygningen var tegnet av Ragnar Anker Nilsen og Arne Grenager arkitekter. Åssiden kirke ligger 50 meter vest for Vårveien. Kirka er en langkirke bygget i tegl som ble ferdigstilt i 1967, arkitekt var Harald Hille og Odd Østbye. Tilhørende gravlund ligger sammen med Åssiden kapell, på samme område som Åssiden videregående skole.

Referanser
----------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑
4. ↑
5. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** Sentralt stedsnavnregister **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Et **våtrom** er et rom som har både vanntilførsel og sluk i gulvet. Våtromsnormen gir gir følgende definisjon av våtrom:

> Med våtrom menes bad, dusjrom og vaskerom, det vil si rom hvor overflater på vegger og gulv jevnlig eller av og til blir utsatt for fritt vann (vannsøl).
> 
> 
> 

Et rom med vannklosett, men uten sluk i gulvet, regnes ikke som våtrom.

Krav om våtrom gjelder nye boliger og rom som blir pusset opp. Krav om våtrom kan i noen tilfeller avvikes dersom rommet ble bygd da eldre forskrifter var gjeldende, men ved eventuell oppussing vil kravet om våtrom igjen bli gjeldende.[]

Utforming
---------

### Membran og fuktsperre

Det er viktig at våtrom har en vanntett membran og fuktsperre. Dersom man har fliser skal membran og fuktsperre være montert under flisene, ettersom flisene og fugene i seg selv ikke er vanntette.

### Fall

Et våtrom må ha fall (helning) på gulvet slik at vann som kommer på gulvet vil renne mot og ned i sluket.

Dusj og klesvaskemaskin
-----------------------

Forsikringsselskaper krever at dusj og klesvaskemaskin monteres i våtrom. Det vil således ikke være godkjent å for eksempel montere klesvaskemaskin i et kott, på kjøkkenet eller andre steder hvor det ikke er sluk i gulvet, ettersom det ikke tilfredsstiller kravene til våtrom.

Regelverk
---------

Utviklede land har ofte spesielle regelverk for utforming og konstruksjon av våtrom. Slike regler har til hensikt å forebygge vannlekkasje og fuktig luft og eventuelt minske konsekvensene av disse, for på denne måten å forhindre at det for eksempel oppstår mugg- og hussopp som kan være en trussel for både bygningsmasse og helse.

Siden våtrom ofte innebærer både vann og elektrisitet er det også ofte spesielle regler for elektriske installasjoner i våtrom for å forebygge personskader på grunn av elektrisk støt. For eksempel har vannforsyninger ofte sin egen elektriske jording, og det kan derfor være en ekstra risiko for feilkobling og skader forbundet med jordfeil. Noen jurisdiksjoner krever at det monteres jordfeilbryter for strømkurser som går til våtrom.

### Norge

I Norge regnes ethvert rom med vann fra springen og avløp i gulvet som et våtrom.[]

#### Lovverk

Kravene som gjelder til våtrom finnes i plan- og bygningsloven[] samt tilhørende forskrifter som eksempelvis byggteknisk forskrift.

#### Våtromsnormen

Byggebransjens våtromsnorm (BVN) er et privat initiativ fra ulike interesseorganisasjoner,[*bør utdypes*] og er i mange tilfeller strengere enn det forskriftene krever. Det er imidlertid ikke lovpålagt å følge våtromsnormen.

Referanser
----------

1. ↑  Hva er et våtrom? - ifi.no
2. ↑  Forskrift om tekniske krav til byggverk (Byggteknisk forskrift) - VI. Fukt, våtrom og rom med vanninstallasjoner - Lovdata
3. ↑  § 13-15. Våtrom og rom med vanninstallasjoner - Direktoratet for byggkvalitet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Susana Santos Silva** (født 3. januar 1979 i Porto, Portugal) er en portugisisk jazz- og improvisasjonsmusiker (trompet, flugelhorn, og fløyte).

Biografi
--------

Santos studerte først jazztrompet på musikk College i Porto til 2008, og deretter på Hochschule für Musik Karlsruhe med Reinhold Friedrich, Edward Tarr, Klaus Schuwerk og Klaus Braker, så Jazz Performance i Rotterdam Conservatorium (uteksaminert i 2010), der hun jobbet med Eric Vloeimans, Jarmo Hoogendijk og Wim Begge. Hun spilte også i Orquestra Jazz de Matosinhos (blant andre med Lee Konitz, Chris Kinn, Kurt Rosenwinkel, og Maria João som gjesteartister på albumutgivelser), i *European Movement Jazz Orchestra* (*EMJO Live i Coimbra*, Clean Feed Records, 2011) og den nederlandske trioen *LAMA* (med Gonçalo Almeida og Greg Smith). Hun spilte i 2011 på Santos sitt debutalbum, *Devil´s Dress* (Toap). Hun jobber også med bassist Torbjörn Zetterberg (*Almost Tomorrow*, 2013, Clean Feed) og med ensemblet SSS-Q (*Songs from My Backyard*, 2014). All About Jazz beskriver Santos som en av de mest originale og artikulerte stemmer innen den Europeiske Avantgardjazz og den frie improvisasjonsmusikken.

Diskografi
----------

* Susana Santos Silva Kvintett: *Devil ' s Dress* (Toap, 2011)
* LAMA: *Oneiros* (Clean Feed Records, 2011)
* Susana Santos Silva/Torbjörn Zetterberg: *Almost Tomorrow* (Clean Feed Records, 2013)
* SSS-Q: *Sanger fra Min Bakgård* (2014)
* Kaja Draksler & Susana Santos Silva *This Love* (Clean Feed Records, 2016)
* Susana Santos Silva, Lotte Anker, Sten Sandell, Torbjörn Zetterberg og Jon Fält: *Liife and Other Transient Storms* (Clean Feed Records, 2016)

Referanser
----------

1. ↑  Diskusjon av album, *Sanger fra Min Bakgård*, 2014 på AAJ
2. ↑  Møte (AllAboutJazz)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Susana Santos Silva – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Susana Santos Silva på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Susana Santos Silva på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Susana Santos Silva på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) Susana Santos Silva på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Susana Santos Silva på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Offisielt nettsted
* (en) Portrett av OJM

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Virialteoremet** er en sammenheng innen mekanikken mellom tidsmiddelverdien til den totale kinetiske energien {\displaystyle \left\langle T\right\rangle }, og tidsmiddelverdien til den totale potensielle energien {\displaystyle \left\langle V\right\rangle }, i et system. Matematisk er teoremet gitt ved

{\displaystyle \left\langle T\right\rangle =-{\frac {1}{2}}\,\sum \_{k=1}^{N}\left\langle \mathbf {F} \_{k}\cdot \mathbf {r} \_{k}\right\rangle ,}
der {\displaystyle N} er det totale antallet partikler i systemet, og {\displaystyle \mathbf {F} \_{k}} og {\displaystyle \mathbf {r} \_{k}} er henholdsvis krafta og posisjonen til hver enkelt partikkel. Spesielt gjelder det for et konservativt system, der

{\displaystyle \mathbf {F} =-\nabla V,}
og der V er en n-te ordens homogen funksjon,

{\displaystyle V(\lambda \mathbf {r} )=\lambda ^{n}V(\mathbf {r} )}
for en vilkårlig konstant {\displaystyle \lambda }, at

{\displaystyle \left\langle T\right\rangle ={\frac {n}{2}}\left\langle V\right\rangle .}
Dersom V eksempelvis er gitt ved {\displaystyle V(\mathbf {r} )=V(r)=-k/r} for en vilkårlig konstant k, er {\displaystyle n=-1} og {\displaystyle \left\langle T\right\rangle =-\left\langle V\right\rangle /2}. Dette gjelder blant annet et system bestående av et legeme i et tyngdefelt.

Litteratur
----------

* Lev Landau og Lifshitz; *Mechanics: Course of Theoretical Physics Volume 1* - 3. opplag (1976), 16. utg. 2003. ISBN 0-7506-2896-0
* James Binney & Scott Tremaine: *Galactic Dynamics*, Princeton Series in Astrophysics. Princeton University Press, Princeton, N.J. (1988), 3. opplag 2003. ISBN 0-691-08445-9
* G. W. Collins; *The Virial Theorem in Stellar Astrophysics*, Pachart Press (1978)

Eksterne lenker
---------------

* The Virial Theorem på "MathPages"

Portal: Astronomi
**Vesterålsbruene** er betegnelsen på de 4 bruene Andøybrua, Kvalsaukan bru (Kvalsaukbrua), Sortlandsbrua og Hadselbrua i Vesterålen. **A/S Vesterålsbruene** var også navnet på selskapet som ble stiftet for å håndtere bruprosjektene.

Tanken om veiforbindelse mellom de største øyene i Vesterålen kom så smått opp på 1950-tallet, og i 1960 oppnevnte Vesterålen Interkommunale Kommunikasjonskomité ei aksjonsgruppe som skulle planlegge forprosjekter for bruer over Risøysundet, Sortlandssundet og Langøysundet. I 1966 ble det etablert selskaper for hver av bruene. Da selskapene søkte Samferdselsdepartementet om partialobligasjonslån i 1970, gjorde samferdselsminister Håkon Kyllingmark det klart at de tre selskapene måtte slå seg sammen til ett om de skulle ha noen mulighet til å få realisert bruplanene i løpet av ikke altfor lang tid. Dermed ble selskapet A/S Vesterålsbruene stiftet i oktober 1970, med Sortlands ordfører P.C. Reinsnes som styreformann.

10. juni 1971 sa Stortinget ja til byggingen av Vesterålsbruene. Da var også Kvalsaukbrua over Hognfjorden kommet med i prosjektet. Kvalsaukbrua skulle imidlertid bygges som riksveiprosjekt, og ikke finansieres med bompenger. Det ble bestemt at Andøybrua og Kvalsaukbrua skulle bygges først, deretter Sortlandsbrua, og til sist Hadselbrua.

Andøybrua og Kvalsaukbrua ble tatt i bruk den 5. september 1974. 4. juli 1975 ble Sortlandsbrua tatt i bruk, etter et halvt år kortere byggetid enn beregnet. For Hadselbrua var det uenighet om trasévalget, og dette forsinket byggeprosessen. Hadselbrua ble tatt i bruk den 1. juli 1978. Andøybrua hadde blitt offisielt åpnet da den sto ferdig i 1974. 26. september 1978 åpnet kong Olav V offisielt de siste tre Vesterålsbruene. Bruene (med unntak av Kvalsaukbrua) hadde bompenger fram til 1986. De ble nedbetalt 3 år tidligere enn beregnet. Selskapet A/S Vesterålsbruene ble avviklet i 1987.

Senere ble også to andre veiprosjekter bygd i Vesterålen. Den fergefrie veiforbindelsen til Bø med Ryggedalstunnelen ble åpnet i 1980, og veien mellom Sigerfjorden og Djupfjorden, med Brokløysatunnelen og Djupfjordstraumen bru, ble åpnet i 1983. Disse veiene var ikke bompengefinansierte eller del av Vesterålsbruene, men de var også viktige for samferdselen i Vesterålen. Det bør også nevnes at Hadsel kommune fikk bygd bru mellom Stokmarknes og Børøya i 1967. Børøybrua ble en del av veiforbindelsen mellom Langøya og Hadseløya da Hadselbrua ble åpnet i 1978.

Bilder
------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Andøybrua | Kvalsaukan bru | Sortlandsbrua | Hadselbrua |

Kilder
------

* Alf Oxem: *P. C. Reinsnes – samfunnsbyggeren.* Sortland kommune 2006. ISBN 978-82-991889-2-0
* Hadsel bygdebok, bind 2. Forfattere: Edgar Hovland, Dag K. Andreassen, Inger-Johanne Johnsen. Bergen 2000. ISBN 82-993564-2-3

Eksterne lenker
---------------

* NRK Nordlands Fylkesleksikon: Samferdsel i Hadsel (med video fra 1. juli 1978 om Vesterålsbruene og særlig Hadselbrua)
Panorama over **Vesterntangen**, Overmannsund bru og utløpet av Randselva/starten på Storelva, sett fra Bilthuggertangen
**Vesterntangen**, i tidligere tider også kalt *Sautangen*, er et eldre, større boligområde som ligger i nær tilknytning til Hønefoss i Ringerike. Området ligger på en naturlig tange øst for Randselva, der  elva danner en meander før sammenløpet med Ådalselva (nedre del av Begna) like nedenfor Hønefossen. På motsatt side dannes Holttangen på samme måte.

Deler av Vesterntangen var innenfor den opprinnelige byen. Dette gjaldt boligområdet i Vesterngata, Elvegata og Christies gate, fram til Ole Torkildsens vei ved Hønefoss sykehjem. Området sogner naturlig til Nordre torv, men det regnes ikke med til bydelen Nordsiden. Dette området var den eneste delen i bykommunen Hønefoss som lå øst for elvene. Resten av tangen hørte inn under tidligere Norderhov herredskommune.

Vesterntangen har opprinnelig hørt inn under den gamle storgården Vestern, som ligger på høyden øst for tangen. Vestre del av tangen (som tilhører byen, preges av eldre villahusbebyggelse. Resten av tangen preges av en kombinasjon av blokkbebyggelse og villaer. 

Hønefoss sykehjem ligger på Vesterntangen, der Vesterngata går over i Ole Torkildsens vei. Dette var opprinnelig et pleiehjem for eldre. Tidligere fantes det også en kolonialbutikk der, men denne er for lengst nedlagt. Det finnes imidlertid et mindre serveringssted der (i de tidligere lokalene til kolonialen). Likeledes finnes det et større helsesenter i området, i lokalene etter et tidligere katolsk sykehus som ble drevet av Sankta Theresia katolske kirke. Dette heter Vestergaten Medisinske Senter (VMS) og har adresse Vesterngata 5.

Det er adkomst til Vesterntangen fra Hønefoss via Overmannsund bru over Randselva. Brua er en del av fylkesvei 163 til Klekken, via Vesterngata, Ole Torkildsens vei, Vesternbakken og Klekkenveien.

Barn fra Vesterntangen sogner til Hønefoss skole på barnetrinnet og Hov ungdomsskole på ungdomstrinnet.

Fotogalleri
-----------

* Randselva med meanderene som danner Holttangen og VesterntangenRandselva med meanderene som danner Holttangen og Vesterntangen
* Vesterntangen (sett fra bybrua)Vesterntangen (sett fra bybrua)
* Grågås (Anser anser) utenfor Vesterntangen i HønefossGrågås (*Anser anser*) utenfor Vesterntangen i Hønefoss

Se også
-------

* Vestern
* Livmarka
* Nordsiden
* Gater i Hønefoss

Referanser
----------

1. ↑  Ropeid, Andreas (1968). *«Hønefoss»*. Hønefoss kommune. s. 72–73.
**Bergen Bandyklubb** (stiftet 23. desember 1936) er et norsk idrettslag fra Bergen. Klubben driver kun med bandy og er den eneste bandyklubben på Vestlandet. 

Klubbens damelag har vært i seriesystemet siden debuten i 3. divisjon i 1986/87-sesongen. Herrelaget kom med i rekruttserien sesongen 1991/92 og i 3. divisjon året etter. På grunn av manglende anlegg og isforhold spiller Bergen Bandyklubb hjemmekampene sine som rinkbandy. Klubben kan derfor ikke rykke opp fra nederste divisjon.

Klubben ble opprinnelig stiftet i 1936 på en tid da det fantes miljø for idretten i Bergen. Etter flere isløse vintere på rad på 1950-tallet døde bergensbandyen ut. På midten av 1980-tallet ble det ble blåst nytt liv i Bergen bandyklubb og Hordaland Bandykrets.

Tabellen
--------

2. divisjon i bandy 2022–23| # | Lag | K | S | U | T | Mål | ± | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ready 3 | 10 | 7 | 2 | 1 | 60–37 | 23 | **16**  |
| 2 | Bergen | 10 | 7 | 0 | 3 | 83–58 | 25 | **14**  |
| 3 | Øvrevoll Hosle 2 | 10 | 5 | 2 | 3 | 39–35 | 4 | **12**  |
| 4 | Sagene | 10 | 5 | 1 | 4 | 44–56 | −12 | **11**  |
| 5 | Hamar 2 | 10 | 2 | 0 | 8 | 43–68 | −25 |  **4**  |
| 6 | Frigg | 10 | 1 | 1 | 8 | 35–50 | −15 |  **3**  |
|  | ~~Snarøya 2~~ | 0 | 0 | 0 | 0 | 0–0 | 0 | **0**  |
| Kilde  **·**  Rediger |

Referanser
----------

1. 1 2 3  «GRATULERER BERGEN BANDYKLUBB». Norges Bandyforbund. desember 2011. Arkivert fra originalen 15. august 2012. Besøkt 3. september 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
2. divisjon bandy for menn 2022/23 |
| --- |
|  | 
* Bergen
* Frigg
* Hamar 2
* Ready 3
* Sagene
* Snarøya 2
* Øvrevoll Hosle 2

 | Norges flagg |
PNEK er en stiftelse (991 238 719 i Enhetsregisteret) etablert i 2007, men allerede fra 2000 et nettverk av norske organisasjoner som arbeider med produksjon av elektronisk kunst. 

Stiftelsen har som formål å være en samlende og koordinerende ressurs for disse, og for produksjonen av elektronisk kunst i Norge. Virksomheten består i å være en kulturpolitisk pådriver for elektronisk kunst, arbeide for økt offentlighet om den elektroniske kunstens innhold og utvikling, samt å koordinere og utveksle tekniske ressurser og faglig kompetanse på tvers av fagfelt og geografi. 

PNEK er stiftet av Atelier Nord, BEK, i/o/lab, NOTAM og TEKS. 

Stiftelsen er hjemhørende i Oslo, og ledes av Per Platou.

I årene 2012-2014 driver PNEK Videokunstarkivet, et pilotprosjekt som skal digitalisere og aktualisere norsk videokunst fra sekstitallet og fram til idag. Prosjektet er eid av Norsk kulturråd.

Bakgrunn
--------

I 1997 ble videokunst-utstillingen Screens vist i Trondheim. I tilknytning til utstillingen arrangerte Norsk kulturråd en konferanse hvor produksjonsvilkårene for elektronisk kunst ble drøftet. En arbeidsgruppe ble nedsatt og leverte i 1999 arbeidsnotatet Skjønnheten og utstyret. Det ble anbefalt å etablere et nettverk av produksjonsmiljøer for elektronisk billedkunst bestående av Atelier Nord i Oslo, og nyetablerte virksomheter i Bergen og Trondheim. BEK – Bergen senter for elektronisk kunst ble etablert i tilknytning til Kulturby Bergen 2000. I Trondheim var først Top Floor, medieverksted ved Lademoen kunstnerverksteder tilknyttet. Senere ble virksomheten skilt ut og etablert som TEKS – Trondheim Elektroniske Kunstsenter. I 2001 ble det besluttet å også innlemme NOTAM i nettverket som dermed fikk en mer tverrkunstnerisk profil.

I tillegg til virksomhetene i Oslo, Bergen og Trondheim, ble PNEK etablert, i perioden 2000-2004 som prøveprosjekt i regi av Atelier Nord med støtte av Norsk kulturråd. PNEK skulle bidra til koordinering og samarbeid mellom miljøene, slik at de samlet ivaretok feltets interesser nasjonalt.

Fra 2005 ble PNEK sikret varig finansiering over statsbudsjettet. Dette førte til en organisatorisk omlegging, og PNEK ble etablert som selvstendig stiftelse i 2007. På samme tid ble i/o/lab i Stavanger tatt opp som medlem av nettverket.

i 2009 ble nettverket utvidet med seks nye noder, for å gjenspeile situasjonen i det aktuelle kunstfeltet. De nye nodene er Atopia (Oslo), Dans for Voksne (Oslo), Rom3 (Skien), Utsikten Kunstsenter (Kvinesdal), Lydgalleriet (Bergen) og Piksel (Bergen). I 2012 ble også Kinokino (Sandnes) medlem av nettverket.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
**Waldemar Sefsland Dahl** (født 6. april 1900 i Fredrikstad, død 20. juni 1984) var en norsk billedhugger og maler.

Dahl var født i Fredrikstad til foreldrene Mons Carolus Dahl og Julie Frasiska Holm. Han fikk sin kunstutdannelse ved Statens kunstakademi. Han har utført flere arbeider i hjembyen, blant annet med dekorasjoner i rådhuset og i Vestre Fredrikstad kirke, foruten også tolv byster som er spredt rundt om i byen. Hans portrett av Jakob Sande er kjøpt inn av Nasjonalgalleriet.

Organisten Egil Hovland satt i sin tid modell for Dahl og sovnet. «Da ble Dahl sint og klasket en lereklump i bordet så jeg våknet,» har Hovland fortalt.

Referanser
----------

1. ↑   «Møte mellom to kulturkjemper», *F-B.no* 28. august 2004

Litteratur
----------

* Arvesen, Unni (1999): *Kunstneren fra Fredrikstad : Waldemar Sefsland Dahl 1900-1984*. Oslo: Universitetet i Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
**Brandkorpset**, eller Bergen Brandkorps Musikkorps, ble stiftet 15. april 1891 av branndirektør Daniel Hansen. Dette var også første øvelsesdag. Denne dagen meldte det seg syv menn: Michal Berentsen, Lyder Gjermundstad, Lars Torvik, Olaf Lødemel, Ole Fallebø, Nils Teigland og Anders Rongen. Instruktør var Ivar Moe (1891 - 1895). Allerede 17. mai 1892 holdt musikkorpset sin første konsert fra hovedbrannstasjonens tårn.

Organisering og tilstelninger
-----------------------------

Korpset er landets eldste etat-korps, og har siden starten deltatt ved alle tilstelninger i Bergen brannvesen, som f.eks. 75 og 100 års jubile og ved den offisielle åpningen av den nye Hovedbrannstasjonen på Nygårdstangen 18. juni 2007. Korpset har også deltatt årvisst ved 17. mai prosesjonen i Bergen siden 1893.

Korpset spilte i sin spede begynnelse for Edvard Grieg, som var spesielt invitert av Ivar Moe. Grieg skal ha uttalt: "Jeg hører det er folk med gode lunger, men neste gang håper jeg de blåser noe renere."

Det var med musiker Fritz Muller (dirigent 1905 - 1916 og 1924 - 1932) korpset fikk sitt kunstneriske gjennombrudd. Korpset fikk nå stadig flere oppdrag, bl.a. ved idrettsstevner og større arrangement. 

I 1924 ble korpset fastere organisert, der ble valgt styre og ført referat fra møtene.

Under krigen
------------

Under krigen gikk korpset i "dekning" for å slippe å spille for quislingene. Men spillingen tok seg raskt opp igjen etter krigens slutt, der en bl.a. spilte på jernbanestasjonen da brannkorpsets tysklandsfanger vendte hjem. 

I 1946 ble korpset medlemmer av Bergen krets av Norges Musikkorps Forbund.

Arkivet etter Bergen Brandkorps Musikkorps
------------------------------------------

Arkivet etter Bergen Brannkorps Musikkorps er avlevert Bergen Byarkiv, A-1387 Bergen Brannkorps Musikkorps. 
Arkivet inneholder for det meste noter (store og små notebøker/hefter og løse noteark), men også regnskapsmateriale, trykksaker og diverse skriv.

Litteratur
----------

* Brosing, Gustav: "Bergen brannvesen 1863 - 1963." Bergen 1963.
* Fossen, Anders Bjarne: "Ildens Herre - byens tjener." Bergen 1988.

Eksterne lenker
---------------

* Brandkorpsets hjemmeside
* Bergen Brandkorps Musikkorps - oppslagsverket oVe, artikkel av Kristine Tvedt Brekke, Bergen Byarkiv.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Hack and slash** eller **hack and slay** kan være en undersjanger av actionspill eller en spilltype. I begge tilfeller beskriver det en fokus på nærkamp med kortdistansevåpen. Hack and Slash ble opprinnelig brukt til å beskrive en type penn-og-papir-rollespill.

Opprinnelse
-----------

Hack and slash har sine røtter i penn-og-papir-rollespill som *Dungeons & Dragons* der man kan spille kampanjer fokusert på vold istedenfor en handling eller andre mål. Betegnelsen kan dateres tilbake til i hvert fall 1980 da den ble brukt i en artikkel i bladet Dragon av Jean wells og Kim Mohan. Sitatet er: «There is great potential for more than hacking and slashing in D&D or AD&D; there is the possibility of intrigue, mystery and romance involving both sexes, to the benefit of all characters in a campaign.» Denne artikkelen fortsetter med å fortelle om opplevelsene til en D&D-spiller som påstår at når hun spiller i turneringer så møter hun på hack and slash-typen, som stort sett består av tenåringsgutter. Disse spillerne irriterer både henne og eldre spillere. Uttrykket har derfor hatt en negativ konnotasjon fra tidlig av og antyder at sjelløs vold ender med et endinemasjonalt rollespill og er en stil foretrukket av unge spillere.

Andre ganger brukes hack and slash som en nøytral betegnelse for å beskrive forskjellige typer spillere av rollespill og forskjellige spillemåter.

Som en type gameplay
--------------------

Hack and slash er rådende i action-rollespill i sanntid, som *Diablo* og *Dungeon Master*.

Noen spill har hack and slash uten noen rollespillelementer. I disse tilfellene, slik som *Golden Axe*, kan hack and slash brukes for å beskrive spillet selv. Det kan dermed brukes som en sjanger istedenfor en type gameplay.

Som en undersjanger av actionspill
----------------------------------

Noen spill fokuserer bare på hack and slash og er derfor en undersjanger av actionspill.

Disse spillene er lik beat 'em up-spill på den måten at spilleren slåss mot mange svake fiender, ofte fulgt av en boss, som er en vanskeligere fiende. Hack and slash-spill gir dog spilleren et kortdistansevåpen, mens beat 'em up-spill har få eller ingen våpen. På grunn av dette handler hack and slash-spill ofte om å drepe fiendene, mens beat 'em up handler om å slå dem.

På grunn av bruken av kortdistansevåpen, foregår hack and slash-spill ofte i middelalderen eller i en fantasiverden. Enkelte er dog satt til en moderne verden hvor man bruker sverd, slik som *Devil May Cry* og *Teenage Mutant Ninja Turtles*.

Spill med en flerspillermodus lar spillerne som oftest bare samarbeide istedenfor å slåss mot hverandre.

Referanser
----------

1. ↑  
Jean Wells, Kim Mohan (juli 1980). «Women want equality - and why not?». *Dragon* (39): 16.

Portal: Videospill
**POP** står for **P**ost **O**ffice **P**rotocol (**P**ost ***K***ontor **P**rotokoll). 3 står for tredje versjon (publisert mai 1996).

Protokollen brukes for å hente post fra en e-post-tjener til egen datamaskin gjennom TCP/IP-protokollen.

POP3, sammen med SMTP og IMAP, er de aller vanligste protokollene for å håndtere e-post. POP3 og IMAP er *hent*-protokoller *(klienten henter data fra serveren)*, mens SMTP er en *send*-protokoll *(klienten sender data til serveren uten å bli forespurt)*. IMAP er et alternativ til POP3.

Den viktige forskjellen mellom IMAP og POP3 er at POP3 ikke lagrer gamle beskjeder på server-siden etter at de er hentet av en klient.

Det er vanlig at POP3 virker over TCP-porten 110.

Virkemåte
---------

POP3 begynner ved at klienten oppretter en TCP-tilkobling til en mailserver gjennom port 110. Etter dette går POP3 gjennom tre faser: Autorisering, transaksjon og oppdatering.

* Autorisering. Bruker sender brukernavn og passord for å autentisere seg mot serveren.
* Transaksjon. Bruker mottar meldinger som ligger på serveren. Bruker kan markere meldinger som skal slettes i denne fasen.
* Oppdatering. Foregår etter at brukeren aktivt har avsluttet økten. POP3 sletter de meldinger som er markert til sletting.

Eksterne lenker
---------------

* Post Office Protocol – Version 3
* Original RFC1939