recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Daniel Hagerup** (født 24. mars 1876, død 12. februar 1955) var en treskjærer og billedhugger fra Smøla på Nordmøre.

Liv
---

Daniel Hagerup ble født som nummer fire av fem barn av gårdbruker og smed Eilert Hagerup Eriksen Nastad og Guri Severine Danielsdt. Kulø. Han giftet seg med Anna Gjermundsdatter Øvrevik (f. 20. april 1879) fra Innersetra på Tustna. De bodde på Sjåheim under Gullstein på Tustna i perioden 1918–1937. Senere flyttet familien til Sykkylven på Sunnmøre etter invitasjon av møbelfabrikant Bernhard R. Tynes. Anna døde der i 1955. Daniel Hagerup døde også på Sykkylven.

Verk
----

Daniel Hagerup utsmykket den tidligere kirken i Sykkylven med treskjæring. Denne kirken brant den 2. februar 1983. Det var også i hans verksted at altertavlen i Brattvær kirke på Smøla ble laget. Hagerup skar ut selve alterbildet, mens det var en av hans elever som skar ut ornamentikken rundt alterbildet.

Han ble involvert i møbelproduksjon etter at Bernhard R. Tynes inviterte ham til møbelfabrikken sin i Sykkylven.

Referanser
----------

1. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 0877413c-39c1-435d-b66a-1232135c1ae3, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  «Daniel Hagerup - lokalhistoriewiki.no». *lokalhistoriewiki.no*. Besøkt 9. april 2017.

Litteratur
----------

* Roaldset, Ottar: *Tustna bygdebok*. (3 b.) Tustna : Tustna bygdeboknemnd, 1986, b. 2, s. 321.

Eksterne lenker
---------------

* «Jacob Peter Jørgensen Bændix», slektsliste

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** VIAF **·** ISNI **·** KulturNav
 |
**Philippa (de) Roet** (født ca. 1346 død ca. 1387) var den andre datteren til Payne (Gilles) Roet av Hainault og først og fremst kjent som hustruen til den engelske forfatteren Geoffrey Chaucer.

Philippa hadde en eldre søster Isabel som ble kanonesse av nonnekloster St. Waudru, Mons i Belgia etter nominasjon av Margarete II av Avesnes, hertuginne av Hainaut, søster av dronning Philippa av Hainault, hustru av kong Edvard III av England. Philippas yngre søster Katherine er den kvinnen som blir feiret i Anya Setons roman *Katherine*, og er mer kjent i historien som Katherine Swynford, elskerinne og til slutt tredje hustru til John av Gaunt, hertug av Lancaster.

Philippa kom til John av Gaunts husholdning en gang i 1372 da han ble gift med Costanza av Castilla hvis far Pedro eller Peter av Castillas fall senere ble emne for Chaucers skrifter, «O Worthie Pedro...» i *Munkens fortelling* i *Canterbury-fortellingene*.

Philippa og Geoffreys sønn, Thomas Chaucer, var en av de som støttet det nye regimet til John av Gaunts sønn Henrik IV som erobret tronen med makt fra sin fetter Rikard II. Sammen med sine fettere, Beaufortene (avkom av Katherine Swynford og John av Gaunt), hadde de en viktig rolle i befeste kong Henrik IVs regjering.

Philippas pensjon ble siste gang tatt ut en gang rundt 1386 og det er antatt at hun døde kort tid etter. Man mener at hun kan være begravd i East Worldham i Hampshire.

Referanser
----------

1. ↑   Kindred Britain, oppført som Philippa de Roët, Kindred Britain ID I2247[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The Peerage person ID p17406.htm#i174057, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Galway, Margaret (1960): «Philippa Pan, Phillipa Chaucer» i: *Modern Language Review* **55**. s. 483-487.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Terrence Keith Anderson** (født 11. mars 1944 i Woking i Surrey i England, død januar 1980 i Yarmouth) er en tidligere fotballspiller for bl.a. Arsenal og Norwich City. Hans rolle på banen var som ving. 

Ligadebuten kom Ligadebut for Arsenal: 2. mars 1963 mot West Ham United (1. divisjon, 4-0 borte, 31 467 tilskuere). Han fikk 2 juniorlandskamper for England i 1961, og spilte for følgende klubber: Arsenal (juli 1959: 25 kamper, 6 mål), Norwich City (feb. 1965), Colchester United, Scunthorpe United, Crewe Alexandra, Bournemouth og Colchester United. Knyttet til Arsenal i juli 1959 gjennom en såkalt groundstaff’-kontrakt, og ble deretter lærling i juli 1960, før han signerte sin første proffkontrakt 9. august 1961. Fra Arsenal til Norwich City 18. februar 1965 for £15 000. Vinner av «Football Combination League» (reserveligaen) i 1962/63, «London FA Challenge Cup» i 1962/63, «Metropolian League» i 1960/61, «Metropolian League Professional Cup» i 1960/61 og 1961/62. Han vant også «Metropolian League Cup» i 1960/61 samt «South East Counties League Cup» i 1960/61. 

Etter han la opp fotballkarrieren drev han en pub i Caister, men ble funnet druknet etter en løpetur.

Karriere
--------

| Klubb | Ses | Kamper | Mål | Div | Plass | FA-cup | Liga-cup | E-cup | Manager |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Arsenal | 1962/63 | 5 | 1 | 1 | 7 | 5. runde | - | - |  |
| Arsenal | 1963/64 | 10 | 3 | 1 | 8 | 5. runde | - | - |  |
| Arsenal | 1964/65 | 10 | 2 | 1 | 13 | 4. runde | - | - |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Nordlandsbuss AS** er et busselskap med hovedkontor i Bodø. Selskapet er eid av Saltens Bilruter (66 %) og Vy Buss (34 %).

Virksomhet
----------

SB Nordlandsbuss ble etablert 1. januar 2002 med Saltens Bilruter og Nettbuss som eiere, hhv. 66 prosent og 34 prosent av aksjene. Selskapet inngår i konsernet Saltens Bilruter. Dette var en fusjon av busstrafikken i de to selskapene. Saltens Bilruter hadde busstrafikken i Bodø/Salten og nordover til Narvik. Nettbuss Helgeland, fortsettelsen av Helgeland Bilruter, hadde busstrafikk på Indre Helgeland. 

De siste årene har busstrafikken i Nordland blitt lagt ut på anbud. Nordlandsbuss har gjennom anbudskonkurranse både vunnet de rutene de selv hadde tidligere, og i tillegg busstrafikken i Ytre Helgeland/Sandnessjøen, Søndre Salten/Glomfjord, ruten Bodø-Sortland samt ruten Fauske – Narvik. Selskapet har etter anbudene blitt den største aktøren på buss i Nordland fylke.

Referanser
----------

1. ↑   Foretaksregisteret, w2.brreg.no, norsk organisasjonsnummer 979910231[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Daniel Gralath** (født 30. mai 1708 i Danzig, død 23. juli 1767 i Danzig) var en tysk fysiker og borgermester i Danzig.

Gralath tilhørte en velstående handelsslekt fra Danzig. Han studerte jus og filosofi i Halle, Leyden og Marburg fra 1728 til 1734.

Han ble senere rådsherre og i 1763 borgermester i fødebyen. Gralath var svigersønn av Jacob Theodor Klein, bysekretær og vitenskapsmann.

Gralath er kjent for sitt arbeid med elektrisitet, han grunnla Naturforschende Gesellschaft in Danzig, og gjentok eksperimentene til Ewald Georg von Kleist.

Daniel Gralath var også den første som laget et elektrisk batteri. Mellom 1747 og 1756 utgav han *Geschichte der Elektrizität* i tre bind.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 10. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Sejm-Wielki.pl profil-ID 7.38.1[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
«**De store talls lov**» er et begrep som beskriver det forhold at jo flere tilfeller man har av en hendelse jo nærmere vil man komme det forventede resultatet. Hvis man f.eks. kaster seks ganger med en terning kan man teoretisk forvente å få en sekser én gang, men i praksis vil det være litt tilfeldig om man får ingen, én eller flere seksere. Hvis man derimot kaster 100 ganger med terningen kan man være sikrere på at resultatet vil nærme seg at man får en sekser en sjettedel av gangene, og kaster man tusen ganger vil man ventelig komme enda nærmere en sjettedel seksere, osv.

I statistikk sier **store talls lov** at gjennomsnittet av tilfeldige utvalg fra en populasjon sannsynligvis ligger i nærheten av gjennomsnittet av hele populasjonen.

I sannsynlighetsteori sier store talls lov at gjennomsnittet av en følge av stokastiske variabler med samme sannsynlighetsfordeling konvergerer mot deres felles forventningsverdi, når antall variabler går mot uendelig.

Den svake loven
---------------

**Store talls svake lov** sier at hvis *X*1, *X*2, *X*3, ... er en uendelig følge av uavhengige stokastiske variabler med samme forventningsverdi {\displaystyle \mu <\infty }, så vil gjennomsnittet av de *n* første variablene

{\displaystyle {\overline {X}}\_{n}=(X\_{1}+\cdots +X\_{n})/n}
konvergere mot μ når *n* går mot uendelig. Mer presist, for ethvert positivt tall ε er

{\displaystyle \lim \_{n\rightarrow \infty }\operatorname {P} \left(\left|{\overline {X}}\_{n}-\mu \right|<\epsilon \right)=1.}
Denne formuleringen krever ikke at {\displaystyle \sigma ^{2}<\infty } men dette gjør beviset mye enklere. Nemlig, hvis man antar {\displaystyle \sigma ^{2}<\infty } kan man bruke Tsjebysjevs ulikhet. Siden alle variablene er uavhengige og har lik varians, har man

{\displaystyle \operatorname {var} ({\overline {X}}\_{n})={\frac {\sigma ^{2}}{n}}.}
Ved Tsjebysjevs ulikhet, får vi

{\displaystyle \operatorname {P} (\left|{\overline {X}}\_{n}-E{\overline {X}}\_{n}\right|\geq \epsilon )\leq {\frac {\operatorname {var} ({\overline {X}}\_{n})}{\epsilon ^{2}}}.}
Det følger at

{\displaystyle \operatorname {P} (\left|{\overline {X}}\_{n}-E{\overline {X}}\_{n}\right|\leq \epsilon )=1-\operatorname {P} (\left|{\overline {X}}\_{n}-E{\overline {X}}\_{n}\right|>\epsilon )\geq 1-\operatorname {P} (\left|{\overline {X}}\_{n}-E{\overline {X}}\_{n}\right|\geq \epsilon )\geq 1-{\frac {\sigma ^{2}}{\epsilon ^{2}n}}.}
Når *n* går mot uendelig, går dette uttrykket mot 1.

Den sterke loven
----------------

**Store talls sterke lov** sier at hvis *X*1, *X*2, *X*3, ... er en uendelig følge uavhengige stokastiske variabler med samme sannsynlighetsfordeling, med forventningsverdi {\displaystyle \mu <\infty }, så er

{\displaystyle \operatorname {P} \left(\lim \_{n\rightarrow \infty }{\overline {X}}\_{n}=\mu \right)=1.}

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** MathWorld **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Bildet ovenfor viser preparatet **Rivotril** (*Klonazepam).* Foto: Joachim G

**Klonazepam** er et meget potent legemiddel i gruppen benzodiazepiner. Det har en muskelavslappende, *(sedativum)* beroligende og *(anxiolytikum)* angstdempende effekt. Etter at restriksjoner i bruken av flunitrazepam *(Rohypnol)* har blitt iverksatt, brukes klonazepam i økende grad som rusmiddel.

I Norge, Australia, Belgia, Brasil, Bulgaria, Canada, Colombia, Costa Rica, Kroatia, Tsjekkia, Danmark, Tyskland, Ungarn, Irland, Italia, Mexico, Argentina, Portugal, Peru, Sør-Afrika og Spania markedsføres Klonazepam under følgende preparatnavn:

* *Rivotril*

I India, Sør-Korea og andre deler av Europa markedsføres Klonazepam under følgende preparatnavn:

* *Linotril*

* *Clonotril*

I USA markedsføres Klonazepam under følgende preparatnavn:

* *Klonopin*

Klonazepamfinnes i forskjellige doser, 0,125 mg, 0,25 mg, 0,5 mg, 1 mg og 2 mg. I Norge finnes det to forskjellige doser med klonazepam *(Rivotril)*, 0,5 mg og 2 mg.

**Klonazepam** produseres i dag av legemiddelfirmaet Cheplapharm som ligger i Hauptsitz i Deutschland/Tyskland.

Farmakologiske egenskaper
-------------------------

*Se artikkel om benzodiazepiner for virkningsmekanisme og bivirkninger*

Klonazepam er mer potent enn diazepam. Bruksområdet er i utgangspunktet det samme som for andre benzodiazepiner, men det brukes mest i behandling av epilepsi, og i motsetning til de andre benzodiazepinene mer i langtidsbehandling. Langvarig bruk frarådes likevel i utgangspunktet på grunn av stor fare for tilvenning og avhengighet. Antakelig er det best egnet som tilleggsmedikasjon i noen uker dersom en pasient har behov for å bytte antiepileptikum. Det er likevel aldri blitt dokumentert misbruk eller tilvenning av klonazepam hos epilepsipasienter. Klonazepam har trolig også effekt på nevrotransmitteren serotonin, og det er derfor postulert at medikamentet kan ha en særlig rolle i behandlingen av angst, men dette er ikke tilstrekkelig dokumentert.

Misbruk
-------

Klonazepam er ettertraktet som rusmiddel. Selv om medikamentet er lite toksisk i seg selv, vil det kunne forsterke effekten av opioider og alkohol, og bidra blant annet til demping av respirasjonen.

Referanser
----------

1. ↑  «Felleskatalogen Rivotril». 08.03.2015. Arkivert fra originalen 2. april 2015. Besøkt 8. mars 2015.  Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* SPC *Rivotril*

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |
**Klooga** er en by i det nordlige Estland, helt vest i Keila kommune i fylket Harju. Klooga ligger midt mellom de større byene Paldiski ved havet i vest, og Keila i øst - med stasjon på Paldiski-Tallinn-jernbanen (den vestligste del av den baltiske jernbane).

Byen hadde 8.000 innbyggere i 2004. Under andre verdenskrig var det en konsentrasjonsleir i utkanten av byen, opprettet av det nasjonalsosialistiske Tyskland i september 1943.

Like vest for denne byen ligger landsbyen Põllküla med Harju-Madise-kirka med elementer fra 1200-tallet. Her ute helt i vest ligger også Ämari flybase som ble anlagt sammen med et gravfelt for flyvåpenet i sovjettiden, men som nå tjener som militær flybase for Estland og NATO.

Referanser
----------

1. ↑  ; *Det estiske landinspektorat*; besøksdato: 21. november 2020.
2. ↑  ; *Estlands statistikkbyrå*; besøksdato: 9. juni 2019.
3. ↑  Kokk, Aavo og Eilart, Andres: *Brushstroke Estonia*, forlaget Regio. Tallinn, 2011, side 184.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Klooga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Randhir Singh Gentle** (født 22. september 1922, død 25. september 1981) var en indisk landhockeyspiller som deltok i flere olympiske leker, 1948 i London, 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne.

Singh Gentle ble olympisk mester i landhockey under OL 1948 i London. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. Det var tretten lag med i turneringen og India vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 19-1. I semifinalen slo de Nederland med 2-1 og i finalen Storbritannia med 4-0.

Fire år senere, under OL 1952 i Helsingfors, vant han sin andre olympiske gullmedalje i landhockey. India vant semifinalen med 3-1 over Storbritannia og i finalen beseiret de Nederland med 6-1.

Singh Gentle vant sin tredje olympiske gullmedalje under sommer-OL 1956 i Melbourne. Etter å ha vunnet semifinalen med 1-0 over Tyskland vant India finalen over Pakistan med 1-0.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Storbritannias flagg London - Gull **Gull** i landhockey Indias flagg India
* 1952 Finlands flagg Helsingfors - Gull **Gull** i landhockey Indias flagg India
* 1956 Australias flagg Melbourne - Gull **Gull** i landhockey Indias flagg India

Referanser
----------

1. ↑   Olympedia, www.olympedia.org, besøkt 10. januar 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Randhir Singh Gentle – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Randhir Singh Gentle – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Randhir Singh Gentle – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Klokketårnet** også kalt **Klokketårnet på Overkongen** på Fredriksten festning i Halden er en bygning oppført i 1833. Bygningen ble som resten av festningen administrativt fredet i 1928.

Beskrivelse
-----------

Det hvitmalte klokketårnet er et blikkfang på toppen av festningen
Allerede i 1671 ble det bygd et klokketårn på øverste bastion med en klokke kjøpt fra England. I 1795 ble klokketårnet nesten helt ødelagt av lynnedslag, og i forbindelse med den store brannen på festningen 18. juni 1826 brant tårnet helt ned. Dagens tårn ble oppført etter tegninger av B.N. Garben i 1833. Grunnmuren er av bruddstein, veggene er i utmurt bindingsverk kledd med stående glattpanel med not og fjær både ut- og innvendig. Tårnet har tofløyede innadslående dører på alle fire sider. Disse var ment å skulle åpnes når det ble ringt med klokkene. Bygningen har et lavt pyramidetak med en jernstang med vindfløy på toppen. Kavli karakteriserer den som en av flere små bygninger på festningen som Garben har lagd «con amore», men tydeligvis lagt en del arbeid i. Andre bygninger i denne kategorien er Kommandantboligens lysthus og Corps de Garde på Place d'Armes.

Bruk
----

Klokketårnet
Klokketårnet inneholdt en varselklokke som ble brukt for å varsle brann eller angrep på festningen, men er ikke i bruk lenger.

Referanser
----------

1. ↑  Widerberg 1963, s. 47
2. 1 2  Verneplan 2006, s. 173
3. ↑  Widerberg 1963, s. 381

Litteratur
----------

* Neubert, Poul J. og Egede-Nissen, Hans (2006). *Verneplan Fredriksten Festning* **(Norsk (bokmål))**. Oslo: Forsvarsbygg, Nasjonale Festningsverk. ISBN 82-7972-030-8. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
* Widerberg (1963). «Byen og dens hus». I Riksantikvaren. *Halden : Festningen og byen* **(Norsk (bokmål))**. Oslo: H. Aschehoug & Co.

Eksterne lenker
---------------

«Fredriksten festning». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
**Randall W. Forsberg** (født 23. juli 1943, død 19. oktober 2007 i New York) var en amerikansk politolog og våpenkontrollstrateg. Hun drev en livslang forskning og har fått æren for å redusere risikoen for krig, minimere byrden av militære utgifter, og som har fremmet forskjellige demokratiske institusjoner. 

Karrieren som forsker begynte ved Stockholm International Peace Research Institute i 1968. I 1974 flyttet hun til Cambridge i Massachusetts, der hun fikk sin doktorgrad i 1980. Der var Forsberg også med på å grunnlegge Institutt for forsvarsstudier og studier på nedrustning av atomvåpen. Forsberg lanserte The National Nuclear Weapons Freeze Campaign. 

I 1995 ble hun utnevnt av daværende president Bill Clinton, til en stilling i en rådgivende komité som drev med rustningskontroll og nedrustning av atomvåpen. I 1983 ble hun tildelt en pris og en pengesum fra den finansielle støtteordningen MacArthur Foundation. I 1989 ble hun tildelt Pomerance Award.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Randall Forsberg, SNAC Ark-ID w65f01r4, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.nytimes.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.macfound.org, tidspunkt 1983[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
«Klokker» har flere betydninger.
**Klokker** (tidligere også **degn** og **kirkesanger**) er en funksjon innen kirken. Klokkeren har som oppgave å hjelpe til ved gudstjenesten og å bidra til at det liturgiske liv foregår som det skal. Klokkeren hadde gjerne det musikalske ansvaret under gudstjenestene og var gjerne også lærer ved konfirmantundervisning.

I Den norske kirke har klokkeren vanligvis kirkevergen (daglig leder i sognet) som nærmeste overordnede. Klokkeren har sognepresten som foresatt ved kirkelige handlinger. Stillingen kan også omfatte diakonale funksjoner, kontorarbeid, administrative funksjoner og andre funksjoner.

Historie
--------

Tittelen klokker ble brukt alt i middelalderen, og som navnet sier var en av funksjonene å ringe med kirkeklokkene. På den tiden brukte man klokkene daglig, for å kalle til bønn morgen og kveld. Før reformasjonen hadde man dessuten noen små klokker som man benyttet inne i kirken, i forbindelse med nattverden. Klokkeren hadde også oppgaver med belysning, salmer, renhold og annet tilsyn. Før i tiden var det heller ikke uvanlig at klokkeren forrettet ved gravferder og lignende, siden det ofte var langt til der presten bodde. Da foretok presten jordfestelse ved første anledning etter gravferden. I kirkeordinansen fra 1607 er het det seg at prest og klokker skulle samle barn og ungdom «en sinde om Ugen». Og da skulle klokkeren «Underviise Bønderfolch udi Chatecisme».

Klokkeren ble også kalt degn og kirkesanger tidligere. Hva tittelen ble var gjerne avhengig av hvilke funksjoner stillingen ble tillagt. Degnen hadde gjerne en mer omfattende stilling, spesielt fra 1730-tallet og framover (i forbindelse med loven om konfirmasjon og den nye skoleloven). Det var dessuten slik at degnen også ofte var lærer, selv om funksjonene var atskilte. I Danmark bruker man fortsatt degn som tittel på klokkeren. Kirkesangerens oppgaver var gjerne noe mer begrensede i forhold, også til klokkerens posisjon. Med innføring av kirkeorgler i landskirkene ble kirkesangeren avløst av organist og kantor-stillingen. Før dette var kirkesangeren langt på vei ansvarlig for menighetssangen.

Den siste loven om klokkere av 5. april 1963 gjelder ikke lenger. Tidligere var dette en lønnet og lovregulert stilling, men nå er det opp til hver kommune å bestemme.

Referanser
----------

1. ↑  Hans Chr. Mamen (1958). «Klokkeren i norsk samfunnshistorie». *Kirke og kultur*. Oslo: Universitetsforlaget. s. 235-240.
2. ↑  Kirkeordinansen av 1607 var Norges første kirkeordinans. Den ble siden også utgitt i 1657. Før 1607 gjaldt den danske kirkeordinans fra 1537, som også ble utgitt i 1542.

Eksterne lenker
---------------

* Retningslinjer for bruk av kirkens klokker. Vedtatt av Kirkemøtet 2015 (sak KM 18/15).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Uppslagsverket Finland
 |
**Slurry** eller **vanngelsprengstoff** er sprengstoff som fremstilles som en mettet vannlig løsning av oksidatorer og brennbare stoffer. Denne tilsettes et geldannende stoff som polymere (polyvinylalkohol), guargummi, polysakkarider (dextrangummi) og lignende. Viskositeten kan varieres fra lett flytende til fast. Ofte brukes også betegnelsen *emulsjonssprengstoff* dersom det er en ikke vannløselig komponent som mineralolje

Slurry regnes som mindre giftig og mindre risikabelt ved lagring og bruk enn dynamitt, og har normalt vesentlig lavere kostnader ved bruk i større kvanta. Det leveres ofte ublandet i ikke-eksplosive komponenter som kan blandes direkte ved tilførsel i borehullet ved fjellsprengning eller ved ladning av større granater. Tilsatsstoffene kan være gass, metallpulver (spesielt aluminium), eller et annet sprengsoff som TNT. Man skiller mellom *plassblandete* og *plassaktiviserte* slurryer og emulsjoner. Slurry representerer hovedmengden av de sprengstoffene som er i bruk på anlegg, og har stort sett erstattet dynamitt for slike anvendelser.

Tidligere (på 1950 og 60 tallet) ble en enkel slurry også fremstilt som en blanding av diesel, salpeter og eventuelt kull som ga en billig løsning, men også for stor variasjon i egenskaper. I dag leveres ferdige systemer for blanding av mineralolje og ammoniumnitrat (NH4NO3) på plass.
***Staepteron*** er en slekt av rødvinger. De fleste er mer eller mindre røde på farge, dette er et signal om at de er usmakelige og giftige, såkalt aposematisme. En lang rekke insekter, både giftige og harmløse, etterligner rødvingene.

Utseende
--------

Middelsstore, avlange rødvinger med kraftig skulpturerte, gulbrune til røde dekkvinger, spissen kan være svart. Antennene er trådformede or rundt halve kroppslengden. Pronotum er trapesformet med krfatig ribber som gjerne avgrenser et rombeformet felt i midten.

Levevis
-------

De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Vest-Afrika.

Systematisk oversikt
--------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
			* Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
				+ Underfamilien Dictyopterinae Houlbert, 1922
					- Stammen Dictyopterini
						* Understammen Flagraxina Kazantsev, 2004
							+ slekten ***Staepteron*** Kazantsev, 1992
								- *Staepteron cyanoxanthum* (Bourgeois, 1884)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 26. oktober 2020. Besøkt 26. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Rødflekkglassvinge** (*Synanthedon culiciformis*) er en sommerfugl som tilhører familien glassvinger (Sesiidae). Den er utbredt over hele Norge.

Utseende
--------

En nokså liten (vingespenn 19 – 29 mm), slank, mørk glassvinge. Den kjennes på bakkroppens røde "belte" kombinert med de rødlige skjellene ved roten av forvingen.
Antennene er svarte, hos hannen med fine hår. Hodet er svart. Forkroppen er svart, på sidene under vingene med oransjerøde flekker. Bakkroppen er slank og sylindrisk, svart med et bredt, rødt tverrbånd omtrent midt på, haledusken er svart. Forvingen er glassklar, smalt mørk langs framkanten, bredt mørk i spissen. Ved roten har den noen oransjerøde skjell, litt utenfor midten en nokså smal, svart diskflekk som dekker mesteparten av vingebredden. Bakvingen er glassklar med mørk kant.

Levevis
-------

Denne arten er kyttet til grupper av soleksponerte løvtrær. Larven kan utvikle seg i mange ulike løvtrær, hos oss oftest i bjørk. Larveutviklingen tar to år, det første året lever larven like under barken, det andre borer den seg innover i veden. De voksne sommerfuglene flyr i mai – juni i Sør-Norge, i juli lenger nord.

Utbredelse
----------

Arten er holarktisk, det vil si at den er utbredt både i den palearktiske sone og i Nord-Amerika. I Norge er den funnet over hele landet, og er trolig ganske vanlig.

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 20. juli 2020. Besøkt 20. juli 2020.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Norges sommerfugler*, liten bjørkeglassvinge:
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Synanthedon culiciformis* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *rødflekkglassvinge* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *rødflekkglassvinge* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *rødflekkglassvinge* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *rødflekkglassvinge* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *rødflekkglassvinge* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *rødflekkglassvinge* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Synanthedon culiciformis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Synanthedon culiciformis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Tvisteløsningsnemnda for arbeidsmiljøloven** er en norsk statlig nemnd som behandler tvister om deltidsansattes rett til stilling tilsvarende faktisk arbeidstid, fortrinnsrett til utvidet stilling for deltidsansatte, rett til redusert eller fleksibel arbeidstid, rett til permisjoner etter arbeidsmiljøloven kapittel 12 samt rett til fritak fra nattarbeid eller overtidsarbeid.[1][2]

Fra 1. januar 2018 overtok nemnda også den avgjørelsesmyndighet som tidligere lå hos Bedriftsdemokratinemnda. Dette omfatter myndighet til å gjøre unntak fra lov og forskrifter om ansattes rett til representasjon i foretaks styrende organer.[3]

Fra 1. januar 2019 fikk Tvisteløsningsnemndas avgjørelser samme rettskraft som dommer avsagt av domstolene.[4]

Nemnda består av én leder, to nestledere og seks ordinære faste medlemmer.[5]

Nemndas sekretariat ivaretas av Arbeidstilsynet.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Tvisteløsningsnemnda for arbeidsmiljøloven
Tvora på kartet over AntarktisTvoraTvoraTvora på kartet over Antarktis
**Tvora** er et fjell (1575 moh.) beliggende i Gburekfjella i Dronning Maud Land i Antarktis.
Tvora ligger om lag seks km øst for Straumsvola i H.U. Sverdrupfjella.

Fjellet ble kartlagt fra flyfoto av Den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39. Det ble kartlagt på nytt av norske kartografer fra landmålinger og flyfoto av Maudheimekspedisjonen (1949–52) og flyfoto av Den norske antarktisekspedisjonen 1956–60 og navnsatt *Tvora*, noe som betyr to rygger.

Se også
-------

* Liste over fjell i Dronning Maud Land

Referanser
----------

1. ↑  Tvora SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (Norge). Katalognr. 15119
2. 1 2  «Tvora». Geographic Names Information System, U.S. Geological Survey. Besøkt 2. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Tvora *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR **·** Norsk polarinstitutt

 |
**Storbladmagnolia** (*Magnolia macrophylla*) er et lite, løvfellende tre som vokser vilt i sørøstlige USA. Det har de største bladene og blomstene i magnoliaslekta.

Det har én stamme og blir som regel opptil 15 m høyt, men eksemplarer på 32 m er kjent. Barken er gul til grå og glatt. De enorme bladene sitter i endestilte, kranslignende ansamlinger, er bredt ellipseformede til omvendt eggformede, 50–110 cm lange og 15–30 cm brede. Ved basis er det to store bladører. Oversiden er glatt og grønn, og undersiden er lys og finhåret.

Blomstene er hvite, dufter og er 35–40 cm, av og til 50 cm, i diameter. De består av 9–15 blomsterblad, 350–580 pollenbærere og 50–80 fruktemner. De innerste blomsterbladene har en magenta flekk ved basis. Den befruktede blomsten utvikler til en samfrukt som består av mange belgkapsler med ett eller to frø hver. Frukten er nesten rund, 5–8 cm lang og 5–7 cm bred. Den er oransjerød når den blir moden.

Storbladmagnolia er en temmelig sjelden plante som vokser på næringsrik og jevnt fuktig jord 150–300 moh. Utbredelsen til arten i snever betydning omfatter delstatene Alabama, Arkansas, Georgia, Kentucky, Louisiana, Mississippi, Nord-Carolina, Ohio, Sør-Carolina, Tennessee og Virginia. Utenfor dette området finnes to litt avvikende varieteter: var. *ashei* i nordvestlige Florida og var. *dealbata* i tåkeskogene i Mexico. De blir av og til regnet som selvstendige arter.

Kilder
------

* A. Mitchell (1977). *Trær i skog og hage*. Oversatt av I. Gjærevoll. Tiden. s. 262. ISBN 82-10-01282-7.
* «*Magnolia macrophylla*». Flora of North America. Besøkt 26. mars 2018.
* «Bigleaf Magnolia (*Magnolia macrophylla*)». Carolina Nature. Besøkt 26. mars 2018.
* «*Magnolia macrophylla*». Missouri Botanical Garden. Besøkt 26. mars 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Storbladmagnolia* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Storbladmagnolia* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Storbladmagnolia* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Storbladmagnolia* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Storbladmagnolia* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Storbladmagnolia* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Magnolia macrophylla* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Magnolia macrophylla* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Magnolia macrophylla* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Twente på et kart av Nederland
**Twente** (på nedertysk: *Tweante*) er en region i øst-Nederland, som er en del av provinsen Overijssel. Twente har rundt 600 000 innbyggere. De fleste av dem bor i de største byene: Enschede, Hengelo og Almelo; den første ser også hovedstaden till regionen.

Twente ligger mer eller mindre mellom to elver: Regge og Dinkel. Regionen er kjent for sine pene bocagelandskaper, som tiltrekker mange turister.

Navn
----

Forskere tror at regionen er navngitt etter germanerstammen *tvihanti*, som er først nevnt av Romerske historikeren Tacitus. Navn ble også funnet på to romerske altersteiner som ble funnet i området Housesteads i Storbritannia. Medlemmene av tvihantistammen skal ha vært del av en frysisk-romersk rytterkohort som ble sendt på en ekspedisjon til Storbritannia.[]

Dialekt
-------

62% av innbyggere snakker en nedertysk dialekt som kalles *Tweants*. Tweants har ingen standardformen. Hver by og bosetting har en egen versjon av dialekten. For spesielle dialekter finnes i byer Riessen, Eanter, Vriezenveen, Denekamp og Oldenzaal. De to siste har beholdt *doe*-formen (*du*), når andre dialektene har skiftet til *iej*.[]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames
 |
***Ta vare på mamma*** (hangul:엄마를 부탁해) er en roman skrevet av den sørkoreanske forfatteren Shin Kyung-sook. Boka kom ut i 2008, og er den mestselgende boka i Sør-Koreas historie, og solgte mer enn en million eksemplarer i løpet av ti måneder og ytterligere en million innen 2012. I 2012 fikk forfatteren, som første kvinne og første koreaner, Man Asian Literary Prize for boken. I 2010 ble det også lagd en sceneversjon av boken. Boken har blitt solgt til 23 land og oversatt til en rekke språk.

Handling
--------

*Ta vare på mamma* handler om en gammel, dement mor som har blitt borte fra familien sin i Seoul. Leseren følger familiens leting etter moren, og får høre familiens historie. Fortellingen blir fortalt av de ulike familiemedlemmene, fra den enkeltes perspektiv. Romanen skildrer en mors selvoppofrende liv i en periode som også var da det koreanske samfunnet gikk fra å være et pre-moderne samfunn til å bli et post-moderne samfunn.

Referanser
----------

1. ↑  Sårt og søtt fra Sør-Korea - NRK. 7. juni 2011. Lest 2. august 2012.
2. ↑  'Please Look After Mom' Sells 2 Million Copies - The Chosunilbo. Lest 2. august 2012
3. ↑  South Korean novelist announced as first woman to win Man Asian Literary Prize Arkivert 22. mars 2012 hos Wayback Machine. - Man Asian Literary Prize. Lest 2. august 2012
4. ↑  [PREVIEW Please Look After Mom] - Hancinema. Lest 2. august 2012

Eksterne lenker
---------------

* Forlagets artikkel om boken
***A Fresh Start*** er en amerikansk stumfilm fra 1910.

Handling
--------

Jim, en sjåfør, får sparken på grunn av hans manglende edruelighet. Pengeløs og ute av stand til å skaffe seg ny jobb, begynner han som landstryker og tar veien fart. Ved et hus ber han om mat, men får blankt avslag. Men lille Marie, hjemmets datter, kommer ham til hjelp og beordrer hovmesteren deres om å straks gi Jim det han trenger. Hun plukker også en blomst til ham fra hagen deres. Jim rusler inn i en nærliggende park, og setter seg på en benk for å nyte lunsjen sin.

Men når han skal skaffe seg alkohol, legger han merke til rosen som den lille jenta hadde gitt ham. Dette inspirerer ham til å reformere seg og bli en bedre person. Senere, når lille Marie besøker den samme parken sammen med foreldrene sine, blir hun snart ppdaget og gjenkjent av Jim. Men Jim legger også merke til at to ondskapsfulle menn som tilsynelatende også følger etter den lille jenta og foreldrene hennes. Jim bestemmer seg for å følge nøye med på handlingene til de mystiske mennene.

Jim oppdager at de har avtalt med en sjåfør om å kidnappe lille Marie og holde henne for å kreve løsepenger fra foreldrene hennes. Jim blir kvitt den andre sjåføren, og han forkler i den andre mannens mannens frakk, caps og briller venter han rolig på de to andre konspiratørene. Men når de to onde mennene kommer tilbake, etter å ha lokket Marie bort fra foreldrene hennes, gir de sjåføren av bilen en vei-beskrivelse om hvor de burde kjøre. Jim nikker rett og slett samtykkende og kjører raskt av gårde. Men han kjører i stedet til nærmeste politistasjon med dem.

Referanser
----------

1. ↑  A FRESH START

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Fresh Start* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *A Fresh Start* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Parvati** (sanskrit, 'fjelldatter') eller **Uma** ('venn, hjelper') er en hinduistisk gudinne som står for den kvinnelige gudskraften, *sjakti* og er konen til Shiva. Gudinnen blir dyrket i mange former, som den mektige Durga, og inkarnasjoner, som Sati. Hun er kjent under en rekke navn, som *Ambika* ('mor'), *Bhairavi* ('fryktelig'), *Gauri* ('gyllen'), *Kali* ('svart'), *Lalita* ('vakker') og *Sjyama* ('mørk').

Shiva og Parvati på et relieff fra Ellora.

Mytologi
--------

Innen hinduistisk mytologi er Parvati først og fremst den som fikk asketguden Shiva til å vende seg mot den sanselige verden og ikke bare den åndelige. Hun har mange av hans egenskaper, for eksempel evnen til å gjennomføre askese og å danse. Hun er mor til Ganesha og Murugan selv om hun ikke har født noen av dem på den tradisjonelle måten som menneskene gjør. Hun formet Ganesha i «leire» og bringte ham til verden på den måten.

Historien om Parvati forteller at hun var datter av Himavat, reinkarnasjonen av Sati, som også hadde vært gift med 
Shiva før hun døde. Parvati er gudinne for hjemmet,familien og ekteskapet.

Navnet Parvati
--------------

Parvati er brukt som jentenavn blant hinduer, men andre navn på gudinnen som Uma, Gauri og Lalita, er mer utbredt.

Eksterne lenker
---------------

* Store norske leksikon, *Parvati*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Thea Christiansen Foss** (født 8. juni 1857 i Eidsberg, død 7. juni 1927 i Tacoma) var en norsk-amerikansk forretningskvinne. Hun var grunnlegger av Foss Maritime, det største slepebåtselskapet i USA. Foss var den virkelige personen som spillefilmen *Tugboat Annie* (1933) var basert på.

Thea kom til USA fra Eidsberg, Østfold, og giftet seg med den norske immigranten Andrew Foss (opprinnelig Andreas Olsen Fossen) i Minneapolis, Minnesota i 1881. Hun etablerte det fremtidige slepebåtselskapet i Tacomas sjøside sommeren 1889. Foss Launch Company ble etter hvert til det Seattle-baserte Foss Maritime.

Thea og Andrew Foss fikk tre sønner. Hun døde dagen før hun skulle ha fylt sytti år.

Thea Foss Waterway, en 2.4 kilometer lang fjord i Tacomas industriområde og forbundet med Paget Sound, er oppkalt etter Thea Foss. USS Amber (PYc-6), som tjenestegjorde som patruljefartøy under den andre verdenskrig, ble omdøpt *Thea Foss* etter at det ble ervervet av hennes selskap.

Dokumentarfilmen *Finding Thea* omhandler henne.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w69w1z84, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  HistoryLink Free-Online Encyclopedia of Washington State history
3. ↑  Skalley, Michael (1981): *Foss: Ninety years of tugboating* ISBN 0-87564-224-1

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Et bilde av Venus som passerer Jupiter, slik det kunne ha sett ut 3. januar 1818.
En **astronomisk passasje** er en begivenhet hvor to himmellegemer passerer hverandre sett fra et bestemt punkt. Eksempler er Merkurpassasjer og Venuspassasjer, hvor planetene passerer foran solen.

Sjeldnere enn Merkurpassasjer og Venuspassasjer er passasjer av en planet foran en annen planet. Den siste planetpassasjen var 3. januar 1818 hvor Venus passerte foran Jupiter. Den neste planetpassasjen vil finne sted 22. november 2065 når Venus igjen passerer foran Jupiter. På grunn av avstandene vil det være en total formørkelse. Rett før passasjen vil Venus ytterligere formørke Jupiters måne Ganymedes.

* Månen passerer solen. Sett fra romobservatoriet STEREO B. På grunn av avstanden synes månen mindre enn sett fra jorden
* Jupiters måne Io passerer Jupiter. Sett fra romobservatoriet CassiniJupiters måne Io passerer Jupiter. Sett fra romobservatoriet Cassini
* Saturns måne Dione passerer en annen av Saturns måner, Titan. Sett fra romobservatoriet CassiniSaturns måne Dione passerer en annen av Saturns måner, Titan. Sett fra romobservatoriet Cassini

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
***A Double-Dyed Deceiver*** er en amerikansk stum drama-kriminalfilm fra 1920, regissert av Alfred E. Green. Hovedrollen spilles av Jack Pickford. Filmen er basert på en novelle av O. Henry.

Filmen er antatt tapt.

Handling
--------

Det aller meste av historien finner sted i en nasjon i Sør-Amerika. Llano Kid, en kjeltring fra Texas, flykter dit for å unngå lovens lange arm i hjemlandet. En konsul utstasjonert i området overtaler ham til å late som om han den forvunnede sønnen til en lokal familie, og tatoverer et våpenskjold på håndbaken til den unge mannen for å gjøre bedrageriet deres mer troverdig.

Llano blir snart ønsket velkommen i husholdningen, og blir betrodd og elsket av den glade moren hans. For første gang har Llano et virkelig hjem. I begynnelsen hadde han planer om å stjele fra familien og flykte, men etter hvert har han ikke lyst til å knuse den kjærlige mors hjerte. Overraskelsen blir stor når det avsløres at mannen han tidligere hadde myrdet i Texas faktisk var den virkelige sønnen eres.

Skuespillere
------------

* Jack Pickford som The Llano Kid
* Marie Dunn som Estella
* James Neill som Senor Urique
* Edythe Chapman som Senora Urique
* Sidney Ainsworth som Thacker
* Manuel R. Ojeda som en sekretær

Referanser
----------

1. ↑  A DOUBLE DYED DECEIVER
2. ↑  Green, Al; Pickford, Jack (1920). «A Double Dyed Deceiver». Besøkt 21. februar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) A Double-Dyed Deceiver – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) *A Double-Dyed Deceiver* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *A Double-Dyed Deceiver* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *A Double-Dyed Deceiver* på AllMovie Rediger på Wikidata
**Anton Baltzer Midsem** (født 30. august 1867 i Kråkstad, død januar 1947) var en norsk skolemann, kjent for sine lærebøker i tysk og bridge. 

Han var cand.mag. 1895, virket en tid ved Aars og Voss' skole, så som lærer i skolemetodikk ved Pedagogisk seminar fra 1913-21. Deretter var han rektor ved latinskolen i Ålesund. Han ble oppnevnt til medlem av det nasjonale Undervisningsrådet i 1923.

I tyskfaget videreførte han Peter Christian Voss sine lærebøker i tysk etter dennes død i 1907, herunder
*Lærebok i tysk for begyndere* (1910),
*Für die zweite Klasse der Mittelschule* (1911),
*Für die dritte und vierte Klasse der Mittelschule* (1911),
*Deutsches Lesebuch für die Mittelschule* (1911),
*Deutsche Lesestücke für das Gymnasium* (1914),
*Deutsches Lesebuch für die Mittelschule, 1.Band, Für die 2. Klasse der Mittelschule* (1917),
*Glossar zu Deutsches Lesebuch für die Mittelschule* (1928). Etter 1931 ble dette arbeidet gjort i samarbeid med Kristen Langlo, Ola Sandnes, Marit Rogne og Carl Knap.

Han var en av Nordens ledende bridgeteoretikere.
Etter at han i 1931 seiret i den første internasjonale Bridge Olympics arrangert av Ely Culbertson og hans tidsskrift *The Bridge World*, ble Midsem den første leder for Norsk Bridgeforbund 1932-34. Midsem hadde bridgespalte for *Aftenposten*, *Morgenbladet* og *Bergens Tidende* 1934-47, og rapporterte blant annet fra internasjonale mesterskap. Midsems lærebøker i bridge ble oversatt til svensk og dansk.

Egne utgivelser
---------------

* Anton Midsem (1925). *Auksjonsbridge*. Kristiania.  [183 sider]
* Anton Midsem (1927). *Hvorledes man skal melde i bridge og hvorledes man skal spille : belyst gjennem eksempler for viderekomne*. Kristiania.  [37 sider]
* Anton Midsem (1927). *Deutsche schulgrammatik*. Aschehoug.  [64 sider]
* Anton Midsem (1930). *Spillene i den skandinaviske bridgeturnering 1928-1929 / spilt og kommentert av A. Midsem*. I kommisjon hos Aschehoug.
* Anton Midsem (1931). *Spillet i bridge*. Norli.  [218 sider]
* Anton Midsem (1932). *Kontraktbridge for begynnere*. Norli.  [138 sider]
* Anton Midsem (1935–1937). *Bridgekåserier 1935-37*. Norli.  [87 sider. Ny utgave 1942 (189 sider)]
* Anton Midsem (1935–1937). *Det nye i Culbertsons system*. Norli.  [43 sider. Ny utgave 1936.]
* Anton Midsem (1939). *Lavinthan-signalet i bridge*. Norli.  [30 sider]
* Anton Midsem (1939). *Meldinger i kontraktbridge på grunnlag av Culbertsons system*. Norli.  [228 sider]
* Anton Midsem (1941). *100 spill fra en mesterhånd*. Norli.  [205 sider. Utvidet utgave i 1942 (197 sider) og 1946]

Referanser
----------

1. ↑  William B. Herseth (1992). «Rektor Midsem - "Nordens Culbertson"» (PDF). Norsk Bridgeforbund.  *Medlemsblad nr. 1, årgang 3*
2. ↑  «Bergen bridgekrets 60 år 1938-98». Nasjonalbiblioteket. 1998.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
John Flamsteed var den første Astronomer Royal.
**Astronomer Royal** er et embete i det kongelige hushold i Storbritannia. Det finnes to embetsinnehavere, en Astronomer Royal og en Astronomer Royal for Scotland. 

Embetet ble opprettet av Karl II av England den 22. juni 1675. Han hadde den 4. mars samme år utnevnt John Flamsteed til «Kongens astronomiske observatør», og i juni beordret han byggingen av Royal Observatory Greenwich og opprettet det nye embetet formelt.

Det skotske embetet ble opprettet i 1834. 

Inntil 1972 var Astronomer Royal *ex officio* direktør for Royal Observatory Greenwich. Han får et stipend på 100 pund i året; en betydelig sum da Flamsteed ble utnevnt men nå bare en symbolsk sum. Etter at man fjernet direktørstillingen fra embetet har det først og fremst vært et æresembete, riktignok et med svært høy prestisje som tildeles den fremste britiske astronomen. 

Det fantes tidligere også en Royal Astronomer of Ireland.

Liste over Astronomers Royal
----------------------------

|  |  |
| --- | --- |
| Rev'd John Flamsteed | 1675 – 1719 |
| Professor Edmond Halley | 1720 – 1742 |
| Dr. James Bradley | 1742 – 1762 |
| Nathaniel Bliss | 1762 – 1764 |
| Rev'd Nevil Maskelyne | 1765 – 1811 |
| John Pond | 1811 – 1835 |
| Sir  George Biddell Airy | 1835 – 1881 |
| Sir William Christie | 1881 – 1910 |
| Sir Frank Dyson | 1910 – 1933 |
| Sir Harold Spencer Jones | 1933 – 1955 |
| Professor Sir Richard van der Riet Woolley | 1956 – 1971 |
| Professor Sir Martin Ryle | 1972 – 1982 |
| Professor Sir Francis Graham-Smith | 1982 – 1990 |
| Professor Sir Arnold Wolfendale | 1991 – 1995 |
| Martin Rees, Baron Rees of Ludlow | 1995 – |

Kilder
------

* «Astronomer Royal» **(engelsk)**. The British Monarchy.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin
 |