recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Abdullah al Mohsin Chowdhury** (født 1. januar 1963 i Chauddagram Upazila i distriktet Comilla i Øst-Pakistan i Pakistan, død 29. juni 2020 i Dhaka) var en bangladeshisk embedsmann. Han var *Senior Defence Secretary* i forsvarsministeret fra 12. januar 2020 til sin død.

Biografi
--------

Chowdhury studerte ved Dhaka University og tok en bachelorgrad i jordbunnslære i 1982 og en mastergrad i 1983. Senere tok han en mastergrad i *governance studies* ved Northern University i Dhaka.

Han gikk inn i embedsverket i 1988, og innehadde stillinger i ministeriet for fiske og dyrehold, finansministeriet, industriministeriet, ministeriet for helse og familievelverd og var så ved Statsministerens kontor.

Han ble senere sekretær for ministeriet for miljø, skogbruk og klimaendringer mot slutten av 2010-årene, før han kom til forsvarsministeriet. Den 12. januar 2020 ble han forfremmet til *Senior Defence Secretary* for forsvarsministeriet, og var dette frem til sin død i juni samme år. Han rapporterte direkte til statsminister Sheikh Hasina; hun hadde lederskapet av forsvarsdepartementet som del av sin portefølje.

Chowdhury ble innlagt på Combined Military Hospital i Dhaka den 29. mai 2020, og testet positiv for COVID-19 den 2. juni. Han havnet på intensivavdeling 18. juni og døde av hjertestans der, som komplikasjon av COVID-19, den 29. juni 2020, i en alder av 57 år. Han etterlot seg kone, og en datter og en sønn. Statsminister Sheikh Hasina uttrykte offentlige kondolanser etter hans død.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  «Bangladesh defence secretary dies of coronavirus». *Outlook (Indian magazine)*. 29. juni 2020. Arkivert fra originalen 7. juli 2020.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  «Bangladesh defence secretary dies of coronavirus». *Dhaka Tribune*. 29. juni 2020.
3. ↑  «Bangladesh Defence Secretary Abdullah Al Mohsin Chowdhury dies of Covid-19». *Times Now*. 29. juni 2020.
En **tuppel** er i matematikken en endelig ordnet liste (sekvens) av elementer. En *n*-tuppel er et følge eller en ordnet liste av *n* elementer, hvor *n* er et ikke-negativt heltall. Det er bare én 0-tuppel, og denne består av en tom sekvens. En *n*-tuppel blir definert induktivt ved å bruke konstruksjonen av et ordnet par.

Matematikere skriver vanligvis tupler ved å liste opp elementene innenfor parenteser, "{\displaystyle ({\text{ }})}" og adskilt av kommaer, for eksempel betegner {\displaystyle (2,7,4,1,7)} en 5-tuppel. Noen ganger benyttes andre symboler til å omgi elementene, slik som hakeparenteser "[ ]" eller vinkelparenteser "< >". Klammeparenteser "{ }" blir bare brukt for å definere tabeller i enkelte programmeringsspråk slik som Java, men ikke i matematiske uttrykk, hvor de er standardbetegnelsen på mengder. Begrepet tuppel kan ofte forekomme når man diskuterer andre matematiske objekter, slik som vektorer.

Innenfor informatikk kommer tupler i mange former. I dynamiske programmeringsspråk, slik som Lisp, er lister vanligvis brukt som tupler. De fleste funksjonelle programmeringsspråk implementerer tupler direkte som produkttyper, nært beslektet med algebraiske datatyper, mønstermatching og destrukturerende tildelinger. Mange programmeringsspråk tilbyr et alternativ til tupler, kjent som record eller struktur-datatyper, som har uordnede elementer som aksesseres via en merkelapp. Noen få programmeringsspråk kombinerer ordnede tuppel-produkttyper og uordnede record-typer i en enkel konstruksjon, som i C-struct. Relasjonsdatabaser kan formelt identifisere deres rekker som tupler.

Tupler kan også forekomme innenfor relasjonsalgebra, når man programmerer det semantiske vev med Resource Description Framework (RDF), innenfor lingvistikk og i filosofi.

Man kan kalle en 1-tuppel for singlett, 2-tuppel for dublett, 3-tuppel for triplett, og så videre.[]

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  «N‐tuple - Oxford Reference». *oxfordreference.com*. Besøkt 1. mai 2015.
5. ↑  Blackburn, Simon (2016). «ordered n-tuple». *The Oxford Dictionary of Philosophy*. Oxford quick reference (3 utg.). Oxford: Oxford University Press. s. 342. ISBN 9780198735304. Besøkt 30. juni 2017. «ordered n-tuple[:] A generalization of the notion of an [...] ordered pair to sequences of n objects.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld **·** GND
 |
*Malerinder på Skagen.* Maleri av Johannes Wilhjelm, 1912. Tupsy Clement ved staffeliet i forgrunnen
**Tupsy Clement**, egentlig **Martha Caroline Clement** (født 13. april 1871 i Trondhjem, død 5. september 1959 i København) var en norsk maler. Hun var en av de nordiske kunstnerne som malte landskaper i Skagen, men var ikke en av de mest sentrale Skagenmalerne.

Clement ble født i Trondhjem, som datter av sanitetsmajor Håkon G. Jebe og Hedvig Jørgine Jebe, født Klingenberg.

Hun fikk sin første kunstutdannelse som elev av maleren Hans Heyerdahl i Kristiania i ett år, 1895–1896. I 1896 malte hun ved Atelier Delecluse i Paris i fire måneder. Hun var elev av billedhuggeren Christoph Roth i München i to perioder, i 1897 og i 1898–1899. Hun hadde studieopphold i Paris og Roma i 1887–1905, og studerte ved kunstskoler i Paris etter siste periode hos Roth.

I 1902 giftet hun seg med den danske maleren G.F. Clement, og de to malte i Skagen flere somre mellom 1908 og 1920.

Hun malte i hovedsak portretter, landskap og sjangermalerier med motiv fra Italia og Danmark, særlig fra Skagen.

Clement deltok flere ganger på Høstutstillingen, i 1896, 1899, 1900, 1906 og 1909. Hun deltok også på Efteraarsudstilling i København i 1907 og 1909.

Hennes portrett av Johan Bojer finnes i Trondheim kunstmuseum, og det henger to malerier av henne i Skagens Museum.

Referanser
----------

1. ↑   Kunstindeks Danmark, Kunstindeks Danmark kunstner ID 3806, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Kulturstyrelsen, Slots- og. «Kunstindeks Danmark & Weilbachs kunstnerleksikon». *www.kulturarv.dk* **(engelsk)**. Besøkt 27. november 2017.
3. ↑  I Norsk kunstnerleksikon er 1896 oppgitt for den ettårige elevtiden hos Heyerdahl. Der står det videre at hun var i Paris i 4 måneder samme år, så 1896 er antagelig året da hun sluttet hos Heyerdahl.
4. 1 2  Evang, Anne (24. februar 2017). «Tupsy Clement». *Norsk kunstnerleksikon* **(norsk)**. Besøkt 27. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Tupsy Clement i Kunstindeks Danmark & Weilbachs kunstnerleksikon
* Privat nettsted som viser to av Tupsy Clements malerier Arkivert 1. desember 2017 hos Wayback Machine. Besøkt 27. november 2017

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** Prabook **·** Kunstindeks Danmark **·** Geni **·** KulturNav
 |
**Se Oss, Hør Oss** (**SOHO**) var en norsk støttegruppe som arbeidet for å sette fokus på situasjonen til barn i asylmottak. SOHO har hatt møter lokalt og nasjonalt med politikere, organisasjoner og Kirken (v/biskopene) for å informere om situasjonen for målgruppen. De hadde fortløpende kontakt med pressen (aviser, radio, tv) på lokalt og nasjonalt nivå.

SOHO ble startet i november 2003 etter initiativ fra åtte ungdommer fra Vestlandsheimen Asylmottak i Bergen. De var selv på det tidspunktet lengeventende asylsøkerbarn, noen av dem med over 5 års ventetid i mottak. Resultatet av arbeidet var at flere organisasjoner (deriblant Redd Barna og Norsk Folkehjelp) engasjerte seg i kampsaken deres, og de fikk også støtte fra Barneombudet. Fra 2006 ble SoHo en mer formell organisasjon, etter å ha fungert som et nettverk tidligere.

SOHO har arrangert flere støttearrangement for å finansiere sin egen virksomhet, bl.a. en stor ungdomskonsert i Bergen hvor svært profilerte bergensartister stilte opp gratis. Organisasjonen ønsker også å arbeide for kulturell forståelse og arrangere konserter og work-shops for å dra med seg flere ungdommer inn i arbeidet mot rasisme og intoleranse.

SOHOs krav om at en ventetid på 3 år for barnefamilier, for å få asylsaken sin opp til revurdering fikk først gjennomslag i kommunalkomitéen og deretter av et enstemmig storting våren 2004. Dette førte til at en midlertidig forskrift ble utarbeidet av departementet og resultatet ble at 234 barn med sine familier ble omfattet av denne nye forskriften til utlendingsloven.

SOHO fikk 25. mars 2006 Ildsjelprisen i klassen «humanitære organisasjoner».

Rudi Bakken
-----------

**Rudi Bakken** (Bergen) er grunnlegger av gruppen FORZA og en av initiativtagerne til rettighets organisasjonen SoHo – Se oss Hør oss.

Kilder
------

* Åpent brev til statsminister Kjell Magne Bondevik
* Asylbarna får støtte fra biskopen
* Asylbarna vinner frem i Stortinget
* Bergensartister stiller opp for asylbarn
* Venter på far, venter på far

Eksterne lenker
---------------

* (no) Heba – Senter for Integrering as.
* (no) tinget.no Tinget.no
***Pelonomus*** er en slekt av mudderbiller som lever i eller ved vann. De er avlange biller, som oftest er oversiden kledt med lange, oppstående hår. Antennene er karakteristiske, ganske korte, de 5-6 ytterste leddene danner en kølle eller har kamaktige utvekster.

Utseende
--------

Små til middelsstore (ca. 5 millimeter), avlange, blankt mørkbrune til svarte biller, antenner, palper og bein gjerne gule. Antennene er kortere enn hodets bredde, og består 8-11 ledd. Pronotum er trapesformet, dekkvingene er jevnbrede med kraftige punkstriper, avrundet bak. Beina er nokså lange, fotleddene er ofte ganske lange med store klør ytterst. Undersiden hos de artene som lever i vann er kledt med fine, korte, vannavstøtende hår, et såkalt plastron, som holder på et luftlag som er nyttig for billenes gassutveksling. Hunnene har et langt, spisst eggleggingsrør som vanligvis er trukket inn i bakkroppen.

Levevis
-------

Disse billene lever i eller ved vann. Det er bare de voksne individene av noen arter som er rent vannlevende, andre voksne og alle larver finner man gjerne i mudderet i vannkanten. Denne slekten utmerker seg ved at larvene er nokså rent landlevende. De artene som lever i vann kan ikke svømme, men kryper rundt på bunnen, under steiner eller på vannplanter. De trenger ikke komme opp til overflaten for å puste, men gassutvekslingen skjer gjennom plastronet på undersiden. Dette krever oksygenrikt vann og disse artene er derfor vanligvis å finne i kjølig, rennende vann med mye oksygen.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Nord-, Mellom- og Sør-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
			* Familien mudderbiller, Dryopidae
				+ Slekten ***Pelonomus*** Erichson, 1847
					- *Pelonomus griseus* Blatchley & Leng, 1916
					- *Pelonomus impressiventris* Blatchley & Leng, 1916
					- *Pelonomus obscurus* Leconte, 1852 - Nord-Amerika
					- *Pelonomus palpalis* Sharp, 1882
					- *Pelonomus picipes* (Olivier, 1791)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
* (en) *Pelonomus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Pelonomus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Pelonomus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Pelonomus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Pelonomus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Nigerias flagg Nigeria |
| Friidrett: |
| Friidrett Juniorafrikamesterskapet i friidrett |
| Gull | Addis Abeba 2015 |  110 m hekk |

**Abdullahi Bashiru** (født 26. oktober 1997) er en nigeriansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkesprintløp, særlig 110 meter hekk. Han ble afrikansk juniormester på 110 meter hekk i Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015.

Idrettskarriere
---------------

2013
Bashiru deltok i Ungdomsafrikamesterskapet i friidrett 2013 i mars, i Warri i Nigeria. Der kom han på 2.-plass på 110 meter hekk, kun slått av sin landsmann Atuma Ifeanyichukwu Andre. Bashiru løp her på 14,12 sekunder. 

I juli deltok han i Ungdoms-VM i friidrett 2013. På 100 meter hekk (91,4 cm) ble han slått ut i semifinalen, etter at han satte personlig rekord både i innledningsheatet (14,08) og semifinalen (14,02).

2014
I Junior-VM i friidrett 2014 deltok han også på 110 meter hekk (99 cm). Her satte han ny nasjonal juniorrekord i innledningsheatet, med 14,04 sekunder, men dette var 32. beste tid, og han gikk ikke videre til semifinalen. 

2015
Han vant 110 meter hekk i Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015, med tiden 13,99. Her satte han personlig rekord i semifinalen, med 13,71 sekunder.

Referanser
----------

1. ↑  CAA - *31/03/2013 Full results of the 1st African Youth Championships*, besøkt 13. mai 2016.
2. ↑  IAAF - *8TH IAAF world youth championships - 110m hurdles (91.4 cm) Boys - Semi final*, besøkt 13. mai 2016.
3. ↑  Ethiopia 2015 - *110 m Hurdles Men First Round Heat 2 of 2* (arkivert), besøkt 13. mai 2016.

Eksterne lenker
---------------

(en) Abdullahi Bashiru – World Athletics Rediger på Wikidata
**Tupolev** (russisk: **Туполев**, offisielt **Public Stock Company Tupolev**) er et russisk flyutviklingsfirma med hovedkontor i Moskva. Firmaet har sin opprinnelse i et forsknings- og utviklingskontor som ble etablert i 1918. Tupolev har fra mellomkrigstiden vært en av de ledende i Sovjetunionen og Russland innen utvikling av både sivile og militære flytyper.

Historie
--------

Tupolev Tu-144, verdens første supersoniske passasjerfly
Tupolev OKB ble grunnlagt av Andrej Tupolev i 1922. Tupolev ANT-1 var Andrej Tupolevs første fly. Selskapet fungerte kun som design- og administrasjonsorgan, mens den faktiske produksjonen av fly foregikk, og foregår også i dag, hos andre selskaper. På 1920- og 1930-tallet fokuserte produsenten mye på utvikling av tyngre bombefly, noe som førte til at Tupolevs design var å se på som standarden innenfor sovjetisk, militær luftfart. Tupolev sto også for et av de viktigste bombeflyene for Sovjetunionen under andre verdenskrig; Tupolev Tu-2. Dette ble produsert fra 1942.

Ved krigens slutt utviklet Tupolev sitt første, interkontinentale bombefly; Tu-4, eller «Bull» som det ble kalt av NATO.

På 1960-tallet kjempet Sovjetunionen med andre europeiske og amerikanske nasjoner om å utvikle et kommersielt, supersonisk fly. Tupolev skulle bli verdens første produsent av denne typen fly med Tu-144. Men flytypen oppnådde ikke samme suksess som den anglofranske konkurrenten, Concorde.

Tupolev utviklet flere militære og kommersielle fly utover 1970-, 1980- og 1990-tallet, blant annet Tu-160.

Passasjerflyserie
-----------------

* Tupolev Tu-104Tupolev Tu-104
* Tupolev TU-114Tupolev TU-114
* Tupolev Tu-124Tupolev Tu-124
* Tupolev Tu-134Tupolev Tu-134
* Tupolev Tu-144Tupolev Tu-144
* Tupolev Tu-154Tupolev Tu-154
* Tupolev Tu-204/214Tupolev Tu-204/214
* Tupolev Tu-334Tupolev Tu-334

Militære fly
------------

* ANT-5 jagerfly
* TB-3 strategisk bombefly
* SB-2 taktisk bombefly
* Tu-2 taktisk bombefly
* Tu-4 strategisk bombefly, kopi av B-29 Superfortress
* Tu-16 taktisk bombefly
* Tu-22 strategisk bombefly
* Tu-22M strategisk bombefly
* Tu-95 strategisk bombefly
* Tu-128 jagerfly
* Tu-142 maritimt rekognoseringsfly
* Tu-160 strategisk bombefly

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tupolev – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN
 |



1. ↑  «Годовой отчет за 2013 г.». Tupolev. 11. juni 2015. s. 10.
2. 1 2 3  .
***Scînteia tineretului*** (rumensk for «Ungdommens gnist») var en rumensk avis.

Avisen, hvis første utgave kom ut den 5. november 1944, var først organet til organisasjonen *Tineretul progresist* («Den fremadskridende ungdommen») og kom ut som sådann til 1949. Etter at ungdommsorganisasjonene i Romania ble tvangsvis fusjonert i 1949, kom avisen ut som det offisielle organet til *Ungdommens kommunistunion* i Romania (Det rumenske kommunistpartiets ungdomsorganisasjon). Avisen hadde først bare en utgave per uke (hver utgave hadde seks sider), deretter tre ukentlige utgaver (også seks sider hver), senere ble det seks utgaver per uke, men på grunn av papirmangel ble antall ukentlige utgaver redusert til fem. Avisen hadde i begynnelsen av 1970-årene et opplag på 344 000, med 90 redaksjonsansatte.

Avisen publiserte også et litterært-kunstnerisk bilag og en almanakk. Til tider hadde avisen andre navn, bl.a. *Tinerețea* («Ungdomstiden**»**) og *Tînărul Muncitor* («Den unge arbeideren»).

Som offisielt organ var avisen underlagt sensur. Etter den rumenske revolusjonen i 1989 skiftet avisen navn til *Tineretul liber* («Den frie ungdommen») og kom ut til midten av 1990-årene (da med et opplag på 11 000).

Sjefredaktører (utvalg)
-----------------------

* Mihnea Gheorghiu (1944-1946)
* Dumitru Popescu (1956-1960)
* Nicolae Dragoș (1963-1969)
* Nicolae Dan Fruntelată

Referanser
----------

1. ↑  «„Scanteia tineretului" | Laovorba.ro». *www.laovorba.ro*. Besøkt 16. januar 2018.
2. ↑  «Romania - Mass Organizations». *countrystudies.us*. Besøkt 16. januar 2018.
3. 1 2  Emilia, Șercan (14. juni 2016). *Cultul secretului. Mecanismele cenzurii în presa comunistă* **(rumensk)**. Polirom. ISBN 9789734653386. Arkivert fra originalen 17. januar 2018. Besøkt 16. januar 2018.
4. ↑  «Radio Romania International». *old.rri.ro*. Arkivert fra originalen 17. januar 2018. Besøkt 16. januar 2018.
5. ↑  «""Tineretul Liber"": Un journal roumain se saborde». *Libération.fr* **(fransk)**. Besøkt 16. januar 2018.
6. ↑  «Simona Ionescu: Cum a fost eliminat Tineretul liber din calea politicienilor și predat lui Vîntu». *REALITATEA.NET*. Besøkt 16. januar 2018.

Videre lesning
--------------

* Carol Roman, *Amintiri despre timpuri și oameni. Scînteia Tineretului – Debut în ceață, 2014*
**Skalldyrfestivalen** er en mat- og kulturfestival som arrangeres i Mandal den andre helgen i august. 
Festivalen ble første gang arrangert i 1988. I tillegg til arrangering av diverse konserter og familieaktiviteter, har fokuset vært på servering av skalldyr og fisk. Blant annet er det arrangert servering av verdens lengste skalldyrbord og verdensmesterskap i rekepilling.

Skalldyrfestivalen har også være kontroversiell som følge av bråk, vold og narkotika fra enkelte deltakere på arrangementet.

I 2006 var det rundt 35 000 besøkende. De siste årene har det vært gjort forsøk med å ta billetter for å komme inn i byens sentrum under festivalen. Dette har vært gjort for å begrense fyll og bråk.
Dette medfører også at lokale innbyggere, med legitime gjøremål på andre siden av festivalområdet, må gå lange omveier rundt bykjernen for å komme dit de skal. Dette er alltid gjenstand for hissig debatt i lokalavisene i festivaltiden. Ifølge professor Erik M. Boe ved Institutt for offentlig rett har festivalvaktene ikke noen juridisk rett til å nekte folk å komme inn i byen.

Skalldyrfestival arrangeres også på Hidra. "Skalldyrtreff" på Hidra er et årlig arrangement som ble arrangert første gang i 1991.[*klargjør*]

Referanser
----------

1. ↑  Fædrelandsvennen 12. august 2007
2. ↑  Fædrelandsvennen 13. august 2006
3. ↑  «Ulovlig å sperre av byen»[*død lenke*] l-a.no

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Tupolev Tu-128 *Fiddler*
**Tupolev Tu-128** (NATO-navn ***Fiddler***) var et sovjetisk jagerfly med lang rekkevidde og ble brukt for å forsvare luftrommet over Sibir og Arktis. Tu-128 er det største jagerfly som har vært i aktiv tjeneste.

Bakgrunn
--------

Sovjetunionens grense i nord fra Murmansk i vest til Beringstredet i øst er 50 000 km lang. Fra Beringstredet til Vladivostok er det ytterligere 30 000 km. Å overvåke og forsvare luftrommet over et så enormt stort område med 1950-tallets konvensjonelle jagerfly som Jak-28P eller Luftvernraketter som S-75 Dvina hadde vært en praktisk umulig oppgave. Derfor var det nødvendig med et jagerfly med en operasjonsradius på minst 10 000 km. På 1970-tallet hadde Sovjet stasjonert fire T-128 på Greem Bell-flystripen på Franz Josef Land

Et fly av den størrelsen skulle ikke ha en sjanse i en luftkamp med andre jagerfly, men ettersom Sibir for det meste ligger langt borte fra potensielle fienders territorium kunne ingen fiendtlige jagerfly nå dit. Frykten bestod i stedet av fiendtlige bombefly og for å møte dem behøvdes bare tunge Luft-til-luft-missiler og en kraftig radar.

Historie
--------

Utviklingen begynte i 1955 og startet fra bombeflyet Tupolev Tu-98 (som også har stått modell for Tupolev Tu-22). Tanken var at jager-roboten Bisnovat R-4 skulle fraktes ii bomberommet, men vingespennet på Bisnovat R-4-robotene gjorde det upraktisk. Prototypen Tu-28 fløy første gang i 1959 og ble vist for publikum i 1961 på et flystevne på Tusjino-flyplassen utenfor Moskva. Ved den anledning fraktet prototypen en stor gondol med testutstyr under buken, noe som førte til utallige spekulasjoner blant analytikere fra den vestlige verden. I 1963 begynte serieproduksjonen av det flyet som fikk betegnelsen Tu-128 for å minske risikoen for sammenblanding med det samtidige jagerflyet Jak-28.

1979 ble det gjennomført ett moderniseringsprogram hvor samtlige fly fikk ny radar og oppgraderte roboter for å kunne virke mot mål i lav høyde. Tu-128 var i tjeneste til 1990 da de siste ble erstattet av MiG-31.

Tekniske spesifikasjoner
------------------------

Tu-128

| Beskrivelse | Data |
| --- | --- |
| Lengde | 27,43 m |
| Vingespenn | 19,80 m |
| Høydei | 7,00 m |
| Vingeareal | 78,00 m² |
| Tomvekt | 18.000 kg |
| Startvekt | normal 35.500 kg, maksimal 38.500 kg |
| Motorer | to TL Ljulka AL-7F-2, 10.100 km/t med etterbrenner, 6.900 km/t uten Nachbrenner |
| Toppfart | 1.850 km/y i 11.000 m høyde |
| Stigeevne | 125,00 m/s |
| Flyhøyde | 20.000 m |
| Rekkevudde | normal 2.500 km, maksial 4.500 km |
| Startlengde | 1.350 m |
| Landingslengde | 1.050 m |
| Besetning | 2 |

Noter
-----

1. ↑  Lockheed YF-12 var noe lengre og tyngre0), men det ble aldrig tatt i bruk.

Kilder
------

* Bill Gunston, Mike Spick (1983). *Modern Air Combat* **(engelska)**. London: Salamander Books Ltd. s. 164 – 165. ISBN 0-86101-1627.
* Tupolev TU-128 Fiddler Raul Colon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** LCCN
 |
**Montanismen** var en kristen retning som oppsto i Oldkirken i det 2. århundre. Bevegelsen ble dannet rundt frygieren Montanus, som døde omkring 170.

Montanus og de to kvinnene Prisca og Maximilla hevdet å få åpenbaringer mens de var i en slags ekstase. Disse åpenbaringene ble avvist av andre kristne, særlig ettersom de var direkte tale og ikke talt i tredjeperson som i Det gamle testamente. 
Montanistene sa at Jesus snart skulle komme tilbake og at man skulle forberede seg på det. De vektla (mot gnostikerne) kroppens oppstandelse og Jesu snarlige gjenkomst. De forkynte at det skulle bli opprettet et nytt Jerusalem i nærheten av Pepuza i Lilleasia, ikke langt fra det nåværende Ankara. De skal ha lagt sterk vekt på moral og skal ha sagt at martyrdommen er den høyeste dyd.

Montanistene vant mange tilhengere i Lilleasia. Til tross for at de møtte motstand fortsatte de å eksistere en lang stund etterpå og nevnes helt frem til 500-tallet. En av de mest kjente montanistene var teologen Tertullian.
En av de varige effektene av montanistene var at de var med på å etablere tanken om at åpenbaringen var avsluttet med den apostoliske tidsalder (og Ireneus ble sett på som den siste i denne tradisjonen).

Se også
-------

* Tertullian
* Den hellige ånd

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Iłowo-Osada** (tysk: Illowo) er en landsby i Działdowo *powiat* i Det ermlandskmasuriske voivodskap i nordre Polen. Det er setet for *gminaet* (kommunen) ved navn Gmina Iłowo-Osada. Landsbyen ligger omtrent elleve kilometer sørøst for Działdowo og 70 kilometer sør for den regionale hovedstad Olsztyn.

Landsbyen har en befolkning på omtrent 2800.

Historie
--------

Byen var tidligere tysk og del av Kongeriket Preussen.

### Andre verdenskrig

Den historiske beliggenheten til den nazityske konsentrasjonsleiren i Iłowo-Osada i påvente av renovasjon
Etter Nazi-Tysklands invasjon av Polen ble Iłowo beliggenheten til tre underleirer av Soldau konsentrasjonsleir i det nærliggende Działdowo. Iłowo-leiren eksisterte fra 1941–45. Fanger ble holdt ved en murbygning (avbildet) og de tilstøtende brakker.

Opp mot 2000 polske barn fem år eller yngre var blant fangene, samt gravide fanger som ventet barn; etter fødselen ble kvinnefanger sendt tilbake til arbeidsleirer. Mennene, blant annet polakker og sovjetere (etter operasjon Barbarossa) ble som regel kun holdt der i et par dager. Mange barn tilhørte slavearbeidere som hadde blitt deportert til Det tredje rike. Barna undergikk en utvelging for germanisering før de ble sendt til tyske familier – blant de som ikke ble valgt var dødsraten særdeles høy. Det fantes ikke medisiner eller leger i leiren, og mat og vann var rasjonert.

Kjente personer fra Illowo
--------------------------

* Oskar Kummetz (1891–1980), admiralen ombord Blücher under angrepet på Norge 9. april 1940.
* Hans Kummetz (1890-1918), flyveress

Referanser
----------

1. ↑  «Central Statistical Office (GUS) - TERYT (National Register of Territorial Land Apportionment Journal)» **(polsk)**. 1. juni 2008.
2. ↑  Obóz przejściowy w Iłowie (Transit camp in Iłowo) Arkivert 15. august 2014 hos Wayback Machine. Info Poland.org 2010. Published by Urząd Gminy Iłowo-Osada.
3. ↑  Iłowo: warto zobaczyć (Iłowo points of interest) Ilowo.wm.pl, 2010-09-27.
4. ↑  Iłowo-Osada. Hitlerowski Obóz Przejściowy Soldau (KL) Polska Niezwykła: warmińsko-mazurskie. Przewodnik.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Tupolev Tu-142** ( NATO-kallenavn: *«Bear F og Bear J»* ) er et maritimt rekognoseringsfly basert på bombeflyet Tupolev Tu-95. Tu-142 ble produsert for Sovjetunionens marine fra 1970, og inkluderte en rekke endringer i forhold til Tu-95. Blant de viktigste var en forsterket vinge med nye dobbeltspaltede flaps og et 1,78 m forlenget skrog, i tillegg til ny avionikk og kommunikasjons- og radarutstyr relevant for flyets nye rolle. Tu-142 er også utstyrt med sonarer, anti-ubåttorpedoer og synkeminer for jakt på ubåter, og redningsutstyr. Flyets spesielle 8-bladete, kontraroterende propeller er kjent for å produsere kraftig støy.

**Tu-142** ( *«Bear-F»* ) ble produsert fra 1970, før det ble erstattet av **Tu-142A** som introduserte noen mindre endringer. Større endringer ble introdusert med **Tu-142M**, blant annet ble skroget ytterligere forlenget med 23 cm og førerkabinen ble modernisert. Ytterligere oppgraderte varianter er **Tu-142M2**, som ble operativ i 1982, og **Tu-142M3**. Åtte Tu-142M har også blitt solgt til den indiske marine.

**Tu-142MR** ( *«Bear-J»* ) er et flyvende kommunikasjonssenter som har som hovedoppgave å opprettholde kommunikasjon mellom kommandosentraler og strategiske ubåter. Den er lett gjenkjennelig med sine mange antenner (*se bilde*), og er blant annet utstyrt med en vinsj med en flere kilometer lang antenne.

Spesifikasjoner
---------------

| Dimensjoner | Tu-142M |
| --- | --- |
| Vingespenn | 51,10 m |
| Lengde | 49,50 m |
| Høyde | 12,12 m |
| Vingeareale | 311,10 m² |
| Ytelser |  |
| Topphastighet | 925 km/t |
| Maksimal lastet vekt | 185 000 kg |
| Operativ rekkevidde | 6 400 km |
| Annet |  |
| Motor | 4× KKBM NK-12MV turbopropmotorer (11 033 kW hver) |

Se også
-------

* Tupolev Tu 95-MS

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tupolev Tu-142 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Minnestein for Robert Campbell i skotske Glen Lyon
**Robert Campbell** (født 21. februar 1808 i Glen Lyon i Skottland; død 9. mai 1894 på Merchiston Ranch ved Riding Mountain i Manitoba) var en Mountain Man, trapper, pelshandler og oppdager. 

Han arbeidet tidlig i 1830-årene sammen med William Sublette, til han etter Rocky Mountain Fur Companys sammenbrudd gikk over til Hudson's Bay Company. For sistnevnte foretak utforsket han store deler av det sørlige Yukonterritoriet og grunnla Fort Frances ved Frances Lake i kildeområdet til Liard River, og Fort Selkirk ved Yukon River elvemøte med Pelly River. Han var også tidvis ansvarlig for Fort Halkett. 

Han etablerte den kortlivede Dease Lake Post, og i 1838 var han den første europeer som kom frem til Stikine River over land.

Campbell Peak sør for Liard River i British Columbia er oppkalt etter ham. Robert Campbell Highway i Yukonterritoriet bærer også hans navn.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 4. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Dictionary of Canadian Biography, oppført som ROBERT CAMPBELL, Dictionary of Canadian Biography ID campbell\_robert\_1808\_94\_12, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Robert Campbell (fur trader), SNAC Ark-ID w64t83js, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Theodore J. Karamanski (1983) *Fur Trade and Exploration*, University of Oklahoma Press

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Tupiungdom danser ved en protestleir mot Aracruz Celulose. Foto: Valter Campanato/ABr   

Foto: Valter Campanato/ABr

**Tupier** er et at de største urfolkene i Brasil. De snakket opprinnelig tupi-guarani-språk.

Tupier spredte seg til store deler av Brasil for over 2 000 år siden. Da europeere først kom til området på 1500-tallet, bodde det tupier langs hele kysten fra Amazonasmunningen til sør i delstaten São Paulo. De levde i ulike stammegrupper som kunne bestå av fra noen hundre til flere tusen mennesker, for eksempel tupiniquim, tupinambá, potiguara, tabajara, caetés, temiminó og tamoios. Tupiene drev jordbruk og dyrket blant annet mais, maniok, søtpotet, graskar, bønner, jordnøtter, bomull og tobakk. De ulike stammene lå ofte i krig med hverandre eller med andre folkegrupper i området.

Etter at kolonitiden begynte ble tupier drept, tatt som slaver eller gikk opp i de nye brasilianske folkegruppene. Flere brasilianere har dermed delvis tupiopprinnelse. Det finnes også noen få grupper tilbake som har en egen tupi-identitet og følger gamle tradisjoner.

Kilder
------

* Silverman, Helaine; Isbell, William:*Handbook of South American Archaeology*. Publisher: Springer. 2008

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
En Tupperware-beholder
**Tupperware** er et varemerke for husholdningsartikler i plast.

Historie
--------

Varemerket Tupperware ble registrert av Earl Silas Tupper i 1947. I 1938 var hans Tupperware Plastics Company den første som tok i bruk polyeten i husholdningsvarer.

På slutten av 1940-tallet begynte selskapet med direktesalg. På *homeparty* kunne kundene få demonstrasjon av produktene og selv prøve dem. «The home party plan» viste seg å være vellykket. 

Tupperware ble lansert i Europa i 1960 da Mila Pond arrangerte et Tupperware-selskap i Weybridge, England, og deretter spredte salgsformen seg til resten av Europa. Tupperware selges nå i over 100 land.

Tupperware-beholdere fra 1980-tallet

Virksomhetsstruktur
-------------------

Tupperwares salgsorganisasjon er bygd opp som direktesalgsfirma. Alle som vil selge Tupperware starter som salgskonsulent og kan avansere til teamleder og distributør. Det koster ingenting å bli konsulent. Man har muligheten til å prøve seg som konsulent ved å holde party.

Et party avholdes av en selger hjemme hos en vert/vertinne som inviterer venner og naboer til partyet. En vert/vertinne belønnes med en «takkegave» samt kostnadsfrie produkter regnet ut på grunnlag av hvor mye gjestene kjøper for.

Referanser
----------

1. ↑   www.tupperwarebrands.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Tupperware Norge
* Tupperware.com

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ULAN
 |
Bibelens historie om Davids kamp mot kjempen Goliat handler blant annet om mot og tapperhet. Illustrasjon av Osmar Schindler (1869–1927) fra 1888.

Wiktionary har ordbokoppføringer om ***mot (egenskap)***

**Mot** er en persons eller gruppes evne til å være modig, uredd og våge å utfordre seg selv til noe som vanligvis utløser angst, frykt, smerte, risiko, usikkerhet eller intimidering. Begrepet knyttes til selvtillit og en evne til å vise djervhet.

Mot blir vanligvis betraktet som en dyd, men dersom motet tjener et uverdig mål, betegnes det ofte som *overmot* og *lettsinn*. 

En handling som krever mot, er ikke nødvendigvis farlig. Den som har sperrer, som ved en fobi, og utfordrer seg selv, viser også mot. Den som *ikke* har angst for en farlig situasjon kan være *dumdristig* eller *naiv* (dersom vedkommende kjenner faren). Likevel kan vedkommende bli omtalt som modig.

Mot må ikke forveksles med tapperhet, som er evnen til å holde ut i vanskelige situasjoner. Andre synonymer er blant annet *heroisme*, *dristighet*, *fasthet*, *dødsforakt* og *kampmoral*. Det motsatte av å være modig er å være *engstelig* eller *feig*.

Mot i kulturhistorien
---------------------

Mot har i vestlig kulturhistorie ofte vært symbolisert med løven.

### Mot og tapperhet i billedkunst og annet (eksempler)

* Sandro Botticellis allegoriske framstilling av Fortitudo, personifikasjonen av tapperhet, fra 1470.Sandro Botticellis allegoriske framstilling av *Fortitudo*, personifikasjonen av *tapperhet*, fra 1470.
* Sebald Behams «Tapferkeit» (på latin fortitudo og gresk ἀνδρεία, andreia) fra 1523 viser den personifiserte tapperhetSebald Behams «Tapferkeit» (på latin *fortitudo* og gresk *ἀνδρεία*, andreia) fra 1523 viser den personifiserte tapperhet
* Luca Giordanos freske i Palazzo Medici-Riccardi i Firenze er fra ca. 1685 og viser blant annet hvordan tapperheten, i form av en brynjekledd Fortitudo hvilende på en løve, får æreskrans.Luca Giordanos freske i Palazzo Medici-Riccardi i Firenze er fra ca. 1685 og viser blant annet hvordan tapperheten, i form av en brynjekledd *Fortitudo* hvilende på en løve, får æreskrans.

Se også
-------

* Sivilkurasje
* Tapperhet
* Standhaftighet
* Ridderlighet

Eksterne lenker
---------------

* Oppslagsordet «mod» i *Ordbog over det danske sprog 1700-1950* (etymologi og bruk på dansk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
***Three Faces West*** er en amerikansk dramafilm fra 1940 regissert av Bernard Vorhaus. I rollene ses blant andre John Wayne, Sigrid Gurie og Charles Coburn.

Handling
--------

To flyktninger, Brauns, en eldre lege og hans 20 år gamle datter ankommer USA fra det nazi-kontrollerte Østerrike. De begynner å arbeide som henholdsvis lege og sykepleier i en liten by i Nord-Dakota. Byen ligger i et område senere kjent som Dust Bowl, og blir hardt rammet av tørke og langvarig dårlig vær.

De lokale bøndene forsøker å redde alle gårdene deres, og resten av byen, ved å ta i bruk nye landbruksmetoder, men de blir etter hvert overbevist av det amerikanske Landbruksdepartementet, om å flytte for godt til et helt ubebygd område av Oregon. I dette nye området blir det satt opp en ny demning for å sørge for nødvendig vannforsyning, slik at alle innbyggerne kan opprette et helt nytt bondesamfunn.

Flyttingen blir organisert under ledelse av John Phillip, men det oppstår ofte friksjon mellom alle innbyggerne. Legen og hans datter tar en liten avstikker til San Francisco underveis, når de får vite at datterens tidligere forlovede ikke ble drept av nazistene i Østerrike slik de først hadde trodd. De tror at hennes forlovede nå har kommet seg trygt til USA. Men denne forloveden har imidlertid blitt troende nazist, og deres nå vidt forskjellige ideologier betyr nå at datteren ikke lenger ønsker å gifte seg med ham.

Innspillingsfakta
-----------------

Innspillingen av filmen tok til i slutten av mars 1940.

Fakta om filmen
---------------

Arbeidstitlene til denne filmen var *Doctors Don't Tell* og *The Refugee*

Selv om Doris Anderson blir kreditert for filmmanuset i en anmeldelse i *Motion Picture Herald*, blir hun verken kreditert i rulleteksten eller i andre kilder.

Rolleliste
----------

John Wayne
(I utvalg)

* John Wayne - John [Phillips]
* Sigrid Gurie - Leni «Lenchen» Braun
* Charles Coburn - Dr. [Karl] Braun
* Spencer Charters - Dr. «Nunk» Atterbury
* Helen MacKellar - Mrs. Welles
* Sonny Bupp - Billy Welles
* Wade Boteler - Mr. Harris, tjenestemann ved landbruksdepartementet
* Trevor Bardette - Clem Higgins
* Russell Simpson - Prest
* Charles Waldron - Dr. William Thorpe

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  «Three Faces West». *AFI Catalog of Feature Films*. American Film Institute. Besøkt 22. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Three Faces West* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Three Faces West* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Three Faces West* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Three Faces West* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Three Faces West* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Three Faces West* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Three Faces West* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Three Faces West* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Bjørke** (gnr. 1) er en matrikkelgård som ligger langs Askveien (riksvei 350), der denne går i bro over til Ask og like nord for utløpet til elva Sogna i Tyrifjorden, i Ringerike kommune. 

Bjørke tilhørte inntil 1. januar 1964 Norderhov herredskommune, men denne og flere andre kommuner ble fra da slått sammen i den nye storkommunen Ringerike. Gården er delt i flere bruk, hvorav Nordre Bjørke (gnr. 1/1) på nordsiden av Askveien utgjør hovedbølet. Riksveien passerer mellom Nordre- og Søndre Bjørke, som begge har bygningsmassen relativt kloss inntil veien. Søndre Bjørke er forøvrig delt i to bruk med samme navn, gnr. 1/6 er størst og ligger nærmest veien, mens gnr. 1/5 ligger et lite stykke lenger ned langs elva og er minst av de to. Begge brukene er mindre enn Nordre Bjørke.

Gården nevnes første gang med *i Birki* i et diplom (DN. IV 287) fra 13. november 1352. Bjørke nevnes også i Norske Regnskaber og Jordebøger fra det 16de Aarhundrede, bind IV, som *Bircke* i 1528, *Biørcke* i 1578, *Biercke* i 1604, og *Bierche* i 1657 og 1723. På gammalnorsk var navnet *Birki*, av *birki*, som betydde sted som det vokser bjørk. Dagens form av navnet kan skyldes innflytelse av ordet «bjørk».

Se også
-------

* Liste over gårder i Ringerike
**Walla Walla Distilling Company'** er et typisk amerikansk mikrodestilleri i staten Washington. Destilleriet ligger i byen Walla Walla i Walla Walla County i USA. Virksomheten er etablert i en tidligere vokterbolig innenfor en område som tilhører Walla Walla Regional Airport. Området ligger tett opp til en industripark, hvor bl.a. en lang rekke vinprodusenter holder til.

Navnet Walla Walla er hentet fra sahaptin-indianernes språk.

Walla Walla Distillery

Historie
--------

Destilleriet ble etablert i 2006 av Jeremy W. Barker og Katrina Roberts Barker, to vinprodusenter som ønsket å utvide virksomheten med brennevin når alkohollovgivningen i delstaten Washington ble endret i 2005. Virksomheten startet opp i 2008. Destilleriet har helt fra etableringen kun benyttet lokalt korn (hvete) i produksjonen. Kornet vokser på jorder rett ved siden av destilleriet. Vannet kommer fra fjellområdet Blue Mountain, like nord for Walla Walla og som flyter forbi byen som Walla Walla River. Jeremy W. Barker har selv bygget utstyret som benyttes i destilleringen.

Destillatør
-----------

Jeremy W. Barker er destillatør og står ansvarlig for all brennevinsproduksjonen. Det er ingen andre fast ansatte i virksomheten.

Produkter
---------

Destilleriet produserer flere ulike sorter whiskey, vodka og gin. Produktene bærer destilleriets og stedets navn og er i hovedsak bare tilgjengelig i nærområdet rundt destilleriet.

Litteratur
----------

Beavert, Virginia and Hargus, Sharon Ichishkíin sɨ́nwit yakama = Yakima Sahaptin dictionary. Toppenish, Wash. : Heritage University ; Seattle : in association with the University of Washington Press, 2009; 492 pp. OCLC 268797329

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
* Liste over amerikanske whiskey destilleri
**Ute Krüger** er en tysk patolog bosatt i Sverige.

Krüger er utdannet ved Humboldt-Universität zu Berlin og Linnéuniversitetet. Hun har arbeidet som patolog ved Oskar-Ziethen-Krankenhaus, Charité Universitätsmedizin Berlin og Lunds universitet, med særlig fokus på brystkreft.

I 2022 ble Krüger intervjuet av den norske legen Torkel Snellingen som representerer den vaksinekritiske organisasjonen Norske Leger og Helsearbeideres Fellesforbund (NLHF). I intervjuet fremsatte hun påstander om at hun i etterkant av covid-vaksinasjon hadde sett en økning i raskt utviklende krefttilfeller. Påstandene har blitt avvist av svenske helsemyndigheter, og uttalelsene ble møtt med sterke reaksjoner fra andre leger.

Referanser
----------

1. ↑   ORCID Public Data File 2021, filename in archive 0000-0001-6140-2001.xml, pub.orcid.org, sist oppdatert 15. mars 2021, besøkt 5. november 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Ute Krüger». Lunds universitet.
3. ↑  «Överläkare kopplar vaccin till cancer i klipp som setts av hundratusentals». *Läkartidningen*. 23. november 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ORCID **·** ResearchGate
 |
Mosul-demningen
Vannkraftverket
Det historiske slott Aski Mosul før det ble oversvømmet
**Mosuldemningen** (arabisk: ‏سد الموصل, tidligere kalt *Saddamdemningen*, سد صدام) er en demning med et pumpekraftverk for utnyttelse av vannkraft i elva Tigris, ovenfor byen Mosul i det nordøstre Irak. Den forsyner denne storbyen med vann og elektrisk kraft. Dette er Iraks største demning.

Det er installert fire turbiner på 200 MW hver, men det antas at reell kraftproduksjon varierer fra 320 MW til 1 010 MW. Anlegget er Iraks største demning og et av de største vannkraftverkene i Midtøsten. Kraftverket ble ferdigstilt i 1986.

Demningen er 135 meter høy. Grunnen under og rundt demningen består av mye gips, og det er derfor en begrunnet frykt for at deler av anlegget kan begynne å rase ut. Under invasjonen i 2003 var det geriljastyrker fra Kurdistans patriotiske union som bevoktet damanlegget og hindret at det raste ut som følge av bombeangrep eller sabotasje.

Det er 4 demninger på Tigris i Irak. I rekkefølge ovenfra er de: Mosuldemningen (200 MW), Badushdemningen, Samarrademningen og Kutdemningen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mosul Dam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |

| * v
* d
* r
Demninger i Tigris |
| --- |
|  Dicle **·** Ilisu **·** Cizre **·**  Mosul **·** Badush **·** Samarra **·** Kut |
**Floribert N'Galula Mbuyi** (også **Florent Ngalula**; født 7. mars 1987 i Brussel) er en kongolesisk-belgisk fotballspiller. Han er for tiden Bosmanspiller. 

Han er bror av fotballspilleren Gabriel «Junior» N'Galula.

I ungdomstiden spilte N'Galula spilte for Anderlecht. Han gikk deretter til Manchester United, der han etter å spilt fast på Uniteds juniorlag signerte proffkontrakt i november 2004.

N'galula var en del av laget som vant Manchester Senior Cup i 2004. Han returnerte til reservelaget i 2005 etter å ha vært ute med en skade i hoften.

Floribert reiste i 2006 til Thailand sammen med Brian McClair for å hjelpe hjemløse barn etter tsunamien.

Den 8. juni 2007 ble N'Galula løst fra kontrakten sin med Manchester United, uten å ha spilt for førstelaget. Han var deretter en periode i danske Randers, før han gikk til Sparta Rotterdam.

Karriere som spiller (alle turneringer)
---------------------------------------

*Per 10. juli 2007*

|
|  |
| Klubb | Kamper | Mål | Periode |
| Belgias flagg Anderlecht | 0 | 0 | 2002-2003 |
| Englands flagg Manchester United | 0 | 0 | 2003-2007 |

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID afaea262[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   transfermarkt.com, oppført som Floribert Ngalula, Transfermarkt spiller-ID 4218, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Floribert N'Galula – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Floribert N'Galula – FBref Rediger på Wikidata
**Mosvik Sparebank** er en tidligere sparebank i Nord-Trøndelag. Banken ble etablert i 1862 under navnet *Ytterøens sparebank* og betjente dengang hele Ytterøy kommune (det vil si Ytterøy, Mosvik og Verran) fra lokaler i Mosvik. 

Banken skiftet i 1926 navn til Mosvik Sparebank i forbindelse med at det ble etablert en egen Ytterøy Sparebank. Mosvik Sparebank slo seg i 1988 sammen med Snåsa sparebank og Inderøy Sparebank til Sparebanken Inn-Trøndelag, som i dag er en del av SpareBank 1 SMN.

Flere av ordførerne i Ytterøy og Mosvik hadde tillitsverv i banken, som styremedlem, revisor eller kasserer. Blant dem er Johannes Tørrissen Worum, Benedict Jenssen, Martin Følstad, Ole H. Sæteraas, Elias Lorentsen, Arne Karlsen, Tomas Tangstad, Trygve Aaring og Jarle Aune.

Litteratur
----------

* Køppen, Fridtjof Mathias (1962). *Mosvik sparebank 1862-1962*.
* Ole H. Sæteraas (1956). «Innledningsavsnittet om Mosvik». *Norges bebyggelse. Nordlige seksjon. Herredsbindet for Nord-Trøndelag. Søndre del*. Oslo: Norsk faglitteratur. s. 518-532.
* Morten Olsen Haugen. «Mosvik Sparebank 150 år». I: *Årbok for Mosvik historielag* 2012
**Marcelo Zabalaga Estrada** (født 1. august 1953 i Cochabamba) er en boliviansk økonom. Han var fra 15. november 2010 til januar 2017 var sentralbanksjef for Bolivias sentralbank (Banco Central de Bolivia - BCB). Han overtok etter Gabriel Loza Tellería, som trakk seg av personlige grunner.

Zabalaga har en bachelorgrad i økonomi og mastergrad i utviklingslære fra Universitetet i Genève. Han har senere også tatt to andre mastergrader; i samfunnsvitenskap og bankledelse (*Gerencia de Banca Corporativa*), begge disse ble tatt i Bolivia. 

Han har arbeidet og vært rådgiver i Bolivia, Peru, Colombia, Brasil, Panama, Honduras, Nicaragua, Mexico, Spania og Sveits, innen områder som utdanning, sosial boligbygging, mikrofinans, pensjonsfond og finansielle reguleringer. 

Før han begynte i sentralbanken har ledet flere ulike virksomheter, bl.a. stiftelsen FADES (Foundation for Alternatives in Development), FINRURAL (Association of Financial Institutions for Rural Development), pensjonsfondene *AFP Futuro* i Bolivia, *Colfondos* i Colombia og *Siembra* i Argentina. Han har ledet FOLADE (Latin American Development Fund) i Costa Rica, PRODEL (Local Development Programme) i Nicaragua og *Asociación pro Banca Ética* og *Argentaria International* i Spania.

I 2007 ble han utnevnt til å være oppsynsmann for bankene og finansisnstitusjonene i Bolivia, i dag kjent som Autoridad del Sistema Financiero (ASFI). Denne stillingen hadde han fram til 2009. 

Etter Zabalaga overtok Pablo Ramos Sánchez som sentralbanksjef.

Referanser
----------

1. ↑  BCB - *MARCELO ZABALAGA, NUEVO PRESIDENTE DEL BCB* Arkivert 30. november 2010 hos Wayback Machine. (besøkt 14. desember 2010)
2. ↑  Correo del Sur - *Pablo Ramos asume presidencia del Banco Central de Bolivia*, besøkt 15. juni 2022.

Eksterne lenker
---------------

* BCB - Organisasjonsstruktur
* BCB – CV Marcelo Zabalaga[*død lenke*] (PDF)