recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sverigetopplistan**, tidligere kalt *Topplistan*, *Hitlistan* med mer, er siden oktober 2007 navnet på sammenstillingen av musikksalget i Sverige. Listen baseres på statistikk fra *Grammofonleverantörernas förening* og presenterer salget av singler (enkeltlåter eller plater med et fåtall låter), album (flere låter som selges sammen) og DVD-videoer med musikk. I 2006 fantes det en særskilt liste for digitalt distribuert musikk (mp3 og andre filformat), den såkalte «Downloadlistan». Fra oktober 2006 skiller dog ikke statistikken mellom musikk som distribueres på tradisjonelle medier og musikk som distribueres digitalt.

Sveriges Radio P3 presenterte i perioden 1976-2006 salgslisten i et særskilt program. Fra og med 2007 har man imidlertid valgt å ikke presentere hele salgsstatistikken, men bare det salget som dreier seg om digitalt distribuert musikk. P3 kaller denne listen Digilistan.

Fredag var tidligere dagen da listene ble presentert, men fra 28. oktober 2004 skjer dette alltid på en torsdag.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Arkivet


| * v
* d
* r
Hitlister i verden |
| --- |
| Afrika | 
* Sør-Afrika

 |
| Asia | 
* Filippinene
* India
* Indonesia
* Israel
* Japan
* Kina
* Libanon
* Malaysia
* Pakistan
* Sør-Korea
* Taiwan

 |
| Europa | 
* Belgia
* Danmark
* Estland
* Finland
* Frankrike
* Hellas
* Irland
* Island
* Italia
* Kroatia
* Litauen
* Nederland
	+ Nederlandse Top 40
	+ Dutch Charts
* Norge
* Polen
* Portugal
* Romania
* Russland
* Slovakia
* Slovenia
* Spania
* Storbritannia
* Sveits
* Sverige
* Tsjekkia
* Tyskland
* Ungarn
* Østerrike

 |
| Nord-Amerika | 
* Canada
* Honduras
* Mexico
	+ AMPROFON
	+ Monitor Latino
* USA

 |
| Oseania | 
* Australia
* New Zealand

 |
| Sør-Amerika | 
* Argentina
* Brasil
* Colombia
* Surinam
* Venezuela

 |
**Joseph «Josy» Stoffel** (født 27. juni 1928 i Differdange) var en luxembourgsk turner. Han representerte turnforeningen *L'Espérance*. 

Han kom på femteplass i den individuelle mangekampen ved VM i 1950.

Han deltok i fem OL på rad fra 1948 til 1964, første gang som 20-åring og siste gang som 36-åring. Han fikk ingen OL-medaljer, men har 18.-plass i 1960 og 30.-plass i 1956 som beste sammenlagtplassering. Det luxembourgske laget kom på 11.-plass i 1948. 

På nasjonalt nivå ble han luxembourgsk mester i turn 16 år på rad fra 1949 til 1964. Han ble også valgt som *Årets sportsutøver* i Luxembourg i 1957 og 1960.

Etter sin periode som aktiv ble han turntrener, og var landslagstrener fra 1955 til 1965.

Utmerkelser
-----------

* *Diploma of Honour for Fair Play*, UNESCO (1984)

Referanser
----------

1. ↑   www.tageblatt.lu[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Gym media – *All-around World Champions and medallists*[*død lenke*]
3. ↑  Athletico Steinfort – *Divers* Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Josy Stoffel – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Josy Stoffel – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Josy Stoffel – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Josy Stoffel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Josy Stoffel – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Alfred James Bowerman** (født 22. november 1873 i Broomfield i Somerset, død 20. juli 1947 i Brisbane i Australia) var en britisk cricketspiller som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris

Bowerman ble olympisk mester i cricket under OL 1900 i Paris.
Han var med på det britiske laget *Devon & Somerset County Wanderers* som beseiret det franske cricketlaget *Union des Sociétés Françaises de Sports Athlétiques* med 262-104 i finalen, en finale som gikk over to dager. Cricket var med som en del av verdensutstillingen i Paris og det var først tolv år senere, i 1912 at International Olympic Committee besluttet at cricketkampen, det var kun en kamp som ble spilt, inngikk som en del av det olympiske programmet. Det er eneste gangen Cricket har vært med som olympisk sport.

OL-medaljer
-----------

* 1900 Frankrikes flagg Paris - Gull **Gull** i cricket Storbritannias flagg GBR

Referanser
----------

1. ↑   Roglo, Roglo person ID p=alfred;n=bowerman[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alfred Bowerman – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Alfred Bowerman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Alfred Bowerman – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Alfred Bowerman – ESPNcricinfo.com Rediger på Wikidata
Pura Luhur ved Uluwatu
**Badung** er et regjeringsdistrikt (*kabupaten*) i provinsen Bali i Indonesia. Det omfatter et område på 418,52 km² og har 543 332 innbyggere (2010).[] Regjeringssetet heter Mengwi. 

Distriktet strekker seg smalt fra Balis sørkyst og opp i øyas indre. Her er det mange turistsentre. Her er blant annet Denpasar lufthavn og halvøya Bukit i sør.

Tempelet Pura Luhur er meget besøkt; det ligger ved Uluwatu nær småstedet Pecatu. Det står ytterst på en 70 m høy klippe ved havet og er bygget av svart korallstein. Tempelet ble bygget på 1000-tallet.[]

Denpasar var frem til 1906 sentrum i fyrstedømmet Badung. Da det nederlandske militære rykket inn, gikk fyrstedømmet under, og Denpasar fikk sitt nåværende navn.

Foran sørøstkysten ikke langt fra Denpasar, deler Badungsundet Bali fra den lille øya Nusa Penida. Dette sundet er en forgrening av det 60 km lange Lomboksundet, og det er 20 km mellom Bali og Nusa Penida. 

I 1992 ble selve Denpasar utskilt fra regjeringsdistriktet Badung.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Badung Regency – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |

1. ↑   (på id) *The Master Book of Indonesian Territory Data 2015*, Wikidata Q24249960,
Toriiportalene er et symbol for shintoismen
***Shinto, Japans eldste myter*** er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Mark Teeuwen og utgitt i 2005. Den største delen av boken er fra *Kojiki,* et mytisk-historisk verk fra 712 som ble til på keiser Tenmus initiativ. Kojiki er en av grunnlagstekstene innen shintoismen.

Utvalget fra *Kojiki* består av nesten alt av de to første av de tre delene av verket; det er disse som inneholder historiene om gudene. I tillegg inneholder boken noen avsnitt fra *Fudoki,* som også er fra samme periode, og som gir mytisk-etymologiske forklaringer på stedsnavn; et eksempel på «lovord» fra en landsherre til keiseren; og bønnen for «Den store utdrivelsen», som fremdeles brukes daglig for renselsen i shintohelligdommene.

Referanser
----------

1. ↑  *Shinto, Japans eldste myter*. Utvalg, oversettelse og innledende essay av Mark Teeuwen. XL, 139 sider. Bokklubben, 2005. (Verdens Hellige Skrifter; 31) ISBN 82-525-5330-3
2. 1 2  Mark Teeuwens innledning i *Shinto, Japans eldste myter*, 2005
**Baebia** var en plebeiersk romersk slekt. I den senere perioden av den romerske republikk, ble Baebii hyppig forbundet med den patrisiske slekten Aemilia.

Praenomina
----------

Baebia-slekten brukte praenominaene Quintus, Gnaeus, Marcus, Lucius, Gaius og Aulus.

Grener og Cognomina
-------------------

Cognomen som bæres av medlemmer av Baebia-slekten, er *Dives*, *Herennius*, *Sulca* og *Tamphilus*. Det siste av disse er det eneste cognomn som er brukt på mynt, og da stavet *Tampilus*. Alle konsulene og de fleste pretorene i denne slekten tilhørte denne familiegrenen.

Se også
-------

* Liste over romerske gentes

Referanser
----------

1. 1 2 3  Smith, William (1849): «Bae'bia Gens» i: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, via *Perseus.tufts.edu*
2. ↑  Briscoe, John (1989): «The Second Punic War: The Elections for 216 B.C.» i: *Cambridge Ancient History: Rome and the Mediterranean to 133 B.C.*, Cambridge University Press, opptrykk 2003, 2. utg. bind 8, s. 80.
3. ↑  Rawson, Elizabeth (1987): «Sallust on the Eighties?» i: *Classical Quarterly* **37**, s. 166.
**Marcelo Ebrard** (født 10. oktober 1959 i Mexico by) er en meksikansk politiker som representerer partiet Partido de la Revolución Democrática (PRD). 

Fra den 5. desember 2006 var han borgermester i Mexicos føderale distrikt. Ebrad hadde tidligere i sin karriere hatt verv som minister for offentlig sikkerhet og minister for sosial utvikling i Distrito Federal. Fra 1989 til 1990 var han generalsekretær for partiet Partido Revolucionario Institucional (PRI).

I 2015 raste den politiske karrieren hans sammen da han ble beskyldt for å ha unndratt flere millioner fra et stort offentlig byggeprosjekt (metro-linje 12 i Mexico by). Domstolen Tribunal Electoral del Poder Judicial de la Federación (TEPJF) annulerte deretter hans kandidatur til Deputert-kammeret. Den 30. april 2015 holdt han sin siste offentlige tale der han erklærte at han ville be internasjonale organisasjoner om støtte til å få sitt kandidatur gjenopprettet. Han dro til Genève den 6. mai, og overleverte der et dokument til FNs Menneskerettighetskomité. En uke senere skal han ha blitt observert i New York City, der han ba den inter-amerikanske menneskerettighetskommisjonen om støtte. Han dro kort tid etter med sin tredje hustru (Rosalinda Bueson, Honduras' tidligere ambassadør til Mexico) og deres to barn i eksil til Paris i Frankrike, med løfte om å vende tilbake til Mexico i tide til valget som skulle finne sted 7. juni 2015. Imidlertid ble han værende i Paris, og i august 2015 rapporterte nettstedet 24 HORAS at han og familien tilbragte sitt selv-pålagte eksil i den franske hovedstaden innkvartert på et luksus-hotell. Ebrard rykket imidlertid ut og benektet dette, og hevdet at de slett ikke bodde på hotell i Paris, men leide en leilighet på 80 kvadratmeter et annet sted i Frankrike.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000028451, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   ruidoenlared.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   tidspunkt 2012[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  REDACCIÓN, Periódico am |. «Se autoexilia Ebrard en París». *Periódico am* **(spansk)**. Arkivert fra originalen 15. september 2017. Besøkt 14. september 2017.
5. ↑  Fórmula, Grupo (1. september 2015). «No vivo en un hotel de París, rento departamento en Francia: Ebrard. Con Ciro Gómez Leyva». *www.radioformula.com.mx* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 15. september 2017. Besøkt 14. september 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Munzinger (iba)
 |
***Selma Brøter*** er en norsk TV-film regissert av Per Bronken. Han skrev også manuset, som bygde på Sigrid Undsets novelle med samme navn fra samlingen *Fattige skjæbner* (1912).

*Selma Brøter* ble vist i *Fjernsynsteatret* 21. april 1970.

Handling
--------

Sigrid Undset skrev ofte om *«respektable slitere»*. Blant disse finner vi kontordamen Selma Brøter. Hennes stille hverdagsliv er fylt av knuste håp, både små og store.
Selma må unnvære den lykken hun har drømt om, men finner likevel en betydning og innhold i livet sitt gjennom å ofre seg for sine nærmeste.

NRK skriver følgende på sitt nettsted:

> Det er en tilværelsens ironi som Sigrid Undset ikke tilslører, men ironien skjuler ikke det dype alvor som Selma Brøters skjebne meddeler, at hun skaper selv sitt livs innhold ved å gi seg inn under det hun ser som en forpliktelse.
> 
> 
>

Syn
---

Jo Ørjasæter vurderte filmen slik i boka *Fjernsynsteatret : til glede og forargelse*:

> Det var en stillferdig og nøktern film Bronken hadde laget, helt i Sigrid Undsets ånd, og illusjonen av Kristiania rett etter århundreskiftet var fullkommen. Elsa Lystad går også overbevisende inn i tittelrollen - den kan regnes som hennes gjennombrudd som seriøs skuespillerinne.
> 
> 
>

Rolleliste
----------

* Elsa Lystad - Selma Brøter
* Ragnhild Hilt - Beate
* Nils Ole Oftebro - Stener
* Astrid Folstad, Randi Nordby, Marit Hamdahl - På kontoret
* Synnøve Gleditsch, Lasse Kolstad, Sverre Hansen - I pensjonatet
* Rut Tellefsen - Alvilde
* Gerd Wiik, Ottar Wicklund - Foreldre
* Ada Kramm
* Eva von Hanno
* Dagmar Myhrvold
* Eva Opaker
* Bonne Gauguin
* Tone Schwarzott
* Georg Richter
* Harald Heide-Steen jr.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20  Fjernsynsteatret 21. apr. 1970 - *Selma Brøter* på tv.nrk.no
2. 1 2  Ørjasæter, Jo: *Fjernsynsteatret : til glede og forargelse* Oslo: Ad notam Gyldendal, 1994, s. 150, ISBN 8241704224

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Selma Brøter* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Selma Brøter* hos Filmfront Rediger på Wikidata
**Eugene Grazia** (født 29. juli 1934 i West Springfield i Massachusetts, død 9. november 2014) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1960 i Squaw Valley.

Grazia ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Han var med på det amerikanske ishockeylaget som vant turneringen foran Canada og Sovjetunionen. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. USA vant alle fem kampene i sluttspillsserien og vant serien med maksimale ti poeng foran Canada med åtte og Sovjetunionen med fem poeng.

Grazia ble også verdensmester i ishockey 1960, OL-turnering i Squaw Valley var også det 27. verdensmesterskapet i ishockey. Han spilte også på USAs lag under ishockey-VM 1959 i Tsjekkoslovakia.

OL-medaljer
-----------

* 1960 USAs flagg Squaw Valley - Gull **Gull** i ishockey USAs flagg USA

VM-medaljer
-----------

* 1960 USAs flagg Squaw Valley - Gull **Gull** i ishockey USAs flagg USA

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eugene Grazia – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Eugene Grazia – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Eugene Grazia – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Eugene Grazia – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Eugene Grazia – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
**Klostergata** (1-3, 2-6) er en gate i Gamlebyen i bydel Gamle Oslo. Gateløpet er delt i to av jernbanelinjen gjennom området (Hovedbanen, Gjøvikbanen og Gardermobanen). En sørlig del går mellom St. Halvards gate og Arups gate. Så går en fotgjengerundergang under jernbanen og videre til Schweigaards gate ved Harald Hårdrådes plass. På nordsiden av plassen fortsetter gaten til en snuplass ved Nonnegata og Jarlegata.

Navnet ble vedtatt i 1885 og henspiller på Olavsklosteret, som er (eller var) ikke så langt unna. I 1866–79 ble det samme navnet brukt om den delen av Schweigaards gate som er mellom Grønlandsleiret og Tøyenbekken. Alle adresser knyttet til gaten er i stykket nord for Schweigaards gate.

Kilder
------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Klostergata». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 307. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Sellgrens Veveri** var en tekstilbedrift som lå på Leangen i Trondheim. Den ble etablert i 1926 av Axel Sellgren, og virksomheten omfattet veving av møbelstoff.

Oppkjøp av konkurrent på Tingvoll
---------------------------------

I 1967 kjøpte Sellgren Veveri opp den nylig avviklede konkurrenten Tingvolds Uldvarefabrik på Tingvoll på Nordmøre. I perioden 1967–1975 investerte den nye eieren 8,5 millioner kroner i ny maskinpark i fabrikken på Tingvoll. I 1976 hadde bedriften 55 ansatte på Tingvoll og 85 på Leangen. Den forsiktige veksten på 1970-tallet ble til stagnasjon og rasjonaliseringstiltak på 1980-tallet. I 1984 besluttet ledelsen for Sellgren Veveri å flytte hele virksomheten til Tingvoll, etter 58 års virksomhet i Trondheim. Beslutningen bygget blant annet på at det på Tingvoll fantes både tilstrekkelig elkraft og store nok produksjonslokaler. I 1986 var det 78 ansatte ved Sellgren Veveri AS på Tingvoll. Det ble satset bevisst på moderne design.

Salg til eier av Innvik Ullvare AS
----------------------------------

I 1998 solgte Sellgren-familien sine aksjer til konsernet Innvik Sellgren Landheim Holdning as, som da eide tekstilbedriften Innvik Ullvare AS. Ved årtusenskiftet hadde bedriften 40 ansatte. I 2001 ble selskapets drift en del av Innvik Sellgren AS. Bedriften er i dag lokalisert med all sin virksomhet i Innvik i Nordfjord og framstår som en moderne tekstilfabrikk med et eksportsalg på vel 50 % av totalomsetningen. Bedriften har i dag lokale eiere som er aktive i den daglige driften.

Produktsortiment
----------------

"Sellgren-stoff" har vært synonymt med høy kvalitet. Det samme med de mange ryene som ble designet og solgt materialer til slik at folk kunne knyte sin egen "Sellgren-rye".

Se også
-------

* Tekstilindustri

Referanser
----------

1. ↑  «Historie». *Innvik Sellgren* **(norsk)**. 2019. Besøkt 6. juli 2023. «I 1998 overtok Innvik Ullvare AS bedriften Sellgrens Veveri AS på Tingvoll. Bedriften er i dag lokalisert med all sin virksomhet i Innvik i Nordfjord og fremstår som en moderne tekstilfabrikk med et eksportsalg på vel 80% av totalomsetningen. Bedriften har i dag lokale eiere som er aktive i daglige driften.»

Eksterne lenker
---------------

* Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
*
**Sunniva Fløtra Schultze-Florey** (født 1984) er jurist, homoaktivist og en av initiativtakerne bak det feministiske politiske partiet Feministisk initiativ. Hun har erfaring fra partipolitikk og er tidligere Rødt-politiker fra Bergen.

Schultze-Florey har bakgrunn fra Rød Ungdom, Norsk målungdom og Ungdom mot Narkotika, og har jobbet mye med antirasisme.

Sunniva Schultze-Florey var regionsansvarlig for Vestlandet Rød Ungdom fra 2002 til 2004. Hun satt i fylkesstyret i Hordaland Rød Valgallianse (RV) fra 2002. 

Schultze-Florey ble valgt inn for RV på Fylkestinget som 18-åring ved fylkestingsvalget i 2003 og gjenvalgt i 2007. Hun var partiets gruppeleder satt i utvalg for opplæring og helse og markerte seg blant annet som motstander av sammenslåing av videregående skoler og nedlegging av spesialskoler. I desember 2007 fikk hun vedtatt en plan mot diskriminering av homofile i den videregående skolen i Hordaland. I januar 2008 ble hun kåret til «Årets homopolitiker» 2007 og «Årets Homofryd», av Bergen Gay Galla. Hun trakk seg fra fylkestinget i 2009.

Sunniva Schultze-Florey tok videregående utdanning på Bergen yrkesskole, og studerte jus ved Universitetet i Bergen. Ved studentrådsvalet 2007 ble hun valgt inn i studentrådet i Bergen, for Rødt Universitets- og Høyskolelag. Hun har også vært medlem av Norsk Studentunion sitt landsstyre og sittet i styret til Kvinnegruppa Ottar i Bergen.

Schultze-Florey har arbeidet i Utdanningsdirektoratet og i Hordaland fylkeskommune.. Hun jobber nå i Diskrimineringsnemnda.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Bergens Tidende:* Starter feministisk parti
3. ↑  Se blant annet «RV krever at fylkesordførerlønnen senkes til lærerlønn!»[*død lenke*], på Rødts nettsted 13. oktober 2005; besøkt 27. juni 2013.
4. ↑  «Damenes aften i Bergen» Arkivert 3. april 2015 hos Wayback Machine. på nettstedet Gaysir 25. januar 2008; besøkt 27. juni 2013.
5. ↑  Oversikt over ansatte Arkivert 17. mai 2013 hos Wayback Machine. i Utdanningsdirektoratet; besøkt 27. juni 2013.
6. ↑  «Hordaland fylkeskommune». Arkivert fra originalen 2. april 2015. Besøkt 20.03.2015.

Kilder
------

* Kandidatpresentasjon[*død lenke*] hos Rødt Hordaland ved stortingsvalget 2009; besøkt 27. juni 2013.
**Eugen Amandus Pettersen** (1894–1964) var en norsk fagforeningsmann og politiker, hjemmehørende i Norges Kommunistiske Parti og Arbeiderpartiet.

Liv og virke
------------

Eugen Pettersen var til sjøs i årene 1909 til 1914, før han begynte ved Nylands mekaniske verksted. Her arbeidet han som jerndreier fram til 1960. Han ble i 1917 medlem av jerndreiernes forening, og i 1927 formann for foreningen. Fra 1922 var han med i representantskapet for Oslo og omegne faglige samorganisasjon, der han i 1927 ble sekretær. I 1929 ble han også varaformann i Norsk Jern- og Metallarbeiderforbunds stedlige styre. I 1924 satt han som medlem av aksjonsutvalget under Jernstreiken i Oslo.

Han var medlem av NKPs styre i Oslo i årene 1925–1926, og hadde verv som nestformann og sekretær. Fra 1925 til 1927 satt han i partiets sentralstyre og pol.-byrå. Våren 1926 deltok han i Kominterns eksekutivkomites 6. plenumsmøte.

I 1927 satt han også som styremedlem i Arbeiderklassens samlingsparti.

I mars dette året brøt han med NKP, og sluttet seg til AP. Han ble snart medlem av Oslo APs representantskap. I 1929 ble han varamedlem i partiets sentralstyre, og i 1933 fast medlem. I denne perioden var han også medlem av Jern- og Metallarbeiderforbundets hovedstyre, fra 1929 til 1937.

Pettersen var vararepresentant (nr 2 og 3) til Stortinget i periodene 1928–1930, 1934–1936, 1937–1945 og 1945–1949. Han møtte på Stortinget fra 1937 til 1939, da representanten Alfred Martin Madsen var statsråd og for Oscar Torp fra 1945 til 1948. Pettersen var også varamedlem i Oslo formannskap i 1934–1937, 1937–1945, 1945–1947 og 1947–1951.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 582[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Pettersen, Eugen*, Bind V, *Arbeidernes leksikon*, Arbeidermagasinets forlag, Oslo (1935)
3. ↑  Side 294. Einhart Lorenz: *Det er ingen sak å få partiet lite. NKP 1923–1931*, Pax, Oslo (1983) ISBN 82-530-1255-1
4. ↑  Eugen Pettersens biografi på stortinget.no

Eksterne lenker
---------------

* (no) Eugen Pettersen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Eugen Pettersen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
Gipsavstøpning av bein for å lage ortopediske hjelpemidler
En **ortopeditekniker** framstiller, vedlikeholder og reparerer ortopediske hjelpemidler (proteser/ortoser). Ortopediteknikeren deltar ved tilpasning og utprøving av hjelpemidler, i samarbeid med ortopediingeniører, leger, fysioterapeuter og ergoterapeuter. I Norge kreves det en fireårig utdanning for å bli ortopeditekniker. Man meldes opp til tverrfaglig eksamen, og avlegger fagprøve i protese og ortosemakerfaget. Protese og ortosemakerfaget er et håndverksfag som har eksistert i mange år, men under litt ulike titler. Selve tittelen på fagbrevet har endret navn noen ganger opp gjennom tidene.

Tidligere kunne man også vinkle utdanningen i retning av ortopedisk sydd fottøy, og så gå opp til fagprøve i det. Men dette er ikke lenger like aktuelt, ettersom skofabrikker rundt omkring har tatt over majoriteten av markedet for spesialsko. Tidligere hadde fagbrevet også tittelen, protesemontør. Så altså kan tittelen på fagbrevet ha ulike navn, ut ifra hvilket år man har tatt fagbrev, og hva man har fordypet seg i. Yrkestittelen er uansett den samme, altså ortopeditekniker.

Ortopediske skinner (ortoser) til barn
Som ortopeditekniker jobber man mye praktisk med hendende, med alt fra montering, metallbearbeiding, skinn og lær, søm, elektronikk, støping med ulike komposittmaterialer, gips, carbonfiber, kevlar, glassfiber, ulike typer plast, gummi, silikon, polyurethane og mye annet. Ortopediteknikeren jobber for det meste etter mål og tegninger fra ortopediingeniøren, står for produksjonen av hjelpemiddelet, og er med under prøving/tilpassning og ferdigstilling av produktet.Yrket er en blanding av helsefag og håndverksfag.

Eksterne lenker
---------------

* utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av ortopeditekniker

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Etiopias flagg Etiopia |
| Friidrett: |
| Friidrett Juniorafrikamesterskapet i friidrett |
| Sølv | Addis Abeba 2015 |  200 m |
| Sølv | Addis Abeba 2015 |  4x400 m |
| Bronse | Addis Abeba 2015 |  400 m |
| Sølv | Bambous 2013 |  100 m |
| Sølv | Bambous 2013 |  200 m |

**Tegest Tamangnu Yuma** (født 17. september 1996) er en etiopisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun kom på 2.-plass på 200 meter ved Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015.

Idrettskarriere
---------------

2013
Tamangnu deltok ved ungdomsafrikamesterskapet i friidrett 2013 i Warri i Nigeria. Der kom hun på 3.-plass på 200 meter, bak de to nigerianske løperne Adewunmi Deborah Adewale og Oluwatobiloba Amusan. Hun deltok også på 4 x 100 meter stafett, der Etiopia vant gull. Nigeria vant opprinnelig denne stafetten, men ble diskvalifisert da Cecilia Francis testet positivt for anabole steroider.

Hun deltok også ved juniorafrikamesterskapet i friidrett 2013, der hun kom på 2.-plass på både 100 meter og 200 meter, bak hhv. Thebogo Mamathu og Nkiruka Uwakwe.

2014
Ved junior-VM i friidrett 2014 ble hun slått ut i innledningsheatet på 100 meter, der hun løp på 11,98 og fikk 35. beste tid. Også på 200 meter ble hun slått ut i innledningsheatet, med 27,98 sekunder og 48. beste tid. 

I august deltok hun ved Afrikamesterskapet i friidrett 2014. På 100 meter nådde hun semifinalen, men løp der på 11,95 og nådde ikke finalen. I semifinalen her satte hun personlig rekord med 11,82 sekunder. På 200 meter ble hun også slått ut i semifinalen, med tiden 24,19. Etiopia kom på 6.-plass på 4 x 100 meter stafett i dette mesterskapet.

2015
Ved Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 kom hun på 2.-plass på 200 meter, bak nigerianske Praise Idamadudu. Hun løp på 23,84 sekunder i finalen, som var ny personlig rekord. På 400 meter kom hun på 3.-plass, der hun også satte personlig rekord, med 55,24 sekunder. Hun deltok på Etiopias stafettlag som kom på 2.-plass på 4 x 400 meter stafett.

Referanser
----------

1. ↑  CAA - *31/03/2013 Full results of the 1st African Youth Championships*, besøkt 6. januar 2016.
2. ↑  IAAF - *Positive cases in athletics - Sanctioned according to information received by the IAAF as of March 2014*, besøkt 6. januar 2016.
3. ↑  Timetronics - *XIemes JUN CHAMPIONNATS D'AFRIQUE* Arkivert 29. oktober 2013 hos Wayback Machine. besøkt 6. januar 2016.
4. ↑  CAA / Maroc Telecom - *19èmes Championnats d'Afrique d'Atléthisme Seniors*, besøkt 6. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tegest Tamangnu Yuma – World Athletics Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos All-Athletics Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
**Trygve Johnny Arnesen** (født 11. desember 1915 i Oslo, død 3. mai 1987 samme sted) var en norsk fotballspiller som spilte for klubbene Frigg og Vålerenga fra slutten av 1930-tallet til begynnelsen av 1950-tallet. Arnesen spilte også for det norske landslaget, hvor han fikk 15 kamper og scoret fire mål.

Arnesen startet sin fotballkarriere i Kampørn, hvor han spilte frem til 1937. I 1938 gikk han til Frigg og spilte der frem til krigsutbruddet. Han fortsatte å spille for Frigg etter freden i 1945 og frem til 1947. Sesongen etter meldte han overgang til Vålerenga, hvor han spilte frem til 1952 før han deretter la opp som aktiv fotballspiller. Arnesen ble Vålerengas toppscorer i Hovedserien 1948–49 med syv mål.

Internasjonalt
--------------

Arnesen fikk sin landslagsdebut for Norges herrelandslag mot Finland i nordisk mesterskap (9–0) den 17. juni 1938, hvor Arnesen også scoret Norges siste mål. Han scoret deretter to mål i de påfølgende to kampene mot henholdsvis Sverige (2–1) og Danmark (1–1). I 1939 var Arnesen med i startoppstillingen i alle Norges syv landskamper dette året.

Etter freden i 1945 fikk Arnesen ytterligere tre landskamper og ett mål. Hans 15 og siste landskamp kom i en vennskapskamp mot England den 18. mai 1949 (1–4).

### Landslagsmål for Norge

| # | Dato | Stadion | Motstander | Resultat | Turnering |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 17. juni 1938 | Ullevaal Stadion, Oslo | Finlands flagg Finland | 9–0 | Nordisk mesterskap |
| 2 | 4. september 1938 | Ullevaal Stadion (Oslo) | Sveriges flagg Sverige | 2–1 | Vennskapskamp |
| 3 | 18. september 1938 | Ullevaal Stadion (Oslo) | Danmarks flagg Danmark | 1–1 | Nordisk mesterskap |
| 4 | 11. juni 1947 | Ullevaal Stadion (Oslo) | Polens flagg Polen | 3–1 | Vennskapskamp |

Referanser
----------

1. ↑  P.Chr. Andersen og Ragnar Wold (red.) (1950). *Sport i navn og tall*. Oslo: Schibsted.
2. ↑  VPN.no – Historie, Fra 1917 til 1948; resultater og kuriositeter Arkivert 23. juli 2015 hos Wayback Machine. (Besøkt 17. september 2012)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Trygve Arnesen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Trygve Arnesen – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Trygve Arnesen – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Trygve Arnesen – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Trygve Arnesen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
* Worldfootball.net – Arnesens spillerprofil
**Carl von Arenstorff** (født mars 1625, død 10. desember 1676 i København) var en tysk offiser i svensk og dansk tjeneste. Han var bror til Friedrich von Arenstorff.

Carl von Arenstorff ble født i Mecklenburg og deltok som svensk offiser i tredveårskrigen og senere i krigen mot Polen. I svensk tjeneste oppnådde han å bli generalmajor, men 1673 gikk han over i dansk tjeneste, hvor han ble generalløytnant i kavaleriet og senere medlem av geheimerådet. Han førte sammen med kong Christian 5. de danske styrkene i slaget ved Lund i 1676. Her ble han dødelig såret i innledningen av slaget, da han fikk en kule i armen. Tross amputasjon døde han i København av koldbrann. Hans sarkofag ligger i Slesvig Domkirke i Sydslesvig.

Referanser
----------

1. ↑  Isacson (2000), side 48

Kilder
------

* Svensk uppslagsbok, Lund 1929
* Claes-Göran Isacson (2000). «Slaget vid Lund». *Skånska kriget 1675 – 1679*. Lund: Historiska Media. ISBN 91-88930-87-4.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Prabook **·** VIAF
 |
**Tryggve Tellefsen** (født 20. februar 1941) er en norsk generalmajor. I 1985 og 86 var oberstløytnant Tellefsen sjef for Bn 2 i Brigaden i Nord-Norge, i 1987 operasjonsoffiser i den multinasjonale styrke i Sinai. Fra 1988 var han oberst og sjef for Brigaden i Sør-Norge. Obersten var deretter sjef for Jegerkorpset/Infanteriregiment Nr 4 og leder for utvelgelsen og opplæringen av norske enheter til FNs fredsoperasjoner og annet utstasjonert personell i perioden fra 1989 til 1994. Tellefsen ble utnevnt til brigadegeneral, brigader, i 1994 og i 1995 til sjef for FN-styrken i Makedonia (UNPROFOR). Han var kommandant på Akershus festning fra høsten 1995 og i 1996. I 1997 ble han utnevnt til generalmajor og Force Commander, sjef for den multinasjonale styrken i Sinai, en stilling han innehadde i fire år til sommeren 2001. MFO leder ca 2 000 soldater og sivile fra tretten nasjoner, og har som oppgave å overvåke fredsavtalen mellom Egypt og Israel.

Etter at han ble pensjonert tiltrådte han i 2003 som ambassaderåd på Sri Lanka og leder for observatørkorpset på Sri Lanka SLMM. Han måtte dra fra Sri Lanka etter at presidenten på Sri Lanka, Chandrika Kumaratunga beskyldte han for å ta parti med LTTE.

Fra 2004 var han ambassaderåd i Israel og leder for observatørstyrken i Hebron på Vestbredden, Temporary International Presence in Hebron (TIPH) frem til 2007. Tellefsen var formann i Oslo Militære Samfund i to år.

Kilder
------

* Vaklende fredsdiplomati
* www.utrop.no Ny leder for observatørkorpset på Sri Lanka[*død lenke*]
Kart med Nordvikbukta markert i rødt
Ruinene av Nordvik
**Nordvik** (russisk: Нордвик) er en tidligere bosetting i Nordvikbukta i Laptevhavet nord i Russland. Stedet ligger på Urjung Tumus-halvøya ved utløpet av Khatangaelva i Krasnojarsk kraj. På stedet lå det tidligere en gulag.

På Urjung Tumus-halvøya har det blitt funnet fossiler av en plesiosaurus (*Plesiosaurus robustus*)

Historie
--------

I 1933 sendte det nyopprettede *Glavsevmorput* (hovedadministrasjonen for Nordøstpassasjen) dampskipet «Pravda» med en oljeekspedisjon til Nordvik ledet av Nikolaj Urvantsev. Kaptein Belitskij valgte å seile inn Nordvikbukta. Dette var ukjent farvann så de seilte rett inn i bukta uten å sjekke dybden. Derfor gikk de på grunn to ganger.

Det ble, ifølge Urvantsev, ikke funnet noe mye olje i området i de neste årene, bare små oljereserver, det var derimot mye salt der. Det ble opprettet en gulag, hvor tvangsarbeidere kunne forsette og utvinne salt. Fra 1930-årene ble Nordvik en viktig saltkilde for fiskeriene i Nord-Russland. 

Gulagen ble i 1940-årene nedlagt da amerikanerne kom til Nordvik siden de var allierte med Sovjetunionen.[] Etter dette ble deporterte sovjeter sendt dit for å holde saltutvinningen i gang til Nordvik ble nedlagt og fraflyttet i 1956.[]

Kilder
------

* William Barr, *The First Soviet Convoy to the Mouth of the Lena*. (engelsk)
* Stalin sine fangeleirer (russisk)
* Avisartikler (russisk)

Referanser
----------

1. ↑   Kart over plesiosaurusfunn

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
*Phidippus audax* (hoppeedderkopper) De klart grønne munndelene midt foran på hodet er Chelicere.
Chelicere med giftkloen hos den Araneomorfe edderkoppen *Cheiracanthium punctorium*.
Mosskorpioner har lange Chelicere med en saksformet klo.
**Chelicere** eller «gripetengene» (Chelicerae), er et par ekstremiteter (utvekster) på siden av munnåpningen hos edderkoppdyr, dolkhaler og havedderkopper. Hver av chelicerer har oftest én, noen ganger flere klør hver, de er spisse og ofte med tagger eller tenner. De blir brukt til å holde eller gripe maten. De finnes i stedet for mandiblene, eller overkjevene, slik som hos de fleste andre leddyr. Chelicere brukes ikke til å tygge eller knuse maten, på den måten som mandiblene ofte blir brukt.

Tre hovedtyper
--------------

Det er tre hovedtyper av Chelicere, *lommekniv-typen*, *sakse-typen* og den *tre-leddede*.

### Lommekniv-typen

Hos edderkopper kan kloen sammenlignes med en lommekniv, der knivbladet kan foldes inn i håndtaket. Edderkoppene er systematisk inndelt etter hvordan denne kloen folder seg sammen. Hos Mygalomorfe edderkopper (Mygalomorphae), som er forholdsvis primitive edderkopper er giftklørne store og vendt slik at klørne vender bakover, ikke innover, de angriper ved å hugge eller spidde byttet, ikke ved å bite. Hos Araneomorfe edderkopper (Araneomorphae) som kan kalles «høyere edderkopper» eller noen ganger «ekte edderkopper», er giftklørne vendt innover mot hverandre, mot kroppsaksen. De biter byttet og kan holde det fast.

Et særtrekk ved edderkoppene er at chelicerene, er hul og inneholder (eller er koblet til) gift kjertlene, som brukes til å injisere gift inn i byttet, for å lamme det. Det finnes noen meget få edderkopparter som mangler giftkjertler, men dette er en sekundær egenskap. Chelicere brukes også til å sprøyte fordøyelsesvæske inn i byttet, for at det skal løse seg opp. Dette gjelder dyr, som edderkopper, som er avhengig av flytende føde.

### Sakse-typen

En slags saks-formet Chelicere finnes hos mosskorpioner og valseedderkopper, de består av to segmenter fungerer «noe likt» en saks.

### Den tre-leddede

Den mest primitive av Chelicere-typen er tre-leddet og forekommer hos edderkoppdyrene i gruppene skorpioner og vevkjerringer. De finnes også hos Chelicerata, i gruppene dolkhaler og Eurypterida.

Litteratur
----------

* Foelix, Rainer F. 1996. *Biology of Spiders (2nd edition).* Oxford University Press. ISBN 0-19-509594-4 (engelsk)
* Weygoldt, Peter. 2004. *Chelicerata, Spinnentiere.* In: *Westheide, Rieger (Hrsg.): Spezielle Zoologie. Teil 1. Einzeller und Wirbellose Tiere.* Gustav Fischer, Stuttgart / Jena 1997, 2004, ISBN 3-8274-1482-2 (tysk)
Illustrasjon av Snorre A
**Snorre A** eller **Snorre TLP** (**T**ension **L**eg **P**latform) er en oljeplattform på Tampenområdet omkring 150 kilometer vest av Florø på norsk sektor av Nordsjøen. Plattformen er flytende og er forankret i havbunnen med strekkstag. Plattformen er bygd i stål, og er en integrert bore-, produksjons- og boligplattform. Snorre A produserer fra Snorrefeltet, og produksjonen startet i august 1992, da med Saga Petroleum som operatør. I 1999 ble Saga Petroleum oppkjøpt av Norsk Hydro, og 1. januar 2003 tok Statoil over som operatør og er det fortsatt.

Stabilisert olje blir ført via rørledninger til Statfjord A for prosessering, og blir deretter lastet ombord i tankskip via lastebøyer. Gassen blir ført til det europeiske kontinentet via rørledningene Statpipe/Norpipe. Boligkvarteret har 268 køyer. Forsyningsbasen til Snorre A og Snorre B ligger i Florø.

Gassutblåsningen
----------------

På kvelden 28. november 2004 var det en ukontrollert gassutblåsning fra injeksjonsbrønn P-31 på Snorre A. Situasjonen var svært kritisk, og personell ble evakuert med helikopter. Det var fare for gasseksplosjon, men det var ingen fare for at plattformen skulle kantre eller synke da gass i sjø på dypt vann faktisk gir økt oppdrift.
Brannpumpene og overrislingsanlegget kunne ikke brukes, siden sjøvannet disse anleggene benytter inneholdt gass. Nødavstengning 2 (NAS2) ble iverksatt, noe som innebærer at bare nødkraft var tilgjengelig. For å plugge brønnen måtte hovedkraftforsyningen startes opp igjen, og omkring klokken 10:00 den 29. november lyktes det å stoppe utblåsningen.

Ifølge granskningsrapporten til Petroleumstilsynet kunne hendelsen under ubetydelig
endrede omstendigheter ha medført at gassen antente, derpå oppdrifts- og stabilitetsproblemer,
med påfølgende fare for tap av flere menneskeliv, miljøskader og ytterligere tap av materielle verdier. Bunnrammen inneholder 42 brønnhoder. Ved skade på denne kunne en ha fått utstrømning av gass og olje fra reservoaret. Dette ville ha ført til en alvorlig miljøforurensning.

Referanser
----------

1. ↑  
«Gransking av gassutblåsning på Snorre A, brønn 34/7-P31 A 28.11.2004» (PDF). Petroleumstilsynet. Arkivert fra originalen (PDF) 5. mars 2016. Besøkt 18. mai 2010.

Eksterne lenker
---------------

* – Fakta om Snorre Arkivert 26. september 2019 hos Wayback Machine. Equinor
* Teknisk Ukeblad – Snorre A kunne sunket (Publisert 29. november 2004) Arkivert 16. februar 2005 hos Wayback Machine. Besøkt 1. mars 2009
**Første Klemensbrev** (gresk: Κλήμεντος πρὸς Κορινθίους, *Klēmentos pros Korinthious*) er et tidlig kristent skrift som inngår blant *De apostoliske fedres* skrifter. Forfatter er sannsynligvis den romerske biskopen (paven) Klemens I omkring år 95.

Foranledningen til brevet var stridigheter i Korint ved den fremvoksende menighetsorganiseringen der, men det inneholder også en bred fremstilling om kristen vandel og tro. Det fremstår ved sin enhetlige stil som én persons verk.

Innhold
-------

Første Klemensbrevet er fra menigheten i Roma til menigheten i Korint. Intressant er at det finnes to henvisninger til ord av Jesus som også gjenfinnes, med små justeringer, i Lukasevangeliet. []

Richard Carrier betviler dette.

Referanser
----------

1. ↑  Carrier, Richard (19. desember 2022). «(+) How We Can Know 1 Clement Was Actually Written in the 60s AD». *richardcarrier.info* **(engelsk)**. Besøkt 19. desember 2022.

Litteratur
----------

* Olof Andrén: *Rättfärdighet och frid. En studie i det första Clemensbrevet*, akad. avh. 1960.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Snoegen*** er et gammelt eketre i Jægerspris Nordskov ved Jægerspris, Hornsherred på Sjælland i Danmark. Navnet skyldes at treet ser ut som om barken fra grenene snor seg ned ad stammen om dets egen akse. 

Snoegen har en omkrets på 8,9 meter (brysthøyde) og er 2,83 i diameter, dens alder er beregnet til 6-700 år gammel. Snoegen ble oppdaget av forstmenn først i 1842, og dens høye alder kan – sammen med andre nærliggende eketre som *Kongeegen* og *Storkeegen* – skyldes stedets utilgjengelighet, samt at den fuktige grunnen og treets forkrøplethet formentlig har gjort det uegnet til byggemateriale for orlogsskip i flåten.

I 1861 ble Snoegen for første gang tegnet av L. Wollse. De siste blad på treet visnet høsten 1991, men stammen kan stadig ses. I 1988 ble over 200 gamle trær utpeket til fredning i Jægerspris Nordskov, disse skal få ligge urørt også etter deres død.

Referanser
----------

1. ↑  «Snoegen». dendron.dk. Besøkt 9. mai 2018.
2. ↑  Helge Vedel. «Snoegen». *Den Store Danske*. denstoredanske.dk. Besøkt 9. mai 2018.
3. ↑  Christian Vaupell (1863). *De danske Skove*. Kjøbenhavn. s. s. 129.
4. 1 2  «Eksempler på fredede træer». *Danmarks Naturfredningsforening*. stoet.dn.dk. Arkivert fra originalen 10. mai 2018. Besøkt 9. mai 2018.
5. ↑  «De Tusindeårige Ege». *Kong Frederik d. VIIs Stiftelse*. kongfrederik.dk. Besøkt 9. mai 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
**Bankas Snoras AB** eller **SNORAS** er en bank, grunnlagt i Litauen med avleggere i alle tre baltiske stater. Selskapet er notert på OMX børsen i Vilnius. Den 16. november 2011, ble 100 % av selskapet aksjer nasjonaliserte og selskapet satt under myndighetenes administrasjon. Den 24. november ble det erklært konkurs med en utestående gjeld på 4 milliarder litas (ca. 1 300 000 000€).

Historie
--------

Bankas Snoras AB histore går tilbake til 1992. De første årene var banken en regional bank. Etterhvert ervervet den seg et rykte som landets beste bank

Eierskap
--------

Snoras i Jonava.
Hovedaksjonærene i selskapet forut for nasjonaliseringen var:

* Vladimir Antonov – 67 %
* Raimondas Baranauskas – 25 %

Datterselskap
-------------

Snoras AB har investert i andre selskaper, blant annet:

* Den latviske banken Latvijas Krājbanka

Investeringer i bilindustrien
-----------------------------

Snoras logo on Renault F1
I 2008, kjøpte SNORAS 29,8 % i Spyker. I 2010 ble SNORAS sponsor Renault F1-lag.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 19. november 2011. Besøkt 16. november 2011.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 26. november 2011. Besøkt 24. november 2011.
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 14. mars 2012. Besøkt 30. oktober 2010.
5. ↑   Arkivert 14. mars 2012 hos Wayback Machine. Snoras sells Spyker
6. ↑   Arkivert 14. mars 2012 hos Wayback Machine. Renault F1 announces SNORAS sponsorship

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Førromerske jernalderkulturer i Nord-Europa
**Førromersk jernalder** er perioden i Nord-Europas forhistorie fra ca. 500 f.Kr.–år 0. Perioden ble tidligere kalt *keltisk* jernalder. Betegnelsen *førromersk* henspiller på at dette er perioden *før* romersk kultur begynte å få innflytelse i Norden. Førromersk jernalder er første del av perioden som kalles eldre jernalder (500 f.Kr. til 550 e.Kr.). 

Bøylenål av jern fra førromersk jernalder, funnet på Ringerike i Buskerud. Foto: Kulturhistorisk museum
I førromersk jernalder begynte folk å ta i bruk jern, mens de tidligere hadde brukt stein og bronse. I Norge kjennetegnes perioden mer av at bronsen forsvant, enn at jernet ble introdusert. Keltisk kultur var dominerende i denne perioden, og kelterne begynte å produsere jern allerede rundt 900 f.Kr. Når kelterne fikk jern, ble bronse mindre viktig, og folk i Norden kunne dermed i mindre grad skaffe seg bronse, som de tidligere hadde handlet fra kelterne. Jern ble fremstilt første gang i Norge i førromersk jernalder, men først i slutten av perioden ble jern et allment bruksmetall. I begynnelsen av jernalderen hadde jern svært liten praktisk betydning i Norge. Det ble brukt til små hekter og nåler på klesdrakten, ikke til redskaper. Derfor hadde stein fremdeles en viktig posisjon, og før­ro­mersk jernalder betegnes gjerne som sein steinbrukende tid.

I førromersk jernalder bodde folk flest i langhus, men også i hellere. Gravskikken var enkel, noe som kan tyde på et samfunn med små sosiale forskjeller. Fra midten av perioden økte imidlertid ulikhetene mellom folk.

Se også
-------

* Romersk jernalder
* Jernalderen i Norge
* Jernalderen

Referanser
----------

1. ↑  Norgeshistorie.no, Lisbeth Skogstrand, «Det første jernet». Hentet 23. nov. 2016 fra .
2. ↑  Norgeshistorie.no, Lisbeth Skogstrand, «Steinalderen avsluttes». Hentet 23. nov. 2016 fra .
3. ↑  Norgeshistorie.no, Lisbeth Skogstrand, «Hvor ble det av høvdingene fra bronsealderen?». Hentet 23. nov. 2016 fra .

Eksterne lenker
---------------

* *Førromersk jernalder*, hos Store norske leksikon
* *Førromersk jernalder* hos Norgeshistorie.no
* *Det første jernet*, jernets tidligste historie i Norge. Artikkel hos Norgeshistorie.no
* *Hvor ble det av høvdingene fra bronsealderen?*, om samfunnsstrukturen i førromersk jernalder, artikkel hos Norgeshistorie.no
* *Steinalderen avsluttes*, artikkel hos Norgeshistorie.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Snoke** er en fiktiv rollefigur i *Star Wars*-universet. Skikkelsen ble først introdusert i *Star Wars: The Force Awakens* (2015), hvor han ble spilt av Andy Serkis. Rollefiguren er dataanimert, men ble spilt av Serkis ved motion capture-teknologi. Snoke dukker også opp i *Star Wars: The Last Jedi* (2017).

Han er den øverste lederen av First Order, en etterfølger til det falne Galaktiske Imperiet, som ønsker å ta tilbake makten over galaksen. Snoke har en veldig særegen, idiosynkratisk ansiktsstruktur og er veldig dyktig i Kraftens mørke side. Han har blant annet lurt Kylo Ren, Han Solos sønn, over til den mørke siden.

Justin Chang fra *Variety* beskrev rollefiguren som «en større, mer veltalende Gollum».

Referanser
----------

1. ↑  Chang, Justin (15. desember 2015). «J. J. Abrams' hugely anticipated blockbuster brings welcome jolts of energy, warmth and excitement back to the biggest franchise in movie history». *Variety*. Besøkt 11. oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Snoke* på Wookieepedia: en *Star Wars*-wiki
Aug. Olsens bakeri i nr. 2 tidlig på 1900-tallet, med Helgesens gate 42H bortenfor. Foto: Narve Skaprpmoen 
*Se pekerside for flere forekomster av Teglverksgata.*
**Teglverksgata** (1–11, 2–10) er ei gate på Rodeløkka i Oslo. Navnet er etter et teglverk, som lå der Freia har fabrikkområde nå.

Gata starter ved Helgesens gate, passerer Karlstadgata og fortsetter inn på Freia-området. 

Nr 2, som dekker vestsida av heile det første kvartalet, er gammel industribebyggelse (bygd 1884–1920), som i dag i stor grad disponeres av småbedrifter innen kulturfeltet. Det foreligger planer om om- og nybygging til boliger, men disse er foreløpig (2008) ikke godkjent. På andre sida av gata ligger et par leiegårder fra slutten av 1800-tallet.

Neste kvartal, innover mot Freia, er allerede transformert til boliger. Det er bygd flere nye blokker, og en del eldre industri (Oslo Baand & Lidsefabrik) er gjort om til boliger. Over gata går det her en freda inngangsportal til sjokoladefabrikkområdet. Denne portalen er nå inngangsparti til boligene i gamle Freiafabrikken.

Referanser
----------

1. ↑  Industrimuseum.no

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Teglverksgata». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 562. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* Oslo kommunes bydelsoversikt

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Et **morfogen** er et stoff som angir hvor i et vev ulike celletyper skal være. Det sprer seg fra et spesielt punkt i vevet og det dannes en gradient av stoffet. Stoffet har ulik påvirkning på cellene i vevet avhengig av konsentrasjon. Så ved en viss høy konsentrasjon vil cellene endres på én måte, og ved en lavere konsentrasjon vil de endres på en annen måte, og få en annen skjebne. Altså, ulike konsentrasjoner av morfogenet slår på uttrykkingen av forskjellige gener, og gennettverk i cellene. Et eksempel på hvordan et morfogen virker er hvordan proteinet Sonic Hedgehog virker på hånden i fosterutviklingen. Proteinet blir skilt ut fra vevet som skal bli til lillefingeren, og det er høyest konsentrasjon der. Konsentrasjonen av stoffet blir svakere, og ved en lavere konsentrasjon lenger inn i vevet vil cellene danne det som kommer til å bli ringfingeren, ved en enda lavere konsentrasjon, lenger unna, får vi langfingeren, og så videre.

Et morfogen er et viktig begrep innen evolusjonær utviklingsbiologi.

Referanser
----------

1. ↑  L. Wolpert et.al. (2007). Principles of Development. Oxford University Press, Oxford, 3rd edition.