recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Oriflame Cosmetics S.A.** (Luxembourg) er et MLM-konsern i kosmetikkbransjen grunnlagt 1967 i Sverige av brødrene Jonas af Jochnick og Robert af Jochnick. Selskapet selger produkter innen hudpleie, kosmetikk og andre relaterte produkter gjennom 3 millioner uavhengige distributører. Selskapet har siden mars 2004 vært børsnotert på NASDAQ OMX Stockholm. Selskapet oppgir å omsette for 1,5 milliarder euro årlig.

Oriflame var blant de første kosmetikkselskaper som sa nei til dyreforsøk i utvikling og testing av kosmetiske produkter.

I Norge skal Oriflame ha mer enn 10.000 distributører Selskapet er medlem av Direktesalgsforbundet i Norge, og forbundets leder Jan Fredrik Torgersen er tidligere administrerende direktør i Oriflame Norge. Salget foregår i stor grad via såkalte home-parties.

Utfordringer internasjonalt
---------------------------

I 2010 erklærte iranske myndigheter at Oriflame drev med ulovlig virksomhet og stengte selskapets avdeling i Teheran. Fem personer ble arrestert, blant disse en svensk statsborger. Det ble påstått at Oriflame var et pyramidespill plantet av vestlige krefter med mål om å destabilisere landets økonomi, og at selskapets distributører drev med spionasje. De arresterte medlemmene ble senere løslatt.

I 2014 havnet Oriflame i konflikt med russiske skattemyndigheter, og fikk i august et skattekrav på 21 millioner euro etter en skatterevisjon av selskapet. Oriflame har avvist dette kravet. Denne saken kom i tillegg til problemer med salget i Øst-Europa som følge av konflikten mellom Ukraina og Russland. I 2021 ble Oriflame angrepet av hackere som fikk tak i kopier av passene til 1,5 millioner russiske medlemmer.

Referanser
----------

1. ↑  Oriflame Q2 pretax rises on strong sales growth; results above expectations Arkivert 3. september 2011 hos Wayback Machine.
2. ↑  Oriflame in brief Arkivert 23. september 2014 hos Wayback Machine. Oriflame
3. ↑  What is the Oriflame policy on animal testing? Oriflame
4. ↑  Jan Fredrik Torgersen slutter i Oriflame[*død lenke*] Networkmarketing.no
5. ↑  Hvilke selskaper er med? Arkivert 11. mars 2010 hos Wayback Machine. Direktesalgsforbundet
6. ↑  Vårt usynlige næringsliv Aftenposten
7. ↑  Iran langer ut mot svensk kosmetikkfirma NRK
8. ↑  Svensk en av drabbade hos Oriflame i Iran Arkivert 27. november 2010 hos Wayback Machine. Realtid.se
9. ↑  Last Oriflame staffer released from Iran jail The Local
10. ↑  Ryssland kräver Oriflame på skattemiljoner SvD
11. ↑  Oriflame pressas hårt av utvecklingen i Ukraina Arkivert 21. juli 2016 hos Wayback Machine. Affärsvärlden
12. ↑  «Passport details of 1.5 million Russians leaked to Internet». *Plus Journal*. 2. september 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Oriflame – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Espen Langvik** (født 21. desember 1975 i Larvik) er en norsk operasanger (baryton). Han er utdannet ved Rogaland Musikkonservatorium, Statens Operahøgskole samt den New York-baserte skolen Mannes College of Music.

Liv og virke
------------

Langvik har opptrådt ved flesteparten av operascenene i Norge og spilt i roller som Figaro i såvel *Barbereren i Sevilla* som i *Figaros Bryllup*, Belcore i *Elskovsdrikken*, Zaren i *Zar und Zimmermann*, Alfio i *Cavalleria rusticana*, tittelrollen i *Eugène Onegin*, Germont i *La traviata* samt Baron Scarpin i *Tosca*.

I operettesammenheng har han spilt rollene som Danilo i *Den glade enke*, Boni i *Czardasfyrstinnen* samt Tassilo i *Grevinne Maritza*. Langvik debuterte i ledende rolle ved Den Norske Operas hovedscene som Danilo i *Den glade enke*.

Langvik er i tillegg en konsertsanger og har sunget i verker som *Carmina Burana* (av Carl Orff), *Requiem* (av Gabriel Fauré), *Lieder eines farenden Gesellen* (av Gustav Mahler) samt i *Messias* (av Georg Friedrich Händel).

I to år bodde Langvik i New York, hvor han foretok studier samt gjestet Chautauqua Opera der han sang rollen som Merculio i *Romeo og Julie*. Ved Mannes College of Music fremførte han tittelrollen i *Don Giovanni* samt Papageno i *Tryllefløyten*. The New York Times skrev derpå at «Langvik hadde en varm og solid baryton» og at han var blant de fem sangerne «man gjerne hadde hørt igjen i profesjonell sammenheng».

Langvik har dessuten foretatt flere konserter samt lieder-aftener.

Fra høsten 2009 inngår han i Nasjonaloperaens faste ensemble.

Referanser
----------

1. ↑  «Espen Langvik – Offisiell hjemmeside». Arkivert fra originalen 9. mars 2009. Besøkt 1. august 2009.
2. ↑  «Espen Langvik – Offisiell hjemmeside». Arkivert fra originalen 9. mars 2009. Besøkt 1. august 2009.
3. ↑  «Espen Langvik – Offisiell hjemmeside». Arkivert fra originalen 9. mars 2009. Besøkt 1. august 2009.
4. ↑  New York Times 10. mai 2005 Timeless Music, Youthful Voices
5. ↑  «Espen Langvik – Offisiell hjemmeside». Arkivert fra originalen 9. mars 2009. Besøkt 1. august 2009.
6. ↑  «Espen Langvik – Offisiell hjemmeside». Arkivert fra originalen 9. mars 2009. Besøkt 1. august 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Espen Langvik – Offisiell hjemmeside Arkivert 9. mars 2009 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Eksempel på design: *Stuhl nr. 1* fra 1859 av den tyske møbeldesigneren Michael Thonet (1796-1871). Thonet blir regnet som en foregangsmann i design av industriprodukt.
**Design** er et internasjonalt begrep som både betegner skaperprosessen av en gjenstand eller et produkt med tanke på formgiving og funksjon, og selve resultatet av denne prosessen. Betegnelsen brukes ofte innen håndverk, industri og  kunstindustri, og den kan deles opp i blant annet klesdesign, møbeldesign, industridesign og grafisk design. Design har tradisjonelt blitt plassert i grenselandet mellom håndverk og kunst. Betydningen av design som konkurransevirkemiddel avspeiles i begrepet strategisk design, som er utviklet etter år 2000.

En *designer* er en som har design som profesjon. I Norge kan man utdanne seg innen designfag ved flere læresteder, blant andre Arkitektur- og designhøgskolen AHO og NTNU (industriell design), Kunsthøgskolen i Oslo KHIO og Kunst- og designhøgskolen i Bergen KHiB (møbel- og klesdesign), Oslomet (produktdesign) og flere andre læresteder innen andre designretninger. Det er også mulig å gå yrkesrettet videregående skole i utdanningsprogrammet Design og håndverk, der man går to år på skole fulgt av to år i lære i en bedrift.

Designmetodikk er et sett av metoder og tilnærminger man benytter i designprosessen for å utvikle en løsning eller produkt. Slik metodikk undervises ved design- og ingeniørstudier og blir spesielt viktig for tverrfaglige, komplekse prosjekter med mye koordinering, der flere aktører er involvert.

Designloven
-----------

Norge har en egen lov av 14. mars 2003 nr. 15 om beskyttelse av design, ofte kalt *designloven*. Der er design definert i § 2 nr. 1 som «utseendet til produkt eller en del av et produkt som særlig følger av de karakteriserende trekkene ved linjene, konturene, fargene, formen, strukturen eller materialet til produktet eller produktets ornamentering.»

Enerett og rettsvern for design kan oppnås for en tidsperiode ved designregistrering hos Patentstyret. Registrering kan nektes blant annet av design som inneholder offentlig våpen eller tegn, statsflagg og lignende.

Designloven avløste den tidligere lov av 29. mai 1970 nr. 33 om mønster, og den nye loven har sammenheng med Norges forpliktelser etter EØS-avtalen.

Eksterne lenker
---------------

* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av designer
* Design og håndverk – Interiørkonsulent
* Design og håndverk – Utstillingsdesigner
* Designloven
* Søknad om design til Patentstyret – elektronisk skjema i Altinn Arkivert 13. desember 2007 hos Wayback Machine.
* Design Arkivert 9. september 2007 hos Wayback Machine. Design Web Portal (English)
* Botanisk Design Fagskolestudie for blomsterdekoratører på Vea – Statens fagskole for gartnere og blomsterdekoratører på Moelv i Hedmark

* Digital bokkopi av *Det 20. århundrets design* (Schibsted, 1999)

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** HDS **·** NDL **·** NKC **·** NKC **·** BNE **·** BBC Things
 |
**Straumbotn** er en fjord på Andørja i Ibestad kommune i Troms. Fjorden er 8 kilometer lang og går fra innløpet fra Vågsfjorden i nord, sørøstover til gården med samme namn i botn av fjorden.

Innløpet fra Vågsfjorden er gjennom det smale sundet Straumen, som ligger mellom bygdene Straumen i øst og Åndervåg i vest. Innover i fjorden ligger flere gårdsbruk, hovedsakelig på østsida. Fjorden er omgitt av høye fjell. På østsida ligger Vasskartinden (1 140 moh), og på vestsida Åtinden (1 108 moh).

Fylkesvei 132 går over Straumen ved innløpet til fjorden i nord. Det går en kommunal vei langs østsida av fjorden. Innløpet til fjorden har begrenset seilingshøyde på grunn av broen. Dybden er bare 2,3 meter ved høyvann på revet innafor broen. Høyeste høyvann i fjorden er på nivå med Vågsfjordens nivå når denne har felt i 30 minutter. Laveste lavvann er likeså på samme nivå som Vågsfjordens nivå når sistnevnte har flødd i 30 minutter.

Fjorden har en egen torskestamme som gyter om forsommeren og veier sjelden mer enn 2 kg. Likeså er det påvist sild full av rogn i juli måned. Ellers finner en normal fauna i fjorden.

Referanser
----------

1. ↑  Straumbotn på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
En bivuakk av vindsekk på vinterstid i Benediktenwand, Tyskland
Poncho brukt som improvisert bivuakk
**Lettpakking** er en type fotturisme som legger vekt på å bære minst og lettest mulig utstyr. Det finnes ingen tekniske standarder, men noen turgåere anser en grunnvekt på 4.5 kg som en grense for hva som kan betegnes «ultralett» (grunnvekt ekskluderer klær på kroppen og eventuell mat, vann og brennstoff). Gjennomtenkt pakking er et viktig tema for mange erfarne turgåere, og det kan være stor forskjell på opplevelsen man får ved å gå med for eksempel en 12 kg kontra en 20 kg sekk i ulendt terreng. Massen kan senkes ved å redusere massen på de ulike tingene man har med seg eller ved å legge igjen utstyr hjemme.

Noen velger å veie alt utstyret del for del for å få en pekepinn på hvor det er potensiale for vektreduksjon. Turgåere som fokuserer på lettpakking kalles noen ganger spøkefullt «gramjegere» (*weight weenie*), og det har for eksempel blitt vanlig å gå til verks med å kutte skaftet på tannbørsten for å spare vekt.

Dyrt lettvektsutstyr kan redusere vekten noe, for eksempel kokeutstyr og bestikk av titan. Tre store bidragsytere til vekt og derfor gode kandidater for vektreduksjon ved utendørs ryggsekkturisme er bivuakk, sovepose og ryggsekk. Dersom man vet hvor man kan finne drikkevann kan man spare mye vekt ved at man slipper å bære mye vann. Joggesko er ofte lettere enn tursko, og kan derfor vurderes utifra turen.

Referanser
----------

1. ↑  George Cole; Ryan Jordan; Alan Dixon. *Lightweight Backpacking and Camping*. Bozeman, MT: Beartooth Mountain Press. ISBN 0-9748188-2-8.
2. ↑  Mike Clelland. *Ultralight Backpackin' Tips: 153 Amazing & Inexpensive Tips For Extremely Lightweight Camping*. Helena, Montana: FalconGuides Press.
3. 1 2  «Hekta På Tur». *www.hektapatur.no*. Besøkt 23. juni 2023.
4. ↑  Ray Jardine. *Beyond Backpacking: Ray Jardines Guide to Lightweight Hiking*. LaPine, OR: AventureLore Press. ISBN 0-9632359-3-1.
5. ↑  «Cut the Toothbrush: Why do ultralight backpackers cut their toothbrush, and should you do it, too?». Besøkt 23. juni 2023.
6. ↑  «Where To Start». Ultralightbackpacker.com. Besøkt 23. september 2009.
portrett**Hán Shìzhōng**, malt av Sørlige Song-maleren Liu Songnian.
**Hán Shìzhōng** (tradisjonell kinesisk: :韓世忠; forenklet kinesisk: 韩世忠 ; hanyu pinyin: *Hán Shìzhōng*; født 1089, død 1151) var en kinesisk general fra det sene Nordlige Sòng- og det tidlige Sørlige Song-dynastiet.

Han dedikerte hele sitt liv til å tjene dynastiet, og skal ha utført en rekke legendariske bedrifter. Det ble sagt at han hadde arr over hele kroppen, og at da han pensjonerte seg hadde han til sammen bare fire fingre igjen. Hán utmerket seg i serien av kriger mot det jursjenske Jin-dynastiet, og han ble beryktet for å vinne slag også i situasjoner hvor fienden hadde mange flere soldater. Han skal selv ha vært en stor kriger, og på grunn av hans ferdighet i kamp sa Yuan Tan at Hán Shìzhōng tilsvarte 10.000 soldater.

Han var også en kjent militær oppfinner, og hans oppfinnelser inkluderte diverse forbedrede buer, en slags ringbrynjerustning, hindre for hester og målskiven for bueskyttere.

Hans kone Liang Hongyu var også en dyktig offiser.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NLA
 |
**Datakriminalitet** kan regnes som kriminalitet som er rettet mot data og datasystemer, og kriminalitet hvor datautstyr benyttes som verktøy for å begå handlingen.

Typiske former for datakriminalitet er:

* datainnbrudd
* dataangrep
* databedrageri
* informasjonsheleri
* piratkopiering
* beskyttelsesbrudd (radio- og fjernsynssignaler)

Norge
-----

Begrepet «datakriminalitet» har ingen rettslig betydning i norsk rett. Norges regjering har flere ganger fått utredet hvordan lovverket bør endres for å hindre datakriminalitet. Straffelovrådet avgav i 1985 utredningen Datakriminalitet (NOU 1985:32). Datakrimutvalget leverte to utredninger på 2000-tallet.

Selv om det er et ideal å gjøre bestemmelser teknologinøytrale, finnes det noen straffebestemmelser som særskilt rammer datakriminalitet. Eksempler er straffelovens § 145 annet ledd (adgang til data), § 145 b (spredning av passord m.v.) og § 270 annet ledd (databedrageri).

Referanser
----------

1. ↑  Datakrimutvalgets definisjon i delutredning II, NOU 2007:2 kap 4.1.1
2. ↑  Politi.no Arkivert 4. desember 2014 hos Wayback Machine.
3. ↑  Ot.prp. nr 22 (2008-2009) pkt 2.3.1.1. (regjeringen.no)
4. ↑  Ot.prp. nr 22 (2008–2009) pkt 2.3.1.2

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Uppslagsverket Finland **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Kentrell DeSean Gaulden** (født 20. oktober 1999), kjent profesjonelt som **YoungBoy Never Broke Again** (også kjent som **NBA YoungBoy** eller **YoungBoy**), er en amerikansk rapper. Per mars 2022 har han solgt over 65 millioner plater i USA gjennom albumsalg og strømming på blant annet Youtube, Spotify, og Apple Music, noe som gjør han til en av de mest populære artistene de siste årene.

Mellom 2015 og 2017 ga han ut seks album og fikk stadig en kultfølge gjennom arbeidet sitt. På slutten av 2017 ble Gaulden signert til Atlantic Records. I januar 2018 ga han ut singelen "Outside Today", som nådde toppen på nummer 31 på Billboard Hot 100-listen. Sangen ble hovedsingelen for debutstudioalbumet hans Until Death Call My Name (2018) som nådde toppen på nummer 7 på den amerikanske Billboard 200. I oktober 2019 ga Gaulden ut singelen "Bandit" (med Juice Wrld), som ble hans første topp-ti-singel. En uke senere ga han ut AI YoungBoy 2 (2019), som debuterte som nummer én på Billboard 200. I april 2020 ga han ut 38 Baby 2, og ble hans andre topplisteprosjekt på Billboard 200. Senere samme år ga Gaulden ut sitt andre studioalbum Top (2020), som fulgte etter som hans tredje topplisteprosjekt på mindre enn et år. I september 2021, Med vennlig hilsen, ble Kentrell løslatt fra fengselet, og toppet listene igjen, noe som gjorde ham til den tredje artisten sammen med 2Pac og Lil Wayne som hadde et toppalbum mens han var fengslet. 

Til tross for Gauldens suksess har hans karriere vært preget av en lang historie med lovbrudd som startet i 2016, og har gitt ut flere prosjekter under fengselsoppholdene. Den 26. oktober 2021 ble han løslatt fra fengselet mot en kausjon på 1,5 millioner dollar etter å ha sonet 7 måneder og ble dømt til husarrest før rettssaken i Utah. Gaulden har også over 10.5 millioner abonnenter på YouTube-kanalen sin, som har vært den mest strømmede i USA i 2019, 2020 og 2021 med omtrent 10 milliarder visninger totalt.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som NBA YoungBoy, www.famousbirthdays.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) YoungBoy Never Broke Again – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) YoungBoy Never Broke Again på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) YoungBoy Never Broke Again på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) YoungBoy Never Broke Again på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) YoungBoy Never Broke Again på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) YoungBoy Never Broke Again på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) YoungBoy Never Broke Again på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) YoungBoy Never Broke Again på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) YoungBoy Never Broke Again på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Rødbanken** er en monumental bygning i Tromsø sentrum, med adresse Storgata 65. Den ble opprinnelig bygget for Tromsø Sparebank i årene 1910–1915. Bygget brukes i dag som hovedkontor for SpareBank 1 Nord-Norge. Navnet kommer av den karakteristiske rød-oransje fargen som bygget har hatt gjennom hele sin historie.

Bygningen, som ble tegnet i 1909 av arkitekt Henrik Nissen i Kristiania, er i jugendstil, med preg av ny-Louis-seize. Byggearbeidene ble påbegynt av entreprenør Theodor Amundsen i januar 1910. Det første byggetrinnet mot sør, som omfattet størsteparten av bygningen, sto ferdig i 1912, mens nordfløyen ble fullført i 1915.

I tillegg til Sparebankens lokaler inneholdt bygget kommunale kontorer, samt bibliotek, festsal og lokaler for Frimurerlosjen og leseforeningen Athenæum. Tromsø bibliotek holdt til i bygningen fra 1915 helt fram til 1973.

Bygningen var en av de første murbygningene i Tromsø sentrum, og er oppført i pusset teglstein, levert av teglverket i Tromsdalen, over tre etasjer på en høy granittsokkel, samt en høy mansardetasje. Bygningen har fasader i puss med sparsomme stukkdetaljer. Den ligger vendt mot tre gater: Storgata, Fredrik Langes gate og Bankgata. Hovedfasaden mot Storgata har et forhøyet midtparti kronet med en svungen gavl over hovedinngangen. Bygget har karakteristiske runde hjørner.

Litteratur
----------

* N.A. Ytreberg: *Tromsø bys historie* (1946–71)

  

Portal: Tromsø
Ulike gulrøtterGulrot i blomst
*Daucus carota subsp. maximus*
**Gulrot er en frukt** (*Daucus carota* L. spp *sativus* (hoffm.)) er en toårig rotvekst. Den spiselige delen av planten er en pælerot som utvikles det første året. Rota er et lagringsorgan for sukker (sukrose) som planten bruker til blomsterutvikling det andre året. Blomsterstenglen blir 70–90 cm høy med en skjerm av hvite blomster.

Gulroten får den oransje fargen fra betakaroten, som blir omdannet til vitamin A i menneskekroppen. Veksten inneholder også en del andre vitaminer samt kalium, jern og fiber.

Historie
--------

Gulrota har flere viltvoksende slektninger og stammer trolig fra middelhavslandene og Lilleasia. I Norge er vill gulrot ikke sjelden nord til Sogn. Gulrot kan ha vært dyrka fra ca. år 1000 i arabiske land, men kom først til Europa rundt 1300-tallet, og til Norden på 1600-tallet. Sterkt fargede, fiolette gulrøtter ble først brukt som fargestoff. Først på 1800-tallet ble det populært å dyrke de oransje røttene som vi kjenner i dag.

Dyrking i Norge
---------------

I Norge dyrkes gulrot over hele landet. Produksjonen skjer i hovedsak i Vestfold, Aust-Agder og Rogaland. Larvik er Norges største grønnsakskommune, særlig takket være gulrotproduksjonen i Lågendalen. I 2003 ble det produsert gulrøtter over ca. 13 000 daa i Norge. Det norske gulrotarealet er[*når?*] på ca. 12 000 mål.

Se også
-------

* Gulrotsuger

Kilder
------

* Balvoll, G.: *Grønsakdyrking på friland*, Landbruksforlaget 1999
* Statistisk sentralbyrå: *Jordbruksstatistikk 2003*, 2005, ISBN 82-537-6786-2

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kategori:Carrots* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* (en) Næringsinnhold i gulrot

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** TasteAtlas **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND **·** LCCN **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BBC Things
 |
Et **mobilnett** eller **mobilnettverk** er et radionettverk bestående av flere radiomaster eller basestasjoner fordelt utover et landområde. Hver mast dekker et gitt område, og for å unngå interferens med eventuelle nabomaster, bruker hver av disse et eget sett med frekvenser. De ulike basestasjonene er koblet sammen i et nettverk, noe som lar et stort antall terminaler (for eksempel mobiltelefoner) kommunisere med hverandre på tvers av basestasjonene. En gruppe basestasjoner i et område kalles en celle, siden terminalene (mobiltelefonene) i cellen får oppkall fra alle mastene i cellen, og systemet velger den beste basestasjonen å sette opp samtalen igjennom. Mobiltelefonen gir beskjed til hjemmesentralen når den flytter seg fra en celle til en annen. Denne cellestrukturen er årsaken til at mobiltelefonen kalles «cell phone» på amerikansk-engelsk – på britisk-engelsk heter av det «mobile phone». 

Basestasjon i ett mobilnettverk
I Norge har vi pr. 1. oktober 2012 fire selskaper som har sine egne kommersielle mobilnettverk. Disse selskapene er Telenor, Telia, Mobile Norway og Ice Communication. Det finnes i dag betydelig flere tilbydere av mobiltjenester i Norge (mobiloperatører), men disse benytter seg av ett eller flere av disse fire mobilnettene.

I de ulike mobilnettverkene benyttes ulike teknologier for å muliggjøre kommunikasjon mellom forskjellige enheter. Telenor, Telia og Mobile Norway benytter seg av GSM (2G), UMTS (3G), HSDPA (populært kalt 3,5G) og LTE (LTE er også kalt «4G» selv om LTE pr. definisjon ikke kvalifiserer til denne benevnelsen), over radiofrekvensområdene 900, 1800 og 2100 MHz. Ice Communication opererer med LTE- og 5G-teknologien i frekvensbåndene 700, 800, 1800 og 2100 MHz, samt de vil ta i bruk 3,6GHz. 

Regjeringen vedtok 12. september 2009 at frekvensene i 800 MHz-båndet (som ble frigjort ved overgangen til digitalt fjernsyn) skal benyttes til mobilkommunikasjonstjenester og mobilt bredbånd. Ice Communication er alene om å benytte 450MHz som benyttes utelukkende til mobilt bredbånd. Nasjonal kommunikasjonsmyndighet har ansvaret med å auksjonere ut disse frekvensene.

Det er verdt å merke seg at det som forbrukere kan oppleve som ett enkelt mobilnettverk, i praksis kan være flere forskjellige teknologier som kommuniserer sammen over ulike frekvenser. Dette er også årsaken til at ulike teknologier (for eksempel GSM og UMTS) ofte har ulik dekning i samme område. I Norge ligger for eksempel UMTS i frekvensområdet rundt 2100 MHz, som gir dårligere inntrenging gjennom vegger enn man oppnår med GSM i 900 MHz og NMT i 450 MHz. En generell regel når det gjelder radiofrekvenser er at jo lavere frekvenser, desto lavere datakapasitet, men samtidig lengre rekkevidde. Høyere frekvenser gir bedre refleksjon av radiobølgene, mens lavere frekvenser kan krumme, eller bøye radiobølgene så de lettere passerer mindre hindringer.

Referanser
----------

1. ↑  «Ice varsler massiv 5G-utbygging» (pressemelding). ice. NTB. 4.7.2022.
2. ↑  «Bruk av 800 MHz-båndet til landbasert kommunikasjon». Besøkt 11. september 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** NKC
 |
**Dr. John H. Watson** er en fiktiv litterær figur og Sherlock Holmes' venn, assistent og biograf i kriminalfortellingene til sir Arthur Conan Doyle. Hans fulle navn er **Dr. John Hamish Watson**. I kriminallitterær sammenheng er «dr. Watson» senere også kommet i bruk som generisk betegnelse på en stereotyp, en fiktiv detektivs mindre betydelige følgesvenn. 

Dr. Watson bærer som regel fornavnet John, men hans kone kaller ham James i en av fortellingene. 

John (eller James) Watson var utdannet lege og tjenestegjorde som feltkirurg i India for Royal Berkshire Regiment før han ble såret og dimittert, knapt 30 år gammel. En venn presenterte ham for den noe yngre, eksentriske studenten, mr. Sherlock Holmes, som, i likhet med Watson, trengte en leilighet, men ikke hadde råd til en full husleie. Tross svært ulikt gemytt ble de to raskt venner og leide i fellesskap en leilighet i Baker Street 221B i London.

Holmes innviet snart vennen i sin interesse for kriminaletterforskning. Watson deltok ofte i etterforskningen og skildret mange av sakene i novelleform (den sanne Sherlockianer betrakter Conan Doyle, ikke som forfatter, men som Watsons «litterære agent») – også etter at han flyttet fra Baker Street, giftet seg og begynte i medisinsk praksis. Tross det nære vennskapet ble Watson ikke innviet i hemmeligheten da Holmes var forsvunnet og antatt død mellom 1891 og 1894. De to gjenopptok likevel samarbeidet og delte sogar på nytt leiligheten i Baker Street da Watson ble enkemann. Holmes trakk seg offisielt tilbake i 1903 og løste og beskrev senere et fåtall saker uten Watsons medvirkning. De to samarbeidet for siste gang under 1. verdenskrig. Denne saken ble imidlertid ført i pennen av Conan Doyle.

Til tross for at dr. Watson er forteller i de aller fleste Sherlock Holmes-fortellingene, får leserne motstridende opplysninger om krigsskaden han pådro seg under felttoget i Afghanistan. Watsons ekteskap er også noe av et mysterium. Hans første kone, Mary Morstan, må ha dødd bare få år etter bryllupet. Til tross for at han aldri nevner noe nytt bryllup, er Watson gift igjen noen år senere. Det er altså hevet over tvil at Watson må ha vært gift minst to ganger, selv om bare den første hustruen blir presentert i fortellingene.

Til tross for at Conan Doyle og Sherlock Holmes selv skrev om Holmes' siste saker, bidro dr. Watson med fortellinger om Holmes' eldre saker frem til slutten av 1920-årene. Det er usikkert om Watson på dette tidspunkt fortsatt var aktiv som skribent. Noen av sakene hadde i sin tid vært så ømtålige at beretningene ikke kunne publiseres før etter 25–30 år, og beretningene kan godt være skrevet tidligere.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
Tønsberg domkirke Foto: 91 
**Tønsberg domprosti** er et tjenestedistrikt i Tunsberg bispedømme i Den norske kirke. Prostiet er ledet av en domprost som er knyttet til Tønsberg domkirke i Tønsberg.

Prostiet omfatter fellesrådene/kommunene Færder og Tønsberg. Ved kommunesammenslåingen 1. januar 2020 ble sognene i tidligere Re kommune overført til domprostiet.

Prostiet er inndelt i sogn, som er den minste og grunnleggende enheten i Den norske kirke. Tidligere var det også inndelt i prestegjeld, men disse ble faset ut på begynnelsen av 2000-tallet. De ansatte i kirken er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller i prostiet. De fleste prestene er ansatte i prostiet, og har tjenesten sin knyttet til et eller flere sogn.

Sogn/menigheter
---------------

* Færder
	+ Nøtterøy
	+ Teie
	+ Torød
	+ Hvasser
	+ Tjøme
* Tønsberg
	+ Fon
	+ Ramnes
	+ Sem
	+ Slagen
	+ Søndre Slagen
	+ Tønsberg Domkirke
	+ Undrumsdal
	+ Vivestad
	+ Våle

Referanser
----------

1. ↑  Tønsberg domkirke fra Kirkesøk
2. ↑  Utlysning av domproststilling
3. ↑  Re-kirken går fra Nord-Jarlsberg prosti til Domprostiet (Reavisa, 7. januar 2020)

| * v
* d
* r
Prostier i Tunsberg bispedømme |
| --- |
| Drammen **·** Eiker **·**
Hallingdal **·** Kongsberg **·** Larvik **·** Nord-Jarlsberg **·** Ringerike **·** Sandefjord **·** Tønsberg domprosti |

| * v
* d
* r
Kirker i Tønsberg domprosti |
| --- |
| 
* Eik
* Fon
* Husøy
* Hvasser
* Nøtterøy
* Ramnes
* Sem
* Slagen
* Solvang
* Søndre Slagen
* Teie
* Tjøme
* Torød
* Tønsberg domkirke,
* Undrumsdal
* Vallø
* Vear
* Veierland
* Vivestad
* Våle

 |
**Rialtobroen** (italiensk: **Ponte di Rialto**) krysser Canal Grande i Venezia. Det er den eldste broen som krysser kanalen, og broen med sine handelsboder er et av de mest kjente landemerkene i byen.

I 1181 bygget Nicolò Barattieri en pongtongbro over Canal Grande. Den ble kalt *Ponte della Moneta*, kanskje fordi det var en myntprodusent ved det østlige brofeste.

Markedet i Rialto på den østlige siden av broen utviklet seg og ble viktigere. Dette økte trafikken på pongtongbroen. Omkring 1250 ble den erstattet av en trebro. Den fikk et midtparti som kunne heves for å slippe gjennom høye skip. Markedsstedet gav nå navn til broen. I første halvdel av det 15. århundre ble det bygget to rader med butikker på langs av broen. Utleie av disse butikkene ga inntekt til Venezias myndigheter, noe som bidro til broens vedlikehold.

Vedlikehold var essensielt for trebroen. Den ble skadet av brann i revolten som Bajamonte Tiepolo ledet i 1310. I 1444 kollapset broen av vekten av folkemengden som ville se en båtparade. I 1524 var det på ny en kollaps.

Ideen om en bro av sten kom i 1503. I de etterfølgende årtiene var det flere prosjekter som ble vurdert. Myndighetene ba i 1551 om å få forslag til å fornye broen. Berømte arkitekter som Jacopo Sansovino, Palladio og Vignola la alle frem forslag som fordi de baserte seg på flere buer, ikke ble antatt. 

Den nåværende stenbroen ble designet av Antonio da Ponte. Det ble en bro med ett spenn, og den ble ferdig i 1591. Den har klare likheter med trebroen den erstattet. To ramper leder opp til den sentrale *protico*. På begge sider av portikoen har rampene rader med butikker. Arkitekten Vincenzo Scamozzi var så skeptisk til broens konstruksjon at han spådde at den ikke ville bestå. Imidlertid har broen etterhvert blitt et av Venezias kjennemerker. Brobuen støttes på hver side av kanalen av 6000 skråstilte tømmerstokker (lerk eller eik) som er hamret/kjørt ned i lagunens bunn.

* 
* 
* 
* 
* 
*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ponte di Rialto – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Ponte di Rialto – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bakgrunnsinformasjon invenicetoday.com
* Satellitt bilde fra Google Maps

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |

1. ↑   (på de, en, fr, es, it) *archINFORM*, OCLC 45382278, archINFORM project ID 389, Wikidata Q265049,
**Jim Boyd** (født 30. november 1930, død 25. januar 1997) var en amerikansk bokser som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne.

Boyd ble olympisk mester i boksing under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han vant den nest tyngste vektklassen, lett tungvekt (81,0 kg) foran Gheorghe Negrera fra Romania og Romualdas Murauskas fra Sovjetunionen. Det var elleve boksere fra elleve nasjoner som stilte i klassen lett tungvekt som ble avviklet i perioden 23. november til 1. desember 1956.

OL-medaljer
-----------

* 1956 Australias flagg Melbourne - Gull **Gull** i boksing, lett tungvekt USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) James Boyd – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) James Boyd – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) James Boyd – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) James Boyd – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) James Boyd – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) James Boyd – BoxRec Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Nordagutu var en av stasjonene langs selskapets strekning, men betjente også Sørlandsbanen. Foto: Anders Beer Wilse (1925) 
**Tinnoset-Porsgrunnbanen** med banemerket **T.P.B.** var et statsbaneselskap eid av Norges Statsbaner (NSB) og Norsk Hydros datterselskap Norsk Transportaktieselskab (R.B.). Selskapet eksisterte mellom 1. juli 1920 og 30. juni 1955.

Historie
--------

Opprettelsen av selskapet ble vedtatt 25. juli 1913 i forbindelse med at byggingen av jernbanestrekningen Tinnoset–Skien (Menstad)–Porsgrunn ble vedtatt. I den opprinnelige proposisjonen ble selskapets navn foreslått å være *Østtelemarkens jernbaneaktieselskap*. Selskapet overtok fra R.B. den private Tinnosbanen (Tinnoset–Notodden), opprinnelig en del av Rjukanbanene, og fra NSB statsbanen Bratsbergbanen mellom Notodden og Porsgrunn.

Fra R.B. overtok T.P.B. damplokene 2 (Type 37a.444) og 3 (Type 38a.445) og ellokene 1 og 3 (El 7.2501 og 2502) og 4 (El 6.2503), to personvogner og rundt 56 godsvogner. I 1930 ble også lokomotivene El 1b.2049 og El 1b.2050 levert.

Ved opprettelsen hadde NSB en eierandel på 55 %, som i 1954 hadde økt til ca. 73 %. 30. juni 1955 ble Hydros aksjer innløst.

Referanser
----------

1. 1 2  «Om tilveiebringelse av en jernbaneforbindelse Tinnoset—Skien (Menstad) — Porsgrund». Stortinget. 1913.
2. ↑  Payton & Lepperød, s. 74. sfn error: no target: CITEREFPaytonLepperød (help)
3. ↑  «Rjukanbanens historie». Norsk Industriarbeidermuseum. Arkivert fra originalen 2. september 2017. Besøkt 1. september 2017.
4. ↑  «Driftsberetning 1953 – 54» (PDF). Norges Statsbaner. april 1955. s. 8.
5. ↑  «Driftsberetning 1954 – 55» (PDF). Norges Statsbaner. april 1956. s. 8.

Litteratur
----------

* Payton, Gary; Lepperød, Trond (1995). *Rjukanbanen: på sporet av et industrieventyr*. Maana forlag. ISBN 82-993549-1-9.
* Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). *Banedata 2004*. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 294. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
**Zeitoun** (arabisk: الزيتون, betyr *oliven*) er et nabolag sør i byen Gaza.

Det ble bygd i 1930- og 1940-årene da Gaza bredte seg utover fra sin bykjerne. Mye av den tidlige byggevirksomheten kan attribueres til utenlandske institusjoner, som blant annet misjonssykehus. Etter den arabisk-israelske krig i 1948 vokste Zeitoun ved at det tilkom mange palestinske flyktninger. Ahmed Yassins familie slo seg ned i nabolaget i 1950-årene.

Under Gazakrigen 2008–2009 rykket Israel Defense Forces (IDF) inn og okkuperte nabolaget. I denne perioden ble 48 palestinere, de fleste fra tre familier, drept. I tillegg ble 27 hjem, en rekke gårdsbruk og en moské ødelagt.

Referanser
----------

1. ↑  Dumper, Abu-Lughod, and Stanley, 2007, s.156.
2. ↑  Milton-Edwards, 1999, s.98.

Litteratur
----------

* Dumper, Michael; Stanley, Bruce E.; Abu-Lughod, Janet L. (2007), *Cities of the Middle East and North Africa: A Historical Encyclopedia*, ABC-CLIO, ISBN 978-1-57607-919-5
* Milton-Edwards, Beverley (1999), *Islamic Politics in Palestine*, I.B.Tauris, ISBN 978-1-86064-475-7,
Et sjakkbrett består av 64 like store, kvadratiske felt. Det er 32 mørke og 32 lyse ruter som tilsammen danner åtte vertikale kolonner fra *a* til *h* og åtte horisontale rader fra *1* til *8*.

Sjakkbrett kan være alt fra sammenleggbare pappbrett med påtrykte ruter til forseggjorte brett av dyre tre- eller steinsorter med intarsiaarbeider og tilhørende skulpturbrikker. Bildet viser et moderne sjakkbord med stoler i en offentlig park i USA.
Et **sjakkbrett** er brettet som blir brukt i spillet sjakk og dam. Det kan også brukes i en rekke andre spill som for eksempel Othello. Brettet består av 64 felt, 32 lyse og 32 mørke felt. De er plassert slik at annethvert felt er mørkt og annethvert felt er lyst. Brettet sett fra spilleren med de hvite brikkenes side består av åtte vertikale kolonner med linjer fra *a* til *h* (venstre mot høyre), og åtte horisontale kolonner med rader fra *1* til *8* (fra bunn til topp).

Fargene kalles for «svarte» og «hvite» (eller «mørke» og «lyse»). Vanligvis er de svarte feltene og brikkene brune. 

Brettet skal alltid være plassert slik at feltet nede på høyre hjørne på raden nærmest den enkelte spiller er lyst. ("bright on right").  
Størrelsen på brettet er vanligvis valgt ut ifra størrelsesforholdet til sjakkbrikkene som benyttes og motsatt. Ett brett med felter som er omtrent 1,25 til 1,3 ganger bredere enn diameteren til kongens sokkel foretrekkes.

Mønster i heraldikk og slektshistorie
-------------------------------------

Figurene på sjakkbrettet med de kvadratiske rutene lagt inntil hverandre, har gitt navn til uttrykkene «sjakkbrettmønster», «sjakkmønster» og dansk «skaktavl». Disse uttrykkene brukes i heraldikk og slektshistorie for å beskrive figurer i våpenskjold, henholdsvis som slektsnavn dannet av slektsvåpenet (talende våpen). I beskrivelser (blasonering) av våpenskjold betyr disse uttrykkene at rutene er vekselvis sølv/hvite og svarte, dersom annet ikke er sagt. Rutene er ikke alltid helt kvadratiske i avbildninger av våpenskjold. Sjakkbrettmønsteret kan være på en figur i våpenskjold eller som bunn/bakgrunn. Dette mønsteret på en skråbjelke i skjoldet, brukes både av en norsk slekt kalt Skaktavl, og av en dansk slekt Friis. Den dansk-norske slekten Rosenkrantz har en sjakkbrettmønstret skråbjelke i to av skjoldets fire felter.

Eksterne lenker
---------------

* MathWorld – Chessboard

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** MathWorld **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
For musikkgruppen med samme navn, se Ulabrand (musikkgruppe)

Hans Holmens monument til minne om losen «Ulabrand» (Anders Jacob Johansen, 1815–1881) ble reist i Ula ut mot Skagerrak ytterst på Torsøyhalvøya i Larvik kommune i 1932.
**Anders Jacob Johansen** (født 1815, død 1881), kjent som **Ulabrand**, var en navngjeten los bosatt i Ula i Vestfold. Han tjenestegjorde som los i Ula fra ca. 1850 til han omkom i en høststorm i 1881 da losbåten hans forliste i åpent hav syd for Tjøme uten kjent årsak.

På slutten av 1800-tallet måtte losene selv praie skuter som skulle ha los. Lospenger ble utbetalt til den som kom fram først og som førte skuta trygt i havn. Losene hadde derfor utkikksteder med vidt utsyn for tidlig å kunne oppdage båter på vei inn Oslofjorden.

Det var en rå konkurranse losene imellom, ofte med livet som innsats, for å nå fram til skutene og Ulabrand var kanskje den råeste av dem alle[]. Losene berget mang en skute trygt i havn under stormer i Skagerrak. Ulabrand er oppfattet som et symbol på godt sjømannskap og den viktige tjenesten losene gjorde for sikkerheten på havet.

Det er mange historier om Ulabrand og hans bravader, de fleste er nok overdrevne. Han blir beskrevet som en sjømann av den rette støpningen, dristig når det gjaldt, modig og snarrådig, men også glad i en tår, godhjertet og godmodig som få.

Redningsselskapets redningsskøyte «Ulabrand III», bygd 1998, er oppkalt etter Anders Jacob Johansen. Foto: Hammerfest, 2010

Ulabrand-monumentet
-------------------

Det er reist et monument over Ulabrand utført av billedkunstneren Hans Holmen på det stedet ulalosene hadde sin utkikkspost.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Jan W Krohn-Holm (1974). *Tjølling Bygdebok Bind I*. Tjølling. ISBN 82-990341-0-8.
4. ↑  Reidar Stavset (1941). *Til heder for stripen i seilet*. Johan Grundt Tanum.
5. ↑  Jan W Krohn-Holm (1974). *Tjølling Bygdebok Bind I*. Tjølling. s. 354. ISBN 82-990341-0-8.

Litteratur
----------

* Reidar Stavseth: *Til heder for stripen i seilet. Ulabrands livssaga*. Johan Grundt Tanum Forlag, 1941

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** KulturNav
 |
**Åsgårdstrand Seilforening** (stiftet i 1935) er en seilforening fra Åsgårdstrand, som er tilsluttet Vestfold Seilkrets og Norges Seilforbund. Antall registrerte medlemmer er 220 ved begynnelsen av 2018.

Målsetning
----------

Foreningens primære målsetning er å fremme interessen for seilsport på alle plan, spesielt ved å drive kursvirksomhet og trening for jolleseilere – nybegynnere og viderekomne, og arrangere konkurranser for joller, kjølbåter og havseilere. I tillegg er foreningen et fellesskap for seilbåteiere i Åsgårdstrand og omland.

Daglig virke
------------

Hver tirsdag ettermiddag i sesongen arrangeres det en uformell regatta for tur og havseilere, som er åpen for alle.

Foreningen disponerer et eget klubbhus som ligger nord i Åsgårdstrand havn, samt nærliggende arealer og bryggeanlegg, samt et antall båter som brukes ved trening og i forbindelse med regatta-arrangementer. Bryggeanlegget er primært for jolleseilere og foreningens båter, men har også noen gjesteplasser for besøkende turbåter.

Baner for trening og regatta kan legges ganske nær havna, det er også mulig å legge en bane lenger ut i fjorden syd for Bastøya, hvor det normalt er noe mer vind. Baner for tur og hav-seiling arrangeres på faste merker som legges ut i begynnelsen av hver sesong.

Medlemskap er åpent for alle interesserte, enten de er aktive seilere eller ikke. Klubbhuset har utmerkede selskapslokaler, der medlemmer har fordeler ved leie.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
Fiskebåter ved kai i Sandøsund i 2017.
Postkort fra 1915 som viser Sandøsund med Færder i bakgrunnen. Tjømes befolkning bestod da av fattige fiskere og småbønder, skipsbyggere og enkelte redere. Om sommeren kom det ferierende badegjester, en av dem var fotograf Wilse. Foto: Anders Beer Wilse (1865–1949) 
**Sandøsund** er et sted på Hvasser i Færder kommune i Vestfold. Her er det restauranter, butikker, fiskemottak og kystmuseum. Stedet Sandøsund, eller **Krukehavn**, som det står på kartet, har navnet etter sundet som går mellom øyene Hvasser og Sandø. I seilskutetida var det egentlig sundet som var stedet, havna var midtpunktet.

Sandøsund er det sentrale sted i tettstedet Hvasser.

Losstasjonen i Sandøsund var lenge hovedstasjon for losvesenet i Ytre Oslofjord. Losskøytene bruker stadig havna i Sandøsund, men kystverket har flyttet losstasjonen til Horten.

Sandøsund var lenge et kommunikasjonssenter ved Oslofjorden. Her anløp ruteskip som gikk i trafikk langs kysten. En periode midt på 1800-tallet var Sandøsund møtested for landets to første dampskip, hjuldamperne «Constitutionen» og «Prinds Carl».

Sandøsund var lenge endeholdeplass for busselskapet Øybuss' rute *01 Hvasser Vestre vei* til Tønsberg. I dag er Sandøsund snuplass for Vestviken kollektivtrafikks rute 02 Tjøme/Hvasser (Tenvik) - Tønsberg - Horten - Holmestrand.

Fra Sandøsund går sammenhengende merket skipsled til Tønsberg gjennom skjærgården på østsiden av Tjøme og Nøtterøy; den kalles Sandøsundleden på sjøkart.

* Kart fra grevskapsmålingene 1812 som viser «vestre Vasser» med «Kruge», «Sandøe Sund», «Sand-Øen» og mer. Foto: Lieutenant Ring, KartverketKart fra grevskapsmålingene 1812 som viser «vestre Vasser» med «Kruge», «Sandøe Sund», «Sand-Øen» og mer. Foto: Lieutenant Ring, Kartverket

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Må ikke forveksles med Para-asialekene 2022.
**ASEAN Para Games 2022** (2022 ASEAN Para Games) er den ellevte utgaven av ASEAN Para Games, som er en internasjonal multisportkonkurranse for paraidrettsutøvere fra Sørøst-Asia. Lekene arrangeres fra 30. juli til 6. august 2022 i Surakarta i Indonesia.

Deltakerland
------------

Alle 10 medlemslandene i ASEAN forventes å delta, samt Øst-Timor:

* Bruneis flagg Brunei
* Kambodsjas flagg Kambodsja
* Indonesias flagg Indonesia **(Vertland)**
* Laos’ flagg Laos
* Malaysias flagg Malaysia
* Myanmars flagg Myanmar
* Filippinenes flagg Filippinene
* Singapores flagg Singapore
* Thailands flagg Thailand
* Øst-Timors flagg Øst-Timor
* Vietnams flagg Vietnam

Idretter
--------

ASEANs parasportsforbund besluttet i desember 2021 å inkludere 11 idretter i ASEAN Para Games 2022, men besluttet å utelate fotball, sykling, sittevolleyball og rullestolbasketball av økonomiske hensyn, da disse idrettene var vanskelig å skaffe fasiliteter for. Da lekene senere ble flyttet fra Vietnam til Indonesia ble fotball, sittevolleyball og rullestolbasketball tatt inn igjen.

* Bueskyting
* Friidrett
* Badminton
* Boccia
* Sjakk
* 5-a-side fotball
* 7-a-side fotball
* Goalball
* Judo
* Styrkeløft
* Sitevolleyball
* Bordtennis
* Rullestolbasketball
* Rullestoltennis

Referanser
----------

1. ↑  Inside The Games - *Eleven sports confirmed for ASEAN Para Games in Hanoi*, besøkt 7. juni 2022.
2. ↑  BusinessWorld - *11th ASEAN Para Games will be in Solo, Indonesia set on July 23-30*, besøkt 7. juni 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Asean Para Sports Federation
*For bygden med samme navn, se Jøsenfjorden (bygd).*

Innløpet til Jøsenfjorden
**Jøsenfjorden** er en sidefjord av Boknafjorden i Hjelmeland kommune i Rogaland. Det er også navnet på en bygd som ligger på nordsiden av fjorden. Fjorden har innløp fra Hjelmelandsfjorden i vest mellom Nesvik på Jøsneset i nord og Mula rett nord for Hjelmelandsvågen i sør. Fjorden strekker seg 24 kilometer østover til den fraflyttede garden Førre. Begge sider av fjorden er bratte og stiger rett opp til høyder på over 700 meter over havet.

Før kjøreveier på land ble bygget, var fjordene hovedferdselsårene for alle som bodde i fjordene. Langs begge sider av fjorden ligger det både gårdsbruk i drift og forlatte gårder og husmannsplasser. Fiskeoppdrett finnes det og i fjorden, både for laks og kveite.

Bilde tatt fra Ytre Eiane, utsikt over Jøsenfjorden mot Tøtlandsvik
Nesten halvveis inne i fjorden ligger fruktgården Ytre Eiane på nordsiden. Herfra kan man se Tøtlandsvika bre seg inn sørover til gården med samme navn, og elven Vormo munner ut i fjorden. 

Lenger inn i fjorden renner elven Ulla ut i fjorden. Den ligger ved bygden Jøsenfjorden som består av gardene Vadla (på vestsiden) og Hauga (på østsiden). Fra her og inn til bunnen av fjorden smalner fjorden inn og den innerste delen av fjorden blir kalt Førrebotn. Her munner og elven Føreåna ut i fjorden. Både Ulla og Førre er regulert i forbindelse med Ulla-Førre-utbyggingen på 1980-tallet og mesteparten av vassføringen er overført via Blåsjø til Suldal. Vormo er derimot varig vernet.

Riksvei 13 går på nordsiden av fjorden fra garden Indre Eiane og ut til Nesvik.

Referanser
----------

1. ↑  Jøsenfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |