**Peter Fryer** (født 18. februar 1927 i Kingston upon Hull i England, død 31. oktober 2006) var en britisk marxistisk forfatter og journalist. Fryer var i Ungarn i oktober 1956 da oppstanden i Ungarn utspant seg. Opplevelsen fikk ham til å oppgi stalinismen og bli overbevist trotskist. Fryer skrev en bok om hendelsen, *Hungarian Tragedy* (1956), som ble oversatt til svensk året etter, *Ungersk tragedi* (1957).

Tidlig liv
----------

Fryer ble medlem av ungkommunistene (Young Communist League) i 1942 og i 1945 ble han medlem av det britiske kommunistparti.[]

Etter at han sluttet på skolen i 1943 ble han ansatt som reporter for *Yorkshire Post*, men han måtte forlate denne jobben i 1947 ettersom han nektet å oppgi medlemskapet i kommunistpartiet.[] I 1948 ble han medlem av staben i den kommunistiske avisen *Daily Worker* og ble dens parlamentariske korrespondent. Fryer dekket utenrikssaker helt fra begynnelsen av sin tid i den kommunistiske avisen. I 1949 rapporterte han fra rettssaken mot den ungarske kommunisten László Rajk, som var falskt anklaget for å være hemmelige agent for Josip Tito og andre. Etter Rajks henrettelse og senere «rehabilitering» tidlig i 1956 følte Fryer skyld for sin underdanighet i rettssaken.[]

Det ungarske opprør
-------------------

I oktober 1956 ble Fryer sendt til Ungarn for å dekke opprøret. Hans artikler, inkludert en beskrivelse av undertrykkelsen av opprøret av sovjetiske soldater, ble enten sterkt sensurert eller fjernet, og han forlot avisen *Daily Worker*. Hans avskjed hadde faktisk skjedd flere måneder tidligere, men han hadde blitt overtalt til å ha oppsigelsestid på et år. Han skrev en bok om opprøret, *Hungarian Tragedy*, som kom ut allerede i 1956. Den førte til at han ble utvist fra kommunistpartiet, blant annet for å ha kritisert sensuren i «kapitalistavisene».[] En nyere engelsk utgave av boken inneholder også en del artikler han gjorde etter bokutgivelsen.

Fryer ble deretter redaktør av *The Newsletter*, tidsskriftet til The Club, en trotskistisk organisasjon som ble ledet av Gerry Healy, og sammen med Healy var han med på å stifte Socialist Labour League (senere endret til Workers Revolutionary Party). Han kom imidlertid i konflikt med Healy og var fornøyd da Healys organisasjon utviste ham som medlem i 1985.[] Fryer skrev en ukentlig spalte for *Workers Press*, avisen til organisasjonen som i sin tid hadde utvist Healy, i flere år etter 1985. Han skrev artikler om hvordan å skrive for den bredeste politiske leserkrets, senere samlet i boken *Lucid, Vigorous and Brief* (1993).

*Empire Windrush*
-----------------

I 1948 dekket Fryer ankomsten av innvandrere fra Karibia på skipet «Empire Windrush». Det var 493 fra Jamaica, den første i den stor i innvandringen til Storbritannia i årene som kom. Hans interesse for denne sosiale folkevandringen og innvandrernes erfaringer resulterte i boken *Staying Power: The History of Black People in Britain* (1984). To mindre bøker innenfor samme emne, opprinnelig gitt som foredrag, ble også utgitt: *Aspects of British Black History* og *The Politics of Windrush*.

Mens han fikk oppmerksomhet for sine bøker *Hungarian Tragedy* og *Staying Power*, utkom han med andre bøker som også var banebrytende for sin tid[], om enn ikke like omtalt: *Private Case - Public Scandal: Secrets of the British Museum Revealed* (1966), *Mrs Grundy: Studies in English Prudery* (1963), og *The Birth Controllers* (1965).

Fryers *Rhythms of Resistance*, en undersøkelse av den afrikanske musikkarven i Brasil, ble utgitt i 2000. Fryers interesse for å lytte og spille musikk kom fra hans reiser i Brasil sammen med sin brasilianske svigersønn. Han var en ledende autoritet på bluesmusikk og beslektet musikk i Afrika og Sør-Amerika, og var selv en dyktig bluespianist.[] Han framførte jevnlig fram til sin død ved jazzbaren *Caipirinha* i det nordlige London.

Senere liv
----------

I tiden før sin død arbeidet han med en undersøkelse av livet i Mississippi på 1800- og 1900-tallet under arbeidstittelen *Behind the Blues*. Hans hensikt med boken var å bearbeide afroamerikansk historie og at den ville få samme innflytelse som *Staying Power* hadde fått. Han hadde akkurat funnet ut at han hadde blitt beæret av den ungarske regjering i anerkjennelse av «kontinuerlige støtte til den ungarske revolusjonen og friheten som ungarerne slåss for». Han ble posthumt gitt det ungarske ridderkorset ved en mottagelse i den ungarske ambassade i London.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 12680753n[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6293shx, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Hungarian Tragedy - Peter Fryer», *Libcom*
4. ↑  *Hungarian Tragedy* (PDF) med oppdatert forord fra 1986
5. ↑  Kynaston, David (2007): *Austerity Britain 1945-1951*, Bloomsbury, London, ISBN 978-0-7475-9923-4
6. ↑  Brotherstone, Terry (3. november 2006): «Obituary: Peter Fryer». *The Guardian*.

Eksterne lenker
---------------

* Peter Fryer and *Hungarian Tragedy and other writings on the Hungarian revolution 1956* Arkivert 17. juli 2012 hos Wayback Machine. hos *Index Books*
* Peter Fryer's 80th birthday Arkivert 24. februar 2013 hos Wayback Machine.
* Bibliography of Peter Fryer's Books & Journalism
* *Hungarian Tragedy*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** CiNii
 |