**Jean Dufresne** (1829–1893) var en tysk sjakkmester og -forfatter.

Liv
---

Dufresne var sønn av en rik jødisk kjøpmann. Han studerte jus og offentlig administrasjon (kameralvitenskap) i hjembyen og i Breslau inntil faren mistet hele formuen og ble ute av stand til å finansiere studiene. Dufresne begynte i 1852 som journalist og var lenge redaktør av ulike tidsskrifter, men måtte i 1875 slutte på grunn av tiltakende tunghørthet. Han beskjeftiget seg deretter nesten utelukkende med sjakk. Et påbegynt matematikkverk ble aldri ferdigstilt. Da han døde i 1893 var han blitt helt døv.

Dufresne skrev tre romaner han gav ut under det anagrammatiske pseudonymet *E.S.Freund*, men med liten suksess.

Sjakk-karriere
--------------

Bronseplakett på gravsteinen
Dufresne regnet seg som elev av Adolf Anderssen og var Anderssens hovedmotstander i Berlin under forberedelsene til den store verdensturneringen i London 1851. Anderssen og Dufresne spilte et av sjakkhistoriens mest kjente partier, «det eviggrønne partiet», som Anderssen vant etter en strålende sluttkombinasjon. Under Anderssens påskebesøk i Berlin 1868 spilte de seks partier, hvorav Dufresne vant tre og ett endte remis, så Dufresne kunne også spille jevnt mot Anderssen.

Med *Theoretisch-praktisches Handbuch des Schachspiels* (1863) skapte Dufresne seg et navn som sjakkforfatter. I 1881 gav han ut en oppfølger, *Kleines Lehrbuch des Schachspiels* som Jacques Mieses seinere utvidet under navnet *Lehrbuch des Schachspiels*. Under nazi-tida ble opplagene 15 (1941) og 16 (1943) redigert av Max Blümich, som sørget for å fjerne navnene til de jødiske opphavsmennene. Etter andre verdenskrig moderniserte Rudolf Teschner boka, og i Tyskland regnes den fremdeles som et standardverk. Det 31. opplaget kom i 2004.

Ettermæle
---------

Dufresnes gravsted på Berlin-Weißensee ble ødelagt under andre verdenskrig, men etter en lengre undersøkelse ble det gjenfunnet i 2002. Bare gravnummeret og «chmeister» er lesbart på den sterkt skadde gravsteinen. 20. oktober 2006 ble en bronseplakett montert på den originale steinen.

Verk
----

* *Theoretisch-praktisches Handbuch des Schachspiels. Theorie der Eröffnungen und Endspiele*, Julius Springer, Berlin 1863
* *Anthologie der Schachaufgaben*, Louis Gerschel, Berlin 1864
* *Der practische Schachmeister*, B. S. Berendsohn, Hamburg 1865
* *Sammlung leichterer Schachaufgaben (Erster Teil)*, Philipp Reclam, Leipzig 1881 (Electronic Edition, Anders Thulin, Malmö 2000; PDF-fil; 338 kB)
* *Kleines Lehrbuch des Schachspiels*, Philipp Reclam, Leipzig 1881

Litteratur
----------

* Andreas Saremba – *Jean Dufresne – Schachautor wider Willen?*, utgivelse av Emanuel-Lasker-Gesellschaft, 2. opplag oktober 2006

Referanser og noter
-------------------

1. ↑  *«Als ältesten lebenden Schüler Anderssens darf ich wohl mich selbst bezeichnen, da ich vor seiner Reise zum Weltturnier in London [1851] sein Berliner Hauptgegner war und Monate lang täglich mit ihm spielte.»*
2. ↑  *Kleines Lehrbuch des Schachspiels*, forordet til første opplag, Berlin, 3. Januar 1881
3. ↑  *Lehrbuch des Schachspiels*, 31. opplag. 2004, ISBN 3-15-021407-6.
4. ↑  Emanuel-Lasker-Gesellschafts besøk på Dufresnes grav mai 2002 Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jean Dufresne – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Jean Dufresne – 365Chess.com Rediger på Wikidata
* (de) Verk av og om Jean Dufresne i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
* Frank Hoppe: *Ehrung am Grab von Jean Dufresne*. Om avdukingen av minnesteinen, ved *Berliner Schachverband*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |