recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Engelsk karikaturtegning fra 1796 om etikette, eller mangel på sådan, mennene glaner på de to kvinnene og presser dem ut i gaten  Foto: James Gillray (1756–1815) 
**Etikette** henviser til regler for skikk og bruk i selskapslivet, særlig ved hoffet og i diplomatiet. I bredere forstand betegner etikette et sett av regler som influerer forventninger for sosial oppførsel, i samråd med gjeldende konvensjonelle normer innen et samfunn, en klasse eller en gruppe.

Takt er et begrep for å vise omdømme og hensyn i sosiale forhold. Takt innebærer at man ikke invaderer på andre menneskers heder eller personlige integritet. Det er en viktig del av sosial kompetanse. Vestlig etikette skiller ofte mellom formelle og uformelle sammenheng. De formelle reglene for etikette gjelder i arbeidslivet, kontakt med myndighetene, og i religionsutøving. De uformelle reglene gjelder familieliv og fritid.

Etymologi
---------

Etikette kommer fra lavtysk, *stice*, «stift»,, men ordets reelle opprinnelse er avledet fra franske *étiquette* som bokstavelig betyr «billetten» eller «merkelappen», og er også kilde for engelsk *ticket*. En særskilt anvendelse av ordet i tidligere tider var for små kort hvor det var skrevet eller trykket instruksjoner for hvordan å oppføre seg ved hoffet, derav ordets overførte mening til å bety «forordning for sosial oppførsel».

Som «kultur» er etikette et ord som gradvis har vokst til flertall, særlig innenfor fleretniske samfunn med mange uoverensstemmelser i forventninger. Det er således mulig å referere til «en etikette» eller «en kultur», og innse at disse ikke nødvendigvis er universelle. I Storbritannia har «etikette» blitt beskrevet som et ord som treffende for livet under regimet til dronning Victoria.

Se også
-------

* Protokoll
* Dannelse
* Folkeskikk
* Etikk
* Kurtoisi

Referanser
----------

1. ↑  Norske ordbøker: «Etikette»
2. ↑  Ayto, John (1990): *Dictionary of Word Origins*. Bloomsbury. Side 208.
3. ↑  About Britain: «Victorian Society»

Eksterne lenker
---------------

* Søkbar digitalkopi av Adolph Knigge: *Om omgang med mennesker : en klassisk «Skikk og bruk» fra året 1797* (Frifant forlag, 1997)
* Søkbar digitalkopi av Dag Christensen: *Skikk og bruk for livets små og store begivenheter* (Orion, 1998)
* Søkbar digitalkopi av Roger E. Axtell: *Kroppsspråkets skikk & bruk verden rundt* (EFI , 1995)
* Søkbar digitalkopi av Arild Lillebø: *Skikk og bruk i arbeidslivet*  (Egmont Hjemmets bokforlag, 1998)
* Søkbar digitalkopi av Harald Hove og Eilert Jan Lohne: *Folkeskikk for folkevalgte* (Kommuneforlaget, 1999)
* Etikette for en ny tid

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Christl Kvam** (født 2. juli 1962 i Øvre Årdal) er en norsk politiker (H), sykepleier, samfunnsøkonom og tidligere fylkesmann.

Biografi
--------

Kvam er utdannet sykepleier på Ullevål sykepleierhøgskole i 1986 og siviløkonom fra Norges Handelshøyskole i 1991.

Hun har jobbet som personalsjef i Gudbrandsdalens Uldvarefabrik og Lillehammer kunnskapspark, før hun i 2002 ble valgt til leder av fagforbundet Akademikerne, en stilling hun hadde frem til 2008. Deretter ble hun regiondirektør i NHO Innlandet. 14. november 2014 ble utnevnt til fylkesmann i Oppland etter Kristin Hille Valla. Hun var fylkesmann i Oppland fra 1. februar 2015 til hun i januar 2016 ble utnevnt til statssekretær. I 2015 var hun leder av regjeringens ekspertutvalg for karriereveiledning.

Kvam var statssekretær for arbeids- og sosialminister Anniken Hauglie fra 8. januar 2016 til 5. august 2019.

Hun gikk deretter inn i stillingen som kommunedirektør i Hamar kommune.

Hun er gift og har tre barn. Hun er bosatt på Biri i Gjøvik kommune.

Referanser
----------

1. ↑   snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Arbeids- og sosialdepartementet: Statssekretær Christl Kvam (H)
3. ↑  Akademikerne.no Christl Kvam tar nye utfordringer Arkivert 2. juni 2008 hos Wayback Machine. 26.05.2008
4. ↑  regjeringen.no Christl Kvam ny fylkesmann i Oppland 14.11.2014
5. ↑  Anniken Hauglie er ny arbeids- og sosialminister 16.12.2015
6. ↑  Statsministerens kontor: Offisielt fra statsråd 25. juni 2019
7. ↑  «Christl Kvam blir Hamars første kommunedirektør». Arkivert fra originalen 20. juni 2019. Besøkt 20. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Christl Kvam hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Xenokrates fra Sikyon**, aktiv på 280-tallet f.Kr. var en gresk skulptør og forfatter i antikken, og en av de første som vi kjenner til som kan bli karakterisert som en kunsthistoriker. Tre signerte sokler hvor statuene er gått tapt er det eneste som er igjen av hans verk.

Plinius den eldre beskriver ham i *Naturalis Historia* som en elev av enten Euthykrates eller Teisikrates, og hevder at Xenokrates hadde overgått begge i løpet av sin karriere, og at han skrev flere bøker som handlet om hans kunst og verk. Antagelig har det meste av hva Plinius skrev om kunst og kunstnere, og historien til gresk skulptur og maleri vært meget påvirket av Xenokrates. Han var også den kunstkritikeren som var mest kjent hos romerne i løpet av den sene republikktiden, og han påvirket i stor grad den romerske kunstsmaken.

Litteratur
----------

* Plinius den eldre: *Natural History* (*Naturalis Historia*).
* Turner, J. (red.): *The Dictionary of Art* (1996).

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
***Acanthinodera'** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art,* Acanthinodera cumingi*.*

Utseende
--------

Store, kraftige, litt flate trebukker. Antennene er kortere enn kroppen og nokså spinkle. Slekten utmerker seg med en krum, bakoverrettet pigg ved pronotums forhjørne. Dekkvingene er tydelig bredere enn pronotum, med læraktig overflate, uten lengderibber. Det er nokså stor forskjell mellom kjønnene; hannen er mindre (gjerne 50-60 millimeter), brun på farge og tydelig hårete, hunnen er betydelig større (typisk 80-90 millimeter, men eksemplarer på 120 millimeter er kjent), glatt og svart. Pronotum har oransje hårbremmer langs for- og bakkantene.

Levevis
-------

Larvene lever i død ved, utviklingstiden er flere år (man antar ca. seks år, men dette er ikke godt kjent). Arten kan bruke ved av både innfødte og innførte (for eksempel eukalyptus) treslag.

Utbredelse
----------

Den eneste kjente arten er endemisk for Chile, der den lever i de sørlige, tempererte skogene. Arten blir regnet som truet på grunn av habitatødeleggelse, en del eksemplarer blir også samlet inn for salg til samlere.

Systematisk inndeling
---------------------

 *Acanthinodera cumingi*, hunn
**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
				+ Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
					- Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802 
						* Stammen Acanthinoderini
							+ Slekten *Acanthinodera* Hope, 1833
								- *Acanthinodera cumingi* Hope, 1833

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Acanthinodera* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Acanthinodera* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Acanthinodera* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Acanthinodera* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Fagin i cellen før han skal henges
**Fagin** er en fiktiv person i Charles Dickens' roman *Oliver Twist*. I romanens forord kalles han «mottager av tyvers bytte», mens han i selve romanen oftere refereres til som «den glade gamle herren» eller ganske enkelt «jøden». 

Fagin ble født i London, og beskrives som grotesk å se på. Han leder en tyveribande som består av barn og unge, prostituerte kvinner. Blant medlemmene er Artful Dodger og Charley Bates som han lærer opp i lommetyveri og andre kriminelle aktiviteter så de på det viset kan betale ham for et sted å bo. Et av hans typiske trekk er at han hele tiden tiltaler dem han snakker med som «min kjære» («my dear»). Ifølge romanpersonen Monks har han allerede utdannet et utall barn, som vokste opp til å leve (eller dø) mens de begikk de samme lovbruddene når de var voksne. Det hintes til at Bill Sikes, en av de store skurkene i romanen, skal være en av Fagins gamle elever, og at Nancy som jobber som prostituert for Sikes virkelig var det.

Charles Dickens brukte Ikey Solomon som modell for Fagin. Solomon var en heler som fikk mye presseomtale i sin samtid for å ha blitt arrestert, rømt, arrestert på nytt og dømt. Enkelte omtaler av Solomon beskriver ham dessuten som en «kidsman» fra Londons underverden. En «kidsman», en voksen som lærer opp mindreårige i tyveri mens h\*n beholder en stor del av utbyttet, ble takket være bokens popularitet i en del kriminelle kretser senere kalt «fagin».

Flere filmer basert på boken har blitt produsert, og blant skuespillerne som har tolket Fagin er Richard Dreyfuss, Alec Guinness, Robert Lindsay, Ben Kingsley, George C. Scott, Tim Curry, Dom DeLuise, Lon Chaney og Michael Nyqvist.

På teaterscenen har han blant annet blitt spilt av Jarl Kulle og Jonathan Pryce.

Referanser
----------

1. ↑  Sackville O'Donnell, Judith (2002). *The First Fagin: the True Story of Ikey Solomon*. Acland. ISBN 0-9585576-2-4.  Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)
2. ↑  Montagu, Euan (28. mars 1974). *The Prince of Fences: Life and Crimes of Ikey Solomons*. Vallentine Mitchell & Co Ltd. ISBN 0-85303-174-6. Besøkt 8. februar 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
***Malthodes misellus*** (Kiesenwetter 1852) er en av småbløtvingene (Malthininae), en bille som tilhører bløtvingene (Cantharidae).

Utbredelse
----------

*Malthodes misellus* finnes i Europa, men mangler helt i vest og helt i øst. Den er registret helt sør i Norge.

Utseende
--------

*Malthodes misellus* er en liten og langstrakt bille, bakkroppen er jevnt smal bakover. Palpenes (munnføtter) endeledd er smalt og ovalt litt tilspisset, ikke knivformet. Kjevenes innside har flere mindre (korte) tenner. Antennens tredje ledd er like langt eller knapt lengre enn det andre leddet. Antennene er festet nært inntil fasettøynenes innside, hodet generelt langt framover (sett ovenfra) og stikker lengre frem enn fasettøynene. Det vil si at hodeformen er mer sirkelformet, sett ovenfra. Dekkvingene er kortere enn bakkroppen, slik at de siste leddene synes.

Levevis
-------

De voksne (imago) finnes i juni, juli og ut i august. De observeres vanligvis på trær og busker, men oppsøker også blomster. Både larver og voksne er rovdyr og lever av andre mindre dyr.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Malthodes misellus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Malthodes misellus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Malthodes misellus* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Malthodes misellus* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Malthodes misellus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Malthodes misellus* hos NCBI Rediger på Wikidata
* *Malthodes misellus* - Fauna Europaea - engelskspråklig
***Malthodes pumilus*** (Brébisson, 1835) er en av småbløtvingene (Malthininae), en bille som tilhører bløtvingene (Cantharidae). Den skiller seg fra de andre nordiske artene ved den lille størrelsen.

Utbredelse
----------

*Malthodes pumilus* finnes i Europa, østover i Asia. Finnes sør i Norge, på østlandet til Rogaland.

Utseende
--------

*Malthodes pumilus* er mellom 1,3-1,5 mm lang og er en langstrakt bille, bakkroppen er jevnt smal bakover. Palpenes (munnføtter) endeledd er smalt og ovalt litt tilspisset, ikke knivformet. Kjevenes innside har flere mindre (korte) tenner. Antennens tredje ledd er like langt eller knapt lengre enn det andre leddet. Antennene er festet nært inntil fasettøynenes innside, hodet generelt langt framover (sett ovenfra) og stikker lengre frem enn fasettøynene. Det vil si at hodeformen er mer sirkelformet, sett ovenfra. Dekkvingene er kortere enn bakkroppen, slik at de siste leddene synes. .

Slekten *Malthodes* har flere arter som er vanskelig å skille fra hverandre, hanner har klare forskjeller i kjønnsorganene, mens flere av hunnene er så like hverandre at de er umulige å skille fra hverandre. Av de nordiske artene er det allikevel karakterer som muliggjør en artsbestemmelse hos de fleste. Her er en ikke fullstendig, men generell forklaring. 

* Hannens nest siste bukledd er tydelig forlenget bakover og nest siste bukledd formet som korte sidelapper. Det siste ryggleddet er delt i to lange greiner.
* Hunnen er kortere enn to millimeter og dekkvingene har en gul flekk i spissen.

Levevis
-------

De voksne (imago) finnes i juni, juli og ut i august. De observeres vanligvis på trær og busker, men oppsøker også blomster. Både larver og voksne er rovdyr og lever av andre mindre dyr.

Litteratur
----------

* Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). *Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera)* Danmarks Fauna 44. Side 65-66. ISBN 8712166936

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Malthodes pumilus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Malthodes pumilus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Malthodes pumilus* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Malthodes pumilus* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Malthodes pumilus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Malthodes pumilus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Malthodes pumilus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Malthodes pumilus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Malthodes pumilus* - Fauna Europaea - engelskspråklig
**Steinkjerbuss** AS er et busselskap i Steinkjer, etablert i 1995.

Bakgrunn
--------

Steinkjerbuss A/S ble etablert 8. november 1995 som et samarbeidsselskap mellom de åtte private bussløyveinnehaverne i Steinkjer: 

* Oddvar Austad
* Ebbe Austheim
* Bragstad bussreiser
* Odd Hallem
* Oddvar Hallås
* Jobuss A/S
* Mæhlareiser A/S (Edolf Mæhla)
* A/S Hammer & Myhr/ A/S Ogndal Bilruter

Steinkjerbuss A/S ble eget busselskap fra 1. januar 1998 ved en fusjonering av samarbeidsselskapene og oppkjøp av bussene og overtakelse av løyvene. I 2008 ble Halseth Bilutleie AS fusjonert inn.

Virksomhet
----------

Steinkjerbuss A/S driver rutekjøring, skolebarnkjøring, turkjøring og utleie av busser. Selskapet har per 2016 20 ansatte og disponerer 18 busser, blant dem 6 minibusser. Selskapet har kontorlokaler og verksted sentralt i Steinkjer.

Referanser
----------

1. ↑   Arkivert 24. oktober 2019 hos Wayback Machine. (avlest 24.10.2016)

Kilder
------

* Steinkjerleksikonet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
*For fjorden på vestkysten, se Loch Leven (Highland)*
Loch Leven, utsikt nordover fra Vane Farm.
Satellittfoto av Loch Leven og omgivelsene.**Loch Leven** er innsjø i Perth and Kinross, Skottland. Vannet er bortimot rundt i formen og har et areal på omtrent 16 km². Vannet er det største i lavlands-Skottland. Burghen Kinross ligger i den vestlige enden av vannet. Området er kjent for sitt fugleliv.

Festningen Loch Leven Castle ligger på en øy i kort avstand fra bredden og var kjent som fengsel fra 1300-tallet. Skottenes dronning, Maria Stuart ble holdt fanget her i omtrent et år fra 1567. Kort tid etter at hun ble fengslet ble hun tvunget til å abdisere til fordel for sin sønn, den umyndige Jakob VI av Skottland. I våre dager mangler festningen takbekledning, men er ellers intakt og et populært utfartssted. Festningen kan bli nådd med småbåter som blir betjent fra Kinross av foreningen Historic Scotland i sommermånedene.

Det ligger sju mindre øyer i innsjøen, den største heter St Serf's Inch og huset tidligere et augustinsk kloster.

Eksterne lenker
---------------

* Loch Leven Castle
* Loch Leven fishing

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Vision of Britain **·** GeoNames
 |
Flagget til FN
Flagget til Iran
**FNs sikkerhetsråds resolusjon nr. 1737** ble enstemmig vedtatt av Sikkerhetsrådet den 23. desember 2006, etter at Iran ikke stanset anrikningen av uran, slik de skulle som følge av Sikkerhetsrådets resolusjon 1696, og ble lagt fram av Tyskland, Frankrike og Storbritannia. Denne resolusjonen gjorde det forbudt å levere kjernefysiskrelatert teknologi og materialer til Iran og det ble forbudt å tilegne personer med tilknytning til anrikningsprogrammet ny kunnskap om emnet. Den frøs også midlene til nøkkelpersoner og selskaper med tilknytning til anrikningsprogrammet. Sanksjonene ville bli opphevet dersom anrikningsprogrammet stanset før det hadde gått 60 dager. I mangel av et tilfredsstillende svar fra Iran ble sanksjonene trappet ytterligere opp med Sikkerhetsrådets resolusjon 1747 av 24. mars 2007.

Irans reaksjon
--------------

Iran reagerte med å fordømme resolusjonen og kritiserte Sikkerhetsrådet. Mohammad Ali Hosseini, talsmann for Irans utenriksdepartement mente at resolusjonen ikke ville påvirke eller begrense Irans fredelige kjernefysiske aktiviteter.

Liste over personer og enheter med frosne midler
------------------------------------------------

### Atomprogram


|  |  |
| --- | --- |
| 
Organisasjoner
* Atomic Energy Organization of Iran
* Mesbah Energy Company
* Kala-Electric
* Pars Trash Company
* Farayand Technique
* Defense Industries Organization
* 7th of Tir

 | 
Personer
* Mohammad Qannadi
* Behman Asgarpour
* Dawood Agha-Jani
* Ehsan Monajemi
* Jafar Mohammadi
* Ali Hajinia Leilabadi
* Mohmmad Mehdi Nejad Nouri

 |

### Ballistisk missilprogram


|  |  |
| --- | --- |
| 
Organisasjoner
* Shahid Hemmat Industrial Group
* Shahid Bagheri Industrial Group
* Fajr Industrial Group

 | 
Personer
* Hosein Salimi
* Ahmad Vahid Dastjerdi
* Reza-Gholi Esmaeli
* Morteza Bahmanyar

 |

I tillegg til de over ble generalmajor Yahya Rahim Safavi, øverstkommanderende for Islamic Revolutionary Guards Corps, oppført i en egen gruppe som de mente var involvert både i de kjernefysiske og ballistiske missilprogrammene.

Russisk rakettsalg
------------------

Etter at dette resolusjonen ble vedtatt solgte Russland et ukjent antall bakke-til-luft-raketter av typen Tor-M1 til Iran.

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (en) United Nations Security Council Resolution 1737 – originaltekster fra den engelskspråklige Wikikilden |

| * v
* d
* r
De forente nasjoner (FN) |
| --- |
| Hovedorganer | Generalforsamling **·** Sikkerhetsrådet **·** Økonomiske og sosiale råd **·** Sekretæriatet **·** Tilsynsrådet (inaktivt) **·** Domstolen | FN |
| Særorganisasjoner | FAO **·** ICAO **·** IFAD **·** ILO **·** IMF **·** IMO **·** ITU **·** UNESCO **·** UNIDO **·** UNWTO **·** UPU **·** VBG **·** WHO **·** WIPO **·** WMO |
| Andre programmer og byråer | IAEA **·** UNCTAD **·** UNDCP **·** UNDP **·** UNEP **·** UNFPA **·** UNHCR **·** UNHRC **·** UN–Habitat **·** UNICEF **·** UNRWA **·** WFP **·** UNECE **·** UNECA **·** UNRRA |
| Annet | Medlemmer **·** Observatører **·** Generalsekretærer **·** Sikkerhetsrådets resolusjoner **·** Fredsbevarende styrker **·** FN-dager |
**Steinkorset ved Leiasundet**, også kjent som **Kvitsøykrossen**, er Kvitsøys mest kjente fortidsminne. Det er 3,9 meter høyt, og et av de høyeste av sitt slag i landet. Korset er 1,87 meter bredt og er laget av skifer. Ved foten er korsstammen 48 cm bred og 14 cm tykk. Korsarmene smalner inn mot midtpunktet, mens stammen er bred og rett. Korset beskrives som velproporsjonert og pent hugget. Det er uten inskripsjoner. Det er ikke noen graver eller gravhauger på stedet og korset antas ikke å ha vært satt opp som minnesmerke over en avdød. På noene eldre kart kalles øyen Kreutz-Eiland noe som antyder sen middelalder. Øyen kalles Krossøy og kan tidligere ha blitt omtalt som Hvitingsøy. Omtrent 100 meter fra korset er det ruiner etter en Klemens-kirke trolig fra tidlig 1100-tall.

Korset er lett synlig fra skipsleia, og har derfor i alle år vært et kjent sjø- og seilingsmerke. Ingen vet med sikkerhet når korset ble satt opp, men det må være minst 1000 år gammelt. Det er lutret av saltvann og vind. Noen mener at engelske misjonærer kan ha reist korset allerede på 900-tallet, men det er ikke noe i veien for at det kan være eldre. Siden har det vært et seilingsmerke for sjøfarere, fra vikingtiden til i dag.

Snorre Sturlason forteller at Erling Skjalgsson og Olav Haraldsson gjorde et forlik på stedet i 1016, og trolig sto korset den gangen.

Korset er omtalt i 1745 av Bendix Christian de Fine i Stavanger amts beskrivelse.

Referanser
----------

1. ↑  *Kvitsøy*, ryfri.no. Besøkt 11. januar 2015 Arkivert 2017-09-19, hos Wayback Machine.
2. 1 2  Birkeli, Fridtjov (1973). *Norske steinkors i tidlig middelalder*. Universitetsforlaget. ISBN 8200087883.
3. ↑  Birkeli, Fridtjov (1995). *Tolv vintrer hadde kristendommen vært i Norge*. Verbum. ISBN 8254306923.
4. ↑  *Middelalderens steinkirker*. Stavanger: Aktietrykkeriet i Stavanger. 1958.
5. ↑  Gunnes, Erik (1976). *Rikssamling og kristning 800-1177*. Cappelen. ISBN 8202034221.
6. ↑  Bendix Christian de Fine (1987). *Stavanger Amptes udførlige Beskrivelse*. Norge: Dreyer : Rogaland historie- og ættesogelag. ISBN 8270961795.

Eksterne lenker
---------------

* «Steinkorset på Kvitsøy». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* Middelalderske steinkors i Rogaland på Sandalsand

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Steinkulltjære** er tjære som fås ved destillering av steinkull. Destilleringen foregår vanligvis ved 800-900 °C og steinkulltjære sies å inneholde omkring 1000 forbindelser. Gass, gassvann og koks er de andre produktene fra steinkull. Steinkulltjære er en svart, tyktflytende væske. Den inneholder blant annet benzen og naftalen. Av steinkulltjære fremstilles blant annet preparert tjære som brukes til fremstilling av takpapp. Tretjære fremstilt av treverk er mindre holdbar enn steinkulltjære. Steinkulltjære i fortynnet form brukes som impregneringsmiddel. Ved økende temperatur under destillering av steinkulltjære avgis forskjellig oljer blant annet antracenolje ved høye temperaturer, resten som gjenstår er steinkullbek. Forskjellige typer plast og løsemidler som mineralsk terpentin («white spirit»), lynol og xylen kan fremstilles fra steinkulltjære.

Referanser
----------

1. 1 2  *Cappelens leksikon 8 : Sava-Tanzania*. [Oslo]: Cappelen. 1985. s. 242. ISBN 8202049725.
2. ↑  Brandt, Tor (1974). *Organisk kjemi: Reformgymnasene. Naturfaglinjen*. Oslo: Aschehoug. ISBN 8203060021.
3. ↑  Lund, Erik (1989). *Byggematerialer*. Bekkestua: NKI forlaget. ISBN 8256219785.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** BNE
 |
***A Doll's House*** er et amerikansk stumfilmdrama fra 1917 regissert av Joe De Grasse.

Filmen hadde premiere 11. juni 1917. Den er antageligvis tapt.

Handling
--------

Nora Helmer lever med sin ektemann, Torvald, i lykkelig uvitenhet om alt som en voksen person bør vite. Når Torvald blir syk forfalsker hun en sjekk for å la ham bli behandlet i Italia. Hun tror, i sin perfekte godtroenhet, at det er den rette tingen å gjøre og at han vil støtte henne hvis problemer oppstår. 

Når hun blir avslørt får hun føle den fulle tyngden av Torvalds raseri over den uvitenheten, som hun har hatt ansvar for. Nora smeller deretter igjen døra til dukkehuset og vandrer om kvelden ut på jakt etter omgivelser der hun vil bli behandlet som et menneske.

Anmeldelse
----------

*Moving Picture World* vurderte filmen slik: *«Som et middel til populær underholdning er det tvilsomt om filmversjonen av A DOLL'S HOUSE... vil bli så stor suksess. Fraværet av det teatralske ved Ibsens metode og vanskeligheten med å formidle de fine nyansene av dialogens mening uten hjelp av tale gjør oppgaven til skuespillerne i rollebesetningen dobbelt så vanskelig... William Stowells Helmer, Lon Chaneys Krogstad. Sydney Deanes Dr. Rank, Miriam Shelbys Christina og Helen Wrights Anna fortjener alle ros».*

Rolleliste
----------

* Dorothy Phillips – Nora Helmer
* William Stowell – Torvald Helmer
* Lon Chaney – Nils Krogstad
* Sydney Deane – Dr. Rank
* Miriam Shelby – Christina Linde
* Helen Wright – Anna

Referanser
----------

1. ↑  *A Doll's House* på Filmweb
2. 1 2  A Doll's House på Silent Era

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Doll's House* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* *A Doll's House*: synopsis på allmovie
**Eurymedon** (død 413 f.Kr.) var strategos i Athen under Peloponneskrigen.

Han ble i 428 sendt av athenerne for å avskjære den peloponnesiske flåten som var på vei for å angripe Korkyra. Da han anko, oppdaget han at Nikostratos allerede hadde sikret øya med en liten skvadron fra Nafpaktos på vegne av Athen. Eurymedon tok kommandoen over den samlede styrken. Takket være fraværet til peloponneserne hadde ikke Eurymedon sjanse til å utmerke seg.

Sommeren etter herjet han distriktet Tanagra sammen med de athenske styrkene på land. Han ble sammen med Sofokles, sønn av Sostratides, utnevnt i 425 f.Kr. til ledelsen av en ekspedisjon som skulle til Sicilia. Han stoppet ved Korkyra på veien for å støtte det demokratiske partiet mot de oligarkiske eksilantene. Men Eurymedon gjorde ingen ting for å forhindre massakren på de oligarkiske eksilantene. Etterpå fortsatte Eurymedon til Sicilia.

Umiddelbart etter at han ankom Sicilia, ble en avtale foreslått av den siracusiske generalen Hermokrates som Eurymedon og Sofokles ble overtalt til å gå med på. Men betingelsene i avtalen tilfredsstilte ikke athenerne som mente bestikkelser var grunnen til at den ble inngått. Resultatet var at to av hovedforhandlerne ble sendt i eksil, mens Eurymedon ble dømt til å betale en kraftig bot.

Eurymedon ble i 414 sendt med Demosthenes for å styrke athenerne i beleiringen av Siracusa der han ble beseiret og drept før han nådde land.
**«A Dear John Letter»** eller **«Dear John»** er en populær amerikansk countrymusikksang med melodi og tekst av Billy Barton, Fuzzy Owen og Lewis Talley.

Den ble popularisert av Ferlin Husky og Jean Shepherd i en singleutgivelse for Capitol Records og ble en crossover-country/pop-hit i 1953.

Sangen spilte på konseptet til et såkalt *Dear John letter*, mens det refererte til USAs engasjement i Koreakrigen. Her, en ung kvinne, hvis kjæreste var stasjonert i Sør-Korea, skriver at hun avbryter forholdet. Hjertesmerten blir større ved at hun skal gifte seg med Johns bror, Don, og ønsker sitt fotografi tilbake (for – ifølge teksten – Don ønsker det nå).

Coverversjoner og oppfølgere
----------------------------

Coverversjoner har blitt gjort av flere andre utøvere, innbefattet Pat Boone. Skeeter Davis og Bobby Bare spilte inn sangen sammen i 1965. Ernest Tubb og Red Sovine har også spilt inn coverversjoner av «A Dear John Letter» på plate.

Signaturen Tommy har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Käre John». Alice Babs, Charlie Norman och deras Reeperbahn Stompers har spilt inn sangen.

Husky og Shepherd spilte inn et svar til «Dear John», kalt «Forgive me, John», som ble en populær countrymusikksang.

Den islandske tittelen er «Kæri Jon». Adda Ørnulfsdottir, med B.G. Kvintettinn spilte den inn 5. januar 1955. Sangen ble utgitt på 78-platen HSH (Hjlodfæraverzlun Sigridar Helgadottir) Nr. 20 i 1955.

Listesuksess
------------

«A Dear John Letter» ble fremført som en duett av to utøvere, hvor Husky talte sin del og Shepherd sang sin. Den ble utgitt i 1953 og ble en stor suksess. Sangen toppet Billboard Best Selling Retail Folk Records-listen (countrylisten) og nådde en fjerdeplass på Billboards popliste. I tillegg gjorde den de ukjente sangerne til stjerneutøvere i USA.

Da «A Dear John Letter» toppet Billboard Best Selling Retail Folk Records-listen ble Shepherd, 19 år og ni måneder gammel, den yngste artisten som hadde en nummer én-sang på countrylisten. Hun beholdt den rekorden i nesten 20 år, da den da 14 år gamle Tanya Tucker toppet Billboard Hot Country Songs-listen med «What's Your Mama's Name».

Norsk versjon
-------------

Knud Pfeiffer har skrevet den danske teksten som den norske bygger på. Den norske tittelen er «Kjære John». Sølvi Wang med Gårdguttas orkester har spilt inn sangen. Den ble utgitt på 78-platen HMV A.L. 3406 i 1954.

I populærkulturen
-----------------

Sangen var med i en reklame for BASF-kassettbånd i 1980, som hovedsakelig ble vist i Australia.

Referanser
----------

1. ↑  Sangteksten
2. ↑  Whitburn, Joel (2004): *The Billboard Book of Top 40 Country Hits: 1944-2006, Second edition*. Record Research. Side 311
3. ↑  Se plateetiketten
**Bjoreio** (eller *Bjoreia*) er ei elv i Eidfjord kommune i Vestland. Den renner fra Tinnhylen til Eidfjordvatnet og er 40,6 kilometer lang. Elva har et nedbørfelt på 636,3 km². Den naturlige middelvannføringen ved utløpet er 23,3 m³/s, men vannføringen er idag adskillig lavere som følge av kraftutbyggingen i vassdraget.

Bjoreio har utspring på nordvestsida av Sildabunutane i Hardangervidda nasjonalpark. Elva, som her kalles *Eitro*, renner deretter mot sørøst gjennom den vide Sildabudalen og ut i Langavatnet (1 223 moh). Under navnet *Snero* fortsetter elva det korte stykket ned til innsjøen Tinnhylen (1 213 moh). Fra Tinnhylen renner elva, som nå heter Bjoreio, mot nordvest ut av nasjonalparken og ned Bjoreidalen. Ved turisthytta Nybu kommer sideelva Svinto inn fra øst. Her renner elva gjennom Bjoreidalen naturreservat. I reservatet er det fredselsforbud utenom spesielt oppmerkede stier i tida 20. mai til 20. juli, av hensyn til hekkende fugl. Ved Storlia ligger den 81 meter høye og 1 160 meter lange Sysendammen, som demmer opp Sysenvatnet i sideelva Leiro, like før denne munner ut i Bjoreio. Elva fortsetter mot vest gjennom Sysendalen, og mottar sideelvene Isdølo fra nord og Drolstølbekken fra sør. Ved Fossli danner elva den 182 meter høye Vøringsfossen, hvor den kaster seg ned i den trange og dype Måbødalen. Elva munner ut i Eidfjordvatnet i Øvre Eidfjord, bare 500 meter fra naboelva Veig. Videre fra Eidfjordvatnet fortsetter den korte elva Eio ut i Hardangerfjorden.

Utsikt ned Sysendal fra Sysendammen mot Måbødalen.
Bjoreio er sammen med elva Sima mot nord utbygd til kraftproduksjon i Sima kraftverk, med Sysenvatnet som hovedmagasin. Hovedelva er ført i tunnel over til Sysenvatnet, og sammen med de øvre deler av Isdølo føres vannet videre til kraftverket på nordsida av Simadalsfjorden. Elva er tørrlagt nedenfor Sysendammen mesteparten av året, men i sommersesongen er det pålagt å slippe vann slik at vannføringen i Vøringsfossen skal være minimum 12 m³/s. 

I nedre ende av Måbøvatnet krysser den gamle veien elven på Måbø bru.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Elvenett.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 4. oktober 2018
2. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 4. oktober 2018
3. ↑  Miljødirektoratet, faktaark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Eusko Abertzale Ekintza** (spansk: *Acción Nacionalista Vasca*), **EAE-ANV**, er et baskisk nasjonalistparti. Partiet ble grunnlagt i 1930 og var det første baskiske nasjonalistpartiet med sosialistisk prorgam. 16. september 2008 ble partiet forbudt av spansk høyesterett på grunn av angivelige bånd til den væpnede separatistorganisasjonen ETA. Forbudet ble anket til Den europeiske menneskerettsdomstolen, som opprettholdt spanske myndigheters avgjørelse.

Historie
--------

EAE-ANV ble grunnlagt i 1930 av baskiske nasjonalister som ikke delte det kristenkonservative EAJ-PNVs ideologi. Partiets sympatisører var i hovedsak urban middelklasse. Under Den andre spanske republikken var partiet alliert med de republikanske partiene, og tok del i Frente Popular i 1936, samt i på republikansk side i Den spanske borgerkrig.

Partiet var representert i Den baskiske eksilregjering fra 1936 til 1979. I Den spanske republikanske eksilregjering var EAE-ANV representert ved minister Tomás Bilbao fra 1938 til 1946. Etter Francos død, stilte partiet til valg i Bizkaia og Gipuzkoa i 1977. Resultatet ble 0.64% av det totale stemmetallet i Baskerland.

Senere har EAE-ANV tatt del i Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsens valgplattformer. Partiet valgte å ikke gå inn i Herri Batasuna da dette partiet ble stiftet i 1978. Etter at etterfølgeren Batasuna ble forbudt i 2002, gikk mange av partiets medlemmer og kandidater over til EAE-ANV i forkant av det spanske lokalvalget i 2007. Omtrent halvparten av EAE-ANVs lister ved dette valget ble erklært ulovlige, fordi kandidatene tidligere hadde stilt til valg for Batasuna, til tross for at Batasuna var et lovlig parti da disse kandidatene stilte for dem. Spanske myndigheter hevdet etterfølgende at EAE-ANV fungerte som et dekke for et forbudt parti. Dette ledet til forbudet mot EAE-ANV i 2008.

Se også
-------

* EHAK-PCTV
* Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsen

Referanser
----------

1. 1 2  El Correo: Un partido con historia
2. ↑  «Euronews: Spain bans two Basque parties ahead of March election». Arkivert fra originalen 2. januar 2014. Besøkt 3. januar 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Baskerland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** SUDOC
 |
Begynnelsen på *Kriton* i *Codex Oxoniensis Clarkianus 39* fra Bodleian library (datert fra rundt 895).
***Kriton*** (gammelgresk: Κρίτων) er en dialog som ble skrevet av den antikke greske filogosfen Platon. Det er en hans sju dialoger som skildrer Sokrates’ siste dager, og skildrer en samtale mellom Sokrates og hans velstående venn Kriton angående rettferdighet (δικαιοσύνη), urettferdighet (ἀδικία) og Sokrates nektet følgelig å la Kriton hjelpe ham med å rømme fra fengselet, som omtalt i *Sokrates’ forsvarstale*.

Dialogen foregår i Sokrates' fengselscelle, hvor han venter på sin henrettelse. Han får besøk før daggry av sin gamle venn Kriton, som har gjort ordninger for å smugle Sokrates ut av fengselet til sikkerhet for eksil. Sokrates virker som han er villig til å avvente hans forestående henrettelse, og derfor presenterer Kriton så mange argumenter han kan for å overtale Sokrates til å rømme.

I Kriton mener Sokrates at urettferdighet ikke kan besvares med urettferdighet, personifiserer Athens lover for å bevise dette, og avviste Kritons tilbud om å finansiere flukten fra fengselet. Dialogen inneholder en gammel uttalelse av teorien om sosial kontrakt om regjeringen. I moderne diskusjoner diskuteres betydningen av Kriton for å avgjøre om det er en bønn om ubetinget lydighet til lovene i et samfunn. Teksten er en av få platonske dialoger som ser ut til å være upåvirket av Platons meninger om saken; den er datert til å ha blitt skrevet omtrent samtidig med *Sokrates’ forsvarstale*, omtrent 360 f.Kr.

Den første norske utgaven kom i 1835, ved William Thrane.

Referanser
----------

1. ↑  Skard, Eiliv (1958): *Filosofien i oldtiden*. Oslo: Aschehoug. s. 67.
2. ↑  Kraut, Richard (2009): «Plato», *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*.
3. 1 2  «Crito, Plato, Summary», *Spark Notes*
4. ↑  «Euthyphro, Apology, Crito, and Phaedo», *Cliffs Notes*
5. ↑  Westacott, Emrys (3. september 2018): «Analysis of Plato's 'Crito'», *ThoughtCo*
6. ↑  Bang, Rebekka Hammering (1952). *Antikken i Norge 1814-1950*. Aschehoug. s. 22.

Litteratur
----------

Wikisource har originaltekst relatert til denne artikkelen:
***Kriton på norsk (1883)***

Wikisource har originaltekst relatert til denne artikkelen:
***Κρίτων***

* *Kriton ; og Faidon*. Ved Anfinn Stigen. Samlaget, 1995. ISBN 82-521-4308-3. Først utgitt 1973

Eksterne lenker
---------------

* (en) Crito (dialogue) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** SUDOC **·** NLA **·** BNE
 |
**Metroseksuell** er en neologisme sammensatt av «metropolitan» og «heteroseksuell» som beskriver en mann (typisk i urbane miljøer etter det postindustrielle samfunn i kapitalistiske forbrukersamfunn) som bruker mye tid og penger på eget utseende.

I 1994 brukte den britiske journalisten Mark Simpson uttrykket i en artikkel for *The Independent* kalt «Here Come The Mirror Men». Det var en sammanslåing av ordene «metropol» og «heterosexuell». Ordet ble beskrevet om menn som var bosatt i metropoler (store byer),og som hadde begynt å ta til seg feminine sider, og som turte å vise det med interesse, og som til tider kunne være like motebevisste som kvinner. Det var ikke før fra 2001 at ordet kom i mer dagligdags anvendelser i ukeblader og i andre samtaler.

Bruken av ordet «sex» i metroseksualitet kan virke noe misvisende, da det ikke nødvendigvis beskriver noen seksuell legning, snarere en beskrivelse av en livsstil. Noen ganger brukes ordet retroseksuell som motpol til dette ordet. Retroseksuell signalerer en konservativ innstilling til mote og trender.

Referanser
----------

1. ↑  «metrosexual (adj.)», *Online Etymology Dictionary*
2. ↑  Collins, William: «Metrosexual» i: *Collins Unabridged English Dictionary*. Harper Collins.
3. ↑  Simpson, Mark (22. juli2002): «Meet the metrosexual», *Salon*.

Litteratur
----------

* Simpson, Mark (2011): *Metrosexy: A 21st Century Self-Love Story*
* O'Reilly, Ann; Matathia, Ira; Salzman, Marian (2005): *The Future of Men*, Palgrave Macmillan. ISBN 1-4039-6882-9.
* Lippard, Rodney E. (2006): «The Metrosexual and Youth Culture» i: *Contemporary Youth Culture: An International Encyclopedia*, ISBN 0-313-33729-2, s. 288–291

Eksterne lenker
---------------

* «Metrodaddy Speaks!», Mark Simpson besvarer spørsmål fra global media i 2004
**Metropolitanskolen** var en dansk skole med forskjellige adresser, senest beliggende i Struenseegade på Nørrebro i København. Skolen er blant annet kjent gjennom Hans Scherfigs roman *Det forsømte forår*.

Man antar den ble opprettet samtidig med Vor Frue Kirkes kapitel i 1209 og kaltes Domskolen eller Vor Frue skole. Ved kongelig resolusjon av 19. september 1817 fikk skolen sitt nåværende navn.
Mange bygninger i byen ble skadet under Københavns brann i 1795 og bombardementet i 1807. Som følge av dette ble store deler av København gjenoppbygget i årene etter, og Metropolitanskolen var en av dem. 
Arkitekt C.F. Hansen arbeidet med prosjektet i perioden 1811–15 og den 23. april 1816 ble den nye skolebygningen innviet. I 2010 ble skolen sammenlagt med *Østre Borgerdyd Gymnasium* under det felles nye navn *Gefion Gymnasium*.

Kilder
------

* Metropolitanskolen
* Guldalder C.F. Hansen

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF
 |
**Sigbjørn Arnstein Hølmebakk** (født 4. november 1945 i Stavanger) er en norsk fagforeningsmann, journalist og forfatter.

Hølmebakk er faglært platearbeider fra Nylands Verksted i Oslo, der han arbeidet på 1970-tallet. Han har også bakgrunn fra Norsk Journalisthøgskole, der han gikk i årene 1983–1985. Han er sønn av forfatteren Sigbjørn Hølmebakk.

Som fagforeningsmann sto Hølmebakk sentralt da arbeiderne ved Statfjord A-plattformen gikk til streik i august 1978. Han ble valgt som pressetalsmann for de streikende, og frontet mye av Statfjord A-streiken i media. Etter streiken forsøkte arbeidsgiversiden å nekte ham videre arbeid på plattformen, men måtte bøye av da arbeiderne stilte seg bak ham og truet med ny streik.

Han ble tildelt Conrad Mohrs Legat «til vitenskapelige studier av sosialismen i utlandet» av Kultur og Vitenskapsdepartementet i 1984.

Som journalist har han arbeidet for AOF-bladet *Fakkelen*, NRK, *Vestkysten* og *Klassekampen*. I årene 1991 – 2001 var han ansatt i politisk avdeling i *Akershus Arbeiderblad/Romerikes Blad*.

Senere har Hølmebakk stått ansvarlig for utgivelsen av Fagforbundets historieverk.

I forbindelse med at hans far ville vært 100 år i 2022 ga han ut biografien *Sigbjørn Hølmebakk - forfatter - filmskaper - folketaler - far* på Svein Sandnes Forlag.

Bibliografi
-----------

* *Den stygge andungen* (1988) ISBN 82-991799-0-4
* *En kraftkar på 80…* (1993) ISBN 82-992796-0-7
* *Den siste formannen*, Norsk Kommuneforbund (2001) ISBN 82-303-0414-9
* *Velferdsarbeiderne*, Norsk Kommuneforbund (2004) ISBN 82-997063-0-0
* *Ingen søndagsskole : makt og avmakt i fagbevegelsen*, Norsk Kommuneforbund (2010) ISBN 978-82-997063-1-5

Referanser
----------

1. ↑  Alf Skjeseth: *Skrivande arbeidar og fagforeningsmann blir 75* - Klassekampen 30. oktober 2020
2. ↑  Ø. M. Halvorsen (pseudonym) Side 157 – 169. *Streiken på Statfjord A*, Forlaget Oktober (1978) ISBN 82-7094-220-0

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Andreas Tofte** (født 28. mars 1795 i Hurum, død 27. september 1852) var en norsk forretningsmann. Han ble valgt til Christianias første ordfører i 1837.

Tofte gav Christiania by barnehjemmet Toftes gave, som lå omtrent der Munkedamsveien 35 ligger nå. Siden ble institusjonen flyttet til Helgøya i Mjøsa, som da var det eneste barnehjem i landet. Institusjonen eksisterer fortsatt, som et hjem for psykisk utviklingshemmede.

Hans datter var gift med forretningsmannen Thorvald Meyer.

Tofte er gravlagt på Vår Frelsers gravlund. Innskriften på gravstenen forteller at han ble født i 1796, men dette ser ut til å være feil, og 1794 kan være en datering.

Toftes gate i Oslo har fått navn etter Andreas Tofte.

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Andreas\_Tofte[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Øyvind Haaland (red.) og Kari Mellum: Her hviler... Kjente personer på kirkegårdene i Oslo sentrum (Oslo kommune Gravferdsetaten, 1999), s. 56.

Eksterne lenker
---------------

* «Andreas Tofte» i Norsk biografisk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF
 |
Et Messerschmitt Bf.108, samme type fly som var involvert i hendelsen

**Mechelenhendelsen** skjedde 10. januar 1940, også kjent som **Mechelenaffæren**, skjedde i Belgia under The Phoney War, i den innledende delen av andre verdenskrig. Et tysk fly feilnavigerte og styrtet i det nøytrale Belgia, nær Vucht, i hva som i dag er kommunen Maasmechelen i provinsen Limburg. I tillegg til flyveren var det med en major, han hadde med seg planene for det tyske angrepet mot Nederland, Belgia, Luxembourg og Frankrike. Kunnskapen om planen forårsaket umiddelbart en krise i de involverte landene. Mens Tyskland utsatte sin invasjon, foretok Frankrike troppeforflytninger frem til grensen mot Belgia. Krisefølelsen blant de allierte ga seg relativt raskt da datoen for det tyske angrepet kom, uten at noe skjedde.

Referanser
----------

Kilder
------

* Forczyk, Robert: *Case Red: The collapse of France*, 2019, Osprey, ISBN 978-1-4728-2446-2
* Frieser, Karl-Heinz: *The Blitzkrieg Legend: The 1940 Campaign in the West*, 2012, Naval Institute Press, ISBN 1-59114-294-6
* Jackson, Julian: *The Fall of France: The Nazi Invasion of 1940*, Oxford University Press, ISBN 978 0 19 280550 8

Eksterne lenker
---------------

* «The Mechelen Affair», av Hugh Sebag-Montefiore, fra historynet.com
**Andreas Vaa Bermann** (født 29. januar 1971) er en norsk arkitekt og er avdelingsdirektør for områdeutvikling i Plan- og bygningsetaten i Oslo kommune. Fra august 2010 til mai 2014 var han direktør i Norsk Form - Stiftelsen for design og arkitektur i Norge. Da ble Norsk Form og Norsk Designråd slått sammen til Norsk design- og arkitektursenter.

Vaa Bermann er sivilarkitekt MNAL fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim og har en mastergrad i Urbanisme fra Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo (AHO) med en oppgave om flerkulturell arkitektur og planlegging.

Han er nestleder i styret til stiftelsen Design without Borders. Han har vært styremedlem i Kunst- og designhøgskolen i Bergen og varamedlem til styret på AHO og sittet i Rådet for byarkitektur i Oslo kommune, utnevnt av Byrådet og vært flerårig styremedlem i Oslo Arkitekturtriennale (2009-15). Han har tidligere vært styreleder i Oslo Arkitektforening (2009-10), drevet eget arkitekt- og rådgivningskontor og jobbet som prosjektleder og kontorleder ved 3 ulike arkitektkontor i Norge. I tillegg har han hatt flere andre tillits- og styreverv, blant annet i Norsk Bolig- og Byplanforening (BOBY) (2004-2006), Oslo Byforum (OSBY) (2007-2010) og European Forum for Architectural Policies (EFAP) (2010-14).

Han er også forlegger i Krakiel Forlag Arkivert 1. august 2015 hos Wayback Machine..

Referanser
----------

1. ↑  «Andreas Vaa Bermann til Norsk Form». Kulturkompasset. 26. juni 2010. Arkivert fra originalen 12. august 2014. Besøkt 19. juni 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Arnoldus Marius Hille** (født 14. mars 1829 i Fresvik i Leikanger (nå Vik i Sogn), død 7. januar 1919 i Christiania) var en norsk teolog og biskop i Hamar Stift i perioden 1887–1906. Han var sønn av godseier og landhandler Wollert Krohn Hille (1796–1860) og Elisabeth Marie Hess Lem (1798–1888), og var henholdsvis far og farfar til de senere biskopene i Hamar Henrik Greve Hille og Georg Hille. På morssiden nedstammet han fra biskop i Trondheim Arnold de Fine.

Hille startet sine studier på Bergen katedralskole og ble cand.theol. i 1852 i København. Han var sterkt påvirket av Søren Kierkegaards skrifter, og det ga seg for ham utslag i en tvil om han skulle bli prest. Han arbeidet som lærer i flere år etter teologisk embedseksamen og tok ikke praktisk-teologisk eksamen før i 1861.

Han fikk sin første prestestilling som fengselsprest i Bergen i 1865. I 1872 ble han utnevnt til residerende kapellan i Stange, og i 1876 domprost i Hamar. Han etterfulgte Halvor Folkestad som biskop i Hamar i 1887, og ble dermed den andre biskopen i Hamar etter gjenopprettelsen av bispedømmet i 1864. Han lot bygge en vakker privatbolig i nærheten av domkirken. Denne ble mange år senere solgt til Opplysningsvesenets fond og gjort til permanent bispebolig på Hamar.

Hedersbevisninger
-----------------

* Utnevnt til kommandør av 1. klasse av St. Olavs Orden av kongen 21. januar 1895 «for fortjenstfuld embedsvirksomhed»

Referanser
----------

1. 1 2 3   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  (no) Arnoldus Hille i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arnoldus Hille – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Halvor Folkestad** | **Luthersk biskop av Hamar**(1887–1906) | Etterfølger:**Christen Brun** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
Animasjon som viser nedslaget av Chicxulub-asteroiden og formasjonen av krateret.
Kunstnerisk gjengivelse av Chicxulub-asteroiden som treffer Jorden mens en gruppe av flyveøgler observerer.
**Chicxulub-asteroiden**, også kjent som **K/T-asteroiden** eller **K/Pg-asteroiden**, var en asteroide eller en meteoritt med en diameter på 11 til 81 kilometer som traff Jorden på slutten av krittperioden for ca. 66 millioner år siden og forårsaket Chicxulubkrateret. Den traff noen få mil fra den nåværende byen Chicxulub i Mexico, som asteroiden og krateret er oppkalt etter. Siden den estimerte datoen for objektets nedslag og kritt-paleogen-grensen (K-Pg-grensen) sammenfaller, er det vitenskapelig konsensus om at utfallet ble kritt-paleogen-utryddelsen som forårsaket døden til de fleste av planetens dinosaurer og mange andre arter.

Asteroidens krater er over 150 kilometer i diameter, noe som gjør det til det nest største kjente nedslagskrateret på Jorden.

Referanser
----------

1. ↑  «'Closest' dinosaur extinction date» **(engelsk)**. 8. februar 2013. Besøkt 26. januar 2019.