recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Oksskolten** (sørsamisk: *Uktsiesnjurhtjien åejjie*) er et fjell i Hemnes kommune i Nordland. Fjellet ligger i Okstindmassivet mellom Korgen i vest, Spjeltfjelldalen i øst og Røssvatnet i sør. Det har en høyde på 1 916 meter over havet og er det høyeste fjellet i Nord-Norge. 
Oksskolten er et av de fem fjellene i Skandinavia som har primærfaktor over 1 000 meter og sekundærfaktor over 100 kilometer.

Rute til toppen
---------------

Høydeprofil langs ruten
For å komme seg til Oksskolten kan man starte ved Kjennsvasshytta. Der finner man sti opp til Austre Okstindbreen. Denne delen er relativt bratt, men lett å gå. Deretter må man krysse breen og her bør man enten være vant med breer eller ha med seg fører. Uansett må man gå med stegjern og helst i taulag. Selv om breer er farlige, er Austre Okstindbreen en relativt grei bre når snøen er smeltet. Det er enkelte sprekker, men når man går på blåisen ser man disse lett. Å komme seg på og av breen har vist seg til å være mer problemfylt enn selve kryssingen da det ikke overalt er trygge isbruer fra breen over til berget. Etter breen er det bratte berg noen hundre meter. Her er det ikke oppmerket sti. Når man kommer opp på platået, tar man til høyre mot skolten. Deretter er det klatring i steinur opp til øverste platå. Siste delen er plankekjøring mot det aller høyeste punktet.

En annen og mindre brukt rute til toppen går via nordøstryggen, som man kommer til ved å ta til venstre ved platået over breen. Denne ruten er mer krevende og forutsetter nødvendig sikringsutstyr samt erfaring med fjellklatring og ferdsel på snødekt bre.

Se også
-------

* Liste over fjell i Skandinavia

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  Okskoltens referansesadel ligger mellom Storakersvatnet og Umbukta på eidet mellom *Holmtjønna* (524 moh.) og *Mølntjønna* (531 moh.). Sadelens høyde er 533 moh.
2. ↑  Avstand i henhold til WGS 84 fra Oksskolten til sørskråningen av Ryggåsberget i Sarek.

Referanser
----------

1. 1 2  «Høyeste fjelltopp i hver kommune». Kartverket. 1. september 2015. Besøkt 8. oktober 2015.
2. ↑  «Høyeste fjelltopp i hver kommune». Kartverket. 30. januar 2014. Besøkt 3. juli 2015.
3. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 8. januar 2016.

Litteratur
----------

* Dag Brygfjell og Per Jomar Hoel: *Okstindan – Nord-Norges tak*, Korgen 2010, ISBN 978-82-998393-0-3

Eksterne lenker
---------------

* Bestig Oksskolten i sommer hos VG Nett Reise

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Satengbinding karakteriseres ved at det ene trådsystemet, oftest varpen, dominerer på vevens rettside, bindingsteknisk eller ved større trådtetthet. Satengbinding gir vevnaden en jevn, ofte glansfull overflate.
Sateng fra rettsiden.
**Sateng** (fra arabisk *Zaytuni* vía fransk *satin*) er et tekstil som typisk har glatt, glinsende rette og matt vrange. Sateng er ikke en type stoff, men en betegnelse på hvordan stoffer er vevd/konstruert. Sateng kan veves av bomull, polyester, nylon, ull eller lignende.

Ofte benyttes standarder til produksjon av undertøy, sengetøy, brudeplagg eller selskapsklær. Sateng består ofte av en blanding av flere stoffer, men det vanligste er at det består av mest bomull eller silke, altså bomullssateng og silkesateng.

Satengvevde stoffer er ansett som av høyere kvalitet enn «ordinære» stoffer.

Teknisk
-------

Satengbinding karakteriseres ved at det ene trådsystemet, oftest varpen, dominerer på vevens rettside, bindingsteknisk eller ved større trådtetthet. Satengbinding gir vevnaden en jevn, ofte glansfull overflate. En satengvare er alltid ulikesidet.

Begrepet
--------

Selve begrepet «sateng» har opphav i arabisk *zaytuni*, som er et adjektiv dannet til bynavnet Zaitun, en by i Kina som på kinesisk heter Quanzhou.

Referanser
----------

1. ↑  «Hva er sateng ? - Unike Gave Butikk». Arkivert fra originalen 4. september 2021. Besøkt 4. september 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Svarstad, Frode: *Bindingslære og vevanalyse*, Vollen: Amfora, 1998, s. 23–27
* Vestby, Vibeke: *Vev. Mønster og mangfold*, Asker: Tell forlag, 1990, s. 85–87
* Vestby, Vibeke og Grete Golberg: *Veving*, Vollen: Tell forlag, 1995, s. 67–70

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Zeitun** (eller **Zeitoun** eller **Harat az-Zaytoun**, arabisk: الزيتون; *oliventrekvarteret*) er det sørvestre og største kvarteret av Gazas gamleby. Forut for rivingen av Gamlebyens murer var den en av tre muromgivne kvarterer i Gazas gamleby. De to andre var al-Tuffah i nordøst og al-Daraj i nordvest. Omar Mukhtar-gaten, Gazas hovedgjennomfartsåren skiller al-Zaytun fra al-Daraj.

Historie
--------

Den nordbestre del av al-Zaytun var kjent som *Dar al-Khudar* (grønnsakshuset), som var et lite område med det frilufts grønnsaksmarkedet ved navn *Suq al-Khudar*. I 1525 hadde Dar al-Khudar 43 husholdninger, mens Zaytun, den sørøstre del av nåværende Al-Zaytun, hadde 54 hushold og 30 ungkarer, og Nasara, nær St. Porfyrius' kirke. hadde 82 husholdninger.

Også det kristne og det jødiske nabolag var deler av al-Zaytun. St. Porfyrius' kirke, for de ortodokse kristne, ligger i al-Zaytun og står tett ved Kateb al-Welaya-moskéen (fra 1300-tallet); førstnevntes klokketårn og sistnevntes minaret står bare to meter fra hverandre. Overfor kirken er den kamle kristne kirkegård. I al-Zaytun er også al-Shamah-moskéen.

Referanser
----------

1. 1 2  Sharon, 2009, s. 29
2. 1 2  Sharon, 2009, s. 30
3. ↑  Cohen and Lewis, 1978, p. 117
4. ↑  Cohen and Lewis, 1978, s. 119
5. ↑  Sharon, 2009, s. 31

Litteratur
----------

* Cohen, Amnon; Lewis, Bernard (1978). *Population and Revenue in the Towns of Palestine in the Sixteenth Century*. Princeton University Press. ISBN 0-691-09375-X.
* Meyer, Martin Abraham (1907). *History of the city of Gaza: from the earliest times to the present day*. Columbia University Press.
* Palmer, E. H. (1881). *The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer*. Committee of the Palestine Exploration Fund.
* Sharon, Moshe (2009). *Corpus Inscriptionum Arabicarum Palaestinae, G*. 4. BRILL. ISBN 90-04-17085-5.
**Guido Alfani** (født 17. januar 1876 i Firenze, død 19. november 1940 samme sted) var en italiensk seismolog og katolsk ordensprest.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Guido Alfani var sønn av pedagogen og filologen Augusto Alfani.

### Prest, vitenskapsmann

Alfani ble katolsk prest i Scolopi-ordenen (piaristene), og ble en ledende italiensk vitenskapsmann og seismolog. Han ledet fra 1905 til sitt dødsår 1940 *Osservatorio Ximeniano* i Firenze, og han perfeksjonerte og oppfant mange seismiske apparater.

Pater Alfani spesialiserte seg i konstruksjonen av seismografiske apparater og stod bak en rekke innovasjoner på dette feltet, med instrumenter som fotosyntografen som bærer hans navn. På begynnelsen av det 1900-tallet installerte han en geodynamisk stasjon i sin presteordens lokaler, den eneste i Italia. Den gjorde at han raskt kunne finne episentrene for jordskjelv, for eksempel de som rammet Messina i 1908, Avezzano (1915) og også de i Toscana 1919-1920. Han viet seg også til meteorologi og astronomi. 

Han publiserte «Un secolo di osservazioni meteorologiche (1813-1918)» i Firenze (1920). Han satte opp en radiotelegrafisk stasjon i observatoriet, for mottak av radiosignaler og værmeldinger fra Paris.

Pater Guido Alfani var en venn og stor beundrer av Don Giulio Facibeni, i den grad at han testamenterte ham sin messehagel, brodert av moren, og sin egen kalk.

Pater Guido Alfanis etterlatte papirer omfatter hans korrespondanse og hans personlige vitenskapelige notater. Denne dokumentasjonen oppbevares i det historiske arkivet for den toskanske provinsen av piaristenes orden, og befinner seg på Ximeniano-observatoriet (opprettet blant annet av ham selv) og holdes atskilt fra observatoriets offisielle korrespondanse.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 166839911[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  SIUSA Sistema Informativo Unificato per le Soprintendenze Archivistiche: Guido Alfani

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ICCU
 |
**Tito Lutwa Okello** (født 1914 i distriktet Kitgum, død 1996) var en ugandisk offiser og politiker. 

Han var president i Uganda fra 29. juli 1985 til 26. januar 1986. Før han ble politiker, var han en av kommandantene i koalisjonen mellom Tanzania People's Defence Force og National Liberation Army i Uganda, som klarte å fjerne diktator Idi Amin fra makten i 1979.[] Han ble valgt til å være sjef for den ugandiske National Liberation Army mellom 1980 og 1985.[]

I juli 1985 iscenesatte Ikeollo sammen med Bazilio Olara-Okello statskuppet som avsatte president Milton Obote og fjernet ham fra presidentembetet.[] Okello styrte som president i seks måneder frem til han ble styrtet av National Resistance Army (NRA) som da opererte under ledelse av president Yoweri Museveni.[]

Okello dro deretter i eksil til Kenya, etter at han ble fratatt makten.

Okellos sønn Henry Oryem Okello er den nåværende utenriksministeren i Uganda med ansvar for internasjonale saker. Den tidligere presidentens yngre bror, Erisanweri Opira, ble bortført fra sitt eget hjem i Kitgum Distriktet av en militant opprørsgruppe, kalt Lord's Resistance Army (LRA), i 2002. Denne bortføringen ble regnet som meget uvanlig og er vanligvis ikke den slags kidnappinger som denne organisasjonen gjennomfører, da de som regel kidnapper barn og tenåringer de kan gjøre til potensielle soldater eller sexslaver. 

Okello døde mens han levde i eksil, den 3. juni 1996. Hans levninger ble sendt tilbake til hjemlandet, og han ble gravlagt i sitt barndomshjem i Kitgum-distriktet. Han var 82 år gammel da han døde. I januar 2010 ble general Tito Lutwa Okello posthumt tildelt Kagera National Medal of Honor for sin motstand mot diktator Idi Amin og hans regime på 1970-tallet.[]

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Tito\_Okello[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** VIAF **·** GND
 |
**Afrikander Bond** (afrikaans for «afrikander union») var et politisk parti i Kappkolonien. Det ble dannet gjennom unionen mellom Genootskap vir Regte Afrikaners («Samfunnet for ekte afrikandere») under lederskapet til Stephanus Jacobus du Toit og *Zuidafrikaansche Boeren Beschermings Vereeniging* («Sørafrikansk boersk forsvarssamfunn»). Afrikander Bond ble grunnlagt av Jan Hendrik Hofmeyr i 1881. Det hadde som mål å fremme afrikandernes interesser fra Kapp til Limpopo.

Selv om partiet ofte hadde flertall i parlamentet i Kapp, styrte det aldri direkte. Vanligvis dannet det koalisjoner med engelskspråklige politikere som Thomas Charles Scanlen, Cecil Rhodes og John X. Merriman. Etter at Unionen Sør-Afrika ble opprettet den 31. mai 1910, sluttet det å være et uavhengig parti og slo seg sammen med South African Party i unionens parlament.

I 1882 lyktes partiet i å få nederlandsk anerkjent som offisielt språk i Kappkolonien.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |

1. ↑   www.britannica.com[Hentet fra Wikidata]
**Janan Jakaliya Luwum** (født 1922, død 17. februar 1977) var erkebiskop for den anglikanske kirke i Uganda fra 1974 til 1977 og han var en av de mest innflytelsesrike lederne i den moderne kirken i Afrika[]. Han ble myrdet i 1977 enten av Idi Amin personlig eller av Amins håndlangere.

Liv og virke
------------

Erkebiskop Luwum var en ledende stemmene som kritiserte diktaturet til Idi Amins regime som overtok makten i Uganda i 1971.[] I 1977 leverte erkebiskop Luwum et notat til Idi Amin i protest mot Idi Amins politikk og de vilkårlige drapene og uforklarlige forsvinningene som fant sted under Amins regime. Kort tid etter at notatet ble levert til presidenten ble erkebiskopen og andre ledende geistlige personer anklaget for forræderi. 

16. februar 1977 ble Luwum arrestert sammen med de to statsrådene Erinayo Wilson Oryema og Charles Oboth Ofumbi. Erkebiskopen ble anklaget for å være en agent for den landsforviste tidligere presidenten Milton Obote og at han sammen med statsrådene planla å gjennomføre et statskupp mot Idi Amin.[]

Radio Uganda annonserte noen dager senere at erkebiskopen og statsrådene var blitt drept da bilen som skulle transportere dem til et avhør hadde kollidert med et annet kjøretøy.[] Det ble rapportert at ulykken hadde skjedd da ofrene hadde forsøkt å overmanne sjåføren i et forsøk på å unnslippe.[] Da erkebiskopens legeme ble utgitt til hans slektninger var kroppen full av kulehull. Erkebiskopen hadde blitt skutt gjennom munnen en gang og hadde minst tre kuler i brystet.[]

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 11857549X, besøkt 17. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Oxford Dictionary of National Biography, Oxford Biography Index Number 75912[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Faceted Application of Subject Terminology, FAST-ID 27770, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
***Afrocorynus*** er en slekt av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea).

Utseende
--------

Stort sett små (ofte 3 – 5 mm), avlange, noe flate biller, brune, rødlige eller svarte. Oversiden er snau eller med spredte, fine hår eller skjell, ofte noe glinsende, gjerne kraftig og tett punktert. **Hodet** er i midten trukket ut til en snute som er lengre enn resten av hodet. Antennene sitter festet ved roten av snuten, rett ved øyets framkant. Antennenes to-tre ytterste ledd danner en løs kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, tilsmalnet framover, med markerte sidekanter. Det er ofte tett og sterkt punktert. **Dekkvingene** er avlange og parallellsidige. **Beina** er ganske korte og kraftige, baklårene gjerne sterkt fortykkede. På mellom- og bakbeina har leggene og lårene en rekke av kraftige knøler på oversiden. Framleggene (protibiae) har en kam av børster som brukes til å rense antennene. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite og knapt synlig. Det tredje og ofte også det andre leddet er tolappede. På framføttene er det ytterste leddet lengre enn de fire innerste til sammen.

Levevis
-------

Artene er knyttet til slektene *Asparagus* (Asparagaceae) og *Putterlickia* (Celastraceae).

Utbredelse
----------

Artene lever i Sør-Afrika.

Systematisk inndeling
---------------------

Underfamilien Aglycyderinae har av og til blitt regnet som en egen familie, Aglycyderidae. På den andre siden blir alle oxycorynidene av og til regnet til Belidae.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (Infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien **Oxycorynidae** Schönherr, 1840
					- Underfamilien **Afrocoryninae** Voss, 1957
						* Slekten ***Afrocorynus*** Marshall, 1955 - 3 arter
							+ *Afrocorynus asparagi* Marshall, 1955
							+ *Afrocorynus turbatus* Marshall, 1955

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Afrocorynus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Afrocorynus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Afrocorynus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Afrocorynus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

1. ↑  Marshall, G.A.K. 1955: New South African Curculionidae (Col.) *Annals and magazine of natural history* (12), 8: 1–24.
Rutenske områder rundt år 1000
**Rutenia** er et navn som brukes om deler av Øst-Europa som var befolket av østslaviske folk. I tillegg har navnet blitt brukt på en rekke stater som har eksistert i dette området. Egentlig er ordet en latinsk variant av *Rus'*, et navn på en folkegruppe og middelalderstaten Kiev Rus. 

Den videste historiske bruken av begge ordene Rus' og Rutenia har vært om et område bestående av Ukraina, Belarus, samt mindre deler av Russland, Slovakia og Polen. På grunn av kontinuerlig politisk ustabilitet kan benevnelsen Rutenia ha ulik betydning avhenging av hvem, hvorfor og når det brukes.

Rutensk og rutenere var under Habsburgmonarkiet det offisielle navnet på de ukrainsktalende innenfor imperiet. På 1890-tallet begynte rutenske nasjonalister å bruke betegnelsen *rutensk-ukrainsk* og senere *ukrainsk* for å understreke fellesskapet med den ukrainsk-talende befolkningen i vestlige deler av det russiske riket.

Rutenia har også vært brukt som et synonym på Russland. For eksempel har Belarus vært kalt Hviterutenia. I Vesten har ordet mer eller mindre gått ut av bruk, men brukes fortsatt i noen grad om det vest-ukrainske fylket Zakarpatska (Karpato-Rutenia). Dette området var i perioden 1938–1939 en selvstendig stat under navnet Karpato-Ukraina.

Den litauiske hovedstaden Vilnius var befolket av stedlige rutenere da byen fikk byrettigheter i 1387.

Referanser
----------

1. ↑  Mick, Christoph (2016). *Lemberg, Lwow, and Lviv 1914-1947: Violence and Ethnicity in a Contested City*. Purdue University Press, s.11.

Eksterne lenker
---------------

* Чорнаруская мова
**Betinget fengsel** følger i Norge av Straffeloven 2005 § 34:

*§ 34.Fullbyrdingsutsettelse (betinget fengsel)*

*I dom på fengselsstraff kan retten bestemme at fullbyrdingen helt eller delvis utsettes i en prøvetid. Utsettes fullbyrdingen av deler av straffen (dels betinget, dels ubetinget fengsel), kan den ubetingede delen ikke settes lavere enn 14 dager.*

*Prøvetiden skal i alminnelighet være 2 år. Når vilkårene for straffskjerpelse ved gjentakelse er oppfylt, og i andre særlige tilfeller, kan det settes en lengre prøvetid, men ikke over 5 år. Prøvetiden regnes fra den dagen endelig dom er avsagt.*

*Fullbyrdingsutsettelse gis på det grunnvilkår at den domfelte ikke begår en ny straffbar handling i prøvetiden. I tillegg kan retten fastsette særvilkår etter §§ 35 til 37. Den siktede skal så vidt mulig få uttale seg om særvilkår før de fastsettes*

Det vil i Norge si at fullbyrdelsen av en dom på fengselsstraff helt eller delvis kan utsettes med en prøvetid (vanligvis 2 år eller mer).

For betinget fengselsstraff er det et krav om at personen som er domfelt ikke foretar en ny straffbar handling i løpet av prøvetiden. I tillegg til dette kan retten sette flere særvilkår som den domfelte må oppfylle i prøvetiden. Eksempler på dette er meldeplikt til politiet (etter straffeloven § 36), eller om å holde seg rusfri, holde seg unna spesielle personer/miljøer/steder, samtykke til narkotikaprogram, møte i konfliktråd, eller lignende (se straffeloven § 37).

Dersom den dømte overholder vilkårene i prøvetiden vil straffen anses som fullbyrdet. Bryter domfelte vilkårene, vil domfelte vanligvis få en advarsel, men ved gjentatte brudd vil saken bli vurdert på nytt av retten, som avgjør om hele eller deler av straffen må sones (gjøres om til ubetinget fengsel). Det samme vil være tilfelle der domfelte begår nye straffbare handlinger av samme art i prøvetiden. I slike tilfeller vil retten i samme sak som de nye forholdene blir pådømt, også vurdere om den gamle betingede dommen helt eller delvis skal omgjøres til ubetinget straff. Om dette gjøres eller ikke vil måtte avgjøres konkret ut fra omstendighetene, men ofte vil resultatet bli at deler av straffen blir omgjort til ubetinget fengsel. Den resterende betingede delen vil da få en ny prøvetid.

Det motsatte av betinget fengsel er ubetinget fengsel, som må sones i en anstalt hos Kriminalomsorgen. Dette kan være i et åpent eller lukket fengsel.

Referanser
----------

1. ↑  «Lov om straff (straffeloven) - Kapittel 6. Fengselsstraff1 - Lovdata». *lovdata.no*. Besøkt 27. oktober 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Probation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Annales Cambriae**, eller **Annalene fra Wales**, er antatt å være skrevet på 970-tallet, og er en latinsk krønike om antatte, betydelige hendelser som skjedde i tiden fra 447 til 954. Det er utbredt akseptert at den første opptegnelsen, listet som «År 1», ble gjort i 447, skjønt noen kilder hevder at noen opptegnelser kan ha blitt interpolert senere (detaljer, navn og lignende). Til tross for verkets tittel omhandler ikke annalene utelukkende hendelser i Wales, men også hva som har skjedd i Irland, Cornwall og England, og noen ganger enda lengre borte.

Samling
-------

Annalene ble samlet på befaling av Owen ap Hywel, sønn av Hywel Dda (som selv hadde samlet, ordnet og kodifisert de walisiske lovene i det som kalles for *Hywels lover*).

Kilde for arthuriansk historie
------------------------------

Det er to opptegnelser i Annalene om kong Arthur av britene, en om Mordred og en om Merlin som har fått stor oppmerksomhet hos arthurianske historikere. Disse opptegnelsene har blitt presentert som bevis for at Arthur og Merlin var faktiske og historiske figurer, men dette synet blir ikke lenger opprettholdt hos flertallet av seriøse forskere. Interessant nok er alle andre personer som blir nevnt i annalene faktiske og ikke fiktive.

Opptegnelsene om Arthur, Mordred og Merlin:

* «År 72» (ca. 516): Slaget ved Badon hvor Arthur bærer korset til vår Herre Jesus Kristus på sine skuldere i tre dager og tre netter og britene er seierrike. Dette er den seneste dateringen av slaget i de tidlige kilder.
* «År 93» (ca. 537): Striden Camlann hvor Arthur og Medraut faller, og der var død i Britannia og i Irland.
* «År 126» (ca. 573): Slaget ved Arfderydd mellom sønnene til Eliffer, og Gwenddolau, sønn av Ceidio, i det slaget hvor Gwenddolau, og hvor Merlin ble gal.

Eksterne lenker
---------------

* Annales Cambriae Arkivert 4. desember 2010 hos Wayback Machine. – En engelsk oversettelse av de opprinnelige annalene

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Knut Henning Thygesen** (født 7. april 1953) er en norsk forfatter og politiker for RV/Rødt. Han er oppvokst og bosatt i Risør. Thygesen ble ved kommunestyrevalget 2007 direktevalgt som ordfører i Risør og dermed partiets første ordfører, et verv han hadde til 2011. Det politiske flertallet i kommunen var borgerlig. Ved kommunestyrevalget 2011 ble ordninga med direktevalg til ordførervervet ikke gjentatt. I et valgteknisk samarbeid med Arbeiderpartiet og Senterpartiet fikk Thygesen da vervet som varaordfører for perioden 2011–15. 

Thygesen var 1. kandidat for Rødt i Aust-Agder ved stortingsvalgene i 2009 og 2013.

Som forfatter har Thygesen utgitt romanen *Skanser* (1998). Av yrke er han snekker.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Knut Henning Thygesen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) «Knut Henning skrev historie», *Aust-Agder Blad* 11. september 2007.
* (no) «Vi stiller med verbale våpen», *Aftenposten* 2. september 2007.
* (no) «Røde Thygesen blir varaordfører», NRK Sørlandet 13. september 2011; besøkt 24. april 2013.

  

Portal: Litteratur


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Michael Schulte** (født 17. juli 1963 i Aachen, Tyskland) er professor i nordisk språkvitenskap og runolog ved Universitetet i Agder (UiA).

Germansk filologi, nordisk språkhistorie, runologi
--------------------------------------------------

Michael Schultes forskningsinteresser innbefatter nordisk språkhistorie, runologi, skriftsystemer og ortografi, samt kognitiv grammatikk. Hans doktoravhandling har tittelen Grundfragen der Umlautphonemisierung og er utgitt som supplementbind 17 i Reallexikon der Germanischen Altertumskunde (Berlin, New York: De Gruyter, 1998). 
Schulte har publisert mer enn 100 internasjonale bidrag i profilerte tidsskrifter innenfor runologi, germansk språkhistorie, historisk sosiolingvistikk og skriftsystemer (se databasen CRIStin). Til 2018 arbeidet han med det nasjonale prosjektet "Norsk språkhistorie", som ble utgitt i fire bind (se nsh.novus.no). Schulte ble professor-II ved Heliopolis University i Kairo i 2019. Han er visepresident av International Society for Dialectology and Geolinguistics (ISDG) og professor-II ved Islands Universitet.

Medlem av vitenskapsakademier
-----------------------------

Schulte er medlem av flere nordiske vitenskapsakademier: Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVS) i Trondheim, Kungl. Gustav Adolfs Akademien för Svensk Folkkultur, og Agder Vitenskapsakademi (AVA).
Han er en internasjonal samarbeidspartner av Akademi-prosjektet "Runische Schriftlichkeit in den germanischen Sprachen – Runic Writing in the Germanic Languages (RuneS)" i Tyskland, som er et 16-årig forskningsprosjekt ledet av Akademie der Wissenschaften zu Göttingen.

Michael Schulte er også styremedlem i SEKEM Scandinavia siden 2008.

Priser
------

Michael Schulte mottok i 2014 Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning (Nansenfondet), historisk-filosofisk klasse, for sitt arbeid innen germansk og eldre nordisk språkhistorie.

Publikasjoner (i utvalg)
------------------------

* Urnordisch. Eine Einführung. Praesens Verlag, 2018
* Norsk språkhistorie, NSH IV (chap. 2-3), Novus, 2018
* (editor) Grammarians, Skalds and Rune Carvers, Benjamins, 2016
* Language and Literacy in Early Scandinavia and Beyond, NOWELE-suppl. 2011
* Grundfragen der Umlautphonemisierung, 1998

Referanser
----------

1. ↑  James, Stuart (august 2002). «Kürschners Deutscher Gelehrten‐Kalender 2001: Bio‐bibliographisches Verzeichnis deutschspachiger Wissenschaftler der Gegenwart (18 Ausgabe)2002389Redaktion, Katrin Hofmann. Kürschners Deutscher Gelehrten‐Kalender 2001: Bio‐bibliographisches Verzeichnis deutschspachiger Wissenschaftler der Gegenwart (18 Ausgabe). München: K.G. Saur Verlag 2001. 3 vols, ISBN: ISBN 3 598 23603 4 DM 1280.00». *Reference Reviews*. 8. 16: 21–21. ISSN 0950-4125. doi:10.1108/rr.2002.16.8.21.389. Besøkt 17. september 2019.
2. ↑  «International Society for Dialectology and Geolinguistics (ISDG)».
3. ↑  «Runolog Michael Schulte får Nansen-pris». *Universitetet i Agder*.

Eksterne lenker
---------------

* Michael Schulte, UiA
* Internasjonale bidrag, CRIStin, Schulte, Michael

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** SUDOC
 |
**Michael Atingi-Ego** er en ugandisk økonom, som siden januar 2022 har vært fungerende sentralbanksjef i Ugandas bank (Bank of Uganda).

Atingi-Ego har en bachelorgrad i samfunnsøkonomi fra Makerere University og en Master of Arts-grad i samfunnsøkonomi fra Cardiff Business School i Wales. I tillegg har han en Ph.D i samfunnsøkonomi fra University of Liverpool.

Han begynte å jobbe i Ugandas bank på 1990-tallet, og jobbet seg da opp til å bli leder for forskningsavdelingen. I 2008 begynte han å jobbe i Det internasjonale pengefondet (IMF), som visedirektør i deres avdeling i Afrika. I 2018 ble han direktør i MEFMI, Macroeconomics and Financial Management Institute of Eastern and Southern Africa, i Zimbabwe. Da Louis Kasekendes tiårsperiode som visesentralbanksjef (Deputy Governor) i Ugandas bank utløp i januar 2020 overtok Atingi-Ego denne stillingen.

Da sentralbanksjef Emmanuel Tumusiime-Mutebile døde i januar 2022 gikk Atingi-Ego inn som fungerende sentralbanksjef.

Referanser
----------

1. ↑  The Independent - *Who will replace Mutebile?*, besøkt 11. juni 2022.
2. ↑  MEFMI.org - *Michael Atingi-Ego*, besøkt 11. juni 2022.
3. ↑  Eagle online - *Dr. Michael Atingi-Ego assumes role as BoU Deputy Governor*, besøkt 11. juni 2022.
Ulf-Arvid Mejlænder (Foto: Mari Svenningsen)
**Ulf-Arvid Mejlænder** (født 30. oktober 1957) er en norsk forfatter og kommunikasjonsrådgiver fra Oslo. Han har drevet eget PR-byrå siden 2003. Forfatterskapet omfatter 13 bøker i ulike sjangre, to lydbokutgivelser samt bidrag i to antologier.

Utdanning og karrière
---------------------

Etter eksamen artium fra samfunnsfaglinjen på Holtet gymnas i 1976, militærtjeneste i Sjøforsvaret og forberedende prøver ved Universitetet i Oslo begynte Mejlænder å jobbe som journalist i 1979. Først i *Morgenbladet* i drøyt halvannet år, deretter fire år i *Norges Handels- og Sjøfartstidende* (*Dagens Næringsliv*) fra høsten 1980. Senere fulgte ulike lederstillinger i media og informasjonsvirksomhet. 

Mejlænder var informasjonssjef i Gjensidige Forsikring, sjefredaktør i *Ullern Avis/Akersposten* og informasjonsdirektør i Handels- og Servicenæringens Hovedorganisasjon (senere Virke) før han ble ansatt i ukebladforlaget Egmont Hjemmet Mortensen i 1994. Der var han reportasjesjef, administrativ redaktør og fra høsten 1998 sjefredaktør i *Norsk Ukeblad*, inntil han startet eget firma i 2003.

De første årene i arbeidslivet kombinerte Ulf-Arvid Mejlænder med studier. I 1985 var han ferdig Cand.mag. fra Universitetet i Oslo med fagkretsen 1. avd. jus, statsvitenskap grunnfag og mellomfag samt massekommunikasjon grunnfag.

Annet
-----

Ulf-Arvid Mejlænder har vært medlem av hovedstyret i Norsk Redaktørforening, medlem i styringsgruppen for bladet *Kampanjes* profilundersøkelser og gjesteforeleser ved Norges Markedshøyskole.

Mejlænder har i en årrekke vært å høre som radiokåsør, blant annet i NRK-programmer som *Morgenkåseriet* og *Søndagsposten*. Han har også vært spaltist i blader som *Hytteliv* og *Motor*.

Bibliografi
-----------

* *Sannhetsstøv type 1*, lydbok for barn, Cappelen Damm 2023
* *Skjelettene lever*, lydbok for barn, Cappelen Damm 2023
* *Mer kraft med god PR*, kommunikasjonsfaglig, Hegnar Media 2014
* *Sjokk*, barnebok, Snøfugl forlag 2013
* *Bestilling ved stengetid*, roman, Snøfugl forlag, 2011
* *I hytte og pine, humor om hyttelivet*, Orion Forlag 2009
* *Sannhetsstøv type 1*, barnebok, Cappelen Damm, 2008
* *Slik gjør du suksess med PR*, kommunikasjonsfaglig, Hegnar Media, 2007
* *Slik blir du festens beste taler*, Orion Forlag, 2007
* *Før hennes historie begynner*, roman, Snøfugl forlag, 2006
* *Taler som treffer, råd og tips*, Orion Forlag 2005
* *Det fins vel ikke spøkelser?* Damms Høytlesningsserie, antologi, 2002
* *Veier til hverandre. Livskvalitet, kommunikasjon, samspill*. Orion Forlag, 2001
* *Husk å leve mens du gjør det*, antologi, Kagge forlag, 2000
* *Tiden går ... Gjensidiges historie fra 1847 til 1997*, jubileumsbok, 1997
* *God krok lar seg ikke krøke*, kåserisamling, Orion forlag, 1996
* *Ordet i din makt*, kommunikasjon, TANO, 1993

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside for Mejlænder AS, kommunikasjonsrådgivning og forfatterskap

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Dartford** er den største byen i Dartford-distriktet, nordvest i Kent, England. Byen er lokalisert på grensen av Kent og Stor-London, og grenser til bydelen Bexley i ytre London og Thurrock i Essex, via Dartford Crossing av elven Themsen og Gravesham i øst.

Byen ligger i en dal som elven Darent renner gjennom, krysset av den gamle romerske veien fra London til Dover; derav byens navn, av elvenavnet Darent + *ford* (= vadested, jf. Oxford, okse + vadested). Dartford ble markedsby i middelalderen, skjønt i dag er den hovedsakelig en drabantkommune for pendlere til Stor-London, men har en lang historie av religiøs, industriell og kulturell betydning. Den er et viktig knutepunkt for jernbanen, selv om den viktigste gjennomgangsåren nå går rundt byen.

Demografi
---------

Chatham ble en markedsby i egen rett på 1800-tallet og en kommune (borough) i 1890. Ved 1831 hadde byens befolkning blitt til mer enn 16 000 innbyggere. Ved 1961 hadde den nådd en befolkning på rundt 48 800 innbyggere. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 97 604 innbyggere, beregnet til 102 234 i 2014.

Mick Jagger og Keith Richards kjente hverandre fra Dartford, der begge vokste opp.

Vennskapsbyer
-------------

Dartford har følgende vennskapsbyer:[]

* Tysklands flagg Hanau
* Frankrikes flagg Gravelines
* Sør-Koreas flagg Namyangju

Referanser
----------

1. ↑  Jessup, Frank W. (1966): *Kent History Illustrated*. Kent County Council.
2. ↑  «Dartford (District, Kent)», *City Population*
3. ↑  «Anniversary of Mick Jagger and Keith Richards Dartford meeting», BBC, 17. oktober 2011

Litteratur
----------

* Jessup, Frank W. (1966): *Kent History Illustrated*, KCC
* Body, Geoffrey (1989): *Railways of the Southern Region*, PSL Field Guide

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dartford – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Dartfords byarkiv[*død lenke*]
* To kart over området fra rundt 1800 Arkivert 27. mars 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |
SOBR-emblem
SOBR-soldat
GAZ-3934 «Siam» SOBR kjøretøy
SOBR «Rys» viser arrestasjonen av de væpnede mistenkte i en lastebil med hjelp av helikopter og sprengstoff. AS355N Ecureuil 2 landsatte en stridsgruppe Rys.
**Spesialstyrke for rask innsats -** **SOBR** (russisk: СОБР - Специальный Отряд Быстрого Реагирования, Spetsial'niy Otryad Bystrovo Reagirovaniya, var fra 2002 til 2011 kjent som **OMSN** (*Otryad Militsii Spetsial'nogo Naznacheniya*, Spesiell Politienhet), er en spetsnazstyrke i Den russiske nasjonalgarden.

På grunn av den militære arten av utstyr, overaller og trening, utgjør OMON og SOBR en styrke for rask reaksjon og rask innsetting av militær makt - tilgjengelig for det ordinære politiet.

SOBR fortsetter å eksistere også i mange post-Sovjetiske land som Belarus og Kirgisistan.

Viktige SOBR-lag
----------------

Hver SOBR-enhet har en individuell karakter. Kvaliteten på utstyr i et SOBR-lag avhenger av ressurstilgangen i den aktuelle regionen.

* Kaliningrad Oblast: SOBR «*Viking*»
* Novgorod Oblast: SOBR «*Rubin*»
* Moskva Oblast: SOBR «*Bulat*» («Damaskus stål» eller «sverd laget av Damaskusstål»)
* Saint Petersburg: SOBR «*Granit*»
* Tsjetsjenia: SOBR «*Terek*»
* Krim: SOBR «*Khalzan*»

Se også
-------

* Rus (special forces)
* Vityaz (MVD)

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Sof, Eric. «Spetsnaz SOBR». Besøkt 22. mai 2019.
3. ↑  Gao, Charlie. «Not Secret: This Russian Special Forces Group Is Tough as Nails». Besøkt 13. mai 2019.
***Lenge leve dronningen*** (originaltittel: *Lang leve de koningin*) er en nederlandsk eventyr- og barnefilm fra 1995, regissert av Esmè Lammers. 

Den var Nederlands bidrag til Oscar-nominering for beste utenlandske film i 1996. 

Den originale filmversjonen er på 118 minutter, men det ekisterer også en versjon på 3 timer.

Handling
--------

Sara er 8 år gammel, med stor fantasi, som aldri sett sin far. Alt moren hennes ønsker å fortelle Sara er at faren hennes bor i Sør-Afrika. Hun mistrives, og gjør det ikke særlig godt på skolen. Hun blir venn med Victor, som har et sjakkspill med ekstra fine brikker. Han forteller Sara et eventyr om sjakkspillet, og brikkene blir levende for Sara. Gjennom eventyret lærer hun å spille sjakk. Hun blir plukket ut til å være med i en sjakk-turnering hvor verdensmester i sjakk, Bob Hooke, deltar. Men når Victor blir syk midt under sjakk-spillet, skynder Sara seg for å ta ham med seg hjem. I hastverket glemmer hun igjen sjakk-brikkene sine. Når Bob Hooke går etter henne for å levere tilbake sjakk-settet, oppdager han at Sara faktisk er datteren hans.

Medvirkende
-----------

* Maya van den Broecke ... Sort dronning
* Lisa De Rooy ... Suzanna de Waal, Saras mor
* Cas Enklaar ... Hvit løper
* Derek de Lint ... Bob Hooke, Saras far
* Rudolf Lucieer ... Lærer
* Pieter Lutz ... Saras bestefar
* Tiba Tossijn ... Sara
* Serge-Henri Valcke ... Sort konge
* Monique van de Ven ... Hvit dronning
* Jack Wouterse ... Hvit konge
* Rene Nijmen ... Victor

### Norsk dubbing

* Unn Vibeke Hol
* Kai Remlov
* Birgitte Victoria Svendsen
* Karl Sundby
* Nils Ole Oftebro

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lenge leve dronningen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Lenge leve dronningen* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Lenge leve dronningen* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Lenge leve dronningen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Lenge leve dronningen* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Lenge leve dronningen* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
**Mitsubishi Outlander** er en bilmodell i SUV-segmentet som produseres av den japanske bilprodusenten Mitsubishi Motors Corporation. Bilen ble opprinnelig introdusert som **Mitsubishi Airtrek**, og var basert på konseptbilen **Mitsubishi ASX** som ble vist på **North American International Auto Show** (Detroit i 2001. ASX (Active Sports Crossover) var Mitsubishis forsøk på å møte datidens trend med biler som hadde gode offroadegenskaper uansett årstid, dette dekkes gjennom firehjulstrekk og høy bakkeklaring, samtidig skulle pris, komfort og størrelse kunne sammenlignes med vanlige biler. Nå produseres 3. generasjon av modellen, og er også å finne som ladbar hybrid.

Første generasjon
-----------------

Den første modellen av Outlander ble introdusert i Japan 20.juni 2001, denne modellen kalles også for Mitsubishi Airtrek. I 2003 kom den modellen som ble hetende Outlander, dette er den modellen som er kjent på det norske markedet.

Airtrek modellen ble produsert fra 2001 til 2005. Navnet var plukket for å "beskrive kjøretøyets mulighet for å transportere sine passasjerer på eventyrfylte turer, fri som fuglen". Outlander modellen ble produsert fra 2003 til 2006. Dens navn skulle vekke "en følelse av turer til uoppdaget land langt borte, på søk etter eventyr". Outlanderen fikk en modifisert front som økte lengden med ca. 130 mm. 

Mitsubishi Airtrek 2003 (Japan)
Mitsubishi Outlander 2006 (USA)

Andre generasjon
----------------

Den andre versjonen av Outlander ble lansert i Japan 17.oktober 2005, men ble først tilgjengelig i det norske markedet i februar 2007. Den ble da kun levert med en 2.0 DI-D turbodiesel motor levert av Volkswagen. I desember samme år ble bilen tilgjengelig med en nyutviklet 2.4 L MIVEC bensinmotor og en 2.2L diesel fra PSA Peugeot Citroën. PSA motoren kunne fra senhøsten 2009 også leveres med automatgir.

PSA modellene Citroën C-Crosser og Peugeot 4007 produseres av Mitsubishi i Japan, og er produsert på samme mal som Outlander.

Bilen blir produsert som 5- og 7-seter, i Norge leveres den også som 2-seters varebil, dette kommer av norske avgiftsregler. Bilen kommer da til Drammen bilhavn som 5-seter, og blir ombygd til varebil i Norge. Ombyggingen består i montering av skillevegg mot varerommet og heving av den bakerste delen av taket. Bilen blir levert til kunden med alle 5 setene og kan enkelt bygges tilbake til personbil. Outlander som varebil har et lasterom med en lengde på 175 cm. høyden er 105 cm mens bredden er 130 cm (95 cm mellom hjulhusene). Tillat totalvekt er på 2360 kg som gir en nyttelast på 660 kg. Bilen kan trekke henger med brems på 2000 kg og henger uten brems på 570 kg.

### Facelift/oppgraderinger

I slutten av 2009 kom Outlander II med en facelift. Den hadde en ny front, litt andre utforminger på kanalskjørt og noen små justeringer på interiør. Året etter lanserte Mitsubishi sin egenproduserte 2.2L dieselmotor i bilen, motoren fra Volkswagen ble da faset ut.

Eksterne lenker
---------------

* Globalt Outlander-nettsted Arkivert 8. september 2019 hos Wayback Machine.
* Mitsubishi Outlander – informasjonsside fra Mitsubishi Motors Norge

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Valhalla er Nordisk ministerråds portal for barne- og ungdomskultur**. Portalen inneholder bidrag fra Danmark, Finland, Færøyene, Grønland, Island, Norge, Sverige og Åland. I portalen finnes det meste som skjer i de unges Norden innen arkitektur og design, billedkunst, dans og teater, det flerkulturelle, film og media, forskning og utdanning, lek og bevegelse, litteratur og musikk.

Portalen henvender seg mest til voksne som arbeider med barne- og ungdomskultur, men også ungdom og andre som er interesserte i området kan ha nytte av portalen.
Valhallas formål er

• å gi informasjon om barne- og ungdomskultur i Norden
• å gi informasjon om nasjonale aktiviteter av nordisk relevans
• å spre idéer og erfaringer blant alle som arbeider med barn, ungdom og kultur i Norden
• å skape muligheter for kontakter og nettverksdannelse innen området

Valhallas redaksjon består av en ledende nordisk redaktør og nasjonale redaktører i de nordiske land og i de selvstyrende områder. De nasjonale redaktører er ansvarlige for nasjonale nyheter og arrangementer. For spørsmål om Valhalla generelt samt nordiske informasjoner kontakt hovedredaktør **Tarja Terävä**. 
Valhalla administreres av Nifin – **Nordens institut i Finland**.

Eksterne lenker
---------------

* Valhalla
* Nifin – Nordens institut i Finland Arkivert 10. mai 2011 hos Wayback Machine.
* Nordisk ministerråd
**Oslo Kamera Klubb** (**OKK**) er en norsk forening for foto- og filminteresserte i Oslo. OKK ble dannet i 1921, og er en av Norges største og eldste fotoklubber. OKK hadde i 2022 ca. 300 medlemmer.

Historie
--------

Oslo Kamera Klubbs historie starter i 1921. Foregangeren var foreningen "Amatør-Fotografen", som varte i 19 år, fra 1888 til 1907. Foreningen hadde på sitt meste 100 medlemmer, men døde ut på grunn av mangel på tilslutning. Den 28. Januar 1921 hadde 8 herrer det første planleggingsmøtet for å etablere klubben. Med på møtet var Harald Kristensen, B. Chr. Aas, Ansgar Møller, Hans Henriksen, H. Augestad, K. Furuholmen, Rich. G Furuholmen og T. Berge. På møtet ble man enig om å danne en klubb for "amatørfotografer i Kristiania og omegn". Klubben ble formelt dannet på et møte i Miliære Samfund mandag 21. mars 1921 hvor rundt 150 personer deltok, og ble døpt til "Kristiana Kamera Klub". Hans Henriksen ble valgt til klubbens første formann. Da byen byttet navn fra Kristiania til Oslo, byttet klubben også navn til "Oslo Kamera Klub" (med én b), som senere ble til Oslo Kamera Klubb. OKK var en av tre klubber som var med å danne Norsk Selskap for Fotografi 1927, sammen Rjukan Kameraklub og Fredriksstad Foto Klubb. Under krigsårene vokste OKK fra 170 til som mest 700 medlemmer i midten av 1940-årene.

Kjente fotografer i Oslo Kameraklubb
------------------------------------

* Dag Alveng
* Jac Brun
* Siri Wolland
* Inga Breder
* Jean-Louis Adorsen
* Terje Abusdal
* Elisabeth Meyer
* Aage Remfeldt
* Rigmor Dahl Delphin
* Bjørn Winsnes
* Arild Kristo
* Jiri Havran

Referanser
----------

1. ↑  «Årsberetning 2022» (PDF). Besøkt 15. oktober 2023.
2. ↑  «Historien om hvordan OKK kom i gang for 95 år siden». Besøkt 15. oktober 2023.
3. ↑  «Gratulerer med dagen Oslo Kamera Klubb!». 21. mars 2016. Besøkt 15. oktober 2023.
4. 1 2 3  Mortensen, Rolf (1946). *Bildet lever. 1921-1946. Oslo Kamera Klubb’s fotokavalkade*.
5. ↑  «Oslo Kamera Klubb fantastiske 100 år». 16. mai 2021. Besøkt 15. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------

*
**Romano kher** er et romsk kultur- og ressurssenter i lokaler på Ryen i Oslo. Romano kher betyr «det romske huset» på romanes, romenes språk.

Romano kher ble opprettet som en del av den norske stats oppreisning til den nasjonale minoriteten romer, som kom på plass etter at statsminister Erna Solberg 8. april 2015 beklaget den rasistiske ekskluderingspolitikken som ble ført overfor norske romer i tiårene før og etter andre verdenskrig. Kulturhuset drives av Kirkens bymisjon i nært samarbeid med representanter for norske romer. Det holdt tidligere til i Gamlebyen kirke i Oslo.

Det foregår mange ulike aktiviteter på Romano kher, blant annet fritidsaktiviteter for barn og ungdommer, TV- og podcast-produksjon og annet formidlingsarbeid, film- og musikkverksteder, forskning, språkutvikling, kulturarrangementer, fester, rådgivning for medlemmer av minoriteten og politisk påvirkningsarbeid.  Skolelostjenesten arrangerer også leksehjelp der.

Høsten 2023 åpnet Romano kher en fast utstilling, som handler om norske romers historie, norske romer i media, samt aktuelle prosjekter og temaer.

Referanser
----------

1. 1 2  «Kultur- og ressurssenteret». Kirkens Bymisjon. Besøkt 5. januar 2022. «Romano kher ble opprettet i januar 2018. På romanes betyr Romano kher «romenes hus».»
2. ↑  «Romano kher - Romsk kultur- og ressurssenter». *Kirkens Bymisjon*. Besøkt 19. august 2019. «Her finner du informasjon om Romano Kher, romsk kultur- og ressurssenter - og om romsk kultur og historie i Norge.»
3. ↑  «Skolelostjenesten». *skullerud.oslovo.no* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 19. august 2019. Besøkt 19. august 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Gamlebyen kirke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Romano kher på Facebook Rediger på Wikidata
* Nevimos Norvegos facebookside
**Vidar Terje Davidsen** (født 4. januar 1958) er en norsk tidligere fotballspiller, fotballtrener, og ekspertkommentator i TV.

Biografi
--------

Davidsen hadde sin landslagsdebut 9. august 1979 i en landskamp mot Finland (1–0, Davidsen scoret målet). Han har spilt 46 A-landskamper for Norge, og scoret seks landslagsmål. Han scoret ett av målene da Norge slo Italia 2-1 på bortebane i Lecce i 1985.

Davidsen startet sin spillerkarriere i Bærum, og var senere 4 år i Frigg før han signerte for Vålerenga i 1980 hvor han spilte i 7 sesonger. Han var med å vinne cupen i sin debutsesong i 1980 og var en markant midtbanespiller og kaptein for Vålerenga. Han ble seriemester med Vålerenga i 1981, 1983 og 1984. Davidsen er Vålerengas mestvinnende fotballspiller gjennom tidene.

Davidsen forlot Vålerenga etter 1986-sesongen, og spilte ett år for Lillestrøm. Han har internasjonal trenerlisens UEFA Pro og var hovedtrener i : 

Bærum 1988-1990 opprykk til 2. divisjon

Strømmen 1991.

Frigg 1992.

Vålerenga 1993-1997. Opprykk til Tippeligaen i 1993. Nedrykk 1996. Opprykk til Tippeligaen og Cupmester 1997.

G19 landslaget 1998.

Lyn 1998-2001. Opprykk til Tippeligaen i 2000.

Strømsgodset 2003-2004

Han jobbet i 21 år (frem til juni 2018) som ekspertkommentator for Viasat.

(*Sist oppdatert 18. juli 2006*)

Vidar Davidsen var styreleder i Vålerenga Fotball i 2002. Det året ble klubben cupmester med Kjetil Rekdal som trener.

  


|
|  |
| Klubb | Kamper\* | Mål\* | Periode |
| Norges flagg Frigg |  |  | 1979 |
| Norges flagg Vålerenga | 145 | 37 | 1980-1986 |
| Norges flagg Lillestrøm | 12 |  | 1987 |

\* Kun seriekamper.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 246161, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Tom W. Johannessen (22. oktober 1983). «Finale uten favoritt». *Aftenposten*. s. 28.
3. ↑  «Davidsen ferdig i Viasat». *Dagbladet.no* **(norsk)**. 13. juni 2018. Besøkt 13. juni 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Vidar Davidsen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Vidar Davidsen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Vidar Davidsen – Transfermarkt (manager) Rediger på Wikidata

* (en) Vidar Davidsen – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Vidar Davidsen – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Vidar Davidsen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Olle Nordin** | **Hovedtrener for Vålerenga fotball**(1993–1997) | Etterfølger:**Lars Tjærnås** |
| Forgjenger:**Hallstein Saunes** | **Hovedtrener for Lyn**(1998–2001) | Etterfølger:**Stuart Baxter** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |