recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hubalhae** eller **Senere Balhae** var et koreansk kongedømme som ble etablert i 927 av kongefamilien Dae. Dette var første umiddelbare etterfølger av kongedømmet Balhae etter at dette falt for khitanske styrker i 926.

Senere Balhae kom til ved et forsøk fra Balhaes aristokrati på å få innsatt en ny konge og revitalisere staten. Flere i det erobrede Balhae gjorde opprør mot khitanerne og dette kom ut av kontroll for khitanernes marionettkongedømme Dongdan.

Historie
--------

I 927 begynte khitanerne å jage og henrette medlemmer av Balhaes kongefamilie for å fjerne alle mulige tronfølgere. Men flere medlemmer av kongefamilien overlevde, blant de kronprins Dae Gwang-hyeon. Dae sørget for at flyktninger fra kongedømmet, i hovedsak med avstamning fra Goguryeo, ble sendt sørover til kongedømmet Goryeo der de ble tatt godt imot av kong Taejo. Dae-klanen slo seg sammen med opprørere vest for Yaluelva og etablerte «Senere Balhae» i Holanfestningen i 927.

I 935 tok general Yeol Manhwa kontrollen over det nye kongedømmet i et kupp, etter at Dae-familiens overhode og konge døde, og etablerte kongedømmet Jeong-anguk.

Kilder
------

* 

Portal: Korea
**Bill Strutton** (født 23. februar 1923 i Sør-Australia, død 23. november 2003 i Palafrugell, Catalonia, Spania) var en produktiv manusforfatter som jobbet på mange av de best huskete britiske TV-seriene fra 1960-årene, slik som *Ivanhoe*, *The Saint*, *The Avengers* og *Doctor Who*.

14 år gammel vant Strutton et universitetsstipend, men forlot skolen etter to år for å jobbe i et kontor. Da den andre verdenskrig begynte gikk han inn i den australske hæren. Han ble fanget av tyskere på Kreta og sendt til Stalag VII. Det var der han ble interessert i å skrive.

Etter krigen begynte han å jobbe som journalist og i midten av 1950-årene begynte han å skrive bøker, slik som *A Jury of Angels* fra 1957. I 1958 skrev han manuset for *Ivanhoe*, som en ung Roger Moore spilte i. Han skrev for over 15 TV-serier de neste 11 årene. De siste manusene var for *The Strange Report* med Anthony Quayle og flere episoder av *Paul Temple*. Han pensjonerte seg i 1978 etter et hjerteattakk.

Strutton skrev historien *The Web Planet* for *Doctor Who* i 1964. Den er husket som en unik historie fordi det var den første som hadde ikke-menneskelige personer, slik som maur og dyr på størrelse med ett menneske. I 1965 skrev han boken basert på historien. Det var den tredje *Doctor Who*-boken basert på en historie fra TV-serien.

Strutton døde 80 år gammel på dagen da *Doctor Who* fylte 40 år.

Referanser
----------

1. 1 2   Internet Speculative Fiction Database, ISFDB forfatter-ID 3686, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 141394223, besøkt 26. april 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bill Strutton på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Bill Strutton hos The Movie Database Rediger på Wikidata
.

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Damköhlers tall (Da)** er et dimensjonsløst tall som er brukt innenfor kjemien for å relatere reaksjonsfart med transportfenomenraten som finner sted innenfor systemet.[*klargjør*] Tallet er oppkalt etter den tyske kjemikeren Gerhard Damköhler. Sammenhengen med Karlovitz' tall (Ka) fremkommer ved:

{\displaystyle {\text{Da}}={1 \over {\text{Ka}}}}

I sin mest brukte form blir Damköhlers tall relatert til reaksjonsraten til konveksjonsraten, volumetrisk gjennomstrømningsrate, gjennom reaktoren for kontinuerlig kjemiske prosesser.[*klargjør*]

{\displaystyle Da={{\text{reaksjonsrate}} \over {\text{konvektiv masseoverføringsrate}}}}

I reaksjoner som inkluderer interphase mass transport vil det andre Damköhlers tall (DaII) bli benyttet. Det er definert som forholdet mellom den kjemiske reaksjonsraten og masseoverføringen:

{\displaystyle {Da={\frac {\text{Reaksjonrate}}{\text{Diffusiv masseoverføringsrate}}}}}

Innen forbrenning og brann brukes Damköhler tallet til å bestemme om det er diffusjon(oppholdstiden) eller kjemi(hvor raskt en forbrenningen kan skje) som styrer en diffusjonsflamme (ikke forblandet flamme). 

{\displaystyle {Da={\frac {\tau \_{\text{oppholdstid}}}{\tau \_{\text{kjemisk}}}}}}

Referanser
----------

1. ↑  Scott,, Fogler, H. *Elements of chemical reaction engineering* (Fourth edition utg.). Upper Saddle River, NJ. ISBN 0130473944. OCLC 56956313. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)
2. ↑  McAllister, Sara (2011). *Fundamentals of combustion processes*. New York: Springer. ISBN 978-1-4419-7943-8. OCLC 733543680.
3. ↑  Drysdale, Dougal (2011). *An introduction to fire dynamics* (3rd ed utg.). Hoboken, N.J.: Wiley. ISBN 978-1-119-97546-5. OCLC 746324287. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)
**Namra Saleem** (født 13. desember 1985) er en norsk journalist, skjønnlitterær forfatter og musiker i bandet Level & Tyson.

Saleem tok en bachelorgrad i mediefag ved Universitetet i Bergen i 2008. Hun har vært journalist, researcher og programleder i NRK siden 2009, hvor hun har arbeidet med programmet *Ny dag for Mohammad*, NRK Østlandssendingen og Migrapolis. I 2014 var hun programleder for *Kisten* på NRK1 hvor hun kjørte i en gammel Fiat 500 med en kiste på taket, på besøk til kjente personer i Norge. Saleem utfordret dem til å snakke om døden og regissere sin egen begravelse. Tv-serien vakte stor oppsikt og ble omtalt i blant annet BBC.

I 2016 utgav hun romanen *I morgen vi ler* om en norsk-pakistansk jente i krysspress mellom religiøst konservative foreldre og den sekulære norske ungdomskulturen.

Referanser
----------

1. ↑  CV på LinkedIn
2. ↑  Skogr, Merete. «Kjendiser regisserer egen begravelse på NRK». *Dagbladet.no*. Besøkt 17. august 2016.
3. ↑  «Norway: TV show asks celebrities to plan own funerals - BBC News» **(engelsk)**. Besøkt 17. august 2016.
4. ↑  «Opprøreren – Debutantbloggen». *debutantbloggen.no*. Arkivert fra originalen 25. september 2016. Besøkt 12. juni 2016.
5. ↑  «Gebrokkent håp». *morgenbladet.no*. Besøkt 12. juni 2016.
6. ↑  «Tar oppgjør med sladrekultur - dagsavisen.no». *www.dagsavisen.no*. Besøkt 12. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* P2-portrettet: Namra Saleem

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** SUDOC
 |
**Brungmarka** er et stort skogs- og fjellområde som ligger på sørsida av Selbusjøen i Klæbu i Trondheim kommune, og i grenseområdene mot kommunene Selbu, Midtre Gauldal og Melhus. Området strekker seg fra Selbusjøen og opp mot Rensfjellet, 941 moh.

Lengst mot sørvest på Brungmarka ligger Trondheims høyeste fjell, Kråkfjellet med en høyde på 817 moh. Av andre fjell kan nevnes: Rensfjellet, Litjrensfjellet, Sandafjellet og Brungfjellet. På Brungmarka er det ca. 25 fiskevann med forskjellig kvalitet og størrelse på fisken. De tre største vatna er Storavatnet, Langsjøen og Tangvollsjøen. På Brungmarka drives både skogbruk, jakt og fiske, og marka fremstår derfor som et veldrevet og flott område, som innehar de nødvendige kvaliteter både for næringsutøvelse og utøvelse av friluftsaktiviteter. I tidligere tider var det ganske utstrakt seterdrift i området, med flere setrer som var i drift til rundt 1940. Det står fremdeles hus på en del av disse setrene, og disse brukes fremdeles. En del av setervollene har blitt ryddet, og tatt i bruk som beite for husdyr igjen.

Brungmarka har sitt navn etter elva Brunga, som renner gjennom marka.

Referanser
----------

1. ↑  «Brungmarka | Tur - Trondheim.no». *Trondheim.no*. Arkivert fra originalen 17. juli 2020. Besøkt 18. juli 2020.
2. ↑  Husby, Asbjørn (1997). «Boplasser og setrer på søndre side av Selbusjøen (Brungmarka)» (PDF). *Årsskrift – 1997*. Klæbu historielag: 23–26.
3. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1965). *Norske Gaardnavne*. Oslo: Børsum. s. 368.
**Jens Morgan Nilsson** (født 3. april 1971) er en svensk tidligere fotballspiller. Han var en anvendelig midtbanespiller som også spilte i forsvar. Han tilbragte karrieren på toppnivå i svensk fotball med Gøteborg-klubbene GAIS og Örgryte. Nilsson spilte tre kamper for det svenske seniorlandslaget. Hans første innkalling var som del av Tommy Söderbergs første landslagstropp til to treningskamper borte mot USA og Jamaica i januar 1998. Nilsson spilte begge kampene på turen fra start på høyreback. I juni 1998 spilte Nilsson andre omgang på høyreback for Sverige da laget beseiret Italia i en treningskamp i Gøteborg.

Referanser
----------

1. ↑   fbref.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Morgan Nilsson – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Morgan Nilsson – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Morgan Nilsson – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Morgan Nilsson – PlaymakerStats.com Rediger på Wikidata

* (en) Morgan Nilsson – FBref Rediger på Wikidata
* Svenska Fotbollförbundet
Regjeringskontorene i Eupen.
**Regjeringen for det tyske språksamfunnet** (tysk: **Regierung der Deutschsprachigen Gemeinschaft** ofte forkortet **DG-Regierung**, tidligere *Exekutive der Deutschsprachigen Gemeinschaft*) er det utøvende organ for det tyske språksamfunnet i Belgia, med kontorsted i Eupen.

Organisering og oppgaer
-----------------------

Regjeringen består av en ministerpresident og tre ministre. Den iverksetter dekreter som blir vedtatt i parlamentet for det tyske språksamfunnet, og tar initiativ til nye dekreter. Et departementet (das Ministerium) forestår forvaltningen av det tyske språksamfunnet.

Det tyske språksamfunnet er hovedsakelig ansvarlig for saker som angår språksamfunnet direkte. Det dreier seg om kultur, spørsmål knyttet til den enkelte borger og undervisning. Regjeringen og departementet er også ansvarlig for språksamfunnets forbindelser utenfor språksamfunnet selv. Departementet har således representasjon i Brussel og Berlin.

Galleri
-------

* Det tyske språkområdets plassering i Belgia.Det tyske språkområdets plassering i Belgia.
* Ministerpresidentens kontor i Eupen.Ministerpresidentens kontor i Eupen.
* Hôtel De Brouckère er språksamfunnets representasjon i Brussel.Hôtel De Brouckère er språksamfunnets representasjon i Brussel.
* Det tyske språksamfunnets flagg.Det tyske språksamfunnets flagg.

Se også
-------

* Liste over ministerpresidentene for det tyske språksamfunnet

Referanser
----------

1. 1 2  «Die Zuständigkeiten der Deutschsprachigen Gemeinschaft». *www.ostbelgienlive.be*. Besøkt 8. mars 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Krisestøtteenheten (KSE)** er en enhet i Samfunnssikkerhetsavdelingen i Justis- og beredskapsdepartementet. Krisestøtteenheten er fast kontaktpunkt for informasjon til og fra Justis- og beredskapsdepartementet ved ekstraordinære hendelser og kriser.  

Krisestøtteenheten skal ved behov kunne yte støtte til lederdepartementet og Kriserådet i deres krisehåndtering. KSE er sekretariat for Kriserådet og understøtter Justis- og beredskapsdepartementets samordningsrolle på samfunnssikkerhetsområdet 

Krisestøtteenheten har som hovedfunksjon å: 

* bidra med kompetanse i form av rådgivning og faglig bistand til lederdepartementets arbeid med samordning og helhetlig sentral krisehåndtering. Dette omfatter støtte til analyser, utarbeidelse og formidling av overordnede situasjonsrapporter og etablering av felles situasjonsforståelse som grunnlag for strategiske beslutninger.
* støtte lederdepartementet og Kriserådet med kapasiteter i form av infrastruktur (herunder tekniske løsninger), lokaler og personell.

Krisestøtteenhetens rolle i den sentrale krisehåndteringen er beskrevet i samfunnssikkerhetsinstruksen.

Referanser
----------

1. ↑  «Instruks for departementenes arbeid med samfunnssikkerhet (samfunnssikkerhetsinstruksen)». Lovdata. Besøkt 12. mars 2019.
**Regnarvatnet**, også skrevet **Regnavatnet**, er en innsjø som ligger i Strand kommune. Vannet er råvannskilden til Krokaheia-vannverket, som er hovedforsyningen for vann til området Jørpeland og Tau. Det er således forbudt med både jakt, bading og fiske.

Området
-------

Regnarvatnet er omkretset av blant annet fjellene Litla Tibergfjellet, Øygjaknuten, Fladafjellet og Småkrogane. Innsjøen strømmer videre i Regnånå, som via Flonen og Østerhusvatnet renner ut i Bjørheimsvatnet. Vannet fra Regnåna utnyttes for øvrig av småkraftverket Bjørheimsbygd kraftverk.

Den populære turen Gramsfjellet rundt starter ved enden av Regnarvatnet.

Fiske
-----

Innsjøen har en svært tett bestand av ørret. Fisken er småfallen, men kvaliteten er jevnt tilfredsstillende. Det er i dag forbud mot all fiske - et forbud som har blitt kritisert, da redusert fiskebestand vil bedre vannkvaliteten. Anslått fiskeproduksjon per år er 361,1 kg.

Drukningsulykke i 1938
----------------------

31. mai 1938 omkom tre lokale ungdommer i en drukningsulykke i Regnarvatnet. Båten deres veltet da de skulle sette garn. Saken fikk stor oppmerksomhet, og ble blant annet omtalt i Aftenposten, Adresseavisen og Stavanger Aftenblad. Alle tre ble etterhvert funnet, og er gravlagt på Jørpeland. Ulykken satte dype spor, og regnes den dag i dag som blant de mest dramatiske hendelsene i Strand kommunes historie.

Andre skrivemåter
-----------------

Regnavatnet er også godkjent skrivemåte, men er av Statens kartverk ikke anbefalt til offentlig bruk.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 28. mai 2015
2. ↑
3. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 2. april 2015. Besøkt 14. mars 2015.
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 2. april 2015. Besøkt 14. mars 2015.
5. ↑
6. ↑  «Regnarvatnet». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 4. november 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Den katolske kirke** representerer den mest utbredte trosretningen i **Slovenia** – 58 % av befolkningen bekjenner seg til katolisismen. Kirken er organisert i seks bispedømmer, derav to erkebispedømmer.

Struktur
--------

I den følgende oversikten er kirkeprovinsene fremhevet i fet og metropolitanbispedømmer i kursiv.

* **Kirkeprovinsen Ljubljana:**
	+ *Ljubljana erkebispedømme*
	+ Koper bispedømme
	+ Novo Mesto bispedømme
* **Kirkeprovinsen Maribor:**
	+ *Maribor erkebispedømme*
	+ Celje bispedømme
	+ Murska Sobota bispedømme

Personer
--------

### Primas

Slovenia har ikke noen primas. Siden Ljubljana ble erkebispedømme før Maribor, kan likevel erkebiskopen av Ljubljana betraktes som den kirkelige stillingen av høyest rang i Slovenia.

### Nuntius

Pavens nuntius i Slovenia og Kosovo er Juliusz Janusz (per 10. februar 2011).

### Kardinaler

Den eneste slovenske kardinalen er den forhenværende erkebiskopen av Ljubljana, Franc Rodé.

Klostre
-------

Noen viktige klostre i Slovenia er Ajmanov (ursulinerinner), Kostanjevica og Olimje (fransiskanere), Pleterje (karteusere) og Stična (cisterciensere).

Historie
--------

Det eldste bispesetet i dagens Slovenia er Koper (den gang *Iustinopolis*, senere *Caput Histriae* eller *Capodistria*), der det er dokumentert biskoper siden 500-tallet. Det ble imidlertid fra 1828 til 1977 integrert i Trieste bispedømme. Maribor bispedømme går tilbake på Lavant bispedømme, som ble grunnlagt i 1228 som et av Salzburgs egenbispedømmer. Det lå opprinnelig helt i Kärnten (Østerrike), men ble flyttet sydøstover på 1700- og 1800-tallet. Ljubljana ble grunnlagt i 1461 som et immediat bispedømme for den østerrikske provinsen Krain. I 1968 ble begge disse bispedømmene sammenfattet i en felles kirkeprovins med Ljubljana som metropolitanerkebispedømme. I 1977 ble den jugoslaviske delen av Trieste-Koper bispedømme gjenopprettet som Koper bispedømme og også lagt som suffragan under Ljubljana. En gjennomgripende omstrukturering av bispedømmene skjedde i 2006, etter Slovenias statlige uavhengighet: Pave Johannes Paul II opprettet tre nye bispedømmer og opphøyet Maribor til metropolitanerkebispedømme over to av disse.

| * v
* d
* r
Den katolske kirke i Europa |
| --- |
| 
* Albania
* Andorra
* Belarus
* Belgia
* Bosnia-Hercegovina
* Bulgaria
* Danmark
* Estland
* Finland
* Frankrike
* Hellas
* Irland
* Island
* Italia
* Kasakhstan
* Kosovo
* Kroatia
* Latvia
* Liechtenstein
* Litauen
* Luxembourg
* Republikken Makedonia
* Malta
* Moldova
* Monaco
* Montenegro
* Nederland
* Norge
* Polen
* Portugal
* Romania
* Russland
* San Marino
* Serbia
* Slovakia
* Slovenia
* Spania
* Storbritannia
	+ England og Wales
	+ Skottland
* Sveits
* Sverige
* Tsjekkia
* Tyrkia
* Tyskland
* Ukraina
* Ungarn
* Vatikanstaten
* Østerrike

 | Den hellige stols våpen |
| Avhengige områder | 
* Færøyene
* Gibraltar
* Guernsey
* Isle of Man
* Jersey
* Åland

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** NKC
 |
**Daw Tenzin** (født 1956) var sentralbanksjef for Bhutans sentralbank (RMA) fra 18. august 2010 til august 2015.

Sentralbankloven i Bhutan ble endret i 2010, slik at finansministeren ikke lenger skal være sentralbanksjef. Daw Tenzin var RMA sin første sentralbanksjef som ikke innehar rollen i form av å være finansminister. Fram til Tenzin ble utnevnt var *Lyonpo* (minister) Wangdi Norbu leder av sentralbanken, i kraft av å være finansminister.

Tenzin ble ansatt i RMA i desember 2003, som administrerende direktør. Som utdanning har han en *Professional Graduate Diploma* i u-landsøkonomi fra Australian National University. Etter at hans femårsperiode som sentralbanksjef gikk ut i august 2015 overtok *Dasho* Penjore denne stillingen.

Referanser
----------

1. 1 2  Bhutan Broadcasting Service - *His Majesty appoints Central Bank Governor* Arkivert 20. august 2010 hos Wayback Machine. (lest 13. desember 2010)
2. ↑  RMA - *What's New* Arkivert 6. mars 2016 hos Wayback Machine. (lest 13. desember 2010)
3. ↑  The Butanese - *Upcoming vacancies for RMA Governor, 4 Ambassadors and 7 secretaries*, besøkt 15. juni 2022.
4. ↑  Bhutans regjering - *Members of Lhengye Zhungtshog*  Arkivert 6. juli 2011 hos Wayback Machine. (lest 13. desember 2010)
5. ↑  Bhutan Majestic Travel - *Bhutan’s first ever governor of the central bank* Arkivert 3. juni 2011 hos Wayback Machine. (lest 13. desember 2010)
Det er vanlig for *writers* å komme med sterke politiske markeringer i sin kunst
**Writer** er en betegnelse for en utøver av kunstformen graffiti som lager pieces, tags eller throw ups. Uttrykket kommer fra hiphopkulturen. En writer er en som bomber, hvis man ikke bomber, så er man ikke en writer ifølge de mest anerkjente writerne.

Mens tradisjonelle kunstmalere svært ofte bruker pensler og farger basert på olje og akryl, bruker en writer gjerne maling på spraybokser.

En writer er ikke det samme som en sjablong-/stencil-kunstner. Mens sjablongkunstnere kan tilhøre flere forskjellige kulturer er som oftest writeren en hiphopper som følger hiphop-kodeksen.

Writeren kan være politisk motivert, men ikke nødvendigvis. 

Innen graffiti i Norge er nok grupper av writere "crews" som for eksempel: ALL, FOS, og OGS mest kjent.

Litteratur
----------

* Holen, Øyvind; *Hiphop-hoder Fra Beat Street til bygde-rap* , Oslo 2004 ISBN 82-430-0342-8
* Høigård, Cecilie: *Gategallerier*, Valdres 2007, ISBN 978-82-530-3016-6

Eksterne lenker
---------------

* Et møte med graffitimiljøet i Trondheim[*død lenke*]

Portal: Kunst
**Joralf Rindli** (født 1944) er en norsk tidligere butikkbestyrer og lokalpolitiker i Melhus kommune. Han var opprinnelig innvalgt i kommunestyret for KrF, men gikk senere over til FrP. Han satt som varaordfører fra 2003 til 2007 (de første tre årene for Krf og det sist for FrP). 

Rindli er født i Rindal. Han satt i Melhus kommunestyret i tre perioder (2003–2015) og har hadde under denne tiden flere politiske lederverv. Blant annet var han leder for «komite for liv og lære» og gruppeleder for Melhus Fremskrittsparti. Han meldte seg ut av KrF i 2006, etter 45 års medlemskap. Utmeldelsen skyldes uenighet i forhold som berørte sjenkebevilgningspolitikken i kommunen, varaordførerens stillingsandel og striden rundt bygging av en sykehjemsblokk. Han meldte seg samme år inn i FrP. I sine yngre år var han politisk aktiv i KrFU i Buskerud.

Rindli har bakgrunn fra butikkbransjen og var bestyrer for Åmot Samvirkelag fra 1979 til 1998.

Han ble gift i 1969 med Marit Bekkestad (f. 1946) fra Ål i Hallingdal.

Referanser
----------

1. ↑   Adresseavisen, utgitt 7. februar 2004, besøkt 1. august 2022, «Joralf Rindli, Gimse, er 60 år i dag»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   bygdebok, side(r) 485, urn.nb.no, utgitt 1983, besøkt 1. august 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  TB - Ordførerskifte (23.10.2003)
4. ↑  TB - Rindli trekker seg som gruppeleder (8.5.2013)
5. ↑  TB - Varaordfører melder seg ut av KrF (5.9.2006)
6. ↑  TB - Går fra KrF til Fremskrittspartiet (3.10.2006)
7. ↑  «Ringerikes Blad 1971.10.15». Norge;Viken;;Ringerike;;;;. s. 2.
8. ↑  «Ringerikes Blad 1974.03.26». Norge;Viken;;Ringerike;;;;. s. 8.
9. ↑  *Rennebuboka*. Rennebu: Rennebu kommune. 1983. s. 485.
10. ↑  TB - Her vil Marit og Joralf gravlegges (28.7.2015)
**Jorcks Passage** er en passasje med butikker som forbinder Vimmelskaftet på Strøget med Skindergade og Fiolstræde i København.

Den ble oppført i årene 1893–95 etter tegninger av arkitekten Vilhelm Dahlerup og er oppkalt etter sukkervarefabrikant og byggherre Carl Reinholdt Waldemar Jorck (1832–1902). Bygningen har fire etasjer med 11 fag mot Skindergade og 12 mot Vimmelskaftet. Selve passasjen er flankert av to rekker søyler med statuer av små barn ovenpå. På 3. etasje, som i dag befinner seg over glasstaket, skimtes veggmalerier. Gulvet er belagt med mosaikk. Over utgangen mot Skindergade ses en byste av byggherren.

Kjøbenhavns Telefon Aktieselskab (KTAS) holdt til her i årene 1896–1914. I samme eiendom startet den danske radiofoni i 1924 under navnet *Kjøbenhavns Radio*.

Galleri
-------

* Telefonlinjer fra taket av bygningen i 1896Telefonlinjer fra taket av bygningen i 1896
* KTAS telefonsentral 1896.KTAS telefonsentral 1896.
* Jorcks Passasje mot Strøget.Jorcks Passasje mot Strøget.
* Fasaden mot SkindergadeFasaden mot Skindergade
* Passasjen før innglassing.Passasjen før innglassing.
* Reinholdt W. JorckReinholdt W. Jorck

Referanser
----------

1. ↑  *Vilhelm Dahlerup*, Kunstindeks Danmark. Besøkt 15. juni 2015
2. ↑  Zinglersen, Bent: *Københavnske gadenavnes historie*. Politikens Forlag, 1979

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jorcks Passage – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Danmark
**Luvsannamsrain Oyun-Erdene**, født 29. juni 1980, er en mongolsk politiker som har vært statsminister i Mongolia siden 27. januar 2021. Han har vært innvalgt to ganger (i 2016 og 2020) til landets nasjonalforsamling Den store Khural. Før han ble statsminister var han regjeringens kabinettsekretær fra 2. februar 2019 til 27. januar 2021.

Oyun-Erdene ble født i Mongolias hovedstad Ulan Bator, men vokste opp i landsbyen Berkh i Khentij-provinsen. Han startet sin politiske karriere som 21-åring da han arbeidet som leder for det lokale guvernørkontoret i Berkh. Fra 2008 var han leder for det regionale kontoret for sosial utvikling i Bayanzürkh, en av bydelene i Ulan Bator. Han har også hatt verv i det sosialdemokratiske Mongolias Folkeparti, blant annet som leder av partiets politiske avdeling. Han var også en tid president i partiets ungdomsavdeling.

Han er utdannet ved Mongolias Nasjonale Universitet og har bachelor i juss og mastergrad i politikk.

Han har gitt ut to bøker om utviklingen av Mongolia. I 2005 kom «Visjon» I 2015 kom boka «Hestelandet i Asia» I denne boka legger han fram en 30 års utviklingsplan for Mongolia. Han grunnla også et nasjonalt utviklingsinstitutt (eller tenketank) med samme navn. I 2020 ledet Oyun-Erdene utviklingen av «Visjon 2050», Mongolias 30-årsplan, som ble godkjent i parlamentet og trådte i kraft fra 1. januar 2021.

Fra 2016 har han vært innvalgt i parlamentet, og fra 2019 overtok han, på forespørsel fra daværende statsminister Ukhnaagiin Khürelsükh, stillingen som regjeringens kabinettsekretær. Han markerte seg blant annet med å bekjempe illegal gruvedrift og korrupsjon. Han sto også bak en femårsplan for digital utvikling i landet Arbeidet med dette har resultert i mindre byråkrati, mindre korrupsjon og større åpenhet i forvaltningen.

Oyun-Erdene tiltrådte som statsminister 27. januar 2021 etter at den tidligere statsministeren Ukhnaagiin Khürelsükh trakk seg for å kunne stille til valg som president.

Referanser
----------

1. ↑  «Mongolia's Next Election Will Feature New Types of Candidates». Bulgan Batdorj and Julian Dierkes. 22. mai 2020.
2. ↑  «Economic concerns high as Mongolia holds national elections». DailyHerald Web. 23. juni 2020.
3. ↑  «Mongolian parliament appoints 3 new ministers». Xinhuanews Web. 5. februar 2019. Arkivert fra originalen 13. august 2020. Besøkt 10. juli 2022.
4. ↑  «ОН ЦАГИЙН ХЭЛХЭЭС». oyunerdene.mn. 25. mai 2016. Arkivert fra originalen 17. mars 2011. Besøkt 10. juli 2022.
5. ↑  «"Азийн хүлэг улс" тэргүүн дэвтэр хэвлэгдлээ». ikon.mn Web. 27. november 2015.
6. ↑  «Asian Khuleg Mongolia». On think tank Web. 25. januar 2020.
7. ↑  «Parliament approves 'Vision-2050' long-term policy document». Montsame Web. 25. mai 2020.
8. ↑  Ukhnaagiin gikk i 2021 av som statsminister og ble samme år valgt til landets president.
9. ↑  «Mongolia's E-Governance Quest». Bolor Lkhaajav Web. 28. september 2020.
Dawid Szmulewicz’ mursteinshus ved Piotrkowska-gaten
**Dawid Szmulewicz’ mursteinshus** (polsk *Kamienica Dawida Szmulewicza*) ligger ved Piotrkowska-gaten 37 i Łódź.

På tomten, som i 1887 tilhørte Icek Lejb Kon, stod opprinnelig en enetasjes bygning med to tilbygg. I 1894 ble den overtatt av Dawid Szmulewicz, som bestemte seg for å bygge et nytt mursteinshus i art nouveau etter tegninger av Gustaw Landau-Gutenteger. Bygningen stod ferdig i 1904.

Mursteinshuset har fem etasjer og en rektangulær grunnplan. På fasaden finnes et tre etasjer høyt karnapp som ender i en loggia dekt av en kuppel. Den er ellers utsmykket med blader, striper, løvehoder og kvinnemasker (maskaroner). Trappeoppgangene er tilpyntet med stukkatur. Mursteinshusets indre er bevart i sin opprinnelige form, med unntak av første etasje som er blitt ombygd.

Bygningen har to tre etasjer høye tilbygg i vestlig retning. De står skrått i forhold til Piotrkowska-gaten på grunn av den opprinnelige tomteinndelingen fra 1820-tallet.
Deltagelse i Den delvise prøvestansavtalen
██ Signert og ratifisert

██ Tiltrått

██ Kun signert

**Den delvise prøvestansavtalen** eller **Traktat om forbud mot prøver med kjernefysiske våpen i atmosfæren, det ytre verdensrom og under vannet** (engelsk: *Treaty Banning Nuclear Weapon Tests in the Atmosphere, in Outer Space and under Water*, ofte forkortet til *LTBT*) er en traktat som forbyr atomvåpenprøver og alle andre atomsprengninger (også for fredelige formål) i atmosfæren, verdensrommet og havet. Avtalen regulerer ikke prøvesprengninger under jorden, så lenge spregningene ikke fører til radioaktivt nedfall utenfor eget territorium. 

Den delvise prøvestansavtalen ble undertegnet av Sovjetunionen (representert av utenriksminister Andrej Gromyko), Storbritannia (representert av utenriksminister Alec Douglas-Home) og USA (representert av utenriksminister Dean Rusk) i Moskva 5. august 1963. Det ble etterpå åpnet for at andre land kan tiltre traktaten. Traktaten trådte i kraft fra 10. oktober 1963 og land som ikke signerte traktaten før denne datoen, kan kun tiltre.

124 stater har signert og ratifisert traktaten. Stater som er kjent for å ha atomvåpen og som ikke har signert traktaten er Folkerepublikken Kina, Frankrike og Nord-Korea.

Se også
-------

* Prøvestansavtalen

| * v
* d
* r
Traktater om forbud mot kjernefysiske våpen |
| --- |
| 1963 Den delvise prøvestansavtalen **·** 1968 Ikkespredningsavtalen **·** 1972 ABM-avtalen **·** 1974 Traktaten om begrensning av testing av kjernefysiske undergrunnsvåpen **·** 1970-tallet SALT-avtalene **·** 1987 INF-avtalen **·** 1991 START I **·** 1993 START II (Moskva-avtalen) **·** 1996 Prøvestansavtalen **·** 1997 START III **·** 2002 Traktaten om strategiske offensive reduksjoner **·** 2010 New START |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Liaocheng i Shandong
**Liaocheng** (kinesisk: 聊城, pinyin: *Liáochéng*) også kjent som «Vannbyen», er en by på prefekturnivå i den vestligste del av provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Den grenser til Jinan i sørøst, Dezhou i nordøst, Tai'an i sør, og provinsene Hebei og Henan i vest. Keiserkanalen renner gjennom prefekturet.

Området er en stor kull-region, og byen har ikke mindre enn 4 kullkraftverk, det største med en kapasitet på hele 2.640 MW.

Administrasjon
--------------

Liaocheng administrerer ett distrikt, et byfylke og seks fylker.

* Dongchangfu distrikt (东昌府区)
* Linqing byfylke (临清市)
* Yanggu fylke (阳谷县)
* Dong'e fylke (东阿县)
* Chiping fylke (茌平县)
* Gaotang fylke (高唐县)
* Guan fylke (冠县)
* Shen fylke (莘县)

Utdannelse
----------

* Liaocheng University (聊城大学)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Liaocheng – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Fra stranden ved Lianyungang

**Lianyungang** (kinesisk: 连云港; pinyin: *Liányúngǎng*) er en by på prefekturnivå i provinsen Jiangsu ved Kinas kyst mot Gulehavet. Befolkningen innenfor bygrensene anslås (2004) til 700 000, men hele prefekturet har 4,65 millioner innbyggere.

Administrative enheter
----------------------

Lianyungang består av tre bydistrikter og fire fylker:

* Bydistriktet Xinpu (新浦区), 259 km², 360 000 innbyggere, lokalregjeringens sete;
* Bydistriktet Lianyun (连云区), 506 km², 180 000 innbyggere;
* Bydistriktet Haizhou (海州区), 159 km², 130 000 innbyggere;
* Fylket Ganyu (赣榆县), 1 408 km², 1,07 mill. innbyggere;
* Fylket Guanyun (灌云县), 1 834 km², 1,07 mill. innbyggere;
* Fylket Donghai (东海县), 2 251 km², 1,14 mill. innbyggere;
* Fylket Guannan (灌南县), 1 029 km², 730 000 innbyggere.

Industri
--------

Tianwan kjernekraftverk, ett av verdens største, ligger ute ved kysten 30 km øst for selve byen Lianyungang.

Samferdsel
----------

### Jernbane

Longhaibanen, Kinas viktigste jernbanelinje i øst-vest-retning, begynner i Lianyungang. 

### Vei

Kinas riksvei 204 løper gjennom området. Den løper fra Yantai i Shandong sørover til Shanghai, og er innom blant annet Lianyungang, Nantong og Taicang.

Kinas riksvei 310 begynner i byprefekturet, går vestover og ender i Tianshui i provinsen Gansu. Den går innom større byer som Xuzhou, Shangqiu, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.

Kinas riksvei 327 ender opp i Lianyungang. Den fører Heze i Shandong til Lianyungang.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Erik Christian Selmer** (født 1. april 1931 i Tromsø, død 20. april 2023 i Drøbak) var en norsk diplomat.

Etter å ha studert økonomi ved Universitetet i Köln 1956 var han stipendiat i Norges Eksportråd og utsending til Bonn 1958–1961. Han tok Utenriksdepartementets aspirantkurs 1962 og arbeidet blant annet ved Norges delegasjon til FN og andre internasjonale organisasjoner i Genève og ved NATO-delegasjonen i Brussel, hvor han ble ambassaderåd 1972 og ministerråd 1974. Fra 1975 var han ministerråd ved Norges delegasjon til FN og andre internasjonale organisasjoner i Genève. I 1979 ble han underdirektør i Utenriksdepartementet og ekspedisjonssjef fra 1981. Han var departementsråd i Handelsdepartementet 1982–1986.

Han var ambassadør til Øst-Tyskland (DDR) 1986–1989, stasjonert ved den norske ambassaden i Øst-Berlin. Han var deretter ambassadør til Det europeiske frihandelsforbund (EFTA) og Garantiavtalen for toll og handel (GATT) i Genève 1989–1994 og deretter ambassadør til Østerrike 1994–1998 med Ljubljana som sideakkreditering fra 1996.[]

Erik Christian Selmer var kommandør av St. Olavs Orden.

Referanser
----------

1. 1 2  «Slekten Selmer». *selmer-norway.no*. Besøkt 1. mai 2023.
2. ↑  «Minneside for Erik Christian Selmer». *bgr.vareminnesider.no*. Besøkt 1. mai 2023.
3. ↑  *Jubilanter* i Aftenposten den 1. april 2011.
Grafeneck (2007)
**Grafeneck** er et slott med tilhørende eiendom i nærheten av Münsingen, sørøst for Stuttgart, i delstaten Baden-Württemberg i det sørlige Tyskland. Slottet ligger i kommunen Gomadingen.

I Grafenecks slott var fra 1929 ett hjem for personer med funksjonshemninger. Ved krigsutbruddeet i 1939 omvandlet nazistene Grafeneck til et eutanasiinstitutt. Virksomheten pågikk fra den 18. januar til den 13. desember 1940. Innen rammene for *Aktion T4* ble det i Grafeneck myrdet minst 9 839 syke og funsjonshemmede personer ved avgasser fra dieselmotorer.

Blant personalet ved Grafeneck var Kurt Franz, Heinrich Gley, Lorenz Hackenholt, Willi Mentz, August Miete, Josef Oberhauser, Karl Alfred Schluch, Christian Wirth og Ernst Zierke.

Referanser
----------

1. ↑  *Dokumente zur "Euthanasie"*. Herausgegeben von Ernst Klee. Frankfurt am Main: Fischer Taschenbuch 1985, s. 232.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Schloss Grafeneck – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Gedenkstätte Grafeneck
**Litldalselva** er en elv som løper fra sør til nord i Litldalen, med utløp fra Osbumagasinet og munning i Sunndalsfjorden i Sunndal kommune, Møre og Romsdal. Elva er regulert ved demningen til Osbumagasinet. Den har en lakseførende strekning på 10 km. 

Munningen ved Sunndalsøra er tett ved Drivas munning i fjorden. Aura kraftverk ligger ved munningen av Litldalselva. Vassdraget er regulert og store deler av vannføringen brukes i kraftverket. Vann fra Aursjøen ble utbyggingen av kraftverket overført til fra Eikesdalen til Sunndalen/Litldalen. Dette er et av Norges største kraftverk målt i produsert elektrisitet. Det første forsøket på samlet utbygging av Aura og Litldalselva begynte med søknad om tillatelse i 1912. Stortinget ga da tillatelse til separat utbygging og A/S Aura satset på utbygging av Litldalselva. Anlegget stanset i hovedsak opp under første verdenskrig. Det ble satt opp en del brakker og anlagt en 26 km lang jernbane fra fjorden gjennom Litldalen. I 1931 fikk A/S Aura tillatelse til en samlet utbygging. Okkupasjonsmakten satset på utbygging og anlegg av aluminiumsverk i tilknytning til kraftverket på Sunndalsøra, og planene for Aura/Litldalen-utbygging ble holdt varme. I 1947 ble arbeidet tatt opp igjen etter staten hadde overtatt prosjektet. Olav Oksvik hadde siden 1937 ledet Aura-utvalget og var hovedpersonen på politisk side for prosjektet.

Geografi
--------

Litldalselva faller 40-50 meter fra Osbudammen og samler seg først i Holbuvatnet, som også er demt opp. Reinvasselva fra det regulerte Reinsvatnet er sideelev fra vest på Litldalselvas vei til det mindre Hallarvatnet før elva stuper ned Hallarvasslia til Sandvatnet i Litldalen. Sandvatnet bærer synlige preg av utbyggingen og har lite vann store deler av året. Herfra følger Litldalselva dalbunnen av Litldalen. Sideelvene Øykjelibekken, Sandvassøybekken, Bjørkabekken fra vest tilfører elva vann på veien til Litlvannet. En innsnevring av dalen deler Litlvatnet fra det større Dalavatnet. Dalavatnet har sideelever som Synnhammarbekken fra vest og Tågbekken fra øst. Fra Dalaosen får elva vanntilførsel fra vest fra Kvambekken, Brubekken, Hjellbekken, Liabekken og Farbekken. Fra øst er Nilsbekken den mest markante av mindre sideelver.

Referanser
----------

1. ↑  Rosvold, Knut A. (22. september 2018). «Aura kraftverk». *Store norske leksikon*. Besøkt 3. desember 2020.
2. ↑  «Aura vannkraftverk». *www.statkraft.com* **(norsk)**. Besøkt 3. desember 2020. [*død lenke*]
3. ↑  «Litldalselva - Drivaregionen». *www.sunndal.kommune.no*. Besøkt 3. desember 2020.
4. ↑
5. ↑  *Sunndal vill og vakker: en reise gjennom natur og kultur i Sunndal kommune = Wild and beautiful Sunndal : a pictorial and cultural journey through the district of Sunndal in Norway*. [Sunndalsøra]: Ulvund tekst & forl. 1992. ISBN 8291132011.
6. ↑  Innvik, Petter Erik (1993). *Verket: Sunndal verks historie gjennom 40 år*. Sunndal: Hydro aluminium. ISBN 8299302404.
7. ↑  Kjølås, Gerhard (1969). *Olav Oksvik: mannen og politikaren*. Trondheim: Rune.
8. ↑  Skarvdalselva på Norgeskart.no fra Statens kartverk, besøkt 28. juli 2020
***Come Back to Erin*** er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av Sidney Olcott.

Handling
--------

Historien åpner i en liten landsby i Irland. Jerry, landsby-smeden, ønsker å gifte seg med Peggy O'Malley i en stil som passer hennes skjønnhet. Peggy skaffer seg passasje på en dampbåt, underveis til Amerika. Når hun ankommer New York, sikrer hun seg snart stilling som tjenestepike ved et velstående hjem. Men Peggy faller også i dårlig selskap.

Men ett par uker senere leser unge Jerry i en avis, om Peggys arrestasjon på grunn av tyveri av et verdifullt diamant-diadem. I løpet av en uke er Jerry ved hennes side igjen. Etter en rekke spennende eventyr sørger Jerry for at de virkelige kriminelle endelig blir arrestert. Han får også tak i det savnede diamant-kjedet igjen.

Skuespillere
------------

* Gene Gauntier som Peggy O'Malley
* Jack. J Clark som Jerry
* Sidney Olcott

Referanser
----------

1. ↑  Come Back to Erin

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Come Back to Erin* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Come Back to Erin* på Silent Era Rediger på Wikidata
Kvinne i den første versjonen av Grafferbunaden.Kvinne i den første versjonen av Grafferbunaden. Bilde fra Nasjonalbibliotekets samling. 
**Grafferbunaden** er en bunad med brokadeliv og blått skjørt (blå stakk) som er basert på en stakk fra gården Graffer i Lom.

Utforming
---------

Den versjonen av Grafferbunaden som lages i dag har blå stakk i toskafta bunadtøy med broderier, og rødt eller grønt liv i brokade. Livet har hekter i front og er sydd sammen med stakken. Dette kalles gjerne *snørlivskjol*, som er en rest etter at liv av denne typen tidligere ble festet i front med snøring. Bunaden brukes gjerne med brodert lue og løslomme i samme stoff som stakken.

Sølvet som brukes til er ofte filigranssølv, da dette er mye i bruk i Gudbrandsdalen.

Opphav
------

Grafferbunaden er basert på en blåstakk fra 1700-tallet funnet på gården Graffer i Lom i Gudbrandsdalen.

En første versjon av stakken, med mange ulike typer liv, var i bruk fra 1930-tallet av, og i tråd med datidas bunadsideologi hadde den samme stoff på liv og stakk, og broderi på alle draktdeler. Det var på denne tiden et mål om å både bruke norske materialer, kombinert med et ønske å fremheve det beste av eldre broderier.

En revidert versjon av bunaden ble utarbeida av Gudbrandsdalens Husflidslag sammen med Graffer-familien i 1952. Det var med denne versjonen bunaden fikk damaskliv, og fargene på livet ble standardisert. Det er denne versjonen av Grafferbunaden som i størst grad produseres i dag.

Det finnes også en rekonstruert Grafferbunad som er basert på den samme stakken.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Ugland, Thorbjørg Hjelmen; Solvang, Frits 1941- (1. januar 1996). *Eit knippe av Noregs bunader*. Oslo: I samarbeid med Heimen husflid. ISBN 8276830870.
2. 1 2 3  Hoel Haugen, Bjørn Sverre (2006). *Norsk bunadleksikon*. N.W. Damm & Søn. ISBN 8249607589.
**Litiumkarbonat** (Li2CO3) er en kjemisk forbindelse av litium og karbonat. Det er et fargeløst salt som brukes i fremstilling av metalloksider, og det er brukt som en stemningsstabilisator i psykiatrisk behandling av maniske tilstander og bipolar lidelse.

Litiumkarbonat selges i andre land som **Carbolith**®, **Cibalith-S**®, **Duralith**®, **Eskalith**®, **Lithane**®, **Lithizine**®, **Lithobid**®, **Lithonate**® og **Lithotabs**®. I Norge selges Lithionit som er Litiumsulfat.

Egenskaper
----------

Som alle inorganiske karbonatforbindelser opptrer det som en polymer. Det er lite løselig i vann. Løseligheten reduseres ved økende temperatur. Løseligheten øker mye ved å tilføre CO2.

Bruk
----

Litiumkarbonat er et viktig kjemikalium i industrien. Glass med litiumkarbonat kan brukes i ovner. Sement herder fortere om det er tilsatt litiumkarbonat, noe som er spesielt gunstig ved legging av fliser med fliselim. Litiumkarbonat benyttes i produksjon av litiumion batterier.

Medisinsk bruk
--------------

Litiumkarbonat brukes i behandling mot maniske tilstander og  bipolare lidelser. Litiumioner interfererer med kjemiske reaksjoner som bidrar til og forsterker signaler til cellene i hjernen.

Daglige doser av litium, en medisin for behandling av bipolar lidelse, forsinker utvikling av amyotrofisk lateral sklerose (ALS) i et italiensk studium av 44 pasienter med sykdommen. Ingen annen behandling har vist slik dramatisk effekt på ALS.

Se også
-------

* Litiumfarmakologi — for de medisinske aspekter for litium.

Referanser
----------

1. ↑  Medical use
2. ↑  Medical use
3. ↑  «MDA Research | Litium forsinker ALS utvikling». Arkivert fra originalen 6. desember 2008. Besøkt 14. desember 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Literaturmuseum der Moderne** (***LiMo***, eller *Museet for moderne litteratur*) er et litteraturmuseum i Marbach am Neckar, Friedrich von Schillers fødeby, som ble høytidelig åpnet i juni 2006. Det ligger i umiddelbar nærhet av Schiller-Nationalmuseum fra 1903, Deutsches Literaturarchiv og Collegienhaus. Den strengt geometriske bygningen er tegnet av den britiske arkitekten David Chipperfield, og museet, som er tenkt som et tempel for tysk skrivekunst, er minimalistisk innredet. Vesentlige deler av museet er under jorden, fordi det er lettere å regulere klimaet der. Museet har 800 000 boktitler i sine magasiner, 50 millioner ark papir og 200 000 gjenstander. Det eier bl.a. originalmanuscriptene til Franz Kafkas *Prosessen*, komplett med forfatterens overstrykninger, og til Alfred Döblins *Berlin Alexanderplatz*, men også mer kuriøse gjenstander som Thomas Manns dåpskjole. Det er det eneste museum av sitt slag i Europa, og muligens i verden.

Portaler: Litteratur | Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Litla Stokkavatnet**, også kalt **Lille Stokkavatnet**, er en liten innsjø i Stavanger kommune i Rogaland fylke. Litla Stokkavatnet ligger i bydelen Tasta, mellom Stokka og Friheim og er 0,11 km² stort. Rett ved Litla Stokkavatnet ligger Stora Stokkavatnet. Møllebekken som renner fra Litla Stokkavatnet til Stora Stokkavatnet er det største tilløpet dit. Litla Stokkavatnet er omkranset av grønne friområder som veksler mellom skog, noe jordbruk og gammelt kulturlandskap. Det er en rekke turveier og stier rundt vannet. I 1920- og 30-årene foregikk det atskillig isskjæring på Lille Stokkavann. Isen ble lagret i ishus som stod like ved vannet og derfra ble isen distribuert til kjøleanlegg hos Chr. Bjelland og Frue Meieri i Stavanger.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 25. mai 2015
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 25. mai 2015. Besøkt 19. mai 2011.  Stokka Kultur- og Historielag Stokkavannene 19.05.11
***Jennifer Government*** er en dystopisk roman skrevet av den australske forfatteren Max Barry. Romanen ble utgitt i 2003 av forlaget Doubleday. Romanen utspiller seg i en dystopisk alternativ virkelighet der de fleste statene er kontrollert av USA og dominert av storkapitalen, mens de politiske institusjonene er meget svake.

Handling
--------

I en alternativ verden skildrer romanen et scenario hvor USA har tatt kontroll over hele Nord-Amerika og Sør-Amerika (med unntak av Cuba) og dominerer [både Sør-Afrika, Storbritannia og Irland, Island, India, Japan, forskjellige områder i Stillehavet, Filippinene, Sør-Korea, Taiwan, Thailand, Myanmar, Indonesia, samt Australia og New Zealand. Russland sies å ha en viss tilknytning til USA, men ikke fullstendig kontrollert. Hvorvidt Russland faktisk tilhører USA eller ikke, blir aldri forklart ordentlig. 

Med så mange områder i deres indre marked har internasjonal handel blitt fullstendig unødvendig, og dermed kutter USA seg fra alle andre land som de ennå ikke har full kontroll over. Det offisielle språket for alle USA-kontrollerte områder er "amerikansk" tidligere kjent som amerikansk-engelsk. Britisk engelsk og tilhørende aksenter eksisterer ikke lenger. USA har også vedtatt en form for anarkokapitalisme som har avskaffet skatt og privatiserer hele regjeringen. Dette gjør at amerikanske myndigheter ikke lenger kan skrive nye lover, eller avholde nye valg. USAs president beholder fremdeles kommandoen over væpnede styrker, men er ellers bare en seremoniell skikkelse. 

Rettsvesenet behandler bare lovbrudd som bryter den "nye grunnloven" og regjeringens budsjett dekker bare etterforskning hvis offeret eller offerets familie betaler for det. Befolkningen tar navnene på selskapene de arbeider for som deres nye etternavn, og personer med to jobber stifter navnet sitt til for eksempel "Julia Nike-McDonald’s" Men ansatte i regjeringen, inkludert romanens viktigste karakter, tar Government som deres etternavn. Skolene er sponset og kontrollert av forskjellige selskaper, som McDonald’s eller Mattel. Barn som går på skolen får bedriftens navn som deres etternavn, i parentes med foreldrenes etternavn. 

Selv om veldig lite blir avslørt om skolens læreplan, antydes det at mange av leksjonene består av propaganda fra den aktuelle bedriften. Etter at flere barn blir myrdet i forskjellige Nike-butikker, tar Jennifer Government på seg å spore opp gjerningspersonene, selv om hun ikke kan få noen økonomisk hjelp til etterforskningen. Et av de drepte barna hadde nettopp kjøpt nye sko med penger som ble gitt av Buy Mitsui, en fransk megler som har fått veldig mye penger etter en nylig suksess. Føler seg personlig ansvarlig for dette barnets død, slår Buy seg sammen med Jennifer for å etterforske saken videre.

Litteratur
----------

* Barry, Max (2003). *Jennifer Government* **(engelsk)**. Doubleday. ISBN 0-349-11762-4.

Se også
-------

* *Jennifer Government: NationStates* (nettleserbasert onlinespill)


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |
***Jernvognen*** er en norsk kriminalroman første gang utgitt på Aschehoug forlag i 1909. Den er skrevet av Sven Elvestad under pseudonymet Stein Riverton.

I romanen opptrer Rivertons detektivhelt Asbjørn Krag på et sommerlig badested på en stor øy som ikke blir nærmere navngitt eller stedfestet (muligens tenkt å være et sted på Sørlandet, siden det er beskrevet som "her nede" i forhold til hovedstaden). På øya er det en slette der en tidligere eier av gården Gjærnes skal ha kjørt seg ihjel i en besynderlig «jernvogn» minst hundre år før handlingen i romanen utspiller seg. Alltid siden heter det seg at lyden av den spøkelsesaktige jernvognen kan høres ute på sletten hvis det skal skje noe uhyggelig på Gjærnes, eller hvis noen skal dø.

Etter at det har inntruffet et mord i området, kan romanens jeg-forteller gang på gang høre en underlig metallisk dur ute fra sletten etter mørkets frembrudd. Om morgenen er det imidlertid ingen spor å finne på veiene.

*Jernvognen* har en ambisiøs og elegant intrige. Ifølge professor Willy Dahl er den et fortellerteknisk mesterverk fordi det er en fullkommen balanse mellom elementene i den. Forfatteren makter å føre leseren fullstendig på villspor ved å la ting skje som heller ikke drapsmannen forstår og som skremmer og forvirrer ham.

*Jernvognen* er oversatt til sytten språk og er fortsatt en av de største internasjonale suksessene Norge har hatt innen sjangeren.

Romanen er blitt gjenstand for et kriminalhørespill i Radioteatret i NRK og tolket som tegneserie av John Arne Sæterøy og Jason.

Se også
-------

* Jernvognen (hørespill)

Eksterne lenker
---------------

* *Jernvognen* , Aschehoug 1909 - Fulltekst på nb.no
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |

1. ↑  ; *Store norske leksikon*.