recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fritz Karloff Aagesen** (født 11. juni 1935 i Kvæfjord, død 26. oktober 1998 i Tromsø) var forfatter av to bøker med spøkelseshistorier.

Aagesen flyttet som ung fra Kvæfjord til Tromsø, hvor han fikk arbeid i veietaten. På fritiden skrev han dikt og noveller, med en forkjærlighet for grøssere/spøkelseshistorier. Mange av disse ble trykt i magasiner og blad. En bok ble utgitt i 1985, og en utkom etter hans død. Ved utgivelsen av den første boka skrev Sissel Lange-Nielsen i Aftenposten: «'Spøkelseshistorier fra NordNorge' har Grøndahl Forlag satt som undertittel på Fritz Aagesens debutbok, 'Timen før daggry'. Og spøkelseshistorier er det, men så godt fortalt at jeg synes de kommer i klassen noveller. Fritz Aagesen kan fortelle en historie. Landskap og mennesker spiller sammen i en knapp og levende stil som gir seg akkurat nok tid til å skildre situasjonen slik at leseren lever med.»

Bibliografi
-----------

* *Timen før daggry* – spøkelseshistorier, Grøndahl & Søn Forlag, 1985
* *Skarvholmen* – spøkelseshistorier, Nordnorsk Forlag, 2008

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Fritz Karloff Aagesen, (11.juni 1935 - 26.oktober 1998).», besøkt 20. september 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Forfatterpresentasjon – Nordnorsk Forlag[*død lenke*]
3. ↑  «Spøkelseshistorier post mortem»; Harstad Tidende, 14.11.2008
4. ↑  «Debutant om spøkelser»; Aftenposten 28.6.1985

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Effekten på glukose i blodet av mat med høy (rød kurve) eller lav (blå kurve) glykemisk indeks
**Glykemisk indeks** eller GI er et tall som forteller hvor mye blodsukkeret stiger når det spises en matvare som inneholder karbohydrater. En matvare har høy glykemisk indeks når blodsukkeret stiger svært mye i løpet av de to første timene etter måltidet. En matvare som fører til at blodsukkeret stiger lite har lav glykemisk indeks. 

Indeksen fungerer som en skala, hvor 0 er lavest, og 100 er satt til den glykemiske verdien av druesukker. Lav GI gir langsomt opptak av blodsukker, mens høy GI gir et raskt opptak av blodsukker, noe som resulterer i ubalanse i insulinnivået. Dette er spesielt et problem blant mennesker med diabetes type 1 eller diabetes type 2, men er senere regnet som problematisk for en større del av befolkningen.

Grovt brød, de fleste typer frukt, melk og juice er noen eksempler på matvarer med lav GI. Matvarer med høy GI er blant annet ristet loff og sportsdrikker.

Se også
-------

* Glykemisk belastning (Engelsk: "Glycemic load")
* Insulinindeks (Engelsk: "Insulin index")
* Relativ fruktoseindeks

Referanser
----------

1. ↑  Kvam, Merethe (10. august 2021). «Glykemisk indeks». *NHI.no*. Besøkt 17. desember 2022.
2. ↑  «Dairy and diabetes». *Diabetes UK* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 20. september 2022. Besøkt 18. september 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel om Glykemisk indeks (Fra: Tidsskrift for Den norske legeforening Nr. 22 / 20.november 2003).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
Teaterplassen i Moskva. Quadrigaen over inngangspartiet ble laget av Peter Clodt von Jürgensburg.
**Bolsjojteateret** (russisk: Большой театр, *Bolsjoj teatr*, norsk oversettelse: *store teater*) er et teater i Moskva i Russland, som hovedsakelig viser opera, operetter og ballett.

Teatret ble grunnlagt i 1776 av prins Peter Urussov og Michael Maddox. I begynnelsen ga teatret forestillinger i private hjem, men i 1780 kjøpte det Petrovkateatret og begynte å produsere skuespill og operaer.

Inne i Bolsjojteateret
Den nåværende bygningen ble bygget på Teatralnajaplassen i 1825 for å erstatte Petrovkateatret, som ble ødelagt i brann i 1805. Det nye teateret var designet av arkitekten Osip (Joseph) Bove, som også hadde bygget det nærliggende Malyjteatret i 1824.

På denne tid var alle russiske teatre tsarens eiendom. I Moskva og St. Petersburg var det to teatre, et til opera og ballett og et annet til tragedier og komedier. Opera og ballett ble sett på som finere enn drama, og operaen ble kalt for «det store teater» («bolsjoj» er det russiske ordet for «stor» eller «storslått»), mens dramateatret ble kalt «mindre teater» («malyj» er det russiske ordet for «liten»).

Teatret ble innviet 18. januar 1825. I begynnelsen presenterte det bare russiske stykker, men i 1840 utvidet en også utenlandske verk. En brann i 1853 gav omfattende skader og gjenoppbyggingen skjedde under ledelse av Albert Kavos, Caterino Kavos sønn, selv en operakomponist. Teatret åpnet igjen i 1856. Under andre verdenskrig ble teatret skadet av bomber, men ble raskt reparert. 

Teatret er i dag mest kjent for sitt ballettensemble, Bolsjojballetten.

Eksterne lenker
---------------

* (ru) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bolshoi Theatre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Большой театр – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Google Maps satellite photo
* Moscow-Life: A brief introduction to the Bolshoi theatre, with user reviews!
* Chief Conductors
* Bolshoi Theatre School in Brazil website (in English)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Lura** er en bydel i Sandnes med 8468 innbyggere per 1. januar 2014. Den ligger nord for sentrum og grenser i nord til Stavanger kommune og i nordvest til Sola kommune. Lura består hovedsakelig av boligområder sammen med store næringsområder i industriparkene Forus og Lura.

Næring
------

Statoils kontorer på Lura
I tillegg til betydelig IT- og oljeindustri er bydelen senter for handel på Nord-Jæren og har mange store varehus, blant annet IKEA og et av Norges største kjøpesentre, Kvadrat. Hovednæringene har skiftet fra den historiske jordbruks- og industriproduksjonen til handel, IKT og petroleumsindustri. Lura huser blant annet hovedkontorene til to av Norges største pizzakjeder, Dolly Dimple's og Pizzabakeren.

Samferdsel
----------

Stavangerveien
E39 går gjennom Lura og vest for denne er dagens jordbruksområder vernet mot utbygging. Like ved Kvadrat kjøpesenter møter den riksvei 505, som fortsetter sørover og splitter bydelen fra øst til vest, og en eventuell utvidelse med tilfartsvei fra Gandsfjord bru og kollektiv-/bybanefelt vil medføre en betydelig totalbredde. Det jobbes derfor med løsninger som vil ivareta fotgjengere og beboere på en bedre måte.
Jærbanen går langs sjøkanten gjennom Lura, men den lokale holdeplassen er nedlagt. Det arbeides derimot på dobbeltspor som kan inkludere ny holdeplass for bybanen på Lura. Ved sjøfronten i Luravika som har vært avsperret av jernbanen er det nå sommeren 2018 anlagt bystrand.

Utdanning
---------

### Barnehager

* Myklaberget barnehage
* Porsholen barnehage
* Rissebærstraen barnehage
* Aktiv barnehage
* Håholen barnehage
* Lura barnehage
* Myrsnipa barnehage
* Rabalder barnehage (ExxonMobil)
* Svanholmen barnehage (Statoil)

### Grunnskoler

* Lura skole (B)
* Porsholen skole (B)
* Smeaheia skole (B)
* Lurahammaren ungdomsskole (U)
* Tryggheim ​barne- og ungdomsskole (B) (U)

Kjente personer fra Lura
------------------------

* Svein Fanebust (Administrerende direktør i Coop Norge)
* Trond Erik Bertelsen
* Annette Obrestad
* Thomas Dybdahl
* Henrik Ingebrigtsen
* Filip Ingebrigtsen
* Jakob Ingebrigtsen

Referanser
----------

1. ↑  «Sandnes kommune - Sandnes i tall». Arkivert fra originalen 25. november 2014. Besøkt 25.11.2014.

| * v
* d
* r
Bydeler i Sandnes |
| --- |
|  | Austrått **·** Bogafjell  **·** Figgjo **·** Ganddal **·** Hana **·** Høle **·** Lura **·** Malmheim **·** Riska **·** Sandved **·** Soma **·** Stangeland **·** Sviland **·** Trones og Sentrum | Norges flagg |
**Ante Vitaić** (født 7. juni 1982 i Split) er en kroatisk fotballspiller som for øyeblikket spiller for RNK Split. Vitaić regnes som en offensiv, teknisk og kreativ midtbanespiller med spisskompetanse på overblikk og gjennombruddspasninger.

Han har tidligere spilt for klubbene Mosor Zrnovnica, HNK Hajduk Split og NK Osijek. Han er tvillingbror til Frane Vitaić, som også er fotballspiller og som prøvespilte for Aalesund sommeren 2008.

Hamarkameratene
---------------

Vitaic deltok på et treningsopphold hos Ham–Kam i midten av juli 2008, men måtte dra derfra etter én uke uten kontraktsforslag på grunn av at Hamarklubben var usikker på om han hadde de rette egenskapene. Klubben besluttet likevel å kontakte spillerens agent Axel Smeets (som er en tidligere Ham-Kam-spiller) etter én ukes tid for å forhandle om en kontrakt.

Vitaic gikk deretter på lån til Hamarkameratene ut sesongen 2008 fra den kroatiske klubben NK Osijek. og scoret sitt første mål for HamKam i 2–1-seieren over Strømsgodset den 31. august 2008. Han forlot klubben ved sesongslutt med totalt ti kamper og fire mål etter at Hamarkameratene hadde rykket ned fra Tippeligaen, men fikk likevel tilbud om fast kontrakt som han til slutt avslo. Han skrev isteden under på en tremåneders kontrakt med den kroatiske tredjedivisjonsklubben RNK Split, samtidig som Hamarkameratene signerte Olav Råstad som hans erstatter.

Referanser
----------

1. ↑  Hamar Arbeiderblad.no – Usikre på Vitaic[*død lenke*] av Stein-Erik Stormoen (publisert 24. juli 2008, besøkt 30. juli 2008)
2. ↑  Nettavisen.no – Kroat klar for HamKam[*død lenke*] (Publisert og besøkt 30. juli 2008)
3. ↑  HamKam.no – Vitaic på lån[*død lenke*] (Publisert og besøkt 30. juli 2008)
4. ↑  Aftenbladet.no – Vitaic kan tenke seg HamKam til høsten (Av Roger Synstad – Publisert 26. mars 2009, besøkt 4. april 2009)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ante Vitaić – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Ante Vitaić – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Ante Vitaić – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Ante Vitaić – FBref Rediger på Wikidata
* HamKam.no – Vitaić spillerprofil hos Hamarkameratene[*død lenke*]
* NK Osijek.hr – Spillerprofilen til Ante Vitaić Arkivert 4. april 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Hymaea*** er en liten slekt av biller med tre kjente arter. Lite er kjent om biologien deres, men de er trolig knyttet til død ved.

Utseende
--------

Små til middelsstore (2,5 –15 mm), avlange, mørke, lett glinsende biller. Hode, brystskjold og dekkvinger er tydelig skilt av innskjæringer. Ikke tydelig hårete, oversiden har kraftig mikroskulptur. Slekten *Hymaea* har grove, oppstående børster som sitter festet på små knøler. **Hodet** er stort og bredt med små, runde utstående fasettøyne. Antennene er omtrent så lange som hode og brystskjold til sammen (*Phloeoestichus*, *Hymaea*, *Bunyastichus*) eller nesten så lange som hele kroppen (*Rhopalobrachium*), 11-leddete, det innerste leddet er pæreformet, det tre ytterste danner en svakt antydet kølle hos slekten *Phloeostichus*. **Brystskjoldet** (pronotum) er litt bredere enn langt, omtrent firkantet sett ovenfra, med noen dype groper nær midten. Sidekanten er tydelig avsatt med flere utadrettede, kraftige tenner eller knøler. **Dekkvingene** er parallellsidige, betydelig bredere enn brystskjoldet, med tydelige skuldre. De har tydelige, grove lengdepunktrekker. **Beina** er middels lange og tynne (ganske lange hos *Rhopalobrachium*), særlig føttene er slanke. **Larvene** er ikke tilstrekkelig beskrevet.

Levevis
-------

Lite er kjent om biologien til disse billene. Den australske arten *Hymaea succinifera* har blitt klekket i ganske store mengder fra råtnende trestokker på Tasmania. Sannsynligvis finnes alle artene under barken på døde trær.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
				+ Familien **Phloeostichidae**
					- Slekten ***Hymaea*** Pascoe, 1869
						* *Hymaea magna* Sen Gupta & Crowson, 1966 – Australia
						* *Hymaea parallela* Carter, 1936 – Australia
						* *Hymaea succinifera* Pascoe, 1869 – Tasmania

Kilder
------

Leschen, R.A.B. Lawrence, J.F. og Slipinski, S.A. 2005. Classification of basal Cucujoidea (Coleoptera: Polyphaga): cladistic analysis, keys and review of new families.
*Invertebrate Systematics* 19 (1): 17-73.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hymaea* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Hymaea* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Hymaea* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Hymaea* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

*Phloeostichus denticollis*, fra *Atlas of the family Phloeostichidae of Russia*.
**W. K. Kellogg Airport** (IATA: **BTL**, ICAO: **KBTL**, FAA LID: **BTL**) er en byeid, felles sivil/militær flyplass som ligger 6 km vest for sentrum av Battle Creek i Calhoun County i Michigan USA. Flyplassen er lett tilgjengelig med bil fra Helmer Road, og ligger i nærheten av I-94. Den er inkludert i FAAs Nasjonaplan for integrerte flyplasser for 2017-2021, der den er kategorisert som et regionalt allmennflygings anlegg. Det er også kjent som **W. K. Kellogg Regional Airport**.

Størsteparten av allmennflygingen omfater flyfrakt og forretningsfly. Den er også basen for Western Michigan Universitys luftfartscollege samt *Duncan Aviation* landets største familie-eide flyselskap. I tillegg rommer den WACO Classic Aircraft Corporation, Federal Express regionale distribusjonsanlegg og andre bedrifter knyttet til luftfart. Air Show og Ballong-festivaler arrangeres årlig på Kellogg Airport.

Denne flyplassen må ikke forveksles med W. K. Kellogg Airport i Pomona, California, som opererte fra 1928 til 1932 og var da den største privateide flyplassen i landet.

Historie
--------

Under andre verdenskrig ble flyplassen brukt av United States Army Air Forces.

I mai 2010 startet byggingen av en ny 7,2 million dollar 1 200 meter lang, 33 meter bred rullebane parallelt med eksisterende rullebane 5/23. Den nye rullebanen åpnet 7. juli 
2011.

Fasiliteter og fly
------------------

W. K. Kellogg flyplass dekker et område på 1 500 acre (607 ha) på en høyde av 290 moh. Den har tre asfalterte rullebaner: 5L/23R er 3 049 x 46 m. 5R/23L er 1 250 x 23 m, 13/31 er 1474 x 30 m

For 12-måneders-perioden som avsluttes 31. desember 2009 hadde flyplassen 92 841 flyoperasjoner, et gjennomsnitt på 254 per dag: 98% allmennflyging, 2% militære, og 1% taxi. På den tiden var det 93 fly basert på flyplassen: 73% en-motors, 15% fler-motors , 7% jet, 1% helikopter, og 4% militære.

Referanser
----------

1. ↑  «List of NPIAS Airports» (PDF). *FAA.gov*. Federal Aviation Administration. 21. oktober 2016. Besøkt 25. november 2016.
2. ↑  «Battle Ck, W. K. Kellogg (BTL)» (PDF, 66.1 KB). *Airport Directory*. State of Michigan.
3. ↑  «Battle Creek-WK Kellogg Regional Airport, MI profile». Aviation Safety Network, Flight Safety Foundation. Arkivert fra originalen 10. oktober 2012. Besøkt 8. juli 2012.
4. ↑  Willis, Elizabeth (4. mai 2010). «New airport runway poised for takeoff». *Battle Creek Enquirer*. Arkivert fra originalen 17. januar 2013. Besøkt 10. mai 2010.
5. ↑  «W.K. Kellogg Airport: New Parallel Runway 5R-23L». City of Battle Creek. Arkivert fra originalen 14. august 2012. Besøkt 7. juli 2012.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 14. august 2012. Besøkt 19. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Kellogg, Airport airnav.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Dominique Blake** (født 15. februar 1987 i Mount Vernon i New York) er en USA-født jamaicansk sprinter.

Hun vokste opp i Kingston på Jamaica, men gikk high school i The Bronx i New York. Hun fikk fullt stipend (scholarship) ved Penn state University, der hun ble *NCAA all american* og fire ganger Big Ten Champion på 4 x 400 meter.

Karriere
--------

I 2010 var hun med på det jamaicanske laget som vant 4 x 400 meter stafett ved CAC-mesterskapet i friidrett. Hun løp sammen med Davita Prendergast, Nikita Tracey og Clora Williams, og de vant med tiden 3:32,31. Hun deltok ved Samveldelekene 2010, der hun ble slått ut i semifinalen på 400 meter, med tiden 54,34 som ga sjetteplass i hennes semifinaleheat. Her deltok hun deltok også på det jamaicanske laget på 4 x 400 meter stafett, men her kom de sist i sitt kvalifiseringsheat, og nådde ikke finalen.

Ved VM i friidrett innendørs 2012 nådde hun semifinalen, men gikk ikke videre til finalen. Tiden hennes i semifinalen ble 53,00, dermed hadde hun best tid av de som *ikke* nådde finalen.

Hun kom på 6.-plass ved det jamaicanske OL-uttaket for sommer-OL 2012 i London, og ble tatt ut til OL. Hun løp ingen av stafettene i OL, men det jamaicanske laget fikk bronse på denne øvelsen, bak USA og Russland.

Dopingsaker
-----------

I 2006 ble hun utestengt for ni måneder, for bruk av efedrin.

I 2013 ble hun utestengt for seks år, for bruk av metylheksanamin. Denne utestengelsen ble redusert til 4,5 år i mai 2014, slik at hun vil kunne konkurrere igjen i begynnelsen av 2017.

Referanser
----------

1. ↑  Penn State Athletics - *Dominique Blake* Arkivert 9. august 2014 hos Wayback Machine. besøkt 18. juli 2014.
2. ↑  Mayagüez 2010 - *Athletics - JAMAICA*[*død lenke*], besøkt 15. juni 2013.
3. 1 2  Daily Times - *Mayagüez 2010 - Athletics - Jamaica*, besøkt 15. juni 2013.
4. 1 2  Reuters - *Dominique Blake gets six year ban for doping* Arkivert 15. juni 2013 hos Wayback Machine. besøkt 15. juni 2013
5. ↑  IAAF - *Blake Dominique*[*død lenke*], besøkt 15. juni 2013.
6. ↑  The Guardian - *Dominique Blake has drug ban reduced from six to four and a half years*, besøkt 18. juli 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dominique Blake – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Dominique Blake – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Dominique Blake – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Dominique Blake – Commonwealth Games Federation Rediger på Wikidata

* (en) Dominique Blake – World Athletics Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos All-Athletics Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
* (en) Profil hos Team Jamaica
* (en) Profil hos Pennsylvania State University Arkivert 9. august 2014 hos Wayback Machine.
**Rune Temte** (født 29. september 1965 i Solbergelva i Nedre Eiker i Buskerud) er en norsk skuespiller og tidligere fotballspiller.

Skuespillerkarriere
-------------------

Rune Temte har jobbet som skuespiller ved Rogaland Teater, Teatret Vårt i Molde, Det Norske Teatret, Riksteatret, Teater Ibsen, Sogn og Fjordane Teater, Grenland friteater, Den Norske Opera, Haugesund Teater, Västanå Teater (Sverige), Det Åpne Teater samt i en rekke frigruppe-produksjoner. 

Temte har jobbet med TV for NRK og ZDF i Tyskland. Han har blant annet medvirket i spillefilmene *Fia og klovnene* (2003) og *Ulykken* (2009) samt i TV-serien *Deadline Torp* (2005). Fra høsten 2014 var han å se i den norske såpeserien *Hotel Cæsar*. Året etter var han å se i BBC-serien *Det siste kongeriket* (2015), hvor han spiller vikingen Ubba. Temte har også hatt roller i en rekke utenlandske filmer, som *Eddie the Eagle* (2016) og *Captein Marvel* (2019).

Idrettskarriere
---------------

På 1980-tallet spilte Temte fotball på nivå 2 og 3 i Norge, for klubbene Faaberg, Strømsgodset og Frigg. Han la opp 26 år gammel for å satse på en skuespillerkarriere.

Temte gikk fra lokalklubben Solberg Sportsklubb til Faaberg, som hadde flere sesonger i 2. divisjon på 1980-tallet. Før 1987-sesongen kjøpte 3. divisjonsklubben Strømsgodset ham fra Faaberg for 30 000 kroner. Han ble kåret til årets spiller i Strømsgodset i 1988. I 1989 hadde han studiepause fra fotballen, og gikk så til Frigg før 1990-sesongen.

Temte var også bandyspiller, og var på U19-landslaget som tok bronse under junior-VM i 1984.

Referanser
----------

1. ↑   ČSFD, ČSFD person-ID 55603[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Øyvind Schou (24. april 2015): Spiller treneren til "Eddie the Eagle". *Drammens Tidende*
3. ↑  NTB (29. april 1987): Strømsgodset har kjøpt nye spillere for 125.000.
4. ↑  Schinstad, Ingunn Aagedal (6. februar 2009). «Fra fotball til Shakespeare». *Gudbrandsdølen Dagningen* **(norsk)**. Besøkt 7. november 2022.
5. ↑  Rune Temte Arkivert 14. april 2021 hos Wayback Machine.. Spillerprofil hos *godsetmedia.no*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rune Temte på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Rune Temte hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Rune Temte hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
***Acer capillipes*** er en lønneart fra Japan.

Den er et løvfellende tre som viltvoksende blir 20 m høyt, men bare 12–16 m høyt når det dyrkes i hager. Greinene er opprette fra en kort stamme. Barken er lysende grønn med hvite striper. Bladene har 3 eller 5 lapper og er opptil 12 cm lange og 10 cm brede. Midtlappen er langt tilspisset og mye større enn de spisse sidelappene som sitter i 45° vinkel. Bladranden er grunt og uregelmessig dobbeltannet, og bladgrunnen er avrundet til hjerteformet. Bladstilken er 4–8 cm lang, skarlagensrød og furet på oversiden og oransje på undersiden.

Oversiden av bladene er glinsende grønn og undersiden er grågrønn. Begge sidene av bladene er glatte, men undersiden har små gule pigger i nervevinklene. Dette skiller *Acer capillipes* fra slektningen ruststripelønn (*A. rufinerve*), som har rustfargede hår langs nervene på undersiden. Høstfargen er gul, oransje, rød eller karmosinrød.

Blomstringen skjer i slutten av mai samtidig med løvsprett. Blomsterstanden er hengende, 10–12 cm lang og består av 20–50 blomster. Blomstene er grønnhvite til gulgrønne, 6–8 mm i diameter og har 5 begerblad, 5 kronblad og 8 pollenbærere. Fruktene er samaraer som sitter 10–40 sammen i hengende klaser. Samaraene sitter parvis i en stump vinkel, og hver samara er 1,5–2 cm lang og 0,5 cm bred. Blomster- og fruktstilkene er svært tynne, noe som artsepitetet *capillipes*, «hårlignende» viser til.

*Acer capillipes* er utbredt på de japanske øyene Honshu og Shikoku der den vokser i fjellskoger 600–1300 moh. Den er vanlig på sentrale Honshu i nærheten av Tokyo, men er ellers temmelig sjelden. Dette vakre treet dyrkes av og til i hager.

Galleri
-------

* StammeStamme
* BarkBark
* BladBlad
* SamaraerSamaraer
* HøstfargeHøstfarge

Litteratur
----------

* A. Mitchell (1977). *Trær i skog og hage*. Oversatt av I. Gjærevoll. Tiden. s. 345. ISBN 82-10-01282-7.
* R. Lancaster (1977). *Trær i hagen*. Oversatt av K.E. Aarthun. Stavanger: Stavanger Lithografiske Anstalt A/S. s. 20. ISBN 82-990430-2-6.
* P. Gregory (1997). «*Acer capillipes* Maximowicz (1867)» (PDF). The Maple Society: 1–5. Arkivert fra originalen (PDF) 4. september 2019. Besøkt 4. september 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Acer capillipes* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Acer capillipes* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Acer capillipes* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Acer capillipes* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Acer capillipes* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Acer capillipes* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Acer capillipes* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Anne Krafft** (født 3. april 1957 i Oslo) er en norsk kunstner basert i Bærum som arbeider innen maleri, keramikk, glasskunst, grafikk, og digitalt fotografi. Krafft er utdannet ved Kunstakademiet i Trondheim fra 1977 til 1981. Hun arbeider i dag[*når?*] også som miljøarbeider i Bærum kommune.

Liv og virke
------------

I løpet av 1980-tallet virket Krafft i Tronheim hvor hun fikk en del oppmerksomhet for sine forenklede og nær primitive uttrykk. Hun benyttet seg av elementer fra ekspresjonisme blandet med inntrykk fra art deco og postmodernisme. Som typisk for unge billedkunstnerne som manifesterte seg på 80-tallet var den uforpliktende anvendelsen av elementer fra ulike epoker i kunsthistorien. Hennes grafiske arbeider var et særpreget innslag i trøndersk kunst på denne tiden, til tross for de små formater og lite opplag.

Krafft har deltatt i en rekke separat- og kollektivutstillinger i inn- og utland. Hun er representert i flere offentlige samlinger som Norsk kulturråd, Riksgalleriet (samtidsmuseet), Esso- og Statoil Kunstforening, Vasa by i Finland og mange flere.

I dag arbeider hun blant annet i atelierfellesskapet Oslo prosjektrom med ulike maleriske temaer som symbolisme inspirert fra Carlos Castanedas bøker. Det siste tiåret har hun også tatt opp digitalt fotografi, og interessert seg for isfronten på Svalbard. Forskeren Bjørn Arne Krafft er hennes bror.

Referanser
----------

1. ↑  «'Krafftig' keramikk» Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine. Bærum kommune
2. ↑   Anne Krafft, LinkedIn
3. ↑   Anne Krafft, Bente Haarstad Photography, se også annet bilde fra Uffa-huset, Trondheim.
4. ↑  Ustillinger Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine.
5. ↑  Oslo prosjektrom
6. ↑  Krafft, Bjørn Arne (2005): *Population biology of ringed seals (Pusa hispida) in Svalbard, Norway* Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine. (PDF), Department of Aquatic BioSciences, Universitetet i Tromsø. Se forord.

Eksterne lenker
---------------

* Glass- og keramiske arbeider, Bærum kommune

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |
**Maren Dorothea Wilhemsdatter Bakke** (født 1794, død 1878 i Bakkegården i Festningsgaten i Kongsvinger) var en norsk lærer. Hun er kjent for å ha startet sin egen skole og drevet denne lenge før kvinner var godtatt som lærere.

Den private skolen ble startet litt før 1830. Hennes småbarnskole var i mange tiår det eneste skoletilbud for denne aldersgruppen på Kongsvinger. Hun drev skolen til hun var over 70 år, altså til ca 1860. Skolen lå i hennes hjem, som hun arvet etter sine foreldre. Hun var det eneste av soldat Wilhelm Pedersen Bakke og Anne Olesdatter Bakkes 4 barn som levde til voksen alder. Hun var en liten, nett dame og var forlovet som ung, men kjæresten døde og hun giftet seg aldri.

Det var helt uvanlig på denne tiden at kvinner startet virksomhet på egne hånd. I det offentlige skoleverket kunne de ikke få arbeid. Skoleloven av 1860 ga anledning til å ansette kvinnelige lærere, men bare til handarbeidsundervisning. Den første kvinnelige lærer som ble ansatt ved folkeskolen i Kongsvinger, var i 1882.

En av hennes elver var Maren Cathrine Dahl, den første kvinne som tok juridisk embetseksamen i Norge. Kilde boka "Justitias døtre" av Tordis Støren.

Kan Maren Dorothea Wilhelmsdatter ha vært Norges første kvinnelige lærer?

Referanser
----------

1. ↑  Memoarbøker etter Ågot Gjelms Selmer og Aksel Hess, begge elver av Maren Dorothea W. Bakke
2. ↑  Knut Ingar Hansen (2002). «Jomfru Bakke og hennes skole». *Tidsskrift for lokalhistorie og kultur, Sør-Odal, Nr 2 2002, flere artikler*. 2-2002 (2002-2): 39. 19 av disse om – via ISSN 0333-0982. «Norges første kvinnelige lærer?»
Asylet, Grønland 28, Oslo
Bergens barneasyl
**Barneasyl** er en historisk betegnelse på en institusjon for barn under skolepliktig alder. Asylene fungerte som tilholdssted eller daghjem for fattige barn og gjorde det mulig for mødrene å søke arbeid utenfor hjemmet.

Det første barneasylet, *Kleinkinderschule* eller *Strickstube* ble åpnet i 1769 i Alsace av den Rousseau-inspirerte pastoren Johann Friedrich Oberlin (1740 – 1826) og Sara Banzet. Det var for øvrig i England at barneasylene ble et utbredt fenomen. I 1816 opprettet fabrikkeier Robert Owen (1771–1858)
et asyl for barna til fabrikkarbeiderne. Fenomenet spredte seg raskt til alle engelske fabrikkbyer og i 1825 ble også *Infant-school society* opprettet. De engelske asylene hadde omsorg, oppdragelse og undervisning som formål, med stor vekt på undervisning. Asylbevegelsen bredte seg til flere europeiske land. I København var det kvinnelige velgjørende selskap som i 1828 åpnet det første asylet i Danmark.

Barneasyl i Norge
-----------------

I de største byene i Norge opprettet veldedige stiftelser en rekke barneasyler etter forbilder fra de engelske *infant schools* og tyske *Kleinkinderschulen*. I 1837 ble det første barneasylet i Norge opprettet i Trondheim av Selskabet de Nødlidendes Venner. Det første barneasylet i Kristiania åpnet 26. januar 1838 i Eugenia Stiftelses lokaler i Teatergata. Kristiansand barneasyl ble også stiftet i 1838. Bergens barneasyl ble opprettet i 1840 og driften startet året etter.

Fra 1850-årene opphørte skoleundervisning i mange av asylene i Norge. Det ble nå lagt mer vekt på å utvikle barna gjennom fortellinger og samtaler. En viktig inspirator til dette var tyskeren Friedrich Fröbel (1782–1852) som ville virkeliggjøre sine idéer gjennom å etableringen av barnehager. På 1930-tallet fikk idéen om barnehager bedre feste i Norge og mange av de gamle barneasylene ble gjort om til barnehager eller daghjem med mer lek og mindre undervisning.

Se også
-------

* Asylet (Oslo)
* Bergens barneasyl
* Børneasylet i Trondheim
* Børneasylet (Drammen)
* Kongsberg barneasyl
* Vaterland Børneasyl (Oslo)

Referanser
----------

1. ↑  Utdanningsnytt.no – Her er starten på den norske barnehagen (Av Bente Bolstad. Publisert 20. september 2021, besøkt 15. mai 2022)
Et eldre manometer, skalert i bar.
Et **manometer**, **trykkmåler** eller **trykksensor** er et måleinstrument for trykk, vanligvis av gasser eller væsker. Andre betegnelser er trykktransduser, trykktransmitter, trykkavsender, trykkindikator og piezometer. Trykket er et uttrykk for den kraften som kreves for å stoppe en væske fra ekspanderende, og oppgis vanligvis i form av kraft per arealenhet.

Et manometer er standardutstyr for dykkere og på bærbart trykkluftapparat for å lese av trykket på trykkbeholdere. Alle brannslokningsapparater som drives av lagret gasstrykk skal være tilsvarende utstyrt, men da ofte med forenklet skala, der rødt betyr at der må fylles mer trykk, mens grønt forteller at gasstrykket er tilfredsstillende.

Trykksensorer kan også brukes til indirekte måle andre variabler som væske/gass -flow, -hastighet, -høyde, og vannstand.

Manometere kan være forskjellig utført både m.h.t funksjon og montasje. I dykkerutstyr har de vanligvis standardtilkobling med en BSP-gjenge.

En kategori trykksensorer er utformet for å måle raske trykkendringer. Eksempel på bruksområder for denne typen sensor er måling av forbrenningspress i en motorsylinder eller i en gassturbin. Disse sensorene er vanligvis produsert av piezoelektriske materialer som kvarts.

Noen trykksensorer, kjent som **trykkbrytere**, fungerer for å fullføre eller bryte en elektrisk krets. Slike finnes i en del trafikkovervåkingskameraer.

Noen eksempler på manometere er bourdonmanometer, pressostat og fjærmanometer. Pressostat og fjærmanometer er vanlig innenfor automatiserte systemer, og er en type indikator.

Bruksområder
------------

* Disipliner innen fluidteknikk
* Hydraulikk
* Pneumatikk
* Dykkerutstyr
* Bildekk
* Automatisering

Referanser
----------

1. ↑  Taskos, Nikolaos (16. september 2020). «Pressure Sensing 101 – Absolute, Gauge, Differential & Sealed pressure». *ES Systems*. Besøkt 16. september 2020.
2. ↑  «Special Publication 811». *NIST* **(engelsk)**. 2. juli 2009. Besøkt 28. september 2023.
3. ↑  «Understanding Vacuum Measurement Units». 9. februar 2013.
4. ↑  «What is a Pressure Sensor?». *HBM* **(engelsk)**. Besøkt 9. mai 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** NDL **·** NKC
 |
**Aage Stentoft Christensen** (født 1. mai 1914 i Holbæk, død 8. juli 1990 i Spania) var en dansk komponist og teaterregissør. Han er først og fremst kjent for sine mange revyviser. Totalt skrev Stentoft mer enn 700 sanger, hvorav mange er fortsatt populære i dag.

Liv og virke
------------

Etter studenteksamen fra Stenhus Kostskole ville Stentoft studere jus, men da han trengte penger, begynte han å komponere musikk til reklamefilmer. I 1934 begynte Stentoft å jobbe som akkompagnatør og komponist for et revyteater med navn Co-Optimister. Mange av sangene hans ble raskt populære og han gjorde gode penger på å komponere og senere produsere revyer. Hans melodi til «Luk dine små uskyldige øjne» var inspirert av sosietetskvinnen Varvara Hasselbalch.

Stentoft ble direktør for en rekke forskejllige teatre - Frederiksberg Teater, Dagmar Teatret, Det ny Scala og Apollo Teater. I 1961 emigrerte Stentoft til Spania. I 1973 vendte han tilbake til Danmark som leder av Tivoli Teater - en stilling han beholdt til i 1981 han pensjonerte seg og returnerte til Spania. Han døde i sitt hjem i nærheten av Malaga i 1990.

Noen av sangene hans har fått norske tekster, slik som «Molak molak molak mak mak mak» fra 1937 som på norsk har tittelen «Ole Dole Doff» med Einar Rose (1937) og «Dyrene i Afrika» med The Monn Keys (1954) med tekst av Thorbjørn Egner.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Dansk Biografisk Leksikon-ID Aage\_Stentoft, besøkt 26. mars 2023[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   danskefilm person-ID 8107, besøkt 26. mars 2023[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «*Varvara - uden mors velsignelse*, presse.dr.dk. Besøkt 18. mai 2015». Arkivert fra originalen 19. mai 2015. Besøkt 18. mai 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aage Stentoft på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Aage Stentoft i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Aage Stentoft på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Aage Stentoft på danskefilm.dk Rediger på Wikidata

* (da) Aage Stentoft på danskfilmogtv.dk Rediger på Wikidata

* (da) Aage Stentoft på Scope Rediger på Wikidata

* (en) Aage Stentoft på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Aage Stentoft hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Gyldendals Teaterleksikon **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |

Portal: Danmark
**Ivar Krohn Gunvald Kleiva** (født 17. mai 1903, død 5. mai 1998) var en norsk lærer, forfatter og lokalhistoriker fra Eidsdal på Sunnmøre, bosatt på Dalsøyra i Gulen.

Kleiva avla lærereksamen i 1926 ved Stord lærerskole og arbeidet som lærer i Torsken fra 1927 til 1940. I løpet av denne perioden tok han også ex.phil. ved Universitetet i Oslo, latinkurs, kurs i revisjon og bokholderi, snekkerkurs ved Statens husflidskole, Blaker, og kurs i fagtegning for snekkere. I krigsårene virket han som lærer i Haram, før han kom til Gulen i 1946. Der var han rektor ved Dalsøyra skole fram til pensjonsalder i 1970.

Kleiva satt i Gulen kommunestyre for Arbeiderpartiet i 25 år, en rekke av disse som formannskapsmedlem. Han var også kommunerevisor, medlem av skolestyret og leder av Gula lærerlag, Gulen Arbeiderparti, Gulen Mållag og ungdomslaget «Fridom». Dessuten var han i 20 år dirigent for sangkor, blant annet Dalsøyra songkor.

For sin samfunnsnyttige tjeneste ble han hedret med Kongens fortjenstmedalje i sølv. I 1954 mottok han litteraturprisen Melsom-prisen til fremme av nynorsk.

Ivar Kleiva var far til billedkunstneren Per Kleiva, som illustrerte to av farens bøker.

Utgivelser
----------

* *Med Steggen på Storegga* (1946)
* *Mann og mannsemne* (1940)
* *Hugin på vidvank* (1950)
* *Vågar* (1953)
* *Reven har ein lang trefot* (1957)
* *Det byrja med leik* (1962)
* *På oppdagingsferd i Sogn* (1966)
* *Bussen* (1968)
* *På ferie i utkantgrenda* (1973)

I tillegg skrev han kulturhistorien for Norddal kommune (Norddal Bygdebøker III og IV) og gårds- og slektshistorien for Gulen i tre bind som han fullførte i 1973.

Kilder
------

* Ivar Kleiva i Sogn og Fjordane fylkesleksikon NRK Sogn og Fjordane
* Gulen i gammal og ny tid
* Bakke, Karl (1952) *Norske skolefolk*, bind 2, Dreyer forlag, Stavanger
* Nekrolog, Aftenposten 15. mai 1998

1. ↑  Kleiva, Ivar (1975): Grunn og gror. Norddal Bygdebøker. Band III. Kultursoge. Norddal kommune.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** KulturNav
 |
**Reinald Werrenrath** (født 7. august 1883 i Brooklyn i USA, død 12. september 1953 i Plattsburgh i ataten New York) var en amerikansk operasanger, baryton som også spilte inn populære sanger og opptrådte regelmessig i radio i de første ti-år på 1900-tallet.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Reinald Werrenrath ble født i Brooklyn i New York, og var sønn av George Werrenrath, som også var operasanger, og som var født i Danmark. Han studerte ved New York University.

### Operasanger på grammofon

Werrenrath hadde sin debut som operasanger i 1907 i *Die Meistersinger*. Han spilte også inn på grammofon for Edison Records i 1907, før en lang periode med Victor Talking Machine Company. Han sang inn flere hundre Victor-plater mellem 1906 og 1929, både som solist og med et sangensembel, slike som Orpheus Quartet. Blant hans mest suksessfulle innspillinger økonomisk sett, er «As Long As The World Rolls On» (1907), «Hello Frisco!» (fra *«Ziegfeld Follies of 1915»*), og «Smilin' Through» (1919).

### Operakarriere

Werrenrath hadde sin debut ved Metropolitan Opera i «Pagliacci», i en oppsetning som også omfattet Enrico Caruso. Han hadde omfattende turneer og sang på over 3000 konserter. Han var en av de første til å opptre regelmessig i radio, nemlig radiostasjonen WEAF i New York. I 1930 gjorde han en privat innspilling med julehilsen, akomagnert av Harpo Marx og andre. I 1932 ble han en av NBCs faste musikere og viet sine senere år til å undervise ved *Peabody Conservatory* i Baltimore, Maryland og andre steder. Han underviste også jevnlig ved en sommerskole for musikk i Chazy Lake helt nord i staten New York.

Han var gift tre ganger. Han døde 12. september 1973 i Plattsburgh etter et hjerteattakk hasn fikk mens han oppholdt seg i Chazy Lake.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Discogs, Discogs artist-ID 1341333, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6f22t07, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3  «Werrenrath Dies; Radio Singing Star. Baritone Who Was Heard in 20's Made Concert Appearances, Owned Music School Plattsburg, N.Y.». *The New York Times*. 13. september 1953. Besøkt 12. januar 2015.
5. 1 2 3  Whitburn, Joel (1986). *Pop Memories 1890-1954: The History of American Popular Music*. Menomonee Falls, Wisconsin: Record Research, Inc. s. 445. ISBN 0-89820-083-0.
6. 1 2  Library of Congress: National Jukebox.
7. ↑  National Education Solutions: Alexander Woollcott, Harpo Marx, Reinald Werrenrath.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Reinald Werrenrath – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Reinald Werrenrath på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Reinald Werrenrath på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* Victor Records discography
* Reinald Werrenrath on Victor Records
* Reinald Werrenrath on Edison Records
* Reinald Werrenrath at the Internet Archive

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Mostafa Abdollahi** (født 1955, død 2015) var en fremtredende iransk scene- og filmskuespiller, teaterdirektør, stemmeartist og teaterinstruktør. Han ble anerkjent som en fremragende skuespiller, og de mange produksjoner han instruerte ga ham et rykte som en av de ledende teaterdirektørene i Iran.

Abdollahi etablerte teatergruppen Koocheh i fødebyen Borujerd i 1970. I 1979 ble han tatt opp til dramakunstfakultetet i Teheran for ta fag i regissering og skuespill. I løpet av 46 års aktivitet arrangerte han mange teaterstykker som både skuespiller og regissør, og medvirket også i mange filmer, TV-teatre, radioprogrammer og TV-serier.

Hans kunstneriske aktiviteter inkluderte roller som regissør og skuespiller i 62 teaterproduksjoner, flere TV-teatre og kortfilmer, regissering og stemmeskuespill i mer enn 500 radiostykker og skuespiller i berømte TV-serier. Abdollahi var også mottaker av mange priser for ulike kunstneriske aktiviteter.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata*
**Arena Lviv** er et fotballstadion i byen Lviv i Ukraina. Den har en tilskuerkapasitet på 34 911. Arenaen ble offisielt åpnet 29. oktober 2011 og har siden 10. desember 2011 vært hjemmebanen til fotballaget FK Karpaty Lviv. Karpaty Lviv har spilt bare fem hjemmekamper inntil de flyttet tilbake til Ukraina Stadion. Arenaen eies og drives av selskapet Ukrainas sportsarenaer.

Den første fotballkampen på stadionet var en landskamp mellom Ukraina og Østerrike, som endte 2–1.

Det ble spilt tre gruppespillkamper under EM i fotball 2012 på Arena Lviv.

På grunn av Krigen i Donbass, spilte Sjakhtar Donetsk alle sine hjemmekamper til Arena Lviv i Lviv fra 2014 til utgangen av 2016, med sentraladministrasjon i Kyiv.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 18. juli 2012. Besøkt 2. november 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (uk) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Arena Lviv – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Shirley Erena Murray** (født 31. mars 1931 i Invercargill, død 25. januar 2020) var en newzealandsk salmedikter. Salmene hennes har blitt oversatt til flere språk, og er tatt med i over 140 salmesamlinger, blant annet *Norsk salmebok 2013*.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Hun vokste opp som metodist i Invercargill, og tok en master of arts-grad med fokus på klassiske fag og fransk ved University of Otago. Senere jobbet hun som lærer og forsker, i tillegg til at hun presenterte salmer på radio.

Etter å ha giftet seg med en presbyteriansk prest i 1954, flyttet hun til Wellington der mannen var prest i St Andrew's on the Terrace fra 1975 til 1993. 

### Salmedikter

Hun begynte å skrive salmer på 1970-tallet, og brukte ofte mannens menighet som forsøksmenighet for salmene. Flere ulike komponister satte melodi til tekstene hennes.

Salmene hun har skrevet er oversatt til flere europeiske og asiatiske språk, og de er tatt med i mer enn 140 salmebøker i hele verden. I tillegg til New Zealand, er de særlig mye brukt i Nord-Amerika.

Blant hennes mest kjente salmer er «Hymn for Anzac Day», «Where Mountains Rise to Open Skies», «Our life has its Seasons», «Star Child» og «Upside Down Christmas».

Professor og salmedikter Colin Gibson, som har satt tone til noen av sangene hennes, skildret Murrays salmer i 2009 og sa at de «skilte seg ut med sin bruk av inkluderende språk og sin nyskapende bruk av maori, sin modige bruk av sekulære termer og originale poetiske bilder hentet fra naturen og hjemmet, samtidig som de står i et direkte forhold til dagsaktuelle tema.»

### Utmerkelser

I 2001 fikk hun New Zealands fortjenstorden for sin «tjeneste som salmedikter». I 2006 ble hun «fellow» ved Royal School of Church Music. Hun fikk et æresdoktorat i litteratur fra University of Otago i 2009. Samme år ble hun også utnevnt til «fellow» i Hymn Society in the United States and Canada.

Publikasjoner
-------------

* *In Every Corner Sing* (1992)
* *Every Day in Your Spirit* (1996)
* *Faith Makes the Song* (2003)
* *Touch the Earth Lightly*

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6q25qtc, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   natlib.govt.nz[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   notices.nzherald.co.nz[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   dpmc.govt.nz[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2 3 4 5 6  Amanda Wells (Desember 2009) Hymn writer stresses the power of words Spanz Magazine. Lest på Presbyterian.org 11. mai 2015
6. 1 2 3 4 5  University of Otago to honour hymn writer University of Otago. 1. desember 2009. Lest 11. mai 2011
7. 1 2  Shirley Erena Murray *The Canterbury Dictionary of Hymnology*. Lest 11. mai 2015
8. ↑  The Queen's Birthday Honours List 2001 Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. honours.govt.nz. Lest 11. mai 2015
9. ↑  Murray, Shirley Erena Hope Pubishing. Lest 11. mai 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Fyrstedømmet Mirandola** eller også **Hertugdømmet Mirandola** utgjorde et område i dagens Emilia-Romagna (region i Italia), med byen Mirandola som senter. 

Våpenet til herskeren av Mirandola, Giovanni Francesco Pico della Mirandola (fra Ingeram-Codex)
Fra byen Mirandola i dag

Historie
--------

Alessandro Pico ble den første hertugen i 1619, byen hadde imidlertid vært i Pico-familiens eie i århundrer. Den mest kjente representanten for familien er humanisten Giovanni Pico della Mirandola.

Byen ble beleiret i 1510 og i 1551. I 1711 ble Mirandola en del av hertugdømmet Modena, og byens borg ble ødelagt i 1714. Etter dette mistet byen sin strategiske betydning.

I dag ligger byen Mirandola (lokal dialekt: *La Miràndla*) om lag 31 kilometer nord for byen Modena. I 2007 hadde byen et innbyggertall på 23 512.

Herskere
--------

Utdypende artikkel: Liste over herskere av Mirandola

Mirandola ble regjert av Pico-familien (Pico della Mirandola) fra 1300-tallet frem til innlemmelsen i hertugdømmet Modena.

Referanser
----------

1. ↑  «"The World Gazetteer"». Arkivert fra originalen 30. juni 2013. Besøkt 4. mars 2009.

Litteratur
----------

* Rölker, Roland; *Die Grafen von Mirandola vor dem Reichskammergericht. Prozeßverlauf und Dokumentation eines Familienstreits um die Grafschaft Concordia im Übergang vom 15. zum 16. Jh.;* i: *Bene vivere in communitate;* Münster 1997, ISBN 3-89325-470-6
* Wilhelm Bahnson: Stamm- und Regententafeln zur politischen Geschichte, Zweiter Band (1912) Tafel 64

Eksterne lenker
---------------

* Comune di Mirandola
* Pico-familiens genealogi (1. del) – hos *genealogy.euweb.cz*
* Pico-familiens genealogi (2. del) – hos *genealogy.euweb.cz*


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |