recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Ved palaestra*: Ungdom holder et nett fylt med valnøtter, en kjærlighetsgave, og en voksen mann trekker ham til seg; attisk rødfigur plate fra 530-430 f.Kr.; Ashmolean Museum, Oxford.
**Pederasti** (gresk: παιδεραστία, *paiderastia*, fra παῖς, «gutt», og ἐραστής, «elsker») betegner en institusjonalisert form for homoseksualitet i antikkens Hellas mellom menn og unge menn (gutter). Det synes å ha vært et vanlig forekommende og til dels akseptert idealisert forhold mellom en voksen mann og ung gutt utenfor familien i antikkens greske samfunn i polis. I tillegg til den seksuelle andelen, som var mindre uttalt, var det også en pedagogisk andel som var mer vektlagt. Innebygd i denne idealiserte ideologien om menns opphøyde vennskap, lå det et element av kvinneforakt ved at menn utelukkende kunne ha et intellektuelt forhold til andre menn, og ikke til kvinner. Se også artikkel *Prostitusjon i antikkens Hellas*.

Historisk har pederasti eksistert i et mangfold av skikker og praksis innenfor ulike kulturer. Statusen til pederasti har endret seg i løpet av historien, til tider betraktet som et ideal og andre ganger som en forbrytelse. I Europas historie har den mest strukturerte kulturelle manifestasjonen vært i antikkens Athen, og synes mest framtredende på 500-tallet f.Kr. Gresk pederastis ulike former ble underlagt filosofiske samtaler hvor den kjødelige, sanselige typen var ugunstig sammenlignet med den erotiske, dog åndelige og moderate former.

Den lovlige status til pederasti i de fleste land i dag er bestemt av om det er eller ikke er gutter som har nådd lovlig seksuell minstealder. Ulovlige former for pederasti faller inn under loven om seksuelt misbruk av barn. Barn har rett til å bli beskyttet mot alle former for seksuell utnytting og misbruk, i henhold til artikkel 34 i Barnekonvensjonen.

Se også
-------

* Pedofili
* Homoseksualitet
* Spartansk pederasti
* Bacha bazi, tradisjonell gutteprostitusjon i Afghanistan og Sentral-Asia
* North American Man/Boy Love Association

Referanser
----------

1. ↑  «Pederasti», *Bokmålsordboka*
2. ↑  Reinsberg, Carola (1989): *Ehe, Hetärentum und Knabenliebe im antiken Griechenland*, C.H. Beck Verlag, München, ISBN 3-406-33911-5, s. 163.
3. ↑  «Vold og seksuelle overgrep mot barn» Arkivert 13. september 2012 hos Wayback Machine. *Barneombudet.no*
4. ↑  «Artikkel 34 - Vern mot seksuell utnytting», *Barneombudet.no*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pederasty – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
**Knut J. Skaale**, også kalt «Jøra-Knuten» (født *Knut Johannesson* 20. juli 1843, død 5. januar 1900) var en norsk fartøybygger fra Rosendal i Kvinnherad kommune, Hordaland. Skaale bygde rundt hundre fartøy. Han er mest kjent for å ha konstruert jakta «Gjøa», som Roald Amundsen brukte da han seilte Nordvestpassasjen tidlig på 1900-tallet.

Biografi
--------

Knut J. Skaale ble født på Nes i Rosendal og var sønn av fartøybygger Johannes Jørgensson. Han flyttet senere til Skaala som han la til etternavnet sitt. Kallenavnet «Jøra-Knuten» fikk han fordi han var fra Jørgens-tunet, som var en vanlig navnebruk om personer i Kvinnherad. Skaale begynte som læregutt hos Tørris Skaaluren da han var 16 år gammel, og var noen år i lære. Skaale bygde deretter sin egen verv ved siden av Tørris i dagens Skålevika, der han konstruerte alle fartøyene sine. I tillegg drev han med et større rydningsarbeid på faren sin gård. Skaale gifta seg med Anna Farteinsdotter og de fikk én sønn, Knut K. Skåla.

«Gjøa»
------

Skaale bygde «Gjøa» etter bestilling fra nordlandsskipper Asbjørn Sexe fra Ullensvang, som trengte en ny jakt. I denne perioden ble Skaale og Sexe også nære venner og holdt kontakten siden. Både kona og faren til Skaale ble med i arbeidet med å bygge skuta; blant annet høvla kona deler av kjølen på henne. Han fant mye av tømmeret ved Bjørgane i Ølve, men masten og rundholtene fikk han hugget på Varaldsøy. Skuta stod klar i 1872 og de døpte henne «Gjøa» etter kona til Sexe. I 1887 ble hun solgt til en selfanger i Nord-Norge og det ble lagt ishud på henne. Roald Amundsen kjøpte deretter skuta i 1901 til bruk som ekspedisjonsskip i Arktis.

Død
---

Skaale døde av leversykdom 5. januar 1900 og ble jordfestet den 12. januar.

Referanser
----------

1. ↑  Nerhus, «*Gjøa» : vår verdskjente minneskute*, 7.
2. ↑  Vaage, *Kvinnherad band 1, bygdesoga*, 369.
3. ↑  Vaage, *Kvinnherad band 1, bygdesoga*, 369.
4. ↑  Nerhus, «*Gjøa» : vår verdskjente minneskute*, 7–8.
5. ↑  Nerhus, «*Gjøa» : vår verdskjente minneskute*, 7–8.
6. ↑  «Klokkerbok for Kvinnherad prestegjeld» **(norsk)**. Arkivverket Bergen.

Litteratur
----------

* Nerhus, Hans. «Kap. II». I *«Gjøa» : vår verdskjente minneskute*. Oslo: Forlaget form og farge, 2. oppl. 1981.
* Statsarkivet i Bergen, klokkerbok for Kvinnherad prestegjeld nr. A2, Kvinnherad sokn 1873–1900.
* Vaage, Erling. «Nyreisingstid 1850–kring 1900». I *Kvinnherad band 1, bygdesoga*. Rosendal: Kvinnherad bygdeboknemd, 1972.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Pederstrup på Lolland slik hovedbygningen ser ut etter Viggo Steen Møllers ombygging i 1938. Reventlow-Museet holder til i huset. Foto: Johanreventlow 
Christian Ditlev Reventlow på et utsnitt av et maleri utført av C.A. Jensen da Reventlow var 75 år gammel. Maleriet var bestilt av Reventlow selv og han fikk utført flere kopier av det. Originalen tilhører Akademiraadet, Det Kongelige Akademi for de Skønne Kunster.

Ferdinand Meldahls Pederstrup som ble fjernet i 1938. Tegning fra 1872 fra J.P.Trap: Kongeriget Danmark 2. utgave
**Pederstrup**  er en gammel herregård som ligger på den nordvestlige delen av Lolland i Danmark. Gården er nevnt første gang i 1340 da rikets drost Laurits Jonsen var eier.

Hovedbygningen slik den fremstår i dag er et resultat av C.D.F. Reventlows ombygging fra 1813 da han og familien gjorde stedet til sin permanente bolig. Sannsynligvis tegnet han bygningen selv og den ble oppført i 1813–1822 ved hoffbyggmester C.F. Hansen.

Reventlows barnebarn fikk iverksatt en større ombygging ved Ferdinand Meldahl i 1858 hvor den blant annet fikk føyet til to tårn og anlagt park.

Da man skulle feire 150-årsjubileet for opphevelsen av stavnsbåndet i 1938 besluttet man at hovedbygningen skulle innredes til museum for C.D.F. Reventlow og bygningen ble tilbakeført til hans enkle empirehus ved arkitekt Viggo Steen Møller.

På Pederstrup finnes nå Reventlow-Museet som legger hovedvekt på å vise C.D.F. Reventlow og hans virke. Reventlow var en av hovedarkitektene bak landboreformene og innførte vidtrekkende reformer for bøndene og deres familier på sitt eget gods; han innførte blant annet skoler og opphevet hoveriet før det ble gjennomført ved lov.

Pederstrup ble fredet i 1945.

Referanser
----------

1. ↑  Ingen når op på siden af farmand fra Berlingske
2. ↑  Portræt af Christian Ditlev Frederik Reventlow
3. ↑  Det oprindelige Pederstrup[*død lenke*]
4. ↑  C.D.F. Reventlows hjem fra Reventlow museet[*død lenke*]
5. ↑  Pederstrup i historicismen fra Reventlow museet[*død lenke*]
6. ↑  Det genskabte Pederstrup fra Reventlow museet[*død lenke*]
7. ↑  Skolemanden fra Reventlow museet[*død lenke*]
8. ↑  Reformatoren fra Reventlow museet[*død lenke*]
9. ↑  Fredningssag / Pederstrup, Pederstrupvej 124, Lolland fra Kulturarvsstyrelsen (besøkt 30. juni 2014)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
Hallager idrettsplass, senter for fotballsatsingen til Ljan Idrettsforening.
**Ljan Idrettsforening** (stiftet 1. september 1917) er en idrettsklubb som driver med fotball, alpint og volleyball. Klubben ligger på Ljan i Oslo, og har egen kunstgressbane og slalåmbakke. Fotballaget spiller i 4. divisjon.

Historie
--------

Styrets første oppgave var å organiseringen av en innsamling for «om mulig å skaffe midler til at drive foreningen». De innsamlede midlene ble brukt til innkjøp av 2 diskos, 2 spyd og 1 kule. Et år etter oppstart hadde klubben 70 medlemmer, det ble besluttet at medlemmene skulle bruke en hvit trøye med foreningsmerke på brystet. Klubbens første aktiviteter var friidrett og fotball. Klubben ble i 2009 innlemmet i Nordstrand Idrettsforening.

Idretter
--------

### Fotball

Før 2010-sesongen meldte Ljans A-lag overgang til Nordstrand Idrettsforening, og spilte sesongen som *Nordstrand 2*. I 2011 vil laget igjen bytte klubb og spiller i 2011 for Bækkelagets Sportsklub.

Idrettsarenaer
--------------

* Skredderjordet
* Alpinbakken «Tre Hår»
* Hallagerbanen (kunstgress)
* Sloreåsen slalåmbakke («Ljans-Alpene»)

Referanser
----------

1. ↑  «Takk for oss!». 7. desember 2010. Besøkt 13. desember 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
4. divisjon volleyball for kvinner, Øst, 2012/13 |
| --- |
| Volleyball | 
* Bø 2
* Grenland
* Hamar
* Lier 2
* Ljan
* OSI 6
* Oslo 3
* Tyrifjord 2
* Vina 2
* Vinje

 | Norges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Ordenstegn for ridder av Etiopias stjerneorden
**Etiopias stjerneorden** er en etiopisk orden innført i 1874 av Menelik II av Etiopia. Ordenen ble tildelt for sivile og militære fortjenester. Den var etiopisk statsorden så lenge landet var et monarki.

Bakgrunn og utvikling
---------------------

Etiopias stjerneorden ble innstiftet i 1874 av Menelik II av Etiopia, som da var negus av Shewa.[1][2][3] Den var etiopisk statsorden så lenge landet var et monarki. Etter keiserens fall i 1974 eksisterer ordenen innen det etiopiske keiserlige hus, der kronrådet står for tildelingen.[1]

Inndeling
---------

Etiopias stjerneorden er inndelt i tre grader, hvorav de to laveste er inndelt i to grader, slik at ordenen får fem trinn:[1][2]

* *Negus* («konge») tilsvarende storkors
* *Ras* («prins») tilsvarende storoffiser
* *Dje Asmatsje* tilsvarende kommandør
* *Kagne Asmatsje* tilsvarende offiser
* *Gra Asmatsje* tilsvarende ridder

Insignier
---------

Ordensstjerne for Etiopias stjerneorden
Ordenstegnet for Etiopias stjerneorden har en stjerne med varierende antall spisser som det grunnleggende motiv.[1][3] For øverste grad har stjernen 22 stråler, for storoffiserer og kommandører åtte. De to laveste gradene er utformet som en femspisset stjerne i øvre del, men nedre del har form som nedre del av en likebent trekant. Ordenstegnene er opphengt i båndet i et kronelignende ledd.[1]

Ordenstegnene er laget i gull, bortsett fra for laveste grad, der ordenstegnet er i bronse.[1] Ordenstegnene for de fornemste gradene er gjort som filigransarbeid.[2] Koptiske kors forekommer som motiv. Ordenstegnene kan også være besatt med edelstener.[2]

Ordensstjernen har tilsvarende utforming som ordenstegnet for øverste grad.[1]

Ordensbåndet er i fargene grønt, gult og rødt.[1][3] Dette er fargene fra Etiopias flagg.

Tildeling
---------

Etiopias stjerneorden ble tildelt for fremme av Etiopias samfunn, landbruk, handel og industri, så vel som for innsats innen kunst og kultur.[2] Ordenen ble tildelt både for sivil og militær innsats. Det var satt begrensninger på antallet tildelinger i de tre øverste grader, der det til enhver tid kunne finnes henholdsvis 50, 100 og 150 ordensmedlemmer.[2] Det var ikke satt noen begrensninger på de to nederste trinn. 

Den ble også tildelt utlendinger. Etiopias stjerneorden var den hyppigst tildelte av de keiserlige ordener, ikke minst til utlendinger.[1] Den ble flittig benyttet i diplomatisk sammenheng.[2][3]

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Sainty og Heydel-Mankoo 2006, s. 779–781.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Honneur & Gloire 2005, s. 354–355.
3. 1 2 3 4  Werlich 1974, s. 127.

Kilder
------

* *Honneur & Gloire. Les trésors de la collection Spada*, Paris: Musée national de la Légion d’honneur et des ordres de chevalerie, 2008
* Sainty, Guy Stair og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage & Gentry, 2006
* Werlich, Robert: *Orders and decorations of all nations. Ancient and modern, civil and military*, 2. utgave, Washington DC: Quaker Press, 1974
***En blond drøm*** (originaltittel: *Ein blonder Traum*) er en tysk musikalkomedie og operettefilm fra 1932, med Lilian Harvey og Willy Fritsch i hovedrollene.

Handling
--------

Historien finner sted i Berlin på høyden av den store depresjonen på begynnelsen av 1930-tallet. To vindusvaskere fra firmaet Blitz-Blank, Willy I og Willy II, sykler frem og tilbake gjennom storbyen fra de forskjellige jobbene de får, med stige og vaske-utstyr. De kommer strålende overens, og får bare problemer når begge to blir interessert i den samme kvinnen. En dag kommer den blonde Jou-Jou plutselig inn i livene deres. Hun får først øye på dem gjennom vinduet ved det amerikanske generalkonsulatet. Når Jou-Jou er i ferd med å bli kastet ut av en barsk portier, forsøker de to mennene snart å hjelpe henne.

Jou-Jou, som tjener til livets opphold ved et omreisende sirkus, drømmer om en film-karriere i Amerika. En Mr. Merryman, som ryktes å være en stor Hollywood-mogul, lovet henne en gang en film-karriere - men dette skjedde aldri. Willy I og Willy II bestemmer seg snart for å hjelpe henne. Når Jou-Jou leser i en avis at Mr. Merryman nå befinner seg i Berlin, virker avgjørelsen lett - og hun vender tilbake til Berlin. Men det viser seg snart denne personen som utgir seg for å være Mr. Merryman var en svindler. Men så står hun plutselig overfor den virkelige Mr. Merryman, og han ansetter Jou-Jou.

Medvirkende
-----------

* Lilian Harvey - Jou-Jou
* Willy Fritsch - Willy I
* Willi Forst - Willy II
* Paul Hörbiger - Vogelscheuche
* Trude Hesterberg - Illustrierte Ilse
* C. Hooper Trask - Charles J. Merryman
* Hans Deppe - Merrymans Sekretär

Referanser
----------

1. 1 2  «Ein blonder Traum». *filmportal.de* **(tysk)**. Besøkt 21. juni 2021.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18  «Full Cast & Crew». *Internet Movie Database* **(flere språk)**. Besøkt 21. juni 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *En blond drøm* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *En blond drøm* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *En blond drøm* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *En blond drøm* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *En blond drøm* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *En blond drøm* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *En blond drøm* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *En blond drøm* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
Sather Tower («The Campanile»), Berkeley
Sather gate, «In memory of Peder Sather (1810-1886)»
**Peder Sæther**, også kjent som **Peder Sather**, (født 25. september 1810 i Nordstun Nedre Sæter i Disenå i Odalen i Hedmark, død 28. desember 1886 i California) var en norskfødt amerikansk bankmann.

Sæthers foreldre var bonden Peder Larsen og Mari Kristoffsdatter, begge døde før gutten var elleve år. Sæther livnærte seg dels som fisker og gikk også i banklære i Christiania før han utvandret til New York i oktober 1832. 

Han var i tjeneste hos Drexel & Co i Philadelphia før han sammen med Edward W. Church flyttet til San Francisco og etablerte banken «Sather and Church». Sather and Church ble senere integrert i Bank of California. Sæther ble en velstående mann og var blant grunnleggerne av College of California, forløperen for University of California, Berkeley.

Av hans fem barn overlevde bare en sønn faren, og denne sønnen omkom på sjøen under første verdenskrig. Enken Jane K. Sather donerte penger til oppføring av klokketårn og port ved Berkeley, samt til professorat i klassisk litteratur. Tre professorater på University of California, Berkeley bærer hans navn. «Sather Gate» på University of California, Berkeley har innskriften «in memory of Peder Sather 1810-1886» på den ene stolpen.

I 2012 ble det opprettet et «Peder Sather Center for Advanced Study» som et samarbeid mellom University of California, Berkeley og norsk universiteter. Senteret ledes av Trond Petersen.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Peder\_Sæther[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Peder Sather, SNAC Ark-ID w63324r2, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Stavanger Aftenblad, 10. februar 2011, s.8
4. ↑  «About Peder Sæther» Arkivert 25. mai 2014 hos Wayback Machine. Peder Sather Center, lest 24. mai 2014.
5. ↑  *Glåmdalen*, 5. februar 2011, s. 16
6. ↑  *Aftenposten*, 25. oktober 2012, s. 10.
7. ↑  Studentavisen *Inside*, 13. mars 2013.
8. ↑  «About the Center», Peder Sather Center.

Kilder og litteratur
--------------------

* Sveen, Karin (2011): *Mannen i Montgomery Street. Portrett av en norsk emigrant*. Biografi. Oslo: Oktober
* NRKs anmeldelse av *Mannen i Montgomery Street*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
***En annen historie*** er en norsk TV-serie om kvinnens stilling i Norge som gikk på NRK i 1983. Serien er en dramatisert TV-versjon av ei bok med samme tittel skrevet av Else Michelet. Regi var ved Carl Jørgen Kiønig. Serien (som boka) handlet om religion og kultur sin innflytelse over kvinnen. Det hele er sett ut ifra et feministisk perspektiv.

Serien vakte sterke reaksjoner fra kristent hold. «Forfalskning er ikkje eit for sterkt ord i denne samanheng» skrev Arne Grimstad i "Vårt Land". Stortingsrepresentant Paul Svarstad fra Høyre var ikke snauere i et innlegg i "Sogningen": «Ein må spørje seg: Kva er det som betar desse kvinnene som har gått heilt av skaftet, og som burar og beljear og vil leike stut? Eg dristar meg til å legge fram ein lekmannshypotese: Det er hormonforstyrrelser. Dei har gnabla for mykje P-pillar.»

Referanser
----------

1. ↑  «Frifant Forlag: Else Michelet». *web.archive.org*. 28. september 2007. Arkivert fra originalen 28. september 2007. Besøkt 3. oktober 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *En annen historie* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Fra Folketinget i 1909
**Rigsdagen** var den lovgivende forsamlingen i Danmark 1849–1953. Rigsdagen var delt inn i to kamre, Landstinget (førstekammeret) og Folketinget (andrekammeret). De to kamrene var valgt på ulike måter, men likestilte i sitt arbeid, noe som gjorde skillet mellom dem noe uklart.

I begynnelsen fantes det ingen partigrupper i Rigsdagen, og man forventet at den enkelte velger skulle velge en enkeltperson som sin representant på bakgrunn av synspunkter og personlige egenskaper. Kvinner hadde hverken stemmerett eller valgbarhet, og menn skulle være over 30 år og ha en viss formue. Dessuten hadde ikke en fjerdedel av den mannlige befolkningen over 30 år stemmerett eller valgbarhet, primært tjenestefolk og mottakere av fattighjelp. Landstinget stilte også høyere krav til stemmerett og valgbarhet enn Folketinget. Etterhvert kom dog partigruppene til omkring 1870, og senere også allmenn stemmerett i 1915.

Etter en folkeavstemning i 1953 ble Landstinget lagt ned, og den lovgivende forsamlingen videreført under navnet Folketinget.

Referanser
----------

1. ↑  «Rigsdagen». Den Store Danske Encyklopædi.
2. ↑  «Landstinget». Den Store Danske Encyklopædi.

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***An Unfinished Life*** er en amerikansk dramafilm fra 2005 regissert av Lasse Hallström. Hovedrollene spilles av Robert Redford, Jennifer Lopez og Morgan Freeman.

Handling
--------

For ett år siden tok en bjørn en kalv fra Mitch og Einars ranch. De to vennene forsøkte å redde kalven, men bjørnen angrep Mitch brutalt. Fordi Einar var alt for full, klarte han ikke å redde Mitch fra å bli alvorlig skadet. Bjørnen stakk deretter til fjells. Mitchs skader forårsaker fremdeles store smerter. Einar forsøker å ta vare på Mitch, og gir ham injeksjoner med morfin, mat og vennskap. Men Mitch sliter med å gå med krykker. Bjørnen blir senere oppdaget på leting etter mat i byen. Sheriff Crane Curtis fanger bjørnen, og den ender opp ved byens dyrehage. Omtrent samtidig dukker Einars for lengst bortkomne svigerdatter, Jean, opp på dørstokken hans.

Jean og hennes unge datter, Griff, flytter inn hos Einar og Mitch. Einars sønn, Griffin, hadde giftet seg med Jean for mange år siden. Hun oppdaget at hun var gravid med Griffs barn, etter at Griffin døde i en bilulykke, hvoretter familien fikk problemer. Det oppstår problemer mellom Einar og Jean, ettersom begge fremdeles sørger over Griffin. I tillegg har Einar alltid gitt Jean skylden for sønnens død. Etter at Griffin døde, har Jean vært i en rekke mislykkede forhold med andre menn. Hun flyttet inn hos Einar for å unnslippe sin voldelige kjæreste, Gary. Jean begynner å jobbe ved en lokal kaffebar for å tjene penger. Der blir hun snart venn med Nina, en annen servitør.

I mellomtiden har Gary sporet opp Jean, og dukker også opp i byen deres. I første omgang kaster Einar og lensmannen ham ut av byen. Einar ber Jean fortelle ham hvordan Griffin egentlig døde. Jean hadde sovnet ved rattet, og bilen veltet. Griffin døde av skadene, men til Einars bitterhet overlevde Jean. Griff, som har begynt å bygge sitt eget forhold til bestefaren sin, forlater Jean og reiser tilbake til ranchen deres på egen hånd. Einar og Griff planlegger tilsynelatende å gå på camping sammen, men egentlig planlegger de å slippe fri bjørnen som hadde skadet Mitch.

Skuespillere
------------

* Robert Redford som Einar Gilkyson
* Jennifer Lopez som Jean Gilkyson
* Morgan Freeman som Mitch Bradley
* Josh Lucas som Crane Curtis
* Camryn Manheim som Nina
* Damian Lewis som Gary Winston
* Becca Gardner som Griff Gilkyson

Referanser
----------

1. ↑   www.kinokalender.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *En dag i livet* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *En dag i livet* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *En dag i livet* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *En dag i livet* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *En dag i livet* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *En dag i livet* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *En dag i livet* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *En dag i livet* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *En dag i livet* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *En dag i livet* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Riho Terras** (født 17. april 1967 i Kohtla-Järve) er en estisk general og tidligere sjef for Estlands forsvar (2011–2018). Han er fra 2020 medlem av Europaparlamentet.

Han studerte historie ved Universitetet i Tartu før han fikk sin offiserutdannelse ved militære skoler i inn- og utland. Han tok også en mastergrad i statsvitenskap og sosiologi ved Universität der Bundeswehr München. I tillegg til morsmålet estisk så snakker han engelsk, tysk og russisk flytende. Han er gift og har to sønner.

Han begynte i 1990-årene i ulike kommandantstillinger i landstyrkene. Fra 2000 til 2004 var han forsvarsattaché i Tyskland og Polen. Deretter var han leder for generalstabens analyse- og planleggingsavdeling og visestabssjef ved NATOs treningsprogram for irakisk sikkerhetspersonell (NATO Training Mission–Iraq, NTM–I). I februar 2011 ble han utnevnt til generalstabssjef, men allerede i desember samme år ble han forsvarssjef. I 2017 ble han forfremmet til generals grad.

I likhet med flere av Estlands tidligere forsvarssjefer, har Terras senere gått inn i politikken. I 2019 meldte han seg inn i det konservative partiet Fedreland, og stilte som partiets førstekandidat til Europaparlamentet ved valget i mai 2019. Han tok sete i Europaparlamentet etter at Storbritannias representanter gikk ut i 2020. Han tilhører Det europeiske folkepartiets gruppe.

Utmerkelser
-----------

Han har blitt tildelt en rekke ordener og utmerkelser, deriblant 1. klasse av det estiske Ørnekorsets orden i 2018, kommandør av Legion of Merit i 2018, kommandør med stjerne av Den Kongelige Norske Fortjenstorden i 2015, storkorset av Finlands løves orden i 2014, kommandørkorset av Republikken Polens fortjenstorden i 2014, offiser av den franske Æreslegionen i 2013, stort fortjenstkors med stjerne av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden i 2013, storkorskommandør av den latviske Viesturs orden i 2012 og æreskorset i gull av det tyske Bundeswehrs ærestegn i 2011.

Referanser
----------

1. ↑   Eesti spordi biograafiline leksikon, ESBL athlete ID Riho\_Terras, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   news.err.ee, besøkt 17. april 2019[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5   www.esbl.ee[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2  «Commander» **(engelsk)**. Estonian Defence Forces. Arkivert fra originalen 29. november 2018. Besøkt 17. april 2019.
5. ↑  Hvostov, Andrei (20. november 2008). «Kolonel, kes deklameerib Goethet». *Eesti Ekspress* **(estisk)**. Besøkt 17. april 2019.
6. ↑  «President ülendas Tsahkna ettepanekul Terrase kindraliks» **(estisk)**. ERR. 20. februar 2017. Besøkt 17. april 2019.
7. ↑  «Former defence chief Riho Terras joins Isamaa, to run for MEP» **(engelsk)**. ERR. BNS. 24. mars 2019. Besøkt 17. april 2019.
8. ↑  «President Kersti Kaljulaid tunnustas teenetemärkidega Eesti eredaimaid teenäitajaid». *Postimees* **(estisk)**. 5. februar 2018. Besøkt 17. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Riho Terras – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Riho Terras hos Europaparlamentet Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND
 |
Grace Brown.
***En amerikansk tragedie*** (*An American Tragedy*) er en roman av den amerikanske forfatteren Theodore Dreiser. Det er hans mest kjente verk og kom ut i 1925. 

Romanen skildrer 1920-tallets samfunn og de sosiale problemer som er knyttet til dette. I denne romanen finner vi en del naturalistiske trekk, bl.a. tragisk slutt og beskrivelse av det fattige miljøet. Romanen dreier seg rundt antihelten Clyde Griffiths. 

Romanen er basert på en historisk hendelse. 11. juli 1906 ble den 20 år gamle tekstilarbeidersken Grace Brown funnet myrdet i Moose Lake i Adirondacks nord for New York. Hun hadde møtt kjæresten sin, Chester Gillette, mens de begge jobbet på Gillette skjortefabrikk i Cortland som hans farbror eide. Gillette var vokst opp med foreldre som arbeidet for Frelsesarmeen, mens Brown var vokst opp på gård og kom til Cortland for å passe sin søsters barn. Våren 1906 fortalte hun Gillette at hun var gravid. Han ba henne da med til Moose Lake på noe hun oppfattet som deres bryllupsreise. I stedet slo han henne i hjel med en tennisracket under en rotur på innsjøen. Det ble slått alarm da robåten ikke kom tilbake til utleieren. Letemannskaper dro ut i en dampbåt, og snart ble robåten funnet med bunnen i været. En gutt fikk øye på noe på sjøbunnen og ga seg ikke før bylten ble dradd opp. Det var den døde Grace Brown, med fryktelige skader på pannen og munnen.

Chester Gillette ble snart funnet og arrestert, og det oppstod ren lynsjstemning da folk fikk høre kjærlighetsbrevene Brown hadde skrevet til ham, opplest i retten. Gillette ble dømt til døden for drapet og henrettet. Saken studeres fremdeles i dag som et eksempel på bruk av indisier i en fellende dom. Den er også tema for en rekke spøkelseshistorier og folkesanger i Adirondacks.

*An American Tragedy* ble omarbeidet til skuespill første gang i 1926, filmatisert i 1931 og igjen i 1951, *A Place in the Sun* («En plass i solen») og vant seks oscarstatuetter.

I 2005 satte *Metropolitan Opera* i New York opp Tobias Pickers opera om tragedien.

Referanser
----------

1. ↑  *A famous murder mystery*
2. ↑  *The missing boat*
3. ↑  *A famous murder mystery*
4. ↑  IMDb *An American Tragedy*
5. ↑  Operaen *An American Tragedy*

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** OCLC **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
***En dødsdømt har rømt*** (originaltittel: *Un condamné à mort s'est échappé*) er et fransk drama fra 1956 regissert av Robert Bresson. Manuset, skrevet av Bresson, er basert på en selvbiografi av André Devigny, som rømte frå nazistenes fengsel Montluc i Lyon 1943. François Leterrier spiller rollen som løytnant Fontaine.

Handling
--------

På vei til et fengsel, benytter Fontaine, et medlem av den franske motstandsbevegelsen, en mulighet til å unnslippe sine tyske fangevoktere når kjøretøyet han sitter i blir tvunget til å stoppe. Men han blir snart pågrepet igjen, banket opp for sitt rømningsforsøk, satt i håndjern og ført til et fengsel. Fontaine begynner snart å inspisere døren til cellen hans, og legger planer om å stikke av. Fontaine er ikke den eneste fangen som legger planer om å flykte. Orsini (spilt av Jacques Ertaud) gjør et forsøk, men klarer ikke å komme veldig langt fordi et tau han forsøkte å bruke går i stykker. Orsini blir deretter banket opp av vaktene, og henrettet bare noen få dager senere. Men Fontaine fortsetter likevel å legge sine egne planer.

Etter å ha blitt ført til et Gestapo-kontor, og får beskjed om at Fontaine også har blitt dømt til henrettelse. Fontaine blir deretter ført tilbake i fengsel, og plassert i samme celle som tidligere. Snart kommer det en annen fange som havner i samme celle, François Jost, en seksten-åring som tidligere hadde sluttet seg til det tyske militæret. Fontaine er ikke sikker på om han egentlig kan stole på Jost (som han ser snakke på vennlig med en tysk vakt) og innser at han må velge mellom å drepe Jost, eller ta ham med seg på flukten og håpe at Jost ikke tyster på planene hans.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *En dødsdømt har rømt* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *En dødsdømt har rømt* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *En dødsdømt har rømt* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *En dødsdømt har rømt* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *En dødsdømt har rømt* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *En dødsdømt har rømt* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *En dødsdømt har rømt* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *En dødsdømt har rømt* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***En dikters blod***, (originaltittel: *Le sang d'un poète*) er et fransk avant-gardistisk kunstfilm fra 1930 med dreiebok og regi av Jean Cocteau.

Filmen ble fullført i 1930 men ikke vist før 1932 og er første del av Cocteaus "Orfiske trilogi", fulgt av *Evige lenker* (1950), og så *Orfeus' testamente* (1960). Enrique Riveros spiller rollen som en kunstner og poet.

Den amerikanske fotografen Lee Miller medvirket som armløs statue.

Handling
--------

En kunstner forsøker å skissere et ansikt, men blir forskrekket når munnen begynner å bevege seg på egen hånd. Når han forsøker å fjerne munnen, oppdager han at munnen har blitt overført til håndflaten. Etter å ha eksperimentert med hånden en stund og sovnet, våkner kunstneren og legger munnen over munnen på en kvinne-statue. Men statuen begynner å kommunisere med kunstneren, og får ham til å passere gjennom rett et speil. 

Speilet transporterer kunstneren til et hotell, hvor han kikker gjennom forskjellige nøkkelhull. Han får øye på en opium-røyker, og en hermafroditt. Artisten skyter seg selv i hodet med en pistol, men han dør ikke. Artisten kommer seg tilbake gjennom speilet. Han forsøker deretter å knuse statuen med en hammer.

Skuespillere
------------

* Enrique Rivero som en poet
* Elizabeth Lee Miller som en statue
* Pauline Carton
* Odette Talazac
* Jean Desbordes
* Fernand Dichamps
* Lucien Jager
* Féral Benga

Referanser
----------

1. ↑  «Store norske leksikon» **(norsk)**. Besøkt 31. januar 2019.
2. ↑  Hare, David (26. oktober 2002). «David Hare on photographer Lee Miller». *The Guardian* **(engelsk)**. ISSN 0261-3077. Besøkt 23. mars 2020. «Chosen by Cocteau to play an armless statue, pursued by an ox, in his film Le Sang d'un Poète, Miller was, by common consent, one of the most striking women in Paris.»

Eksterne lenker
---------------

* (en) *En dikters blod* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *En dikters blod* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *En dikters blod* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *En dikters blod* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *En dikters blod* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *En dikters blod* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *En dikters blod* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Cushings sykdom
**Cushings sykdom** eller **Cushings syndrom** er en gruppe symptomer som fremkommer ved dannelsen av for mye kortison og andre hormoner i organismen. Mb Cushing (Cushings sykdom) eller endogent Cushings syndrom skyldes en svulst i hypofysen (hjernevedhenget) som produserer et binyrestimulerende stoff (ACTH).

Symptomene omfatter fedme som begrenser seg til ansiktet og selve kroppen, muskelsvekkelse, tap av kalk fra knoklene, høyt blodtrykk, tilbakeholdelse av salt og vann i kroppen, for mye sukker i kroppen og til slutt utskillelse av sukker i urinen. Pasienten får dessuten ofte krum rygg, nedsatt kjønnsfunksjon og blir hårete.

Overproduksjon av disse hormonene kan skyldes en svulst som er under utvikling i binyrene, forsterket nydannelse av vev i binyrebarken eller en svulst i hypofysen. Tilstanden kan også oppstå ved langvarig inntak av store doser kortison.

Behandlingen består i enten operativ fjerning av svulsten eller ved å fjerne den ved røntgenbehandling av svulsten eller det nydannede vevet. Tilstanden ble først observert av legen Harvey Cushing i 1932.

Referanser
----------

1. ↑  «Cushings syndrom». Norsk helseinformatikk. Arkivert fra originalen 10. juni 2012. Besøkt 19. august 2012.

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL **·** NKC
 |
***En embetsmanns død*** (russisk: Смерть чиновника, *Smert tsjinovnika*) er en novelle av Anton Tsjekhov. Novellen ble opprinnelig publisert i magasinet *Oskolki* (nr. 27) 2. juli 1883, under tittelen *Hendelsen* (Случай – *Slutsjaj*). Novellen ble inkludert (uten underteksten) i Tsjekhovs 1886-samling *Brokete fortellinger* (Пёстрые рассказы – *Pjostryje rasskazy*), publisert i St. Petersburg og omtalt uendret i sine 2–14 utgaver (1891–1899).

Narrativ
--------

Ivan Tsjervjakov, en smålig embetsmann og byråkrat, sitter i teateret og nyser rett i hodet på en mann som sitter foran ham. Dette er tilfeldigvis General Brizzjalov, en høytstående embetsmann. Han tilbringer kvelden og neste dag – famlende etter å få tilgivelse fra offeret for hans nys, men lykkes i stedet bare å bringe ut et anfall av raseri hos generalen. Sjokkert og vantro vender Tsjervjakov hjem for å ligge der og dø, på grunn av det rene stresset av å ha utholdt slik en skrekk.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  Yezhova, I. Shub, E. Commentaries to Cмерть чиновника. The Works by A.P. Chekhov in 12 volumes. Khudozhestvennaya Literatura. Moscow, 1960. Vol. 2, p. 550

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Røros Bryggeri og Mineralvannfabrikk**, også kjent som **Røros Bryggeri**, er et mikrobryggeri på Røros som regner seg som videreføringen av den gamle Røros Mineralvannfabrikk som ble startet i 1900 og produserte brus fram til det ble lagt ned i 1981. I 2011 ble Røros Bryggeri og Mineralvannfabrikk lansert med et øl som var brygget hos Atna Bryggeri. Dette bryggeriet er delvis eid av de samme personene som stod bak den tidligere brusfabrikken. I 2013 brygger bryggeriet flaskeølet sitt hos Atna, mens fatølet blir brygget på Røros.

Historie
--------

Røros Mineralvannfabrikk ble startet i 1900 med Oliver Langen som bestyrer. Han kjøpte fabrikken i 1926, og den ble i familien fram til den ble nedlagt i 1981. I den første fabrikken var hele produksjonen manuell, og man kunne produsere opp mot 400 flasker om dagen. På slutten av 1940-tallet ble fabrikken flyttet til nye lokaler, og man økte kapasiteten på opp til 800 flasker om dagen. Man økte også distribusjonen ved hjelp av bil, og fikk også etterhvert distribusjon på Diplom-Is og øl og mineralvann fra E.C. Dahls Bryggeri, Aktiebryggeriet og Hamar Bryggeri.

I 1963 la man ned produksjonen og ble et distribusjonsselskap, fram til E.C. Dahls overtok dette i 1981 og bedriften ble lagt ned. Jørn Ketil Sandbakken var da fjerde generasjon som drev familiebedriften. Han var senere en av eierne i mikrobryggeriet med samme navn som ble startet i 2011.

Referanser
----------

1. ↑   snl.no, besøkt 29. mai 2023[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Historie[*død lenke*] - Røros Bryggeri. Lest 10. juli 2013
3. ↑  Askheim, Svein (25. januar 2023). «Røros Bryggeri og Mineralvannfabrikk». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 29. mai 2023.
4. ↑  Røros har fått sitt eget øl - *Arbeidets Rett*, 13. februar 2011. Lest 10. juli 2013
5. ↑  Her finner du ølet[*død lenke*] - Røros Bryggeri. Lest 10. juli 2013
6. ↑  63 år med brushistorie - *Fjell-Ljom*. Lest 10. juli 2013

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Røros Bryggeri og Mineralvannfabrikk på Untappd Rediger på Wikidata
* Røros Bryggeri og Mineralvannfabrikk på Facebook Rediger på Wikidata

* Røros Bryggeri og Mineralvannfabrikk på Instagram Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Røros Flyservice OSL AS** er et datterseleskap av Røros Flyservice AS. Selskapet ble opprettet 1. november 2007 i forbindelse med Røros Flyservice AS sin satsing på Oslo lufthavn. Fra 7. november 2007 har de betjent Norwegian Air Shuttle ASA på Oslo lufthavn med bakketjenester.

Bakketjenester for flyselskap innebærer innsjekking av passasjerer og bagasje, kontroll av boardingkort ved ombordstigning, avtale om ledig «gate» (parkeringsplass for fly med tilgang for passasjerer via bro eller buss), traktor for å skyve flyet bakover ut fra «gate» ved avgang, transport av «flybrett»-måltider, tømming av flytoiletter og fylling av flyets vanntanker, transport av bagasje fra flyet til rullebåndet i ankomsthallen osv.

Dersom et tilfeldig charterfly ankommer en flyplass kan det kjøpes slike tjenester av handlingfirmaer som Røros Flyservice.

Selskaper betjent av Røros Flyservice
-------------------------------------

* Norwegian Air Shuttle
* KLM
* Air France
* Danish Air Transport
* Danu Oro Transportas
* Primera Air
* Malmø Aviation
* Livingstoneair

Eksterne lenker
---------------

* Røros Flyservice Arkivert 27. juni 2009 hos Wayback Machine.
> Fredagen den 9de September 1842 er ikke en uvigtig Dag i det norske Folks Historie. Den er mærkelig i Europas, i den hele Kristenheds, i Menneskehedens. Aaret har ikke opviist nogen betydningsfuldere Forhandling inden alle de lovgivende Forsamlinger. Det var da Forslaget til Ophævelse af Bestemmelsen i Norges Grundlov § 2, der fremdeles forbyder de mosaiske Troesbekjendere Adgang til Landet, blev afgjort i dets Storthing; og Resultatet af denne Dags Forhandlinger indeholder Mer end nogensomhelst anden der afgjort Sag tillige en Angivelse for Verden, som denne vil lægge Mærke til, af det Kultur- og Civilisationspunkt, hvorpaa det norske Folk for Nærværende befinder sig
> 
> 
> Henrik Wergeland
> 
> 

***Jødesagen i det norske storthing*** er en pamflett av den norske forfatteren Henrik Wergeland, utgitt i 1842 på oppfordring fra forleggeren Johan Dahl. Pamfletten er et referat av og en kommentar Stortingets debatt 9. september 1842, da Stortinget første gang behandlet Wergelands forslag til endring av Grunnlovens §2, om jødenes «adgang til riket». 

Wergeland hadde i 1841 utgitt pamfletten *Indlæg i Jødesagen*, og tidligere i 1842 diktsamlingen *Jøden*. Senere, i 1844 utga han også diktsamlingen *Jødinden* i sakens anledning.

Se også
-------

* Wergeland og jødesaken

Eksterne lenker
---------------

* wergeland2008.no: Dagne Groven Myhren: Wergelands arbeid for jøders adgang til Norge. Del I
* wergelandogstortinget.no/jodeparagrafen
* riksarkivet.no: Henrik Wergeland og jødesaken[*død lenke*]
* dokpro.uio.no: Pamflettet i fulltekst
**Myrlurvemåler** (*Lycia lapponaria*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Som hos en del andre målere er hunnen vingeløs, hannen kan kjennes på at vingene er meget tynt skjellkledte og nesten gjennomsiktige. I Norge er den funnet her og der i innlandet.

Utseende
--------

En middelsstor (hannens vingespenn 26 – 34 mm), kraftig, grå, sterkt hårete måler. **Hannen** har fjærformede antenner og vinger som bare er tett skjellkledt ved fremkanten, ellers nesten uten skjell og gjennomsiktige. Brystet er tett kledt med gråbrune, utstående hår. Bakkroppen har en rekke av gule flekker langs ryggen. Forvingen har mer eller mindre tydelige, mørke tegninger, mens bakvingen er nesten uten skjell, med markerte vingeårer. **Hunnen**s vinger er redusert til 1,5 mm lange, nesten usynlige stumper. Kroppen er tykk og pæreformet, med en rekke av gule flekker langs ryggen. Den er middels tett kledt med nokså lange, utstående, hvitaktige hår. Larven er naken og slank, gråbrun, med to rekker av små, gule flekker langs ryggen og en slik rekke på hver side.

Levevis
-------

Myrlurvemåleren finnes på sure lyngheier og myrer, der larvene lever på dvergbjørk, pors, lyng og andre busker. Hannene flyr i april på leting etter hunnene, som sitter i vegetasjonen.

Utbredelse
----------

Myrlurvemåleren er en nordeuropeisk art. I Storbritannia finnes den bare i et begrenset område i det sentrale og nordlige Skottland.
I Norge er den funnet i de indre delene av Rogaland, Oppland, Sør-Trøndelag og Nordland. Det er sannsynlig at den finnes flere steder, men arten er ikke lett å oppdage. Den er funnet i de midtre og nordlige delene av Sverige og Finland. Den er også kjent fra Baltikum og det nordlige og nordvestlige Russland.

Litteratur
----------

* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker
---------------

* (en) *myrlurvemåler* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *myrlurvemåler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *myrlurvemåler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *myrlurvemåler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *myrlurvemåler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *myrlurvemåler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Lycia lapponaria* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri
* UK moths
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site Arkivert 31. oktober 2006 hos Wayback Machine.
**Kai William Carsten Sibbern** (født 1947)[] er en norsk jurist og tidligere journalist og programleder.

Kai Sibbern avla juridisk embetseksamen i 1976. Han arbeidet to år i Sosialdepartementet før han i 1978 ble ansatt som programmedarbeider i opplysningsavdelinga i NRK Radio. I NRK har han vært ansatt i Østlandssendingen, samfunnsavdelingen, underholdningsavdelingen, kulturavdelingen og nyhetsavdelingen, blant annet som programleder i *Dagsnytt Atten* og Valgstudio i 2001. I 2003 begynte han som programleder i radioprogrammet *Verdibørsen*, P2s magasin for etikk og livssyn. I 2014 ble han pensjonist.

I 2004 ble Sibbern tildelt Lytterprisen. 

Sibbern er oppvokst i Solør.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Wiberg, Kari Finstad (1. september 2008). «Ukas P2-fjes: Kai Sibbern». *NRK*. Besøkt 18. mars 2021.
2. ↑  Olsson, Terje I. (2. oktober 2001). «Kai Sibbern avviser Høeghs angrep». *journalisten.no* **(norsk)**. Besøkt 18. mars 2021.
3. ↑  «NRK Radio er «en sykmeldingsmaskin»». *www.aftenposten.no*. Besøkt 18. mars 2021.
**Japan** deltok med førti deltakere i de **paralympiske vinterlekene 2006** i Torino i Italia.

Medaljer
--------

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Gull | Sølv | Bronse | **Totalt** |
| **Japan** | 2 | 5 | 2 | 9 |

### Gull

Nordiske grener
11. mars: Miyuki Kobayashi, skiskyting 12,5 km for kvinner, synshemmede
Alpin skiidrett
17. mars: Kuniko Obinata, storslalåm for kvinner, sittende
### Sølv

Alpin skiidrett
12. mars: Kuniko Obinata, utfor for kvinner, sittende
14. mars: Kuniko Obinata, super-G for kvinner, sittende
16. mars: Masahiko Tokai, storslalåm for menn, stående
17. mars: Taiki Morii, storslalåm for menn, sittende
Nordiske grener
14. mars: Miyuki Kobayashi, skiskyting 7,5 km for kvinner, synshemmede
### Bronse

Nordiske grener
11. mars: Shoko Ota, skiskyting 12,5 km for kvinner, stående
Alpin skiidrett
19. mars: Tatsuko Aoki, slalåm for kvinner, sittende

Deltakere
---------

Alpin skiidrett
Toshiro Abe, Tatsuko Aoki, Junichi Fujisaku, Junichi Hasegawa, Shinji Inoue, Akira Kano, Gakuta Koike, Naoya Maruyama, Hiraku Misawa, Taiki Morii, Hiroshi Nojima, Kuniko Obinata, Naomi Sasaki, Takeshi Suzuki, Yoshiko Tanaka, Akira Taniguchi, Masahiko Tokai
Kjelkehockey
Mikio Annaka, Takayuki Endo, Shinobu Fukushima, Naohiko Ishida, Tadashi Kato, Makoto Majima, Junichi Matsui, Eiji Misawa, Mitsuri Nagase, Taimei Shiba, Satoru Sudo, Kazuhiro Takahashi, Toshifumi Takeuchi, Daisuke Uehara, Mamoru Yoshikawa
Nordiske grener
Momoko Dekijima, Hiroshi Denda, Hiroshi Kato, Minoru Kobayashi, Miyuki Kobayashi, Hiroyuki Nagata, Yoshihira Nitta, Shoko Ota

Referanser
----------

1. ↑  Participation Numbers Torino 2006 Paralympic Winter Games hos paralympic.org
2. ↑  Medal Standings Torino 2006 Paralympic Winter Games hos paralympic.org

Eksterne lenker
---------------

* Athletes and teams list by NPC

| * v
* d
* r
De paralympiske leker |
| --- |
| Sommerleker | 1960 **·** 1964 **·** 1968 **·** 1972 **·** 1976 **·** 1980 **·** 1984 **·** 1988 **·** 1992 **·** 1996 **·** 2000 **·** 2004 **·** 2008 **·** 2012 **·** 2016  **·** *2020*  **·** *2024*  **·** *2028* |  |
| Vinterleker | 1976 **·** 1980 **·** 1984 **·** 1988 **·** 1992 **·** 1994 **·** 1998 **·** 2002 **·** 2006 **·** 2010 **·** 2014 **·** 2018 **·** 2022 **·** *2026* |
**Kai Saras Zahl** (født 3. januar 1932, død 5. november 2015) var en norsk musiker, best kjent som initiativtageren og grunnleggeren av Dissimilis.

For at hans utviklingshemmede sønn Børge skulle få oppfylt sitt ønske om å spille i band, videreutviklet Zahl Arne Furuseths enkle fargekodesystem. Dette resulterte i bandet Dissimilis, og senere et landsforbund, en stiftelse og tilsvarende grupper i andre land. Zahl var lenge både daglig leder for og styreleder, og senere styremedlem.

I 1988 ga han ut boka *Boka om Børge* som handler om hans egen sønn og prosessen rundt Dissimilis. I 2011 ga han ut boka *Skal vi velge livet* som handler om sorteringssamfunnet og hvor Zahl mente at det må være opp til foreldrene om man vil bære frem et foster med alvorlige skader eller ikke. Denne boka fikk en del reaksjoner fra blant annet Norsk Forbund for Utviklingshemmede.

Zahl mottok flere utmerkelser for sin innsats, blant annet Teskjekjerringprisen i 1987, Vesleblakkenprisen i 1999, Oslo bys kulturpris i 2006 og John I. Alvheims ærespris i 2008. I 2005 ble han utnevnt til Ridder 1. klasse av Den Kongelige St. Olavs Orden.

Referanser
----------

1. ↑  «Grunnleggeren av Dissimilis er død». *TV 2*. 5. november 2015. Besøkt 5. november 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |