recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***That Fatal Sneeze*** er en britisk stumfilm fra 1907, regissert av Lewin Fitzhamon.

Handling
--------

Mens en eldre mann og en ungdom spiser ved et bord, bestemmer den eldre mannen seg for å skape litt underholdning ved å bruke pepper for å få gutten til å nyse kraftig. Senere forsøker gutten å ta igjen mot mannen ved å snike seg inn på den eldre mannens værelse, hvor han gjemmer pepper på lommetørkleet, hårbørsten og på klærne til den eldre mannen.

Men ting går raskt ut av konntroll for dem, når all denne nysingen resulterer i en rekke problemer og dette begynner snart å forstyrre resten av byen også.

Referanser
----------

1. ↑  That Fatal Sneeze
2. ↑  Frances Carey. *The Apocalypse and the Shape of Things to Come, Issue 368*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *That Fatal Sneeze* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *That Fatal Sneeze* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *That Fatal Sneeze* på Silent Era Rediger på Wikidata
Prøvetaking av atmosfæren i en pakke med revet gulrot
**Gasspakking** er **pakking i modifisert atmosfære** (**MAP**), en emballeringsmetode for matvarer der luften rundt maten byttes ut med en kontrollert konsentrasjon av gass i en lukket forpakning. Hensikten med det er å forlenge holdbarheten og kvaliteten på matvarene. MAP hemmer vekst av bakterier som gjør maten bedervet, det senker også farten på andre nedbrytningsprosesser i matvarene. Det brukes ulike typer gasser og ulike typer pakkefilmer etter hvilket produkt som skal emballeres. Pakkefilmene har ulik type gjennomtrengelighet.

Pakkegasser
-----------

Luft består av ca. 78% nitrogen, 21% oksygen og 0,039% karbondioksid, i MAP endres konsentrasjonen av disse gassene. Ved å redusere konsentrasjonen av oksygen eller øke konsentrasjonen av karbondioksid inhiberes vekst av mikroorganismer, respirasjonen til høstede frukt og grønnsaker kan reduseres, oksidasjon og tap av fuktighet kan hindres.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Fellows, J. P. (2009). «Chilling and modified atmospheres». *Food Processing technology - Practices and principles*. Woodhead Publishing. s. 623–625. ISBN 9781845692162.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Gasspedal** er et norsk forlag med hovedkontor i Bergen. Det ble grunnlagt i 1999 av Audun Lindholm, som fortsatt er redaktør i forlaget. Susanne Christensen og Øystein Vidnes har tidligere vært redaktører, henholdsvis fra 2003 til 2006 og 2003 til 2005.

Gasspedal presenterer seg som "et skandinavisk mikroforlag" på sine nettsider, noe som gjenspeiles i at forlaget utgir tekster på alle skandinaviske språk. Verkene bestilles av forlaget, og utgivelsene til nå har vært samlet under vignetten "Biblioteket Gasspedal". Utgivelsene tøyer gjerne de gjengse krav til sjanger, form og format. 

Gasspedal utgir også publikasjonen "Grønn Kylling (arb. tittel)", en publikasjon som av forlaget beskrives som "[...] et tekst-rhizom, et verksted for friksjon og forstyrrelse, en fanzine for litterære forflytninger."

Utgivelser (utvalg)
-------------------

* (2003) *jungel.bok*, Bjørn Skogmo
* (2005) *Z*, Pål Norheim
* (2007) *Gæa*, Sigurd Tenningen

Eksterne lenker
---------------

* Gasspedal.org, forlagets nettsider.
* "Avant Bergen", artikkel i Universitas.[*død lenke*]
* "Obskur femårig kylling", artikkel om "Grønn Kylling" i Klassekampen.

Portal: Litteratur
***Never Weaken*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Fred Newmeyer.

Handling
--------

Harold arbeider ved et kontor i en høy bygning ved siden av kjæresten Mildred. Han antar at de kommer til å gifte seg med hverandre. Men en dag overhører han at hun snakker med en annen mann som sier til henne: «Selvfølgelig skal jeg gifte meg med deg» og Harold misforstår denne situasjonen. Forferdet bestemmer Harold seg for å begå selvmord, og setter opp en pistol som skal skyte når han trekker i en snor som er festet til avtrekkeren på våpenet. Men etter å ha satt på bind for øynene sine, velter han ved et uhell en lyspære som blir ødelagt. Han antar derfor at han har skutt seg selv.

I det øyeblikket svinger en bjelke fra en byggeplass ved siden av kontoret hans inn, og løfter ham og stolen han sitter på ut av bygningen. Når han trekker av bindet for øynene sine, er det første han ser en skulptur høyt på bygningen hans som ligner på en engel. Harold antar derfor at han har kommet til himmelen. Men han innser snart at han faktisk er i live fremdeles, og etter noen farefulle eskapader hengende høyt over byggeplassen, kommer Harold endelig til bakken igjen. Han innser snart at mannen som Mildred hadde snakket med faktisk var broren hennes, en pastor, som hadde sagt ja til å forrette under bryllupet deres.

Skuespillere
------------

* Harold Lloyd
* Mildred Davis
* Roy Brooks
* Mark Jones
* Charles Stevenson
* William Gillespie
* George Rowe

Referanser
----------

1. ↑  Never Weaken
2. ↑  Never Weaken

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Never Weaken* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Never Weaken* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Never Weaken* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Never Weaken* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *Never Weaken* på Silent Era Rediger på Wikidata
Tårnet Fete Margrethe  Foto: Jennifer Boyer 
**Estlands maritime museum** (estisk: Eesti Meremuuseum) er holder til i en tårnbygning, *Fete Margrethe* (estisk: *Paks Margareeta*), i den gamle bymuren rundt gamlebyen i Tallinn. Museet viser landets historie innen skipsfart og maritim kultur.
Et minemuseum tilhører museet og holder til i en egen bygning. Tallinns gamle sjøflyhavn fungerer som havn for museumsskip, og her kan publikum bl.a. se den dampdrevne isbryteren *Suur Tõll*, bygd i 1914.

Fete Margrethe
--------------

Fete Margrethe er bygd tidlig på 1500-tallet (fra 1511 til 1530) da byportene ble gjenoppbygd. Tårnet har en diameter på 25 meter, er 20 meter høyt, og veggene er opp til 5 meter tykke. Det er usikkert hvordan tårnet har fått sitt navn. Noen hevder at det har sammenheng med dronning Margrethe Is bymurbyggerier i det 14. århundre, mens andre mener det stammer fra en kokk som en gang arbeidet der. Ved siden av å verne byen mot inntrengere har det vært brukt som kruttlager og våpenlager, og som fengsel.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  *Die estnische Maritime Museum im Turm Dicke Margarethe*, visitestonia.com. Besøkt 28. april 2016

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Estonian Maritime Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Go-kart: |
| FNs flagg Verdensmesterskap |
| Gull | 2010 Italia | KF3 |
| Europas flagg Nord-Europamesterskap |
| Gull | 2011 Norge | KF2 |
| Norges flagg Norgesmesterskap |
| Bronse | 2010 Rudskogen | KF3 |

**Kenneth Linmo Årsnes** (født 21. september 1995 i Ålesund) er en Go-kart-kjører (KF2). 

Årsnes vant løpene Viking Trophy 2011 og Yamaha Masters 2011, og ble nummer 3 under Gøteborg Stora Pris 2010. Under NM på Rudskogen i 2010 vant han sin første NM-medalje i klassen KF3 med bronse etter at Glenn Romohr Granum ble disket fra sin andreplass.. Det samme året ble han også verdensmester i klassen Rok for lag sammen med Ulrik Pedersen fra Drøbak.

7. januar 2012 mottok han prisen for å ha vunnet Viking Trophy 2011 klasse KF2 i Paris.

> Denne karen her har vært besettet god lenge nå, og det er sjelden jeg ser noen som er så interessert i sporten sin at han studerer det inngående.
> 
> 
> Premieutdeler under Yamaha Masters 2011
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  bilnorge.no (28. juni 2010): NM på Rudskogen 2010, hentet 5. januar 2013
2. ↑  oblad.no (23. oktober 2010): *Ble mester uten å vite det*, hentet 4. januar 2013
3. ↑  Kenneth blir utlevert pris for å ha vunnet «Viking Trophy 2011» (klasse KF2)
4. ↑  Youtube.com (17. juli 2011): Yamaha Masters 2011, hentet 5. januar 2013

Eksterne lenker
---------------

* Kenneth Årsnes' nettsted[*død lenke*]
* Kenneth Årsnes på *YouTube*
*Miraj* (også kalt «nattreisen») med Muhammed på Borak. Bildet er fra boken *al-Tawarikh* av Rashid al-Din, publisert i Persia i 1307.
Muhammed rir på Borak opp gjennom de sju himlene; en persisk miniatyr fra ca. 1550.
**Borak****, barak** eller **burak** (eng: *Buraq*, arabisk: براق) er i islamsk tradisjon navnet på et bevinget fabeldyr, som skal ha båret Muhammed fra jorden til himmelen og tilbake igjen under profetens himmelferd. Et utdrag av en hadith fra Sahih Muslim (anerkjent av sunni, men ikke av sjia) beskriver Borak:

«Jeg ble båret på Borak, som er et langt og hvitt dyr, større enn et esel, men mindre enn et muldyr, og avstanden mellom, hvor hovene rørte jorden, var så langt, øyet rakte.»

I kunsten
---------

Gjennom hele middelalderen var Borak et yndet motiv for arabiske diktere og miniatyrmalere. I islamsk litteratur og kunst avbildes Borak ofte som et dyr med kvinneansikt - eller som en blanding mellom en ørn og en hest, sannsynligvis inspirert av legenden om Pegasus. Borak kan også framstilles som en hvit hoppe med kvinneansikt, påfuglhale og vinger.

Leon Uris' bok *The Haj* beskriver Borak som følger:

«[Den] hadde en kvinnes ansikt, en fasans hale og kunne med et enkelt skritt gallopere så langt øyet kunne se.»

Nåtidig bruk
------------

* Klagemuren i Jerusalem kalles også *Al-Buraq*-muren, da Muhammed trolig tjoret Borak her under sin *nattreisen*.
* Flere flyselskap er oppkalt etter Borak:
	+ Det libyske flyselskap, Buraq Air.
	+ Det indonesiske flyselskap, 'Bouraq Indonesia Airlines.

Referanser
----------

1. ↑  Vogt, Volrath. *Reise i det hellige Land og Syrien* **(norsk)**. Kristiania : Selskabet , 1865: Selskabet for Folkeoplysningens Fremme. s. 50.  [Bruker navnet: *El-Borak*]
2. 1 2 3  Oppslagsordet «Borak» i *Store norske leksikon* (besøkt 14. Juli 2014)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Buraq – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Beretning fra Sahih Bukhari, som inkluderer sitatene ovenfor.
* Foto av en pakistansk lastebil pyntet med et bilde av Borak.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Kenneth Edward Cunningham** (født 28. juni 1971 i Dublin) er en irsk tidligere fotballspiller, mest kjent fra sin lengre periode hos den engelske klubben Wimbledon, hvor han fra høyrebackposisjon spilte 250 seriekamper i perioden 1994 til 2002. Cunningham fikk også 72 landskamper for Irlands herrelandslag i fotball i perioden 1996 til 2005 og deltok blant annet i troppen til VM i fotball 2002.

Klubbkarriere
-------------

Cunningham startet sin aktive karriere hos Home Farm på midten av 1980-tallet før han dro videre til amatørklubben Tolka Rovers i 1988. Den 18. september 1989 dro han over til England hvor han skrev under på en ettårskontrakt med Millwall. Denne kontrakten ble omsider fornyet med ytterligere to år. Han fikk sin førstelagsdebut for Millwall den 17. mars 1990 og spilte tilsammen 136 seriekamper fordelt over fem år.

I november 1994 dro Cunningham og lagkamerat Jon Goodman videre til London-klubben Wimbledon på en overgangssum verdt 1,3 millioner pund. Her spilt han over 250 seriekamper fordelt over åtte sesonger, men forlot klubben to år før den ble oppløst. Han ble kjøpt opp av nyopprykkede Birmingham City sommeren 2002 for 600 000 pund, hvor han gikk rett inn på førstelaget som erstatning for en skadet midtstopper Steve Vickers. Han dannet med tiden også et defensivt samarbeid med Matthew Upson, som hadde ankommet i januarvinduet. Etter at Birmingham rykket ned under 2005/2006-sesongen ble han frigitt av klubben sammen med flere andre spillere.

Den 19. juli 2006 skrev han under på en kontrakt med Sunderland, hvor hans tidligere landslagskollega Niall Quinn var styreleder. Han fikk totalt elleve kamper for Sunderland og hjalp klubben til opprykk, men ble satt på overgangslisten og frigitt på slutten av sesongen hvor han så la opp som aktiv fotballspiller. Etter at han la opp har Cunningham arbeidet som ekspertkommentator ved fjernsynsselskapet RTÉ.

Landslagskarriere
-----------------

Cunningham fikk sin debut for Irland i en kamp mot Tsjekkia den 24. april 1996. Han ble tatt ut i troppen til VM i fotball 2002 av landslagstrener Mick McCarthy, hvor han spilte to kamper mot henholdsvis Tyskland og Spania. Han fikk tilsammen 72 kamper i perioden fra debuten i 1996 og frem til han ga seg med landslagsfotball i 2005.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kenny Cunningham – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Kenny Cunningham – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Kenny Cunningham – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Kenny Cunningham – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Kenny Cunningham – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Kenny Cunningham – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Kenny Cunningham – FBref Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Irlands tropp – VM i fotball 2002 |
| --- |
| 
* 1 Given
* 2 Finnan
* 3 Harte
* 4 Cunningham
* 5 Staunton
* 6 Roy Keane
* 7 McAteer
* 8 Holland
* 9 Duff
* 10 Robbie Keane
* 11 Kilbane
* 12 Kinsella
* 13 Connolly
* 14 Breen
* 15 Dunne
* 16 Kiely
* 17 Quinn
* 18 G. Kelly
* 19 Morrison
* 20 O'Brien
* 21 Reid
* 22 Carsley
* 23 A. Kelly
* Landslagstrener: McCarthy

 | Det irske flagget |
Barbette på det franske skipet «Redoutable» (1876)
**Barbette** [-bet'] (fr.: etter artilleristenes skytshelgen, den hellige Sankta Barbara). En foreldet og utsatt form for oppstilling av tyngre skyts. På land oppstilles kanonaffutasjen på en dreieskive bak et lavt brystvern. Bla. brukt på Torgauten fort. På skip betegnet «barbette» et lavt pansertårn uten tak. Kanonen skyter over brystvernet eller kanten av panseret. Kanonen på Hauk-klassen motortorpedobåter er et nyere eksempel på en barbettemontert kanon på et fartøy. 

Betegnelsen benyttes fortsatt i en litt annen betydning. Hovedtårnene på større fartøyer som «Bismarck» er plassert en rund, tønneformet, pansret «sjakt» i fartøyet. Tårnet hviler på en kulelagerkrans på kanten av barbetten og siderettes langs en tannkrans. Slike tårn har en omfattende underbygning helt ned til magasinene i bunnen av fartøyet. Alt dreier med tårnet. Tårnet er ikke festet til skroget, det står kun i kraft av sin egen vekt. Derved vil tårnet falle av dersom fartøyet kantrer, noe som skjedde med «Bismarck» der en ser skisser av vraket med gapende *barbetter* etter tårnene *Anton* og *Bruno* fra da dr. Robert Ballard gjenfant «Bismarck».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Kenneth Tralnberg** (født 17. juli 1956 i Prince Albert), canadisk curlingspiller som deltok i de olympiske leker 2002 i Salt Lake City.

Tralnberg vant en olympisk sølvmedalje i curling under vinter-OL 2002 i Salt Lake City. Han var med på det canadiske laget som kom på andreplass i curlingturneringen for menn bak Norge. De vant semifinalen over Sverige med 6-4 men tapte finalen til Norge med 5-6. De andre på laget var Kevin Martin, Don Walchuk, Carter Rycroft og Don Bartlett.

Han var coach for det sveitsiske damelaget i curling under OL 2010 i Vancouver og OL 2014 i Sotsji.

OL-medaljer
-----------

* 2002 USAs flagg Salt Lake City - Sølv Sølv i curling, menn Canadas flagg Canada

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kenneth Tralnberg – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Kenneth Tralnberg – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Kenneth Tralnberg – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Kenneth Tralnberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Kenneth Tralnberg – Canadian Olympic Committee Rediger på Wikidata

* (en) Kenneth Tralnberg – World Curling Tour Rediger på Wikidata

* (en) Kenneth Tralnberg – World Curling Federation Rediger på Wikidata
**Clausthal-Zellerfeld** er en by i Landkreis Goslar i den tyske delstaten Niedersachsen. Byen ligger i den sørvestlige delen av fjellområdet Harz, på mellom 530 og 600 meters høyde. Befolkningen er omtrent 15 000 og arealet av byen er 33,96 km².

Byen består egentlig av to byer, Clausthal og Zellerfeld, som ble slått sammen i 1924. Clausthal ble grunnlagt på 1500-tallet og er kjent for sine fantastiske bygninger, som for eksempel Oberharzer Bergwerksmuseum (*øvre Harz' gruvedriftsmuseum*) og Marktkirche (*torgkirken*), den største trekirken i Tyskland. I Clausthal-Zellerfeld finnes også det kjente universitetet Technische Universität Clausthal, som ble grunnlagt i 1763 for å utdanne gruvedriftsingeniører. Byen er faktisk den minste universitetsbyen i landet om man regner etter befolkning. Zellerfeld er derimot et typisk turiststed for friluftvandring og vintersport. Fra 1972 har byen også hatt et tredje distrikt, Buntenbock.

Det ble anlagt gruvedrift i byen allerede på 1500-tallet, men på 1930-tallet begynte gruvedriften å avta. Mineralforekomstene begynte å bli uttømt og virksomheten var ikke lenger lønnsom, mye på grunn av den store depresjonen. I dag er likevel mange gruver fortsatt intakt, og flere av disse er gjort om til museer.

Kjente personer fra Clausthal-Zellerfeld
----------------------------------------

Oversikt over befolkninsutvilkningen i Clausthal-Zellerfeld fra 1821-2009.
* Georg Philipp Telemann (1681–1767), komponist.
* Robert Koch (1843–1910), lege og bakteriolog.
* Otto Erich Hartleben (1864–1905), poet og dramatiker.
* Dietrich Grönemeyer (1952–), professor i medisin.

Bilder
------

* MarktkircheMarktkirche
* St. SalvatoriskirkenSt. Salvatoriskirken
* Aula AcademicaAula Academica
* Dietzel Haus fra 1674Dietzel Haus fra 1674
* BergapoteketBergapoteket

Referanser
----------

1. ↑  «Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal)». Statistisches Bundesamt. Arkivert fra originalen 10. mars 2019. Besøkt 10. mars 2019.
2. ↑   (på de) *Tysklands kommuneregister (4. kvartal 2022)*, Statistisches Bundesamt, 12. januar 2023, Wikidata Q116783074,

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Clausthal-Zellerfeld – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Polsk hærsoldat holder den siste gjenværende delen av den tyske bombefly Heinkel He 111 ødelagt over Warszawa 1939.
Warszawa etter *Luftwaffes* luftbombardementet i 1939.
Kongeslottet i Warszawa brenner etter tysk beskytning den 17. september 1939.
**Bombingen av Warszawa under andre verdenskrig** kan både sikte til terrorbombingen av Warszawa av *Luftwaffe* under slaget om Warszawa i felttoget i Polen i 1939, man kan også dreie seg om de tyske bombetokter under Warszawaoppstanden i 1944.

Under krigen ble omkring 84 % av byen ødelagt, fortrinnsvis etter tyske massebombinger. Beskytning fra tung artilleriild og planlagte sprengninger forvoldte også store skader, etter både ghetto-oppstanden i 1943 og Warszawaoppstanden i 1944.

1939
----

I september brukte *Luftwaffe* alle fly de hadde til rådighet, i bombardementet av Warszawa, herunder de foreldede Junkers Ju-52/3m bombefly.

Omkring 1 150 tyske fly slapp sine bomber over Warszawa 25. september 1939, i et forsøk på å få byen til å overgi seg. 500 tonn med høyeksplosive bomber, og 72 tonn med brannbomber ble sluppet over byen denne dag.

Tyskerne gikk ikke inn for å bombe sivile mål og sykehus, som var markert med Røde Kors-symbolet. Men ikke alle bomber traff sitt tilsiktede mål, noen traff til og med tyske styrker i byens nordvestlige forsteder.

Referanser
----------

1. ↑  «Electronic Encyclopaedia of Civil Defense and Emergency Management». Arkivert fra originalen 27. juni 2006. Besøkt 6. august 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Electronic Encyclopedia of Civil Defense – Bombing of Warsaw
En bygning som ble hardt skadet i angrepet
Krateret som bomben skapte
**Bombingen av Khobar Towers** var en terroraksjon som fant sted i byen Khobar i Saudi-Arabia i 1996. 

19 amerikanske soldater og en saudiarabisk sivilperson ble drept i angrepet. I tillegg ble 372 personer såret. Terroraksjonen ble utført den 25. juni 1996 ved at en bombe ble plassert i en tankbil. Amerikanske myndigheter mener saudiske militante sto bak bomben. Mistanker har også blitt rettet mot al-Qaida.

Bakgrunn
--------

Angriperne ble rapportert å ha smuglet eksplosiver inn i Saudi-Arabia fra Libanon. I løpet av en to ukers periode gjorde terroristene eksplosivene om til en lastebil-bombe. Eksplosjonen skadet eller ødela seks høyhus-leiligheter i nærheten av Khobar Towers. Et veldig stort krater, 26 meter bredt og cirka 11 meter dypt, ble liggende der lastebilen hadde stått. I løpet av få timer etter eksplosjonen begynte krateret å fylles med saltvann fra Persiabukta. Etter eksplosjonen ble en gruppe bestående av Central Intelligence Agency og Federal Bureau of Investigation samt Diplomatic Security Service (DSS) og Air Force Office of Special Investigations (AFOSI) sendt for å vurdere risikoen til andre amerikanske interesser i Saudi-Arabia. Etter bombingen av «Khobar Towers» kom det amerikanske militære og etterretningssamfunnet under kraftig kritikk på grunn av deres manglende forberedelse og framsyn for det som ble ansett som en etterretningssvikt. CIA ble beskyldt for å kraftig feilvurdere evnene og mulighetene til saudiske militante ekstremister.

Som et resultat av terror-angrepet ble amerikanske og koalisjonens militære operasjoner ved Khobar Towers og Dhahran flyttet til Prince Sultan Air Base, en avsidesliggende og svært sikker Royal Saudi Air Force-installasjon i nærheten av Al-Kharj i det mer sentrale Saudi-Arabia. Den tre år lange etterforskningen førte til at FBI konkluderte med at Iran også var involvert i angrepet. Men på dette tidspunktet håpet Bill Clinton og hans administrasjon å åpne en ny dialog med Irans mer reform-villige president Muhammed Khatami. En slik dialog ville vært umulig etter å ha anklaget iranere for å støtte terror-aksjoner mot amerikanske mål.

Referanser
----------

1. 1 2

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Ivarætten**, irsk gælisk *Uí Ímair* eller *Uí Ímhair*, var et norrøn-gælisk dynasti som styrte store deler av områdene rundt Irskesjøen og Skottlands vestkyst siste halvdel 800-tallet og på 900-tallet. Ivar, som regnes som stamfar for ætten, kan være den Ivar som opptrer i irske annaler som konge av Dublin fra 853 (sammen med Olav Kvite) eller Ivar Beinlause, konge av Jorvik. Disse to kan også være samme person. I *Ulster-annalene* står det i en nekrologisk innførsel: «Imhar, rex Nordmannorum totius Hibernie & Brittanie, uitam finiuit.» Det betyr: «Ivar, konge over alle Irlands og Britannias nordmenn, endte sitt liv.»

I *Ulster-annalene* nevnes tre personer som sønner av Ivar: *Sigfrith* i 888, Sigtrygg (*Sitriuc*) og Olav (*Amlaíb*)i 896, i tillegg er det to navnløse referanser til «Ivarsønnen». Det er fire personer som direkte benevnes som Ivars etterkommere. Ivar i 904, Ragnall flere ganger fra 914, Sigtrygg flere ganger fra 917, Godfrid flere ganger fra 918 og Olav i 935 og 938.

Ivar regnes som Dublins siste konge før de norrøne forlater i 902. Sigtrygg er Sigtrygg Caech, den første kongen av Dublin etter at de norrøne vender tilbake i 917, og senere konge av Jorvik. Ragnall Uí Ímair opptrer sammen med Sigtrygg i Irland rundt 917, er senere også aktiv i Skottland og blir så konge av Jorvik. Godfrid Uí Ímair opptrer sammen med Ragnall i Skottland i 918, etterfølger Sigtrygg som konge i Dublin og er også innom Jorvik. Olav Uí Ímair kan være enten Sigtryggs sønn Olav Kvåran eller Godfrids sønn Olav Godfridsson. Disse og deres etterkommere regnes som medlemmer av Ivarætten.

Området Ivarætten dominerte var ikke et organisert kongedømme, men flere norrøne bosetninger og landområder, som var løst sammensluttet og opptrådte i allianser med hverandre. Ivars etterkommere opptrer som ledere i de norrøne kongedømmene i Irland som Dublin og Waterford, øya Man, Hebridene, Argyll, og kysten av Galloway, Ayrshire, og Cumberland-Westmorland, likeså deler av Northumbria.

Litteratur
----------

Primær litteratur
* *Annalene av de fire mesterne*
* *Ulster-annalene* (AU)

Sekundær litteratur
* Ó Corraín, Donnchadh (1998): «Vikings in Ireland and Scotland in the Ninth Century» (PDF) i: *Peritia*. Årbok for *Medieval Academy of Ireland*. ISSN 0332-1592
* Ó Corraín, Donnchadh: *The Vikings & Ireland* (PDF)

Referanser
----------

1. ↑  «barnebarn» eller «etterkommere» av Ivar
2. ↑  Ulsterannalene (AU) 873.3
3. ↑  AU 888.9, 896.3, 896.7
4. ↑  AU 893.4, 894.4
5. ↑  AU 904.4, 914.4, 917.2 918.4, 935.4 og 938.6

Eksterne lenker
---------------

* *Annalene av de fire mesterne*, *Ulster-annalene* og *Inisfallen-annalene* i digital utgave (både på gælisk og engelsk) hos CELT
Mørkeblått=medlemmer, blått=observatører.
**Den sørasiatiske regionale samarbeidsorganisasjonen** (engelsk: *South Asian Association for Regional Cooperation*, **SAARC**) ble stiftet i desember 1985 og har som målsetning å fremme det regionale samarbeidet i Sør-Asia, øke samhandel mellom medlemslandene og styrke den økonomiske utvikling generelt. Organisasjonen har hovedsete i Katmandu i Nepal.

Følgende stater er medlemmer:

* Afghanistans flagg Afghanistan
* Bangladeshs flagg Bangladesh
* Bhutans flagg Bhutan
* Indias flagg India
* Maldivenes flagg Maldivene
* Nepals flagg Nepal
* Pakistans flagg Pakistan
* Sri Lankas flagg Sri Lanka

Observatører er Kina, EU, USA, Iran, Sør-Korea og Japan.

Generalsekretær siden 2008 er Sheel Kant Sharma.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) South Asian Association for Regional Cooperation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Banglapedia **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Ivar William Wagle** (født 31. mars 1914 i Vestre Aker, død 4. juli 1944 på Nesodden) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig.

Wagle gjennomførte styrmannsskole og radiotelegrafistskole. Han gjorde tjeneste i Kompani Linge[] og opererte under dekknavnet «Håkon 2», senere «Håkon», og i 1943 fikk han dekknavnet «Laffen». Han arbeidet med radiosamband mellom Milorgs sentralledelse og Forsvarets Overkommando i London.

Han hadde først en sender i Nordmarka, senere ble den flyttet til Asker. I juni 1944 ble en radiostasjon med Wagle som sjef etablert på Flaskebekk på Nesodden. Den 4. juli 1944 ble stasjonen med tre mann omringet av tyske styrker. De to andre, én av dem Wagles bror Tell Christian, falt etter hard kamp. Ivar Wagle sprengte seg selv i luften med en håndgranat da all ammunisjon var oppbrukt.

Forsvarsdepartementet konkluderte med at «Acting Soldier Ivar Wagle har ytet Norges forsvar fremrakende [sic] tjenester, og dermed gjort seg fortjent til *Krigskorset m/Sverd*.» Tildelingen skjedde post mortem i 1949, og dette ble den siste tildeling av Krigskorset på 60 år, før ordenen ble gjeninnført i 2009.

Referanser
----------

1. ↑   urn.nb.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Våre falne*, fjerde bok, utgitt av Den norske stat, 1949–51.
3. ↑  Salve Staubo: «Rapport fra sambandssjefen» Arkivert 30. oktober 2009 hos Wayback Machine..
4. ↑  *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, s. 195.
5. ↑  «Ukjent helt får det første Krigskorset på 60 år» dagbladet.no, 2. oktober2009

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Ivar Øksendal** (født 1952 i Bergen) er norsk maler og grafiker. Han er oppvokst i Bergen og senere Horten.
Utdannet fra Statens Håndverks- og Kunstindustriskole, Oslo under Niclas Guldbrandsen, Ernst Magne Johansen og Ottar Helge Johannessen 1973-74; Statens Kunstakademi, Oslo under Arne Malmedal, Halvdan Ljøsne og Knut Rose 1974-76 og 1978-80.

Ivar Øksendal har hatt en lang serie separatutstillinger som Kunstnerforbundet, Oslo 1976 og 1981, Vestfold Kunstnersenter 1993, Landsforeningen Norske Malere (LNM) 1993 og Kunstforeningen Verdens Ende, Tjøme 2004. I tillegg til deltagelse på flere gruppeutstillinger og innkjøp av bl.a. Nasjonalgalleriet.

Han bor og arbeider på Nøtterøy i Vestfold.

Referanser
----------

1. ↑   KulturNav, KulturNav-ID e1b3ca36-41de-4f1b-8ec9-09803e19e2cf, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Ivar\_Øksendal, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Ivar Øksendal i Norsk kunstnerleksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** KulturNav
 |
**Mati Sirkel** (født 12. oktober 1949 i Paide) er en estisk skribent, litteraturviter og oversetter. 

Han studerte tysk og litteratur ved Universitetet i Tartu 1967-72, og har senere arbeidet som universitetslektor, byråkrat i kulturdepartementet og som tidsskriftredaktør. Siden 1982 har han livnært seg som fri oversetter. Han var formann i Eesti Kirjanike Liit, den estiske forfatterforeningen, 1995-2004. 

Sirkel har oversatt en lang rekke bøker fra tysk, blant annet av Heinrich Böll, Thomas Bernhard, Elias Canetti, Alfred Döblin, Günter Grass, Peter Handke, Hermann Hesse, Franz Kafka, Robert Musil og Rainer Maria Rilke. Dertil oversettelse fra nederlandsk og moderne gresk. For sine oversettelser mottok han i 2003 Österreichischer Staatspreis für literarische Übersetzung og i 2007 Estlands kulturfonds litteraturpris.

Eksterne lenker
---------------

* Tartu bibliotek: Biografi

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |



1. 1 2   *Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase*, NKC-identifikator av20191047116, Wikidata Q13550863,
2. 1 2   *Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase*, NKC-identifikator av20191047116, Wikidata Q13550863,
**Audrey Alice King** (født 24. september 2002) er en hongkongkinesisk alpinist, som representerer Ski Association of Hong Kong. Hun trenes av Marko Rudic.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2018/19

King deltok i sitt første FIS-renn i juli 2018, i storslalåm i El Colorado i Chile, der hun kjørte ut. Britisk mesterskap i alpint 2019 ble arrangert i Tignes i Frankrike i april, og King deltok der utenfor selve mesterskapet, men kjørte ned til 24.-plass i slalåm i seniorklassen og 28.-plass i slalåm i juniorklassen.

### Sesongen 2019/20

Hun deltok i alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Der kom hun på 32.-plass i slalåm, der Lena Volken vant. I storslalåm kjørte hun ut.

Hun deltok i storslalåm under Junior-VM i alpint 2020 i Narvik i Norge, men kjørte ut.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  FIS - *Audrey King - Results*, besøkt 27. mars 2020.
3. ↑  Lausanne 2020 - *Alpine Skiing - Women's Slalom* Arkivert 27. mars 2020 hos Wayback Machine. besøkt 27. mars 2020.
4. ↑  Lausanne 2020 - *Audrey Alice King* Arkivert 27. mars 2020 hos Wayback Machine. besøkt 27. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Audrey Alice King – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Audrey Alice King – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Audrey Alice King – TheSports.org Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 27. mars 2020 hos Wayback Machine.
**«Breaking Up Is Hard to Do»** er en amerikansk popsang med melodi av Neil Sedaka og tekst av Howard Greenfield. Den ble utgitt på single for RCA Victor av Sedaka. Sangen er beskrevet av Allmusic som *«to minutter og seksten sekunder med ren popmagikk»*. Den blir betraktet som Sedakas signatursang.

Sangen ble en stor hit over hele verden, noen ganger med teksten oversatt til fremmede språk. For eksempel ble den italienske versjonen kalt «Tu no lo sai» (*Du vet ikke*) og spilt inn av Sedaka selv.

«Breaking Up Is Hard to Do» var opprinnelig en uptemposang. Sedaka gjorde en nyinnspilling av den som ballade i 1975.

Coverversjoner
--------------

Coverversjoner av «Breaking Up Is Hard to Do» har blitt spilt inn av tallrike artister i årenes løp, deriblant The Carpenters, Dee Dee Sharp, Nick Carter, Gloria Estefan, Freddy Fender, The Four Seasons, Eydie Gormé, Lucy Hale, Garrett Haley, The Happenings, Tom Jones, Killola, Ilona Knopfler, Little Eva, Renee Olstead, The Partridge Family, Zoogz Rift, Ruben Studdard under topp fem-kvelden (1960-årene/Neil Sedaka-kveld) på American Idol, sesong to, hvor Studdard mootok stående ovasjoner av Sedaka som gjestedommer samt meddommerne Paula Abdul og Randy Jackson, Svenne & Lotta, Sylvie Vartan (med den franske tittelen «Moi je pens encore a toi» (*Jeg tenker på deg også*)), Lenny Welch, en duett med Sedaka og Sissel Kyrkjebø, Mak and the Dudes, Clark Gamul og Damian McGinty fra Celtic Thunder.

Norsk versjon
-------------

Ove Thue har skrevet en norsk tekst på bergensdialekt og M. Kjøs har skrevet en norsk tekst. Thues versjon bærer tittelen «Si ikkje nei». Kjøs' versjon heter «Det er for trist og si farvel».

### Innspillinger

| År | Sangtittel | Albumtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974 | «Si ikkje nei» | *Gammalpop 1* | Brødrene Thue D. E. | Ove Thue | LP | Tambourine TAM 1000 |
| 1990 | «Det er for trist og si farvel» | *Kom og dans* | Dænsebændet | M. Kjøs | CD | Norsk Gla' Dans |

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Neil Sedaka | Storbritannias flagg Storbritannia | # 7 | 16 | 21. juli 1962 |
| Neil Sedaka | USAs flagg Billboard Hot 100-listen | # 1 |  | 1962 |
| The Partridge Family | Storbritannias flagg Storbritannia | # 3 | 13 | 8. juli 1972 |
| Neil Sedaka | USAs flagg Billboard Easy Listening-listen | # 8 |  | 1976 |

I Sedakas tilfelle var det første gang at en utøver lå på Billboard Top 10-listen med forskjellige versjoner av samme sang.

Referanser
----------

1. ↑  [*død lenke*]
2. ↑  Chart Stats - Neil Sedaka - Breaking up Is Hard to Do
3. ↑  Chart Stats - The Partridge Family - Breaking Up Is Hard To Do

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Belgravia** er et område i City of Westminster og Kensington and Chelsea i underregionen Vest-London i det sentrale London, sørvest for Buckingham Palace. Det har navn etter Belgrave, en historisk landsby i Cheshire som tilhørte hertugen av Westminster. Området i London er kjent for sine meget kostbare boligeiendommer og er et av de rikeste distriktene i verden.

Beskrivelse, historie
---------------------

Området var eid av Richard Grosvenor, 2. marki av Westminster, og ble utviklet i 1820-årene med Thomas Cubitt som den viktigste entreprenøren. Belgravia kjennetegnes av flotte terrasser med hvite, stukkdekorerte hus. Fra begynnelsen av var det et av Londons mest eksklusive boligområder, en status Belgravia har bevart. Rundt Sloane Square ligger en rekke eksklusive butikker, og i området rundt Belgrave Square ligger det mange ambassader. 

Etter andre verdenskrig sluttet man å bruke mange av de største husene som boliger, men bruksområdene er sterkt begrenset av myndighetene. Det er bare visse typer virksomheter som kan ta dem i bruk som kontorbygninger, som ambassader, veldedige foreninger og institutter. Noen av dem er ved begynnelsen av det 21. århundre i ferd med å bli gjort om til bolighus igjen, ettersom de ikke lenger er så godt egnet til kontorlokaler, samtidig som det blir stadig flere personer i London som er rike nok til å kjøpe de store husene. De er blant verdens dyreste boliger, ofte med priser på over ti millioner pund. 

22. juni 1922 ble den pensjonerte britiske generalen Henry Hughes Wilson skutt ned og drept i Belgravia. Britene mente det var IRA som stod bak, og krevde at Michael Collins tok affære mot okkupantene i Four Courts, ellers ville de selv gjøre det. For Collins var det viktig å ikke gi britene et påskudd for å sette inn styrker i Irland, og han ble dermed tvunget til å angripe, noe som utløste den irske borgerkrig. Det britene ikke visste var at det var Collins selv som hadde beordret drapet på Wilson, som represalie etter angrep mot katolikker i Nord-Irland.

Kjente beboere
--------------

En del kjente mennesker har bodd i Belgravia. Det dreier seg blant annet om komponisten Frédéric Chopin (1810-1849), komponisten Wolfgang Amadeus Mozart (1756-1791), skuespilleren Vivien Leigh (1913-1967), forfatteren Ian Fleming (1908-1964), skuespilleren Sean Connery, skuespilleren Roger Moore, forfatteren Mary Shelley (1797-1851), den tidligere statsminister Margaret Thatcher, skuespilleren og forfatteren Joan Collins, sangerinnen Sarah Brightman og modellen Elle Macpherson.

Referanser
----------

1. ↑  «London's Places» Arkivert 6. september 2015 hos Wayback Machine. (PDF). *The London Plan*, Greater London Authority. 2011. s. 46.
2. ↑   O’Grady, Sarah (12. desember 2014): «UK’s most expensive street in Belgravia where houses cost £17million each», *UK Express*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**«I'll Get You»** er en sang av The Beatles som ble skrevet av Lennon/McCartney. Sangen ble utgitt 23. august 1963 som B-side til gruppens fjerde britiske singel *She Loves You*.

Bakgrunn
--------

John Lennon og Paul McCartney skrev sangen i hjemmet til Lennons tante i gaten Menlove Avenue, Liverpool. Det var sjeldent de skrev der siden Lennons tante ikke var overbegeistret for deres musikk. Versene starter med ordet «imagine»; noe Lennon ville gjøre åtte år senere i komposisjonen «Imagine». Det å starte setninger med «imagine» og «picture» var inspirert av Lewis Carroll. Et akkordskifte fra D-dur til A-moll (forekommer i strofen to pretend) er tatt fra «All My Trials» med Joan Baez som ble utgitt på hennes debutalbum *Joan Baez*. McCartney hadde denne platen

Innspilling
-----------

Sangen het «Get You in the End» da de spilte den inn 1. juli 1963 i Abbey Road Studios. Hvor mange tagninger som ble innspilt, finnes det ikke dokumentasjon på lenger. Men de gikk igang med den etter at de hadde gjort seg ferdig med «She Loves You». Det finnes ikke noe instrumentalparti i «I'll Get You». Derfor måtte George Harrison spille et rytmemønster i stedet. Lennon og McCartney synger hver strofe sammen; noen ganger i harmoni. Som vanlig sang Lennon de dypeste tonene, mens McCartney tok seg av de høyeste, og i denne sangen gjorde de ikke noe unntak i så måte.

Besetning
---------

* John Lennon: rytmegitar, vokal
* Paul McCartney: bass, vokal
* George Harrison: elektrisk gitar
* Ringo Starr: trommer

«I'll Get You» versjoner fremført i BBC Radio
---------------------------------------------

| Programtittel: | Innspillingsdato: | Kringkastet: |
| --- | --- | --- |
| *Pop Go The Beatles* | 16. juli 1963 | 13. august 1963 |
| *Saturday Club* | 30. juli 1963 | 24. august 1963 |
| *Pop Go The Beatles* | 1. august 1963 | 3. september 1963 |
| *Pop Go The Beatles* | 3. september 1963 | 10. september 1963 |
| *Saturday Club* | 7. september 1963 | 5. oktober 1963 |

Ingen av disse versjonene ble med på *Live at the BBC* (utgitt 1994), men de har alle havnet på bootlegs.

Det finnes et konsertopptak av «I'll Get You» som ble utgitt i 1995 på *Anthology 1*. Opptaket er i fra 13. oktober 1963 da de spilte i London Palladium.

Andre albumutgivelser hvor «I'll Get You» er inkludert
------------------------------------------------------

* *The Beatles' Second Album* – utgitt 10. april 1964.
* *Rarities* – utgitt 2. desember 1978.
* *Past Masters 1* – utgitt 7. mars 1988.

Referanser
----------

1. ↑  Miles, Barry (1997). *Paul McCartney: Many Years From Now*. New York: Henry Houston, Texas, USA: Holt and Company. ISBN 0-8050-5249-6 s. 150/151
2. ↑  Lewisohn, Mark (1988). *The Beatles Recording Sessions*. New York: Harmony Books. ISBN 0-517-57066-1 s. 32
3. ↑  Lewisohn, Mark (1992). *The Complete Beatles Chronicle: The Definitive Day-By-Day Guide To The Beatles' Entire Career*. London: Pyramid Books. ISBN 1-855-10021-5 s. 356
4. ↑  *Anthology 1* – informasjon i heftet (s. 23) som fulgte med utgivelsen

Eksterne lenker
---------------

* Sangteksten (presentert på The Beatles' offisielle webside)
Det såkalte fyrtårnet i Palo Duro
**Palo Duro** (spansk for «løvtre», eller på engelsk «hardwood») er en stor canyon i det nordligste Texas. Den går gjennom Caprock Escarpment som utgjør den nordligste delen av Llano Estacado. 

Palo Duro er om lag 190 km lang og i gjennomsnitt ca 10 km bred, selv om den på visse steder utvides til drøye 30 km.[] Den har en maksimal dybde på omkring 240 m.[] Den er blitt dannet av Prairie Dog Town Fork, et av de to vassdrag som flyter sammen og danner Red River.

Det har bodd mennesker i Palo Duro i minst 10 000 år, trolig kontinuerlig.[] Det første europeiske besøket var i 1541 med Coronado-ekspedisjonen.

På 1700-tallet bosatte kwahadicomanchene seg i Llano Estacado og utnyttet Palo Duro som møteplass og varelager i sin handel med comancheros-handelsfolket.[] Det ble også deres siste skjulested i de nordamerikanske indianerkrigenes sluttfase og et avgjørende sammenstøt mellom USAs 4. kavaleri og comanchene fant sted her i 1874.

Eksterne lenker
---------------

* Palo Duro Canyon State Park
* Handbook of Texas Online: Palo Duro Canyon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GNIS
 |
**Joseph J. Wilting** (1932–2003) var en norsk-nederlandsk kristen forkynner og avhopper som i mange år var tilknyttet Jehovas vitner. Han brøt med dem i 1980-årene og drev siden opplysningarbeid for å advare folk mot samfunnet. I 1992 utgav han den kritiske boka *Riket som ikke kom*.

Wilting kom fra en katolsk familie i Nederland, men meldte seg som 18-åring inn i Jehovas vitner. Han flyttet senere til Norge, og ble etter hvert lederen for trossamfunnets forsamling i Langesund. Wilting var medlem av kirkesamfunnet i over 30 år, de siste årene som forstander og eldste. Han meldte seg ut av kirkesamfunnet i midten av 1980-årene etter å ha opplevd et mentalt sammenbrudd. Han ble meget kritisk til hele organisasjonen og i 1986 grunnla han stiftelsen «Liv i frihet», som ble opprettet for avhoppere av kirkesamfunnet. Deretter var han en kort periode innom Brunstad Christian Church før han ble tilknyttet pinsebevegelsen.

I 1992 utgav han boka *Riket som ikke kom*. I den hevdet han at 30 mennesker i hans bekjentskapskrets hadde begått selvmord som følge av opplevelser hos Jehovas vitner. Han hevdet videre at medlemmer som var ansatt ved lege- eller advokatkontorer måtte gi taushetsbelagt informasjon til menighetens eldste og at straffbare handlinger som incest vanligvis ikke ble anmeldt. Det ble aldri lagt frem noe dokumentasjon på påstandene, men de skapte oppmerksomhet media og ble gjenstand for debatt i NRKs debattprogram *Antenne Ti*. Wilting mente selv at han gjennom sin kritikk bekjempet maktstrukturer, mekanismer og doktriner som skapte usunne forhold i trossamfunn. Han advarte også skarpt mot påvirkningen fra den amerikanske trosbevegelsen og ble senere også kritisk til Brunstad Christian Church.

I 2001 utgav han den religiøse boka *Herre, hvem skal vi gå til?*, som er en beskrivelse av hans egen vandring i det kristne landskapet. I boken beskylder Wilting flere kjente amerikanske pastorer for å drive virksomhet på grensen til satanisme.

Han var gift med Jeltje van Brug Wilting, som forøvrig er forfatter av biografien *Mitt liv med Joseph Wilting* (2013).

Referanser
----------

1. 1 2 3   biografi, urn.nb.no, utgitt 1992, besøkt 17. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Drammens Tidende, side(r) 32, urn.nb.no, besøkt 17. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Aftenposten Morgen - Utbrytere av Jehovas vitner organiserer seg (28.11.1986, s.22)
4. 1 2 3  «Liv I Frihet». *web.archive.org*. 2003. Archived from the original on 9. mars 2016. Besøkt 17. juni 2022. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
5. 1 2  Aftenposten Morgen - 30 selvmord blant vitner (26.05.1992, s.6)
6. ↑  NRK Nett TV Antenne Ti (26.05.1992)
7. ↑  «Herre, hvem skal vi gå til? - min vandring i det kristne landskapet av Joseph Wilting». *bokelskere.no*. Besøkt 17. juni 2022.
8. ↑  «Rystende data». *Haugesunds Avis*. 31. august 2002.
9. ↑  «Nasjonalbiblioteket». *www.nb.no*. Besøkt 17. juni 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Foreldreutvalget for grunnopplæringen** (*FUG*), tidligere *Foreldreutvalget for grunnskolen* er et offentlig oppnevnt utvalg som på nasjonalt nivå skal representere foreldrene i norsk grunnopplæring. 

FUG er et rådgivende organ for Kunnskapsdepartementet i saker som angår samarbeidet mellom hjem og skole, og driver utadrettet virksomhet overfor foreldre med barn i grunnopplæringen og ivaretar foreldrenes interesser i skolesammenheng. 

Utvalget oppnevnes av Kongen i statsråd for fire år og har 7 medlemmer. Medlemmene skal ha arbeidet aktivt som foreldrerepresentanter på skole- eller kommunenivå. Marius Chramer er leder av utvalget for perioden 2020–2023.

FUG ble opprettet i 1976 og er lovhjemlet i opplæringsloven § 11-9. Fra 2009 fikk FUG utvidet sitt mandat til også å omfatte første året i videregående opplæring. Fra samme dato ble navnet endret fra *Foreldreutvalget for grunnskolen*.

FUG har felles sekretariat med Foreldreutvalget for barnehager og har sin administrasjon i Bø i Vestfold og Telemark.

Referanser
----------

1. ↑  Antall ansatte ifølge Forvaltningsdatabasen.

Eksterne lenker
---------------

* Foreldreutvalget for grunnopplæringen; fug.no

| * v
* d
* r
Foreldrerepresentasjon i barnehage, grunnskole og grunnopplæring |
| --- |
| **Lokalt**: Foreldrerådet **·** Foreldrenes arbeidsutvalg **·** Samarbeidsutvalg i grunnskolen **·** Kommunalt foreldreutvalg **·** Skolemiljøutvalg |
| **Statlig**: Foreldreutvalget for grunnopplæringen **·** Foreldreutvalget for barnehager |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Forvaltningsdatabasen **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Excel Prestige International** var et pyramidespill av typen Reverse Pension Plan som ble etablert i 2007.

I likhet med alle andre konsepter av denne typen lovet Excel Prestige International at deltakere som investerte en liten sum ($40), ville få utbetalt en stor sum penger ($70.000). Forklaringene på hvordan dette skulle gjøres var vage og usannsynlige. I tillegg til løftene om en gigantisk utbetaling i fremtiden, ble deltakerne også lokket med muligheter til å tjene penger ved å rekruttere nye deltakere i et hierarkisk nettverk. Det fremkom ikke på selskapets nettsider hvem som stod bak virksomheten.

I Norge kom selskapet i Politiets søkelys i 2012 i forbindelse med bankskandalen i Vegårshei Sparebank der banksjefen hadde lånt ut 11,8 millioner uten sikkerhet. Det ble mistenkt at disse pengene var blitt investert i Excel Prestige International.

I april 2013 ble selskapets nettsted etterlatt med en melding om at nettstedet var midlertidig nede grunnet DDoS-angrep.

Referanser
----------

1. ↑  Reverse Pension Plans
2. ↑  Banksjef varetekts-fengslet i to uker Tvedestrandsposten
3. ↑  Etterforsker pyramide-nettverk Tvedestrandsposten
4. ↑  Kan ha tapt millioner på pensjonspyramide Fedrelandsvennen
**Foreldreutvalget for barnehager** er et statlig oppnevnt utvalg for barnehager i Norge. Utvalget ble opprettet i 2010, og har felles sekretariat med FUG. Utvalget har seks medlemmer; Marie Skinstad-Jansen var leder i perioden 2015–2018. Leder fra 2019-2023 er Einar Olav Larsen. 

FUBs mandat er «FUB er et selvstendig rådgivende organ for departementet i saker om samarbeid mellom hjem og barnehage. FUB skal arbeide for et godt samarbeid mellom hjem og barnehage og skal ivareta foreldrenes interesser i barnehagesammenheng.»

FUB har felles sekretariat med Foreldreutvalget for grunnopplæringen.

Eksterne lenker
---------------

* Foreldreutvalget for barnehager; fubhg.no

| * v
* d
* r
Foreldrerepresentasjon i barnehage, grunnskole og grunnopplæring |
| --- |
| **Lokalt**: Foreldrerådet **·** Foreldrenes arbeidsutvalg **·** Samarbeidsutvalg i grunnskolen **·** Kommunalt foreldreutvalg **·** Skolemiljøutvalg |
| **Statlig**: Foreldreutvalget for grunnopplæringen **·** Foreldreutvalget for barnehager |