recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Holmen prestegård** eller **Sigdal prestegård** (gnr. 36) ligger ved tettstedet Prestfoss i Sigdal kommune i tidligere Buskerud, nå i Viken fylke. Det opprinnelige navnet på gården er **Holmen** (av norr. *Holmheimr*),, men den har vært prestegård siden middelalderen og benevnes derfor som det. Gården nevnes blant annet som *Holmen prestegaard* av biskop Jens Nilssøn i 1595.(JN 353)

Prestegården har også blitt kalt *Nerreholmenn* (1604) og *Præstegarden Holmen* (1668). Nedre Holmen (Nerreholmenn) har fra arilds tid blitt brukt under prestegården.

Våningshuset er en to-etasjes laftet tømmerbygning med saltak, reist i årene 1802–1807, men preget av en ombygging i 1887. Bygningen er utvendig panelt og ble verne 18. desember 1992 (kulturminne-ID 86585-1). På tunet står det også et stabbur (loft) fra etterreformatorisk tid, som ble samtidig vernet med våningsbygningen (kulturminne-ID 86585-2).

Utover på 2000-tallet har bygningsmassen forfalt, og prestegården ble til slutt bestemt i 2012 at gården skulle stykkes opp og selges. Gården utgjorde da cirka 4 500 daa, hvorav 168 daa dyrket mark og nær 3 900 daa skog. Skogen blir stående i statens eie, mens resten fradeles. Presten i bygda har fått en moderne bolig. Midt i februar 2014 meldte Bygdeposten at det som var igjen av prestegården, stort sett bare bygningsmassen, var solgt.

Holmen gamle kirke lå i sin tid tett på tunet til denne prestegården, men den gamle stavkirken fra middelalderen ble revet i 1855. Dagens Holmen kirke ligger litt sørvest prestegården.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Rygh, O. (Oluf) (1909). Falk, Hjalmar, red. *Norske Gaardnavne: Buskeruds Amt: 36. Sigdal prestegaard*. Kristiania: Fabritius. s. 183.
2. 1 2 3 4  Birger Moen (2010-08-25) Deler opp prestegården. Bygdeposten
3. ↑  Boel Kristin Støvern (2014-02-15) Prestegården er solgt. Bygdeposten.

Litteratur
----------

* Sigrid og Håkon Christie: Sigdal kirke i «Norges kirker»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Holmen prestegård – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) «Holmen prestegård». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Høvik skole** er en kombinert barneskole og ungdomsskole på Stoppen i Lier kommune som ble åpnet 20. mai 2010. I 2008 ble det besluttet å rive gamle Høvik skole, legge ned Stoppen skole og bygge en ny kombinert barne- og ungdomsskole på samme sted. Skolen har plass til 900 elever. Rektor er Lisbet Grøvdal (2010).

Arkitekt for bygget var Ottar Arkitekter. Skolens utsmykning er laget av kunstneren Martin Kuhn, med en monumental larvikittsøyle som det sentrale elementet.

Historie
--------

Den første Høvik skole ble åpnet i 1854 på Lierstranda. Skolen ble i 1890-årene utvidet med en ekstra bygning, men som følge av kraftig vekst i elevtallet følte man i årene etter 1900 behov for et større og fornyet skolebygg. Vedtaket om ny skole ble fattet 17. februar 1907, og man besluttet å bygge på ei tomt tilhørende Frydenlund gård, noe øst for den gamle skolen. Skolen sto ferdig høsten 1905 og ble brukt fram til 1957. Da ble Høvik skole flyttet om lag en kilometer nordover, til Stoppen. De gamle bygningene ble overtatt av Lierstranden Arbeiderlag som bygde dem om til Folkets Hus. I dag er det boliger i disse lokalene.

I 1968 ble Høviks skolebygning på Stoppen omgjort til ungdomsskole, og en helt ny enetasjers, E-formet skolebygning ble åpnet like ved. Noe senere bygde man også en ny Stoppen ungdomsskole, slik at skolebygget fra 1957 ble omgjort til St. Hallvard videregående skole. Bygget fra 1968 ble revet i 2008 da man startet arbeidet med den kombinerte barne- og ungdomsskolen.

Høvik Skolekorps
----------------

Høvik skolekorps ble stiftet i 1952 og var helt fra starten åpent for både gutter og jenter. I 1998 slo korpset seg sammen med Lier skolekorps som rekrutterte fra skolene Egge, Gullaug og Hegg. Sammenslutningen fikk navnet Høvik og Lier skolekorps.

Referanser
----------

1. ↑  lierposten.no, 20. mai 2010: Flyttet inn på storskolen
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 27. mai 2012. Besøkt 20. mai 2010.
3. ↑  dt.no, 3. mars 2009: 30 tonn kunst
4. ↑  Jacobsen, John W. (red.) (2008). *Lierstranda. Det var denti´*. Lier: Lier Historielag. s. 116-117.

Eksterne lenker
---------------

* Lier kommune - Høvik skole[*død lenke*]
* Ottar Arkitekter as

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Changemaker er en ideell organisasjon, grunnlagt i 1992, som jobber politisk og kreativt med å løse strukturelle årsaker til global urettferdighet. Changemaker er en partipolitisk uavhengig og livssynsåpen organisasjon for alle mellom 13 og 30 år.**

Changemaker mener at norsk politikk har globale konsekvenser og derfor har Norge et internasjonal ansvar. Changemaker påvirker norsk politikk for å få en mer rettferdig og bærekraftig bistands- og utviklingspolitikk. Konseptet av urettferdighet er basert på troen om at strukturelle årsaker i det internasjonale systemet gjør at noen land kommer bedre ut enn andre. Eksempler på dette mener Changemaker er klimakrisa, internasjonal vaksinefordeling eller tilstedeværelse av krig og okkupasjon i verden.

Changemaker sine medlemmer, i samarbeid med miljø- og utviklingsorganisasjoner og store internasjonale bevegelser, legger press på ansvarlige beslutningstakere i kampen for en mer likestilt, bærekraftig og rettferdig verden. Changemaker påvirker politikk gjennom kampanjer, aksjoner, debatter og politiske. Organisasjonen jobber med tematikker som våpeneksport, klimarettferdighet og likestilling.

Moderorganisasjonen til Changemaker er Kirkens Nødhjelp, Norges største bistandsorganisasjon.

Ledere i Changemaker
--------------------

* 2023- dd: Marte Hansen Haugan
* 2021-2023: Naja Amanda Lynge Møretrø
* 2018–2021: Embla Regine Mathisen
* 2016–2018: Tuva Krogh Widskjold
* 2014–2016: Hanne Sofie Lindahl
* 2012–2014: Ingrid Aas Borge
* 2010–2012: Markus Nilsen Rotevatn
* 2008–2010: Ida Thomassen
* 2007–2008: Ingrid Næss–Holm
* 2005–2007: Jens Aas Hansen
* 2004–2005: Ingrid Stolpestad
* 2002–2004: Tale Hungnes
* 2001–2002: Kristina Rødahl
* 1999–2001: Guro Almås
* 1997–1999: Hilde Gaasholt Ding

Internasjonalt nettverk
-----------------------

Det har etter hvert oppstått Changemaker-organisasjoner i andre land. Noen har oppstått som følge av Kirkens Nødhjelp sitt arbeid i et land, og andre er inspirerte av eksisterende grupper. Det er store forskjeller i for eksempel størrelse og arbeidsmetoder, men alle jobber mot et felles mål. 

1. ↑   www.stopkillerrobots.org, besøkt 5. juni 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Changemaker på Twitter Rediger på Wikidata

* Changemaker på Facebook Rediger på Wikidata

* Changemaker på Instagram Rediger på Wikidata

* Changemaker på Flickr Rediger på Wikidata
* (no) Communication for Change

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Kjennerudvannet** er en innsjø på grensen mellom Øvre Eiker kommune og Kongsberg kommune. Vannet ligger nederst i Lurdalen, omtrent tre kilometer nordøst for sentrum av Kongsberg. Om sommeren er det mye brukt som badeplass, og det er utgangspunkt for både skiløyper og blåmerkede stier nordøstover mot Fiskum.

Gruvedrift og bosetning
-----------------------

Det var gruvedrift ved nordenden av vannet alt tidlig på 1700-tallet, og seinere har Kjennerudvannsgruvene vært i drift i flere perioder, både under Kongsberg Sølvverk og i regi av private selskaper. Det har vært omfattende bosetning i området rundt vannet helt siden 1700-tallet, dels av husmenn og dels av selveiende småbrukere. Befolkningen har vært knyttet til gruvedriften, men også til jordbruk, skogbruk og forskjellige håndverk. En del av disse gamle boplassene er fortsatt bebodd i dag.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 9. april 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
***Uenodryops*** er en slekt av mudderbiller som lever i eller ved vann. De er avlange biller, som oftest er oversiden kledt med lange, oppstående hår. Antennene er karakteristiske, ganske korte, de 5-6 ytterste leddene danner en kølle eller har kamaktige utvekster.

Levevis
-------

Disse billene lever i eller ved vann. Det er bare de voksne individene av noen arter som er rent vannlevende, andre voksne og alle larver finner man gjerne i mudderet i vannkanten. Denne slekten utmerker seg ved at larvene er nokså rent landlevende. De artene som lever i vann kan ikke svømme, men kryper rundt på bunnen, under steiner eller på vannplanter. De trenger ikke komme opp til overflaten for å puste, men gassutvekslingen skjer gjennom plastronet på undersiden. Dette krever oksygenrikt vann og disse artene er derfor vanligvis å finne i kjølig, rennende vann med mye oksygen.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Nepal.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
			* Familien mudderbiller, Dryopidae
				+ Slekten ***Uenodryops*** Satô, 1981
					- *Uenodryops himalayanus* Satô, 1981

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*



1. ↑  Satô, Masataka. 1981. Dryopoidea (Coleoptera) of Nepal I. Family Dryopidae. *Bulletin of the National Science Museum, Series A (Zoology)* 7(1): 51–56.
**Lamyra naturreservat** er en gjensnørt og nå gjengrodd gammel meandersjø (kroksjø) i Ringerike og Hole kommuner i Buskerud. Naturreservatet (myrreservat) ligger nord og øst for Lamoen ved Storelva, kort unna og litt sør for Juveren, og har status som ramsarområde.

Reservatet inngår i Tyrifjorden våtmarkssystem IBA og har stor betydning for trekkfugler og som hekkeområde for mange ulike arter av våtmarksfugler. Størstedelen av reservatet ligger i Ringerike kommune, men kroksjøen strekker seg også inn over grensen til Hole kommune. Den delen ble imidlertid først vernet den 27. mars i 2020.

Reservatet ble opprettet 21. mars 1975 for å verne en velutviklet gjengrodd meander med ekstremrikmyr, som er meget sjelden i Norge. Området er en del av en nesten gjengrodd kroksjø av Storelva. Det har en vegetasjon som er karakteristisk for Østlandets kalkmyrer med svartorsumpskog. Det har også limnologisk og ferskvannsøkologisk interesse.

Mostjern, som ligger innenfor reservatet, og områdene omkring har kulturhistorisk interesse med Jørgen Moes barndomshjem. Her finner vi en særegen og variert flora med bestand av skavgras (*Equisetaceae hyemale*) og takrør (*Phragmites australis*). Dette er et viktig område for fuglelivet. Enkeltbekkasin er en typisk vadefugl som holder til i dette området. Måkearter som fiskemåke, hettemåke og makrellterne finnes også. Diverse hullrugere som laksand, kvinand, skogdue, kattugle og flere spettefuglarter trives også i de varierte skogarealene en finner innenfor verneområdet.

Se også
-------

* Naturvernområder i Ringerike

Referanser
----------

1. 1 2 . Nordre Tyrifjorden og Storelva naturreservat vedteke i statsråd. *Regjeringen*. Besøkt 2021-01-25
2. ↑  Miljøverndepartementet (2020). *Forskrift om vern av Nordre Tyrifjorden og Storelva naturreservat, Ringerike og Hole kommuner, Buskerud.* Fastsatt ved kgl.res. 27. mars 2020 med hjemmel i lov 19. juni 2009 nr. 100 om forvaltning av naturens mangfold (naturmangfoldloven) § 34, jf. § 37 og § 62. Fremmet av Klima- og miljødepartementet

Kilder
------

* (no) Lamyra naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

  


|  |
| --- |
| **Nordre Tyrifjorden våtmarkssystem** |
|  Averøya | Juveren | Karlsrudtangen | Lamyra | Synneren  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Lahell** er en grend og et tettsted i kommunen Lier i Viken fylke. Den sydligste delen av tettstedet, ved Lahellholmen, ligger i Asker kommune. Området ligger langs indre del av Drammensfjorden.

Navnet kommer fra det gammelnorske «Laðhella» – et berg ved sjøen hvor man laster og losser båter.

Lahell er primært et boligområde som grenser til Gullaug i nord, ca. syv km fra Drammen by.

Store deler av befolkningen bosatte seg på Lahell i forbindelse med sprengstoff-produsenten Dyno Industrier. Produksjonen av sprengstoff er nå flyttet fra Gullaug-halvøya, og Helse Sør-Øst planlegger å bygge et nytt og moderne sykehus på deler av tomten. 

Engersand friluftsområde besøkes om sommeren av sol- og vannglade turister. Ticon Eiendom planlegger, over de neste årene, videre utbygging av Engersand Havn til totalt ca. 60.000 m2 boligmasse, samt tilhørende bygg for forretningsvirksomhet. De inntil fem etasjer høye boligblokkene står i sterk kontrast til den eksisterende, tradisjonelle lavbebyggelsen i området.

På tross av Regjeringens byggeforbud i 100-metersbeltet langs sjøen (§ 1-8 i plan- og bygningsloven av 27. juni 2008) og boligfeltets plassering i umiddelbar nærhet til Drammensfjorden og dens viktige våtmarksområder, ble området regulert til bolig- og næringsvirksomhet av Lier kommune. 

Europavei 134 fører tungtransport og pendlertrafikk gjennom det idylliske nabolaget til og fra Oslofjordtunnelen. Antall passerende kjøretøy oversteg i 2007 13 000 per døgn, hvorav > 7 % er tungtransport. Det planlegges en tunnel gjennom Mørkåsen fra Gullaug til Dagslett i Røyken, som delvis vil bli finansiert av ny bomstasjon på Lahell.

Historiske, lokale stedsnavn i Lahellområdet omfatter blant annet: Engersand, Engersandbukta, Gullaugbukta, Høstakerstranda, Møkkastranda, Kuskjæret, Furuset, Svarthølet, Grassodden, Gullaugbukta, Berget, Teglsteinsfabrikken, Tjærefabrikken, Becherstranda, Dullumsjuvet og Ticon.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. august 2010. Besøkt 29. mars 2010.
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Zoombart flyfoto og kart over Lahell
**Arabiske filmdager** er en filmfestival med fokus på Vest-Asia og Nord-Afrika. Arabiske Filmdager ble arrangert for første gang i 2011. De to første årene ble festivalen arrangert som et samarbeid mellom Babel filmklubb og Film fra Sør. I 2013 ble festivalen arrangert som et eget prosjekt under Stiftelsen Film fra Sør. Festivalen var den første av sitt slag i Norge, og har vakt medieoppmerksomhet i Egypt, Tunisia, og på Al Jazeera.

Arabiske filmdager 2011
-----------------------

Arabiske Filmdager ble arrangert for første gang 30. april til 1. mai 2011. Programmet besto av elleve filmer fra Levanten, inkludert Egypt og Tyrkia. Festivalen hadde norgespremiere på den libanesiske filmen *Stray Bullet*, og verdenspremiere på den egyptiske dokumentaren *The Agenda and Me*, regissert av Neveen Shalaby. Arabiske filmdager ble i 2011 nominert til årets nyskapning av kulturstyret ved Universitetet i Oslo.

Arabiske filmdager 2012
-----------------------

Arabiske filmdager ble arrangert for andre gang 21. til 22. april 2012. Programmet besto av tolv filmer fra den arabiske verden, og to paneldebatter. Festivalen åpnet med dokumentaren *Syria: Inside the Repression* med regissør Sofia Amara til stede. Regissør av *Free Men* Ismaël Forroukhi og regissørene av *Boxing With Her* Latifa Robbana Doghri og Salem Trabelsi gjestet også festivalen. Nytt av året var at det ble vist en barnefilm, *Muhammad - Den siste profeten.*

Arabiske filmdager 2013
-----------------------

Tredje utgave av Arabiske filmdager ble arrangert den 19. til 21. april 2013. Programmet besto av elleve filmer fra Midtøsten og Nord-Afrika, i tillegg til den amerikanskproduserte barnefilmen *Aladdin.* Festivalen åpnet med spillefilmen *Angrepet* av libanesiske Ziad Doueiri. Årets festival arrangerte også en konferanse på Universitetet i Oslo i samarbeid med Senter for Islam og Midtøstenstudier (SIMS) med tittelen *Images of Resistance in the New Middle East*.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. august 2012. Besøkt 18. februar 2013.
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 25. mai 2011. Besøkt 28. oktober 2011.
5. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 17. juli 2012. Besøkt 19. april 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**National Convention for Construction and Reform – Mageuzi** (**NCCR–Mageuzi**) er et politisk parti i Tanzania. Partiet blei registrert 21. mars 1993, og i landets første flerpartivalg i 1995 fikk partiets presidentkandidat Augustine Mrema 27,77 % av stemmene og kom på andreplass blant fire kandidater. I valget til nasjonalforsamlinga fikk partiet 19 av 269 seter.

I valget i 2000 fikk presidentkandidat Mrema 7,8 % av stemmene og kom på en tredjeplass blant fire kandidater. I nasjonalforsamlinga fikk de kun 1 av 268 seter.

I valget i 2005 fikk presidentkandidat Sengondo Mvungi 0,49 % av stemmene, og kom på en femteplass blant ti kandidater. I nasjonalforsamlinga vant de ingen seter.

I valget i 2010 fikk presidentkandidat Hashim Spunda Rungwe 0,31 % av stemmene, og kom på en femteplass blant sju kandidater. I nasjonalforsamlinga vant de imidlertid fire seter.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) NCCR–Mageuzi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Liste over politiske partier i Tanzania |
| --- |
| Nasjonalforsamlinga | Chama cha Mapinduzi (258) **·** Chadema (44) **·** Civic United Front (34) **·** National Convention for Construction and Reform – Mageuzi (4) **·** Tanzania Labour Party (1) **·** United Democratic Party (1) |  |
| Andre partier | Chama cha Haki na Usitawi **·** Democratic Party **·** Demokrasia Makini **·** Forum for Restoration and Democracy **·** Hizb ut-Tahrir **·** Jahazi Asilia **·** National League for Democracy **·** Popular National Party **·** Progressive Party of Tanzania – Maendeleo **·** Sauti ya Umma **·** Tanzania Democratic Alliance **·** Union for Multiparty Democracy **·** United People's Democratic Party |
**Peter Moi Bubresko** (født 17. juni 1975 i Bærum) er en norsk journalist og programleder på TV 2. Han arbeidet i perioden 2007-2009 som programleder for talkshowet *Waschera* sammen med Katarina Flatland; de ledet 200 direktesendinger. Programmet ble nominert til Gullruten i 2010. I august 2009 ledet han før- og ettersendingene på TV 2 i forbindelse med Amandaprisen i Haugesund. I tillegg var han programleder for *Xtra Faktor* på TV 2 Zebra sammen med Katarina Flatland. Senere har han jobbet for Nordisk Film og Dinamo med ulike TV-programmer. 

Bubresko startet i januar 2012 som programleder for *God morgen, Norge!*

Sammen med Marthe Sveberg Bjørstad ledet han Artistgallaen på TV 2 både i mars 2012 og desember 2014. Sommeren 2013 ledet han det direktesendte programmet Sankthans på brygga på TV 2 sammen med Bjarne Brøndbo

I 2014 var han programleder for TV 2-serien *Hjem igjen*, der brannrammede familier fikk hjelp til å starte på nytt.

I 2015 ledet han første del av Amandaprisen sammen med Asbjørn Slettemark og senere samme høst TV 2s innsamlingsaksjon for flyktningene i Syria sammen med Guri Solberg.

Sommeren 2016 og 2018 var han programleder for TV 2s sommerprogram *God sommer Norge* sammen med Siri N. Avlesen-Østli og Eli Kari Gjengedal.

Siden 2021 har han også vikariert som nyhetsanker på TV 2 Nyhetskanalen.

Annet
-----

Bubresko jobbet tidligere som promosjef i Norges største plateselskap Universal Music. Han er journalistutdannet ved Cardiff University i Wales og har også studert sosialantropologi ved Universitetet i Oslo.

Referanser
----------

1. 1 2  «De nye programlederne i God morgen Norge er klare». TV 2. 17. november 2011. Besøkt 24. desember 2011.
**De buddhistiske tekstene fra Gandhāra** er en gruppe buddhistiske manuskripter fra den historiske regionen Gandhāra. De eldste av disse manuskriptene stammer fra det første århundre e.Kr. og er de eldste buddhistiske tekstene som hittil er oppdaget – muligens også de eldste bevarte indiske tekstene overhodet. Tekstene er skrevet i gāndhārī.

Manuskriptene ble smuglet ut av det nåværende Afghanistan i årene 1993–1995 og solgt til europeiske og japanske institusjoner og private samlere, før de ble restaurerte og gjort til gjenstand for studier av flere universiteter. Tekstene er i en betydelig forringet form, og at de har overlevd i det hele tatt er i seg selv ekstraordinært. Ved hjelp av moderne preserveringsteknikker og sammenligninger av tekstene med tidligere kjente versjoner på pāli og buddhistisk hybrid sanskrit, har det vært mulig å rekonstruere deres innhold. En betydelig mengde buddhistiske manuskripter på gāndhārī har også blitt oppdaget siden 1800-tallet, men har gått tapt eller er blitt ødelagt.

Tekstene tilskrives den tidlige buddhistiske skolen Dharmaguptaka, og stammer sannsynligvis fra et klosterbibliotek i Nagarāhāra som ha tilhørt Dharmaguptaka.

Samlingen i British Library
---------------------------

I 1994 erhvervet British Library 77 fragmenter av manuskripter fra Gandhāra, daterte til 50 e.Kr. eller tidligere. De var skrevet på bjørkebark og var lagret i leirkrukker. Krukkene og manuskriptene antas å stamme fra Bamiyan, Jalalabad eller Hadda i det østlige Afghanistan, og var begravd i eldgamle klosterruiner. Et forskningsteam dechifrerte manuskriptene, og fem bind ble publisert fra 2000 til 2009. Manuskriptene var blitt skrevet i gāndhārī med skriftsystemet Kharoṣṭhī, og er derfor noen ganger referert til som «Kharosthi-manuskriptene».

Samlingen består av fragmenter av Dhammapada, sutraer med taler tilskrevet Buddha, deriblant Rhinoceros sutra, samt Avadanas, Purvayogas, eksegeser og Abidharma-tekster.

Tekstene synes å ha tilhørt den tidlige buddhistiske skolen Dharmaguptaka, en såkalt «hīnayānaskole» som ikke anerkjente mahāyānaskolen. En inskripsjon på en av leirkrukkene refererer til Dharmaguptaka, og det er også indre vitnesbyrd i tekstene. Deriblant synes Gandhārī-versjonen av Rhinoceros sutra å inneholde en polemikk mot mahāyāna.

Referanser
----------

1. ↑  Patrick Olivelle: *Between the Empires: Society in India 300 BCE to 400 CE*, Oxford University Press, 2006, ISBN 0195305329, side 357
2. ↑  Fumio 2000, side 160
3. ↑  Salomon 1999, side 181
4. ↑  Salomon 1999, side 141-155
5. ↑  Salomon 2000, side 5
6. ↑  Salomon, 2000, side 127

Litteratur
----------

* Fumio, Enomoto, 2000. *The Discovery of the Oldest Buddhist Manuscripts*, The Eastern Buddhist, Vol NS32 Issue I, 2000
* Salomon, Richard, 1999. *Ancient Buddhist Scrolls from Gandhara. The British Library Kharosthi Fragments*, University of Washinton Press, softcover, ISBN 0295977698, ISBN 9780295977690, hardcover ISBN 0712346104, ISBN 9780712346108

Eksterne lenker
---------------

* The Early Buddhist Manuscripts Project
«Gamleveien» har flere betydninger.

**Gamleveien** (165-167, 170-220) er en vei på Vik i Hole kommune i Viken. 

Gamleveien er en sidevei til Røyseveien, sørover fra denne, rett vest for Vik Torg. Den er en forlengelse av Viksveien. Veien svinger østover ved Nordre Gjesval, og går videre sørøstover til den ender opp i Holeveien i Kroksund ved veibroen over til Sundvollen.

Veien ligger cirka 67 meter over havet ved Kroksund.

Sideveier til Gamleveien er Fekjærveien, Hagahaugveien, Karjolveien, Hjulmakerveien, Rudsøgardsveien og Brattbakkveien.

Referanser
----------

1. ↑  Postens adressesøk
2. ↑  Gule Sider kart - *Gamleveien, Røyse*, besøkt 26. september 2021.
3. ↑  Google Maps - *Gamleveien, Røyse*, besøkt 26. september 2021.
4. ↑  Norgeskart.no - *Gamleveien*, besøkt 26. september 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gamleveien, Hole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Johnsons sang «Deare doe not your faire beuty wronge» i manuskriptet Drexel 4175
**Robert Johnson** (1583–1633) var en engelsk komponist og luttenist, sønn av komponisten John Johnson som var luttenist ved hoffet til dronning Elisabeth I. 

Robert Johnson var luttspiller ved Jakobs I.'s hoff. Han skrev framfor alt musikk til maskespillene og fornøyelsene ved hoffet. Etter 1604 ble han luttenist i kongens *Private Musick*. Senere ble han i 1612 prins Henrys luttlærer til dennes død i 1612, og var fram til 1633 i tjeneste ved kong Karl I.'s hoff som *Composer for Lute and Voices*.

Johnson arbeidet ofte med diktere og dramatikere som Ben Jonson og Francis Beaumont, og hadde et regelmessig samarbeid med John Fletcher. Fra 1610 til 1617 var han komponist for William Shakespeares teaterkompani *King’s Men*, og han skrev blant annet originalmusikken til Shakespeares *The Tempest*.

Han skrev også sanger og drikkeviser.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fritt tilgjengelige noter av Robert Johnson i International Music Score Library Project
* *Elizabethan court musicians*
* Robert Johnson, elizabethan-era.org.uk

Referanser
----------

1. ↑   Grove Music Online, Grove Music Online-ID 14415[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 138956956, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Malin Schavenius** (født 17. desember 1979 i Sarpsborg) er en norsk sanger, musikalskuespiller, dubber og regissør. Hun debuterte på scenen som 12-åring med hovedrollen i musikalen *Annie* i Sarpsborg i 1992. Hun debuterte profesjonelt med *Trollmannen fra Oz* på Det norske teatret i 1996.

Schavenius har gått to år på Bårdar Akademiet (1998–2000). Hun har deltatt i Melodi Grand Prix 2004 med sangen «Sunshine» og i Melodi Grand Prix 2007 med sangen «Under stjernene». «Under Stjernene» lå 13 uker på Norsktoppen på NRK.[] I 2008 ga hun ut sangen «Hvem er du», som lå 20 uker på Norsktoppen, med 5 uker på førsteplass.[]

Malin Schavenius startet Villekulla ​barne- og ungdomsteater i Sarpsborg 12. januar 2011.

Musikaler/Teater - utøvende/regi
--------------------------------

* *Annie* – Sarpsborg 1992 ("Annie")
* *Sound of Music* – Sarpsborg 1994 ("Liesl")
* *Trollmannen fra Oz* – Det Norske teatret 1996/1997 ("Ensemble")
* *Natt i Nisseland* – Sarpsborg 1998 ("Mina")
* *Pippi* – Sarpsborg 1998 ("Pippi")
* *Sound of Music* – Sarpsborg 2002, ("Maria")
* *Space Vixens* – Oslo 2002, ("Chesty")
* *Annie* – Sentrum Scene 2004 ("Boyland sister")
* *Annie 2* - Chateau Neuf 2006
* Pippi Langstrømpe - 2012 (Regi)
* Sound of music - 2013 (Regi)
* Trollmannen fra Oz - 2014 (Regi)
* Reisen til Julestjernen - 2014 (Regi)
* Annie - 2015 (Regi)
* Sound of music the concert - på turne (Regi)
* Magimysteriet - 2016 (Regi)
* Annie 2 - 2017 (Regi)
* Famie 2018 (Regi)
* Reisen til Julestjernen 2018 (Regi)
* Jesus Christ Superstar - 2019 ("Maria Magdalena")
* Skatten på Sjørøverøya, på Norgesturne - 2021 (Miss Trelawney)
* Skatten på Sjørøverøya, Chateau Neuf - 2022 (Miss Trelawney)
* I Blanke Messingen - 2022 ("Georgie")

Hun var artist på Wallmans salonger Oslo i perioden 2000-2002. Hun har også vært artist på VG-s sommerturne i 2005, 2006 og 2008. Har vært med i bl.a Beat for beat, TV2 sitt 10-årsjubileum, Tommys Popshow og Hotel Cæsar. Høsten 2008 deltok hun i Grease på TVNorge, hvor hun tilslutt endte på en 3.-plass. 

Hun dubber "Irma" i 4 sesonger av Tv-serien "Vår Ruler" (2021) på NRK Super.

I juni 2011 ga hun ut singelen «Drømmen om morrada`n» skrevet av Egil Monn-Iversen og Harald Tusberg.

Hun var 1000-års ambassadør da Sarpsborg by feiret sitt 1000-års jubileum. Hun har vært nominert til årets Sarping to år på rad og mottok Sarpsborg kommunes kulturpris i 2016.

Referanser
----------

1. ↑  *Slik blir GP-kvelden*, Fredriksstad Blad, 23. april 2004

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Malin Schavenius på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Villekulla barne og ungdomsteater

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Liv Tørres** (født 7. juli 1961) er en norsk forsker og humanitær leder, og er leder for Pathfinders for Peaceful, Just and Inclusive Societies ved New York University.

Tørres tok doktorgrad i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo i 2000 med avhandlingen *Amandla – Ngawethu! The Political Impact of South African Trade Unionism»* og har bodd og arbeidet mange år i Sør-Afrika. 

Tørres har drevet utredning og forskning innen fagbevegelse, faglige rettigheter, arbeidsmarkeder, demokratisering og utviklingsspørsmål nasjonalt og internasjonalt. Hun har tidligere arbeidet blant annet hos Fafo, Norsk Folkehjelp og Norges forskningsråd. Tørres var politisk rådgiver for arbeidsminister Hanne Bjurstrøm (Ap) i 2011. Hun var generalsekretær i Norsk Folkehjelp fra 2011 til 2015 og direktør ved Nobels Fredssenter fra 2016 til 2019.

Referanser
----------

1. ↑  Liv Tørres fratrer som direktør – blir ny leder for Pathfinders, NYU i New York[*død lenke*]. Nobels fredssenter. Besøkt 3. august 2020.
2. ↑  Arbeidsdepartementet (31. januar 2011). «Tidligere politisk rådgiver i AD Liv Tørres». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 3. august 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Tukkuelva** (også skrevet **Tukuelva**, i øvre del: **Gropelva**) er ei elv i Aurskog-Høland kommune i Viken. Den renner gjennom de sentrale deler av Rømskog og munner ut i Rømsjøen. Elva har en total lengde på 19,5 kilometer og utgjør den øverste delen av Upperudsälvens vassdrag.

Elva har utspring ved Kaperalholtåsen helt øst i Setskog, hvor den kalles Storengbekken og renner mot vest til den møter bekken fra Gravertjenn. Etter samløpet kalles den Graverbekken, som renner mot nordvest, via Brattfossvannet og Askeviktjenn, til Fleskevannet. Vassdraget får på denne strekningen en rekke mindre tilløp fra nord. Hovedelva har utløp fra Bergsund ved vestenden av Fleskevannet, og renner mot sørvest til Fleskeslora, videre sørover til Mortegroptjennet, hvor den snur mot sørøst. Elva kalles Gropelva mellom Mortegroptjennet og gården Mortegropa, som er den øverste bosetningen langs elva.

Ved Rømskog Næringspark (tidligere Rømskog Sag og Høvleri) snur den mot sør og det dukker opp stadig flere gårder og mer bebyggelse langs elva etterhvert som den flyter videre sørover mot munningen i Bøvika, helt nord i Rømsjøen. På den siste strekningen før munningen danner elva flere små fosser, som Tukufossen, Steinbyfossen og Kristensfoss.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Elvenett.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 18. august 2017
2. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 18. august 2017
3. ↑  «Tukkuelva». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 18. august 2017.
4. ↑  «Gropelva». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 18. august 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Gravsted i Bad Reichenall
**Andreas Hinterstoißer** (1914–1936) var en tysk fjellklatrer.

I 1930-årene skapte Hinterstoißer og barndomsvennen Toni Kurz oppsikt med flere førstebestigninger i Berchtesgaden-Alpene.

Førstebestigninger
------------------

1932:

* Nordøstveggen på Rotleitenschneid

1934:

* Sørvestveggen på Berchtesgadener Hochthron

1935:

* Wartsteinkante på Reiter Alm
* Direkte sydkant på 3. Watzmannkind

1936:

* Den ranke sørveggsøylen i Berchtesgadener Hochthron
* Sørkanten på Große Mühlsturzhorn (Reiter Alm)

Ulykken i Eigers nordvegg
-------------------------

Hinterstoisser-traversen på Eigers «mordvegg», 2007

Utdypende artikkel: Toni Kurz#Ulykken i Eigers nordvegg

Sammen med Toni Kurz forsøkte Hinterstoißer seg på en førstebestigning av Eigers nordvegg. Både han, klatrekameraten Toni Kurz og de to østerrikske klatrerne Willy Angerer og Eduard Rainer som hadde slått seg sammen med dem i forsøket, omkom. Etter et væromslag måtte de avbryte oppstigningen, og siden de hadde umuliggjort en sikker og hurtig retrett over Hinterstoisser-traversen ved at de trakk sikringstauet med seg på vei oppover, måtte de fire seg ned mange meter. Hinterstoißer, Angerer og Rainer omkom i et stein- og snøras. Kurz overlevde raset uskadd, men døde dagen etter hengende i tauet bare få meter over redningsmannskapet.

Film
----

Hendelsene er dramatisert i filmen *Nordwand*, regissert av Philipp Stölzl og med Benno Fürmann som Toni Kurz og Florian Lukas som Andreas Hinterstoißer. Filmen hadde premiere 23. oktober 2008.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  I Sveits brukes ikke den doble tyske s'en (ß), og siden Eiger ligger i Sveits skrives traversens navn «Hinterstoi**ss**er», selv om den korrekte skrivemåten av personnavnet er Hinterstoi**ß**er

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av Andreas Hinterstoißer
* Bilde av Hinterstoißer og Kurz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |

Portal: Tyskland
**Norsk Motorhistorisk Senter** på Burud i Øvre Eiker, Viken fylke, har først og fremst satt søkelys på motorkjøretøy, men i det lille muset er det også mange andre ting fra 1950- og 1960-årene.

Sentret er et samarbeid mellom Motorhistorisk Klubb Drammen og Øvre Eiker kommune. Arbeidet med muset og de andre aktivitetene blir utført på dugnad.

I 2014 fikk sentre de to eneste eksemplarene av NBP Model 1 (Drammensbilen) som ble produsert. Disse var svært medtatte men man restaurerer nå en av dem på dugnad.

Det er et stort område på den gamle militærleiren på Burud som foruten museum har en gammel bensinstasjon, brannstasjon og for barn er det elektriske biler de kan kjøre på en bane. Onsdager samler ofte flere hundre kjøretøyer seg på Norsk Motorhistorisk Senter.

* KioskKiosk
* BensinstasjonBensinstasjon
* TelefonkioskTelefonkiosk
* To gule Forder To gule Forder
* Moskvitch Moskvitch
* Chevrolet Chevrolet

Referanser
----------

1. ↑  «Norsk Motorhistorisk Senter».
2. ↑  Thormod R. Hansen (29. juli 2017). «Lekeplass for motorfrelste». *Drammens Tidene*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Lars Ulrik Mortensen** (1955–) er en dansk cembalist og dirigent.

Liv og karriere
---------------

Mortensen studerte hos Karen Englund (cembalo) og Jesper Bøje Christensen (generalbass), ved det Kongelige danske musikkakademi i København, og fortsatte studiene hos cembalisten Trevor Pinnock i London. Fra 1988 til 1990 var Mortensen cembalist i ensemblet London Baroque, fra 1990 til 1993 spilte han i *Collegium Musicum 90* under Simon Standage. Han samarbeidet ofte med musikere som John Holloway, Jaap ter Linden og Emma Kirkby. Opptakene som han medvirket på ble tildelt priser som Diapason d'Or, Grammy Award og Cannes Classical Award.

Fra slutten av 1990-årene har Mortensen i økende grad opptrådt som dirigent, og har fra 1999 vært kunstnerisk leder ved Concerto Copenhagen og siden 2004 gjestedirigent i EUs barokkorkester for ungdomsmusikere (EUBO), der han tidligere var cembalolærer.

Mortensen har undervist ved flere musikkhøyskoler i Danmark og var fra 1996 til 1999 professor i cembalo og historisk oppføringspraksis ved Hochschule für Musik und Theater München før han besluttet seg for en løpebane som utøvende musiker. Mortensen gir en mengde mesterklasser og sitter ofte i juryen under internasjonale musikkonkurranser.

Utmerkelser
-----------

* 2007: Léonie Sonnings musikkpris

Innspillinger
-------------

**Listen nedenfor er arrangert alfabetisk etter komponist og musikksjanger.**

* Dietrich Buxtehude (kammermusikk)

*"Buxtehude – Seven Sonatas, Op.1"* (1994, Dacapo)
*"Buxtehude – Seven Trio Sonatas, Op.2"* (1994, Dacapo)
*"Buxtehude – Six Sonatas"* (1994, Dacapo)
* Dietrich Buxtehude (Soloverk for cembalo)

*"Dietrich Buxtehude – Harpsichord Music, Vol. 1"* (1998, Dacapo)
*"Dietrich Buxtehude – Harpsichord Music, Vol. 2"* (1998, Dacapo)
*"Dietrich Buxtehude – Harpsichord Music, Vol. 3"* (1998, Dacapo)
* Dietrich Buxtehude (vokalmusikk)

*"Dietrich Buxtehude – Vocal Music, Vol.1"* (1996, Dacapo)
* Georg Philipp Telemann (Fløytesonater med akkompagnement)

*"Telemann: 6 Recorder Sonatas"* (Kontrapunkt)
* Johann Adolph Scheibe, Martin Ræhs (Fløytesonater med akkompagnement)

"Flute Sonatas" (2002, Dacapo)
* Johann Jacob Froberger (Soloverk for cembalo)

*"Johann Jacob Froberger – Harpsichord Music"* (1990, Kontrapunkt)
* Johann Sebastian Bach (Soloverk for cembalo)

*"Bach: 8 suites in French style, BWV 812-819"* (2005, Kontrapunkt)
*"Bach: Clavierübung Zweiter Teil"* (2005, Kontrapunkt)
*"Bach: Goldberg Variations"* (2005, Kontrapunkt)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lars Ulrik Mortensen på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Lars Ulrik Mortensen på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Lars Ulrik Mortensen på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Lars Ulrik Mortensen på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Biografi på Bach-Cantatas.com

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |

Portal: Danmark
**Svein Hans Dragnes** (født 1. desember 1950) er en norsk lokalpolitiker (Ap). Han var ordfører i Vadsø fra 2007 til han blei syk i desember 2012. Han trakk seg permanent fra vervet med virkning fra 31. desember 2013.

Ved nominasjonsmøtet før valget i 2007 slo han nominasjonskomiteens ordførerkandidat Wenche Pedersen med knapp margin. Arbeiderpartiet fikk 32% av stemmene i Vadsø, og byen fikk et klart Ap/SV-flertall.

Dragnes har tidligere vært leder i Vadsø Arbeiderparti 1996–98 og 2004–07. Han var medlem av bystyret i Vadsø fra 1995, leder av administrasjonsutvalget 1995–98, leder av helseutvalget 1998–99, leder av kultur-, utdannings- og oppvekstutvalget 1999–2003, igjen leder av helseutvalget 2003–04 og av administrasjonsutvalget 2003–05.

Dragnes har tidligere arbeidd 40 år i Varanger Kraft As med IKT. Han satt som styremedlem fra de ansatte i 16 år i selskapet. 

Dragnes spilte fotball i Vadsø Turn fra 1969 til 1976 og for IL Norild fra 1977 til 1986. Han var også autorisert fotballdommer og fotballtrener.

Referanser
----------

1. ↑  «Gir seg som ordfører», *Finnmarken* 28. november 2013.
2. ↑  «Skuffet Wenche klappet for Svein». Finnmarken. 16. februar 2007. Besøkt 19. august 2007.

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Hauk Henrik Johnsen** | **Ordfører i Vadsø**(2007–2013) | Etterfølger:**Rolf Arne Hanssen** |
**Damtjern** er en liten innsjø som ligger på Krokskogen i Ringerike kommune. Vannet er et populært utgangspunkt for turer innover i marka, sommer som vinter. Området er godt opparbeidet med merkede turstier og skiløyper av Skiforeningen. I senere år har det dessuten blitt svært populært å sykle der. Mange tar for eksempel turen inn til Storflåtan (451 moh) langs rute 151 (5,2 km) og ender opp ved Storflåtan gård.

Damtjernhytta på Krokskogen
Det er bilvei fra Åsakrysset ved Steinsfjorden opp til Stubbdal og Damtjern. Mellom Åsakrysset og Damtjern finner man også sporene etter den gamle kjerraten i Åsa, og ved Kjerratmuseet kan man studere hvordan den svenske ingeniøren Samuel Bagge gjorde det mulig for Peder Anker (1749–1824) fra Bogstad å frakte tømmer opp til Damtjern fra Steinsfjorden, for videre fløtning ned Sørkedalsvassdraget.

Damtjern er regulert som magasin for Åsa kraftstasjon. Reguleringshøyden er om lag 7 meter

Se også
-------

* Kjerraten i Åsa

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 9. april 2015
2. ↑  Skiforeningen (2018) #8: Damtjern (Krokskogen). Markadatabasen. Besøkt 2018-04-14
3. ↑  Ringeriks-Kraft (2018) Damtjern Arkivert 2016-03-04, hos Wayback Machine.. Ringeriks-Kraft. Besøkt 2018-04-14

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Myrdammen** i Rælingen ligger helt øst i Østmarka, 500 meter opp fra hovedveien ved Nordby på vestsiden av Øyeren. Vannet ligger 195 moh og er en populær badeplass. Vannet og området rundt er statlig sikret som friluftsområde. Det er tilrettelagt med stupebrett, badebrygge og rullestolrampe. Det er også en grunn plaskedam for små barn, og det er toaletter. Området er opparbeidet med gressplener, og stedvis er vannkanten steinsatt.

Det er satt ut stor ørret i vannet, for at barn og andre som ikke kommer seg lett innover i marka skal få mulighet til å oppleve storfisk på kroken.

Veien opp til vannet er stengt med bom ved parkeringsplass nedenfor dammen. Veien fortsetter innenfor bommen forbi vannet og inn til Nordbysjøen.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 6. april 2015
2. ↑  (no) Myrdammen (Rælingen) i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
3. ↑  Omtale av Myrdammen i Romerikes blad
4. ↑  «Myrdammen». Rælingen Jeger- og Fiskerforening. Arkivert fra originalen 15. november 2013. Besøkt 6. april 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Skiforeningen, Markadatabasen om Myrdammen Arkivert 14. desember 2004 hos Wayback Machine.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister **·** Naturbase **·** Naturbase
 |
**Rodolfo Pedro Wirz Kraemer** (født 19. april 1942 i Schwarzrheindorf ved Bonn i Tyskland) er en tysk-uruguayansk prelat og emeritert katolsk biskop av Maldonado-Punta del Este.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Rodolfo Pedro Wirz Kraemer, hvis far døde i Andre verdenskrig, flyttet med sin mor til Uruguay i en alder av syv år, der broren hennes virket som prest. Etter å ha gått på videregående studerte han teologi i Uruguay og fullførte to gjestesemestre ved universitetet i Bonn.[1] 

### Prest

Den 21. desember 1968 ble han presteviet for erkebispedømmet Montevideo.

### Biskop av Naldonado-Punta del Este

Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Maldonado-Punta del Este den 9. november 1985. Han ble ordinert til biskop av erkebiskopen av Montevideo, José Gottardi Cristelli S.D.B. den 21. desember samme år. Medkonsekratorer var den tidligere erkebiskopen av Montevideo, Carlos Parteli Keller, og biskopen av Minas, Víctor Gil Lechoza. 

Fra juli 2009 til oktober 2010 var han også apostolisk administrator for det vakante bispedømmet Minas.

Pave Frans innvilget hans aldersrelaterte avskjed den 15. juni 2018.[2]
**Vrangen** er en innsjø 478 meter over havet helt nord i Nittedal kommune, nordøst for Rundkollen naturreservat.

Vannet har tilsig fra flere kanter, men også to utløp, såkalt pseudo-bifurkasjon. Det østre utløpet omtales som hovedløpet, og renner ut helt i østenden via Lauvsortungen og Damsortungen til Hakadalselva rett nedenfor Sagfossen ved Hakedals verk. Det vestre renner altså ut noe lenger vest, via Buvatnet og Buvassbekken. Lenger ned mot dalen får bekken navnet Vesleelva, og munner ut i Hakadalselva ved Kapellsrud. Begge utløpene er regulert med dam. Den østre dammen tilhørte Ås, den vestre tilhørte Hakedals verk. Settingen og slippingen av disse dammene var avhengig av hverandre, og ga tidvis opphav til konflikter. Men fra 1887 har Ås gård hatt enerett på vannressursene i Vrangen, og den vestre dammen er nå avstengt.

Vrangen ligger i et område med berggrunn som gjør sjøen sårbar for sur nedbør. Det ble startet kalking av vannet i 1986, men ved undersøkelser i 1990 var pH fortsatt nede på 5,1.
På basis av bunnprøvene ble lokaliteten karakterisert som sterkt forsuret. Det finnes likevel både ørret og abbor i vannet.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 7. april 2015
2. ↑  «Kjentmannsmerket om området Pipra». Arkivert fra originalen 6. januar 2013. Besøkt 3. september 2012.
3. ↑  Erik Andrew og Kari Tveøy (2017). *Markaleksikon for Nittedal*. Nittedal: Nittedal Historielag. s. 44.
4. ↑  Brittain, J.E. Økland, B. (1990). «Bunndyrundersøkelser i forbindelse med kalking av innsjøer og tjern på Romeriksåsene» (PDF). *Rapp. Lab. Ferskv. Økol. Innlandsfiske* (124): 13. Arkivert fra originalen (PDF) 7. september 2014. Besøkt 6. mars 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Må ikke forveksles med Kate Moss.

**Katherine Louise Mosse** (født 20. oktober 1961) er en britisk forfatter og fjernsynsmedarbeider. Hun er kjent for sin spenningsroman *Labyrinten*, 2005, som har blitt oversatt til mer enn 37 språk.

Liv og virke
------------

Hun er født i Chichester i West Sussex og har sin utdannelse fra mellomskolen i Chichester og New College ved Universitetet i Oxford. Mosse debuterte med romanen *Eskimo Kissing* i 1996 om en ung adoptert kvinne som søker sin bakgrunn. Den ble etterfulgt av thrilleren *Crusifix Lane* i 1998. Hun fikk et internasjonalt gjennombrudd med romanen *Labyrinten* (*Labyrinth*) i 2005 som er oversatt til 37 språk. Filmatiseringen av denne boken ble påbegynt i 2011. Det er en eventyrfortelling med handling både fra middelalderen og nåtiden. Romanen spøkelsesthrilleren *Gravkammer*, ble lansert i Norge i juni 2008.[] *Vintergjenferd* er basert på en novelle (*The Cave*, Grotten) som hun skrev mange år tidligere.

Hun er virksom som programleder på fjernsyn i *Readers' and Writers' Roadshow* på BBC 4, og i radio. I tiden 1998-2001 var hun direktør for Chichesters teaterfestival. I 1996 var hun med på å starte opp Orange-prisen for skjønnlitteratur. Hun skriver fast for *The bookseller* og argumenterer mot stengning av offentlige bibliotek i Storbritannia.

Mosse er offiser (OBE) av Order of the British Empire.

Bibliografi
-----------

### På norsk

* *Labyrinten* (2007)
* *Gravkammer* (2009)
* *Vintergjenferd* (2011)
* *Citadell* (2013)

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Babelio, Babelio forfatter-ID 13921[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 476762, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Internet Speculative Fiction Database, ISFDB forfatter-ID 36106, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  ; *Autorités BnF*; besøksdato: 10. oktober 2015; BNF-ID: 137704292.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kate Mosse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Kate Mosse på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Kate Mosse hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Kate Mosses offisielle nettside i Storbritannia
* (en) Kate Mosses offisielle nettside i USA
* (en) Kate Mosses bøker på forlagets nettside
* (en) Kate Mosses nettside for *Labyrinten* og blogg

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** ICCU **·** CiNii **·** Discogs
 |
**Damsortungen** er en innsjø 444 meter over havet i Romeriksåsene helt nord i Nittedal kommune. Vannet får tilsig fra Steinsortungen i øst og via en særpreget foss fra Lauvtangen i vest.. Navnet kommer av «sortung» som betyr «svart vann».

Det finnes ørret og abbor i vannet.

Utløpet er i sørenden, der Sortungsbekken renner sørover gjennom Ås gård og ut i Nitelva like nedenfor Hakadals verk. Vannet er regulert med en steindemning bygget i 1885. Denne skulle sikre vannføringen blant annet til en kraftstasjon nede ved Ås gård. Kraftstasjonen var den første privateide i Norge. En liten del av Damsortungen sammen med den øvre del av Sortungsbekken inngår i dag i Rundkollen og Sortungsbekken naturreservat.

På østsiden av Damsortungen ligger den tidligere husmannsplassen Hakkim, nå et luksuriøst hytteanlegg. Her er også en mye brukt utfartsparkeringsplass.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 6. april 2015
2. ↑  «Kjentmannsmerket om Damsortungen». Arkivert fra originalen 6. januar 2013. Besøkt 2. september 2012.
3. 1 2  Erik Andrew og Kari Tveøy (2017). *Markaleksikon for Nittedal*. Nittedal: Nittedal Historielag. s. 48.
4. ↑  Markadatabasen om Damsortungen med løypekart og bilder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |