recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Brun båndmåler** (*Xanthorhoe quadrifasiata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Denne arten er funnet nord til Møre og Romsdal i Norge.

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 25 – 32 mm), slank, mest brungul måler. Den er større enn de fleste andre artene i slekten *Xanthorhoe* og kan kjennes på at forvingenes grunnfarge vanligvis er markert brunlig, ikke nøytralt grå som hos de fleste andre. Hannen har smalt fjærformede antenner, hunnen trådformede. **Forvingen** er vanligvis lyst brunlig (kanelbrun), med et bredt, lyst til mørkt grått, tverrbånd rundt midten. Dette båndet er kantet med hvitt på begge sider, innerkanten er fint bølgete mens ytterkanten i midten er trukket ut til en skarp tann. Utenfor ytterkanten har forvingene vanligvis bare utydelige flekker og striper, men de kan ha en markert, smal, hvit tverrstripe. **Bakvingen** er gråhvit med utydelige, grå tverrbånd. Larven er brun på ryggen, gulhvit på buken. Den har korte, men kraftige, oppstående børster og virker derfor mer "piggete" enn de fleste andre målerlarver.

Levevis
-------

Brun båndmåler lever hovedsakelig i skog. Larven kan leve på mange ulike lave urter, blant andre maurer (*Galium* spp.). De voksne målerne flyr i juni – juli, fra skumringen og utover natten. De kommer av og til til lys.

Utbredelse
----------

Arten finnes i nesten hele den palearktiske sone, men synes å mangle i Nord-Afrika og deler av Sør-Europa. I Norge er den påtruffet nord til Møre og Romsdal, men den ser ut til å være mindre vanlig enn mange av de andre *Xanthorhoe-*artene.

Litteratur
----------

* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker
---------------

* (en) *brun båndmåler* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *brun båndmåler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *brun båndmåler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *brun båndmåler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *brun båndmåler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *brun båndmåler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Xanthorhoe quadrifasiata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri
* UK moths, *Xanthorhoe quadrifasiata*
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site Arkivert 2. september 2008 hos Wayback Machine.
***Jeg, Claudius*** (engelsk: *I, Claudius*) er en roman skrevet av den engelske forfatteren Robert Graves, og utgitt i 1934. Romanen er skrevet i førsteperson som en fiktiv selvbiografi av den romerske keiseren Claudius. Graves diktet opp en bakgrunn hvor verket ble presentert som en oversettelse fra ekte, nyoppdagede skrifter skrevet av Claudius selv. Claudius bevarte bokstaver, taler og sitater ble innlemmet i teksten. Romanen inkluderer historie fra det Julio-claudiske dynasti og det romerske keiserriket, fra mordet på Julius Cæsar i år 44. f.Kr. til henrettelsen av Caligula i år 41 e.Kr. I oppfølgerromanen *Guden Claudius* fortsetter «selvbiografien» med Cladius' tiltredelse på tronen etter Caligulas død til hans egen død i år 54. Oppfølgeren har enda flere taler og sitater innlemmet, i den hensikt å tilføre autentisitet.

De to romanene inkluderer også en seksjon skrevet som en biografi av Herodes Agrippa I, en samtidig med Claudius og en fremtidig konge over Judea. De to bøkerne var basis for TV-serien *Jeg, Claudius* som ble sendt på BBC i 1976.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** OCLC
 |
**Brun flatdøgnflue** (*Heptagenia fuscogrisea*) er en døgnflue som tilhører familiegruppen flatdøgnfluer.

Utseende
--------

### Voksne (imago)

Kroppen er 10-14 millimeter lang. Vingene er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Lengst bak på bakkroppen er det to haletråder (cerci).

### Nymfer/larver

Nymfene er mellom 10-14 millimeter lange og har en flat kroppsform med tre haletråder. De har utvendige gjeller på bakkroppen og Beina og særlig lårene (coxa) er store og kraftige.

Levevis
-------

Brun flatdøgnflue finnes i og ved ferskvann i mindre innsjøer, små bekker og elver med steinbunn.

Brun flatdøgnflue lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer. 
Eggene slippes av hunnen ned på vann overflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever nedgravd i bunnmaterialet, i mudder og sand på bunnen. De klekker tidlig på forsommeren vanligvis 3-4 uker etter isløsning.

Nymfene lever av organisk materiale, som alger eller råtnende planter. Men også av andre mindre dyr eller fiskeegg.

Brun flatdøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).

De voksne flyr fra mai til juli. De voksne kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Orden **Døgnfluer (Ephemeroptera)**
	+ Familie **Flatdøgnfluer (Heptageniidae)**
		- Brun flatdøgnflue, *Heptagenia fuscogrisea* (Retzius. 1783)

Litteratur
----------

* Johansen, G.O. og Lunde, V. 1993. *Sjekkliste for norske døgnfluer (Ephemeroptera) med forslag til norske navn.* Norsk entomologisk forening, InsektNytt 18(3-4), s. 19-22
* Arnekleiv, Jo Vegar. 1995. *Døgnfluelarver.* Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 14, 45 sider.
* Puthz, V. 1978. *Ephemeroptera.* Limnofauna Europaea, J. Illies (ed.). Fischer Verlag, Stuttgart. side 256 – 263.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brun flatdøgnflue* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Brun flatdøgnflue* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *Brun flatdøgnflue* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Brun flatdøgnflue* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Brun flatdøgnflue* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Ephemeridae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Norsk Entomologisk forening
**Datasimulering** er en beregning eller måling som gjøres på en datamaskin. I en datasimulering brukes det dataprogrammer som kan regne og systematisere store mengder informasjon. I slike dataprogrammer er det meningen å legge inn alt det vi vet på forhånd, og på den måten kan datamaskinen regne ut det vi ikke vet.

Animasjon av sirkulær bølge.
Slike simuleringer brukes i dag blant annet for å simulere eller etterligne for eksempel endringer i klimaet. På den måten er det mulig å finne ut hva slags endringer i klimaet som kan skje blant annet i Norge. Den fremtidige befolkningsveksten kan også simuleres i et dataprogram. Da er det nødvendig å legge inn det vi vet om befolkningsveksten i verden fram til i dag. Hvor mange som dør og blir født hvert år er viktig å ha med i en slik simulering. Hvis det flytter mange mennesker inn eller ut av et område er det nødvendig å ha med det i simuleringen.

En simulering som foregår på datamaskinen er vanligvis svært nøyaktig og med få feil. Resultatene av en slik datasimulering er avhengig av hvor lett eller vanskelig det er å omsette et virkelig forsøk til teoretisk beregning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Stanford Encyclopedia of Philosophy **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
**Anton Christian Vilhelm Hansen** (født 26. juni 1891 i Vedskølle ved Køge, død 14. september 1960 i København) var en dansk karikaturtegner, antimilitaristisk, sosialistisk kunstner og avholdsmann.

Karriere
--------

Hansen ble utdannet som maler i København i 1909, og deretter ansatt som teatermaler. Han tegnet politiske og sosiale satiriske tegninger til Arbeiderbladet i Kristiania fra 1908 og til Ekstrabladet i København og fra 1909 til 1918. Han oppholdt seg i Norge fra 1919 til 1924. I det interskandinaviske vittighetsbladet Exlex var han den eneste faste tegneren ved siden av Ragnvald Blix som også redigerte bladet. Hansen tegnet også for det tyske Simplicissimus fra 1912 til 1932, og seinere arbeidet han blant annet for de danske avisene Socialdemokraten, Information (1945–1947) og til sist Ekstrabladet. 

Hansen var en skrivefør kunstner, tidvis ansatt i Det norske Arbeiderparti, medlem av foreningen Mot Dag i Kristiania fra 1922 og medredaktør for deres tidsskrift *Mot Dag* fra 1923 til 1924. Han var dessuten redaktør av det sosialistiske Clarté fra 1926 til 1927. Hansen var ellers malermester i København fra 1934 og illustrerte flere bøker og utgav egne samlinger. 

Hansen mottok Grand Prix i Brussel i 1935.

Hansen er blitt omtalt som «mellomkrigstidens sorte satiriker» og en av sin samtids store «arbeidertegnere».[] Selv om uttrykket var satirisk, viste han imidlertid alltid omtanke for de svakeste og var svært opptatt av arbeidsfolks og fattigfolks livsgrunnlag og levekår også i utøvelsen av sin kunst.[]

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Anton\_Hansen[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Kunstindeks Danmark, Kunstindeks Danmark kunstner ID 531, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Kort biografi på Kunstindustrimuseet i København
* Utstilling omtalt i Østlandets blad
* Biografi
* Anton hansen om egen bakgrunn

Portaler: Litteratur | Kunst | Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** Kunstindeks Danmark **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** KulturNav
 |
Oversiktsbilde fra The Gathering i Vikingskipet på Hamar i 2005
**Datatreff** er en samlebetegnelse for ulike typer sammenkomster av datainteressert ungdom. Dette begrepet dukket opp på 2000-tallet på grunn av utvidet bruk av begrepet LAN(-party).

Ord og betydning
----------------

Datatreff er en samlebetegnelse for ulike typer arrangementer som har vokst opp gjennom tidene i datamiljøet i Norge. Man kan knytte de tre hovedtypene LAN-party, dataparty og demoparty til denne betegnelsen. I tillegg blir det i noen tilfeller brukt betegnelsen 'LAN' som forkortelse av 'LAN-party' og 'linking' som er betegnelse på selve hendelsen av å koble to datamaskiner sammen, for eksempel i et nettverk. Datamesse er også en betegnelse som blir brukt av enkelte, da ofte blant en eldre generasjon. Datatreff stammer fra copyparty som var den første typen av slike samlinger, og har sine røtter i slutten av 1980-tallet, hvor ivrige datainteresserte samlet seg for å programmere og utveksle kildekode, grafikk og spill.

Ulike samlinger
---------------

### Dataparty

Dataparty er et begrep som ofte brukes på treff som samler ungdom til ulike aktiviteter, fra spilling til deltakelse i kreative eller spillbaserte konkurranser, sosialt samvær, konserter, sceneshow og mer. Mange betegner dataparty som en krysning av demoparty og LAN-party. Eksempel på et slikt arrangement er The Gathering, som holdes i Vikingskipet hver påske. Andre lignende arrangement er SpillExpo, Assembly i Finland og Dreamhack i Sverige.

### Demoparty

Demoparty er en betegnelse som kan spores tilbake til sent 1980-tall. Betegnelsen dekker i dag treff hvor hovedmålet med treffet er å treffe andre fra demoscenen, også kalt demoscenere. Tradisjonelt sett går aktivitetene ut på det å se på demoer og annen 'datakunst', delta med egne produksjoner i kreative konkurranser samt stort fokus på sosialt samvær. De fleste demopartyer har 18-årsgrense, og det er ikke uvanlig at det bare er ca. 70% av deltakerne som tar med seg egen datamaskin. Et eksempel på et slikt arrangement er Solskogen, som avholdes hvert år i Ås, utenfor Oslo. Her er også eldre datamaskiner slik som Commodore 64, Amiga og Atari sterkt representert.

### LAN-party

Et LAN-party (ofte forkortet bare 'LAN') er et arrangement hvor ungdom samles med datamaskiner og hvor hovedmålet er å spille ulike typer videospill, "chatte" på f.eks. IRC og kopiere filer fra andre over nettverk. I denne sammenheng brukes ofte begrepet BYOC - Bring Your Own Computer, siden deltagerne benytter sitt eget, medbrakte datautstyr.
Grunnen til at 'LAN' er en del av navnet til denne betegnelsen er sannsynligvis fordi at de aller fleste aktivitetene ikke kan finne sted uten et lokalnettverk. LAN-party kommer av ordet LAN som betyr *local area network*. Et LAN er lokalnettet innad på arrangmentet. Eksempel på LAN-party er BølerLAN og Bylan

Se også
-------

* Nettsamfunn

Kilder
------

* Hyperion - Norsk forbund for fantastisk interesserte: Datatreff Arkivert 23. mars 2015 hos Wayback Machine. Besøkt 12. april 2015
**Entoprokter** eller **kamptozoer** er en gruppe av virvelløse, sjølevende filterspisere. De lever fastsittende på sjøbunnen.

Entoprokter mangler helt en sekundær kroppshule og er små dyr, fra 0,1 til 7 millimeter. Voksne individer har fasong som et vinglass med lang stamme. De skaper en vannstrøm ved hjelp av en krans med tentakler som sitter langs «kanten». Både munn og anus sitter inne i tentakkelkransen, hvilket er opphav til navnet til gruppen.

De ble før regnet som slektninger av mosdyr, som også er filterspisere med en krans av tentakler, men med anus utenfor kransen. Mosdyr har imidlertid en ekte sekundær kroppshule og hule tentakler, i motsetning til entoproctenes massive. Små filterspisere som entoprocter og mosdyr er dårlig kjente og blir ofte utelatt i fylogenetiske analyser, og nøyaktig hvem entoproktene er beslektet med er usikkert.

Omrkring 20 arter fins i norske farvann.

Referanser
----------

1. ↑  Nielsen, C. (2001). *Encyclopedia of Life Sciences*. John Wiley & Sons, Ltd. doi:10.1038/npg.els.0001613.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *begerormer* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *begerormer* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (no) *begerormer* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *begerormer* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *begerormer* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *begerormer* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *begerormer* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *begerormer* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Entoprocta* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Entoprocta* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Groundhopping,** på norsk også kalt **Banehopping** er en aktivitet som går ut på å se fotballkamp på så mange fotballstadioner som mulig. 

Det finnes ingen offisiell organisasjon eller offisielle regler, men det er allmenn enighet om at man kun teller seniorkamper, og at man må overvære hele kampen for at den skal være godkjent. Enkelte land og enkelte banehoppere opererer med enda flere og strengere regler f. eks at man kun teller med offisielle kamper, og at det er kun et visst antall nivåer ned i divisjonssystemet som kan registreres. Supporterunionen for Britisk Fotball godkjenner alle baner i ligasystemet i England og Skottland i tillegg til Wembley og Millennium Stadium.

For øyeblikket er groundhopping særlig populært i Storbritannia, Tyskland, Nederland, Belgia og Norge. Den Norsk-utviklede appen *Futbology* er etter hvert blitt svært populær blant banehoppere for å registrere og holde oversikt over kamper og stadioner man har vært på. På Hurdal Verk Folkehøgskole finnes en egen linje for Groundhopping.

Referanser
----------

1. ↑  «groundhopper.no». Arkivert fra originalen 7. april 2014. Besøkt 4. april 2014.
2. ↑  Høviskeland, Kjell Arne (10. juni 2020). «Groundhopper - Eller banehopping i f.eks. Norge». *Fotballnerd.no*. Besøkt 10. august 2022.
3. ↑  «Episode #67 - Groundhopping (med Groundhopper-appen og Marius Helgå) • Pyro & Pivo - via Podcast Addict». *Podcast Addict*. Besøkt 10. august 2022.
4. ↑  Chris (30. september 2018). «Review: The Futbology (Groundhopper) App». *Outside Write* **(engelsk)**. Besøkt 10. august 2022.
5. ↑  «Fotball & Groundhopping». *Hurdal Verk folkehøgskole* **(engelsk)**. Besøkt 10. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* 
* 
* sportandtravel.de
***Exomella*** er en slekt av pillebiller.

Utseende
--------

Små til middelsstore (1–10 mm), ovale biller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Mange har oversiden dekket av fine, lyse skjell eller fløyelsaktig bestøvning. **Hodet** er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. **Dekkvingene** er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. **Beina** er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. **Larvene** er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.

Levevis
-------

Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i det nordvestlige Nord-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
			* Familien pillebiller, Byrrhidae
				+ Underfamilien hårpillebiller, Byrrhinae
					- Stammen Exomellini
						* Slekten ***Exomella*** Casey, 1914
							+ *Exomella merickeli* Johnson, 1985
							+ *Exomella pleuralis* (Casey, 1908)

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 29. august 2020. Besøkt 29. august 2020.

Litteratur
----------

* Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). *Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera)* Danmarks Fauna 44. 344 sider. ISBN 8712166936
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae*. (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Exomella* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Exomella* hos ITIS Rediger på Wikidata
*Exocet*
En Exocet blir avfyrt.
**Exocet** er et fransk sjømålmissil, produsert av MBDA, og dets forgjengere Aérospatiale og Nord Aviation.

Exocet var i bruk under Falklandskrigen på argentinsk side. Mest kjent er senkingen av den britiske jageren HMS «Sheffield» 4. mai 1982. Under Iran–Irak-krigen benyttet Irak gjentatte ganger Exocetraketter mot både militær og sivil skipsfart i Persiagulfen. Det var under et slikt angrep 17. mai 1987 at en irakisk Mirage F1 angrep den amerikanske fregatten USS «Stark». Begge de avfyrte missilene traff, men bare én eksploderte og USS Stark ble reddet av mannskapet og reparert.

Varianter av Exocet
-------------------

* MM38 (skytes ut fra overflaten)
* AM39 (luftbåren)
* SM39 (skytes ut fra ubåt)
* MM40 (skytes ut fra overflaten)

Hovedkonkurrenten til Exocet er det amerikanske Harpoon-missilet.

Land som benytter seg av Exocet
-------------------------------

Argentina, Brasil, Chile, Egypt, Frankrike, De forente arabiske emirater, Hellas, Indonesia, Irak, Kuwait, Kypros, Libya, Malaysia, Marokko, Oman, Pakistan, Peru, Qatar, Sør-Afrika, Thailand og Tyskland.

Eksterne lenker
---------------

  


| * v
* d
* r
Europeiske Missiler |
| --- |
| Luft-til-luft-missiler | IRIS-T **·** ASRAAM **·** Meteor **·** MICA | EUs flagg |
| Luftvernmissiler | Mistral **·** Roland **·** LFK NG **·** Robot 70 |
| Sjømålsmissiler | Exocet **·** Naval Strike Missile / Joint Strike Missile  **·** Penguin |
| Panservernmissiler | MILAN **·** ERYX **·** HOT **·** Swingfire |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
kvikksølvminne fra UNIVAC I (1951)
**Kvikksølvminnet** eller **kvikksølvrør** var et tidlig lagringsmedium, brukt i de tidligste digitale datamaskinene. Kvikksølvminnet ble oppfunnet i 1946-49 av John Presper Eckert og John William Mauchly for EDVAC, som var ferdig 1949, etterfølgeren til ENIAC. Minnet var mer pålitelig enn sine samtidige williamsminnet og trommelminnet, spesielt førstnevnte var kjent for sin upålitelighet. Til gjengjeld var det en god del dyrere og omstendelig i bruk.

Virkemåte
---------

Kvikksølvminnet baserte seg på bruk av to-tallsystemet. Informasjon (lagret som enten 0 eller 1) ble lagret ved hjelp av lydimpulser som ble sendt gjennom et glassrør fylt med kvikksølv.  Minneenhetene var både store og tunge. De krevde også konstant strømtilførsel for å bevare informasjonen, som også dagens RAM.  

Minnet var veldig populært på begynnelsen av 60-tallet, men var dyrt både i innkjøp og bruk, da det krevde jevn temperatur (eller stadig endring av klokkesyklusen) for å gi pålitelige data. Kvikksølv er dessuten en miljøgift, noe som heller ikke er spesielt heldig.
Senere versjoner brukte metalltråd istedenfor de nevnte rørene.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nærmere om virkemåten
* (en) Om ulike tidlige minnetyper Arkivert 19. juli 2006 hos Wayback Machine.
* (en) Om EDVAC, utdrag fra «Who invented the Computer?» (A. C. Burks)
Kart over parken
Großer Garten omkring 1900
Gartenpalais i juni 2005
**Großer Garten** er en stor park som ligger sentralt i Dresden. Parken har zoologisk hage, botanisk hage, friluftsscene og en parkjernbane.

Historia til Großer Garten går tilbake til 1676, da kurfyrst Johan Georg II anla en hage utafor den tidas Dresden. August den sterke fikk hagen utvida til sin nåværende størrelse. Sitt engelske preg fikk hagen fra 1873 av ved Friedrich Bouché. Bouché fikk også anlagt innsjøen Carolasee i 1881/1882.

Midtpunktet i hagen danner ruinene av hagepalasset (*Gartenpalais*) med palassdammen, reist mellom 1678 og 1683 etter tegninger av Johann Georg Starcke. Det var den første barokkbygningen i Sachsen, og et betydelig eksempel på tidlig tysk barokkarkitektur overhodet. Palasset fungerte som et lystslott, og har aldri vært bebodd.

Den zoologiske hagen åpna i 1861, og er dermed en av de eldste i sitt slag i Tyskland. Parkjernbanen ble anlagt til den internasjonale hygieneutstillinga i 1931.

Rett overfor hovedinngangen til parken ligger Deutsches Hygiene-Museum – Tysklands eneste. Museumsbygningen ble reist i åra 1928 til 1930. Den største attraksjonen er kanskje «glassmennesket», en detaljert gjengivelse i glass av menneskekroppen i full størrelse. Plassen foran museet heter Lingnerplatz og er oppkalt etter grunnleggeren av museet, Karl August Lingner. Lingner er kjent for sitt arbeid med medisinsk folkeopplysning og oppfinner av munnvannet «Odol» og dets berømte flaske.

I nordøstre hjørnet av parken har Volkswagenkonsernet reist sin kjente Gläserne Manufaktur – «glassfabrikken» – som etter mye strid sto ferdig i 2001. Fabrikken er bygd med inner- og yttervegger for en stor del av glass, slik at besøkende kan betrakte produksjonslinja ved moderne bilproduksjon.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Großer Garten, Dresden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Großer Gartens historie
* Großer Garten
* Den botaniske hagen
* Den zoologiske hagen
* Sommerpalassets venner

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Kommunene Drenas og Skënderaj i Drenica
**Drenica** ( serbisk kyrillisk: *Дреница*, *Drenicë*) er en region sentralt i Kosovo. Regionen består av kommunene Skënderaj (Srbica) og Drenas (Gllogovac). Nesten hele befolkningen er albansk. 

Under Kosovo-krigen ble området rundt Drenica regnet som en høyborg for den albanske paramilitære organisasjonen UÇK. Fra denne regionen kommer Jashari-slekten, og Adem Jashari var en av UÇKs grunnleggere. Fra oktober 1997 og frem til den serbiske offensiven startet i februar 1998 opererte UÇK i Drenica, og regionen ble av og til kalt «befridd» område. I 1998 fant flere kraftige militære trefninger sted mellom den jugoslaviske folkehæren  og UÇK. Ved krigens slutt overtok internasjonale styrker, KFOR og nærmere bestemt UNMIK, kontrollen over regionen.

Kjente personer
---------------

* Leonora Jakupi, sangerinne
* Hashim Thaçi, statsminister i Kosovo, leder for Kosovos demokratiske parti og tidligere politisk leder av Kosovos frigjøringshær (KLA).
* Shote Galica, albansk nasjonalist, opprører og kriger
* Adem Jashari, en av grunnleggerne av Kosovos frigjøringshær (UÇK)
* Azem Galica, albansk nasjonalist, opprører og kriger
* Bajram Ajeti, fotballspiller

Referanser
----------

1. ↑  The Independent International Commission of Kosovo: *The Kosovo Report Conflict \* International Response \* Lessons Learned*, Oxford University Press 2000, side 67–69, ISBN 0-19-924308-5

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC **·** NKC
 |
*For filmen fra 1962, se Drep ikke en sangfugl (film)*

***Drep ikke en sangfugl*** (originaltittel ***To Kill a Mockingbird***) er en roman fra 1960 skrevet av Harper Lee. Romanen vant Pulitzerprisen i 1961, og den ble filmatisert i 1962 og fikk tre Oscar-priser, blant annet for beste mannlige hovedrolle med Gregory Peck. Romanen regnes som en moderne amerikansk klassiker. Handlingen og romanfigurene er løst basert på forfatterens familie og naboer, samt en hendelse som skjedde i nærheten av hennes hjemby da hun var i tiårsalderen.

Fortelleren er Scout Finch, datter til advokaten Atticus Finch. Når handlingen begynner er hun seks år, og når den slutter er hun ni. Hennes mor er død, og hun bor sammen med sin eldre bror Jem og deres far i en småby i Alabama. Atticus Finch får i oppdrag å forsvare Tom Robinson, en svart mann som er anklaget for å ha voldtatt en hvit kvinne. På 1930-tallet var en slik anklagelse det samme som dødsstraff, og stedet er i lynsjestemning. Handlingen finner sted i den lille søvnige sørstatsbyen Maycomb i Alabama, og forfatter Harper Lee har medgitt at Maycomb er inspirert av hennes hjemby, Monroeville.

Handling
--------

Handlingen utspiller seg i en periode på tre år (1933–1935) under den store depresjonen i den fiktive sørstatsbyen Maycomb i Alabama. Romanen handler om seks år gamle Jean Louise Finch (kalt «Scout»), som bor med sin storebror Jeremy (kalt «Jem») og sin far Atticus Finch, en dyktig advokat. Jem og Scout blir venner med en gutt som heter Dill, som besøker Maycomb hver sommer for å bo med sin tante. De tre barna er både livredde og fascinerte av Arthur «Boo» Radley, deres tilbaketrukne nabo. Innbyggerne i Maycomb snakker sjeldent om Boo, og de færreste har sett ham. Det finnes flere rykter om han, og barna har mange ideer til hvordan de kan få ham ut av huset. Scout og Jem oppdager etter hvert at noen har gitt dem små gaver i et kvisthull ved Radleys hus.

Dommer Taylor tilbyr Atticus en ny sak. Han må forsvare Tom Robinson, en mørkhudet mann som har blitt beskyldt for å voldta en ung, hvit kvinne, Mayella Ewell. Selv om flere av Maycombs innbyggere legger sitt hat for Tom, velger Atticus å påta seg saken. Elevene på skolen til Scout og Jem erter dem og kaller Atticus en «negerelsker». Scout blir provosert og havner i en slåsskamp med en medelev, selv om Atticus har frarådet henne å ty til vold.

Stil
----

Harper Lee kombinerer et barns (Scouts) samtidige opplevelser med en kvinne som ser tilbake på sitt liv.

Filmatisering
-------------

Utdypende artikkel: Drep ikke en sangfugl (film)

Boken er blitt filmatisert med Gregory Peck i hovedrollen som Atticus Finch, regi av Robert Mulligan.

Se også
-------

* Tidenes 100 beste kriminalromaner

Referanser
----------

1. ↑  Adams, Phoebe (august 1960): «To Kill a Mockingbird». *The Atlantic Monthly*.
2. ↑  «To Kill a Mockingbird (1962)», Internet Movie Database

Portal: Litteratur


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |
**Blackfriars stasjon** er en jernbane- og undergrunnsstasjon i området Blackfriars i City of London. Stasjonen ligger i kollektivsone 1. Stasjonen ble gjenåpnet i februar 2012 etter å ha vært stengt i tre år for en omfattende ombygning.

Jernbane
--------

Jernbanestasjonen har både gjennomgående spor og terminalplattformer. De gjennomgående sporene brukes av Thameslinks tog som går fra Bedford og Luton i nord til Brighton i sør via London Bridge og til de sørvestlige forstedene omkring Sutton via Elephant & Castle.

Nordgående tog gikk tidligere til Holborn Viaduct stasjon, men siden den ble nedlagt i 1990 har de i stedet gått til City Thameslink stasjon. 

Terminalplattformene brukes av South Eastern Trains' tog til Orpington via Denmark Hill, og noen ganger av ekstratog i rushtiden via Herne Hill. 

Mens det mange steder hvor det er både undergrunns- og jernbanestasjon enten er flest passasjerer på jernbanedelen eller nokså liten forskjell mellom de to, er det på Blackfriars omkring ti ganger så mange undergrunnspassasjerer som jernbanepassasjerer.

### Historie

Den opprinnelige Blackfriars stasjon åpnet i 1864 på sørbredden av Themsen. Den ble lagt ned i 1886 da Blackfriars Bridge ble åpnet, og den nye stasjonen ble åpnet under navnet St Paul's på nordbredden. Den fikk sitt nåværende navn i 1937.

Undergrunn
----------

Undergrunnsbanen betjener linjene Circle og District. Stasjonen er stengt frem til 2011 p.g.a. omfattende bygningsarbeider.

Cambridge Buskers, en duo som spilte inn flere plater på slutten av 1970- og begynnelsen av 1980-tallet, begynte sin karriere med å spille på denne stasjonen.


| **Forrige stasjon** |   |  London Underground |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| TempleRingbane |  | Circle-linjen Circle-linjen |  | Mansion HouseHammersmith/ringbane |
| TempleEaling Broadway/Richmond/Wimbledon |  | District-linjen District-linjen |  | Mansion HouseUpminster |

| National Rail |
| City ThameslinkBedford |  | Thameslink |  | London BridgeBrighton |
|  | Thameslink |  | Elephant & CastleBrighton |

|  London River Services *Overgangsstasjon Embankment* |
| EmbankmentPutney |  | Putney–Blackfriars |  | *Endestasjon* |
| EmbankmentLondon Eye |  | Embankment–Woolwich Arsenal |  | BanksideWoolwich Arsenal |

Referanser
----------

1. ↑  Network Rails hjemmeside, artikkel 20. februar 2012: Blackfriars Underground station reopens Arkivert 7. mars 2016 hos Wayback Machine.. Besøkt 14. november 2012 (engelsk).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
***Drescheria*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

En middelsstor (6 - 8 millimeter), avlange og slanke, ganske flate, matt svart bladbille. Antennene er omtrent så lange som hode + pronotum med 11 ledd. Hodet har en firkantet, forlenget "snute" mellom antennefestene. Pronotum er nesten rektangulært, dekkvingene nokså lange og jevnbrede, med 8 rader av fine punkter og tre fine, opphøyde lengderibber. Beina er temmelig korte.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne arten lever på gress.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Indonesia.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
				+ underfamilien **Hispinae**, Gyllenhal, 1813 – ikke i Norge, én art i Norden
					- stamme **Cryptonychini** Chapuis, 1875
						* slekten ***Drescheria*** Weise, 1922
							+ *Drescheria reinecki* Weise, 1922

Litteratur
----------

* Hispines of the world - *Drescheria*
* *Drescheria* på ITIS
* Hispine pests of palms - *Brontispa*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Drescheria* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Drescheria* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Drescheria* hos ITIS Rediger på Wikidata
**Blacks Fork** (også kalt **Blacks Fork of the Green River**) er en 175 miles-lang (282 km) sideelv til Green River i Utah og Wyoming.

Leveløp
-------

Elven blir til på nordsiden av Uinta Mountains som en kombinasjon av tre strømmer si området ved Tokewanna Peak nær Utah-Wyoming-grensen. Rett ved der elven krysser Wyoming-grensen renner den inn i Meeks Cabin Reservoir som benyttes for irrigasjon og vannstandsregulering. Aå flyter elven gjennom byen Lyman før den forenes med *Smiths Fork* (muligens oppkalt etter Jedediah Smith), som kommer fra rett øst for Blacks Fork i Uintafjellene, og følger den parallelt mesteparten av sit løp til møtepunktet. Elven fortsetter mot nordøst til Granger, og der tilkommer *Hams Fork* fra nord. Kort etter vender den skarpt sørover, og forener seg etter et stykke med Green River ved Flaming Gorge Reservoir.

Historie
--------

Elven er oppkalt etter Arthur Black, en pelsjeger som satte ut dyrefeller i området i 1824 som ansatt i Ashley/Henry Company. I 1843 bygde *mountain man* Jim Bridger og hans partner Louis Vasquez en handelsstasjon ved Blacks Fork, nær det som i dag er Lyman. Handelsposten ble senere kjent som Fort Bridger. Den ble raskt et populært stoppested langs Oregon og California trails og senere det punkt hvorfra Mormon Trail tok av fra de to andre og fortsatte inn i Utah.

Referanser
----------

1. ↑  U.S. Geological Survey. National Hydrography Dataset high-resolution flowline data. «The National Map». Arkivert fra originalen 5. april 2012. , accessed March 18, 2011
2. ↑  «Lyman Project». Bureau of Reclamation. Arkivert fra originalen 14. mai 2008.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 14. mai 2008. Besøkt 8. september 2017.
3. ↑  Morgan, Dale L; Wheat, Carl I (1954). *Jedediah Smith and his Maps of the American West*. San Francisco: California Historical Society. s. 51.
4. ↑  Bagley, Will (2014). *South Pass: Gateway to a Continent*. Norman: University of Oklahoma Press. s. 57. ISBN 0806145110.
5. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. september 2006. Besøkt 8. september 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS
 |
**Grimenes** er en bygd i Vestre Moland i Lillesand kommune med gårdsbrukene Østre Grimenes, Øvre Grimenes og Nedre Grimenes.

Etymologi
---------

Det finnes flere teorier for opprinnelsen til Grimenes-navnet. Alle tar utgangspunkt i topografiske forhold. Landskapet der gårdsbebyggelsen ligger danner et nes mellom de to innsjøene Vestre Grimevann og Østre Grimevann, derav *-nes*. For navnets første del, *grime*-, finnes tre hovedteorier:

1. O. Ryghs verk Norske Gaardnavne knytter navnet Grimenes til den smale vannveien mellom Vestre og Østre Grimevann. I terrenget fremtrer dette som et *bånd: grime* på gammelnorsk.
2. Mer sannsynlig er det kanskje at *grime-* har sin opprinnelse i en svært karakteristisk bergformasjon midt i bygda, Grimekollen. Sett vestfra ses kollen klart som et liggende hode i profil, som rager 60 meter over bakken. Denne formasjonen har vært helt tydelig å se siden siste istid og har utvilsomt gjort et like sterkt inntrykk på fortidens beboere i området som den gjør i dag. Siden *grime* på gammelnorsk også betyr *maske*, er det nærliggende å tenke seg at navnets opprinnelse er knyttet til ansiktsformen på Grimekollen.
3. En mer spekulativ variant av Grimekollteorien er knyttet til det faktum at Grim er et av Odins mange navn. Kanskje trodde folk i gammel tid at det var Odins hode som var avbildet der i terrenget.

Skrivemåten for stedsnavnet har flere variasjoner i løpet av tiden det fines skriftlige kilder. Rygh nevner: Grimmenes (1593), Grimmenis (1670) og Grimenæs (1723).

Tidlig bosetning og fornminner
------------------------------

Grimenes ligger langs en eldgammel ferdselsled mellom Vestre og Østre del av Agder. Fornminnene på Grimenes vitner om tidlig bosetning. Eldst er en steinsettingsgrav fra folkevandringstiden (400-550 e.Kr.). Det er også flere gravhauger fra jernalderen på Grimenes og funn av sverd datert til 8-900-tallet.

Slekten Grimenes
----------------

Grimenes er slektsnavn for Grimenes-slekten. Familien har eid Grimensgårdene fra slutten av 1500-tallet. Øvre og Nedre Grimenes er fortsatt i familiens eie etter 12 generasjoner. En del av slekten bruker navneformen Grimnes. Grimenæs er også i bruk.

Referanser
----------

1. ↑  «O. Rygh: Norske Gaardnavne». *www.dokpro.uio.no*. Besøkt 12. april 2021.
**Blackmore** er en landsby i Essex, England. Den ligger på landsbygden omtrentlig 5 km øst for Chipping Ongar og 7 km nord for Brentwood. Landsbyen er det verdslige sognet Blackmore, Hook End and Wyatts Green i distriktet (*borough*) Brentwood og i valgdistriktet for parlamentet Brentwood & Ongar. I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen og sognet en befolkning på 3040 innbyggere.

Historie
--------

Henry Fitzroy, Henrik VIIIs utenomekteskapelige sønn med Elizabeth Blount, ble født i Blackmore. Kongen bygde en kirke der, som har et av de siste bevarte klokketårn i tre i England. 

Blackmore har blitt kåret til den best bevarte landsbyen i England i en årlig konkurranse, for 1982, 1984, 1997, 1998, 1999, 2001, og 2003, og beste landsby i Essex for 1997. Årsaken er de mange bygninger fra 1400- og 1500-tallet som blant annet Bull Inn, et tradisjonelt hus i bindingsverk typisk for Essex, og Fingreth Hall i nord i sognet hvor finansministeren Walter Mildmay bodde i elisabethansk tid.

Referanser
----------

1. ↑   Ordnance Survey: *Landranger map sheet 167 Chelmsford* (Harlow & Bishop’s Stortford) (Map). Ordnance Survey. 2012. ISBN 9780319232101.
2. ↑  Area: Blackmore, Hook End and Wyatts Green (Parish), *Neighbourhood statistics*
3. 1 2   *Brentwood Guide*
4. ↑   Long, Peter (2004): *The Hidden Places of England*, Travel Publishing Ltd.
5. ↑   «Celebrating Dorset's best kept villages»[*død lenke*], *Blackmore Vale Magazine*, 30. september 2011

Eksterne lenker
---------------

(en) Blackmore – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Blackmore Sports and Social Club
* Blackmore Primary School
* Infield Football Club

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |
**Gymnassamfunnet Kattuglen**, bedre kjent som **Ugla**, er Oslo katedralskoles eldste elevlag, med tradisjoner lengre enn 160 år tilbake. Ifølge Kattuglens vedtekter er elevlagets oppgave å opprettholde og styrke det spesielle samholdet mellom elevene. Elevlaget avholder arrangementer både i og utenfor skoletiden der målet er å bedre læringsmiljøet og skape vennskap på tvers av klasser og trinn.

Allerede i 1844 fantes det en forening for skolens øverste klassetrinn, men av en mer eksklusiv og privat karakter. Det første egentlige samfunnet ble startet i 1846 og her kunne alle elever bli medlemmer, slik som i dag. Dette samfunnet hadde en sterk litterær karakter og diskusjoner, debatt og foredrag ble holdt på hvert møte. Samfunnets viktigste rolle den gang var å gi elevene et forum der de kunne si hva de virkelig mente, uten at rektor eller ledelsen skulle høre om det. Dette elevlaget ble stiftet under navnet «Oslo Katedralskoles Gymnasiesamfunn Kattuglen».

**Kattuglen i det 21. århundret**

Siden den gang har Ugla forandret karakter og anses i dag som et ved skolen. Likevel var Ugla helt frem til 1990-tallet skolens paraplyorganisasjon, en posisjon elevrådet har tatt over i dag. Et medlemskap i Ugla var en forutsetning for å kunne være med på noen av de andre elevlagene ved skolen. Pengene fra medlemskontingenten for Ugla ble brukt som finansiering til alle tenkelige elevaktiviteter.

I dag er de fleste elevlagene selvstendige, og Uglas oppgave er derfor forandret. Fokuset er satt på elevmassen som en helhet. Kattuglen anses som arrangører av skoleball og utvikler av skolens respektive merch.

Kjente personer som har vært medlemmer av Ugla
* Kong Harald
* Dag Frøland
* Jens Stoltenberg
* Erik Solheim

Portal: Oslo
**Blackheath** er et forstadsområde i sørøstlige London. Det ligger omkring en åpen, gresskledd slette (en *heath*) på grensen mellom Greenwich og Lewisham, i ytterkanten av indre London. Det ligger øst for Lewisham og sør for Greenwich. Området på sørsiden av sletten kalles Blackheath Village, på nordsiden finner man Blackheath Standard og på østsiden en liten del av Blackheath Village med Blackheath Halls.

Stedsnavent
-----------

Stedsnavnet er nedtegnet i 1166 som Blachehedfeld i betydningen «mørkfarget lyngheier». Det er dannet fra angelsaksisk (gammelengelsk) *blæc* og *hǣth* og refererer til det åpne plassen som var møtestedet til det gamle *hundred* (herred) Blackheath i Kent (som nå har blitt helt innesluttet av Stor-London). Navnet ble senere benyttet for den viktorianske forstaden som utviklet seg på 1800-tallet og ble forlenget til områder kjent som Blackheath Park og Blackheath Vale.

Det finnes en vandrehistorie som hevder at Blackheath var knyttet til svartedauden på 1300-tallet eller pesten i London i 1665. En annen ide er at Blackheath fikk sitt navn fra dets bruk av gravhull går helt tilbake til middelalderen da stedet bortimot sikkert ble benyttet for å kvitte seg med døde under svartedauden i massegraver. Bortimot hvert eneste sted i London har en lokal tradisjon om slike graver under eksempelvis den lokale skolen eller butikken. De var uansett svært mange og det store antallet av lik førte til at de tradisjonelle kirkegårdene raskt ble overfylt, eller som en samtidige skrev, *overstuft*.

Historie
--------

Romerne anla et lite samfunn på stedet, som ligger langs Watling Street. I middelalderen opplevde Blackheath å bli et samlingssted for både bondeopprøret i 1381 og Jack Cades opprør i Kent i 1450. Senere kom også flere opprørere dit; den 17. juni 1497 ble korniske opprørere slått i slaget ved Deptford Bridge, som også har blitt kalt slaget ved Blackheath. På 1600-tallet var området plaget av landeveisrøvere som stoppet trafikk på Watling Street.

På slutten av 1700-tallet begynte byggingen av Blackheath Park på eiendommen kjent som Cator Estate. Det eksklusive boligområdet ble grunnlagt av John Cator, og ligger øst for Blackheath Village. Det er mange gode eksempler på georgiansk og viktoriansk arkitektur, samt noen senere bygninger. Eiendommen tilhørte tidligere sir John Morden, som også eide Morden College sørøst for sletten.

Referanser
----------

1. ↑  «Area guide for Blackheath», Kfh
2. 1 2 3  Mills, A.D. (11. mars 2010): *Dictionary of London Place Names*. Oxford. ISBN 978-0199566785.

Eksterne lenker
---------------

(en) Blackheath – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* The Blackheath Society

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Harald Nybøen** (født 18. august 1949 i Volda) er en norsk statstjenestemann. Han var departementsråd i Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet i perioden 1996 til 2012.

Nybøen tok hovedfag i sosiologi fra Universitetet i Oslo i 1976. Han ble ekspedisjonssjef i Barne- og familiedepartementet i 1991 og departementsråd i samme departement fra 1996. Fra april 1995 til november 1996 ledet han utvalget som blant annet skulle utrede hva som konkret menes med «arbeid av lik verdi» i likestillingsloven.

I en bok av tidligere statsråd i barne- og familiedepartementet Karita Bekkemellem fra 2009 ble det referert fortrolige samtaler mellom Bekkemellem og departementsråd Nybøen, noe som ble kritisert som lite lojalt av Bekkemellem

Nybøen gikk av som departementsråd 7. mars 2012 som følge av de kritikkverdige forholdene i departementet som medførte at Audun Lysbakken gikk av som statsråd dagen før. -han beholder lønnen, og er fortsatt tilknyttet departementet som en "spesialrådgiver".

Referanser
----------

1. ↑   snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  NOU 1997:10 Arbeidsvurdering som virkemiddel for likelønn
3. ↑  Dagsavisen – Begår et alvorlig overtramp Arkivert 3. november 2009 hos Wayback Machine. 31.10.2009
4. ↑  «Audun Lysbakkens departementsråd går av» Aftenposten 7. mars 2012
5. ↑

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Harald Nybøen i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
Tørbustilfallene.  Foto: Torstein Frogner 
**Flagstadelva** er en elv på Hedmarken. Storparten av elveløpet ligger i Hamar kommune, bortsett fra en strekning hvor den danner grense mot Ringsaker. Elva munner ut i Mjøsa i Åkersvika, like øst for Hamar sentrum.

Elva har utspring fra Lavsjømyrene sørvest for Gitvola. Den renner herfra i sørvestlig retning og skifter navn en rekke ganger: Killingbekken, Svartholbekken, Kveåa og Nybubekken, som munner ut i Nybusjøen. Etter Nybusjøen kalles den Flagstadelva, men ned til Tørbustilen sæter kalles den også Tørbustilelva. Nedenfor Tørbustilen snur elva mot sør og danner Tørbustilfallene, en rundt syv meter høy foss som markerer overgangen mellom den vide og åpne dalen øverst i vassdraget og den trange, gjelaktige dalen elva renner gjennom helt ned til Bjørge. På den siste strekningen renner elva forbi bebyggelse og jordbruksområder til utløpet i Åkersvika.

Den er 10–12 meter bred og kan vades unntatt i flomtiden.

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Elvenett.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. *NVE Atlas oppgir 33,4 km, men dette inkluderer også en rundt 800 meter lang strekning fra munningen til en tenkt midtlinje i Åkersvika.*. Besøkt 19. desember 2015
2. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 19. desember 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Harald Reitan** (født 19. januar 1950 i Ålen i Sør-Trøndelag) er frilansjournalist, og tidligere journalist og programleder i NRK i 32 år.

I perioden 2000-2005 var han leder for naturredaksjonen i NRK, med ansvar for TV-programmet *Ut i naturen* og radioprogrammet *Naturens verden*. Han sto for oppstarten av hageserien på TV, *Grønn glede*, som eksisterte i 14 sesonger, til 2015). 

I 2006-2015 var han leder for Perspektiv-redaksjonen som produserte arkivbaserte TV-dokumentarer. Redaksjonen har vunnet den norske TV-prisen Gullruten to ganger; for serien *Tilbake til 70-tallet* i 2009 og *Overeksponert* i 2012. Perspektiv-redaksjonen har laget serier som *Tilbake til 60-tallet*, *Og nå: Reklame!*, *Kjære dagbok*, *En sterk historie*, *Ibsens dramatiske kvinner*, *Alt var bedre før*, *Bykjærlighet*, *Okkupert hverdag*, NRK-jubileumsserien *Med lisens til å sende* og enkeltdokumentarene *Pionertida i NRK Fjernsynet*, *Historien om en øy (Utøya)*, ‘’Holmenkollen - ideen om oss selv’’ og *Willochs historie*. 

Harald Reitan har i samarbeid med Meteorologisk institutt gitt ut boka *Været i Norge 1995-2005*. Han har senere vært programleder i Jukebox i NRK P1+, og reporter i Ekko i NRK P2. Per 2023 er han skrivende frilansjournalist.

Referanser
----------

1. ↑  «Gullruten til Reitan». *www.dt.no*. Besøkt 25. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Harald Reitan på Internet Movie Database Rediger på Wikidata