recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Fra Folkets Park i Xining.
Xining i Qinghai
**Xining** eller på tibetansk **Silung** eller **Ziling** (forenklet kinesisk: 西宁, tradisjonell kinesisk: 西寧, tibetansk: ཟི་ནིང་; pinyin: *Xīníng*, Wylie: *Zi-ning*) er en kinesisk by på prefekturnivå som er hovedstad i provinsen Qinghai i det vestlige Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2004) til 783 000, men hele prefekturet har 1,11 millioner innbyggere. Byen er et handelssentrum i Tibet, blant annet for den innbringende handelen med larvesopp.

Historie
--------

Dongguanmoskeen i Xining
Byen ble grunnlagt på 200-tallet f.Kr. da Han-dynastiet etablerte en garnison her. Opp gjennom århundrene ble stedet i perioder behersket av kineserne, tidvis av tributtstater eller av folk som lå i konflikt med Kina. 

Byen regnes som del av den tibetanske kulturregion og tidligere provins Amdo. 

Byen hadde i 1940-årene ca. 50 000 innbyggere, men er siden vokst til millionby. 

Rundt 90 km utenfor Xining er en arbeidsleir der man under kulturrevolusjonen holdt innesperret overhodet for et lamaistisk kloster og 200 bonser. De utførte tvangsarbeid i en fabrikk for bildeler.

Xiningjordskjelvet 1927
-----------------------

Den 23. mai 1927 ble Xining rammet av et jordskjelv som målte 7,6 på Richters skala. Det omkom 41.000 mennesker, og landforskyvningene var store.

Administrative enheter
----------------------

Byprefekturet Xining har jurisdiksjon over 4 distrikter (区 *qū*), 2 fylker (县 *xiàn*) og ett autonomt fylke (自治县 *zìzhìxiàn*). 

| Kart | # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning (2003 est.) | Areal (km²) | Tetthet (/km²) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |
| **Distrikter** |
| 1 | Chengzhong | 城中区 | Chéngzhōng Qū | 150 000 | 11 | 13 636 |
| 2 | Chengdong | 城东区 | Chéngdōng Qū | 230 000 | 115 | 2 000 |
| 3 | Chengxi | 城西区 | Chéngxī Qū | 220 000 | 79 | 2 785 |
| 4 | Chengbei | 城北区 | Chéngběi Qū | 200 000 | 138 | 1 449 |
| **Fylker** |
| 5 | Huangyuan | 湟源县 | Huángyuán Xiàn | 140 000 | 1 609 | 87 |
| 6 | Huangzhong | 湟中县 | Huángzhōng Xiàn | 470 000 | 2 430 | 193 |
| **Autonome fylker** |
| 7 | Datong(For huiene og tuene) | 大通回族土族自治县 | Dàtōng Huízú TǔzúZìzhìxiàn | 430 000 | 3 090 | 139 |

Samferdsel
----------

Monument utenfor jernbanestasjonen i Xining
Kinas riksvei 109 løper gjennom området. Den knytter Beijing sammen med Lhasa i Tibet. Den løper vestover fra Beijing via Datong, Yinchuan, Lanzhou og Xining til Golmud før den vender sørvestover mot Lhasa.

Kinas riksvei 214 fører fra Xining til Jinghong i Yunnan. 

Kinas riksvei 227 fører fra Xining til Zhangye i provinsen Gansu.

Kinas riksvei 315 begynner i Xining og fører til Kashgar (Kashi) i Xinjiang.

Litteratur
----------

* Andreas Gruschke: "Demographie und Ethnographie im Hochland von Tibet", i: *Geographische Rundschau*, 49 (1997), Heft 5, s. 279-286
* Andreas Gruschke: "The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Amdo", 2 bind, White Lotus Press, Bangkok 2001.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
En **spesialist** er i økologien en art eller organisme som er tilpasset en bestemt type kosthold, habitat eller levemåte. Begrepet beskriver i utgangspunktet en populasjon, men kan brukes om et individ, en art eller gruppe av arter. Spesialister er gjerne et resultat av konkurranse om mat, de de individene som er flinkere til å utnytte en spesiell matkilde vi ha færre konkurrenter og derved klare seg bedre enn sine artsfrender. Arter som har få konkurrenter vil gjerne utvikle seg til å kunne utnytte flere forskjellige nisjer, og vil kunne bli generalister.

Såp lenge et miljø er stabilt vil spesialister har et konkurransefortrinn sammenliknet med mindre spesialiserte arter. Miljøforandringer vil på den annen side ramme spesialister hardere enn generalister, og spesialister vil oftere dø ut enn generalister.

Spesialisering i konkurranse mellom flere arter
-----------------------------------------------

### Konkurranse om næring

Der både snømus og røyskatt lever vi de to artene konkurrere seg imellom. Begge spiser smågnagere, og på grunn av konkurransen vil de minste snømusene som kan nå fram til de minste museartene kunne utnytte en matkilde som et stengt for den større røyskatten. Store røyskatter kan på sin side ta hare og de største smågnagerne som er for store for snømus. Individer som faller mitt mellom de to i størrelse vil måtte konkurrere med både snømus og røyskatter, mens de største og de minste vil ha færre konkurrenter og derved flere avkom. Etter noen generasjoner vil seleksjonen føre til at hele røyskattbestanden blir større og snømusbestanden blir mindre. Der de to artene ikke overlapper, vil ha likere størrelse.

### Konkurranse om habitat

Arter kan også konkurrere om habitater, og det finnes mer og mindre spesialiserte arter som kan utnytte forskjellige typer miljøer. En del av denne konkurransen dreier seg om næringstilgang hos dyr eller tilgang på fuktighet, mineraler og sollys hos planter, men kan også dreie seg om evnen til å utnytte de fysiske strukturene i leveområdet til gjemmesteder og vekststeder. Som eksempel finnes det høyt spesialiserte slangearter som kun finnes i enkelte miljøer, mens andre finnes i mange forskjellige miljøer.

Referanser
----------

1. ↑  Townsend, C.R. Begon, M. & Harper, J.L.. (2003). *Essentials of ecology* (2. ed. reprint. utg.). Malden, MA: Blackwell. s. 54-55. ISBN 1-4051-0328-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  Lønnve, O.J. & Bjønness, B. (1996). «Snømus og røyskatt». *Naturfag*. ebok.no. Arkivert fra originalen 7. november 2017. Besøkt 2. november 2017. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
3. ↑  Segura, Carmen (3. desember 2010). «Specialist and generalist species in habitat use: implications for conservation assessment in snakes». *Journal of Natural History*. 41 (41-44): 2765–2774. doi:10.1080/00222930701664203. Besøkt 2. november 2017. [*død lenke*]
**Spesialitetskomité** er i Norge en komité med ansvar for å utarbeide innholdet i spesialistutdannelsen i en medisinsk spesialitet (f.eks. kirurgi, indremedisin, allmennmedisin‎, endokrinologi, pediatri, kardiologi m.fl.). Fra oktober 2011 er spesialitetskomitéene sakkyndige organer for Helsedirektoratet.

I 2012 var det 43 spesialitetskomitéer. Hver spesialitetskomité består av en leder og fire øvrige medlemmer.

En medisinsk spesialistutdannelse består av bl.a. krav til erfaring og bestemte kurs, og varer normalt minst fem år etter at man er autorisert som lege.

Tidligere ordning
-----------------

Tidligere var komitéene underlagt Den norske lægeforening, som fra 1982 til 2011 hadde delegert myndighet på dette området fra staten. Komitéene ble oppnevnt av legeforeningens sentralstyre og var sakkyndige og rådgivende organer for Den norske lægeforenings sentralstyre. I praksis var det de ulike spesialistforeningene som foreslo sammensetningen av spesialitetskomitéene overfor sentralstyret. Spesialitetskomitéene fremmet tidligere sine forslag for sentralstyret.

Eksterne lenker
---------------

* Alle spesialitetskomitéene
**Spesielle trekkrettigheter** (SDR; fra engelsk "special drawing rights") er eiendeler som øker et lands valutareserver uten noe behov for en faktisk overføring av midler fra andre land. 

Metoden blir brukt av nasjonene som er medlem ved Det internasjonale pengefondet (IMF), en SDR representerer et krav til utenlandske valutaer som det kan byttes om til. I dag er den amerikanske dollaren verdens viktigste valuta-aktivum, og SDR blir derfor lite brukt. Noen land, spesielt Kina og Russland (samt FN), favoriserer økte substanser og funksjonene til SDR. 

Den nominelle verdien av hvert lands eiendeler blir avledet fra en kurv av verdens valutaer, i dette tilfellet et fast beløp på japanske yen, amerikanske dollar, britiske pund og valutaen euro. Hver enkelt andel av disse fire valutaene bidrar sammen til den nominelle verdien av et SDR som blir revurdert med jevne mellomrom, vanligvis hvert femte år. Fra 2016 inngår også en femte valuta, den kinesiske renminbi.

SDR er merket med ISO 4217 og har valutakode XDR. Den ble opprettet av Det Internasjonale pengefondet i 1969 og var opprinnelig ment å være den primære eiendelen holdt i utenlandske valutareserver under Bretton Woods fastkurssystemet men etter sammenbruddet av dette systemet tidlig på 1970-tallet, har den hatt en langt mindre viktig rolle i verdenssamfunnet.

Referanser
----------

1. ↑  «Press release». International Monetary Fund.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***Eagle Eye*** er en amerikansk action-thriller fra 2008. Filmen er regissert av D.J. Caruso med Shia LaBeouf og Michelle Monaghan i hovedrollene.

Handling
--------

Den unge, naive og relativt sleske Jerry Shaw (Shia LaBeouf) har ingen fremtid i livet. Han har droppet ut av universitetet, har en dårlig betalt jobb og sliter økonomisk. Men når han langt mer flinke tvillingbror plutselig dør, kastes Jerry inn i et intrikat nett av hendelser. Plutselig har han flere hundre millioner dollar på kontoen, og han finner våpen i leiligheten hans. På toppen av alt får han vite via telefonen at politiet er på vei. Mobiltelefonen hans ringer, og en mystisk stemme dukker opp på den andre siden og forteller ham at han må komme seg vekk. Sjokkert klarer ikke Jerry å flykte fra politiet, og han blir arrestert, men blir hjulpet ut fra politiets klør på en merkelig måte. Stemmen dukker opp igjen og forteller ham at han må følge instruksene han legger ut for Jerry. Slik møter han Rachel (Michelle Monaghan), som har havnet i nøyaktig samme situasjon. Sammen prøver de å flykte fra det de oppdager er en fryktelig skjebne – de har blitt "aktivert" for å iverksette en terrorplan. Men de blir konstant overvåket gjennom elektroniske midler. Så hvordan flykter man når fienden er overalt?

Rolleliste
----------

| Rolle | Skuespiller |
| --- | --- |
| Jerry Shaw | Shia LaBeouf |
| Rachel Holloman | Michelle Monaghan |
| Zoe Perez | Rosario Dawson |
| Defense Secretary Callister | Michael Chiklis |
| Major William Bowman | Anthony Mackie |
| Agent Toby Grant | Ethan Embry |
| Agent Thomas Morgan | Billy Bob Thornton |
| Ranim Khalid | Anthony Azizi |
| Sam Holloman | Cameron Boyce |
| Mrs. Wierzbowski | Lynn Cohen |
| Admiral Thompson | Bill Smitrovich |
| Mr. Miller | Charles Carroll |
| Jerry's Dad | William Sadler |
| Jerry's Mom | Deborah Strang |
| Craig | Eric Christian Olsen |
| Al Kohei | Fahim Fazli |
| ARIIA | Julianne Moore |

Om filmen
---------

Filmen hadde et budsjett på 80 millioner dollar, og spilte inn 178 millioner dollar på verdensbasis. Den første uka gikk den rett inn på 1.-plass på den amerikanske kinolisten med 36 millioner innspilte dollar. Den var på topp ti-listen i fem uker.

Den amerikanske premieren var 26. september 2008, mens den kom til Norge 24. oktober 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eagle Eye – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) *Eagle Eye* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Eagle Eye* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Eagle Eye* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Eagle Eye* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Eagle Eye* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Eagle Eye* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Eagle Eye* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Eagle Eye* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Eagle Eye* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Eagle Eye* på Metacritic Rediger på Wikidata
**Daniele Orsato** (født 23. november 1975 i Montecchio Maggiore) er en italiensk fotballdommer som til daglig dømmer i landets øverste divisjon Serie A. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper på aldersbestemt nivå både i regi av FIFA og UEFA.

Orsato debuterte som hoveddommer på landets øverste nivå den 17. desember 2006 i seriekampen mellom AC Siena og Atalanta BC (1–1). Hans første europacupkamp kom den 15. juli 2010, da han dømte andre kvalifiseringsrunde av UEFA Europa League 2010/11 mellom Levski Sofia og Dundalk FC (6–0). Han har dømt flere store cupfinaler i sin karriere, blant annet flere finaler i Coppa Italia, men også i den rumenske fotballcupen mellom Dinamo București og Rapid București den 23. mai 2012. Han var også hoveddommer under Mesterligafinalen i fotball for menn 2019/20 mellom Paris Saint-Germain FC og FC Bayern München den 23. august 2020.

Han har dømt flere landskamper på U-17, U-20 og U-21-nivå, blant annet flere kamper under kvalifisering til aldersbestemte europamesterskap og sluttspill i verdensmesterskap for U-20 i 2015. Han har også dømt flere kvalifiseringskamper til både europamesterskap og verdensmesterskap på seniornivå. Orsato debuterte internasjonalt som hoveddommer på øverste nivå den 8. oktober 2010, da han dømte EM-kvalifiseringskampen mellom Armenia og Slovakia (3–1).

Orsato fungerte som videodommer under VM i fotball 2018. Han var også dommer da videodømming ble brukt for første gang i åttendedelsfinalen i Mesterligaen 2018/2019 mellom Manchester United FC og Paris Saint-Germain FC den 19. februar 2019, samt under den første landskampen med videodømming for Norge i EM-playoffkampen mot Serbia den 8. oktober 2020.

Referanser
----------

1. ↑  FIFA.com – 2020 Refereeing International Lists, Italy (Besøkt 6. oktober 2020)
2. ↑  Worldfootball.net – Serie A 2006/2007, AC Siena - Atalanta 1–1 (Besøkt 6. oktober 2020)
3. ↑  Worldfootball.net – UEFA Europa League Qual. 2010/2011, Levski Sofia - Dundalk FC 6:0 (Besøkt 6. oktober 2020)
4. ↑  UEFA.com – Referee team appointed for UEFA Champions League final in Lisbon (Publisert 20. august 2020, besøkt 6. oktober 2020)
5. ↑  Worldfootball.net – EURO Qualifiers 2010/2011, Armenia - Slovakia 3:1 (Besøkt 6. oktober 2020)
6. ↑  Fotball-Italia.net – Orsato among World Cup VAR refs (Publisert 30. april 2018, besøkt 6. oktober 2020)
7. ↑  Adressa.no – Norge får italiensk toppdommer og VAR-pionér mot Serbia (Av NTB ved Sjur Natvig. Publisert og besøkt 6. oktober 2020)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Daniele Orsato – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Daniele Orsato på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Daniele Orsato – Transfermarkt (dommer) Rediger på Wikidata

* (en) Daniele Orsato – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Daniele Orsato – WorldFootball.net (dommer) Rediger på Wikidata

* (en) Daniele Orsato – Soccerbase.com (dommer) Rediger på Wikidata

* (en) Daniele Orsato – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Daniele Orsato – EU-Football.info (dommer) Rediger på Wikidata

* (en) Daniele Orsato – PlaymakerStats.com (dommer) Rediger på Wikidata
Skaugum gjenoppbygget i 1932
**Skaugum** er en gammel storgård og et delområde i Asker kommune. Gården benyttes som residens av kronprinsparet. Skaugum ligger under Skaugumsåsen og nær Semsvannet, som er populære friluftsområder.

Skaugum gård
------------

Skaugum gård i 1921
Gårdens historie går tilbake til middelalderen. Opprinnelig hørte gården til Mariakirken i Oslo og Nonneseter kloster, men gården har skiftet eier flere ganger. I 1909 kjøpte minister Fritz Wedel Jarlsberg gården. 

I 1929 overdro minister Fritz Wedel Jarlsberg gården for kr. 120 000 til daværende kronprins Olav da han giftet seg med prinsesse Märtha av Sverige; taksten på eiendommen var på det tidspunkt kr. 550 000. Konsesjon for kronprins Olav ble gitt ved kongelig resolusjon av 11. oktober 1929.

Skaugum sett ovenfra
Gården er kongefamiliens private eiendom, i motsetning til for eksempel Det kongelige slott og Oscarshall, som er statens eie. Hovedbygningen brant ned i mai 1930. Den nye hovedbygningen ble tegnet av arkitekt Arnstein Arneberg og sto ferdig i 1932.

Skaugum var under den andre verdenskrig bolig for rikskommissær Josef Terboven og SS-sjef Wilhelm Redieß. Like før kapitulasjonen trådte i kraft ved midnatt 8. mai 1945 sprengte Terboven seg i luften i sin bunker på gården. Redieß skjøt seg selv tidligere på dagen.

Kong Olav V bodde på Skaugum fram til 1968, da han i forbindelse med bryllupet mellom daværende kronprins Harald og Sonja Haraldsen ga gården videre. Tradisjonen med å bruke Skaugum som residens for kronprinsparet fortsatte, og det er nå kronprins Haakon og kronprinsesse Mette-Marit som bor der. Stedet er ikke åpent for besøkende.

Eiendommen som drives som gårdsbruk med dyr, har i alt 480 dekar dyrket mark og 500 dekar skog. I 2010 besluttet kronprisparet å legge ned melkeproduksjonen, og 24. juli 2010 ble besetningen på omkring 110 kyr og ungdyr auksjonert bort. Kronprinsen er selv ansvarlig for vedlikeholdskostnader. Garden står for vaktholdet på Skaugum. 

Tidligere lå den populær hoppbakken Fjelkenbakken ved Skaugum.

Referanser
----------

1. ↑  «Måtte betale for Skaugum» Arkivert 29. september 2017 hos Wayback Machine. Budstikka.no, 29. april 2009
2. ↑  «Måtte betale for Skaugum» Arkivert 27. august 2009 hos Wayback Machine. Budstikka.no, 29. april 2009
3. ↑  Norsk Lovtidend 1929 Avd. II, s. 431.
4. ↑  Nøkleby, Berit (1992). *Josef Terboven: Hitlers mann i Norge*. Oslo: Gyldendal. ISBN 8205202214.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kongehuset.no om Skaugum
* (no) Standard for delområde- og grunnkretsinndeling – Delområde- og grunnkretsinndeling 2020
**Flippflopper**, **flippflopp**, **flip-flop**, **flip flops** og liknende ord er opprinnelig engelske betegnelser som har flere betydninger på norsk, blant annet:

* Flippflopper (fottøy), enkle plastsandaler med tåreim, også kalt kippkjapper
* Flip-flop (elektronikk), bryter eller vipper i digitale kretser
* Flip-flop, spøkefull betegnelse i politisk debatt om en mening som skifter ofte (tilsvarer verbet *å flippfloppe*)
* Flippfloppnav, type dobbelt fastnav på sykkelhjul, ofte med fridrev montert på den ene siden og fastdrev montert på den andre siden, eller fridrev på begge sider

*Flip-flop* brukes på engelsk gjerne om noe som vipper, glipper eller snur lett. Adjektivet *flipperty-flopperty* betyr «dinglende» eller «pløsete».

Dette er en pekerside og inneholder kun pekere til forskjellige betydninger av dette ordet. Hvis du har fulgt en lenke hit, kan du kanskje gå tilbake og rette den, så den peker direkte til riktig artikkel. Se alle artikler som begynner med *Flippflopper*.
**Anders Ljungstedt**  (født 23. mars 1759 i Linköping i Sverige, død 10. november 1835 i Macao i Kina) var en svensk forfatter. Han kom som ansatt i Det svenske ostindiske kompani til Macao i 1816, og ble utnevnt til Sveriges generalkonsul i Kina. 

Posthumt samme år som han døde ble hans verk *An Historical Sketch of the Portuguese Settlements in China, and of the Roman Catholic Church and Mission in China* utgitt i Boston. Det er bemerkelsesverdig fordi det er det første utenlandske (ikke-portugisiske, ikke-kinesiske) arbeid utgitt om Macaos historie. Hans verk hadde tildels grunnlag i dokumenter som senere er gått tapt. Blant kildene er også de såkalte *Manuscriptos do Bispo Saraiva*, bøker av José Baptista de Miranda e Silva og de rikholdige arkiver ved det kongelige senat i byen. 
En tidlig versjon av boken ble utgitt i 1832 i Macao. 

Hans grav er å finne på Macaos gamle protestantiske kirkegård.

Referanser
----------

1. 1 2   Svenskt biografiskt lexikon, «Anders Ljungstedt», Svensk biografisk leksikon-ID 9624[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Svenskt biografiskt lexikon **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
***Genij*** (originaltittel: *Гений*) er en sovjetisk film fra 1991, regissert av Viktor Sergejev.

Handling
--------

1991 i St. Petersburg, i løpet av de siste dagene av Sovjetunionen. Eier for en butikk, Sergei Nenashev, tjener ikke bare penger med butikken sin - men også med svindel. Imidlertid fungerer han som en slags Robin Hood: ofrene for svindelen hans er ofte myndighetspersoner og andre, ofte mye farligere kjeltringer enn ham selv. For en tid siden var Nenashev ansatt ved en hemmelig forskningsinstitusjon, hvor han forfattet en rekke tekniske nyvinninger.

Politiets forsøk på å arrestere Nenashev blir forhindret: hver gang finner Sergei på en genial måte for å overliste politiet. Nenashev har også tenåringsdatter fra sitt første ekteskap, men etter skilsmissen har han vært på egen hånd. Men en dag møter Sergei en vakker ung kvinne, Nastya, som kommer fra en enkel arbeider-familie. Et lengre bekjentskap med Nenashev forsikrer Nastya om at Sergei oppriktig elsker henne, selv om foreldrene hennes er skeptiske til ham.

Kostya, Nenashevs assistent, får problemer på grunn av noen kriminelle aserbajdsjanerne, og deres mafia-sjef Gilya. Han beordrer Nenashev å betale en enorm sum penger, og tar Sergeis datter som gissel. Etter å ha solgt all eiendommen og tatt opp gjeld, samler Nenashev inn det nødvendige beløpet. Men Gilya krever enda mer penger, denne gangen i utenlandsk valuta. I tillegg tl å holde Nenashevs datter som gissel, kidnapper mafiaen også Nastya - for å sørge for at han gjør som han får beskjed om.

Skuespillere
------------

* Aleksandr Abdulov som Sergei Vladimirovich Nenashev
* Larisa Belogurova som Nastya Smirnova
* Yury Kuznetsov som Andrey Sergeevich Kuzmin
* Innokenty Smoktunovsky som mafia-sjef Gilya
* Viktor Ilichyov som Makar, Nenashevs håndlanger
* Sergei Prokhanov som Kostya, Nenashevs nestkommanderende
* Anatoly Kuznetsov som Valentin Smirnov, Nastyas far
* Valentina Talyzina som Lubov Smirnova, Nastyas mor
* Victor Kostetskiy som Ivan Vazhin, politi-betjent
* Algis Matulionis som Uvarov, politi-betjent
* Anastasiya Melnikova som politi-betjent
* Boris Klyuyev som Aleksandr Aleksandrovich Arkhipov
* Viktor Smirnov som Aleksei Nikolaevich Baev
* Tamara Shempel som Baevs kone
* Lev Lemke som Professor Nathanson
* Gabriel Vorobyov som en kelner
* Alina Mikhalova som Natasha, datteren til Nenashev

Referanser
----------

1. ↑  Гений (1991)
2. ↑  Биография Александра Абдулова

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Genij* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Genij* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Genij* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Gennadij Jurjevitsj Prokopenko** (russisk: Геннадий Юрьевич Прокопенко; født 18. januar 1964 i Perm) er en russisk tidligere skihopper som representerte Sovjetunionen. Han konkurrerte internasjonalt mellom 1981 og 1985.

Prokopenko debuterte i verdenscupen med 72.-plass i Oberstdorf 30. desember 1981. Hans beste plassering i verdenscupen var en 5.-plass i normalbakken i Lahtis i 1984. Sammenlagt i verdenscupen var 51.-plass i 1983/84 hans beste resultat. I den tysk-østerrikske hoppuka var hans beste sammenlagtplassering 32.-plass i 1984/85.

Han deltok i VM i 1982 og 1985, samt lag-VM i 1984. Individuelt oppnådde han 18.-plass i storbakken i Oslo i 1982 og storbakken i Innsbruck i 1985. I lagkonkurransene ble Sovjetunionen med Prokopenko på laget nummer 9 i 1982 og i Engelberg i 1984, og nummer 10 i 1985.

I OL i Sarajevo i 1984 ble Gennadij Prokopenko nummer 26 i normalbakken og nummer 30 i storbakken. Han ble nummer 18 i skiflygings-VM i Harrachov i 1983. I dette mesterskapet satte han sovjetisk rekord med 159 meter. Han vant hopprennet i vinter-Universiaden i Cortina d'Ampezzo i 1985.

Referanser
----------

Kilder
------

* Sports-Reference.com: Gennady Prokopenko Arkivert 28. august 2011 hos Wayback Machine.
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Flying Skier: Gennadij Prokopenko (russisk)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gennadij Prokopenko – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Gennadij Prokopenko – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Gennadij Prokopenko – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**Gennadij Borisovitsj Bekojev** (russisk: Геннадий Борисович Бекоев), født 1981, er sør-ossetisk politiker som var fungerende statsminister i Sør-Ossetia fra 29. august 2020 til 20. juni 2022. Han er partipolitisk uavhengig.

Politisk karriere
-----------------

Bekojev har jobbet i forsvarsdepartementet siden 2004. I 2017-2018 var han leder for den sør-ossetiske industrikomiteen. I november ble han av president Anatolij Bibilov utnevnt til visestatsminister i regjeringen til Erik Pukhajev.

Den 29. august 2020 ble statsminister Pukhajev avsatt av presidenten, og visestatsminister Bekojev overtok som fungerende statsminister. Årsaken til at Pukhajev ble avsatt skal ha vært et mistenkelig dødsfall på en person som hadde forsøkt å drepe innenriksminister Igor Naniev. Naniev selv ble også suspendert etter hendelsen. Bekojev var fungerende statsminister inntil en ny regjering ble oppnevnt av den nyvalgte presidenten Alan Gaglojev som vant presidentvalget og avløste Bibilov 24. mai 2022.

Referanser
----------

1. ↑  «South Ossetian government relieved from office». TASS. 29. august 2022.
2. ↑  «Our Campaigns – Candidate – Gennady». www.ourcampaigns.com.
3. ↑  «S Ossetia's President Signs Decree Firing Prime Minister, Appointing Acting Head of Gov't». UniIndia. 29. august 2020.
Sjalusi (Edvard Munch)
**«Sjalusi»** er flere malerier av Edvard Munch. Maleren vendte stadig tilbake til dette tema gjennom hele livet. Det første maleriet kom ut i 1895 og det siste på 1930-tallet. Han laget også fire litografier om temaet. Modell for maleriet skal ha vært Munchs forhold til norske Dagny Juel Przybyszewski som var gift med den polske kunstneren Stanisław Przybyszewski..

En forfalskning
---------------

Et forfalsket maleri av Sjalusi, tidligere utgitt for å være en ekte Munch hang ved siden av et ekte eksemplar i Munchmuseet i februar 2019. En amerikaner hadde kjøpt forfalskningen i New York og fikk det undersøkt i Norge. Da det viste seg å være en forfalskning, gav han det bort til museet.

Referanser
----------

1. ↑  Gerd, Woll (2008). *Edvard Munch - Samlede Malereir* **(norsk)**. Oslo: Cappelen Damm. ISBN 9788204140005.
2. ↑  Атле Нэсс. *Эдвард Мунк: Биография художника*. Издательство «Весь Мир», 2007.
3. ↑  Sue Prideaux. *Edvard Munch: Behind the Scream*. Yale University Press, 2007

Portal: Kunst
**K. K. Lien** var en norsk produsent av jordbruksredskaper og vintersportsartikler som holdt til på Tromøy utenfor Arendal. Virksomheten ble etablert av Kristoffer Kristoffersen Lien (1882 – 1968) og hadde produksjon fra 1900 til 1987.

Historikk
---------

Kristoffer Kristoffersen Lien skal ha smidd sin første plog rundt 1900 på gården Lia på Tromøy. logproduksjonen viste seg å være levedyktig. Sammen med broren Kristen Møller ble en fabrikk etablert og i 1919 flyttet virksomheten til Kongshavn ved Tromøysund.

Nansen-sparken
--------------

På 1920-tallet begynte K.K. Lien å produsere vintersportsartikler, blant annet den berømte Nansen-sparken. Firmaet hadde fått samtykke av polarhelten Fridtjof Nansen til å navngi sin sparken etter han.

Traktorutstyr
-------------

På 1950-tallet begynte K.K. Lien å produsere utstyr spesielt tilpasset traktorer.

Avvikling
---------

På 1970- og 1980-tallet opplevde økt konkurranse, samt behov for større investeringer. I 1987 var det slutt for virksomheten på Tromøy.

Museum
------

I 2017 åpnet K.K. Lien museum på Simonstø ved Hovekilen. Der kan publikum blant annet få se landbruksredskaper, sparker og rattkjelker produsert ved K. K. Lien fabrikk.

Arkivet
-------

På KUBEN i Arendal oppbevares arkivene etter K.K. Lien. Arkivene dekker perioden fra 1906 og frem til avvikingen i 1987, og inneholder blant annet regnskapsmateriale, korrespondanse, produktkataloger og foto.

Referanser
----------

1. ↑  K. K. Lien med plog og spark gjennom skiftende tider, *avtrykk.no*, 18.01.2022

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter K. K. Lien på Arkivportalen
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for USAs flagg USA |
| Friidrett |
| Friidrett U20-VM i friidrett |
| Gull | Tammerfors 2018 |  4x400 m |
| Friidrett Panamerikansk U20-mesterskap i friidrett |
| Sølv | Trujillo 2017 |  200 m |
| Bronse | Trujillo 2017 |  100 m |

**Symone Mason** (født 31. august 1999 i Miami) er en friidrettsutøver fra USA, som konkurrerer i sprintløp. Hun fikk gull på 4 x 400 meter stafett under U20-VM i friidrett 2018.

Idrettskarriere
---------------

### Før 2016

Mason vant 100 og 200 meter under AAU Junior Olympic Games i 2013, som er den største nasjonale konkurransen for utøvere i ungdomsklassen i USA. Hun deltok i Great Midwest Athletic Conference Championships i 2014, og fikk der gull på 400 meter, sølv på 200 meter og bronse på 100 meter. I AAU Junior Olympic Games 2014 vant hun på nytt 100 og 200 meter.

Hun kom på andreplass på 200 og 400 meter under Great Midwest Athletic Conference Championships 2015, og vant 400 meter under uttakningskonkurransen for Ungdoms-VM. Hun deltok dermed i Ungdoms-VM i friidrett 2015, der hun kom på åttendeplass på 400 meter.

### Sesongen 2016

Hun kom på andreplass i jenteklassen på 200 og 400 meter under Bob Hayes Invitational, og var med å vinne 4 x 400 meter under Copa Cuba de Atletismo på Cuba. Hun kom på fjerdeplass på 200 meter under USA-mesterskapet i friidrett for junior 2016, og ble slått ut i forsøksheatet på 400 meter.

### Sesongen 2017

Mason forbedret sine personlige rekorder betydelig i 2017. Under Bob Hayes Invitational i mars vant hun 100 meter på tiden 11,24, som var en forbedring av hennes personlige rekord med nesten et halvt sekund. I samme stevne vant hun 200 meter på tiden 23,00, en forbedring på 37 hundredeler sammenlignet med hennes forrige rekord. En uke senere vant hun 400 meter under Great Midwest Athletic Conference Championships, der hun forbedret sin personlige rekord fra 52,80 til 52,42.

Hun vant 100 meter under New Balance Nationals, og fikk gull på 200 meter og sølv på 100 meter (bak Candace Hill) under USA-mesterskapet i friidrett for junior 2017. Hun ble dermed tatt ut til å delta i Panamerikansk U20-mesterskap i friidrett 2017 i Trujillo i Peru. Der kom hun på andreplass på 200 meter, bak Ashlan Best fra Canada, og hun kom på tredjeplass på 100 meter.

### 2018

Den 12. mai satte hun ny personlig rekord på 400 meter med 51,53 sekunder, da hun vant Atlantic Coast Conference. I juni deltok hun i USA-mesterskapet i friidrett for junior 2018, og kom der på andreplass på 400 meter. USA vant 4 x 400 meter stafett under U20-VM i friidrett 2018, med Mason på laget, og hun deltok også på 400 meter individuelt, men ble der slått ut i forsøksheatet.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 285405[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   World Athletics Database, besøkt 4. juli 2019[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5 6  IAAF - *Symone Mason - Results*, besøkt 11. september 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Symone Mason – World Athletics Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Diamond League
* (en) Profil hos TFRRS
* (en) Profil hos University of Miami
Marmorstatue av de prøyssiske prinsessene Friederike og Louise
**Alte Nationalgalerie** på Museumsinsel i Berlin er et kunstmuseum som viser de viktigste kunstverkene fra det nittende århundre fra samlingen til Stiftung Preussischer Kulturbesitz.

Samlingen
---------

I museumssamlingen inngår verker fra klassisismen og romantikken (Caspar David Friedrich, Karl Friedrich Schinkel, Karl Blechen), biedermeier, fransk ekspresjonisme (Édouard Manet, Claude Monet) og tidlig tysk impresjonisme (Adolph von Menzel, Max Liebermann, Lovis Corinth). Til de viktigste verkene hører blant annet Friedrichs maleri «Mönch am Meer», Menzels «Eisenwalzwerk» og den såkalte «Prinzessinnengruppe», som er et dobbeltportrett av prinsessene Louise og Friederike av Preussen, utført av billedhuggeren Johann Gottfried Schadow.

Bygningen
---------

Bygningen ble planlagt av arkitekten Friedrich August Stüler etter en skisse tegnet av kong Friedrich Wilhelm IV i 1865, og realisert 1869–1876 av Strack. Bygningen har form som et romersk tempel med apsis. Den ble skadet under annen verdenskrig, men kunne gjenåpnes allerede i 1949. Museet var ferdig restaurert i 1969. Mellom 1998 og 2001 gjennomgikk det en ny restaurering fra grunnen av, og fikk samtidig to nye saler, hvor verker fra romantikken er utstilt.

Referanser
----------

1. ↑  Berlin, Staatliche Museen zu. «Staatliche Museen zu Berlin: Museen & Einrichtungen - Alte Nationalgalerie». *Staatliche Museen zu Berlin* **(tysk)**. Besøkt 10. desember 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Alte Nationalgalerie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Museumsinsel |
| --- |
| Altes Museum **·** Neues Museum **·** Alte Nationalgalerie **·** Bodemuseum **·** Pergamonmuseum **·** *James Simon Galerie* | Flagge des Landes Berlin |
| Annet: Berliner Dom **·** Lustgarten **·** *Stadtschloss* |

Portaler: Kunst | Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
| Altbernsdorf auf dem Eigen |
| --- |
| Høyde: | 214-218 |
| Folketall: | 560 (31. desember 2005) |
| Opphørt som kommune: | 1994 |
| Postnummer: | 02748 |
| Retningsnummer: | 035874 |

**Altbernsdorf auf dem Eigen**, også bare kalt **Altbernsdorf**, er en bydel i Bernstadt auf dem Eigen i Oberlausitz i den sørlige delen av Landkreis Görlitz i Fristaten Sachsen. Altbernsdorf ligger mellom 214 og 218 meter over havet og har omkring 560 innbyggere (31. desember 2005).

Frem til 1994 var den en selvstendig kommune. Historisk tilhørte den inntil da landskapet Eigen.

Fra vest mot øst flyter elven Pließnitz gjennom bydelen og har inndelt den i dens «store» *(Große Seite)* og «mindre» del *(Kleine Seite)*.

Altbernsdorf omtales første gang den 22. september 1234 som *Bernhardisdorf*. Stedsnavnet *Altbernsdorf* oppstod på 1400-tallet.

Altbernsdorf var en kommune i Kreis Görlitz fra 1952 til 1990, og i Landkreis 
Görlitz fra 1990 til 1994. Den 1. januar 1994 ble den innlemmet i kommunen Bernstadt auf dem Eigen.

Gammelt uthus i Altbernsdorf
Et umgebindehaus

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |

Portal: Tyskland
**Center for Militære Studier** (**CMS**) er et dansk forskningssenter under Institut for Statskundskab på Københavns Universitet. Senteret undersøker internasjonale tendenser i en dansk sikkerhetspolitisk kontekst.

Senteret ble grunnlagt som **Dansk Institut for Militære Studier** (**DIMS**) i 2007, og var dengang underlagt Forsvarsakademiet. I forbindelse med forsvarsforliket 2010–2014, ble CMS opprettet som følge av en avtale mellom Forsvarsministeriet og Københavns Universitet. I 2016 plasserte University of Pennsylvania senteret som nummer 19 av 85 på deres globale liste over forsvars- og sikkerhetspolitiske tankesmier.[1]

Foruten å produsere vitenskapelige publikasjoner og rapporter, avholder CMS offentlige og lukkede arrangementer – herunder seminarer, konferanser, debattmøter, samt forestår undervisning på Institut for Statskundskab på Københavns Universitet – herunder en årlig sommerskole om dansk forsvarspolitikk og strategiske studier.

Senteret ledes av Henrik Ø. Breitenbauch. Dets ansatte teller blant annet seniorforskere og forskere, militæranalytikere, en senteradministrator, ph.d.-stipendiater, vitenskapelige assistenter og studentermedhjelpere.

Referanser
----------

1. ↑  Center for Militære Studier (9. februar 2016).

Eksterne lenker
---------------

* Center for Militære Studiers hjemmeside
**Central Belt** (det sentrale beltet) er et geografisk uttrykk som brukes om området i Skottland med størst befolkningstetthet. Trass i navnet ligger ikke området senrtalt i Skottland, men beskriver en stripe fra vestkysten til østkysten i den sørlige delen av Skottland.

Central Belt brukes i strengeste forstand om området der Skottland er smalest mellom Firth of Clyde og Firth of Forth. Det er da avgrenset til området langs motorveiene M8 og M9 mellom Greenock og Glasgow i vest og Edinburgh i øst. Området inkluderer da byer som Paisley, Cambuslang, Hamilton, Stirling, Falkirk, Livingston og Linlithgow.

Central Belt kan også beskrive det større området som ligger mellom byene Ayr og Dumbarton sør- og nordvest, og Dunbar og Dundee i sør- og nordøst. Dette tilsvarer regionene Inverclyde, Renfrewshire, West Dunbartonshire, East Dunbartonshire, Glasgow, East Renfrewshire, North Lanarkshire, Falkirk, West Lothian, Edinburgh, Midlothian, East Lothian, Clackmannanshire, Fife, Dundee og de nordlige delene av East Ayrshire og South Lanarkshire. Dette området inkluderer da alle de større byen i Skottland med unntak av Aberdeen og Inverness lenger nord i landet.

*Central Lowland* og *Midland Valley* er uttrykk som brukes om et lignende område, det geologisk definerte sentrale lavlandet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Kartet viser provinsene i regionen Emilia-Romagna. De seks vestlige provinsene utgjør landskapet Emilia.
**Emilia** er et landskap i det nordlige Italia som utgjør størsteparten av regionen Emilia-Romagna. Det omfatter (fra øst og vestover) provinsene Bologna, Modena, Reggio Emilia, Parma og Piacenza. Landskapet begrenses av Po i nord og Appenninenes vannskille i sør. I øst danner elvene Sillaro og Reno den historiske grensen mot landskapet Romagna. Navnet er avledet av romerveien Via Aemilia, som forbandt Rimini (*Ariminum*) med Piacenza (*Placentia*). Emilias provinshovedsteder ligger langs Via Aemilia som perler på en snor.

Historisk var Emilia en del av Lombardia, mens nabolandskapet Romagna (men stort sett også Bologna) hørte til Kirkestaten. I middelalderen var Emilias byer selvstendige byrepublikker, som samarbeidet med de andre byene i den lombadiske liga. Fra 1500-tallet ble hertugdømmene Ferrara, Modena og Reggio og Parma og Piacenza de dominerende maktene i regionen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
**Emilia Aramburo**, tidligere kjent som **Emilia Aramburo Cuneo** (født 13. august 2002) er en chilensk alpinist, som representerer klubben Club de Ski La Parva. Hun representerte Chile under Vinter-OL 2022, der hun kom på 42.-plass i storslalåm.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2018/19

Aramburo deltok i sitt første FIS-renn i juli 2018 i El Colorado, der hun kom på sjetteplass i storslalåm. Hun deltok i Søramerikacupen i alpint 2018, og representerte Chile under Junior-VM i alpint 2019 i Italia, der hun kom på 61.-plass i storslalåm, men fullførte ikke slalåmrennet der.

### Sesongen 2019/20

Hun kom på 19.-plass i Søramerikacupen i alpint 2019 totalt, og hun kom på tiendeplass i slalåmcupen. Under det chilenske juniormesterskapet i alpint kom hun på andreplass i storslalåm.

### Sesongen 2020/21

Hun konkurrerte mindre denne sesongen, men deltok i noen renn i Italia, der hennes beste plassering ble en tiendeplass i storslalåm i et *FIS Citizen Race* i Abetone.

### Sesongen 2021/22

Under det chilenske mesterskapet i alpint 2021 i september kom hun på sjetteplass i kombinasjonen. Hun representerte Chile under Vinter-OL 2022, og kom der på 42.-plass i storslalåm, men hun fullførte ikke slalåmrennet.

Søramerikacupen i alpint
------------------------

### Sammenlagtplasseringer

| Sesong | Sammenlagt | Slalåm | Storslalåm |
| --- | --- | --- | --- |
| Plassering | Poeng | Plassering | Poeng | Plassering | Poeng |
| 2019 | 10. | 85 | 10. | 65 | 35. | 20 |

Referanser
----------

1. 1 2  Olympics.com - *Emilia Aramburo* Arkivert 22. februar 2022 hos Wayback Machine. besøkt 22. februar 2022.
2. ↑  FIS - *Emilia Aramburo - Results 2019*, besøkt 22. februar 2022.
3. ↑  FIS - *Emilia Aramburo - Results 2020*, besøkt 22. februar 2022.
4. ↑  FIS - *Emilia Aramburo - Results 2021*, besøkt 22. februar 2022.
5. ↑  FIS - *Emilia Aramburo - Results 2022*, besøkt 22. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Emilia Aramburo – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Emilia Aramburo – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Emilia Aramburo – TheSports.org Rediger på Wikidata
Polly **Cathrine** Graff **Senje** (født 22. juli 1927 i Ibestad, død 20. desember 2015 i Oslo) var en norsk lærer og forfatter som bodde på Oppsal i Oslo. Hun var gift med Sigurd Senje. Hun var sentral i oppbyggingen av Norsk barnebokinstitutt, noe hun fikk Askeladdprisen for i 2003. Hun var også sentral i oppførelsen av *Spillet om Sarabråten*, som hennes mann skrev. For sitt omfattende arbeid fikk hun bydelsprisen i 2007. Hun var også en engasjert medlem av Østensjøvannets Venner og skrev artikler i bladet Sothøna.

Fra 1980 var hun varamedlem til Norsk Språkråd og fra 1981 var hun medlem av Det sakkyndige råd for åndsverker.

Heder
-----

* Askeladdprisen 2003
* Østensjø bydels pris 2007

Bibliografi
-----------

* *Fem år og fire uker, og så var Norge fritt*. Cappelen 1995 ISBN 9788202152680

Kilder
------

* Nekrolog i Aftenposten 12. januar 2016 side 43

Referanser
----------

1. ↑  Om *Scener fra Sarabråten* hos osloby.no[*død lenke*]
2. ↑  «Cathrine Senje i Forvaltningsdatabasen». Arkivert fra originalen 16. august 2016. Besøkt 12. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Minneside hos Jølstad.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Cathrine Gehrken** (født 1964) er en norsk programleder og kunstner som har ledet programmer på både TV 2 og TV3.

Gehrken har utdannelse fra Statens håndverks- og kunstindustriskole. Hun arbeidet som promotionmedarbeider i EMI på begynnelsen av 1990-tallet da hennes samboer, Arne Hjeltnes, flyttet til Bergen for å være med på pionertida i TV 2. Hun fulgte med og arbeidet først som reporter i *God ettermiddag, Norge!* (1992–1993), deretter ett år som programleder for videoprogrammet *VTV* (1993) før hun begynte som reporter i TV 2s nyhetsavdeling og i *God morgen Norge*. Hun sluttet i TV 2 i 1997 for å lede TV3s nye talkshow *På G*.

Hun har også vært lokalpolitisk aktiv og var innvalgt for Høyre i Bærum kommunestyre i 2000-årene.

Sammen med sin samboer Arne Hjeltnes utgav hun i 2002 boka *Barn ingen hindring*. Den fikk terningkast seks av *VG*.

Hun har etter år 2000 viet seg mer til billedkunst og har hatt flere utstillinger.

Privatliv
---------

Gehrken har vært samboer med Arne Hjeltnes siden slutten av 1980-tallet og har tre barn sammen med ham. Hun er datter av tidligere BMW-forhandler Ulf Gehrken (f. 1935, d. 2013) og Ømjer Frøydis Gehrken (f. 1937).

Referanser
----------

1. ↑   Budstikka, utgitt 5. juli 2014, besøkt 1. august 2022[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5   www.cathrinegehrken.com, type referanse curriculum vitae, besøkt 17. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Wikipedia på bokmål og riksmål, besøkt 16. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Aftenposten Aften - Radio og TV i kveld (26.1.1998, s.41)
5. 1 2 3 4  «Cathrine Gehrken». *web.archive.org*. 1998. Archived from the original on 25. oktober 2020. Besøkt 17. juni 2022. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
6. 1 2  VG - Arne Hjeltnes lever ut drømmen med familien (21.11.2004)
7. ↑  Kagge Arkivert 10. juni 2015 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cathrine Gehrken på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Cathrinus Dorotheus Olivius Bang** (født 10. juni 1822, død 4. juni 1898 i Kristiania) var en norsk litteraturhistoriker og professor i nordisk litteratur ved Universitetet i Kristiania.

Cathrinus Bang var sønn av prokurator og høyesterettsadvokat Andreas Bang (1788–1829) og Cathrine Dorothea Schouboe (1795–1822). Han ble student fra Skiens skole i 1841 og *cand. theol.* med *laud* i 1852. Fra 1857 til 1862 var han lærer ved Nissens latin- og realskole. Etter konkurranse med Hartvig Lassen, Lorentz Dietrichson, B. Roggen og Andreas Boeck ble han i 1858 ansatt som universitetsstipendiat i nordisk litteratur ved Universitetet i Christiania, på grunnlag av en oppgave om «Udsigt over den didaktiske Poesis Frembringelser i de nordiske Literaturer». I 1867 ble han konstituert som professor, og i 1869 ble han utnevnt til virkelig professor.

Bang kom aldri til å utgi noe selv, men han utøvet en viss innflytelse gjennom undervisningen, blant andre på Hans E. Kinck. Som professor ble han etterfulgt av Gerhard Gran.

Kilder
------

* *Norsk Forfatter-Lexikon 1814–1880*.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Drammen byleksikon **·** Prabook
 |
**European Anti-Poverty Network** (EAPN) er et nettverk av NGO-er og grupperinger som arbeider av og for Europas 68 millioner fattige (Norge har 400000 i tillegg), og som har kamp mot fattigdom og sosial ekskludering i medlemsstatene i Den europeiske union (EU) som sitt hovedarbeidsområde. EAPN er et nettverk av 19 nasjonale nettverk av frivillige som arbeider på grasrota i kampen mot fattigdom i sine egne land.

EAPN har konsultativ status overfor Europarådet (45 land – menneskerettigheter) og er en av grunnleggerne av plattformen av Europeiske NGO'er som arbeider innen det sosialpolitiske felt. EAPNs styre består av representanter fra de ulike nettverkene og brukerorganisasjoner som arbeider i et vidt spekter av medlemsland.

EAPNs kjernemål:

* å sette kampen mot fattigdom og sosial ekskludering på den politiske agenda i EU
* fremme og forsterke effektiviteten på tiltak som kan bekjempe fattigdom og sosial inkludering.
* å drive interessepolitisk arbeid for og sammen med mennesker og grupperinger som er rammet av fattigdom og sosial ekskludering. Som en del av denne målsettingen har EAPN inkludert likestilling og antirasisme/diskriminering i sitt arbeid.

Velferdsalliansen i Norge er medlem av EAPN.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Eugène Fraysse** var en fransk fotballspiller som deltok under i de olympiske leker 1900 i Paris.

Fraysse spilte på det franske laget *Union des Sociétés Françaises de Sports Athlétiques* under verdensutstillingen og OL 1900 i Paris. Det ble spilt kun to fotballkamper mellom tre lag som demonstrasjonsport på Vélodrome de Vincennes i Paris. Det franske laget spilte kamp den 20. oktober 1900 mot det britiske laget *Upton Park F.C.* som de tapte med 0-4. Tre dager senere beseiret de det belgiske laget *Université de Bruxelles* med 6-2. I ettertid har International Olympic Committee valgt å utse tre medaljevinnere, gull til Storbritannia, sølv til Frankrike og bronse til Belgia.

OL-medaljer
-----------

* 1900 Frankrikes flagg Frankrike - Sølv Sølv i fotball (Frankrike)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eugène Fraysse – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Eugène Fraysse – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Eugène Fraysse – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Eugène Fraysse – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
En fransk og en gresk skarpskytter diskuterer franskmannens FR F2-rifle under Bright Star 01/02
**Bright Star** er en serie årlige øvelser for å teste utplassering av amerikanske styrker for å forsterke Egypt. Øvelsene har blitt avholdt hvert annet år siden 1980. Bakgrunnen er Camp David-avtalen i 1979, som normaliserte forbindelsene mellom Egypt og Israel. Øvelsene har økt i omfang for hver gang de har blitt holdt. I 2000 omfattet den 70 000 soldater fra 11 nasjoner.

Utplasseringene av amerikanske styrker skal vise USAs evne til å forsterke sine allierte i Midtøsten i tilfelle krise. Selve deployeringen foregår ofte rundt flybasen Cairo West og Mubarak Military City. Alle våpengrener er involvert.

Etter Gulfkrigen i 1991 økte øvelsene spesielt i omfang. I 2003 ble øvelsen avlyst på grunn av at det amerikanske engasjementet i Irak og Afghanistan ikke ga rom for å bruke ressurser på øvelsen.

Referanser
----------

1. ↑  Bright Star 2000

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bright Star – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Bright Star – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata