recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Maksime** (fra fransk *maxime*, «utsagn av selvinnlysende sannhet», av middelalderlatin *maxima (regula, sententia)* «den største, viktigste (regel, læresetning)», forkortet fra fraser som *maxima propositio*, Boëthius) er i daglig språkbruk en sammentrengt setning som gir uttrykk for en allmenn sannhet, formulert som en aforisme.

I antikken var en maksime det samme som et aksiom, det vil si en grunnsetning som aksepteres uten bevis. Immanuel Kant definerte en maksime som en subjektiv etisk regel eller prinsipp framvokst av erfaring og som man virkelig baserte sine handlinger på, snarere enn en logisk deduksjon og dermed universelt aksepterbar.

Referanser
----------

1. ↑  «maksime», *NAOB*
2. ↑  «maxim (n.)», *Online Etymology Dictionary*
3. ↑  «Kantian Ethics» Arkivert 26. januar 2019 hos Wayback Machine. *Csus.edu*
4. ↑  «Kant's Moral Philosophy», *Stanford Encyclopedia of Philosophy* 2004, 2016

Se også
-------

* Sentens
* Aforisme

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Maktbasen** er et analyseverktøy utviklet av *Brennpunkt*-redaksjonen i NRK. Basen gir oversikt over næringslivsnettverkene blant alle norske lokal- og rikspolitikere. Dataene kommer fra Vismas liste over foretak som er koblet med lister over politikere fra Kommuneforlaget. Referater fra saker og voteringer er koblet via tidspunkt for stemmegivingen, noe som har store muligheter for feilkilder. Dataene i basen blir ikke dynamisk oppdatert, men blir oppdatert minimum fire ganger i året. Basen ble lansert mandag 22. september 2008.

Det finnes en tilsvarende liste over stortingspolitikerne som kalles Politikerbasen.

Referanser
----------

1. ↑  Harald Brombach (23. september 2008). «NRKs trumfkort er både journalist og utvikler». digi.no. Arkivert fra originalen 13. mai 2009. Besøkt 6. mai 2009.
2. ↑  «Snok på din lokalpolitiker». *NTB*. Dagbladet. 22. september 2008. Arkivert fra originalen 8. november 2008. Besøkt 7. november 2008.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Maktbase hos NRK – artikkel i Liberaleren
* Maktbasen – artikkel hos NRKbeta
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
| Turn: |
| Olympiske leker |
| Gull | «Ekstralekene» 1906 i Athen |  Lagkonkurranse |

**Oswald Anathon Thygesen Falch** (Osvald Falch) (født 21. juli 1884 i Steinkjer, død 13. februar 1977 samme sted) var en norsk turner. Han representerte *Stenkjær Turnforening*. I sitt sivile liv var han baker og konditor. Han tok svenneprøven i 1902 hos sin far, bakemester Emil Othar Falch.

Han deltok i «Ekstralekene» 1906 i Athen, og var der med på det laget som vant Norges første OL-gull gjennom historien. Både Falch og Kristian Fjerdingen på dette laget var fra Steinkjer. Stenkjær Turnforening ble spurt om de kunne stille med et par utøvere til den norske troppen i denne olympiaden, og etter en pengeinnsamling ble det økonomisk mulig for dem å reise. Det ble først arrangert en kvalifiseringskonkurranse i Oslo, der 21 av de 30 deltakerne kvalifiserte seg til å delta i olympiaden. 

Gullmedaljen til Falch oppbevares i dag i en bankboks hos Sparebank1 i Verdal.

Falchs oldebarn, Mira Verås Larsen, deltok i Sommer-OL 2012 og var Norges flaggbærer under åpningsseremonien.

To av Falchs yngste oldebarn, Julie og Elise, turner i dag for Oslo Turnforening.[]

Referanser
----------

1. ↑  Verdalingen – *Norges første OL-gull*[*død lenke*] (07.08.2008)
2. ↑  Skal bære flagget 106 år etter at oldefaren tok OL-gull. www.nrk.no Publisert 26. juli 2012. Besøkt 26. juli 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oswald Falch – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Oswald Falch – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Oswald Falch – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
* Bilde av Oswald Falch

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
En PISA-test på en skolepult
**Programme for International Student Assessment** (**PISA**) er en internasjonal komparativ undersøkelse av skolesystemene i ulike land i regi av Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling (OECD). Målet med prosjektet er å kartlegge 15-årige skoleelevers kunnskaper i matematikk, naturfag og lesing. Studien blir gjennomført hvert tredje år med ulik vekting av de tre hovedområdene.

Den første PISA-studien ble gjennomført i 2000, og da var det lesing som ble vektlagt. I 2003 var matematikk i fokus, og i 2006 var det naturfag som ble vektlagt i undersøkelsen. I 2009 var det igjen lesing som var «fokusfag», og i 2012 var det matematikk.

Norge
-----

I PISA 2006 presterte norske elever for første gang under OECD-gjennomsnittet i både matematikk og lesing. I tillegg gjorde norske elever det betydelig dårligere enn OECD-gjennomsnittet i naturfag.

Institutt for lærerutdanning og skoleutvikling ved Universitetet i Oslo har ansvaret for gjennomføring av den norske delen av prosjektet, med støtte fra Utdanningsdirektoratet. Instituttet gir også ut en egen norsk rapport etter hver undersøkelse.

Se også
-------

* PISA-studien 2009

Referanser
----------

1. ↑  «Key findings - PISA». *www.oecd.org*. Besøkt 5. desember 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Den norske PISA-siden
* National IQ means transformed from PISA Scores
* Rindermann, Heiner (2007). The g-factor of international cognitive ability comparisons: the homogeneity of results in PISA, TIMSS, PIRLS and IQ-tests across nations. *European Journal of Personality, 21*, 667-706
* Utdanningsdirektoratet PISA, TIMSS og nasjonale prøver – hva er forskjellen? Arkivert 3. november 2016 hos Wayback Machine. 01.11.2016

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** NKC **·** CiNii
 |
**Oswald West** (født 20. mai 1873 i Guelph i Canada, død 22. august 1960) var en amerikansk advokat, bankmann og demokratisk politiker. Han var guvernør i delstaten Oregon 1911–1915.

Han ble født i Guelph i det sørvestlige Ontario i Canada, men flyttet med familien til Salem i Oregon som fireåring. Etter flere år innen banknæringen i Salem og Astoria, og et halvt år som gullgraver i Alaska, fikk West ansvaret for å administrere delstaten Oregons landeiendommer. I 1907 forlot han stillingen og ble oppnevnt til delstatens jernbanekommisjon.

I 1910 ble han nominert til guvernør av Det demokratiske parti, og vant mot den sittende guvernøren Jay Bowerman i det endelige valget. West forsvarte delstatens adgang til folkeavstemninger og borgerinitiativer, slik de fortsatt er i bruk i mange delstater i det vestlige USA i dag. I løpet av hans guvernørperiode innførte Oregon også kvinnelig stemmerett, flere arbeiderrettigheter, fri ferdsel i strandsonen langs Stillehavet og et alkoholforbud. Som guvernør påbegynte han også arbeidet med et motorveisystem. West stilte ikke til gjenvalg som guvernør i 1914, og tapte senere senatorvalget i 1918 mot den sittende senatoren Charles L. McNary.

West praktiserte som advokat i Portland frem til han pådro seg et hjerteinfarkt i 1945.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 6199197, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6t754m9, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Oregon Governor Oswald West» **(engelsk)**. National Governors Association. Besøkt 5. april 2014.
4. ↑  Booth, Brian (red.) (1992). *Wildmen, Wobblies and Whistle Punks* **(engelsk)**. Oregon State University Press. s. 75ff.
5. ↑  Cox, Thomas R. (1988). *The Park Builders: A History of State Parks in the Pacific Northwest* **(engelsk)**. University of Washington Press. s. 10.
6. ↑  Schwantes, Carlos A. (2003). *Going Places: Transportation Redefines the Twentieth-Century West* **(engelsk)**. Indiana University Press. s. 133–134.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
*For flere skoler med samme navn, se Valle videregående skole*

**Valle videregående skole** (Valle vidaregåande skule) var en videregående skole i Valle i Setesdal i Aust-Agder, siden 2006 er den avdeling Valle av Setesdal vidaregåande skule.

Avdelingen tilbyr full opplæring i gullsmedfaget med landsdekkende tilbud[*død lenke*] i Vg2 Design og gullsmedhåndverk, og toårig Vg3 Gullsmedfag som fører til svenneprøve og erstatter tiden som gullsmedlærling. Avdelingen har 8 ansatte og 30 elever, og har bla. eget hybelbygg for elevene sine

Historie
--------

Den videregående skolens historie i Valle startet i 1972 i kjelleren på Valle skule med husstellinje. I 1976 fikk skolen eget internat. Skolen flyttet inn i egne lokaler og ble en selvstendig videregående skole i 1982. Utdanningstilbud som vev, snekker, kokk og servitør, aktivitørlinje og helse og sosialfag har vært gitt ved skolen. En periode tilbød skolen 3-årig landslinje for musikk, dans og drama med fordypning i folkemusikk. En egen avdeling under Valle videregående skoles administrasjon ble opprettet på Hovden med reiselivsaktiviteter. Avdelingen ble høsten 1990 skilt ut som Hovden skigymnas.

I 1995 startet skolen med utdanning i gullsmedfag, med bakgrunn i den rike sølvsmed-tradisjonen i Setesdalen. Skolen prøvde på begynnelsen av 1990-tallet også å starte en linje for folkemusikk og folkedans, men grunnet for få søkere ble det skrinlagt. I 2006 ble Valle videregående skole slått sammen med Hovden skigymnas og Hornnes videregående skole, til den nye Setesdal videregående skole.

Referanser
----------

1. ↑  Da folkemusikk skulle bli skolefag i Setesdal, Avtrykk.no, 21.02.2018

Eksterne lenker
---------------

* Avdeling Valle sine hjemmesider Arkivert 3. februar 2016 hos Wayback Machine.
* Setesdal vidaregående skule sin hjemmeside

| * v
* d
* r
Videregående skoler i Agder |
| --- |
| Videregående skoler: | Akademiet  **·** Arendal  **·** Byremo  **·** Dahlske  **·** Eilert Sundt  **·** Drottningborg  **·** Flekkefjord  **·** KKG  **·** Kvadraturen  **·** KV Vennesla  **·** KVS Bygland  **·** KVS Lyngdal  **·** Lillesand  **·** Mandal  **·** Risør  **·** Sam Eyde  **·** Setesdal  **·** Sirdal  **·** Søgne  **·** Tangen  **·** Tvedestrand  **·** Vennesla  **·** Vågsbygd  **·** Øvrebø |  |
| Tidligere videregående skoler: | Blakstad  **·** Hornnes  **·** Hovden  **·** Lister  **·** Valle  **·** Strømsbu |
**Maktab al-Khadamāt**, også Maktab Khadamāt al-Mujāhidīn al-Arab (Arabisk: مكتب الخدمات or مكتب خدمات المجاهدين العرب, MAK), også kjent som Afghansk Tjenestebyrå, ble stiftet i 1984 av Abdullah Azzam og Osama bin Laden for å skaffe penger og rekruttere utenlandske mujahedin til krigen mot Sovjetunionen i Afghanistan. MAK ble forløperen til al-Qaida og var avgjørende i pengeinnsamlings- og rekrutteringsnettverket som al-Qaida dro nytte av i 1990-årene. 

I løpet av Sovjets krigføring i Afghanistan spilte MAK en kritisk rolle. De trente over 10 000 mujahedin og fordelte omtrent 2 milliarder dollar i donasjoner via et nettverk av grener i vestlige land, inkludert rundt 30 i USA. MAK hadde et tett samarbeid med etterretningstjenesten til Pakistan som CIA brukte til å fordele penger til krigføringen til mujahedin.

Mot slutten av krigen dukket en uenighet opp mellom Azzam og bin Laden om hvordan organisasjonen skulle brukes i fremtiden. Azzam ønsket å bruke pengene og nettverket til å støtte en ren islamsk regjering i Afghanistan etter krigen. Bin Laden, som var sterkt påvirket av egyptiske medlemmer av de Muslimske Brødre ville bruke ressursene til en global jihad. Konflikten kulminerte i 1989 da Azzam ble drept i en bilbombe. Det er antatt at Bin Laden stod bak. Etter Azzams død, tok bin Laden kontroll over MAK og organisasjonen ble innlemmet i al-Qaida.

Forbindelser i USA
------------------

MAK etablerte rekrutterings- og innsamlingsgrener i mange vestlige land. De første grenene i USA ble etablert innen Alkifah flyktningesenter i Brooklyn og i Islamsk Senter i Tucson, Arizona. Alkifah senteret i Brooklyn var opprinnelig drevet av Mustafa Shalabi, en nær kjenning av MAKs grunnlegger Abdullah Azzam. I februar 1991 ble Shalabi funnet myrdet i hans leilighet i New York.

Det er antatt[] at i likhet med Azzam, ble Shalabi involvert i en maktkamp med tilhengere av bin Laden, først og fremst Omar Abdel-Rahman (den blinde sjeiken) og hans tilhengere fra Al Farooq-moskeen. I 1995 ble Rahman dømt for sin medvirkning i et komplott, kjent som «Terror-plott dagen», for å bombe forskjellige landmerker i New York. Det er også antatt at Rahman kjente til bombingen av World Trade Center i 1993. 

Mens den påfølgende etterforskningen ledet av FBI av Al-Farooq-moskeen og Alkifah flyktningesenter effektivt oppløste New York-grenen av MAK, fortsatte mange grener i USA å operere og samle inn penger for al-Qaida og i noen tilfeller hjalp terroristene som slo til 11. september 2001.
**Atsuko Tanaka** (født 25. januar 1992 i Calgary) er en japansk-canadisk skihopper. Hun har representert Altius Nordic Ski Club i Canada og Hokusho College i Japan.

Tanaka er født i Canada, men har japanske foreldre. Etter at hun begynte med skihopping som 10-åring, deltok hun i kontinentalcupen sommeren 2004 og deretter fra sommeren 2005. Hun har vunnet to renn, i Park City 2. oktober 2005 (plast) og i Baiersbronn 20. februar 2008 (snø). Sammenlagt er 8. plass i 2005/06 hennes beste plassering. I 2008 ble hun nummer 3 sammenlagt i kvinnenes hoppuke.

Hun var med i junior-VM i 2006, 2008, 2009, 2010, 2011 og 2012, og tok sølvmedalje i Kranj i 2006. I prøveomgangen i junior-VM i Štrbské Pleso i 2009 falt hun og skadet et leddbånd, noe som førte til at hun gikk glipp av både det rennet og det første VM for senior, og ikke kunne konkurrere på nesten et år. Under OL i Vancouver i 2010, der kvinnene ennå ikke fikk delta i skihopping, var hun prøvehopper.

Atsuko Tanaka konkurrerte for Canada til og med 2009/10-sesongen. Da hun skulle begynne på videregående skole, valgte hun å flytte til Japan og konkurrere for det japanske landslaget, fordi støtteapparatet for skihopperne var bedre der. Hun begynte å konkurrere internasjonalt for Japan vinteren 2011, men slet med å etablere seg på det japanske landslaget. Hennes beste plasseringer for Japan var 7. plass i kontinentalcupen i Zaō 9. mars 2011 og 8. plass i verdenscupen samme sted 4. mars 2012. I verdenscupens første sesong 2011/12 ble hun nummer 34 sammenlagt.

Etter at hun fullførte videregående skole, flyttet hun sommeren 2012 tilbake til Canada, og vil igjen representere Canada internasjonalt. Et vedtak i FIS i juni 2012 gir henne mulighet til å bytte landslag uten å måtte sone karantene.

Kontinentalcupseiere vinter 2004-2011 (tilsvarende verdenscup)
--------------------------------------------------------------

| Nr. | Dato | Sted | Øvelse |
| --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2008-02-2020. februar 2008 | Tysklands flagg Baiersbronn | HS90 |

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,
2. ↑  Ladies-Skijumping.com: Atsuko Tanaka returned to Canada (19. juni 2012)

Kilder
------

* Ladies-Skijumping.com: Atsuko Tanaka (besøkt 4. desember 2011)
* Ladies-Skijumping.com: Interview with Atsuko Tanaka (13. juli 2009, besøkt 4. desember 2011)
* Nikkansports.com: カナダ生まれジャンパー田中日本国籍に (japansk, 5. mars 2010, besøkt 4. desember 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Atsuko Tanaka – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Atsuko Tanaka – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Atsuko Tanaka – Canadian Olympic Committee Rediger på Wikidata

* (en) Atsuko Tanaka – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Atsuko Tanaka – skijumping.pl Rediger på Wikidata
**Maksimilijan Vrhovac** (ungarsk: *Verhovácz Miksa*, født 23. november 1752 i Karlovac i keiserriket Østerrike, død 16. desember 1827 i Zagreb) var katolsk biskop av Zagreb. Han var en av de ideologiske arkitekter bak den kroatiske nasjonale vekkelse, også kjent som illyrismen. I Kroatia blir Vrhovac husket for sitt utrettelige arbeid med å samle landets åndelige skatter og formidle tilgjengeligheten av bøker og litteratur til almenheten.[]

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Hans far Elek Verhovácz var kaptein og tjenestegjorde ved militærgrensen.

### Prest

Vrhovac studerte filosofi og teologi i Wien og Bologna i stedet. Etter fullførte studier ble han prorektor og senere rektor ved seminaret i Zagreb og professor i dogmatikk ved akademiet i Zagreb.

Keiser Josef II utnevnte ham til rektor for seminaret i Pest før han returnerte til Zagreb. I Pest var Vrhovac kommet i kontakt med folk fra den politiske elite og han blitt imponert over den ungarske nasjonale vekkelse.[]

### Biskop

Da han ble utnevnt til biskop av Zagreb i sine hjemlige trakter, økte hans innflytelse på det politiske og kulturelle liv i Kroatia.[]

Vrhovac ble involvert i politiske spørsmål. Han motsatte seg at ungarsk skulle erstatte latin som det offisielle språk i formelle sammenhenger.[] Han åpnet også sitt eget trykkeri, som utgav bøker, kalendere og annet materiale på kroatisk. Han viet seg også til å samle eldre bøker og skapte etter hvert et bibliotek rikt på historisk litteratur.

Vrhovac finansierte det første offentlige sykehus i Zagreb og bygde Maksimir-parken, som var ment å være et sted for hvile og rekreasjon for almenheten.

Etter at Venezia mistet kontrollen over sine besittelser i Dalmatia, forordnet han en union av Kroatia og Dalmatia.[]

Etter et hjerneslag døde biskop Vrhovac han 16. desember 1827 i Zagreb.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) \* bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) \*1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) \*1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) \*1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) \*1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) \*1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) \*1666
* Kardinal Flavio Chigi den eldre (1631-1693) \*1686
* Kardinal Giovanni Antonio Guadagni (1674-1759) \*1724
* Kardinal Christoph Bartholomäus Anton Migazzi von Waal und Sonnenthurn (1714-1803) \*1751
* Kardinal József Batthyány (1727-1799) \*1759
* Biskop *Maksimilijan Vrhovac* (1714-1803) \*1751

Referanser
----------

1. ↑   Hrvatska enciklopedija, Hrvatska enciklopedija-ID 65481[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Verhovácz zu Rakitovecz, Maximilian (BLKÖ)[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 12121331c[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  catholic-hierarchy.org verhm, lest 28. desember 2021

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Catholic-Hierarchy **·** Deutsche Biographie **·** Österreichisches Musiklexikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN
 |
Pratt & Whitney R-1340 Wasp
Pratt & Whitney R-1340 installert i en T-6 Texan
**Pratt & Whitney R-1340 Wasp** var en flymotor brukt i stor utstrekning i amerikanskbygde fly fra 1920-tallet og fremover. Den var konstruert og bygget av Pratt and Whitney og var selskapets første motor og den mest berømte av Wasp-familien. Det var en ni-sylendret luftkjølt stjernemotor med et sylindervolum på 22 liter (1 344 kubikktommer, derav typebetegnelsen. Sylinderdiameter og slaglengde, begge 146,05 mm (5,75 tommer). Fram til 1960 ble det i alt bygget 34 966 motorer. Den ble bygget i 20 varianter med ytelse fra 450 til 600 hk.

Anvendelse
----------

R-1340 Wasp er blitt anvendt i et førti-talls ulike fly, bl a. disse:

* Boeing 247
* de Havilland Canada DHC-3 Otter
* Ford Trimotor
* Junkers W 34
* Lockheed Electra
* Lockheed Vega
* North American AT-6 Texan
* Noorduyn Norseman
* Sikorsky S-38
* Scottish Aviation Twin Pioneer

Eksterne lenker
---------------

* Official website of the Parnitha National Park
* Accurate Forecasts in Parnitha
* Birds in Parnitha Mal:El icon
* Official website of the shelter Mpafi
**Maksim Andreevitsj Sjabalin** (russisk: Максим Андреевич Шабалин; født 25. januar 1982 i Samara i daværende Sovjetunionen) er en russisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 2006 i Torino og 2010 i Vancouver.

Sjabalin vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under Vinter-OL 2010 i Vancouver. Sammen med Oksana Domnina kom han på tredjeplass i konkurransen i isdans bak Tessa Virtue/Scott Moir fra Canada og Meryl Davis/Charlie White fra USA.

Sjabalin ble verdensmester i isdans 2009 i Los Angeles sammen med Oksana Domnina.

OL-medaljer
-----------

* 2010 Canadas flagg Vancouver - Bronse Bronse i kunstløp, isdans Russlands flagg Russland

Eksterne lenker
---------------

* (de) Maksim Sjabalin – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Maksim Sjabalin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Maksim Sjabalin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Maksim Sjabalin – ISU Rediger på Wikidata

* (en) Maksim Sjabalin – ISU Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (sport)
 |
**Johanna Johansen Ijäs** er førsteamanuensis ved Samisk høgskole.

Ijäs ble cand.philol. ved Universitetet i Tromsø i 1996 og filosofisk doktor ved Uleåborgs universitet i 2011. Emnet for doktoravhandlingen var barns språktilegnelse.

Ijäs forskningsfelt er barnespråk og morfologi. Hun leder forskningsprosjektet "Epistemisk modalitet i barns etiske og moralske vurderinger".

I 2019 var hun medredaktør og medforfatter av en utgave av Lars Jacobsen Hætta og Anders Pedersen Bærs tekster om Kautokeino-opprøret. Boka utkom i to versjoner, en på nordsamisk og en på norsk ( *Muitalusat og Erindringer – samiske beretninger om Kautokeino-opprørets bakgrunn, etikk og  moral).*

Ijäs har tidligere vært dekan ved Samisk høgskole. Hun har også arbeidet som forsker ved Nordisk samisk institutt og som universitetslektor, førstelektor og forskningsassistent ved Universitetet i Tromsø.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «johannai». *Sámi allaskuvla* **(nordsamisk)**. Arkivert fra originalen 24. august 2021. Besøkt 24. august 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Programmerernes dag** er en årlig markering av dataprogrammerernes profesjon i Russland. Dagen markeres på årets 256. dag, på 13. september til vanlig eller 12. september i skuddår. Ideen til denne markeringen fikk de to russiske dataprogrammererne Valentin Balt og Mikhael Tsjerviakov, som i 2002 startet å samle inn underskrifter for å få den russiske regjeringen til å utstede en offisiell erklæring om at dagen skulle ha status som dataprogrammerernes egen dag. Balt og Tsjerviakov var den gangen ansatt i software-selskapet Parallel Technologies.

Datoen kommer av at 256 er et viktig tall for programmerere, siden 2^8 = 256, like mange verdier som kan representeres i en byte med data.

På grunn av Russlands invasjon av Ukraina 2022 har medlemmer av det ukrainske IT-miljøet foreslått å boikotte denne høytiden.

Referanser
----------

1. ↑  «У программистов может появиться свой официальный праздник» Arkivert 28. september 2009 hos Wayback Machine. Arkivert 2009-09-28 hos Wayback Machine
2. ↑  «DAY OF THE PROGRAMMER - 256th Day of the Year». *National Day Calendar* **(engelsk)**. Besøkt 17. november 2020.
3. ↑  «Українські айтішники обирають нову дату святкування професійного свята. Проте не всі: дехто вітає з днем програміста сьогодні. Що з ним не так?». *dev.ua* **(ukrainsk)**. Besøkt 13. september 2022.
**Eugen Hoffmann** (født 1892 i Dresden, død 1955 samme sted) var en tysk tegner, maler og billedhogger.

Han startet som lærling ved en tapetfabrikk, og med avbrudd av krigstjeneste og -fangenskap (1915 – 1917) ble han elev og senere mesterelev i billehoggerkunst hos prof. Karl Albiker ved *Akademie für Schöne Künste in Dresden*. Han oppnådde på den tid stor anerkjennelse hos andre kunstnere. En av hans lærere kjøpte privat ett av hans arbeider.

Han meldte seg inn i det tyske kommunistpartiet i 1922, og var med i på den tid suspekt virksomhet. Dette førte til at han ble arrestert i 1933, etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen. Løslatt med yrkesforbud (ikke lov å lage, stille ut eller omsette egne verker) 1936 og med på listen over entartete kunstnere i 1937. 7 verk er listet i beslagsoversikten.

Ved hjelp av blant andre Oskar Kokoschka fikk han flyktet til England i 1938 via Tsjekkoslovakia og Polen. I England livnærte han seg dels som industriarbeideer. Som kunstner og kommunist skildret han sivilbefolkningens lidelser under tysk bombing.

Han kom tilbake til Dresden i 1946, og var med på å få i gang kunsthøyskolen. I perioden 1947 til 1954 var han professor i billedhoggerkunst der, men fikk ikke fornyet engasjement. Han ble ellers skuffet over at ingen av hans forslag til utsmykning ble antatt. Samtiden anså at han var opphengt i gammel stil.

Han døde ensom og fattig i 1955.

Referanser
----------

1. 1 2   Archive of Fine Arts, cs.isabart.org, abART person-ID 115380, besøkt 1. april 2021[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   RKDartists, rkd.nl, besøkt 23. august 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Beslagene:

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** ULAN
 |

Portal: Andre verdenskrig
Vestre topp av Hua Shan, et fjell i Qinlingfjellene
**Qinling** (kinesisk: 秦岭; pinyin: *Qin Ling*) er en fjellkjede sentralt i Folkerepublikken Kina. Det strekker seg ca. 650 km i vest-øst-retning, og i en bredde på inntil 170 km, fra sør i provinsen Gansu og tvers over hele det sørlige Shaanxi og øst til den sentrale del av Henan. 

Fjellkjedens høyeste fjell er Taibai Shan, på 3 767 moh. Også ett av daoismens fem hellige fjell, Hua Shan, ligger i Qinling. 

I nord avgrenses fjellene av elvesletten til elven Wei og i sør av elven Han Jiang. Disse to elvene renner ut i hver sin hovedflod, Guleelven og Yangtze. 

Fjellene utgjør et markant vegetasjonsskille. Nord for fjellene er det store tørre løssområder som egner seg for dyrking av hvete. Sønnafjells begynner de varmere og fuktigere landskaper som preges dels av store skoger, dels av risfelt.

Samferdsel
----------

Baoji-Chengdu-jernbanen løper gjennom området. Den knytter Baoji i Shaanxi til Chengdu i Sichuan.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Tom Crean** (født 7. juli 1877, død 27. juli 1938) var en irsk sjømann og antarktisk oppdager. Han deltok i Robert Falcon Scotts Discovery-ekspedisjon i 1901–1904 og under Scotts Terra Nova-ekspedisjon i 1911–1913, en eksepdisjon som tapte kappløpet til Sydpolen mot Roald Amundsen. Creans tredje ekspedisjon var Endurance-ekspedisjonen (1914–17) med Ernest Shackleton, en ekspedisjon som endte i forlis og en dramatisk 1 280 km lang ferd i en livbåt fra Elefantøya til Sør-Georgia for å finne redning. 

Etter Edurance-ekspedisjonen returnerte Crean til marinen. I 1920 flyttet han hjem til County Kerry hvor han åpnet pensjonatet *South Pole Inn* i Annascaul.

Crean Glacier på nordkysten av Sør-Georgia og Mount Crean i Victoria Land i Antarktis er oppkalt etter ham.

Referanser
----------

1. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 15. januar 2013, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dictionary of Irish Biography **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
**Ai Miyazato** (født 19. juni 1985) er en japansk profesjonell golfspiller som spiller på LPGA-touren og JLPGA-touren.

Som amatør, mens hun fortsatt gikk på gymnaset, vant hun i 2003 en turnering på den profesjonelle japanske touren, JLPGA. Hun ble snart proff, og i debutsesongen 2004 vant hun fem turneringer på JLPGA-touren. 

2005 begynte med seier i lag-turneringen Women's World Cup of Golf, sammen med Rui Kitada. Deretter ble det seks seire i Japan, før hun vant LPGAs kvalifiseringsskole på slutten av sesongen og fikk spillerett i USA i 2006. Før sesongen var over, rakk hun også å spille i en herreturnering på den japanske PGA-touren, men klarte ikke cuten. 

Den første seieren på LPGA-touren kom i 2009 da hun vant Evian Masters etter omspill mot Sophie Gustafson. I 2010 vant hun fire av de ni første turneringene på LPGA. Hun rykket også opp på førsteplass på damenes verdensranking.

Meritter
--------

### Seire på LPGA-touren

* 2011 Evian Masters
* 2010 Honda PTT LPGA Thailand, HSBC Women's Champions, Tres Marias Championship, ShopRite LPGA Classic, Safeway Classic
* 2009 Evian Masters

### Seire på JLPGA-touren

* 15 seire mellom 2003 og 2009

### Andre seire

* 2005 Women's World Cup of Golf (med Rui Kitada)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ai Miyazato – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Ai Miyazato – LPGA-touren Rediger på Wikidata

* (en) Ai Miyazato – Europatouren Rediger på Wikidata

Portal: Golf

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** NDL **·** CiNii
 |
**E.C. Corbitt** (født 1942 på Manhattan i New York, USA) er en amerikansk kunstner som i dag er basert i Bergen. Han driver med maling, grafikk, skulptur, grafisk design og poesi.

Han har studert ved *School of Visual Arts* og *Fashion Institute of Technology* i New York City (lærere: Bob Blackburn og Robert Craner), samt ved Kunstakademiet i Bergen, hvor han senere har undervist ved flere skoler.

Under oppveksten nær Greenvich Village og Soho i New York, kom han i kontakt med et rikt kunstmiljø, der bl.a. Pop Art og Op-Art oppsto. Tegneserieforlag og de som arbeidet med disse var også innen rekkevidde, med en sentral person som Don Martin (tegner for Mad Magazine) som hovedinspirator. Bildene hans er stiliserte og fargesterke, med innslag av det groteske.

Han flyttet etterhvert til Europa, og har vært i de fleste land der, ofte med utstillinger. Fra og med 1975 har han hatt hovedbase i Bergen. Utstillinger i Belgia, Danmark, England, Finland, Nederland, Norge, Sverige og USA.

Verkene hans er blant annet innkjøpt av rederier til utsmykning av skip.

Kilder
------

* Utstillings/presentasjonshefte med omtale skrevet av prof. em. Teddy Brunius, (kunst- og estetikkhistoriker) Universitetet i Uppsala
*For ishockeyspilleren se: Tom Christensen (ishockeyspiller)*

**Tom Christensen** (født 1949) er en norsk statsviter og professor ved Universitetet i Oslo.

Christensen er utdannet mag. art. i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo. Han avla i 1983 dr. philos.-graden ved Universitetet i Tromsø på avhandlingen *Organisasjonslederskap under endrete handlingsbetingelser: En undersøkelse av organisasjonsutviklingen i Norges/Norsk Lærerlag 1946-79*. I årene 1975 til 1986 var Christensen tilknyttet Universitetet i Tromsø, først som vitenskapelig assistent, deretter som stipendiat, amanuensis og førsteamanuensis. I 1986 ble han førsteamanuensis og i 1993 professor ved Institutt for statsvitenskap, Universitetet i Oslo. 

I sin forskning er Christensen særlig beskjeftiget med offentlig forvaltning, særlig sentralforvaltningens oppbygging og virkemåte. Han har viet oppmerksomhet til omstilling og reformer i departementer, direktorater, tilsyn og statlige selskap. Christensen har en svært omfattende vitenskapelig produksjon innen disse feltene. 

I 2013 ble han valg inn i Det Norske Videnskaps-Akademi i gruppe for samfunnsfag

Referanser
----------

1. ↑  dnva.no DNVA-medlemmer Arkivert 12. juni 2019 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Tom Christensen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Presentasjon fra UiO

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** CRIStin
 |
**Chogo av Baekje** (født ?, død 214) var 5. konge i det koreanske kongedømmet Baekje. Han var sønn av den foregående kong Gaeru.

Biografi
--------

Etter at Gaeru hadde gitt ly til en Sillaforræder i 165, ble forholdet mellom Baekje og Silla spent. Dette skjedde året før Chogo overtok som konge. Chogo bestemte seg for å angripe Silla i 167 og erobret to festninger, men Sillahæren klarte å slå angrepet tilbake.

Chogo forsøkte en ny invasjon mellom 188 og 190 mot Silla, og klarte denne gangen å erobre flere festninger (Mosan, Guyang, Wonsanhyang og Yogeo). I 204 ødela han Yocha. Han fikk bygd nye festninger inkludert Jeokhyeon og Sado, begge på okkupert territorium, og flyttet flere innbyggere dit i 210.

I 214 erklærte han krig mot mohefolket. Han ledet 1 000 soldater og erobret Seokmunfestningen, men mohehæren gjennomførte et motangrep i Sulcheonregionen i Baekje. I juli 214 invaderte Silla Baekje og erobret Sahyeonfestningen.

Den åttende kong Goi er sagt å være Chogos yngere bror. Den 13. kong Geunchogo tok Chogos navn for å antyde hans familietilhørighet etter en langvarig rivalisering mellom to kongefamilier.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Doosan Encyclopedia, «초고왕», besøkt 30. august 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Three-Kingdom Era: Koreans bring culture to Japan The Korea Times 25. november 2011
* (ko) Doosan Encyclopedia

| * v
* d
* r
Koreas monarkerBaekje |
| --- |
| 
* 1 Onjo 18 f.Kr.–29
* 2 Daru 29–77
* 3 Giru 77–128
* 4 Gaeru 128–166
* 5 Chogo 166–214
* 6 Gusu 214–234
* 7 Saban 234
* 8 Goi 234–286
* 9 Chaekgye 286–298
* 10 Bunseo 298–304
* 11 Biryu 304–344
* 12 Gye 344–346
* 13 Geunchogo 346–375
* 14 Geungusu 375–384
* 15 Chimnyu 384–385
* 16 Jinsa 385–392
* 17 Asin 392–405
* 18 Jeonji 405–420
* 19 Guisin 420–427
* 20 Biyu 427–455
* 21 Gaero 455–475
* 22 Munju 475–477
* 23 Samgeun 477–479
* 24 Dongseong 479–501
* 25 Muryeong 501–523
* 26 Seong 523–554
* 27 Wideok 554–598
* 28 Hye 598–599
* 29 Beop 599–600
* 30 Mu 600–641
* 31 Uija 641–660

 |

Portal: Korea
***Arturos øy*** (italiensk: *L'isola di Arturo*) er en roman av Elsa Morante fra 1957. Romanen et sentrert rundt den ensomme gutten «Arturo» som vokser opp på øya Procida i Napolibukta, og handler om å bli voksen. Morante vant prisen Premio Strega for romanen, som ble filmatisert av Damiano Damiani i 1962. Den norske oversettelsen ved Hans Braarvig utkom på Gyldendal i 1959.

Handlingsgang
-------------

Lokaliseringen av Procida i Napolibukten
I romanen vokser en liten gutt ved navn Arturo opp på øya Procida i Napolibukta. På øya finnes det et fengsel. Arturo selv bor i et dystert herrehus som hans far har arvet. Hva gutten har av skolegang er hva han får via bøker bestående av mannlige helter og ridderskap som han finner i herrehusets bibliotek. Arturo idealiserer sin mor som døde da han ble født. Han dyrker også sin høye, blonde og ofte fraværende far. Selv er han fysisk aktiv og ror med en båt og svømmer langs øya.

Det eneste levende vesen som han kan dele sin fryd er med sin hund Immacolatella. Bygningen med samme navn, inkluderte dens historiske fontene, Fontana del Gigante, er et berømt byggverk som står ved vannkanten i Napolis havneområde. Som Arturos mor døde da hun fødte ham, slik dør også hans elskede hund etter å ha født et kull med valper.

Da han er fjorten år gammel kommer faren med en ny brud, Nunziatella. Hans stemor er kun to år eldre enn ham selv. Lydene fra faren som elsker med Nunziatella om nettene er forstyrrende for den unge gutten på mer enn én måte. Snart blir Arturo forelsket i Nunziatella, som liker ham, men avviser hans seksuelle tilnærmelser. Nunziatella føder senere et barn med blondt hår, og for en tid erstatter barnet Arturo i hennes ømhet. Senere oppdager Arturo at hans far har blitt forelsket i en fange i øyas fengsel. Ved romanens avslutning blir fangen løslatt, og Arturo, som føler seg forrådt av faren, forlater øya for fastlandet.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF
 |
Historisk foto fra Republikken Kinas tid: Den muslimske krigsherren general Ma Hongkui inspiserer byggingen av en hovedvei gjennom Qingtongxia.
**Qingtongxia** (kinesisk: 青铜峡; pinyin: *Qīngtóngxiá*) er et byfylke i byprefekturet Wuzhong i den autonome region Ningxia Hui i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen var på 244 047 innbyggere i 1999. I fylket ligger Qingtongxia-demningen og Qingtongxia kullkraftverk, samt en større sement-fabrikk og et aluminiumsverk.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 109 løper gjennom området. Den knytter Beijing sammen med Lhasa i Tibet. Den løper vestover fra Beijing via Datong, Yinchuan, Lanzhou og Xining til Golmud før den vender sørvestover mot Lhasa.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *in* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmesider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Michel Lejeune** (født 30. januar 1907, død 27. januar 2000) var en fransk hellenist og språkforsker.

Lejeune studerte ved *École normale supérieure* og tok doktorgraden i 1940. Han var elev av Antoine Meillet og Joseph Vendryes og spesialiserte seg i historisk fonetikk og gammelgresk. Han underviste først ved universitetet i Poitiers, før han ble professor i komparativ grammatikk ved universitetet i Bordeaux i 1941. Fra 1947 var han studiedirektør for sammenlignende indoeuropeisk språkvitenskap ved *École pratique des hautes études*, og professor i lingvistikk ved Sorbonne-universitetet fra 1951 til 1955.

Lejeunes første studier gjaldt det gammelgreske språket. Han utga en gresk historisk fonetikk, *Phonétique historique de la langue grecque* (1947) og *Précis d’accentuation grecque*. Etter 1945 konsentrerte han seg om de gamle språkene i Italia, latin, etruskisk, oskisk, venetisk, messapisk, elymisk og lepontisk. Men først og fremst arbeidet han med mykensk gresk, etter at linear B-skriften var blitt tydet av Michael Ventris. Mot slutten av livet interesserte han seg for gallisk.

Lejeune ble medlem av *Académie des inscriptions et belles-lettres* i 1963, og var sekretær for *Société de Linguistique de Paris* fra 1970.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 119122859, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   annuaire prosopographique: la France savante, CTHS person-ID 111402, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   aibl.fr, besøkt 3. april 2023[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** ICCU **·** BNE
 |
Artux i Xinjiang
**Artux** (kinesisk: 阿图什; pinyin: *Ātúshí*; uigursk: ئاتۇش / *Atuş*) er et byfylke i det autonome prefektur Kizilsu helt vest i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen var på 190 882 innbyggere i 1999.

Fylket ligger dels sør i Tianshanfjellene, og nordvest i Tarimbassenget. Gjennomsnittlig årstemperatur er 12 ℃, nedbørsmengden 80 millimeter. Artux' økonomi baserer seg primært på jordbruk (bomull, druer, sauer).

Kulturminner
------------

*Aibifu-Aijiemu-mausoleet* (*Aibifu•Aijiemu mazha*, 艾比甫•艾洁木麻扎) fra Qingdynastiets tid ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Artux betjenes av Nanjiangjernbanen og av Kinas riksvei 314.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City - 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Artux – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Tom Colbjørnsen** (født 31. mai 1951 i Oslo) er en norsk professor i ledelse og organisasjon ved Handelshøyskolen BI. Han var rektor ved Handelshøyskolen BI i Oslo fra 1. august 2006 til 2014.

Han er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole og cand.polit. med sosiologi som hovedfag fra Universitetet i Bergen. Han har sin doktorgrad (dr.philos.) fra 1984 på et arbeid om ulikhet i arbeidsmarkedet. 

Colbjørnsen ble professor ved Sosiologisk institutt ved UiB i 1986. Han har siden vært professor i organisasjon og ledelse ved Norges Handelshøyskole (NHH), dekan for NHHs executiveutdanning og professor i organisasjon og ledelse ved Institutt for strategi og ledelse, Norges Handelshøyskole.

Colbjørnsen var i 2006-2008 medlem i Likelønnskommisjonen. Han tok dissens i kommisjonens anbefalinger til regjeringen, og mente de foreslåtte tiltakene ville ha liten innvirkning på å minke lønnsforskjellene. Han foreslo i stedet bla økt vekt på lokale lønnforhandlinger i kvinnedominerte sektorer.

Publiseringer
-------------

* *Reisen til markedet* 1995
* *Norske ledere i omskiftelige tider* 2001
* *Fleksibilitet og forutsigbarhet*
* *Arbeid og organisasjoner i endring* 2003
* *Ledere og lederskap* 2004
* *Modernisering og fornyelse i staten*

Referanser
----------

1. ↑  bi.no Lønn og kjønn Arkivert 22. mai 2013 hos Wayback Machine. 27.02.2008

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
**Kvæfjordkake** er en kake med marengs, vaniljekrem og mandler, og kalles også ofte for «**Verdens beste**».

Kaka ble i september 2002 kåret til Norges nasjonalkake av Nitimens lyttere. I kåringen deltok også marsipankake, gulrotkake, kransekake og sjokoladekake.

Opprinnelsen til kaka er kongekake, som kvæfjærdingen Hulda Ottestad kjøpte oppskrift på midt på 1930-tallet. Sammen med søsteren drev hun Café Alliance i Harstad, og kjøpte derfor to kakeoppskrifter for 200 kroner. Oppskriften på kongekake ble modifisert, blant annet med færre mandler, som var en dyr vare. Kaka fikk så navnet kvæfjordkake.

Kvæfjordkaka har en egen venneforening kalt Kvæfjordkakas venner. Foreninga arbeider for å promotere kaka, men også for å sette fokus på verdiskaping i distrikter.

Referanser
----------

1. ↑  
«Kvæfjordkaken best - Nitimen - NRK». Besøkt 7. juni 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kvæfjordkake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Kvæfjordkakas venner
* Oppskrift på Kvæfjordkake fra Opplysningskontoret for brød og korn.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** TasteAtlas
 |
Biokull laget ved pyrolyse
**Biokull** er trekull produsert ved pyrolyse av biomasse. 

De mest aktuelle råstoffene for produksjon av biokull er halm og trevirke. Biokull dannes ved å varme opp biomassen i et oksygenfattig miljø til rundt 500-600 °C. Rundt halvparten av karbonet i biomassen blir omdannet til biokull, resten blir til bioolje og gasser (blant annet metan). Oljen og gassene kan nyttes til energiformål.

Biokull kan lagres stabilt i jordsmonnet i flere hundre år. Det er derfor en aktuell teknologi for deponering av CO2. Samtidig bidrar porøsiteten i biokullet til at jordsmonnet blir mer produktivt.

I Norge er det flere miljøer som arbeider med biokull som jordforbedringsmiddel og klimatiltak. Blant disse er Norsk institutt for bioøkonomi og Det Kongelige Selskap for Norges Vel. Biokull ble omtalt av Miljødirektoratet i Klimakur 2020 som et mulig kostnadseffektivt klimatiltak med stort potensial som kan igangsettes i Norge. Råstofftilgangen begrenser mulighetene.

Referanser
----------

1. ↑  «Hva er biokull?». The Norwegian Biochar Competence Center. 10. februar 2016. Arkivert fra originalen 2. mai 2014. Besøkt 2. mai 2014.
2. ↑  «Biokull som klimatiltak og jordforbedringsmiddel». Det Kongelige Selskap for Norges Vel. 31. oktober 2013. Arkivert fra originalen 25. juni 2016.
3. ↑  «Klimakur 2020 – Sektorrapport jordbruk - Produksjon av biokull og lagring i jordbruksjord (tiltak 8)» (PDF). Miljødirektoratet. 2010. s. 38-42. Arkivert fra originalen (PDF) 29. juni 2016. Besøkt 26. mai 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
**Jože Zidar** (født 7. september 1927 i Koroška Bela, død 25. desember 2012) var en slovensk skihopper som konkurrerte for Jugoslavia på 1950-tallet. Han ble nummer 22 i OL i Cortina d'Ampezzo i 1956 og nummer 58 av 61 deltakere i VM i Lahtis i 1958. Zidar deltok i den første tysk-østerrikske hoppuka i 1953, og i 1957/58, da han ble nummer 37 sammenlagt. I den sveitsiske hoppuka 1957 fikk han 10. plass sammenlagt. Hans beste internasjonale plassering kan ha vært 9.-plassen sammenlagt i skiflygingsuka i Planica i 1957.

Etter den aktive karrieren var Zidar i 24 år starter i hoppanlegget i Planica, og han var også rennleder. I mange år organiserte og ledet han det årlige utforrennet i Javorniški Rovt.

Referanser
----------

1. 1 2  Gorenjski Glas: Skoki so njegovo življenje - Jože Zidar (10. mars 2008, besøkt 19. juli 2016)
2. ↑  Sports Reference: Jože Zidar Arkivert 16. desember 2012 hos Wayback Machine. (olympiaresultater, besøkt 19. juli 2016)
3. ↑  Adam Kwieciński: Hoppresultater[*død lenke*] (besøkt 19. juli 2016)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jože Zidar – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jože Zidar – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jože Zidar – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (en) Jože Zidar – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Biographie-Portal** er en fritt tilgjengelig online database som via en felles indeks gir tilgang til flere biografiske oppslagsverk på ulike språk.

Databasen ble etablert i 2009 som et samarbeidsprosjekt mellom Bayerische Staatsbibliothek, Historische Kommission bei der Bayerischen Akademie der Wissenschaften, Österreichische Akademie der Wissenschaften og stiftelsen Historisches Lexikon der Schweiz.

Opprinnelig var det bare med tyskspråklige oppslagsverk, men hensikten er å inngå avtaler som gjør det mulig å integrere andre nasjonale og regionale biografiske oppslagsverk i fellesregisteret.

Per august 2015 gir databasen tilgang til et register og en felles indeks som omfatter rundt 120 000 personoppføringer i:

* *Allgemeine Deutsche Biographie* (ADB)
* *Neue Deutsche Biographie* (NDB)
* *Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950* (ÖBL)
* *Historisches Lexikon der Schweiz* (HLS),
* *Sächsische Biografie* (SäBi)
* *Rheinland-Pfälzische Personendatenbank* (RPPD)
* *Slovenska biografija* (SBL)
* *Oesterreichisches Musiklexikon 1815–1950* (OeML)

Se også
-------

* Deutsche Biographie

Referanser
----------

1. ↑  «Biographie-Portal: Imprint». Arkivert fra originalen 23. september 2015. Besøkt 22. august 2015.
2. ↑  «Biographie-Portal: About us». Arkivert fra originalen 10. august 2015. Besøkt 22. august 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Biographie-Portal: søkeside, engelsk versjon Arkivert 29. desember 2020 hos Wayback Machine.

Portal: Tyskland
**Anders Tjøstolvsen Noddeland** (født 8. januar 1885 i Austre Moland, død 22. mai 1960) var stortingsrepresentant for Venstre. Han ble valgt inn for Aust-Agder i 1945, men ble ikke gjenvalgt i 1949. Fra 1919 til 1922 var han medlem av Austre Moland kommunestyre, fra 1922 til 1939 var han ordfører. Han var også fylkesordfører i Aust-Agder fra 1934 til 1939, på den tiden besto fylkestinget av ordførerne fra kommunene i fylket. 

Av utdanning hadde han bare landbruksskole vinteren 1904-1905. Utenom politikken var han bonde på farsgården fra 1918 til 1954. Han var også fylkesrevisor i Aust-Agder fra 1926 til 1942 og deretter fullmektig samme sted til 1945. Etter krigen var han formann i Aust-Agder landbruksselskap til 1954 og formann i styret for landbruksskolene i Aust-Agder til 1955.

Kilder
------

* Biografi hos stortinget.no

Eksterne lenker
---------------

* (no) Anders Tjøstolvsen Noddeland hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Anders Tjøstolvsen Noddeland hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Stortinget
 |