recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Slaget ved Sezawa |
| --- |
| Shinano-provinsens beliggenhet i Japan |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 9. mars 1542 |
| Sted | Sezawa, Shinano-provinsen i Japan35°53'45,7"N 138°14'40,5"Ø |
| Resultat | Takeda seiret |

 |
| Stridende parter |
|  En koalisjon av Shinano-daimyōer |  Takeda-klanens styrker |
| Kommandanter og ledere |
|  Ogasawara Nagatoki  Suwa Yorishige  Murakami Yoshikiyo  Kiso Yoshiyasu  Tozawa Yorichika |  Takeda Shingen |
| Styrker |
| ~12 000 | ~3 000 |
| Tap |
| ~3 000 | ~500 |

**Slaget ved Sezawa** (japansk: 瀬沢の戦い; *Sezawa no Tatakai*) ble utkjempet 9. mars 1542, og var et av mange slag Takeda Shingen utkjempa for å få kontroll over Shinano-provinsen i Japan. Her møtte han Ogasawara Nagatoki, Suwa Yorishige, Murakami Yoshikiyo, Kiso Yoshiyasu og Tozawa Yorichikas forente styrker. De hadde samlet en hær på rundt 12 000 mann, men ble beseiret av Shingens 3 000 krigere. Shinanostyrken mistet rundt 3 000 mann mens Shingens styrker mistet rundt 500.
**John Stoltenberg** (født 1944) er en amerikansk forfatter, aktivist, tidsskriftredaktør, universitetslærer, dramatiker og teaterkritiker som er kjent for sitt radikalfeministiske perspektiv. Han har vært redaktør for tidsskriftene *Essence*, *Working Woman*, *Lear's* og *AARP*. Han har blant annet utgitt to essaysamlinger og en roman. Han var også medgrunnlegger av Men Against Pornography. Han var samboer og livspartner av radikalfeministen Andrea Dworkin fra 1974 og frem til hennes død i 2005, og de giftet seg i 1998. Han har siden engasjert seg i diskusjoner om Dworkins tenkning og har uttalt at Dworkin stod for en transinkluderende feminisme.

Referanser
----------

1. ↑   Library of Congress Authorities, besøkt 8. november 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  ; *Autorités BnF*; besøksdato: 10. oktober 2015; BNF-ID: 166972709.
3. ↑  «Andrea Dworkin Was a Trans Ally». *Boston Review*. Besøkt 20. august 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**John Emil Sörenson** (født 15. september 1889, død 25. oktober 1976) var en svensk sportsutøver som deltok i de olympiske leker både i 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.

Sörenson ble olympisk mester i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det svenske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp svensk system foran Danmark. Det var tre lag fra tre nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Åtte år senere, under OL 1920 i Antwerpen vant han sin andre olympiske gullmedalje i turn lagkonkurranse.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Gull **Gull** i turn, lagkamp svensk system (Sverige)
* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Gull **Gull** i turn, lagkamp svensk system (Sverige)

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Sörenson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) John Sörenson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) John Sörenson – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) John Sörenson – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Utgave av grunnloven utstilt i Spanias deputertkammer.
**Spanias grunnlov av 1978** er Spanias gjeldende grunnlov.

Artikkel 155
------------

Artikkel 155 i den spanske grunnloven omhandler de spanske autonome regionenes selvråderett, og nasjonalforsamlingens mulighet til å overprøve de lokale regjeringene. I loven heter det det at den nasjonale regjeringen be senatet om å stemme over de autonome enhetenes selvråderett hvis en regional regjering «ikke handler etter de forpliktelser grunnloven eller andre lover pålegger, eller oppfører seg på en måte som undergraver Spanias interesser». For å ta i bruk artikkel 155 må det være absolutt flertall i denne avstemningen. Hvis det blir et flertall for å gjøre bruk av artikkel 155, kan den nasjonale regjeringen sette inn tiltak, som kontroll over den lokale regjeringen, slik det var tilfelle ved Catalonias uavhengighetserklæring i 2017.

Referanser
----------

1. ↑  «Artikkel 155: Loven som aldri før har blitt brukt». *NRK*. 21.10.2017. Besøkt 29. oktober 2017.
2. ↑  «Avsetter Catalonias president». *NRK*. 21.10.2017. Besøkt 29. oktober 2017.
3. ↑  «Det spanske senatet: Tar over styringen i Catalonia». *VG*. 27. oktober 2017. Besøkt 29. oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (en) Spanish Constitution of 1978 (English) – originaltekst fra den engelskspråklige Wikikilden |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis
 |
**Havnene i Falas** var to av alvenes byer i Beleriand i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard i det første tidevervet.

Falas var riket til Círdan *Skipsbyggeren* og hans folk, Sindar-alver kjent som *Falathrim*. De bodde i to store havner omgitt av murer. Disse to havnene var **Eglarest**, som lå ved munningen av elva Nenning og var den søndre av de to, og den andre havnen var **Brithombar**, som lå ved munningen av elva Brithon og var den nordligste av de to.

Havnene var beleiret under det første slaget av Beleriand, men i løpet av slaget Dagor-nuin-Giliath måtte orkene som beleiret byene dra mot nord for å slåss mot Noldoene, og ble drept. Etter året 45 F.T. ble vest Beleriand styrt av alven Finrod Felagund som styrte fra Nargothrond, og Círdan Skipsbyggeren var hans allierte.

Havnene i Falas holdt ut gjennom de senere slagene i Beleriand, helt til de til slutt ble ødelagt i året 473 i det første tidevervet, og da flyktet Círdan og hans folk til Sirions munninger og til Balar øya.

Portal: Litteratur
**Howard & the White Boys** er et amerikansk bluesband fra Chicago i Illinois som ble grunnlagt i 1988. Bandet spiller moderne electric blues og fikk sitt gjennombrudd da de fikk oppgaven med å være oppvarmingsband for blueslegenden B.B. King.

Bandet ble grunnlagt av Dan Bellini (gitar, munnspill), Howard McCullum (vokaler, bass), Steve Asma (gitar) og Jim Christopulos (trommer), som alle var studenter ved Northern Illinois University. Etter å ha fungert som oppvarmingsband for B.B. King spilte bandet sammen med Koko Taylor, Albert King, Junior Wells, Chuck Berry, Luther Allison og Bo Diddley. I 1994 ga Howard & the White Boys sin første utgivelse kalt *Strung Out on the Blues*. På samme tid som utgivelsen spilte bandet aktivt ved bluesklubben *Buddy Guy's Legends* i Chicago, og da Buddy Guy selv valgte å dra på turné valgte han bandet som sitt oppvarmingsband.

På grunn av omfattende turnevirksomhet valgte gitaristen Steve Asma å forlate bandet til fordel for akademiske studier, og ble erstattet av Rocco Calipari. Bandet turnerte deretter alene både i USA og i Europa mot slutten av 1990-tallet og begynnelsen av det neste tiåret. Deres andre utgivelse, *Guess Who's Coming To Dinner?*, kom ut i 1997, og tiltrakk seg oppmerksomhet fra Philadelphia-selskapet Evidence Records, som signerte bandet samme år på en opsjon på fire fremtidige utgivelser. Bandets første utgivelse med Evidence kom ut i 1999 under tittelen *The Big $core*, hvor også Buddy Guy har en gjesteopptreden.

I 1999 kom også bandets andre utskiftning, hvor Rocco Calipari valgte å forlate bandet av familiære årsaker. Inn kom gitaristen Giles Corey, som etter kun to år også valgte å forlate bandet. Calipari gikk deretter inn igjen i samme rolle. Bandets fjerde studioutgivelse *Made in Chicago* kom ut i 2006 og er bandets foreløpige siste albumutgivelse.

Medlemmer
---------

* Dan Bellini – gitar, munnspill (1988–?)
* Howard McCullum – vokaler, bass (1988–)
* Steve Asma – gitar (1988–?)
* Jim Christopulos – trommer (1988–)
* Rocco Calipari – gitar (–1999, 2001–)
* Giles Corey – gitar (1999–2001)
* Pete Galanis – gitar (2004–)

Diskografi
----------

* *Strung Out on the Blues* (1995)
* *Guess Who's Coming to Dinner?* (1997)
* *The Big $core* (1999)
* *Live at Chord on Blues* (2000)
* *Made in Chicago* (2006)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Howard & the White Boys på Discogs Rediger på Wikidata
* Howardandthewhiteboys.net – Offisielle nettsider
* (en) (en) Howard & the White Boys hos AllMusic

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** Discogs
 |
Viser Chamberí i rødt.
**Chamberí** er et av 21 distrikter i Spanias hovedstad Madrid. I nord grenser det til Tetuán, i øst til Chamartín og Salamanca, i sør til Centro og i vest til Moncloa-Aravaca.

Chamberí er videre oppdelt i de nabolagene Gaztambide, Arapiles, Trafalgar, Almagro, Vallehermoso og Ríos Rosas. Distriktet er en del av den såkalte sentrale kjernen i Madrid, og har en befolkning på rundt 150 000 innbyggere.

Utdanning
---------

Chamberí har 17 barnehager (to offentlige og 15 private), seks offentlige barneskoler, fem videregående skoler, 14 private skoler og 2 utenlandske læringsinstitusjoner.

Sport
-----

Det er store kontraster mellom nord- og sørdelen av distriktet når det gjelder sportstilbud. I sør finner man nesten ingen idrettsanlegg (foruten et knippe privateide og noen offentlige), mens man i nord finner mange høykvalitets fasiliteter:

* Club Deportivo Canal de Isabel II (svømmebasseng, tennis, basketball, osv.)
* Centro de Ocio y Deportes Tercer Depósito del Canal de Isabel II (fotball, bordtennis, golf, m.m.)
* Estadio Vallehermoso (friidrettsstadion, boksering, treningssenter, olympisk sommerbasseng, håndball, bowling, hockey, skøyter, rugby)
* Club Deportivo del Parque Móvil (innendørs svømmebasseng, helsestudio og anlegg for kickboxing)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNE **·** GeoNames
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Tsjekkoslovakias flagg Tsjekkoslovakia |
| Turn: |
| VM i turn |
| Gull | VM 1907 i Praha |  Lagkonkurranse |
| Bronse | VM 1907 i Praha |  Bøylehest |
| Sølv | VM 1909 i Luxembourg | Lagkonkurranse |
| Gull | VM 1911 i Torino |  Lagkonkurranse |
| Bronse | VM 1911 i Torino |  Mangekamp |
| Gull | VM 1913 i Paris | Lagkonkurranse |
| Sølv | VM 1913 i Paris | Mangekamp |

**Karel Stary** var en turner fra Böhmen, i dagens Tsjekkia. 

Han deltok i det turn-VM i 1907, 1909, 1911 og 1913. I 1907 fikk han fjerdeplass i mangekampen sammenlagt, mens det bøhmiske laget vant gull i lagkonkurransen etter at tre av de fire øverste plassene i mangekampen tilhørte utøvere fra dette laget. I neste VM, i 1909, ble det sølv i lagkonkurransen, bak Frankrike. Frankrike vant alle gullmedaljene i dette VM. 

I 1911 dominerte det bøhmiske laget VM, og fikk fire utøvere på pallen i mangekampen. Stary delte bronsen med Svatopluk Svoboda. De innkasserte også laggullet. To år senere, i 1913, fikk Stary sølv i mangekampen, bak Marco Torrès fra Frankrike, men var nok en gang med og vant gull i lagkonkurransen. 

Siden medaljevinnerne som representerte det østerriks-ungarske imperiet kom fra Böhmen, ble de vunnede medaljene flere år senere overført til Tsjekkoslovakia av FIG.
**Howard Felix Hanlan Cooke** (født 13. november 1915, død 11. juli 2014 i Kingston) var generalguvernør på Jamaica mellom 1. august 1991 og 15. februar 2006, da han ble den første generalguvernøren som innsatte sin etterfølger som generalguvernør, professor Kenneth Octavius Hall. 

Cooke ble tiltalt med tittelen Hans Eksellense mens han satt som generalguvernør. Han er utnevnt til medlem av den jamaicanske Order of the Nation og er kommandør av Order of Distinction. Cooke er storkorsridder av The Most Distinguished Order of Saint Michael and Saint George og av Royal Victorian Order. Han er derved opphøyet i ridderstanden og har rett til å føre tiltaleformen *Sir* foran sitt navn. Han er også ridder av The Most Venerable Order of the Hospital of Saint John of Jerusalem.

Før han ble innsatt som generalguvernør på Jamaica var han utdannet lærer, og han var president for Jamaica Union of Teachers. Han arbeidet også i forsikringsbransjen. Han ble medlem av parlamentet i Den vestindiske føderasjonen i 1958, og deretter ble han medlem av det uavhengige Jamaicas parlamentet som senator og medlem av House of Representatives etter 1962. Han var minister i regjeringen til statsminister Michael Manley på 1970-tallet og han var president for det jamaicanske senatet fra 1989 til 1991.

Cooke døde den 11. juli 2014 i en alder av 98 år.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 6. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 1020941332, besøkt 15. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Jamaicaobserver.com – Former GG Howard Cooke is dead (Publisert 11. juli 2014, besøkt 13. september 2014)

Eksterne lenker
---------------

* The Most Honourable Sir Howard Cooke ON, GCMG, GCVO, CD, biografi fra Kings House, Jamaicas generalguvernørembete

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Karel Leendert Miljon** (født 17. september 1903 i Amsterdam, død 8. februar 1984 i Bennebroek) var en nederlandsk bokser som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Miljon vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1928 i Amsterdam. Han kom på tredjeplass i vektklassen lett tungvekt (79,4 kg) bak argentinske Víctor Avendaño og Ernst Pistulla fra Tyskland.

Miljon vant de to innledende kampene på poeng, han beseiret Emil Johansson fra Sverige og britiske Alfred Jackson. Semifinalen tapte han på poeng til tyske Ernst Pistulla. I bronsefinalen beseseiret han Don McCorkindale fra Sør-Afrika.

Det var 16 boksere fra 16 nasjoner som stilte i den nest tyngste vektklassen, lett tungvekt, som ble avviklet i perioden 8. til 11. august 1928.

OL-medaljer
-----------

* 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Bronse Bronse i boksing, lett tungvekt

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 17044033w[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Karel Miljon – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Karel Miljon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Karel Miljon – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Grønlands tre landsdeler.
**Nordgrønland** (grønlandsk: **Avannaa**, også kalt *Avannaarsua* eller *Avanersuaq*) var ett av de tre amt (fylker) som Grønland ble delt inn i fra 1950 til 2008. Amtets hovedsete lå i bosettingen Qaanaaq, som ligger i Qaanaaq som var amtets eneste kommune. 

Navnet Avanersuaq betyr «stedet som ligger lengst mot nord». 

Dette er den lavest befolkede regionen i verden, med 843 innbyggere fordelt på 106 700 km² med isfritt land, noe som gir 0,0079 innbyggere pr km². Totalt landområde, inklusive isdelte områder er over 500 000 km². Nordgrønland har en høyere andel isfrie landområder enn mange andre deler av Grønland, på grunn av lite nedbør.

Tidligere kommuner i Nordgrønland
---------------------------------

Nordgrønland bestod av én kommune og to «ikke-inkorporerte områder» (områder som ikke inngår i en kommune):

* Qaanaaq kommune
* Nordøst-Grønland biosfærereservat (utenfor kommunal inndeling)
* Thule Air Base (utenfor kommunal inndeling)

Næringsveier
------------

Selfangst er den viktigste inntektskilden for store deler av befolkningen, dette skiller bosettingene her fra de andre delene av Grønland. Det er mange små bosettinger i Nordgrønland. På vinterstid fryser fjordene igjen, da bruker jegere og fiskere her hundeslede.

  


| * v
* d
* r
Grønland |
| --- |
| **Amt fra 1950 til 2008:** Nordgrønland **·** Vestgrønland **·**  Østgrønland | Grønlands flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Japansk musikk** kan være tradisjonell musikk eller nyere musikk fra Japan. Den tradisjonelle musikken er en rik på tradisjon, og består av kunstmusikk/Hoffmusikk, teater/forestillinger med musikk, og folkemusikk. Det japanske ordet for musikk er 音楽 (ongaku). Ordet kombinerer kanjiene 音 ("on") som betyr lyd og 楽 ("gaku") som betyr musikk eller komfort.

Tradisjonell japansk musikk
---------------------------

### Noen viktige instrumenter

#### Blåseinstrumenter

* Hichiriki – en slags obo (dobbelt rørblad) med en kraftig skjærende lyd. Viktig i Gagaku.
* Sho – munnorgel, brukes i Gagaku.
* Ryuteki – fløyte.
* Shakuhachi – bambusfløyte

#### Strengeinstrumenter

* Shamisen – et gitarlignende instrument med tre strenger, som spilles med plekter
* Koto – en liggende harpe med 13 strenger.
* Biwa – en type lutt
* Kokyu – kinesisk fiolin

#### Slagverk

Trommer som brukes i Gagaku og No:

* Kakko
* Taiko
* Kotsuzumi
* Otsuzumi

### Kunstmusikk

* Gagaku er hoffmusikk, som er 1200 år gammel, og som har røtter enda tidligere tilbake til kinesisk musikk.

* Bugaku er samme type musikk som gagaku, men akkompagnerer dans.

* No er en type forestilling, der musikk, teater og dans er integrert.

* Shomyo er buddistmunkenes sang

### Teater/forestillinger med musikk

* Kabuki er en type teater med røtter tilbake til 1600-tallet.

* Bunraku er dukketeater.

### Folkemusikk

Japan har en rik folkemusikkarv. Musikken ble brukt under festligheter, bryllup, og dagliglivet.
Sangen står sentralt, men folkemusikken brukte også instrumenter som fløyte, slagverk, og shamisen.

### Tonesystem

Japansk musikk bygger oftest på pentatone skalaer, men gjerne med moll-karakter. For eksempel er en skalatype som e,f,a,h,c,e helt vanlig.

Moderne japansk musikk
----------------------

### japansk popmusikk

Populær musikk i Japan går ut over mange sjangre. Se J-pop

### japansk samtidsmusikk

Den meste kjente japanske moderne komponisten er Toru Takemitsu.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |
**Snøvekt** betegner snøens tetthet. Begrepet er spesielt viktig for lastberegning av snødekke på tak.

Beregning av snøvekt
--------------------

* Tørr nysnø har en tetthet på ca. 100 kg/m³.
* Snø som har ligget en stund oppnår typisk en tetthet på 200-300 kg/m³.
* Våt snø har en tetthet på ca. 400 kg/m³.

Snøvekten kan dermed anslås basert på kvalitet og snødybde. En halv meter våt snø vil i gi en snøvekt på 0,5m \* 400 kg/m³ = 200 kg/m²

  

Mer nøyaktige verdier kan oppnås ved å presse en sylinder, f.eks et avløpsrør, med kjent areal ned gjennom snølaget. Massen i sylinderen veies.

Snøvekten blir da:

{\displaystyle {\text{Snøvekt}}[kg/m^{3}]={\frac {100}{A\_{sample}}}\*vekt\_{sample}}
hvor Asample er i dm² og
vektsample er i kg

  

Arealet av en sirkel (enden av et avløpsrør) er:

{\displaystyle Areal[dm^{2}]=\pi \*r^{2}[dm]}

Bæreevne for tak
----------------

Det har vært forskjellige krav til bæreevne for tak gjennom tidene.

* I perioden 1949–1969 er en normal bæreevne antatt å være ca. 120 kg/m².
* I perioden 1970–1979 er en normal bæreevne ikke større enn 150 kg/m².
* Fra 1980 er bæreevnen regulert i hht NS 3479 etter lokale forhold, stort sett fra 150 – 350 kg/m².

  

Bæreevnen kan også uttrykkes som kraft i Newton ved å multiplisere verdiene over med 9,81.

Kilder
------

* Statens bygningstekniske etat
**Denys James Watkins-Pitchford** (født 25. juli 1905 i Lamport i Northamptonshire, død 8. september 1990) var en britisk barnebokforfatter, illustrator og naturverner. Han er best kjent for *The Little Grey Men* (1942) som han mottok Carnegie Medal in Literature for i 1942. Han arbeidet som illustratør under sitt eget navn, og brukte kunstnernavnet **BB** som forfatter.

Liv
---

Han var prestesønn, og fikk dels hjemmeundervisning i oppveksten, fordi det ble antatt at han var sykelig. Oppveksten var prget av kjærlighet til natur og friluftsliv, et studieopphold i Paris og utdanning ved Royal College of Art i London. I 1930 begynte han som kunstlærer og begynte samtidig en karriere som illustratør. Hans første bok var antologien *The Sportsman's Bedside Book* (1937).

Han giftet seg i 1939 med Cecily. Paret fikk to barn, men sønnen Robin døde sju år gammel. Han ble enkemann i 1974, var syk de siste årene av livet, og døde på sykehuset. 

Kort tid før sin død ble han utnevnt til Member of the Order of the British Empire.

Bøker
-----

*The Little Grey Men* (1942) handler om fire smånisser, muligens de siste av sitt slag i Storbritannia, som kjemper for å overleve i naturen gjennom tre årstider. Oppfølgeren *Down the Bright Stream* utkom i 1948. Den første av bøkene ble produsert av Anglia som tegnefilmserie i 1975 med tittelen *Baldmoney, Sneezewort, Dodder and Cloudberry* – etter de fire nissenes navn. *The Forest of Boland Light Railway* (1950) skildrer et lignende smånissemiljø.

Bøkene hans er ikke oversatt til norsk.

En forening til hans minne ble etablert i 1999, med datteren Angela som ærespresident.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 5. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Speculative Fiction Database, oppført som BB, ISFDB forfatter-ID 28611, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   carnegiegreenaway.org.uk[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  carnegiegreenaway.org.uk D.J. Watkins-Pitchford Arkivert 5. mars 2012 hos Wayback Machine.
5. ↑  «bfi.org.uk». Arkivert fra originalen 19. oktober 2012. Besøkt 6. april 2013.
6. ↑  countrysidemodels.co.uk The Medal-winning Forest of Boland Railway
7. ↑  The BB Society

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** MusicBrainz
 |
**NordGen** (Nordisk Genressurssenter) arbeider med bevaring og bruk av genetiske ressurser innen landbruk og skogbruk i Norden. Dette innebærer bl.a. å bevare frø fra varianter av landbruksplanter, dyrking av planter med vegetativ formering og informasjonsarbeid om genetisk mangfold. Norsk Genressurssenter arbeider på samme område, men innenfor Norge.

NordGen er et nordisk samarbeidet som pågått i mer enn 30 år. NordGen ble stiftet 1. januar 2008 etter en sammenslåing av Nordisk genbank, Nordisk genbank husdyr og Det nordiske skogbrukets frø- og planteråd. NordGen finansieres av Nordisk ministerråd

NordGens hovedkontor og de plantene de bevarer er lokalisert til Alnarp utenfor Malmø. NordGens avdelinger for husdyr og skog er lokalisert til Ås. 

NordGen har ansvaret for daglig drift og administrasjon av Svalbard globale frøhvelv.

Referanser
----------

1. ↑  «NordGens nettside 9.11.2016». Arkivert fra originalen 21. desember 2016. Besøkt 9. november 2016.
2. ↑  «NordGens nettside, 9.11.2016». Arkivert fra originalen 21. desember 2016. Besøkt 9. november 2016.

Eksterne lenker
---------------

* NordGen - Offisielt nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** EU mva-nr.
 |
Et **snøskred på Steine i Vestvågøy** torsdag 8. mars 1906 krevde 19 menneskeliv. Under dårlig vær med kuling og snøfokk løsnet skredet fra Steinetinden mellom klokka 5 og 6 om morgenen, og ødela tre rorbuer i Vassvika på Steine som huset fiskere som deltok i Lofotfisket. Til sammen 60 mann (11 båtmannskap) oppholdt seg i de tre rorbuene som ble tatt av raset. To av rorbuene ble feid på havet, mens den tredje, der ingen mistet livet, ble knust mot ei annen rorbu. Utenom de omkomne ble 37 mann skadet i rasulykken. Alle de omkomne var fiskere fra Troms - 6 fra daværende Ibestad, 4 fra Sørreisa og 9 fra Lenvik. Den yngste var 15 år gammel, den eldste 64 år.

Sønnen til en av de omkomne fra Ibestad tok i 1966 initiativ til å få reist ei minnestøtte til minne om de omkomne i ulykken. Familiene til de omkomne samlet inn penger, og minnesmerket ble avduket 9. juli 1967 ved veien der raset gikk.

Litteratur
----------

* Einar Fyhn (red.): *Steine - Fiskeværet - Sommeridyllen - Den vonde dagen*. Steine grendelag 1997. ISBN 82-994347-1-8 (særlig s. 18-21 og 48, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
***D.N. Angel*** er en japansk tegneserie, *manga*, skrevet av Yukiru Sugisaki. Den har senere blitt gjort som tegnefilm, en 26 episoder lang anime, og som spill for PlayStation 2.

Handling
--------

D.N. Angel handler om Daisuke Niwa som på sin 14-årsdag bestemmer seg for å gi et kjærlighetsbrev til sin forelskelse, Risa Harada, men mislykkes. Samme dag dukker Dark opp i Daisukes indre, og han blir forklart at hvert mannlige medlem av Niwa-familien forvandles til den berømte Phantom Thief Dark. Hans oppgave er å stjele kunstverk som blir livaktive og forårsaker ulykker. Hver gang han får hjertebank (spesielt når han er forelsket) blir han Dark, og den eneste måten han kan bli normal igjen er å få sin kjærlighet returnert.

Personer
--------

**Daisuke Niwa:**
Grunnet hans dna forandres han til Dark når han blir forelsket. Han har blitt trent opp av moren og bestefaren siden han var liten med feller inne i huset. Selv om han er klumsete, er han godhjertet og gjør alltid sitt beste.

**Dark -(Phantom Thief Dark):**
Daisukes *alternative ego*. Han er litt svak for jenter, spesielt Risa Harada som ligner på hans første kjærlighet, Rika Harada, som var Harada-tvillingenes bestemor. Når han blir forelsket forandres han tilbake til Daisuke.

**Risa Harada:**
Den yngste av Harada-tvillingene. Hun er romantisk, naiv og veldig forelsket i Dark.

**Riku Harada:**
Den eldste av Harada-tvillingene. Hun misliker Dark fordi han stjal hennes første kyss.

**Satoshi Hiwatari:**
Satoshi går i samme klasse som Daisuke, Riku og Risa, og er *den kjekke* i klassen. Slik som Daisuke, har han også et *alternativt ego*, Krad (Dark stavet baklengs), som er motsatt av Dark.
Satoshi opptrer noen ganger kald og likegyldig, for at Krad ikke skal våkne og skade personer han bryr seg om.

**Krad:**
Krad er motsatt av Dark; ond og maktsyk, og bryr seg ikke om verten hans blir skadet i slåsskamper med Dark.

**Takeshi Saehara:**
Daisukes bestevenn- Han vil bli proff journalist og er interessert i å lage artikler om Darks stjelingsmanøvre om natten.

**Emiko:** Daisukes mor.

**Kosuke** Daisukes far.

**Daiki Niwa:** Daisukes bestefar.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *D.N.Angel* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *D.N.Angel* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata

Portal: Tegneserie
**Henry George Burr** (født 21. mars 1872, død ukjent) var en britisk skytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.

Burr vant en olympisk sølvmedalje i skyting under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass i lagskyting armégevær med 1602 poeng, bak USA som fikk 1687. De andre på laget var Arthur Fulton, Harcourt Ommundsen, Edward Parnell, James Reid og Edward Skilton. Det var ti lag som deltok og det var seks mann på hvert lag. Konkurransen ble avviklet 29. juli 1912. Hver deltaker skjøt 15 skudd på hver av distansene 200-, 400-, 500- og 600 meter. Burr skjøt totalt 266 poeng som var det nest beste resultatet på det britiske laget. Han kom på tiendeplass i den individuelle skytingen 600 meter frigevær.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1912 Sveriges flagg Stockholm – Sølv i skyting, armégevær lagskyting Storbritannias flagg Storbritannia

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 20. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Henry Burr – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Henry Burr – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Henry Burr – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Lønsj*** er et norsk humorprogram med Rune Nilson og Torfinn Borkhus som gikk på NRK Radio fra 2012 til 2017. Programmet gikk direkte og ble sendt alle hverdager på P1 fra kl. 11 til 12. Det ble i alt produsert rundt 1 000 sendinger med *Lønsj*. Programmet hadde mellom 400 000 og 500 000 daglige lyttere.

NRK lagde også en podkast som i begynnelsen inkluderte et ekstramateriale, eller bonusspor som det også ble kalt, der Nilson og Borkhus ofte satt på kontoret etter sending og snakket om løst og fast. Dette var som oftest rundt en halv time, og man fikk da en hel time med podkast. Mot slutten av programmets eksistens ble ekstramateriale sjeldnere, og man fikk da kun sendingen uten musikk. 

Blant de faste innslagene var intervjuene med de fiktive personene, samen Jan Olsen og nordlendingen Ståle Utslagsnes. Andre fiktive intevjuobjekter var Bob Kåre Blakkstadlifosslandsosvik, Johann Remington Stål og Mogens Palle.

Siste program, som var utvidet til to timer, ble sendt fredag 31. mars 2017 direkte fra Byscenen i Trondheim.

Lønsj gjenoppstår
-----------------

Den 24. januar 2019 ble det lastet opp en podkast episode kalt "Nytt opptak: fyll inn tittel (husk metadata)". Dette skulle vise seg å bli en "teaser" til at programmet skulle gjenoppstå, men som podkast. Det ble podkastet ukentlig i løpet av året frem til 8. november, da det ble annonsert i podkasten at programmet ble lagt på is. Nilson og Borkhus skulle fra nyåret av lage radioprogrammet Landsmøte på NRK P1.

Lønsj på TV
-----------

Det ble laget 10 episoder med dukkefilm for NRK basert på radioprogrammet.

Referanser
----------

1. 1 2  Lystad, Malin Sveinsdotter Landrø (23. november 2016). «Etter fem år er det slutt for Lønsj». *NRK*. Besøkt 11. januar 2019.
2. 1 2  NRK. «Lønsj avslutter med direktesending fra Byscenen i Trondheim». *NRK* **(norsk)**. Besøkt 31. mars 2017.
3. ↑  «Lønsj (podcast)». NRK Radio. Besøkt 11. januar 2019.
4. ↑  Stefan Kaliski (30. mars 2017). «- Jeg slutter for å klarne hodet» (.ece). Adresseavisen. Besøkt 7. april 2022.
5. 1 2  «Lønsj på TV». Klipp og Lim Media. Arkivert fra originalen 28. januar 2023. Besøkt 7. april 2022.
6. ↑  «Nytt opptak: fyll inn tittel (husk metadata) - Lønsj med Rune Nilson». *NRK Radio* **(norsk)**. Besøkt 26. desember 2020.
7. ↑  «Sesongslutt! Medisinering av katt! Skipsforlis! The Last Sharknado! - Lønsj med Rune Nilson». *NRK Radio* **(norsk)**. Besøkt 26. desember 2020.
8. ↑  «Lønsj-TV». NRK TV. Besøkt 7. april 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Lønsj' hjemmeside hos NRK
***Løperjenten*** er norsk film fra 1981, regissert av Vibeke Løkkeberg.

Filmen fikk kritikerprisen ved Den norske filmfestivalen i Haugesund, og Løkkeberg har i et intervju uttalt at bergenserne i salen pep ved utdelingen. Datidens kinosjef skal dessuten ha uttalt at filmen var «en skam for Bergen og den verste, mest amatørmessige filmen som er laget».

Filmen er en viktig del av Norges filmarv og kom i 1995 på UNESCOs oversikt over de 15 mest betydningsfulle filmene fra Norge.

Handling
--------

*Løperjenten* er satt til Bergen anno 1948. Filmens protagonist er den syv år gamle Kamilla, som vokser opp i et samfunn under gjenoppbygging og i en familie i full oppløsning.

Foreldrene er mest opptatt av penger og seg selv. Men i sin jevnaldrende venn Svein, finner Kamilla kjærligheten og solidariteten hun savner. Sammen går de to barna storøyde gjennom et liv og en tilværelse preget av svartebørs og ekteskapskriser.

Skuespillere
------------

* Nina Knapskog som Kamilla.
* Kenneth Johansen som Svein.
* Helge Jordal som Sverre.
* Vibeke Løkkeberg som Lise.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Løperjenten* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Løperjenten* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Løperjenten* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Løperjenten* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Løperjenten* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Løperjenten* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Løperjenten* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Løperjenten* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Julie Wietfeldt Øiseth** (født 2. desember 1997 i Fredrikstad) er en norsk ishockeyspiller. Hun spiller på Storhamar Damer fra sesong 2022/23.

Karriere
--------

Julie Øiseth er fra Fredrikstad og har Stjernen Hockey som moderklubb. hun har spilt for de norske klubbene Vålerenga Hockey og Sparta Warriors, og har vært innom det Norges kvinnelandslag i ishockey.

Hun har to VM-sølv og ta en VM-bronse med Norges kvinnelandslag i ishockey. Hun bodde i Huskvarna, Jönköpings län. Ellers i Sverige spilte hun i den svenske toppligaen for IF Troja-Ljungby fra 2017 til 2022, før det HV71. Hun har også spilt for Färjestad BK.

Referanser
----------

1. 1 2   Elite Prospects, Eliteprospects.com spiller-ID 183226, besøkt 21. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑
3. ↑  «Stortalentet Julie (21) har fått nok av fordommer: - Hørt trenere si at jenter ikke bør spille hockey». *Nettavisen*. 14. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Julie Øiseth – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
Interiør
**Il Redentore** (egentlig **Chiesa del Santissimo Redentore** ) er en kirke i Venezia. Den ligger på Guidecca med fasaden ut mot kanalen *Canale della Giudecca*. Den er tegnet av Andrea Palladio.

Venezia ble rammet av en pestepedemi som drepte 46 000 mennesker i årene 1575–1576. Etterat alle menneskelige forsøk hadde feilet på å stoppe pesten, vendte de seg til høyere makter, og 8. september 1576 vedtok senatet at det skulle bygges en kirke i takknemlighet hvis pesten tok slutt.

Det var Marcantonio Barbaro som var pådriver for at Andrea Palladio skulle få oppdraget. 

Palladio tegnet en kirke med kvadratisk grunnplan. Kirkerommet var sirkulært med en kuppel. Selv om slike kirkerom hadde vært populære i Nord-Italia ville senatet ikke ha den løsningen. De ønsket seg en løsning som fungerte bedre liturgisk. 
Løsningen som Palladio endte opp med har en exedra med et rektangulært skip.

Hver tredje lørdag og søndag i juli holdes det en fest for å takke for at pesten tok slutt. Det bygges en pongtong over kanalen slik at folk kan gå over den brede kanalen fra Zattere til Guidecca.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ULAN
 |
**Taylorbreen** er en isbre i Victoria Land i Antarktis. Den er om lag 65 kilometer lang og strømmer fra polarplatået og ned i den vestre enden av Taylor Valley nord for Kukri Hills og sør for Asgard Range. Den midtre delen av breen ligger mellom Inland Forts i nord og Beacon Valley sør.

En brearm av Taylorbreen
Taylorbreen ble oppdaget av Discovery-ekspedisjonen (1901–04) som antok at den var en del av Ferrarbreen. Den første geologiske ekspedisjonen (*Western Journey Party*) under Terra Nova-ekspedisjonen (1910–13) påviste at det dreide seg om to breer som var sammenkoblet, og Robert F. Scott navnga den øvre delen etter Griffith Taylor, geolog og leder av geologiekspedisjonen.

Breen har blitt undersøkt og modellert av forskere fra University of California, Berkeley og University of Texas at Austin.

Kilder
------

* Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 14457

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Kreishauptmannschaft Dresden** var en administrativ enhet innenfor kongedømmet Sachsen som ble opprettet i 1874 under forvaltningsreformen av 1873 og 1874. Den var en av fire større forvaltningsenheter i Sachsen, og avløste den tidligere Kreisdirektion Dresden av 1835.

Kreishauptmannschaft Dresden var inndelt i seks Amtshauptmannschaft:

* Amtshauptmannschaft Dippoldiswalde
* Amtshauptmannschaft Dresden
* Amtshauptmannschaft Freiberg
* Amtshauptmannschaft Großenhain
* Amtshauptmannschaft Meißen
* Amtshauptmannschaft Pirna

I tillegg bestod forvaltningsenheten av de kretsfrie byene Dresden, Freiberg (fra 1915), Freital (fra 1924), Meißen (fra 1915), Pirna (fra 1924), Radebeul (fra 1935) og Riesa (fra 1924).

Under forvaltningsreformen den 1. juli 1932 ble Kreishauptmannschaft Dresden slått sammen med Kreishauptmannschaft Bautzen til det nye Kreishauptmannschaft Dresden-Bautzen. Den nye forvaltningsenheten omfattet, i tillegg til det som er nevnt ovenfor, også Amtshauptmannschaft Bautzen, Amtshauptmannschaft Kamenz, Amtshauptmannschaft Löbau, Amtshauptmannschaft Zittau og de kretsfrie byene Bautzen og Zittau.

I 1939 ble benevnelsen Kreishauptmannschaft avløst av benevnelsen *Regierungsbezirk*, og Kreishauptmannschaft Dresden-Bautzen fikk benevnelsen Regierungsbezirk Dresden-Bautzen, inntil den ble oppløst i 1943. I 1939 ble også benevnelsen Amtshauptmannschaft erstattet med Landkreis.

Etterfølgere
------------

Den 23. juli 1952 ble den territoriale enheten Bezirk Dresden opprettet innenfor Den tyske demokratiske republikk. Den ble oppløst ved Tysklands gjenforening i 1990. Fra 1990 til 1991 eksisterte forvaltningsenheten Regierungsbezirk Dresden i fristaten Sachsen. 

Den nåværende Direktionsbezirk Dresden, som ble opprettet den 1. august 2008 i forbindelse med kretsreformen i Sachsen i 2008, omfatter i grove trekk det samme geografiske området som Bezirk Dresden.
Santa Maria di Loreto av Antonio da Sangallo den yngre, nær Trajans forum i Roma
**Antonio da Sangallo den yngre** (født 12. april 1484 i Firenze, død 3. august 1546 i Roma) var en italiensk arkitekt i renessansen. Da Sangallos byggverk presenterer høyrenessansens ypperste stil og viser allerede ansatsene til tidligbarokken. Hans planer for Palazzo Farnese konsiperte dette som det første bypalass med en en-akses gestalt.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Antonio da Sangallo stammet fra en berømt arkitektfamilie. Han var nevø til Antonio da Sangallo den eldre og til Giuliano da Sangallo.

### Arkitekt

I 1503 fulgte han med Giuliano da Sangallo til Roma, hvor han senere skulle nyte en rekke pavers gunst. Han var til å begynne med en medarbeider til Raffael og Donato Bramante, som brukte ham til utformingen av kuppelpillarene til Peterskirken i Roma. Bramante gav Sangallo en rekke stadig mer krevende prosjekter der det bare forelå ideskisser, og de kunne Sangallo så fullføre. Etterhvert fikk Sangallo også ansvaret for Passetto di Borgo mellom de pavelige boliger og Castel Sant'Angelo. Dette prosjektet ble imidlertid aldri sluttført, nen det gav ikke desto mindre Sangallo et vedvarende godt renomme som arkitekt.

I 1514 påbegynte Antonio da Sangallo den yngre Palazzo Farnese i Roma, som er hans mest kjente byggverk. Utformingen av dets indre gårdsrom teller blant de mest berømte perstasjoner innen den italienske renessansearkitektur.

På 1540-tallet var han sjefsarkitekt for oppføringen av Peterskirken. Han presenterte noen djerve planer for utformningen, men disse ble forlatt av hans etterfølger, Michelangelo.

Kirken Santa Maria di Loreto befinner seg ved Trajans forum. Den nedre delen av kirkebygget ble tegnet av Sangallo på 1520-tallet. Ut ifra de bevarte tegningene har forskere kunnet fastslå at Sangallo var inspirert av en opprinnelig idé av Bramante.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 118794426, besøkt 13. august 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Union List of Artist Names, ULAN 500017734, utgitt 1. november 2017, besøkt 21. mai 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Vasari, *Le vite* ("Lives", 124).
4. ↑  *Damals. Das aktuelle Geschichtsmagazin*. Jg. 28, Nr. 8, 1996, S. 54.
5. ↑  Gallo, Luigi & Giovannetti, Simonetta, "Santa Maria di Loreto", *Roma sacra* n. 3 (1995). Napoli: Elio de Rosa editore 1995. ISSN 1126-6546

Kilder
------

* Wittkower, Rudolf, *Art and architecture in Italy 1600-1750*. 6 ed. New Haven: Yale University Press 1999. ISBN 0-300-07890-0

Eksterne lenker
---------------

* (en) Antonio da Sangallo the Younger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bidrag i *Great Buildings*

  

Portal: Arkitektur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii **·** KulturNav
 |
**Jonas Øglænd** (født 18. januar 1847, død 8. oktober 1931) fra Sandnes grunnla i 1868 firmaet Jonas Øglænd as, som i 1932 lanserte sykkelmerket Den Beste Sykkel (DBS) 

Som 19 åring startet Jonas Øglænd for seg selv med handelsvirksomhet på kaia i Sandnes. Han kom seg så vidt gjennom den økonomiske krisen i 1880-årene. Han så store muligheter i utviklingen av landbruket. Forretningsdriften ble utvidet for å skaffe nødvendige varer til dette. Han var Jærens første importør av kunstgjødsel.

I 1892 ble Øglænd Cyklelager i Sandnes agent for tyske Hengstberg sykler. I 1897-98 fikk sønnene Jakob og Lars skandinavisk agentur for den amerikanske sykkelen «The World». Syklene monterte Øglænd selv. I tillegg monterte han egne sykler under merkene Fram og Viking. Sønnene Jakob og Lars var opptatt som kompanjonger i firmaet, og i 1906 sto den første sykkelfabrikken ferdig i Langgaten 6, Sandnes, og Øglænds egen sykkelproduksjon startet. Før første verdenskrig var Jonas Øglænd as blitt Norges største sykkelfabrikant.

Øglænd bygget stadig ut virksomheten, og i 1932 ble navnet Den Beste Sykkel (DBS) introdusert. Det var den 12 år gamle Knut Johansen som foreslo navnet og ble vinner av navnekonkurransen. Ved firmaets 75-årsjubileum i 1943 var det 682 ansatte. I 1949 ble de første syklene eksportert, og i det neste tiåret økte eksporten betraktelig.

I tillegg til sykler produserte firmaet også Tempo-Lett mopeder og Tempo motorsykler, hovedsakelig med motorer fra Sachs.

På 60-tallet ble det klart at sykkelproduksjonen krevde modernisering og ny teknologi, og i 1972 sto sykkelfabrikken på Kvål i Sandnes ferdig. På midten av 80-tallet ble all administrasjon og produksjon samlet på Kvål. Øglænd DBS A.S ble solgt til Monark i 1989, og etter flere ulike fusjoner ble Norges eneste sykkelprodusent i 1996 en del av Cycleurope. Cycleurope produserer merkenavn som *Monark*, *Crescent*, *Kildemoes*, *Gitane* og *Bianchi*.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk biografisk leksikon[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Øglænd, Per (1995). *Firmaet: 123 år : Jonas Øglænd*. [Billingstad]: [Varner-Øglænd].
* Jonasen, J. Schanche, Jonas Øglænd gjennom 100 år 1868 - 1968, Sandnes 1968
* Øglænd, Sigurd J. (1943). *Jonas Øglænd: 75 år, 18. april 1868-1943*. [Sandnes]: Øglænd.
* Aurenes, Ola (1873-1957) (1953). *Slektsbok for familiene Øglænd, Svendsen og Lunde av Sandnes og Høyland i Rogaland fylke*. Stavanger.
* *Sandnes 1*. Stavanger: Dreyer bok. 1998. ISBN 8270963135.
* *Sandnes 2*. Stavanger: Dreyer bok. 1998. ISBN 8270963143.

Eksterne lenker
---------------

* Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Geni
 |
**Kreis Zschopau** var en Landkreis som eksisterte i Bezirk Karl-Marx-Stadt i Den tyske demokratiske republikk. Kretsen ble opprettet i 1952 av deler av de tidligere kretsene Kreis Flöha, Kreis Annaberg og Kreis Marienberg. 

Kreis Zschopau befant seg i den østlige delen av Bezirk Karl-Marx-Stadt sørøst for Karl-Marx-Stadt. Kretsen grenset i nord mot Kreis Karl-Marx-Stadt-Land, Kreis Flöha, Kreis Marienberg, Kreis Annaberg og Kreis Stollberg.

Kretsen befant seg i overgangen mellom den nederste og den midterste delen av fjellområdet Erzgebirge, med et landskap preget av elven Zschopautal og dens sidedaler. Høyeste punkt var Greifensteine ved Ehrenfriedersdorf som lå 731 meter over havet. Laveste punkt var Zschopautal i Witzschdorf som lå 307 meter over havet.

Etter oppløsningen av DDR fortsatte kretsen å eksistere fra 1990 til 1. august 1994 som **Landkreis Zschopau** innenfor Fristaten Sachsen. Den 1. august 1994 ble flere av dens kommuner slått sammen med Kreis Annaberg til Landkreis Annaberg, mens de øvrige kommunene ble slått sammen med Landkreis Marienberg til den nye kretsen Mittlerer Erzgebirgskreis.

Byer og kommuner
----------------

Kretsen omfattet i 1990 følgende byer og kommuner:

| **Byer** |
| --- |
| Ehrenfriedersdorf |
| Thum |
| Wolkenstein |
| Zschopau |

| **Kommuner** |
| --- |
| Börnichen |
| Drebach |
| Falkenbach |
| Gehringswalde |
| Gelenau |
| Gornau |
| Grießbach |
| Großolbersdorf |
| Herold |
| Hilmersdorf |
| Hohndorf |
| Hopfgarten |
| Jahnsbach |
| Krumhermersdorf |
| Scharfenstein |
| Schlößchen/Erzgeb |
| Schönbrunn |
| Streckewalde |
| Venusberg |
| Waldkirkchen |
| Weißbach |
| Witzschdorf |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Harpalus rufipes*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.

Utseende
--------

*Harpalus rufipes* er 10-16,7 mm lang og den største nordiske arten i slekten *Harpalus*. Kroppen er mørk, blå-svart. Beina og antennene er rødlige. Antennens fjerde og tredje ledd med fine korte hår og noen lange hårbørster i spissen. Dekkvingene har fin gullglinsende kort hårbekledning. (Krever forstørrelse for å se). Brystskjoldet er bredt og mangler børsten, et stivt hår oppstående hår, ved bakhjørnet. Bakfotens første ledd (tars) er kortere enn sporen i spissen av leggen (tibia).

Levevis
-------

*Harpalus rufipes* er ganske vanlig, også i kulturlandskapet, finnes ofte der det er leirholdig grunn. Den er vanligvis nattaktiv og lever som planter, noen ganger kan den være plagsom for jordbærdyrkere.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Carabidae of the World Arkivert 16. desember 2008 hos Wayback Machine. søkedato: januar 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Harpalus rufipes* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Harpalus rufipes* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Harpalus rufipes* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Harpalus rufipes* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Harpalus rufipes* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Harpalus rufipes* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Harpalus rufipes* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Harpalus rufipes* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Harpalus rufipes* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Harpalus rufipes* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Harpalus rufipes* - bilde 1
* *Harpalus rufipes* - bilde 2
* *Harpalus rufipes* - Ground Beetles of Ireland - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
***Harpalus rubripes*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.

Utseende
--------

*Harpalus rubripes* er 8,5-12,2 mm lang. Kroppen hos hannen er mørk, blå-svart, mens hunnen er mer rødlig, bronsefarget, ofte med en grønn metallglans. Beina og antennene er rødlige. Antennens fjerde og tredje ledd med fine korte hår og noen lange hårbørster i spissen. Dekkvingene har fin gullglinsende kort hårbekledning. (Krever forstørrelse for å se). Brystskjoldet er bredt og mangler børsten, et stivt hår oppstående hår, ved bakhjørnet. Bakfotens første ledd (tars) er kortere enn sporen i spissen av leggen (tibia).

Levevis
-------

*Harpalus rubripes* lever på steder med sparsom vegetasjon og er vanligvis nattaktiv og lever som planter. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Carabidae of the World Arkivert 16. desember 2008 hos Wayback Machine. søkedato: januar 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Harpalus rubripes* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Harpalus rubripes* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Harpalus rubripes* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Harpalus rubripes* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Harpalus rubripes* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Harpalus rubripes* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Harpalus rubripes* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Harpalus rubripes* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Harpalus rubripes* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Harpalus rubripes* - Ground Beetles of Ireland - engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening