recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Nyhetsmorgen*** er et norsk nyhetsprogram som har gått på NRK radio siden 1995. Programmet dekker et vidt spekter og inkluderer også *Politisk kvarter* mellom 07.45 og 08.00. Det sendes på NRK P2 og NRK Nyheter på hverdager fra klokka 06.30 til 09.00, og sendes også som tv-program på NRK1. Om sommeren og i forbindelse med høytider starter Nyhetsmorgen klokka 07:00.

Første sending gikk på NRK P2 den 2. mai 1995.

*Nyhetsmorgen* inneholder reportasjer, intervjuer og direkterapporter om nyheter fra inn- og utland, kultur, underholdning og sport. NRKs distriktskontorer bidrar hver dag med journalistikk fra hele Norge.

Tidligere omfattet sendeflaten også programmer som *Verden i dag* og *Økonominytt*, men de ble nedlagt som egne titler og i stedet inkorporert i programmet fra 1. februar 2008. Fram til 2010 het programmet *P2s Nyhetsmorgen*. Til 2017 var *Kulturnytt* en selvstendig del av *Nyhetsmorgen*.

Hver sending hadde i gjennomsnitt 315.000 radiolyttere innom i første halvår 2023.

Nåværende programledere
-----------------------

* Birger Kolsrud Jåsund
* Katrine Nybø
* Ugo Fermariello
* Linn Wiik
* Silje Sande
* Silje Kathrine Bjarkøy
* Jon Branæs
* Marte Kaasa Arntsen

Referanser
----------

1. ↑  «P2s Nyhetsmorgen - NRK». *web.archive.org*. 25. februar 2010. Archived from the original on 25. februar 2010. Besøkt 13. januar 2019. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
**Mariusz Kamiński** (født 1965) er en polsk politiker (Lov og rettferdighet). 

Under Folkerepublikken Polen var Kamiński i opposisjon til den kommunistiske regjeringen. Han var medlem av Sejm fra 1997 til 2006, og deretter fra 2011. Fra 2006 til 2009 var han leder av Polens kontor mot korrupsjon. Kamiński var fra november 2015 leder med rang som minister, for de hemmelige tjenester i Beata Szydłos regjering. Fra 2019 var han i tillegg innenriks- og forvaltningsminister. Dette førte til protester mot en for høy konsentrasjon av makt på en hånd. Etter valget i Polen i 2023 som hans parti tapte, gikk Kamiński ut av regjeringen.

Kamiński og hans statssekretær Maciej Wąsik, ble i 2015 dømt til tre års fengsel for dokumentfalsk og maktmisbruk. Etter presidentvalget i Polen i 2015 ble de to benådet av president Andrzej Duda. I juni 2023 opphevet en avdeling av Polens høyesterett presidentens benådning, fordi den hadde skjedd før rettskraftig dom. Den nyvalgte Sejm-marskalken Szymon Hołownia opphevet deretter Kaminskis verv i Sejm, men Polens høyesterett har siden kjent også denne beslutningen ugyldig.

Kamiński og Wąsik ble i januar 2024 arrestert for å sone den idømte straffen. Kamiński innledet straks sultestreik i fengselet.

Referanser
----------

1. ↑  *Frankfurter Allgemeine Zeitung*, 15. august 2019, side 5.
2. ↑  *Frankfurter Allgemeine Zeitung*, 9. januar 2024.
3. ↑  «Polen: Ex-Innenminister tritt in Haft in Hungerstreik – Duda kritisiert Behörden - WELT». *DIE WELT* **(tysk)**. 11. januar 2024. Besøkt 12. januar 2024.
Amfi Eikunda i 2010  Foto: Jarle Vines 
**Alti Eikunda** er et kjøpesenter i Egersund sentrum. 

Senteret inneholder 25 butikker og Egersund Folkebibliotek. På taket av senteret er det bygget 34 leiligheter. Senteret har gåavstand til Egersund Sentrum.

Egersund Fayancemuseum
----------------------

Egersund Fayancemuseum har flyttet inn i lokaler i senteret, og den store samlingen av fajanse fra Egersund Fayancefabrik er da tilbake i lokalene hvor de en gang ble laget. Senteret er lokalisert i den gamle Fajansefabrikken i Egersund, som etter at den ble nedlagt først ble ombygd til Varehus for Coop Eikunda, som etter noen års drift bygde på senteret til det anlegget det fremstår som idag. Ombyggingen tok to år, og senteret åpnet dørene etter ombygging 22. mai 2008 med navnet **Amfi Eikunda**. 1. juni 2023 skiftet senteret forvaltning til Alti, og byttet navn til ALTI Eikunda.

Eksterne lenker
---------------

* Alti Eikunda Egersund
* Dalane Tidende: «Museum i kjøpesenter»
* Kulturnett:Egersund Fayancemuseum[*død lenke*]
* Dalane Folkemuseum
* Alti Eikunda på Facebook
* Alti Eikunda på Instagram
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Nirukta** (devanagari: निरुक्त, IPA: [n̪irukt̪ə]) er sanskrit og betyr «forklaring», «etymologisk tolkning». Navnet er tittelen på et verk om sanskrit-grammatiker som tilskrives Yāska i det 5. eller 6. århundre f.Kr. Teksten er en teknisk avhandling om etymologi, ordklasser og semantikk. 

Nirukta forklarer hvordan enkelte ord har sine meninger, spesielt i lys av Vedaene. Teksten inneholder et system av regler for å danne ord fra røtter og affikser, og et vokabular med irregulære ord. Den dannet basis for senere leksikon og ordbøker. Nirukta består av tre deler: (1) *Naighantuka*, som er en samling synonymer, (2) *Naigama*, som er en samling med ord som er spesifikk for Vedaene, og (3) *Daivata*, ord som er relatert til guder og ofringer.

Nirukta var en av de seks vedangaer som var obligatorisk blant lærde i sanskrit i det gamle India.

En kritisk utgave ble utgitt av Laskhman Sarup på 1920-tallet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***Metahelotella*** er en slekt av biller som ser ut til å leve under løs bark eller ved utflytende sevje. Noen arter kan også finnes på blomster.

Utseende
--------

Avlange, flate, som oftest noe metalliske billeri alle fall dekkvingene er mer eller mindre metalisk skinnende. Oversiden er uten tydelige hår. **Hodet** er stort, sett ovenfra trekantet, fasettøynene er nokså store og ovale, og sitter ved hodets bakhjørner. Antennene er forholdsvis korte, 11-leddete, det innerste leddet er pæreformet, de tre ytterste danner en kølle. Overkjevene (mandiblene) er kraftige og fremoverrettede. **Brystskjoldet** (pronotum) er litt bredere enn langt, med tydelig sidekant. Det er jevnt rundet tilsmalnet fremover. Bakkanten er noe tilbaketrukket i midten. Brystskjoldet har et mønster av tett punkterte områder med glatte, blanke områder mellom. **Dekkvingene** er avlange, parallellsidige, med lengdestriper. I motsetning til mange andre Helotidae har de ikke gule flekker, men ulike metallfarger. Lengde- og tverr-rekker av punktgroper danner et nettmønster på dekkvingene. **Beina** er ganske korte. Den indre delen av lårene er oftest rødlig, resten av beina mørkt metalliske. Føttene har to lange klør. **Undersiden** er vanligvis mer eller mindre rødlig.

Levevis
-------

Man antar at både larver og voksne biller hos de fleste artene lever enten under løs bark på døde trær eller ved utflytende, gjærende sevje. Denne sevjen inneholder ulike slags mikroorganismer og det er sannsynligvis disse billene lever av. Noen arter kan fanges i feller med gjærende frukt.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
				+ Familien **Helotidae**
					- Slekten ***Metahelotella*** Kirejtshuk, 2000
						* *Metahelotella bouchardi* (Ritsema, 1896)
						* *Metahelotella immaculata* (Ritsema, 1891)
						* *Metahelotella marthae* (Ritsema, 1910)
						* *Metahelotella schawalleri* Lee, 2009
						* *Metahelotella semifulva* (Ritsema, 1881)
						* *Metahelotella sprecherae* Lee, 2009

Referanser
----------

1. ↑  Kirejtshuk, A.G. 2000: On origin and early evolution of the superfamily Cucujoidea (Coleoptera, Polyphaga). Comments on the family Helotidae. *Izvestiya Kharkovskogo Entomologicheskogo Obshchestva*, 8(1): 8–38.
2. ↑  Lee, C.-F. 2009: Revision of the family Helotidae (Coleoptera: Cucujoidea): IV. The genus *Metahelotella*. *Annals of the Entomological Society of America* 102: 785–796.

Kilder
------

* Lee, C.-F. og Satô, M. 2006. The Helotidae of Taiwan (Coleoptera: Cucujoidea). *Zoological Studies* 45 (4): 529-552.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Drammenskaker** er lokale småkaker fra Drammen som nærmest har blitt en glemt klassiker. Oppskriften er blandt annet nevnt i kokeboken til Henriette Schønberg Erken fra 1914, «Stor kokebok for større og mindre husholdninger». I Drammens Byleksikon er den nevnt ved navnet «Drammenskaken». Kakene har sakte men sikkert klart å gjenerobre litt av den gamle populæritenen i byen.

### Oppskrift

#### Ingredienser

* 100 g hvetemel
* 30 g sukker
* 100 g smør
* 1 eggeplomme

##### Mandelmasse

* 100 g søte mandler
* 100 g melis
* ½ eggehvite
* ¼ dl syltetøy

##### Glassur

* 25 g melis
* ½ ts vann
* ½ ts sitronsaft

#### Tilberedning

Melet siktes og smuldres med smøret, tilsett deretter sukker og eggeplommen før deigen arbeides jevn, la den så stå kaldt i en til to timer. Mandlene skoldes og males, støtes med sukkeret og litt av eggehviten til en fin deig, resten av eggehviten vispes stiv og has i. Deigen kjevles tynn, utstikkes med rundt jern eller glass (6 cm i tversnitt), legges på en smurt plate. Mandeldeigen sprøytes i krans omkring (ca 2 ½ cm i tversnit) og midt i hver krans legges litt syltetøy eller gele. Stekes i en ikke for varm ovn. Syltetøyet glasseres.

Referanser
----------

1. ↑  «Drammenskaken | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 12. januar 2024.
2. ↑  Erken, Henriette Schønberg (1980). *Stor kokebok for større og mindre husholdninger*. no#: Aschehoug. s. 555. ISBN 8203102980.
KFML-pressekonferanse ved opprettelsen i 1967. Bo Gustafsson (til venstre), Nils Holmberg og Frank Baude presenterer den nye organisasjonen.
**Solidaritetspartiet** er et tidligere svensk politisk parti som opprinnelig var kommunistisk, men som endte opp som et sosialdemokratisk parti.

Partiet oppsto opprinnelig som en utbrytergruppe fra Sveriges Kommunistiska Parti (SKP) i 1967, et brudd som var utløst av at partiet endret navn til *Vänsterpartiet Kommunisterna*, men som var resultatet av en langvarig strid mellom partiledelsen og en pro-kinesisk venstreopposisjon under ledelse av Nils Holmberg. Disse grunnla sammen med deler av Clarté-bevegelsen og restene av Sveriges Kommunistiska Arbetareförbund i 1967 *Kommunistiska Förbundet Marxist-Leninisterna* (KFML) som en partibyggende organisasjon. 

En betydelig splittelse fant sted i 1970 da KFML(r) ble grunnlagt av elementer som la større vekt på arbeiderklassens egenorganisering, men i 1973 ble organisasjonen omgjort til *Sveriges Kommunistiska Parti*, et navn som var blitt ledig i og med det gamle SKPs navneskifte.

På partikongressen i 1976 ble et mindretall i partiet, med partiformann Bo Gustafsson i spissen, ekskludert. Bakgrunnen var et påstått høyreavvik i forbindelse med at disse gikk inn for et valgsamarbeid med VPK. Flertallet mente imidlertid at VPK og deres støtte til Sovjetunionen gjorde dem farlige i en situasjon som ble omfattet å være preget av en overhengende krigsfare. Å sikre forsvaret av Sverige fikk nå høy prioritet, noe som i sin tur førte til nye linjeskifter. Den nasjonale alliansen måtte sikres, og i forbindelse med lønnsoppgjøret i 1980 gikk SKP bort fra sin tradisjonelle linje med kritikk av LO-ledelsen. På denne tiden gikk en venstrefløy på omkring 15 prosent av partiet ut og dannet Sveriges Kommunistiska Parti (marxister-leninister), som senere skiftet navn til *Sveriges Kommunistiska Arbetarparti*.

I 1982 støttet SKP Socialdemokraterna ved valget, og kommunisme og maoisme forsvant gradvis fra det politiske grunnlaget. I 1986 ble det fjernet fra programmet, og partiet skiftet navn til Solidaritetspartiet. Tidsskriftet *Marxistiskt Forum'* hadde blitt lagt ned i 1985. Avisa *Gnistan* endret i 1986 navn til *Solidaritets-Gnistan*, og ble til slutt lagt ned i 1989. I 1990 opphørte partiet å eksistere som landsdekkende organisasjon, selv om de frem til 1998 var representert i kommunestyret i Vallentuna.

Partiledere
-----------

|  |
| --- |
| **Antirevisjonistiske marxist-leninistiskepartier i Norden**
 |
| Danmark: DKP/ML
Danmark: KAP
Finland: MLG
Færøyene: OF(ml)
Island: EIK(m-l)
Norge: AKP(m-l)
Sverige: KFML |

* Bo Gustafsson (1967/1973-1976)
* Roland Pettersson (1976–1985)
* Jan-Olof Norell (1985–1990)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
**Repparfjorden** (nordsamisk *Riehpovuotna*, kvensk: *Repovuono*) er en fjord i Hammerfest kommune i Troms og Finnmark. Den ligger like sørøst for Kvaløya (Fálá) ved Kvalsundet og tettstedet Kvalsund (Ráhkkerávju). Fjorden har innløp mellom Tappen i sørvest og bygda Klubbukt (Klubbogohppi) i nordøst, og strekker seg 13 kilometer sørøstover til Oldernes i botn av fjorden.

Bygda Halsen (Čeavahaš) ligger like ved Tappen, og like sørøst for Tappen ligger bygda Slettelv. Bygda Oldervik ligger på østsida litt innover fjorden. På sørvestside, et godt stykke inn i fjorden ligger Fægfjord (Veaigesvuotna).

Fjorden er 127 meter på det dypeste, som er midt i fjorden like innenfor munningen, og er én av 29 fjorder som Stortinget har utpekt som nasjonale laksefjorder for «å gi et utvalg på om lag 50 av de viktigste laksebestandene i Norge særlig beskyttelse». «Laksebestandene som omfattes av ordningen skal beskyttes mot inngrep og aktiviteter i vassdragene, og i de nærliggende fjord- og kystområdene.» skriver Miljødirektoratet.

Det samiske navnet er vanskelig å forstå ut ifra moderne samisk (den gamle sjøsamiske dialekten i området er utdødd) men det antas av mange å bety *skarsfjord*, som på moderne samisk vil bli riehpp*i*vuotna.

Riksvei 94 går langs hele sørvestsida av fjorden, mens Fv134 går langs nordøstsida.

Referanser
----------

1. ↑  «Kvenske stedsnavn». *www.kvenskestedsnavn.no*. Besøkt 5. september 2021.
2. ↑  Repparfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
3. ↑  «Nasjonale laksevassdrag og laksefjorder». *Miljøstatus*. Besøkt 18. oktober 2021.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Lise Hagen Rebbestad** (født 1965) er en norsk politiker (H). Hun satt i kommunestyret og formannskapet for Høyre i Skedsmo kommune fra 1995 til 2011. Hun var partiets ordførerkandidat ved valget i 2003 og i 2007. Hun har også vært 2. nestleder i Akershus Høyre.

I 2011 ble hun valgt til medlem av fylkestinget i Akershus. Hun satt både i fylkesutvalget, komite for Plan og Utdanning og kompetanse. Fra 2019 ble hun medlem av fylkestinget i Viken fylke. Satt som nestleder i komite for Plan, miljø og folkehelse. 

I 2020 ble hun leder av Rovviltnemd 4 (Oslo, Akershus og Østfold).

Lise Hagen Rebbestad jobber i det private næringsliv. Hun har vært ansatt i Manpower og ManpowerGroup. I dag jobber hun med Compliance og kompetanseutvikling i konsernet. 

Hun har vært leder av Skedsmo Skolekorps og Skedsmo Drill. Satt fra 2012 til 2018 som medlem av forbundsstyret til Norges Musikkorps Forbund, i de 4 siste årene var hun også President i NBTA Norway (National Baton Twirling Assoiciation).

Referanser
----------

1. ↑  «Håper på minst fem ordførere». *www.rb.no* **(norsk)**. 5. mai 2007. Besøkt 26. januar 2020. «Høyres ordførerkandidater har stor tro på at de skal lykkes med å male Romerike blått etter valget. Fra venstre: Lise Hagen Rebbestad (Skedsmo), Steinar Ørum (Ullensaker) og Mette Tønder (Nittedal). F»
2. ↑  «Lise Hagen Rebbestad». *hoyre.no*. Arkivert fra originalen 26. januar 2020. Besøkt 26. januar 2020.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Arbetarpartiet Kommunisterna** (APK) var et svensk kommunistisk parti som ble grunnlagt i 1977 og som gikk konkurs i 1995. Partiet er i all hovedsak videreført i det Sveriges Kommunistiska Parti (SKP) som ble grunnlagt etter konkursen.

Bakgrunnen for partiet var misnøye Vänsterpartiet Kommunisterna (VPK) sin utvikling i retning vekk fra den politikken den Moskva-tro delen av den kommunistiske verdensbevegelsen sto for og i retning en venstresosialistisk plattform ikke ulik den Sosialistisk Venstreparti i Norge på den tiden sto på. Splittelsen kan derfor, ulikt splittelsen som førte til danelsen av Kommunistiska Förbundet Marxister Leninister, som oppsto i protest mot Moskva, karakteriseres som en pro-Moskva-splittelse. Om lag en fjerdedel av medlemmene, samt Riksdagsrepresentantene Rolf Hagel og Alf Löwenborg gikk ut. Utbryterne fikk også med seg Norrbotten-avisa Norrskensflamman som ble partiets hovedorgan frem til den ble uavhengig i 1990.

Politisk sto APK i stor grad på de samme politiske standpunktene som VPK tidligere hadde gjort, med det antimonopolittiske demokratiet i sentrum for politikken. Partiet la stor vekt på solidaritet med det de så på som den sosialistiske verden og ulike frigjøringsbevegelser i den tredje verden. Partiet inntok opprinnelig en noe ambivalent holdning til reformene Mikhail Gorbatsjov initierte i Sovjetunionen, men ble etter hvert mer og mer kritisk til dette. Dette medførte at ungdomsforbundet i 1990 rev seg løs fra partiet og fikk følge av et betydelig antall partimedlemmer, inkludert redaksjonen i Norrskensflamman.

Også oppslutningsmessig representerte hendelsene rundt 1989-90 en knekk for partiet, selv om de aldri oppnådde den oppslutningen de håpte på ved bruddet med VPK.

Partiet gikk som første svenske parti konkurs i 1995. Dagens SKP regnes ofte som en direkte fortsettelse av APK.

Partiformann var Rolf Hagel.
Fjernsynstårnet under fotball-VM
Fjernsynstårnet Foto: Øyvind Kind Robertsen 
**Berlins fjernsynstårn** (*Fernsehturm*) er et fjernsynstårn i det sentrale Berlin. Det er et kjent landemerke rett ved Alexanderplatz, og ble bygget mellom 1965 og 1969 i det daværende Øst-Berlin som et prestisjeprosjekt for kommunistregimet. Tårnet ble brukt som et symbol på Berlin av regimet i DDR. Tårnet kan lett sees i de sentrumsnære bydelene i Berlin.

Tårnet var opprinnelig 365 meter høyt, men etter at en ny antenne ble installert på 1990-tallet er høyden øket til 368 meter. Fjernsynstårnet er den høyeste konstruksjonen i hele Vest- og Sentral-Europa.

Det finnes en utsiktsplattform og en roterende restaurant i tårnet. Utsiktsplattformen ligger 204 meter over bakken, mens restauranten, som roterer helt rundt i løpet av tyve minutter, ligger noen få meter over utsiktsplattformen. Opprinnelig roterte restauranten i løpet av en time, hastigheten ble senere fordoblet og tredoblet under renoveringen på 1990-tallet.

Inne i tårnet er det to heiser som bringer besøkende opp til plattformen på 35 sekunder. Tross farten, er heismekanikken så finstilt, at de færreste merker bevegelsen.

Tårnet har etter gjenforeningen vært eiet av Deutsche Telekom.

Når solen skinner på kuppelen i rustfritt stål gir det en refleksjon i form av et kors. Det ateistiske og kirkeundertrykkende kommunistregimet hadde ikke forutsett dette, og denne virkningen ble derfor på folkemunne kalt «pavens hevn». Ronald Reagan nevnte dette i sin tale «Tear down this wall» ved Brandenburger Tor 12. juni 1987:

*For flere år siden, før østtyskerne begynte å bygge opp igjen sine kirker, reiste de en sekulær bygning: Fjernsynstårnet ved Alexanderplatz. Siden det har myndighetene arbeidet for å korrigere det de ser på som tårnets ene store feil: de har behandlet glasskuppelen på toppen med maling og kjemikalier av alle slag. Allikevel, selv i dag, når solen treffer kulen, den kulen som tårner over hele Berlin, lager lyset korsets tegn. Der i Berlin, lik byen selv, så kan ikke symboler for kjærlighet, symboler for tilbedelse, bli undertrykt.*
Under fotball-VM i 2006 ble kuppelen dekorert som en fotball.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Berliner Fernsehturm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Berliner Fernsehturm – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Berliner Fernsehturm

Portal: Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames **·** SkyscraperCenter
 |
**Kommunistiska Partiet** er et svensk parti som ble grunnlagt i 1970 av utbrytere fra Kommunistiska Förbundet Marxist-Leninisterna (KFML) under navnet Kommunistiska Förbundet Marxist-Leninisterna (revolutionärarna) – KFML(r). Utbruddet var først og fremst konsentrert til Göteborg, der det store flertallet gikk ut, men de fikk også med seg medlemmer fra andre deler av landet.

Årsakene bak bruddet var flere – de mente at KFML manglet riktig klasseinnretting, ikke klarte å ta et endelig oppgjør med sosialdemokratiet og var for opptatt av splittelsene i den internasjonale kommunistiske bevegelsen. For (r) var det viktig å være ett med arbeiderklassen, ikke heve seg over den kulturelt, samtidig som man forkastet sosialdemokratiet og alle dets organisasjoner – blant annet forkastet man de eksisterende fagorganisasjonene og gikk inn for en strategi for ville streiker. I 1976 skiftet partiet navn til *Kommunistiska Partiet Marxist-Leninisterna (revolutionärarna)*, før de i 2005 fikk det navnet de har i dag.

Leder fra starten til 1998 var Frank Baude. Siden den tid har Anders Carlsson vært partileder. Partiet gir ut avisen *Proletären* som for tiden er ukeavis, men som i perioder har kommet oftere. Partiet har også stått for forlagsdrift og musikkutgivelser gjennom selskapet Proletärkultur.

Etter at Sveriges Kommunistiska Parti, Sveriges Kommunistiska Arbetarparti og Kommunistiska Partiet i Sverige gikk i oppløsning mot slutten av 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet har partiet vært enerådende innen den anti-revisjonistiske bevegelsen i Sverige, men har bare i begrenset grad vært i stand til å rekruttere medlemmer fra disse partiene.

Komunistiska Partiet kritiseres ofte for en ukritisk holdning til undertrykkende regimer som Cuba, Nord-Korea og Zimbabwe. De er klare på at disse landene ikke representerer noe ideal for Sverige, men de forsvarer dem på sine egne vilkår. Mye på grunn av dette ble partiets ungdomsorganisasjon Revolutionär Kommunistisk Ungdom fratatt all offentlig støtte.

Partiet har folkevalgte i Karlshamn, Lysekil og Gislaved. De stiller ikke til valg til Riksdagen eller Europaparlamentet.

Partiets mest kjente medlem er skuespilleren Sven Wollter (død 2020), som ved flere tilfeller var listetopp i Stockholm.

Referanser
----------

1. ↑  «Kommunistiska Partiet har fått ny ordförande». *Göteborgs-Posten* **(svensk)**. Göteborgs-Posten. 5. januar 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kommunistiska Partiet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Jan Tellef Thorleifsson** (født 1962) er en norsk siviløkonom og forretningsmann som er direktør for Norfund. Han er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole (1987) og M.Sc.Econ. fra London School of Economics (1988).

Han var en av gründerne av ventureselskapet Northzone. Thorleifsson var partner i Northzone fra etableringen og frem til 2016, og han har hatt flere styreverv i Northzones porteføljebedrifter. Han har spesielt arbeidet innen programvare, fintech og ren energi. Thorleifsson var den første styrelederen i Norsk Venturekapitalforening (NVCA). Han har også vært styremedlem i Svensk Riskkapitalforening (SVCA), og Invest Europe. 

Thorleifsson har også vært medstifter av Voxtra. Voxtra etablerte i 2007 en stiftelse med formålet å skaffe privat kapital som kunne bli kanalisert inn i prosjekter og virksomheter i u-land hvor man kunne oppnå en målbar høy sosial avkastning[*klargjør*], herunder prosjekter i Kenya, India og Kambodsja. I 2012 etablerte Voxtra et fond på 15 millioner euro (Voxtra East Africa Agribusiness Fund). Thorleifsson er styremedlem i Voxtra-stiftelsen og leder av investeringskomitéen for fondet.

Før etableringen av Northzone arbeidet Thorleifsson først to år med politikk som byrådssekretær i Oslo kommune i årene 1988-90. Han var deretter direksjonssekretær i I.M. Skaugen A/S fra 1990-92 og finans- og prosjektdirektør i Western Bulk Shipping fra 1992-96.

Referanser
----------

1. ↑   www.proff.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  «NVCA». *www.nvca.no*. Besøkt 2. mai 2018.
6. ↑  «SVCA | Swedish Private Equity & Venture Capital Association». *SVCA* **(engelsk)**. Besøkt 2. mai 2018.
7. ↑  «Invest Europe - The Voice of Private Capital». *www.investeurope.eu* **(engelsk)**. Besøkt 2. mai 2018.
8. ↑  «Voxtra | Empowering people to lift themselves out of poverty». *www.voxtra.com* **(engelsk)**. Besøkt 2. mai 2018.
Onsøys kommunevåpen fra 18. mars 1988.
**Onsøy** er en halvøy som ligger i Fredrikstad kommune i Viken, vest for Seutelva, som er ei sideelv til Glomma. Det er en tidligere kommune i Østfold, opprettet i 1837 som Onsøy formannskapsdistrikt. Kommunevåpenet var tre varder. Den 1. januar 1968 ble en del av arealet til Onsøy, Rolvsøya øst for Kjølbergelva (med 170 innbyggere), overført til Fredrikstad kommune. Noe av den nordre del havnet i Råde kommune.

Fra 1. januar 1994 ble også resten av Onsøy, som da hadde 12 923 innbyggere og et areal på 116 km2, slått sammen med Fredrikstad. Administrasjonssenteret i Onsøy var Ørebekk på Gressvik. 

Gressvik var bygd rundt *Græsvig Brug*, ett av Nord-Europas største trelastbruk i tiden 1860 til 1924.

Navnet betyr antakelig *Odins øy* (*Óðinsøy*), nevnt i Fagrskinna på 1200-tallet. Jens Bjelke er begravet i Onsøy kirke. Da han var Norges rikskansler styrte han landet fra Elingaard, som også ligger i Onsøy. Fra 1549 til 1672 styrte man Onsø len herfra.

Her finner vi også Kjølberg Herregård. Øya ligger i en av østlige Oslofjords mest populære hytteområder.

* Onsøy kirke  Foto: C. Hill, 2011 Onsøy kirke  Foto: C. Hill, 2011
* Onsøy prestegård Onsøy prestegård
* Elingaard  Foto: Svein Harkestad, 2017Elingaard  Foto: Svein Harkestad, 2017
* Jernbanestasjon Jernbanestasjon
* Falne fra Onsøy  Foto: C. Hill, 2011Falne fra Onsøy  Foto: C. Hill, 2011

Referanser
----------

1. ↑  Onsøy kommune i lokalhistoriewiki.
2. 1 2  Onsøy fra Onsøy Historielag, sist lest 22. september 2016.
3. ↑  *Onsøy: Odins øy - i strek og tekst*. Fredrikstad: [ÅSI trykk]. 1999.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Nahal Oz.
Nahal Oz ligger i nordøstre del av det gule konfliktområdet fra Hamas-angrepet 7. oktober 2023.
**Nahal Oz** (hebraisk skrift נַחַ"ל עֹז, betyr «Mektig strøm» eller «Nahals styrke») er en kibbutz sør i Israel. Den ligger i nordvest i Negevørkenen nær grensen til Gazastripen og nær utviklingsbyene Sderot og Netivot i Sha'ar HaNegev regionale kommune. I 2006 hadde den 290 innbyggere.

Historie
--------

Kibbutzen ble grunnlagt i 1951 av Nahal-soldater som den første Nahalbosettingen i landet. Den ble først kalt **Nahlayim Mul Aza** (hebraisk skrift נחלאים מול עזה, betyr «Nahalsoldater over fra Gaza»). I 1953 ble den et sivilt samfunn.

Nahal Oz ble i april 1956 angrepet av egyptiske soldater, som tok livet av innbyggeren Ro'i Rutenberg.

Privatiseringen av kibbutzen begynte i 1997.

Referanser
----------

1. ↑  Nahal Oz hopes to outsmart Gaza attackers Haaretz, 4. juni 2008

Eksterne lenker
---------------

* (he) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nahal Oz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** GeoNames
 |
|  |
| --- |
| 

Den europeiske unions medlemsstater, animert etter innlemmelse.
*Albania*
Østerrike
*Belarus*
Belgia
*Bos-Herz.*
Bulgaria
*Kroatia*
Kypros
Tsjekkia
Danmark
Estland
Finland
Frankrike
Tyskland
Hellas
Ungarn
*Island*
Irland
Italia
Latvia
Litauen
Luxembourg
*Mak.*
Malta→
*Moldova*
*Mont.*
Nederland
*Norge*
Polen
Portugal
Romania
*Russland*
*Russl.*
*Serbia*
Slovakia
Slovenia
Spania
Sverige
*Sveits*
*Tyrkia*
*Ukraina*
Storbritannia
 |

**Pax Europaea** (latin for *den europeiske fred* – henspiller på den historiske *Pax Romana*) utgjør den fredfulle perioden Europa har opplevd etter Den annen verdenskrig, ofte sett i sammenheng med opprettelsen av Den europeiske union (EU) og dens forløpere. Etter Den kalde krigen har denne freden vært enda tydeligere på grunn av de minskede politiske spenningene, med unntak av det tidligere Jugoslavia.

Det transatlantiske samarbeidet og europeisk integrasjon var tenkt å kunne opprettholde den skjøre freden som var skapt i Europa. Da kontinentet gjennom århundrer stadig var kastet ut i krig, var hensikten med opprettelsen av De europeiske fellesskap i 1950-årene å danne et samarbeide som var så omfattende at krig mellom de deltagende land ville umuliggjøres. Disse fellesskapene, og andre samarbeid som for eksempel NATO, omfattet mesteparten av det vestlige, nordre og sydlige Europa. Til tross for at det sentrale og østlige Europa forble i Sovjetunionens maktsfære, opplevde også disse landene lite fysisk konflikt, med unntak av internt maktmisbruk, frem til 1990-årene da Jugoslavia-krigene brøt ut mens dette landet raknet. I denne sammenheng ble EUs strukturer kritisert for den opplevde handlingslammelsen. I dag er disse nye landene på Balkan kandidater til å innlemmes i EU.

I dag omfatter unionen 27 land, mens flertallet av de resterende europeiske land søker medlemskap (tolv land tilsluttet seg EU på 2000-tallet). I tillegg er flere land, deriblant Norge, tilknyttet EU gjennom økonomiske avtaler og traktater, blant annet ved Det europeiske økonomiske samarbeidsområde (EØS). Innenfor integrasjonssfæren har ingen militær konflikt siden. Dette utgjør den lengstlevende freden på det vesteuropeiske kontinent siden Pax Romana.

I 2012 ble Den europeiske union tildelt Nobels fredspris. Den Norske Nobelkomite begrunnet dette med at «Unionen og dens forløpere har gjennom mer enn seks tiår bidratt til å fremme fred og forsoning, demokrati og menneskerettigheter i Europa.»

Se også
-------

* Den europeiske unions medlemsstater
* Pax Romana

Referanser
----------

1. ↑  Tsoukalis, Loukas (2005). *What Kind of Europe?*. Oxford: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-927948-7.
2. ↑  «Nobels fredspris for 2012», nobelprize.org, 12. oktober 2012. Besøkt 12. oktober 2012.
Kibbutzen Sufa er markert langt sør i det gult markerte området.
**Slaget ved Sufa** (קרב סופה), eller **angrepet på Sufa**, begynte 7. oktober 2023, da Hamas gikk til et storstilt angrep inn i Sør-Israel. Den israelske kibbutzen Sufa i nærheten av grensen mellom Israel og Gaza-stripen, hadde tidligere også vært angrepsmål for raid og for rakettangrep i løpet av Gaza–Israel-konfliktene i flere tiår.

Over 250 mennesker ble tatt som gisler av Hamas, men ble deretter reddet av spesialoperasjonsenheten Shayetet 13 sammen med andre Israel Defense Forces (IDF)-enheter.

Stridighetene vedvarte i noen dager; den israelske seier i de grensenære bosettinger var et faktum den 10. oktober.

Referanser
----------

1. ↑  «Four Seconds To Flee Rockets». *Jewish Telegraph*. Arkivert fra originalen 26. mars 2023. Besøkt 19. oktober 2023.
2. ↑  «Mission: Sufa». *OR Movement*. Arkivert fra originalen 19. oktober 2023. Besøkt 16. oktober 2023.
3. ↑  «The Battle for Sufa Outpost: How one of Israel’s elite units rescued fellow soldiers from Hamas terrorists». *All Israel News*. 12. oktober 2023. Arkivert fra originalen 19. oktober 2023. Besøkt 16. oktober 2023.
4. ↑  Fabian, Emanuel. «IDF spokesperson says military has regained control of all Gaza border towns but terrorists may remain». *www.timesofisrael.com*. Arkivert fra originalen 15. oktober 2023. Besøkt 15. oktober 2023.
**Reinskloster len** var et norsk len som eksisterte fra reformasjonen i Norge til 1660, da lensvesenet ble opphevet.

Lenet var basert på eiendommene til Reins kloster som ble gjort om til krongods. I 1551 ble også Tautra klostergods tillagt Reinskloster. Dessuten ble Vig gods tillagt i 1560-årene. Lenets eiendommer besto i 1661 av 639 gårdsbruk med en samlet skyld av 515 spann, pluss 36 eiendommer av 26 spann som var bortpantet siden 1628. I Rissa utgjorde lenet halvparten av samlet jord; i Osen, Roan, Buvika og Lensvik en tredel; i Stadsbygd, Børsa, Frosta og Åsen en femdel.

I 1660 kjøpte finansfyrsten Selius Marselis godset av kongen for 30 000 riksdaler.

Lensherrer
----------

* 1541−1553 Inger Ottesdatter var også forlenet med Romsdal
* 1553−1560 Axel Gyntersberg
* 1560−1575 Mogens Pedersen (Galt)
* 1575−1577 Jørgen Munck
* 1577−1578 Jacob Huitfeldt var også lensherre i Trondhjems len
* 1578−1581 Johan Venstermann
* 1581−1582 Jacob Huitfeldt
* 1582−1587 Johan Venstermann
* 1587−1590 Henrik Brockenhuus
* 1590−1611 Henning Gjøe
* 1611−1615 Jens Bjelke
* 1615−1628 Lenet var underlagt lensherren til Trondhjem
* 1628−1640 Steen Willumsen Rosenvinge
* 1640−1645 Iver Prip
* 1645−1646 Melkior Oldeland
* 1646−1648 Ove Bjelke
* 1648−1660 Jakob Ulfeldt

Referanser
----------

1. ↑  Dahl, Svein Tore (1999). *Embetsmenn i Midt-Norge i tiden 1536-1660*. Svein Tore Dahl. s. 12.
**Aboelva** (nordsamisk: *Ábojohka*) er ei elv og et vassdrag i Kvænangen kommune i Troms og Finnmark, den starter i Ábojávri og renner mot nordvest til utløpet i Sørfjorden nær Kvænangsbotn. Den danner den nederste delen av vassdraget med samme navn.

Aboelvvassdraget er regulert med Lassajavrre kraftverk (7,2 MW) med Ábojávri som magasin, Småvatna kraftverk (18,8 MW) med Lássajávri som magasin, og Kvænangsbotn kraftverk (44 MW) med magasinet Småvatnan. Cårrujavrit kraftverk har avløp til Småvatnan, det utnytter vannkraft fra Njemenjaikujohka lenger øst via en 3372 m lang tunnel. Ábojávri tilføres vann fra Mollešjávri i Reisavassdraget gjennom en 3467 m lang tunnel, Mollešjávri fra Sarvvesjavri i Navitelvvassdraget med en kraftverktunnel på 1990 m.

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 21. september 2015
2. ↑  «NVE Atlas». *Vannkraft.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 18. september 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Utdatert:** Denne teksten kan inneholde feil på grunn av informasjon som er utdatert. artikkelen Du kan hjelpe med å oppdatere artikkelen. Artikkelens diskusjonsside kan inneholde mer informasjon. *(mars 2018)*
***Hitman*** er en videospillserie utviklet av det danske spillutviklerfirmaet IO Interactive og utgitt av britiske Eidos Interactive.

Utgivelser
----------

Det er så langt utgitt fem spill i serien:

* Hitman: Codename 47 (2000)
* Hitman 2: Silent Assassin (2002)
* Hitman: Contracts (2004)
* Hitman: Blood Money (2006)
* Hitman: Absolution (2012)
* Hitman (2016)

Filmen Hitman ble utgitt i 2007.

Generell spillidé
-----------------

Spillene handler alle om den klonede/genmanipulerte, dresskledde, skallede leiemorderen med nummeret 47 som eneste identifikasjon. Han er også kjent for strekkoden han har i bakhodet, som diskuteres mer senere. Spillene er delt opp i oppdrag, som hver stort sett går ut på å snike seg igjennom et slags forsvarsverk for å til slutt drepe en eller flere kriminelle personer. Om 47 er «snill» eller «slem» kan altså diskuteres, ettersom det bare er folk med atskillige liv og ugjerninger på samvittigheten som drepes. Spillet legger opp til å drepe så få som mulige av fiendens vakter, og å i hvert fall ikke drepe sivile, men man kan gjøre som man vil, og den eneste reelle straffen er mindre inntekter (på Hitman 1. Her kan man også bli ekskludert hvis man dreper for mange sivile. Man får beskjed om at The Agency finner ens metoder for iøynefallende, og at en «cleaner» har blitt sendt.) eller dårligere ranking (på de tre oppfølgerne).

Funksjoner
----------

En stor del av spillet går ut på å bevege seg ubemerket. Dette kan gjøres ved å liste seg der vaktene ikke ser, ikle seg forkledning og opptre umistenkelig i denne, eller rett og slett å drepe vaktene stille én etter én med pianotråd, kniv eller lyddempet skytevåpen.

Våpen
-----

47s primære våpen, som en god spiller bør benytte seg mest av, er hans lojale pianotråd, som man lett kveler folk bakfra med. Den er laget av fiber, så den gir ikke utslag på metalldetektorer. Skytevåpnene i spillet er likevel mange, og selv om noen av dem riktignok er omdøpt for å slippe lisensproblemer, er alle de «kjente og kjære» våpnene fra andre spill og hverdagssituasjoner med, blant annet disse:

Pistoler:

* Colt M1911 (Hardballers/Silverballers)
* IMI Desert Eagle
* Beretta 92

Maskinpistoler:

* IMI Uzi
* Heckler & Koch MP5

Automatgevær:

* AK-47
* Colt M16A2
* Colt M4A1

Maskingeværet M60 er også med, samt hagle, avsaget hagle og semiautomatisk hagle. Det er også et bredt utvalg skarpskyttergeværer å velge mellom. Noen av disse har lyddemper og/eller kan pakkes ned i en koffert, så man kan bære dem ubemerket.

Filmen
------

En film om 47 og hans bedrifter, ble utgitt i 2007. Den er regissert av Xavier Gens og selve agent 47 blir spilt av Timothy Olyphant. Filmen hadde verdenspremiere 21. november 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hitman* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Hitman* hos VGMdb Rediger på Wikidata

* (en) *Hitman* hos MobyGames Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Leiv Aalen** (født 21. september 1906 på Rennesøy i Rogaland, død 24. januar 1983) var en norsk teolog. Aalen var særlig kjent for sin ledende stilling ved Det teologiske menighetsfakultet.

Han var inspirert av den tyske teologen Hermann Sasse og fant som ham en forankring i en kirkelig og streng bekjennelsestro lutherdom med vekt på dåpssakramentet som grunnleggende for kristenstanden. Fra 1945 var Aalen dosent i systematisk teologi ved Menighetsfakultetet. I 1953 forsvarte han sin doktorgrad *Den unge Zinzendorfs teologi* hvor han tok et oppgjør med det han kalte den subjektive erfaringsteologi, som til en viss grad kan sies å være representert ved hans forgjenger Ole Hallesby.

Fra 1957 ble Aalen professor i systematisk teologi ved Menighetsfakultetet. I den posisjonen hadde han stor betydning for den generasjonens prester i Den norske kirke.

Han var bror av Sverre Aalen (1909–80).

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Leiv\_Aalen[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Bernt Oftestad. «Leiv Aalen – Norsk biografisk leksikon». *Store norske leksikon*. Besøkt 24. januar 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Eldøya-Sletter landskapsvernområde** ligger i Moss og Råde kommuner i Viken fylke. Området ble opprettet i 1997, har plantelivsfredning og er på 12 649 dekar landareal, av dette er 11 017 dekar sjøareal. Landskapsvernområdet er oppretta for å bevare natur- og kulturlandskapet i området, der kvartærgeologien og botanikken er spesielt interessant.

Landarealene i landskapsvernområdet utgjøres av fem øyer og en halvøy. Lengst i nord ligger øya Kollen, som for en stor del er bevokst med skog og kratt. Deretter følger Eldøya, som består av en mosaikk av skog, kratt og åpne engarealer. Her finnes også et tjern. På den norøstre spissen av øya er det en sandstrand hvor man kan komme inntil med båt. De tre Sletter-øyene er skogløse, og her består vegetasjonen nesten utelukkende av eng. Halvøya "Danmark" utgjør den ytterste spissen på Larkollneset. Den er for det meste bevokst med skog. Når vannstanden er høy, blir halvøya midlertidig omgjort til en øy.

Det vokser mange sjeldne planter i området, blant annet hestekjørvel, som ikke er funnet andre steder i landet. Kubjelleengene på Eldøya og Store Sletter er et vakkert skue om våren. Vegetasjonen er fredet, og plukking er derfor ikke tillatt.

Det er også et rikt fugleliv i området. Deler av Eldøya, Store Sletter og Søndre Sletter er sjøfuglreservater med ferdselsforbud i hekketiden.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Eldøya-Sletter landskapsvernområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
2. ↑  Vernebestemmelser (Lovdata)
3. ↑  (no) Eldøya naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
4. ↑  (no) Vesle Sletter naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
5. ↑  (no) Søndre Sletter naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Bergselva** er ei elv i Harstad kommune i Troms. Elva er 9,6 km lang (20,7 km medregnet Sørlielva), og har et nedbørfelt på 51,95 km². Middelvannføringen ved munningen er 1,51 m³/s.

Bergselvas øverste kilder ligger på sørsida av Soltuva (522 moh.) og den renner først mot vest ned til Innste Småvatnet (270 moh.). Elva, som her kalles Sørlielva, fortsetter deretter mot nord til Buttelvatnet (173 moh). Fra Buttelvatnet renner den ca. 500 meter lange Mølnelva ned til Storvatnet (137 moh.), nedbørfeltets største innsjø, og videre ned til Steinsåsvatnet (131 moh.) renner den korte Tømmeråselva.

Fra utløpet av Steinsåsvatnet starter selve Bergselva, som først renner gjennom et relativt uberørt skog- og myrlandskap. Nedenfor Åsegarden blir omgivelsene gradvis mer preget av jordbruksområder og bebyggelse. Langs de to siste kilometrene ligger boligområdene Sama og Bergseng. Elva munner ut i Bergsvågen, rundt 2 kilometer nordvest for Harstad sentrum.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat
**Gamvik** er et fiskevær og tettsted i Gamvik kommune i Finnmark. Gamvik hadde i 2023 218 innbyggere. Tradisjonelt har fiske vært hovednæringen i Gamvik. Det satses i dag mye på fiskeri etter at islendinger overtok fiskebruket i 2010.[] I tillegg satses det på mye turisme da været er et godt sted for både havfiske og ferskvannsfiske i Risfjordelva og Sandfjordelva.

Gamvik ligger på Nordkinnhalvøya. Slettnes fyr ligger omtrent 4 km nord for Gamvik og er verdens nordligste fastlandsfyr. Ved Slettnes ligger også Slettnes naturreservat, som er en viktig hekkeplass for et stort antall fuglearter, og har blant annet Norges nest største tyvjokoloni. Vest for Slettnes ligger Steinvågen der man finner en av Norges best bevarte steinlabyrinter. Gamvik er også hjem til Gamvik Museum.

Under andre verdenskrig ble det anlagt et tysk kystbatteri på Varen. Restene etter dette sees fortsatt. Batteriet, «HKB 4./480 Gamvik|Heeres Küsten Batterie Gamvik 4/480», ble i januar 1942 oppsatt med seks 14,5 cm kanoner med 19 km skuddvidde.

Den 5. november 1944 ble stedet brent i tvangsevakueringen av Finnmark.

Gamvik har egen kirke og skole, og fikk også den første flystripa (se Gamvik flyplass) i kommunen på 70-tallet, men etter åpningen av Mehamn flyplass har stripen kun blitt brukt i nødtilfeller. Gamvik fikk sammen med resten av Nordkinnhalvøya veiforbindelse med fastlandet da riksvei 888 (nåværende fylkesvei 888) ble åpnet på slutten av 80-tallet. Gamvik er det sted i Norge som har lengst veiavstand fra Oslo, hvis veier gjennom utlandet medregnes. Det er 2040 km. Fra 1911 til 1990 hadde Gamvik daglig anløp av Hurtigruten og var rutens nordligste anløpssted. På grunn av vanskelige havneforhold skjedde anløpet ved bruk av en ekspedisjonspram som møtte skipet i sjøen og som bragte passasjerer og gods til og fra.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 8. oktober 2008. Besøkt 30. september 2008.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. mai 2010. Besøkt 30. september 2008.
3. ↑
4. ↑  Fjørtoft, Jan Egil (1983). *Tyske kystfort i Norge*. Arendal: Agder presse. s. 183. ISBN 8299087813.

Eksterne lenker
---------------

* Gamvik kommunens nettsider
* Gamvik museums nettsider
* Kåre Grips hjemmeside, med bilder og oppdatteringer fra Gamvik
* Gamvik.org[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Dalelva** er ei elv i Harstad og Tjeldsund kommuner i Troms. Den har utspring fra Tindholvatnan nord for Kongsviktinden (977 moh.) og renner først mot nordvest, deretter nordøst gjennom Kongsvikdalen til munningen i Storvatnet. Fra Storvatnet fortsetter Gausvikelva til Tjeldsundet. Elva er 9,6 km lang og har et nedbørfelt på 20,69 km². Middelvannføringen ved munningen er 0,87 m³/s.

Gausvikvassdraget ble i 1980 vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag, men Storvatnet var allerede før vernevedtaket regulert som magasin for kraftverkene i Gausvikelva. Dalelva er imidlertid fri for tekniske inngrep, bortsett fra munningen i det regulerte Storvatnet og enkelte hytter i samme område. Kongsvikdalen har rike viltforekomster, og er mye brukt som tur- og friluftsområde. Dalen benyttes også av reindriften til flytting av rein.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 9. august 2014
2. ↑  «177/3 Gausvikelva». *nve.no -> Vann og vassdrag -> Verneplan for vassdrag*. Norges vassdrags- og energidirektorat. 10. desember 2013. Arkivert fra originalen 9. august 2014. Besøkt 9. august 2014.
3. ↑  Norges offentlige utredninger 1976:15, Verneplan for vassdrag, s.59-60.
**Vestvannet** er en innsjø som ligger i Sarpsborg kommune i Østfold. Vestvannet ligger inntil Glommas vestre løp, og er en «blindtarm» til Glomma, demmet opp av raet. Både tilsiget fra Mingevannet og avløpet til Ågårdselva er helt nord i vannet. Utskiftingen i vannet skjer derfor vesentlig som følge av endringer i Glommas vannføring.

Fredrikstad kommune henter drikkevannet sitt fra Isnesfjorden i den nordlige inngangen til Vestvannet. Vannets kvalitet er god hva gjelder tarmbakterier, og god til mindre god når det gjelder andre forurensninger. Ved Isnes er også innløpet til en tømmertunnel, som går ned til Visterflo ved Eid.

Den sørligste delen av vannet rundt Bjørnstad og ut til Bjørsøya, er vernet som **Vestvannet naturreservat**.

Fisk i Vestvannet
-----------------

|  |  |
| --- | --- |
| * gjedde
* abbor
* mort
* brasme
* gjørs
* laue
* flire
 | * stam
* vederbuk
* krøkle
* lake
* hork
* sørv
* ål
 |

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 4. april 2015
2. ↑  Fylkesmannen i Østfold, miljøstatus[*død lenke*]
3. ↑  «Turtips for Østfold, om tømmertunnelen». Arkivert fra originalen 26. september 2013. Besøkt 23. juni 2012.
4. ↑  Fredrikstad Blad:Unik tunnel
5. ↑  (no) Vestvannet i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Buerelva** er en kort elv som renner fra Børtevann til Isesjøen.

Elva har et fall på 50 meter. Den øvre delen renner gjennom utmark, mens den nedenfor Buerfossen renner gjennom kulturlandskap på en marin leirslette.

Buerelva er vurdert som en svært viktig naturtype på grunn av dens viktige økologiske funksjon og funn av rødlistede arter, først og fremst flere øyenstikkere og en rekke andre sjeldne insekter. Buerelva har også bestand av ørret og edelkreps. «Elva er kanskje en av de mest verneverdige lavlandselvene i Norge.»

Buerelva krysses av fylkesvei 602 over Hellevadbrua, en gammel steinhvelvbro som det ikke er mange igjen av i Østfold.

Se også
-------

* Liste over elver i Østfold

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 21. februar 2015
2. ↑  Norgeskart, Kartverket
3. 1 2  (no) Buerelva (Sarpsborg) i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |