recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Washington Award** er en amerikansk ingeniørvitenskapspris.

Fra 1916 har den blitt delt årlig for «prestasjoner som fremmer lykke, komfort og velvære for menneskeheten». Den deles i fellesskap av følgende foreninger innen ingeniørvitenskap: American Institute of Mining, Metallurgical, and Petroleum Engineers, American Nuclear Society, American Society of Civil Engineers, American Society of Mechanical Engineers, Institute of Electrical and Electronics Engineers, National Society of Professional Engineers, og Western Society of Engineers (som administrerer prisen).

Mottakere (utvalg)
------------------

* Herbert Hoover, 1919
* Orville Wright, 1927
* Charles F. Kettering, 1936
* Frederick Gardner Cottrell, 1937
* Henry Ford, 1944
* John L. Savage, 1949
* Lillian Moller Gilbreth, 1954
* H.G. Rickover, 1970
* Dixy Lee Ray, 1978
* Neil Armstrong, 1980
* Stephen D. Bechtel, 1985
* John H. Sununu, 1990
* Wilson Greatbatch, 1996
* Donna Lee Shirley, 2000
* Dan Bricklin, 2001
* Bob Frankston, 2001
* Richard J. Robbins, 2002
* Eugene Cernan, 2003
* Nick Holonyak, 2004
* Robert S. Langer, 2005
* Henry Petroski, 2006
* Michael J. Birck, 2007
* Dean Kamen, 2008
* Clyde N. Baker, 2009
* Alvy Ray Smith, 2010

Eksterne lenker
---------------

* Washington Award
**Lyddusj**, også skrevet **lyd-dusj** er en retningstyrt høyttaler som fokuserer lyden mot lytterens hode, samtidig som lyden isoleres i størst mulig grad fra omgivelsene.

Konstruksjonen er enten parabelformet eller halvkuleformet. Lydgiveren peker opp i halvkulen som igjen reflekterer lyden direkte mot fokuspunktet. De enkleste modellene gjengir kun mono, mens de halvkuleformede (hemisfæriske) også er istand til å gjengi lyd i stereofoni.

En lyddusj henger i de fleste tilfelle fra taket og «dusjer» lyden over lytterens hode, og dette har gitt opphav til navnet. Det primære formålet med en lyddusj er å fokusere lyden til et spesielt punkt, samtidig som uønsket lyd til omgivelsene (spillover) reduseres til et minimum. Den beste lydseparasjonen oppnås med halvkuleformede lyddusjer

Det finnes også andre varianter av retningsstyrte høyttalere. Dette omfatter både flate paneler og datastyrte fokuserte høyttalere.

Bruksområder
------------

Lyddusjer brukes på steder hvor det er ønskelig å styre et budskap (tale eller lydopplevelse) til en mottaker uten at omgivelsene til stadighet blir forstyrret. Museer, opplevelsessentre, lyttestasjoner, kunstinstallasjoner og trafikkinformasjon er vanlige brukere. På Oslo lufthavn, Gardermoen inngikk flere lyddusjer som kunstneriske element, og enkelte av disse dusjene er stadig aktive.

Steder hvor halvkuleformede (hemisfæriske) lyddusjer er i daglig bruk
---------------------------------------------------------------------

Museer:
Fotballmuseet, Teknisk Museum, Norsk vegmuseum, Skimuseet, Eidsvoll 1814-utstillingen ...

Opplevelsessentre:
NRK Aktivum Opplevelsessenter, VilVite Senteret, Aftenposten, VG, IKEA, Coca Cola, Drammens Tidende, Det Danske Folketing, Jyllandsposten

Kilder
------

* Brown Innovation hjemmeside
* Touch-IT hjemmeside
* Softsign hjemmeside
**Kongeriket Böhmen**, tidvis omtalt som Det tsjekkiske kongerike (tsjekkisk: *České království*; tysk: *Königreich Böhmen*; latin: *Regnum Bohemiae*, eller tidvis: *Regnum Czechorum*)) var et selvstendig land i Sentral-Europa, som *de facto* var en uavhengig del av Det tysk-romerske riket og deretter en del av Keiserriket Østerrike i middelalderen og i tidlig moderne tid. Det var beliggende i to-tredjedeler av dagens moderne republikk Tsjekkia, som det var en forløper til. Byen Praha var dets sentrum.

Kongeriket ble formelt opprettet av den tysk-romerske keiser Fredrik II i 1212, da det ble oppgradert fra å være et hertugdømme til å bli et kongedømme.

Det ble oppløst da Østerrike-Ungarn ble oppløst etter første verdenskrig, og den siste kongen Karl I av Østerrike-Ungarn abdiserte. Landets territorium ble som følge av Saint-Germain-traktaten overført til den nye staten Tsjekkoslovakia.

Se også
-------

* Böhmens regenter
* Deutschösterreich

Referanser
----------

1. ↑   Bradshaw, George (1867): *Bradshaw's illustrated hand-book to Germany*, London, s. 223.
2. ↑   Chotěbor, Petr (2005): *Prague Castle : Detailed Guide* (2. utg.). Prague: Prague Castle Administration, ISBN 80-86161-61-7, s. 19, 27.
3. ↑   «Bohemia & Moravia», The History Files

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** NKC
 |
**Emerald Passport** var et Panama-registrert pyramideselskap grunnlagt i 1990.

Selskapet startet MLM-virksomhet i 2004, og markedsførte seg som en fantastisk inntektsmulighet for hvem som helst. Satsingen ble ledet av Brane Kisic. Produktene som ble tilbudt var opplæring i personlig utvikling og velstand.

I 2009 ble en av distributørene dømt for ulovlig pyramidespill i Australia. Dette utløste en massiv medlemsflukt. I november 2009 uttalte selskapet plutselig at virksomheten var blitt nedlagt som følge av økonomiske utfordringer. Majoriteten av medlemmene tapte da pengene de hadde satset.

Ed Bounds var en av de mest aktive promotørene, og han startet sitt eget selskap Executive Income Online da pilene begynte å peke nedover for Emerald Passport .

Referanser
----------

1. ↑  Perth company charged over pyramid scheme WAtoday
2. ↑  Federal Court shuts down get-rich-quick pyramid selling scheme Arkivert 6. april 2011 hos Wayback Machine. SmartCompany
3. ↑  Emerald Passport Complaints – Director did not deliver goods[*død lenke*] Complaints Board
***Emdenia*** er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

Em middelsstor, bredt hjerteformet, blank, blekgul (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen hjerteformet, bredest langt foran midten. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe framskytende. Oversiden er fint og ujevnt punktert.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.

Utbredelse
----------

Arten lever i Australia (Queensland).

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Emdenia*** Spaeth, 1915
							+ *Emdenia maxima* (Blackburn, 1896)

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* *Emdenia* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Emdenia* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Emdenia* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Emdenia* hos ITIS Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Christian Paus**, undertiden også skrevet **Kristian Paus**, (født 15. februar 1785 i Skien, død 6. november 1869 på Gjerpen) var proprietær og stortingsrepresentant fra 1830 til 1832. Han var i sin tid en av Skiensområdets mest fremtredende borgere.

Han var sønn av skipsfører og proprietær Søren Paus (1745–1797) og Kristine Bøyeson (1758–1828), datter av Realf Bøyesen og Mette Grubbe. Faren døde på sjøen i 1797, da han var 13 år gammel. Hans søstre ble tatt opp i huset på Borgestad gård hos deres onkel og tante, grosserer Jacob Aall (onkel av eidsvollsmannen Jacob Aall) og Christiane Elisabeth Aall, født Bøyesen. Hans søstre var Maren Fransisca, gift Løvenskiold og Anne Zacharine, gift Løvenskiold.

Han var eier av Kjølnæs gård, som han kjøpte av sine svogere Niels og Fritz Løvenskiold i 1816 for 20 000 spd. Gården hadde blitt kjøpt av kammerherre Severin Løvenskiold en gang etter 1787, men Løvenskioldfamilien bodde der bare om sommeren. Paus-søsknene hadde flere ganger besøkt gården sammen med Løvenskioldbarna da de var unge. Søsteren Maren Fransisca skrev i sin dagbok om hvordan de var «paa deet deilige Kjølnæs hvor de drak te, roede og passiarede».

Christian Paus utvidet både gården og jordeiendommen betydelig. Han var blant stifterne av Selskabet for Gjerpen Sogns Vel i 1831.

Han var gift med Elene Marie Bjerck. De hadde barna Severin Johan Jacob Paus (1824–1898) som var lege og skipsreder og som overtok Kjølnæs (men ikke bodde der), Anne Cathrine Paus (1827–1884) som ble gift med kaptein Jørgen Smith, Hanna (egentlig Johanne) Paus (1832–1884) og Christine Christiane Paus (f. 1836), som ble gift med skipsreder Hans Olaus Høegh.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 682[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Harald Bache Bystrøm: Gatelangs i Porsgrunn, Porsgrunn 1993, side 98-103

Eksterne lenker
---------------

* (no) Christian Paus hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Christian Petter Paasche** (født 20. april 1969) er en norsk sportskommentator og sportsjournalist.

Paasche er utdannet fysioterapeut ved Fysioterapihøgskolen i Bergen. I 1990 tok han bronse i norgesmesterskapet i basketball med Nattland Basketballklubb.

Han ble ansatt i Canal+ i 1996 og kommenterte over 150 NBA-kamper for kanalen. I 1999 gikk han over til TV 2, hvor han har gjort seg særlig bemerket som sykkelkommentator, og sammen med Johan Kaggestad har han blant annet kommentert samtlige utgaver av Tour de France siden 2004. Han ble nominert til Gullruten 2016 i klassen beste mannlige programleder for Tour de France og Gullruten 2018 i klassen publikumsprisen sammen med Kaggestad for *Sykkel-VM i Bergen*.

Paasche har i tillegg til sykkel også kommentert snowboard, freestyle, curling, basketball, håndball og langrenn for TV 2.

Referanser
----------

1. ↑   Christian Petter Paasche (tv2.no)
2. ↑  «Gullruten: Stem på din TV-favoritt!». *side2.no*. 21. mars 2018. Besøkt 10. mai 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Christian Paasche på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Christian Paasche hos The Movie Database Rediger på Wikidata
**Dia Psalma** er et svensk rock/moll-punkband med røtter i Strängnäs. Bandet ble grunnlagt av tidligere medlemmer i punkbandet Strebers som startet 1985 og gikk en tid under navnet Sixguns. Låter som «Tro rätt, tro fel», «Emelie», «Luft» og «Den som spar» er kanskje Dia Psalmas fremste.

Historie
--------

Dia Psalma ble grunnlagt rett etter at Johnny Rydh, trommis i Strebers, omkom i en bilulykke. Etter Rydhs død 1992, spilte Ulke (gitar), (sang) og Ztikkan (bass) inn et siste album som Strebers som fikk navnet *Till En Vän* med Solbjörn (trommemaskin) som trommis. Samme år hadde bandet en turné, men med Stipen som ny medlem i bandet ettersom Solbjörn hadde fått jobb som jazzmusiker i USA. Etter turneen bestemte de seg for å skape bandet Dia Psalma. De ga ut tre album og syv singler innen bandet ble oppløst i 1997.

Den 17. januar 2006 opplyste de at bandet skulle gjenforenes, og spilte samme året bl.a. på Peace & Love-festivalen i Borlänge, Arvikafestivalen, Hultsfredsfestivalen, Augustibuller, Arenan (Fryshuset) og Grusrocken i Virsbo. Det femte albumet, *Djupa skogen*, ble gitt ut den 10. oktober 2007. En singel, «Som man är», ble også gitt ut 7. juni. Bandet var på turné i oktober og november 2007.

Medlemmer
---------

* Micke «Ulke» Johansson (gitar, sang)
* Fredrik «Ztikkan» Blomberg (bass, sang)
* Stefan «Stipen» Carlsson (trommer)
* Pontus Bednarz (gitar, sang)

Diskografi
----------

### Album

* 1994 – *Gryningstid*
* 1995 – *Efter allt*
* 1996 – *Sell Out* (Samlealbum)
* 2006 – *Psamlade psalmer* (Samlealbum)
* 2007 – *Djupa skogen*
* 2009 – *Re voltere*

### Singler

* 1993 – *Hon får...*
* 1994 – *Stora bollar av eld*
* 1994 – *Tro rätt, tro fel*
* 1994 – *Balladen om lilla Elsa*
* 1994 – *Noll*
* 1995 – *Hundra kilo kärlek*
* 1995 – *Luft*
* 2007 – *Som man är*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dia Psalma – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Dia Psalma på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Dia Psalma på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Dia Psalma på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Dia Psalma på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Dia Psalma på AllMusic Rediger på Wikidata
* Strebers – Sixguns – Dia Psalma
* swipnetse: Dia Psalma

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Edvard Vernon** (født 12. november 1684 ved Westminster; død 30. oktober 1757 i Nacton i Suffolk) var en britisk admiral.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Vernon var andre sønn til James Vernon, statssekretær for Vilhelm III av England. 

### Militær

Etter å ha sluttført studiene sine ved Westminster School gikk Vernon i år 1700 inn i Royal Navy som frivillig på skipet HMS «Shrewsbury».

Han tjenestegjorde på forskjellige skip de neste fem årene og ble løytnant i 1702. I 1706 ble han kaptein på HMS «Rye», som en del av flåten til Cloudesley Shovell. 

I mai 1728 gikk han inn i parlamentet og var til stede der da Robert Jenkins fortalte om hendelsen hvor han visstnok skal ha fått ørene sitt avskåret av den spanske kystvakten i Karibia. Dette førte til krigen om ørene til Jenkins i 1739 hvor viseadmiral Vernon førte en flåte samnen med generalmajor Thomas Wentworth. Vernon erobret Porto Bello, en spansk koloniby, men klarte ikke å ta Cartagena de Indias i 1741 som endte i katastrofe. Den godt forsvarte festningen i Cartagena, dårlig vær og sykdom hos mannskapet førte til store britiske tap og de måtte til slutt trekke seg tilbake til Jamaica. 

Etter flere sykdomsutbrudd og krangling med Wentworth reiste Vernon tilbake til Storbritannia og ble valgt som parlamentsmedlem for Ipswich. Nyhetene om Cartagena førte etter hvert til at regjeringen til Robert Walpole måtte gå av. Vernon forble i marinen i fire år til, før han pensjonerte seg i 1746.

### Grogg

Vernon er mest kjent for ordren han ga i 1740 om at romen til mannskapet skulle bli spedd ut med vann. Siden vannet var dårlig filtrert og smakte emment ga han også en daglig dose sitronsaft opp i drikken, og selv om Vernon ikke var klar over det på den tiden førte denne daglige dosen med C-vitamin til at sjømennene hans var friskere enn andre sjømenn, og hadde færre tilfeller av f.eks. skjørbuk.

Resten av Royal Navy fulgte raskt opp og skal da ha kalt den nye drikken for «grog» etter kallenamnet til Vernon, «Old Grog». Dette navnet skal han ha fått fordi han vanligvis gikk i en frakk av stoffet grogram.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 3. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, «Edward Vernon», SNAC Ark-ID w6pc4rjm[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   GeneaStar, GeneaStar person-ID vernone[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Oxford Dictionary of National Biography Vernon, Edward (1684–1757)

Eksterne lenker
---------------

* Vernon biography at the Royal Naval Museum
* Original Letters to an Honest Sailor

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** BNE
 |
Bakre lyddemper på et eksosanlegg til bil
**En lyddemper** er kjent som en del av eksosanlegget innen biler og andre kjøretøy som er basert på forbrenningsmotorer.  Dette er et kammer som blir benyttet for å dempe støyen som eksosanlegget gir fra seg. Lyddempere på bil er justert i forhold til motorvolum og antall hestekrefter. 

Lyddempere i bil kalles ofte for *eksospotte* eller *lydpotte*. En type fungerer ved at lydbølgene blir sendt inn i den ene veggen i potta, noe som genererer et ekko. Dette ekkoet kolliderer med nye lydbølger som kommer fra motoren, og resultatet blir ideelt sett at de utlikner (kansellerer) hverandre. Dette kalles en interferens eller refleksjons-lyddemper. På grunn av motorens uregelmessige støy er det likevel nesten umulig å få en helt perfekt dempning, siden de nygenererte og de reflekterte lydbølgene må være «omvendt identiske» for å kunne utlikne hverandre (på fagspråket kalles dette at lydbølgene må være i motfase). (Man har i dag utviklet elektroniske systemer som blir benyttet i bl.a. fly, som produserer lyd i perfekt motfase. Dette kalles aktiv lyddemping.)

En annen, enklere type fungerer rett og slett ved at eksosen blir sendt gjennom et perforert rør med dempemateriale som f.eks glass eller stålull rundt, dette kalles en absorpsjons-lyddemper. Denne typen er mye brukt som erstatningspotter, eller ettermarkedspotter som har grovere diameter enn originalt, men mange biler har denne eller begge typer montert fra fabrikk. Den er enklere å produsere enn interferens-lyddemperen, og gir også mindre motstand uten nødvendigvis å dempe lyden mindre effektivt. Hvis man ser inn i den ene enden på en slik ser man tvers gjennom.

Mange potter fungerer også etter begge prinsipper samtidig, og mange komplette eksosanlegg har som nevnt begge typer montert, ettersom den førstnevnte typen reduserer lavfrekvente lyder mest effektivt mens den sistnevnte fungerer best på høye frekvenser.

Referanser
----------

1. 1 2  «Lyddemper vs katalytisk omformer: Hva er forskjellen?». *JB Tools Inc.* **(norsk)**. 16. juni 2022. Besøkt 4. mai 2023.
2. ↑  «Hva koster det å bytte eksosanlegg? Pris i 2023». *www.bilsmart.no* **(norsk)**. 2023. Besøkt 4. mai 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NDL
 |
**Lycée Alain Chartier** er en videregående skole som ligger i Bayeux. Den norske seksjonen ved Lycée Alain Chartier ble opprettet i 1979. Samarbeidet med skolen i Frankrike forvaltes av Senter for internasjonalisering av utdanning (SIU)

Dette er en liten videregående skole etter fransk målestokk, med ca. 700 elever. Hvert år tas det opp seks norske elever til et tre årig utdanningsløp. Bare norske jenter kan søke om opptak på denne skolen fordi elevene bor sammen på internatet (men det er både gutter og jenter på skolen.) Ettersom den er relativt liten, må elever som velger økonomisk/sosialøkonomisk linje de to siste årene, ta denne ved naboskolen, Lycée Arcisse de Caumont.

Bayeux ligger i Normandie og har ca. 15 000 innbyggere. Byen ligger i et typisk jordbruksområde og er seg sine nordiske tradisjoner bevisst. Byen er kjent for sin vakre katedral og det over 70 m lange Bayeux-teppet fra 1000-tallet. 27 kilometer fra Bayeux ligger Caen, med ca. 150 000 innbyggere. Caen er en universitetsby med blant annet et skandinavisk institutt.

Kost og losji
-------------

Skolen har ikke eget internat, men har ordnet plass på internatet på Arcisse de Caumont. I tilknytning til sovesalene er det dusjer og vaskeservanter samt toaletter. De seks norske bor sammen på et rom. Ved siden av hver sovesal bor en kvinnelig lærer eller tilsynskvinne.

Internatet er stengt i helgene. Frokost serveres 0715 – 0745, lunsj spiser elevene i skolens matsal fra kl. 1145 til 1315 og middagen er kl. 1845. I andre og tredje året er elevene selv ansvarlige for kosten. Kantinekort kan kjøpes om en ønsker å spise på skolen.

Elevene bor hos vertsfamilier i Bayeux eller omegn fra fredag kveld til mandag morgen.

Miljø, fritid
-------------

En bør merke seg at det er forholdsvis strenge utgangsregler for skolen og internatet. Elevene kan fritt gå ut av skolens område i friminutt og fritimer, mellom 1210 og 1330 og mellom 1730 og 1830. Etter denne tid er det ikke anledning til å gå utenfor internatets område. Onsdag ettermiddag har elevene fri fra kl. 1200 til 1900. Lørdag har elevene fri.

Det er gode muligheter for fritidsaktiviteter. Skolen har eget lag i håndball, volleyball og basketball. Teatergruppen setter opp et par stykker årlig, og det er eget kor for elever og lærere. Det er ellers anledning til å drive med tennis, dans, svømming, bordtennis, golf etc. utenom skolen. 

Norskseksjonen disponerer to små klasserom på skolen. Her finnes det norske bøker, aviser og tidsskrifter. I et rom er det datamaskiner med internett-tilgang.

Skolestart
----------

I løpet av første trimester ved skolen vil de norske elevene få intensiv undervisning i fransk og bare følge den franske klassen i enkelte fag. Senest i andre trimester, i november, vil de bli fullstendig integrert i franske klasser. Ekstraundervisning opprettholdes i enkelte fag, bl.a. fransk.

Eksterne lenker
---------------

Nettsted om ordningen: stueriutlandet.no Arkivert 19. januar 2015 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** SUDOC
 |
**Lycée Polyvalent Chevrollier** er en høyere skole på den sørlige bredden av Maine (sideelv til Loire) i Angers, Frankrike. Skolen er offentlig drevet og byens og departementet Maine-et-Loire sin største. Den ble grunnlagt i 1833 etter Guizot-loven sitt krav til alle tettsteder med mer enn 5000 innbyggere å ha en videregående skole. Den har både et videregående trinn (et lycée), og et forberedende trinn (classes préparatoires), som forbereder elevene for videregående utdanning.

Norskseksjonen
--------------

Skolen har siden 1997 huset en norsk seksjon i første klasse (*seconde*). Dette programmet organiseres gjennom Institut français i Norge og hvert år reiser opptil 6 nordmenn hit. Nordmennene bor sammen med franskmenn på skolens internat i hverdagen, mens i helgene bor de i en fransk vertsfamilie som stort sett har egne barn med elever på skolen. Elevene kan om ønskelig fortsette sin skolegang på lycée Chevrollier etter første året, og med det oppnå en anerkjent fransk eksamen. Elevene som velger dette, velger selv hvordan de ønsker å bo de to siste årene. Vanligst er det å leie en leilighet eller hybel.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lycée Chevrollier (Angers) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Fylkesmannen i Vest-Agder Internasjonalisering

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Avløpshåndtering i Spania drevet av solcellepanel.
**Miljøvennlig** er en betegnelse på tiltak som hevder redusert, minimal eller ingen skade på natur, økosystemer eller miljø. Begrepet blir også brukt om tiltak eller virksomheter som skader naturen mindre enn det som ellers er vanlig. For eksempel omtales biler gjerne som miljøvennlige dersom utslippet av skadelige gasser er lavere enn det som ellers har vært vanlig.

Den internasjonale standardiseringsorganisasjonen (ISO) har utviklet standardene ISO 14020 og ISO 14024 som etablerer prinsipper og prosedyrer for miljømerking. Standardene forsøker spesielt å bidra til bruk av vitenskapelige metoder, godkjente testprosedyrer, åpenhet og gjennomsiktighet, og unngåelse av økonomiske interessekonflikter.

Se også
-------

* Bærekraft
* Markedsføring
* Miljømerking
* Grønnvasking

Referanser
----------

1. ↑  «international standards for eco-labeling». Green Seal. Arkivert fra originalen 28. november 2012. Besøkt 9. desember 2012.
**T-26** var en lett sovjetisk stridsvogn benyttet av Sovjet fra 1930-tallet inntil begynnelsen av andre verdenskrig. Den var basert på den britiske stridsvognen Vickers 6-Ton og ble ansett som en av de mest vellykkede stridsvognutgavene på 1930-tallet.

T-26 utgjorde hovedtyngden av Den røde armés stridsvogner inntil høsten 1941 og hadde en lang historie i tjeneste i ulike hærstyrker verden over. Om lag 12 000 T-26 ble produsert og stridsvognens suksess og problemer i den spanske borgerkrigen spilte en avgjørende rolle i Sovjets doktriner for stridsvogner mot slutten av 1930-tallet. Under den tyske invasjonen av Sovjetunionen, Operasjon Barbarossa var T-26 en av de viktigste stridsvognene på sovjetisk side i forsvaret av landet.

Selv om T-26s renommé ble preget av dens dårlige prestasjoner under den tyske invasjonen av Sovjetunionen, var den klart dominerende under den spanske borgerkrigen, og hadde stor innflytelse under slaget om Khalkhin Gol og vinterkrigen i 1939. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NKC
 |

Portal: Andre verdenskrig
T-44
**T-44** var en fullstendig overhaling av den sovjetiske stridsvognen T-34. Chassiet var grundig re-designet, og kom senere til å danne grunnlaget for den klassiske T-54/T-55 serien fra den kalde krigen, men den første versjonen av T-44 beholdt tårnet og kanonen fra **T-34/85**. Senere ble den oppgradert med en 100 mm kanon i et nytt tårn. T-44 var i produksjon og allerede i tjeneste med sovjetiske styrker før den andre verdenskrig tok slutt, men ingenting tyder på at den ble brukt i kamp. Den ble produsert i et antall på 1 823 eksemplarer mellom 1944 og 1947.

Chassiet ble gjort lavere og Christie-fjæringene ble erstattet av torsjonsstenger. Den fikk tykkere panser, fra 15 mm til 120 mm på det tykkeste, og kraftigere motor. Den slet med mye mekaniske feil og ble etter bare noen få år erstattet av T-54, men det er verdt å merke seg at sovjetrusserne greide å skape en panservogn med nesten samme stridsdyktighet som den tyske Panther med en vekt på bare 65% av sistnevnte stridsvogn.

Eksterne lenker
---------------

* (en) T-44 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Sơn La-demningen** er en demning med vannkraftverk under bygging ved elva Da i det nordlige Vietnam, nær byen Sơn La. Kraftverket vil få en installert effekt på 2 400 MW, fordelt på seks turbiner. Demningen blir 177 meter høy og reservoaret blir på 44 043 hektar overflateareal. 

Utbyggingen startet i 2005
, og hele anlegget skal stå ferdig i 2012. Generator nr 1 ble idriftsatt med vellykket test i desember 2010.

Det har vært sterke protester mot utbyggingen, som gir en oversvømming som fører til flytting av minst 100.000 personer i Vietnam.

Referanser
----------

1. ↑  Hydroelectricity – New World Encyclopedia. Besøkt 23. juli 2010.
2. ↑  72-hour run of Son La Unit 1 Succeeds[*død lenke*] - Hydrochina Zhongnan Engineering, 23. desember 2010.
3. ↑  Black, Maggie og Jannet King: *The Atlas of Water*, Earthscan 2009, side 58-59.

Eksterne lenker
---------------

* Industcards – «Hydroelectric power plants in Vietnam».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
For andre personer som heter Oluf Pedersen, se Oluf Pedersen (andre betydninger).

**Oluf Pedersen** (født 6. september 1891 i Snostrup ved Frederikssund, død 3. oktober 1970 i Roskilde) var en dansk gartner og liberalistisk politiker (Retsforbundet).

Han var sønn av sognefogd Ole Pedersen og hustru Bodil Marie Jørgensen. Han giftet seg i 1916 med Katrine Bjerregaard. Pedersen ble hagebrukskandidat i 1912, hvorpå han dro på studiereise i Tyskland, Böhmen, Sveits og Italia. De neste årene var Pedersen bestyrer ved et handels- og anleggsgartneri ved Hornbæk, hagebrukslærer i Ordrup samt hagearkitekt i Hillerød. I 1922 ble han hagebrukskonsulent for De samvirkende sjællandske husmandsforeninger. Fra 1941 drev han Gadegård fruktplantage i Vejby.

Pedersen var en sterk fortaler for georgismen og meldte seg inn i Radikale Venstre i 1920, men gikk i 1928 over til Retsforbundet. Pedersen arbeidet ufortrødent for frihandel og eiendomsskatt og imot planøkonomi. Han var valgt til Folketinget fra Ribe amtskrets 1932–1945 og fra Aalborg amtskrets 1950–1960. Han ledet Retsforbundets riksdagsgruppe 1943–1945 og partiorganisasjon 1946–1948. Pedersens forslag om å oppheve smør- og fettrasjoneringen i 1950 fikk støtte fra Venstre og Det Konservative Folkeparti og felte Hedtoft-regjeringen. Pedersen mente at den etterfølgende Eriksen-regjeringen av Venstre og de konservative var for forsiktig i liberaliseringen av økonomien. I 1957 var Socialdemokratiet og Radikale Venstre avhengige av Retsforbundet for å danne en flertallsregjering. Pedersen ble fiskeriminister i den såkalte trekantregjeringen. Han var begeistret for frihandelen som fulgte med dannelsen av EFTA i 1960, men fikk ikke tilslutning til tollfrihet på fiskeprodukter. I 1960 falt Retsforbundet ut av Folketinget.

Referanser
----------

1. 1 2  Larsen, Helge. «Oluf Pedersen». *Dansk Biografisk Leksikon* **(dansk)**. Besøkt 9. august 2016.

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Prabook
 |
**Oluf Melvold**
(født 13. desember 1843, død 12. august 1897)
var en norsk folkemusiker (fiolin), komponist og dirigent,
kjent som «Østerdalens Strauss».

Han var født blind og kom fra garden Melvold i Åmot.
Hans fiolinspill brakte ham til kongens slott flere ganger. Han studerte med blant andre Fredrik Ursin i Kristiania og debuterte som konsertfiolinist. Konserten ble omtalt av komponisten og anmelderen Halfdan Kjerulf.
Melvold virket som musiker og leder for egne ensembler i Åmot, Elverum og til sist på Hamar,
hvor han bodde inntil sin bortgang. Av dem han samarbeidet mye med kan nevnes T.N. Mykleby fra Åmot. Melvold 
var dirigent og klarinettist i Hamar Musikkforening og
overtok ledelsen av Furnes Musikkforening i 1893. Han underviste også en stund ved lærerskolen i byen.

Melvold komponerte mange dansemelodier som poloneser, valser, masurkaer, reinlendere, polkaer og galopper.
Bare noen av originalmanuskriptene (som *Kongegaloppen*) overlevde brannen som fulgte eksplosjonsulykken på Filipstadkaia i Pipervika under den andre verdenskrig 1943. Mange danser er bevart i avskrifter og er arrangert for ensemble av Ragnar Danielsen.

Referanser
----------

1. 1 2   imslp.org, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** KulturNav
 |
Mynter fra Kyrene, ca. 322-313 f.Kr.
**Kongene av Kyrene** hersket over det greske kongedømmet i Kyrenaika og hovedstaden Kyrene i Nord-Afrika i dagens nordvestlige Libya. Dette riket ble opprettet av doriske bosettere fra Thera (dagens Santorini) på 600-tallet f.Kr. Kongene av Kyrene ble gjenstand for en posthum heltekult på samme måte som de doriske konger av Sparta.[1]

Konger av Kyrene, det battiaske dynasti 632–440 f.Kr.
-----------------------------------------------------

* Battos I 630–600 f.Kr.
* Arkesilaos I 600–583 f.Kr.
* Battos II 583–560 f.Kr.
* Arkesilaos II 560–550 f.Kr.
* Learkos 550 f.Kr. (omstridt)
* Battos III 550–530 f.Kr.
* Arkesilaos III 530–515 f.Kr.
* Battos IV 515–465 f.Kr.
* Arkesilaos IV 465–440 f.Kr.

I 440 f.Kr. ble Kyrene en republikk under persisk overhøyhet (som det hadde vært under de siste kongene fra Arkesilaos III). Kyrene ble erobret av Aleksander den store i 331 f.Kr. og havnet inn under de egyptiske riket til Ptolemaios I Soter ved fordelingen av Aleksanders verdensrike. I 276 f.Kr. gjenvant Kyrene sin uavhengighet.

Konger av Kyrene, 276–249 f.Kr.
-------------------------------

* Magas 276–250 f.Kr.
* Demetrios Kalos 250–249 f.Kr.

I 249 f.Kr. ble Kyrene igjen en republikk, men lagt inn under egyptiske ptolemeernes kontroll i 246 f.Kr. Fra 163 f.Kr. hadde Kyrene tidvis sine egne herskere fra ptolemeerdynastiet.

Konger av Kyrene, 163–30 f.Kr.
------------------------------

* Ptolemaios VIII Fyskon 163–116 f.Kr.
* Ptolemaios Apion 116–96 f.Kr.
* Underlagt den romerske republikk 96–75 f.Kr.

I 75 f.Kr. ble byen en del av en romersk provins, men ble gitt tilbake til ptolemeerne av Markus Antonius i 37 f.Kr. I 34 f.Kr. ble datter av Kleopatra og Markus Antonius, Kleopatra Selene II, gjort til dronning av Kyrene, men byen havnet tilbake under Roma som følge av Augustus' erobring av Egypt i 30 f.Kr.

Referanser
----------

1. ↑   Currie, Bruno (2005): *Pindar and the cult of heroes*, Oxford University Press, ISBN 0-19-927724-9, s. 245
**John Brandrud** (født 8. mars 1921 i Lunner, død 29. juni 1994) var en norsk filolog, universitetsbibliotekar og statsstipendiat.

Han tok artium i 1941 og arbeidet deretter som gårdsarbeider, senere som lærer på Gran middelskole i 1944. Han gjennomførte internopplæring ved Universitetsbiblioteket i Oslo 1946–49, studerte russisk og ble cand.philol. i 1953. Han hadde studieopphold i England i 1948 og i Sovjetunionen i 1953. Han var fra 1953 ansatt som universitetsbibliotekar, fra 1962 som fakultetsbibliotekar. I denne tiden var han også timelærer ved Statens bibliotekskole. Fra fakultetsbibliotekar-stillingen i Oslo gikk han til stillingen som overbibliotekar ved Universitetsbiblioteket i Bergen. Fra Bergen kom han tilbake til Universitetsbiblioteket i Oslo, hvor han innehadde stilling som overbibliotekar til 1982. Han var statsstipendiat fra samme år.

Han hadde styreverv i Nordisk Vitenskapelig Bibliotekarforbund og var på 1970-tallet formann i Norsk bibliotekforening.

Brandrud var engasjert i motstandsarbeid under annen verdenskrig. Han ble arrestert av okkupasjonsmakten i mars 1944, satt tre måneder på Bretveit, og deretter på Grini fra juni 1944 til mai 1945.

Litteratur
----------

* Bendik Rugaas. Minneord i Aftenposten, 7.7.1994
* *Studentene fra 1941*. Oslo, 1966

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** Fangeregisteret

 |
**Förbundet Djurens Rätt** er en svensk dyrerettsorganisasjon etablert i 1882.

Forbundet hadde omkring 49.000 medlemmer ved utgangen av 2020, hvilket gjør den til Sveriges største dyrerettsorganisasjon. Organisasjonen bruker fredelige metoder i arbeidet for et samfunn som ikke undertrykker dyr.

Organisasjonen ble stiftet 7. oktober 1882 som *Nordiska samfundet till bekämpande af det vetenskapliga djurplågeriet* (senere *Nordiska Samfundet Mot Plågsamma Djurförsök*) og omfattet dengang også Danmark og Norge. Blant grunnleggerne var Jacob Christopher Lembcke. Den 4. oktober 1999 skiftet organisasjonen navn til Förbundet Djurens Rätt, forkortet Djurens Rätt.

Djurens Rätt forsøker gjennom meningsdannelse og opplysning å hjelpe motstanden mot å bruke dyr i eksperimenter, forhindre dyremishandling samt å få innført et forbud mot pelsdyrfarmer.

Finansiering av organisasjonen skjer via medlemsavgifter og gaver.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  «Om Djurens Rätt». *Djurens Rätt* **(svensk)**. Besøkt 19. januar 2021. «Antal medlemmar: 49 017 (2020-12-31)»

Eksterne lenker
---------------

* Djurens Rätt
**Lycée privé Sainte-Geneviève** er en privat videregående skole, som ligger i Versailles og tilbyr forberedende klasser til de store skolene. Den ble grunnlagt av jesuittene i Paris i april 1854. Den har ofte tilnavnet *Ginette* og noen ganger BJ, som står for *Boite à Jèzes* (jesuittboks).

Sainte-Geneviève er kjent for å ha en av de høyeste suksessratene i opptaksprøvene til de mest selektive franske grandes écoles innen ingeniørfag (École Polytechnique, Mines ParisTech, École des Ponts ParisTech og CentraleSupélec) og handel (HEC Paris, ESSEC Business School og ESCP Business School).

Berømte alumni
--------------

* Philippe Leclerc de Hauteclocque, fransk general under andre verdenskrig
* Pierre Savorgnan de Brazza, fransk-italiensk oppdager og koloniadministrator

Referanser
----------

1. ↑  Lycée privé Sainte-Geneviève
2. ↑  L'école Sainte-Geneviève
3. ↑  Classement des meilleures prépas grandes écoles 2022

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lycée Sainte-Geneviève – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Stiftelsen Bergensklinikkene** er den største uavhengige og livssynsnøytale institusjon for behandling, kompetanseutvikling og forskning innen rusfeltet i Norge.

Stiftelsen Bergensklinikkene ble etablert 4. januar 1991. I Stiftelsen Bergensklinikkene ligger også Kompetansesenter Rus Region Vest, Bergen, et regionalt og nasjonalt kompetansesenter innen rusfeltet på oppdrag fra Helsedirektoratet.

Årlig gjennomfører Bergensklinikkene mer enn 2 800 behandlingsforløp.

Stiftelsen Bergensklinikkene har[*når?*] 230 ansatte fordelt på Skutevikenklinikken, Hjellestadklinikken, Poliklinikk (inklusive Avdeling for Legemiddelbasert rehabilitering), Avdeling for inntak og koordinering, Forsknings- og dokumentasjonsavdelingen samt Kompetansesenteravdelingen.

Administrerende direktør er Ole Hope (per 2018).

Styreleder er[*når?*] Finn Konow Jellestad.

Referanser
----------

1. ↑  Ekanger, Anders (24. august 2018). «Har meldt toppsjefen til fylkeslegen for mulig journalsnoking». *NRK*. Besøkt 27. august 2018.

Kilder
------

* Bergenclinics.no
* rushjelp.no, nettside drevet av Bergensklinikkene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon **·** VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
Ordenstegn for storoffiser av Infante Dom Henriks orden
**Infante Dom Henriks orden** (portugisisk: *Ordem do Infante D. Henrique*) er en portugisisk orden. Den ble innstiftet 2. juni 1960. Ordenen er oppkalt etter Henrik Sjøfareren og ble innstiftet i anledning 500-årsminnet for hans død. *Infante Dom Henriks orden* rangerer etter Santiago av sverdets orden, men foran Frihetsordenen. Ordenen kan tildeles både portugisere og utlendinger. Republikken Portugals president er ordenens stormester.

Inndeling
---------

*Infante Dom Henriks orden* er inndelt i seks grader:

* Storkjede (*Grande Colar*)
* Storkors (*Grã-Cruz*)
* Storoffiser (*Grande-Oficial*)
* Kommandør (*Comendador*)
* Offiser (*Oficial*)
* Ridder/dame (*Cavaleiro*/*Dama*)

Insignia
--------

Ordenstegnet for *Infante Dom Henriks orden* er et rødemaljert mantovakors, det vil si et kors med utbøyde armer, i gull. Ordensstjernen har ni strålegrupper kombinert med en nitagget stjerne der mantovakors er satt i en hvitemaljert midtmedaljong som er omgitt av en bred blå bord der innskriften «TALANT DE BIEN FAIRE» finnes innen en krans. Ordenskjedet er sammensatt av ledd bestående av ordenskorset og eikekranser. Ordensbåndet er blått, hvitt og svart.

Tildeling
---------

*Infante Dom Henriks orden* tildeles for fortjenester av Portugal og for innsats for å fremme portugisisk kultur og historie. Ordenens storkjede tildeles kun til utenlandske statsoverhoder. Det kan maksimalt være 50 portugisiske innehavere av storkors, 100 storoffiserer, 300 kommandører og 400 offiserer. Antallet riddere/damer er ubegrenset. Også utlendinger kan tildeles *Infante Dom Henriks orden*.

Norske innehavere
-----------------

En rekke nordmenn er tildelt *Infante Dom Henriks orden*. Blant disse er Kong Harald er innehaver av storkjede, mens dronning Sonja, kronprins Haakon, kronprinsesse Mette-Marit og prinsesse Märtha er innehavere av storkors.

Også en rekke andre nordmenn er hedret med *Infante Dom Henriks orden*. Som eksempler på norske mottagere kan nevnes ambassadørene Egil Johannes Åmlie og Jan Arvesen, som ble tildelt storkors, Egil Abrahamsen (storoffiser), Jahn Otto Johansen (kommandør) og Frank Bjerkholt (offisersgraden).

Kilder
------

* Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966.
* «Portugal» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1484–1486.

Eksterne lenker
---------------

* Ordem do Infante D. Henrique, Portugals presidentembete.
* Database over portugisiske ordensmottagere, Portugals presidentembete.
* Database over utenlandske mottagere av portugisiske ordener, Portugals presidentembete.
**Ines Prange** (født 15. desember 1967 i Tyskland, død 20. desember 2016 i Oslo) var en norsk skuespiller av tysk opprinnelse.

Hun kom til Norge som åtteåring med sin tyske familie, som etablerte seg i Oslo.

Hun var utdannet ved Statens Teaterhøyskole, og debuterte på Rogaland teater i 1991. I tillegg til å stå på scenen deltok hun også som skuespiller i flere fjernsyns- og filmproduksjoner. Hun medvirket i NRKs dramaserie *Brigaden*, og ble særlig kjent for det norske TV-publikummet med barne- og ungdomsserien *Johnny og Johanna* som gikk på NRK fra 2004 til 2006. Hun spilte rollen som Kristin i den norske dramafilmen *Jeg er Dina*, og medvirket i den danske dramaserien *Ørnen*. I 2014 var hun med i den kritikerroste spenningsserien *Mammon*, som også ble en stor publikumssuksess.

Filmografi
----------

| År | Film | Rolle |
| --- | --- | --- |
| 2007 | *5 løgner* | Kvinnelig lege |
| 2002 | *Jeg er Dina* | Kristin |

TV-opptredener
--------------

| År | Serie | Rolle |
| --- | --- | --- |
| 2014 | *Mammon* | Minister Hjorts kone |
| 2005-2006 | *Ørnen: En krimi-odyssé* | Estrid Eriksen |
| 2004-2006 | *Johnny og Johanna* | Line Gabrielle Flateby |
| 2002 | *Brigaden* | Connie Steen |

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 177546705[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.aftenposten.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Nekrolog: Ines Prange». *Aftenposten*. Besøkt 28. desember 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ines Prange på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Ines Prange hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (da) Ines Prange på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Husbyviktinden** er en karakteristisk tind ved Rørstad i Sørfold kommune i Nordland fylke. Fjellet ligger ut mot en odde mellom Sagfjorden og Sørfolda. Høyden er 789 moh og primærfaktoren 560 meter.

Toppen ble besteget den 30. juli 1913 av William Eger, Ragnar Løchen, Sigurd Saxlund og Henning Tønsberg. Den er beskrevet som en glattslipt granittkjegle. Husbyviktinden ble forsøkt besteget av William Cecil Slingsby i 1902. På grunn av dårlig vær ga han opp.

Tindens spesielle navn med *Huseby* som første ledd har fått historikere til å spekulere på om det henspiller på en storgård ved eller på Rørstad. Dette navnet går igjen flere steder i landet der det henspiller på store gårder, og har sammenheng med et administrativt system under kongen. Historikere har spekulert på om dette Huseby-navnet er et forsvunnet gårdsnavn tilknyttet stedet. I henhold til et sagn skal Kong Sverre skal ha innsatt en sysselmann over Folden. Noen grunner for en hypotese om en sysselmann på en storgård på Rørstad er at denne skulle kreve inn kongens skatt, blant annet fra samene.

Referanser
----------

1. ↑  Norgeskart
2. ↑  peakbook – Husbyviktinden
3. ↑  Slingsby, William Cecil (1998). *Norge: den nordlige arena : skisser fra tindebestigninger og oppdagerferder i norsk natur mellom 1872 og 1921*. Oslo: Grøndahl Dreyer. s. 348. ISBN 8250420764.
4. ↑  Lind, Asbjørn P. (1998). *Sørfold bygdebok: gårdshistorie*. [Straumen]: Sørfold kommune. s. 68. ISBN 8299395240.
5. ↑  *Norsk fjeldsport*. Kristiania: Steen'ske bogtrykkeri og forlag. 1914. s. 197.
6. ↑   Lind, Asbjørn P. (1998). *Sørfold bygdebok: gårdshistorie*. 2. [Straumen]: Sørfold kommune. ISBN 8299395232.
7. ↑  Fygle, Svein (1991). *Steigen bygdebok*. 3. [Leinesfjord]: Steigen kommune. ISBN 8274160290.

Eksterne lenker
---------------

* Husbyviktinden på peakbook
Fijis divisjoner.
**Fiji** er inndelt i fire deler (divisjoner) som igjen er delt opp i provinser. Divisjonene har liten makt og er mer som en samling av provinser. Øya Rotuma som ligger 465 kilometer nord for Viti Levu har større selvstyre, men blir offisielt regnet som en del av det østre området av statistiske hensyn. Kommuner har blitt opprettet rundt Suva, Lautoka og ni andre landsbyer med byråd og borgermester.

Hver provins har et provinsråd som lager vedtekter og bestemmer skattesatser som igjen må godkjennes av et av regjeringens departementer. Departementet må også godkjenne *Roko Tui* som er lederne av provinsrådene. *Roko Tui*en er tradisjonelt en *ratu*, som er en fijiansk høvdingtittel, men i de senere årene har også vanlige personer blitt godkjent som *Roko Tui*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Divisjon**(Administrasjonssenter) | **Provins** | **Areal (km²)** |
| Central(Suva) | Naitasiri | 1666 |
| Namosi | 570 |
| Rewa | 272 |
| Serua | 830 |
| Tailevu | 955 |
| Northern(Labasa) | Bua | 1379 |
| Cakaudrove | 2816 |
| Macuata | 2004 |
| Eastern(Levuka) | Kadavu | 478 |
| Lau | 487 |
| Lomaiviti | 411 |
| Western(Lautoka) | Ba | 2634 |
| Nadroga-Navosa | 2385 |
| Ra | 1341 |
| Rotuma (Avhengig område) | 46 |

Se også
-------

* Fijis provinser

Referanser
----------

1. ↑  Statoids.com
**Fijis kvinnelandslag i fotball** representerer Fiji i internasjonal fotball for kvinner. Fiji deltok i sitt første mesterskap i 1998, da de kom videre i det oseaniske mesterskapet ved å slå Samoa. I semifinalen tapte de stort for Australia og i bronsefinalen mot Papua Ny-Guinea. Dette er per 2009 den eneste gangen Fijis kvinnelandslag har deltatt i mesterskapet, enda de var påmeldt til mesterskapet i 2008. Imidlertid spilte Fiji om kvalifisering til OL i 2008, det vil si Sør-Stillehavslekene i 2007. Først vant Fiji sin gruppe, så tapte laget semifinalen knepent mot Tonga. Fiji vant imidlertid bronsefinalen.

Fiji er rangert som Oseanias fjerde beste lag etter at Australia ble overført til AFC.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Nasjonale fotballandslag for kvinner i Oseania (OFC) |
| --- |
|  | Amerikansk Samoa **·** Cookøyene **·** Fiji **·** New Zealand **·** Ny-Caledonia **·** Niue **·** Papua Ny-Guinea **·** Salomonøyene **·** Samoa **·** Tahiti **·** Tonga **·** Tuvalu **·** Vanuatu |  |
**Stiftelsen Areopagos** eller **Areopagos** er en norsk-dansk kirkelig organisasjon rotfestet i den lutherske tradisjonen. Den er vokst frem fra Den norske buddhistmisjon, som lenge var dens navn. Areopagos het frem til 2000 «Den nordisk kristne buddhistmisjon».

Historie
--------

Organisasjonen ble grunnlagt av misjonæren Karl Ludvig Reichelt, da han i 1922 sammen med Notto Normann Thelle startet et brødrehjem i Nanjing for omvandrende buddhist- og taoistmunker. Den bærende ideen bak arbeidet var at kristen tro ikke sto i motsetning til den høyere buddhisme, men fullbyrdet den. Den nordisk kristne buddhistmisjon var opprinnelig en del av Det norske misjonsselskap, men siden Reichelt nektet å velge side i striden mellom liberale og konservative teologer på 1920-tallet, valgte han å etablere den som en egen organisasjon. På grunn av politisk uro og borgerkrig ble brødrehjemmet i 1930 flyttet fra Nanjing til Hongkong, der det ble bygget et kristent senter i buddhistisk stil. Senteret ble kalt Tao Fong Shan, «Fjellet der kristusvinden blåser».

Areopagos har i dag til formål å dele evangeliet i en multireligiøs verden. Areopagos prioriterer utvikling av miljøer for religionsstudier, dialog og kristne trospraksiser 

Areopagos er både en stiftelse og en medlemsorganisasjon. Som medlemsorganisasjon har Areopagos nasjonale medlemsforeninger i Norge og Danmark.

I Norge er Areopagos medeier i de kirkelige dialogsentrene i Oslo, Bergen og Stavanger.

Referanser
----------

1. ↑  «Slik startet det». areopagos.no. Besøkt 17. desember 2020.
2. ↑  «Slik er vi organisert». areopagos.no. Besøkt 17. desember 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (da) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Stiftelsen Areopagos på Facebook Rediger på Wikidata
* (no) Årsrapport 2005