recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***The Rum Diary*** er en amerikansk spillefilm med Johnny Depp i hovedrollen. 

Handlingen utspiller seg i Puerto Rico, og bygger på en roman av journalisten og forfatteren Hunter S. Thompson.

Johnny Depp spiller Paul Kemp, en journalist som blir lei av New York og USA, og reiser til Puerto Rico for å skrive for avisen *San Juan Star*.

Handling
--------

Paul Kemp er en forfatter som ikke har klart å selge en eneste bok. Han får jobb for en avis i San Juan, Puerto Rico. Han møter en lokal innbygger, Sala, som forteller at han tror avisen Kemp er ansatt i snart kommer til å bli lagt ned. Kemp og Sala drikker seg fulle, noe som gjør hans redaktør, Lotterman, irritert på ham. Han møter også Hal Sanderson som er forlovet med Chenault, men Chenault later som om hun ikke kjenner igjen Kemp. Senere flytter Kemp inn sammen med Sala, som også har en annen journalist, Moburg, boende hos seg. 

Kemp begynner snart å se den omfattende fattigdom i San Juan. Men Lotterman ønsker ikke at han skal skrive om noe av dette, fordi dette kan være dårlig for all turisme i området. Moburg får etter hvert sparken fra avisen, og han truer med å drepe redaktør Lotterman. Kemp besøker Sanderson, og spionerer på at han har sex med Chenault. Han møter også Zimburger og Segarra, som vil at han skal hjelpe dem med en svindel som handler om eiendom. Senere blir Sala og Kemp kastet i fengsel, men Sanderson får dem ut. Sanderson mishandler deretter Kemp for å ha involvert Sala i det suspekte eiendomsprosjektet deres. Etter en kveld med sen festing har Chenault forsvunnet.

Skuespillere
------------

Johnny Depp
* Johnny Depp som Paul Kemp
* Aaron Eckhart som Hal Sanderson
* Michael Rispoli som Bob Sala
* Amber Heard som Chenault
* Richard Jenkins som Edward J. Lotterman
* Giovanni Ribisi som Moburg
* Amaury Nolasco som Segurra
* Marshall Bell som Donovan
* Bill Smitrovich som Art Zimburger
* Julian Holloway som Wolsey
* Karen Austin som Mrs. Zimburger
* Jason Smith som Davey

Referanser
----------

1. ↑  «The Rum Diary» **(engelsk)**. British Board of Film Classification. Besøkt 13. oktober 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) The Rum Diary (film) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) *The Rum Diary* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *The Rum Diary* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *The Rum Diary* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *The Rum Diary* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *The Rum Diary* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *The Rum Diary* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *The Rum Diary* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *The Rum Diary* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Rum Diary* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *The Rum Diary* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
Berliner Stadtbahn passerer Museumsinsel
Den opprinnelige strekningen i mørk, forlengelsene i lys grønnfarge.
**Berliner Stadtbahn** er en jernbanestrekning som går gjennom sentrum av Berlin. Den begynner i vest ved Westkreuz stasjon og passerer Zoologischer Garten, Hauptbahnhof, Friedrichsstraße og Alexanderplatz før den ender ved Ostkreuz stasjon. Strekningen blir betjent av fjern-, regional- og S-Bahntrafikk.

Historie
--------

Omkring 1870 fantes det åtte hovedjernebanelinjer i Berlin, som alle hadde hver sin terminal utenfor byen. Dette gjorde det nødvendig for reisende å ta drosje for å skifte tog. Av denne grunnen ble det planlagt en jernbanestrekning som skulle forbinde de forskjellige stasjonene. I 1872 foreslo selskapet Deutsche Eisenbahnbaugesellschaft i Berlin en jernbanelinje fra Schlesischer stasjon over Charlottenburg og frem til Potsdam. I desember 1873 gikk staten Preussen og de private jernbaneselskapene Berlin-Potsdamer, Magdeburg-Halberstädter og Berlin-Hamburger inn i prosjektene og grunnla sammen med Deutsche Eisenbahnbaugesellschaft Berliner Stadteisenbahngesellschaft. Ettersom utbyggingsselskapet ikke klarte å betale sine regninger ble prosjektet i 1878 overtatt av den prøyssiske stat, som drev linjen og de tilknyttede linjene med finansiell deltagelse fra de fire private jernbaneselskapene.

Byggingen av banen ble startet i 1875, den 7. februar 1882 ble den åpnet for bytrafikk, 15. mai samme år ble fjerntrafikk satt i drift. To av holdeplassene var ikke i drift ved åpningen – Tiergarten ble tilføyet 5. januar 1885, Savignyplatz den 1. august 1896. I 1888 ble banen forlenget vestover til Charlottenburg-Westend og østover til Stralau-Rummelsburg.

Linjekart
---------


|  |
| --- |
| Tegnforklaring |
|  |
|  |  | fra Wannsee S7 |
|  |  | fra Spandau S3 S9 |
|  | 12,6 | Westkreuz S5 Ringbanen S41 S42 S46 |
|  |  | *Nord-/*Südringkurve |
|  |  | (Forlenget til Westkreuz 1888) |
|  | 11,2 | Charlottenburg (1882) **RE** U7 |
|  | 10,0 | Savignyplatz (1896) |
|  | 9,0 | Zoologischer Garten **RE** U2 U9 |
|  |  | Landwehrkanal |
|  |  |   Straße des 17. Juni |
|  | 8,2 | Tiergarten (1885) |
|  | 7,9 | Tiergarten sporveksel |
|  | 7,1 | Bellevue  |
|  |  | Spree |
|  | 5,4 | Hauptbahnhof Fjernbane nord-syd **RE** U55 |
|  |  | Humboldthafen, tidl. grenseVest-/Øst-Berlin |
|  |  | Spree |
|  | 4,0 | Friedrichstraße Nord-syd-tunnelen S1 S2 S25 S26 U6 M1 12 |
|  |  | Kupfergraben |
|  |  | Spree |
|  | 2,9 | Hackescher Markt M1 M4 M5 M6 12 |
|  | 2,2 | Alexanderplatz **RE** U2 U5 U8 M2 M4 M5 M6 |
|  |  |   Grunerstraße |
|  | 1,1 | Jannowitzbrücke U8 |
|  | 0,0 | Ostbahnhof (1882, Stadtbahn forlenget til Ostkreuz 1888) S75 **RE** |
|  |  | Ostbahnhof gamle endestasjon for Den prøyssiske østbane |
|  |  |  |
|  |  |  Warschauer Straße |
|  |  | Warschauer Straße U1 M10 M13 |
|  |  | mot Schönefeld S9 |
|  |  | Ostkreuz Ringbanen S41 S42 S8 S85 **RE** |
|  |  | til Lichtenberg S5 S7 S75 |
|  |  | til Karlshorst S3 |
|  |  |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |

Portal: Tyskland
***The Ruling Passion*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av James C. McKay.

Handling
--------

Claire Sherlock reiser til India, etter morens dødsfall i England. Rett etter å ha giftet seg med en britisk offiser, blir Claire oppdaget av Ram Singh - Rajah of Mawar - men hun nekter hans romantiske fremskritt. Han bruker derfor hypnose for å få henne til å elske ham. Den nye ektemannen hennes forlater henne, på grunn av hennes nye besettelse av Ram Singh - hvoretter Claire blir medlem av rajahens harem.

Men rajahens brutalitet får snart Claire til å bestemme seg for å stikke av. Men samtidig som hun gjemmer seg, sammen med sin svigerinne, og kjemper mot kreftene i rajahens trolldom, blir Ram Singh drept når han leder et mislykket kupp mot den kongelige guvernøren. Så, med den hypnotiske trolldommen brutt på grunn av rajahens dødsfall, blir Claire raskt forsonet med ektemannen sin.

Skuespillere
------------

* William E. Shay som Ram Singh, Rajah of Mawar.
* Claire Whitney som Claire Sherlock.
* Harry Burkhardt som Harvey Walcott.
* Edward Boring som Ramlaal.
* Thelma Parker som Nadia.
* Florence Deshon som Blanche Walcott.
* Stephen Grattan som guvernør av Raj Putana.

Referanser
----------

1. ↑  THE RULING PASSION
2. ↑  Moya Luckett. *Cinema and Community*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Ruling Passion* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Ruling Passion* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Kunstcatering** var en norsk kunstnergruppe etablert i 1997. Den besto av Anneke von der Fehr og Trine Wester, og ble oppløst i 2001.

Aktivitet
---------

Kunstcatering (eg. Kunst Catering Ans) ble etablert som en plattform for ulike samarbeidsprosjekt der hensikten var å undersøke kunstneriske uttrykk i forskjellige kontekster, undersøke kunstnerrollen og nye arenaer for kunstnerisk virksomhet.

Virksomheten i regi av kunstcatering var primært innenfor stedsspesifikke og situasjonsbestemte installasjoner, live art og kommersiell virksomhet. Tematisk ble problemstillinger som berører forholdet mellom kunst/kunstneren/publikum undersøkt, gjennom forskjellige samarbeidsprosjekt mellom det kunstfaglige miljøet, og samfunnet forøvrig.

Varemerke
---------

Kunstcatering ble også registrert som varemerke ved Patentstyret i 1998 under § 41 og § 42. «- tjenester som omfatter alle former som for undervisning av mennesker og for dressering av dyr; tjenester hvis hovedmål er adspredelse, forlystelse eller individuell rekreasjon».

I perioden kunstcatering var i drift ble det gjennomført en rekke produksjoner, både innen den uetablerte kunstscenen, og på de mer etablerte institusjonene. (Museet for Samtidskunst, Momentum, Astrup Fearnley Museet, Stenersenmuseet, Høstutstillingen, UKS). I disse produksjonene var mange forskjellige kunstnere involvert som samarbeidspartnere.

Parallelt med denne aktiviteten, ble det også gjennomført samarbeid med forskjellige aktører innen næringslivssektoren, som blant annet NIPA, NRK, Rimi og Manpower.

Referanser
----------

1. ↑  «Kunst catering ANS». regnskapstall.no. Besøkt 5. mars 2017.
2. ↑  Kari Westengen (2. september 1998). «Furuen fryser på Høstutstillingen». Dagbladet.no. Besøkt 5. mars 2017.
3. ↑  «Norsk varemerketidende». 14. desember 1998. Besøkt 5. mars 2017.
**Vebjørn Rogne** (født 1964) er en norsk forlegger, redaktør, bokbransjeanalytiker og mediegründer. Han har vært forlagsredaktør, redaksjonssjef, forlagssjef og administrerende direktør i Chr. Schibsteds Forlag, senere Schibsted Forlagene, i årene 1992 – 2012. Han har også vært styreleder i Schibsteds svenske forlagsvirksomhet, samt styremedlem i flere bokbransjerelaterte bedrifter og organisasjoner som Forleggerforeningen og Brageprisen.

I 2013 startet han litteratur- og bokbransjenettstedet BOK365 sammen med journalist og forfatter Atle Nielsen. Året etter ble også papirtidsskriftet Bok og samfunn, som har vært bokbransjens tidsskrift siden 1879, innlemmet i virksomheten. I tillegg til å være hovedeier, er Vebjørn Rogne ansvarlig redaktør for begge utgivelsene.

Rogne har skrevet flere bøker, blant annet *Veien til VM* (med innledning av landslagssjef Egil Drillo Olsen) og *VM-guiden 1994* (sammen med Aftenpostens sportsredaktør Arild Sandven). Vebjørn Rogne var også hovedredaktør på *Århundrets Hvem Hva Hvor* (Schibsted 1999).

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Rogne, Vebjørn 1964-, VIAF-ID 38710587, besøkt 4. februar 2021[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN
 |
**6,5 mm Grendel** (6,5 × 38 mm) er en rifle-patron som ble designet av Bill Alexander, Arne Brennan og Janne Pohjoispaa med tanke på å lage et kraftigere kaliber som passet til AR-15-plattformen. Alexander ønsket en økonomisk måte å konvertere til et kraftigere kaliber på, noe man med utskiftning til 6,5 mm Grendel kan oppnå ved å bytte sluttstykke, løp og magasiner på en AR-15 ettersom den totale patronlengden er lik 5.56 patronen.

Ettersom patronen har vist seg å være svært allsidig ved å ha eksepsjonelt gode egenskaper som lav rekyl samt svært gode aerodynamiske egenskaper som gir en svært flat kulebane og høy nøyaktighet, har patronen også blitt tatt i bruk både i sylinderlåsrifler og rifler i Kalasjnikov-systemet.

Navnet «6.5 mm Grendel» var beskyttet som varemerke eid av Alexander Arms frem til 15. februar 2012, hvorpå det ble frigitt for å kunne bli SAAMI-standardisert. Nå som varemerket er frigitt trenger ikke ammunisjonsprodusenter å søke om tillatelse for å bruke navnet «6,5 mm Grendel» på sine patroner.

6,5 mm Grendel er utviklet med maksimalt hylsevolum slik at den fremdeles passer i en AR-15 magasinbrønn. Av denne årsaken finnes det omtrent bare metallmagasiner på markedet, ettersom plastmagasiner som regel vil ha for tykke vegger til patronen i AR-riflen.

Se også
-------

* Thompson/Center Ugalde
* 6,8 mm Remington SPC
* .300 AAC Blackout (7.62×35)
* 6,5 mm Creedmoor (6.5×48)
* .260 Remington (6.5×51)
* 6,5 × 55 mm

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 15. januar 2016. Besøkt 23. desember 2012.
2. ↑  «"Alexander Arms Announces: The 6.5 Grendel Is An Official SAAMI Cartridge "». Arkivert fra originalen 13. august 2019. Besøkt 23. desember 2012.
3. ↑  Hornady 6mm ARC Cartridge - What You Need to Know

Eksterne lenker
---------------

* (en) 6.5 mm Grendel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Odd Kjus** (født 26. juni 1923, død 9. november 2010 i Oslo) var den som i stor grad stod for oppbyggingen av Frambu. Han var medfange med Einar Gerhardsen i Sachsenhausen, der lovet han at om han kom levende hjem igjen, skulle han bruke livet til å gjøre noe for andre. 

Etter krigen begynte han å jobbe i *Arbeiderbladet* og var i flere år adminstrativ leder i Arbeiderbladets redaksjon. I fritiden arbeidet han fra 1951 sammen med Arbeiderparti-profilene Werna Gerhardsen og Rolf Hansen for at Oslo-barn skulle få et friluftssenter. Frambu stod ferdig i Østmarka i 1955, og Odd Kjus var sentral i driften. Etter hvert begynte man å invitere funksjonshemmede til leirer og arrangementer på Frambu. I 1950 ble senteret omgjort til et senter for barn og unge med funksjonshemminger. 

I 1975, da Frambu kom på statsbudsjettet, ble han ansatt som daglig leder for Frambu. Han hadde stillingen til han gikk av med pensjon i 1991. Han satt også i det sentrale Rådet for funksjonshemmede.

Heder
-----

For sin innsats ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull og St. Hallvard-medaljen 1981.

Referanser
----------

1. ↑  «Tidligere mottakere av St. Hallvard-medaljen». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 10. januar 2014. Besøkt 30. januar 2017.

Kilder
------

* Tone Holte: Minneord i Aftenposten Kultur 18. november 2010 side 15

Eksterne lenker
---------------

* Frambu-pionér Lisen J. Mohr: *Odd Kjus er død*[*død lenke*]
* *Minneord om Odd Kjus* på Frambus nettsider[*død lenke*]
* Dødsannonse for Odd Kjus[*død lenke*]
**Lögdeälven** er en elv i Västerbottens län i Sverige. Elva springer ut fra Gransjön sørøst i Vilhelmina kommune, og renner sørøstover gjennom Åsele kommune til Lögdasjön. Herfra fortsetter elva gjennom Bjurholm kommune og Nordmaling kommune til utløpet i Nordmalingsfjärden-

Berggrunnen i området elva renner gjennom, domineres av grunnfjell av granitt og gneis. Elva er utsatt for forsuring, men det er gjennomført kalking av sideelver. Elva har verdifulle stammer av laks og sjøørret. I 2017-sesongen ble det fisket cirka 140 laks og nærmere 400 sjøørret i elva.

Lögdeälvens vildmarksled følger elvas nedre del gjennom Nordmaling og Bjurholm kommuner, i alt 85 kilometer. Langs ruta finnes 17 leskur og ni overnattingshytter. Hyttene kan brukes gratis etter «førstemann til mølla».

Som de fleste elver, har også Lögdeälven blitt brukt til tømmerfløting. I den forbindelse ble hindringer mange steder ryddet unna, noe som påvirket dyreliv og fiske negativt. I senere tid er det gjort arbeid for å gjenskape et mer naturlig elveløp.

Se også
-------

* Liste over elver i Sverige

Referanser
----------

1. ↑  «SMHI Vattenweb». Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 30. september 2019.
2. ↑  «Kartsök och ortnamn». Lantmäteriet. Besøkt 28. september 2019.
3. ↑  «Lögde älv» (PDF). Länsstyrelsen Västerbotten. Besøkt 30. september 2019.
4. ↑  «Vandringsleder». Bjurholms kommun. Besøkt 30. september 2019.
5. ↑  «Grön infrastruktur i praktiken». Naturvårdsverket. Besøkt 30. september 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Odd Kværnbraaten** (født 7. juli 1942 i Oslo - død 8. april 2003 samme sted) jobbet som økonom, hadde noen oppdrag som skuespiller og jobbet noen år som bussjåfør i Oslo Sporveier. Odd Kværnbraaten var aktiv i Studentersamfundet på slutten av 60-årene og var "sjef" for Uketrikken under studenteruka i 1968 og ble etterhvert plukket ut og brukt som statist i flere filmer, reklamefilmer og TV-produksjoner og var innom flere jobber i løpet av livet, bl.a. som vitenskapelig assistent ved Universitetet i Oslo og utkaster på kroa i Storgata og var aktiv i Lokaltrafikkhistorisk forening. Han var også med i flere TV-produksjoner for NRK på 70-tallet og 80-tallet, deriblant Fjernsynsteatret, den legendariske norske humorgruppen KLM sin første TV-serie *Nynytt* (1976-1978) og *Brødrene Dal og spektralsteinene* i episode 11 (1982) hvor han til og med hadde replikker. Han døde på Ullevål sykehus 8. april 2003 i Oslo.

Skuespillerjobber
-----------------

### TV

* Fjernsynsteatret: *Fjeldeventyret* (1972)
* KLM: *Nynytt* (1977-1978)
* *Brødrene Dal og spektralsteinene* (1982): Soldat

Eksterne lenker
---------------

* NRK TV: Fjeldeventyret
* NRK TV: Nynytt
* NRK TV: Brødrene Dal og Spektralsteinene
**Vecchio** er en elv i departementet Haute-Corse, Korsika, Frankrike. Det er en 24,27 kilometer lang sideelv til elven Tavignano.

Viadukten over Vecchio, eller Eiffel-brua, i kommunen Vivario ble bygget mellom 1891 og 1893 av Gustave Eiffel. Det er en jernbaneviadukt av metall med tre spenn, arbeidet ble utført av entreprenøren Vignolle. Brua ble klassifisert som et monument historique 29. juli 1976.

Viadukten går over den gamle veibrua på en løkke av RN 193 mellom Venaco og Vivario, bygget mellom 1826 og 1827. Den ble erstattet av en ny bru i 1999 og brukes nå kun av syklister og fotgjengere. Den nye brua på RN 193 er nedstrøms fra den gamle brua, bygget mellom 1996 og 1999. Andre bruer er Noceta brua på D43-veien, 5 kilometer nedenfor landsbyen Noceta, Ajiunta brua på RT50, nær der Vecchio møter Tavignano, bygget i 2011-2012 for å erstatte den gamle enfeltsbrua. Mulinello brua i byen Vivario på D23 som fører til landsbyen Canaglia og Forest trail brua i Vizzavona Forest, på den arkeologiske stien til Southwell Vault.

**Bruer over Vecchio**

* Viadukt, Eiffel-bruaViadukt, Eiffel-brua
* Noceta bruaNoceta brua
* Ajiunta bruaAjiunta brua

Kilder
------

Engelsk Wikipedia
**Badr al-Zamān Qarīb** (persisk: بدرالزمان قریب‎; født 23. august 1929 i Teheran i Persia, død 28. juli 2020 i Teheran) var en iransk lingvist.

Badr al-Zaman utdannet seg først i retning naturvitenskaper, men gikk over til persisk litteratur. Hun tok universitetsgrader i persisk språk og litteratur i hjemlandet, og fortsatte ved University of Pennsylvania (linkvistikk, orientalske studier] og ved University of Michigan (fonologi). Hun studerte dessuten sanskrit og indoeuropeisk lingvistikk, og tok doktorgraden med et arbeid og strukturanalyse av verb innen sogdiansk (et av de øst-iranske språk).

Etter hjemkomsten til Iran og ett år ved universitetet i Shiraz tok hun et fireårs videre studium i språket pahlavi. Så dro hun atter til USA dor ytterligere studsier, og underviste som professor for den tid ved University of Utah. Så var hun ved Harvard University, og så tilbake i Shiraz. Badr Zaman kom deretter til universitetet i Teheran. 

Badr al-Zaman ble valgt som et permanent medlem av Akademiet for Persisk Språk og Litteratur, og ble leder for dialektologiavdelingen ved dette akademiet. I 2004 overtok hun også ledelsen for den iranske språkgruppe til akademiet. Badr al-Zaman var også medlem av det vitenskapelige råd for forskningsinstitusjonen Senter for Den store islamske encyklopedi (مرکز دائرةالمعارف بزرگ اسلامی) i mer enn tyve år. 

Hun døde i Teheran den 28. juli 2020, i en alder av 90 år, av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑  «پیکر بدرالزمان قریب در خانه ابدی آرام گرفت». *ایران آنلاین*.
2. ↑  «درگذشت بدرالزمان قریب، زنی که زبانی را زنده کرد». *BBC News فارسی*. 28. juli 2020.
3. 1 2  بدرالزّمان قريب
4. ↑
5. ↑  درگذشت بدرالزمان قریب، زنی که زبانی را زنده کرد
6. ↑  بدرالزمان قریب از دنیا رفت

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
**Abu Omar al-Baghdadi** (født 1959 i landsbyen Al-Zawiyah nær Haditha i guvernementet Al-Anbar i Irak, død 18. april 2010 i Tikrit i Irak) var en irakisk militant islamist som var lederen av det tidligere Mujahedin Shura Council (også kjent som «Council of Freedom Fighters») som er det konsultative rådet for Mujahedin i Irak. Han var senere leder av den islamske staten Irak.

Abu Omar al-Baghdadi var også kjent under navn som Abu Abdullah al-Rashid al-Baghdadi, Abu Hamza al-Baghdadi og Abu Omar al-Qurashi al-Baghdadi.

Innenriksdepartementet i Irak hevdet at al-Baghdadi var tatt til fange i Bagdad 9. mars 2007, men det ble senere sagt at vedkommende ikke var al-Baghdadi allikevel. Den 3. mai 2007, kom det fra den irakiske innenriksdepartementet at al-Baghdadi og flere av hans medhjelpere var blitt drept av amerikanske og irakiske styrker nord for Bagdad. Men, i juli 2007, gikk det amerikanske militære ut og opplyste om at al-Baghdadi faktisk aldri har eksistert. Personen som var blitt tatt til fange få måneder tidligere ble identifisert som Khaled al-Mashhadani, en selvutnevnt mellommann til Osama bin Laden. USA hevdet at al-Baghdadi var en fiktiv figur skapt for å gi ett irakisk ansikt til en fremmed terror gruppe, og at uttalelser som kan tilskrives al-Baghdadi faktisk ble lest opp av en irakisk skuespiller.

Dødsfall
--------

Baghdadi ble drept sammen med Abu Ayyub al-Masri i et amerikansk-ledet bakkeangrep i Tikrit, Irak den 18. april 2010.

Referanser
----------

1. ↑   www.washingtonpost.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Bekrefter at ledere for al Qaida i Irak er drept». *www.bt.no*. 2010. Besøkt 15. november 2020.
*Cicindela sexguttata* spiser på en maur.
***Cicindela sexguttata*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere (Cicindelinae) i familiegruppen løpebiller. Den finnes ikke i Europa, men i varmere strøk av Nord-Amerika.

*Cicindela sexguttata* har en kraftig grønn farge med metallisk glans. Også følehornene og beina er matallisk grønne. Den har seks mindre, men lett synlige hvit-gule flekker med trekantform, langs kanten av dekkvingene. Kjevene og munnskjoldet (clypus) er lyst.

*Cicindela sexguttata* finnes i tilknytning til åpne solrike tørre lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cicindela sexguttata* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cicindela sexguttata* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Cicindela sexguttata* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Cicindela sexguttata* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cicindela sexguttata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Cicindela sexguttata* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cicindela sexguttata* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life – Sandjegere (Cicindelinae, Carabidae) engelskspråklig
* Cicindela online
* Norsk Entomologisk forening

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Abu Hureyra** er et arkeologisk funnsted i Eufratdalen i Syria. Den eldste, såkalte epipaleolittiske bosettingen fra 11 000 f.Kr. bærer preg av tidlig-neolittisk levesett med overgang fra jakt og sanking til landbruk. Stedet ble utgravd i to korte sesonger i 1970-årene før området ble oppdemmet og tapt for alltid (Andrew Moore et al, 2001).

Innbyggerne jaktet gaselle, vill-sau og vill-geit. Opprinnelig var området fruktbart med høsting av plommer, mandeltrær, osv. Men med det kaldere klimaet i yngre dryas fra om lag 9 600 f.Kr. ble området tørrere og innbyggerne begynte en intensiv kultivering og bevisst dyrking av rug.

Dette er det første ubestridte eksempel på overgang til dyrkingsjordbruk. Befolkningen bodde i runde steinhus, den hustypen som i Midtøsten er dokumentert allerede fra Ohalo i Nord-Israel fra 18 000 f.Kr.

Stedet ble nesten helt avfolket utover i yngre dryas, som var en global kuldeperiode som oppstod da isen på Labrador-halvøya smeltet og iskaldt brevann rant ut i Nord-Atlanteren. Kanskje dro mesteparten av befolkningen 50 km over til andre siden av elven til Tell Mureybit, som ble grunnlagt på denne tiden.

Under den regionale befolkningsveksten fra ca. 8 800 f.Kr. vokste Abu Hureyra kraftig, som en umiskjennelig neolittisk jordbruks-landsby med firkantede mursteins-hus av betydelig størrelse, trolig med flere tusen innbyggere. Innbyggerne drev nå et bredt jordbruk med rug, hvete og bygg, og holdt etter hvert sau som husdyr. Det ble jaktet gaselle, men dette avtok brått og vitner om overbeskatningen som etter hvert utryddet gaselle i Mesopotamia og siden i resten av Midtøsten.

Det nye bosettingslaget var befolket i om lag 2 000 år. Totalt var Abu Hureyra sammenhengende bebodd i 4500 år.

Referanser
----------

1. ↑  Steven Mithen, *After the Ice: A Global Human History 20,000-5,000 BC*, Phoenix, London 2003, side 63. ISBN 0-75381-392-0.

Litteratur
----------

* A. M. Moore, G. C. Hillman, A. J. Legge: *Village on the Euphrates, From foraging to farming at Abu Hureyra*, Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-510806-4

Eksterne lenker
---------------

* Fra BBC, verdens første gård funnet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF
 |
**«Missouri Waltz»** er Missouris offisielle delstatssang.

Bakgrunn
--------

«Missouri Waltz», som essensielt sett hadde vært en ministrelsang (senere en countrysang) ble delstatssang gjennom en lov antatt av the General Assembly 30. juni 1949. Melodien ble skrevet av John Valentine Eppel. den ble arrangert av Frederic Knight Logan. Teksten ble skrevet av James Royce Shannon. Den ble første gang publisert i 1914 og ble betraktet som en mislykkenhet, men i 1939 hadde sangen økt i popularitet og seks millioner eksemplarer hadde blitt solgt.

Beka-Virtuos-Trio, Trækkspill, Violin og Klarinett spilte den inn i Kristiania i november 1919. Melodien ble utgitt på den akustiske 78-platen Beka 78077.

Mandolinkvinetten Espana, Kristiania, spilte den inn i november 1919. Den ble utgitt på den akustiske 78-platen Beka 78114.

Harry S. Truman
---------------

Salget økte meget etter at Harry S. Truman fra Missouri ble USAs president i 1945. Det ble fortalt at det var hans favorittsang. Skjønt, da han ble spurt om sine følelser overfor sangen, ble følgende svar publisert av Det hvite hus: *«Presidentens holdning til sangen? He kan* take it or leave it*. Er den virkelig hans favoritt? Nei. Spiller han den ofte? Nei. Høres Margaret noensinne synge den? Nei. Hva er presidentens reaksjon på at sangen har blitt antatt av Missouri som delstatssang? Se svaret på første spørsmål»*.

Selv om sangen ofte ble forbundet med Harry S. Trumea, påstod aldri presidenten at den var hans favorittsang. I realiteten hadde han dette å si om den i et TV-intervju: *«Hvis De lar meg si hva jeg synes, gir jeg... i den, men jeg kan ikke si det høyt, for det er Missouris sang. Den er like dårlig som «The Star-Spangled Banner» så langt som melodi betraktet».*

Sangen blir spilt av University of Missouris Marching Mizzou på hver hjemmekamp i amerikansk fotball i en unik marsjstil i 3/4-dels takt.

Norsk versjon
-------------

Juul Hansen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Missouri-vals».

### Innspilling

Åse Wentzel og Thor Raymond, Robert Normann og hans kvartett. Innspilt 10. mai 1955. Utgitt på 78-platen Ordeon ND 7259 og på EP-platen GEON 2

Referanser
----------

1. ↑  Beka-Virtuos-Trio: *Missouri Vals*, af Knight-Logan (Beka 78077, akustisk 78-plate)
2. ↑  Mandolinkvintetten Espana, Kristiana: *Missouri Vals* af Knight-Logan (Beka 78114, akustisk 78-plate)
3. ↑  Åse Wentzel og Thor Raymond, Robert Normann og hans kvartett: EP (Odeon GEON 2)

* The Secretary of State's hjemmeside
Abu Haggag-moskéen
Abu Haggag-moskéen i Luxor
**Abu Haggag-moskéen** er en moské bygd inne i Luxortempelet i byen Luxor i Egypt. Den er bygd til Sufi-sjeiken Abu Haggags minne. Minareten skal ha blitt bygd på 1300-tallet. Resten av moskéen er blitt ombygd suksessivt helt frem til 1900-tallet.

At moskéen er blitt bygget inne i tempelet beror på at tempelet tidligere har vært delvis begravd av slam fra Nilen. Da man gravde ut tempelet, havnet døren til moskéen cirka åtte meter opp i luften. Man vurderte da å rive moskéen, men folket anså at plasseringen var for viktig.

Abu Haggag er Luxors viktigste helgen og moskéen et sentrum for religiøse aktiviteter. Folket i Luxor mener at moskéen er bygd på et viktig religiøs sted og er full av velsignelse.

Referanser
----------

1. ↑  «Square in Luxor opens door for more tourists». *EgyptToday*. Besøkt 14. januar 2020.
2. ↑  «World Beautiful Mosques Pictures». *www.beautifulmosque.com*. Besøkt 14. januar 2020.
3. ↑  «LookLex / Egypt / Luxor / Mosque of Abu l-Haggag». *looklex.com*. Arkivert fra originalen 9. august 2018. Besøkt 14. januar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* « Eternal Egypt ». *www.eternalegypt.org*. Besøkt 14. januar 2020.
*Cicindela sylvicola* har som alle andre sandjegere kraftige kjever.  Foto: Kurt Kulac 
***Cicindela sylvicola*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere (Cicindelinae) i familiegruppen løpebiller.

Utbredelse
----------

*Cicindela sylvicola* finnes lengre sør i Europa der klimaet er varmere, den finnes ikke i Norge.

Utseende
--------

*Cicindela sylvicola* har en blanding av metallisk brunlig bronsefarge med en svak antydning til grønt. Også følehornene og beina har den samme fargeblandingen. Den har et sammensatt mønster av noen få bleke gul-hvite flekker på dekkvingene. Kjevene har ikke metallisk glans, men er lyst brunlig, med mørkt brune ytterkanter (tenner).

Levevis
-------

*Cicindela sylvicola* finnes i tilknytning til åpne solrike tørre lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cicindela sylvicola* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cicindela sylvicola* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Cicindela sylvicola* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Cicindela sylvicola* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cicindela sylvicola* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Cicindela sylvicola* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cicindela sylvicola* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life – Sandjegere (Cicindelinae, Carabidae) engelskspråklig
* Cicindela online
* Norsk entomologisk forening
**Benbang cai**, fra Shanghaikjøkkenet, er et samlebegrep for små forretter typisk for Shanghaivarianten av det kinesiske kjøkken. Rettene er i sin tur inspirert eller overtatt fra områdene rundt. Det kan dreie seg av småretter som koldrettene *xunyu* (røkt fisk), *kaofu* (braisert gluten), *zui ji* (kylling marinert i shaoxingvin) og *pidan doufu* (tofu med «tusen år gamle» egg); snacks som *xiaolong bao* (dampede svineboller i gelatinøs buljong), *shengjian bao* (brødboller med svinekjøttfyll) og *jiucai hezi* (purreløkpai); tradisjonelle retter som *chao niangao* (stekte riskaker), *Shanghai cu chaomian* (shanghainesiske stekte tykke nudler), *shizi tou* (braiserte «løvehode»-kjøttboller), *tipang* (braiserte griselabber), *meicai kourou* (braisert svin med grønnsaker), *youmen sun* (braiserte ferske vinterskudd), *jiaobai* (villrisstilker), *shuijing xiaren* (krystallreker), *dazha xie* (kinaullhåndskrabbe), *xuecai maodou baiye* (bønneostflak med soyabønner og saltede vintergrønnsaker), og suppen *yiduxian* (svinebasert buljong med skinke, bambusskudd og bønneostskinn), og desserter som *babaofan* (åtte typer klebrig ris) og *dousha subing* (rød bønnepasta i smørdeig).
Søstre fra Missionaries of Charity
**Missionaries of Charity** (fork. **M.C.**, «Nestekjærlighetens misjonærer») er en katolsk kongregasjon.

Kongregasjonen ble grunnlagt i 1950 av Moder Teresa, for å virke «blant de fattigste av de fattige». Deres hovedarbeidsområde er drift av sykehus, hospitser for døende, skoler og barnehjem. De er aktive i 133 land (pr. 2005). Den første institusjonen ble åpnet i Calcutta (nå Kolkata) i 1950, etter at Moder Teresa hadde fått tillatelse til å starte den nye kongregasjonen.

Missionaries of Charity Brothers ble grunnlagt i 1963. En kontemplativ gren kom i 1976. Det finnes også tre legordener: Co-Workers of Mother Teresa, Sick and Suffering Co-Workers of Lay Missionaries of Charity. Ettersom kongregasjonen trengte hjelp fra prester grunnla hun i 1981 Corpus Christi-bevegelsen, som rekrutterer prester til perioder med tjeneste for kongregasjonen.

Etter Moder Teresas død ble Moder Nirmala Joshi valgt til ny generalsuperior.

Kongregasjonen etablerte et hus i Bergen i 2005. Søstrenes arbeid består av besøk på asylmottak, fengsler og aldershjem, og hjelp til rusmiddelavhengige (inkludert alkoholikere) og hjemløse.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Missionaries of Charity – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Missionaries of Charity i Bergen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** NKC
 |
**Benbecula** (skotsk-gælisk *Beinn nam Fadhla* eller *Beinn na Faoghla*) er en øy i Ytre Hebridene i Atlanterhavet, utenfor vestkysten av Skottland. Største tettsted på Benbecula er Balivanich. I henhold til folketellingen i 2011 hadde øya 1283 innbyggere, med en betydelig prosentandel som er romersk-katolske. Den er i sone som er administrert av Comhairle nan Eilean Siar eller the Western Isles Council. Øya er bortimot 12 km fra vest til øst og en tilsvarende distanse fra nord til sør. Den ligger mellom øyene North Uist og South Uist, og er forbundet til begge ved en molo med veg. Benbeculas hovedbosetning og administrative sentrum er Balivanich (skotsk-gælisk: *Baile a' Mhanaich*, i betydningen «Munkens by»).

I 1746 ble prins Charles Edward Stuart fanget i en storm og tvunget til å gå i land på Benbecula. Befolkningen på øya vennlig innstilt til jakobittenes sak, og smuglet ham av øya til trygghet på Skye, som det heter i sangen «The Skye Boat Song»: *«... over the sea to Skye»*.

Geografi
--------

Øya ligger mellom øyene North Uist og South Uist, og har veiforbindelse til begge øyene. Benbecula lufthavn har daglige flyvninger til Glasgow, Stornoway og Barra. Den største bebyggelsen, Balivanich, er administrativt senter for de tre øyene. Det er også andre bebyggelser på øya, Craigstrome, som ligger på østsiden av øya, og dette er også øyas høyeste punkt, samt Lionacleit og Creagorry. Benbecula vestside er frodig, mens østsiden består av lyngheier, myr og flere viker og fjorder.

Referanser
----------

1. ↑  Mac an Tàilleir, Iain (20. august 2008): «Placenames», *Scottish Parliament*. Arkivert fra originalen (PDF) den 25. desember 2010
2. ↑   «Benbecula – Beinn na Faoghla», *Ainmean-Àite na h-Alba – Gaelic Place-Names of Scotland – Database*. Arkivert fra originalen den 7. juni2015.
3. ↑   «Benbecula», *Am Faclair Beag – Scottish Gaelic Dictionary*.
4. ↑  National Records of Scotland (15. august 2013): "Appendix 2: Population and households on Scotland's Inhabited Islands" (PDF). Statistical Bulletin: 2011 Census: First Results on Population and Household Estimates for Scotland Release 1C (Part Two) Arkivert 23. februar 2014 hos Wayback Machine. (PDF) (Report). SG/2013/126.
5. ↑  Ella Roberts «The Skye Boat Song», *YouTube*

Eksterne lenker
---------------

* Utforsk Benbecula
* Sgoil Lionacleit
* Am Paipear Community Newspaper
* Benbecula Community News, Tourism and Local Benbecula Events

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Missouris flagg
**Missouris flagg** består av tre striper i rødt, hvitt og blått og har i midten delstatens segl omgitt av en blå ring med 24 hvite stjerner. Flagget ble innført 22. mars 1913. Det er i størrelsesforholdet 7:12.

Spørsmålet om et eget delstatsflagg for Missouri kom opp i 1908. Da tok den patriotiske kvinneorganisasjonen Daughters of the American Revolution opp saken og oppnevnte en komité for å utarbeide forslag til flagg. Et av komitéens medlemmer, Marie Elizabeth Watkins Oliver, tegnet da det som ble fremmet som organisasjonens forslag og som etter hvert også ble vedtatt. Flaggforslaget møtte imidlertid en rekke hindre før et offisielt vedtak endelig ble fattet. Første gang saken var til behandling i delstatsforsamlingen, i februar 1909, ble et annet forslag framsatt uten at representantene samlet seg om noe alternativ. Ytterligere et annet forslag falt i april samme år. I 1911 ble forslaget fra Daughters of the American Revolution og Marie E. W. Oliver fremmet for delstatsforsamlingen, men forslaget gikk opp i røyk da kongressbygningen brant ned i februar dette året og senatet noen måneder senere stemte imot. Først i 1913 fikk flaggforslaget støtte fra begge kamre i delstatsforsamlingen og Missouris flagg ble offisielt vedtatt.

De 24 stjernene i ring viser til at Missouris var delstat nummer 24 som meldte seg inn i USA. Fargene rødt, hvitt og blått er USAs flaggfarger og indikerer delstatens lojalitet til unionen.

Litteratur
----------

* John C. Fisher: *Catfish, Fiddles, Mules and More: Missouri's State Symbols*, 2003
* Whitney Smith: *The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States*, 1970

  


|  |
| --- |
| **USAs delstatsflagg** |
| Alabama |
Alaska |
Arizona |
Arkansas |
California |
Colorado |
Connecticut |
Delaware |
Florida |
Georgia |
Hawaii |
Idaho |
Illinois |
Indiana |
Iowa | 
Kansas | 
Kentucky |
Louisiana |
Maine |
Maryland |
Massachusetts |
Michigan |
Minnesota |
Mississippi |
Missouri |
Montana |
Nebraska |
Nevada |
New Hampshire |
New Jersey | 
New Mexico |
New York |
Nord-Carolina |
Nord-Dakota |
Ohio | 
Oklahoma |
Oregon |
Pennsylvania |
Rhode Island |
Sør-Carolina |
Sør-Dakota |
Tennessee |
Texas | 
Utah | 
Vermont |
Vest-Virginia |
Virginia |
Washington |
Wisconsin |
Wyoming |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Benchmark** er en referansepris i oljemarkedet som råoljeprisene måles mot ved kjøp og salg.
Fordi det finnes mange forskjellige varianter og kvaliteter på råolje brukes noen verdier som benchmark, det vil si en referansepris eller standardpris.

Råolje finnes i hundrevis av kvaliteter og klassifiseres gjerne i lett, middels og tung avhengig av API-tyngde og svovelinnhold.

Benchmark for de lette råoljene er West Texas Intermediate (WTI) i Nord-Amerika og Brent i Europa og Afrika. 
West Texas Intermediate (WTI) og North Sea Brent (Brent) er de mest kjente prismarkørene i verdensmarkedene for råolje.
Brent Blend brukes til å prisvurdere to tredjedeler av verdens råoljemarked.

Brent har typisk API-tyngde gjennomsnittlig 38,3 °API og svovelinnhold på 0,4% og regnes som en lett søt råolje. 
WTI har gjennomsnittlig på 39,6 °API og et svovelinnhold på 0,2 og er derfor lettere og søtere enn Brent.
I USA er West Texas Intermediate (WTI) brukt som benchmark.

Dubai crude representerer de middels og sure råoljene og prises i forhold til WTI og Brent. 
Over halvparten av verdens råoljeforsyning var i 2008 tung sur (svovelholdig) råolje. 
Gruppen for middels råoljer har Dubai som benchmark og 31,0 °API samt svovelinnhold på 2,0%.
I Gulfen brukes Dubai crude som benchmark for å selge regionens råolje til Asia.
Nesten all råolje som ble eksportert fra Midtøsten til asiatiske markeder har direkte eller indirekte blitt knyttet til verdien av Dubai råolje.

Tung råolje har Maya crude som benchmark og har 22 °API og et svovelinnhold på 3,3%.
Maya er en sur råolje og selges vesentlig billigere enn WTI og Brent. 
Omkring halvparten av Mexicos oljeksport er Maya Crude.
Maya Crude selges ikke aktivt i futures markedet.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Anonym (18. oktober 2007). «Oil markets explained». BBC News. Besøkt 18. desember 2018. «'Sweet' crude is defined as having a sulphur content of less than 0.5%.»
2. ↑  Se artikkelen søt råolje om svovelinnhold i råolje.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Showkat M. Hammoudeh, Bradley T. Ewing and Mark A. Thompson (2008). «Threshold Cointegration Analysis of Crude Oil Benchmarks». *The Energy Journal, vol. 29, nr. 4* **(engelsk)**. International Association for Energy Economics. s. 79–95. «.»
4. ↑  Leipnitz, W. red. (1979). *Petrokjemisk-oljeteknologisk ordbok: engelsk-tysk-fransk-norsk*. Oslo: Teknologisk forlag. ISBN 8251201497.
**Bendik Gjevjon** (født 3. november 1969) er en norsk psykolog og analytiker, og tidligere komponist og musiker fra Akershus. 

Som musiker er Gjevjon kjent for produksjoner som del av gruppene Dr. No (Warner Music) og Disco Valente (Bonnier Music). Sammen med Isak Rypdal har han gjort singlene «Lastima» og «La Luna» som lå høyt på VG-lista Topp 20 i 2000 og 2001. Singlene lå også som #1 på MTV Nordic Top 5. Med Dr. No turnerte de Norge og var med på VG-lista Topp 20s sommerturne flere år, og spilte på Rådhusplassen i 2001 for over 50 000 tilskuere. Bendik Gjevjon har også remikset «The International Lesbian Anthem».

Diskografi
----------

Dr. No
* *Lastima* (CD-Maxi) (2000)
* *La Luna* (CD-Maxi) (2000)
* *Fat Sound To The Masses* (Album) (2001)
* *All For You* (CD-Maxi) (2001)
* *Fat Sound To The Masses* (Album) (japansk versjon) (2002)

Disco Valente
* *I See Music* (CD-Maxi) (2002)

Eksterne lenker
---------------

* «Psykolog og analytiker med interesse for meningsutveksling»[*død lenke*], blogg med lenke til debattinnlegg

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**Anthiadinae** er en underfamilie av abborfisker, som omfatter mange av de rosa, gule eller oransje fiskene, som en kan se svømme i stimer på bilder og filmer fra tropiske korallrev. Gruppen ble tidligere kalt Anthiinae, men prioritetsreglene gjør at det navnet skal brukes om en gruppe av biller.

De fleste artene er små og fargerike, og eter plankton. Alle begynner livet som hunner, men noen skifter kjønn til hanner, samtidig som de får en annen sosial posisjon i stimen. Stimene kan omfatte flere tusen individer, og er delt i «haremer» med én dominerende hann og flere hunner. Det finnes også ofte et par underordnede hanner i haremet. Hunnene har i tillegg sitt eget hierarki. 

Gruppen har flest arter i det indopasifiske området, men det er også noen arter i Atlanterhavet. I europeiske farvann finnes artene *Anthias anthias* og *Callanthias ruber*.

Kilder
------

* C. Lavett Smith (1981). «Anthidae». I W. Fischer, G. Bianchi og W.B. Scott. *FAO species identification sheets for fishery purposes: Eastern Central Atlantic: Fishing Area 34 and Part of 47*. 2. Roma: FAO.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Anthiadinae* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Anthiinae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Anthiadinae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Cool Runnings*** (1993) er en komedie basert på historien til de Jamaicanske idrettsutøverne som konkurrerte i Bobsleigh under Vinter-OL 1988 i Calgary, regissert av Jon Turteltaub. Filmen, som fikk tittelen **Kalde rumper** på norsk, hadde John Candy i rollen som lagets trener.

Handling
--------

I november 1987 trener den jamaicanske sprinteren Derice Bannock for å kvalifisere seg til 100 meter under Sommer-OL 1988. Men han klarer ikke å kvalifisere seg fordi en annen løper - Junior Bevil - snubler ved et uhell. I fallet slår han ned Derice, og en annen konkurrent ved navn Yul Brenner. Komité-lederen Barrington Coolidge, selv om han synes synd på Derice, nekter å la ham være med. Han inviterer Derice til å forsøke igjen om fire år, eller å prøve seg på en av de eneste to andre idrettene som Jamaica skal konkurrere i; boksing eller sykling.

Men Derice legger merke til et fotografi på Coolidges kontor, med hans avdøde far Ben som står ved siden av en annen olympisk gullmedalje-vinner. Coolidge identifiserer mannen som den vanærede amerikanske vinneren Irving Blitzer, som ble diskvalifisert for juks under Vinter-OL 1972. Derice innser at han kan delta i vinter-OL 1988 ved å grunnlegge sitt eget Bobsleigh-lag, rekrutterer kameraten Sanka Coffie, og han ønsker i den forbindelse hjelp fra Blitzer - som motvillig går med på å trene laget. Men de mislykkes med å finne en sponsor, og blir nødt til å finne andre måter å tjene pengene de trenger.

Etter en rekke problemer og flere uker med intens trening, kvalifiserer laget deres seg endelig til finalen, bare for å bli diskvalifisert av den olympiske komiteen - som gjengjeldelse for Irving Blitzers tidligere jukse-skandale. Blitzer konfronterer Kurt Hemphill, hans tidligere trener, som nå sitter som dommer for komiteen. Hemphill går endelig med på å gi laget en mulighet under OL.

Rollelisten
-----------

* John Candy – Irving "Irv" Blitzer
* Doug E. Doug – Sanka Coffie
* Leon Robinson – Derice Bannock

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cool Runnings* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Cool Runnings* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Cool Runnings* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Cool Runnings* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Cool Runnings* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Cool Runnings* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Cool Runnings* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Cool Runnings* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Cool Runnings* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Cool Runnings* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portaler: Film | Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***Bulletin international du mouvement syndicaliste*** (norsk: *Internasjonal bulletin for syndikalistbevegelsen*) var et syndikalistisk tidsskrift. Det ble utgitt fra 1907 av Christiaan Cornelissen i Paris og fra 1913 av International Syndicalist Bureau i Amsterdam.

Den nederlandske syndikalisten Cornelissen fikk idéen om å opprette et syndikalistisk tidsskrift på den internasjonale anarkistkongressen i Amsterdam i 1907. Han gav ut tidsskriftet frem til 1913 nesten helt alene. I 1913 deltok Cornelissen på den første internasjonale syndikalistkongressen i London. Kongressen vedtok å opprette et internasjonalt korrespondansebyrå i Amsterdam. Cornelissen redigerte derefter tidsskriftet i byråets navn. De fleste av organisasjonene som var representert ved kongressen, blant dem Freie Vereinigung deutscher Gewerkschaften, Nationaal Arbeids-Secretariaat, Unione Sindacale Italiana og Confederación Nacional del Trabajo både abonnerte på og bidro til tidsskriftet. I juli 1914 ble det siste ordinære nummeret publisert. Nummeret fra januar 1915 erklærte tidsskriftet dødt som en eftervirkning av den første verdenskrig.

Kilder
------

* Lorry, Anthony. Cornelissen, Christian (1864-1942). *Pelloutier.net*. Besøkt 5. september 2007.
* Westergard-Thorpe, Wayne. «Towards Syndicalist Internationalism: The 1913 London Congress». *International Review of Social History*, bd. 13 (1978): 33–78 (s. 76). ISSN 0020-8590.