recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Diego Junqueira** (født 28. desember 1980 i Tandil, Argentina) er en argentinsk tennisspiller som ble profesjonell i 2001. Han hadde per. juni 2009 ikke vunnet noen ATP-turneringer. I 2008 nådde han 2. runde i French Open, noe som er hans beste resultat i Grand Slam-sammenheng. I mars 2009 var han rangert som nr. 68 i verden. Han trenes av Walter Grinovero, og han bor i Argentinas hovedstad Buenos Aires.

Karriere som junior
-------------------

Diego «Chuky» Junqueira ser ikke ut til å ha hatt en juniorkarriere, ifølge resultater fra ITF. Men han startet å spille tennis som en femåring. Disse resultatene tar kun utgangspunkt i den eneste turneringen han har deltatt i på høyt nivå. Junqueira kvalifiserte seg til turneringen i Argentina i 1998, men tapte i første runde.

Karriere som senior
-------------------

### 2000 til 2007

Junqueira nådde sin beste karriereranking i juni 2006, da han var ranket som nr. 146. 

### 2008

Junqueira hadde stor suksess i Challenger-turneringene fra slutten av februar til begynnelsen av april. Han nådde semifinale i Chile (der han tapte mot Eduardo Schwank, ranket nr. 140), finale i Ecuador (der han vant mot Fernando Vicente, ranket nr. 155) og semifinale i Frankrike (der han vant mot Boris Pashanski og Marc López, ranket henholdsvis som nr. 105 og 192). Med disse resultatene klarte han for første gang på nesten to år å komme blant de 200 beste i verden. 

I mai vant han en Challenger-turnering i Italia. Junqueira vant denne turneringen ved å slå Dick Norman (ranket nr. 206), Harel Levy (ranket nr. 162), Santiago Ventura (ranket nr. 97), Nicolas Devilder (ranket nr. 153) og Máximo González (ranket nr. 149). De fire sistnevnte var henholdsvis seedet som nr. 6, 1, 5 og 4 i turneringen. Deretter vant han mot Luis Horna (ranket nr. 102) i kvalifiseringen til French Open 2008, og med denne seieren sikret han seg plass i årets andre Grand Slam-turnering.

### 2009

I årets første Grand Slam-turnering, Australian Open 2009, tapte han mot franskmannen Richard Gasquet 6-7(5), 7-6(3), 6-3, 6-4 i første runde.

Referanser
----------

1. ↑   ATP website[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «ITF junior profil for Junqueira». Arkivert fra originalen 19. oktober 2007. Besøkt 2. juni 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Diego Junqueira – ATP-touren Rediger på Wikidata

* (en) Diego Junqueira – ITF Tennis Rediger på Wikidata
* Junqueira - resultater fra nylig spilte kamper
* Junqueira - ranking historie på verdensbasis
**Fenyang** (kinesisk: 汾阳; pinyin: *Fényáng*) er et byfylke i byprefekturet Lüliang i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen var på 383 717 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Taifutempelelet (*Taifu guan*, 太符观), Wuyuetempelet i Fenyang (*Fenyang wuyue miao*, 汾阳五岳庙), Wenfengpagoden (*Wenfeng ta*, 文峰塔) og Fenji-spritfabrikken i Xinghuacun (*Xinghuacun Fenjiu zuofang*, 杏花村汾酒作坊) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 307 passerer gjennom området. Den begynner i Qikou i Hebei og fører gjennom provinsene Shanxi og Shaanxi til Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens sider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**TV-aksjonen 2012** var den 39. TV-aksjonen i rekken. Den ble gjennomført til inntekt for Amnesty International Norge og deres arbeid med å avdekke grove brudd på menneskerettigheter i flere deler av verden. Slagordet for aksjonen var *«Stå opp mot urett»*. Programledere for sendingen 21. oktober var Ingerid Stenvold, som ledet sin tredje TV-aksjon, og Erik Thorstvedt, som leder sin andre TV-aksjon. Jon Almaas var auksjonarius under sendingen.

Målet på forhånd var at 100 000 bøssebærer skulle besøke 2,2 millioner husstander i Norge i løpet av to timer denne søndagen i oktober.

I løpet av aksjonen kom det inn over 200 millioner kroner.

Referanser
----------

1. ↑  «TV-aksjonen i 2012 går til Amnesty». NRK. 8. juni 2011. Besøkt 11. august 2012.
2. 1 2 3 4  «Nytt programlederpar for TV-aksjonen». NRK. Besøkt 11. august 2012.
3. ↑  Årets TV-aksjon fikk inn over 200 millioner kroner

Eksterne lenker
---------------

* NRKs nettsted om TV-aksjonen

| * v
* d
* r
TV-aksjonen |
| --- |
| 
* 1974
* 1975
* 1976
* 1977
* 1978
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019

 |
**Fennougristikk** er den vitenskapsgrenen som utforsker finsk-ugriske, eller mer generelt, uralske språk. Fennougristikken står rimeligvis sterkest i Finland og Ungarn, men også Estland, Tyskland og Russland er viktige.

På samme måte som utforskningen av indoeuropeiske språk var fennougristikken på 1800-tallet sterkt historisk orientert, og junggrammatikken sto sterkt. Vilhelm Thomsens påvisning av hvordan urgermanske lånord har holdt seg uforandret i finsk hadde stor innvirkning på E.N. Setälä og andre fennougrister i Finland.

I Norge har fennougristikken konsentrert seg om utforskningen av samisk. Av norske språkforskere har bl.a. Knut Bergsland dratt andre uralske språk inn i sin forskning, blant annet med en artikkel om objektkonjugasjonen i mordvinsk.

Se også
-------

* Bergsland-Ruong-rettskrivingen

Eksterne lenker
---------------

* Johanna Laakso: «Frequently Asked Questions about Finno-Ugrian Languages»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** NKC
 |
Fjernsynet var fortsatt inne i en tidlig fase i 1928, men tanken om at det kunne reklameres i fremtiden hadde allerede dukket opp.
**TV-reklame**, også omtalt som **fjernsynsreklame**, er reklame som formidles til målgruppen med TV som medium. For kommersielle TV-kanaler er reklame den viktigste inntektskilden.

Reklamefilm
-----------

Utdypende artikkel: Reklamefilm

Kommersielle kanaler har sekvenser med reklame både i og mellom programmene. Ofte hvert kvarter eller hver halvtime.

Sponsing
--------

Sponsing er betaling i form av penger, varer eller tjenester til en TV-produksjon. Gjenytelsen til sponsoren er eksponering av navnet på et produkt eller bidragsyteren. Sponsing har økt mye de siste ti årene. Sponsing kan virke inn på innholdet på to måter. Det kan ha innvirkning på det enkelte stoffet og det kan ha innvirkning på hvilke produksjoner som blir laget.

I Norge er NRK en statseid kanal, og skal hovedsakelig få sine inntekter gjennom lisens og statsstøtte. Derfor bestemte Stortinget i 1995 at sponsing kun kan stå for 1 % av driftsinntektene til kanalen.

Produktplassering
-----------------

Utdypende artikkel: Produktplassering

Produktplassering er et eksempel på direkte sponsing, som ikke er så vanlig i Norge. Annonsørene betaler for at en kanal skal bruke deres produkter i programmer. Om dette ikke annonseres i rulleteksten er det skjult reklame.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Television advertising – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Gullblyanten Arkivert 13. september 2010 hos Wayback Machine.
* Gullfisken

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
*Denne artikkelen er om årstallet 0. For tallet 0, se artikkelen null*
**År 0** er et anakronistisk begrep som i nyere tid gjerne brukes om starten på en tidsregning, men som ikke ble anvendt den gang de gjeldende tidsregninger ble innført, idet tallet 0 ennå ikke var i alminnelig bruk, selv om man kjente til idéen på 560-tallet da årsregning etter Kristi fødsel ble innført. Både grekere og romere kjente til størrelsen 0 allerede 500 fKr. men man anså at 0 ikke hadde noen betydning. Året før år 1 er for eksempel i den kristne kalenderen år 1 f.Kr. og ikke år 0. Når begrepet *år 0* brukes er det ofte ikke for å angi det bestemte årstallet som var like før år 1, men for å markere begynnelsen på en epoke, en viktig hendelse. I vitenskapelig sammenheng, især i astronomi, har *år null* i flere hundre år blitt brukt om året som refereres til som *år 1 før Kristus* i historisk tid. Den internasjonale standard for tidsdata, ISO 8601:2004, opererer likeledes med et år null. I historiefaget brukes derimot aldri år 0. Således angis mordet på Cæsar alltid til år 44 f.Kr. aldri til år 43 f.Kr. og slaget ved Salamis angis alltid til 480 f.Kr. aldri til 479 f.Kr. og så videre.

I 1999 utløste dette en diskusjon om når man skulle feire overgangen til det nye årtusenet. For de fleste var det naturlig å feire dette i overgangen mellom 1999 og 2000, ettersom det er da tallene gjør et sprang. Men siden det ikke finnes noe år 0, var det på det tidspunkt kun gått 1999 år siden det angivelige tidspunkt for Kristi fødsel, og det tredje årtusen begynte derfor egentlig i overgangen mellom 2000 og 2001. En del mente derfor at det heller burde feires et år senere. Alle offisielle feiringer ble lagt til 1999/2000-overgangen, men året etter fant det sted en rekke uoffisielle feiringer av inngangen til et nytt årtusen. 

Det finnes en presedens for denne diskusjonen; ved inngangen til det 20. århundre varierte det mellom forskjellige land når man feiret begivenheten. I flere land valgte man å legge den offisielle markeringen til 1900/1901-overgangen, det vil si da 1900 år hadde gått. Det er også påfallende at det i Norge ble avholdt folketellinger i 1701, 1801 og desember 1900.

Se også
-------

* Jesus Kristus
* Kalender
* Gregoriansk kalender
* Jødisk kalender
* Kinesisk kalender
* Islamsk kalender
***Fenomenet i Hessdalen*** er navnet på et lysfenomen som opptrer i Hessdalen i Trøndelag, 127 km sør for Trondheim.

Den første observasjonen av fenomenet som ble kjent for allmennheten fant sted om natten 8. desember 1981. Da skal ekteparet Åge og Ruth Marry Moe ha sett «en brennende ildkule» på kveldshimmelen i Hessdalen. Observasjonen ble gjort fra ekteparets kjøkkenvindu. Etter hvert fortalte flere i dalen at de hadde sett lysfenomenet, og folk begynte å snakke om UFO-observasjoner. Dette vakte oppsikt over hele Norge, og Hessdalen ble etter hvert kjent også i utlandet. Også andre steder i verden har liknende lysfenomen blitt observert, og de har blant annet blitt kalt *«ghost light»* (spøkelseslys) og *«earthlight»* (jordlys).

For å finne årsaken til disse fenomenene ble det sommeren 1983 etablert en forskergruppe kalt *Project Hessdalen*. Høgskolen i Østfold satte opp en automatisk målestasjon i dalen i 1998, og i 2004 ble det montert et kamera samt en antenne for ultralave frekvenser.

I 2016 bevilget Olav Thon Stiftelsen 1,5 millioner kroner over tre år til Høgskolen i Østfold, nærmere bestemt til et studentaktivt forskningsprosjekt i Hessdalen.

Høgskolen i Østfold har også et studieprogram på 10 studiepoeng som går ut på feltforskning i Hessdalen.

Hypoteser
---------

I 2007 ble det rapportert at noe av gåten kunne være løst. Ved hjelp av optiske spektralanalyser og elektromagnetiske målinger kunne man fastslå at det dreier seg om en brennende virvel av gass eller plasma, muligens med en fast kjerne. Det skal dreie seg om forbrenningsprosesser i lufta, hvor hoveddelene består av oksygen og nitrogen, og også natrium og scandium. Til tross for at deler av gåten er løst, vet forskere ennå ikke hva som lyser opp eller hvor lyset får «drivstoffet» sitt fra.

Referanser
----------

1. ↑  Ivar Kvaal lanserer Hessdalen-bok, njp.no, 10. januar 2018
2. ↑  «Millionbeløp til forskning på Hessdalsfenomenet | Høgskolen i Østfold». *www.hiof.no*. Besøkt 23. august 2016.
3. ↑  Lindbeck-Dahlstrøm, Kenneth. «Studieplaner | Høgskolen i Østfold». *www.hiof.no*. Arkivert fra originalen 26. august 2016. Besøkt 23. august 2016.
4. ↑  NRK: Fenomenet Hessdalen, 16. juli 2007
5. ↑  P4: Gåten løst etter 25 år, 16. juli 2007
6. ↑  Hessdalen X-Files, Aftenposten 27. september 2008
7. ↑  «Adressa.no: -UFO-mysteriet løst i Hessdalen, 14. juli 2007». Arkivert fra originalen 10. juni 2015. Besøkt 16. juli 2007.

Eksterne lenker
---------------

* www.hessdalen.org
* Triangelprosjektet i Hessdalen
* "Hessdalen!" Bok, 2019.
**Vojtěch Štursa** (født 3. august 1995) er en tsjekkisk skihopper.

Štursa debuterte i verdenscupen på Lillehammer 3. desember 2011 med en 49. plass. Men det skulle ta fem år før han tok sitt første verdenscuppoeng under det første rennet av 2016/17-sesongen i Ruka den 25. november 2016. Da kom han på en 30. plass. Hans beste plassering i verdenscupen er en 8. plass fra Engelberg 18. desember 2016.

Under et Sommer Grand Prix-renn i Tsjajkovskij den 11. september 2016 kom han på 3. plass.

Han deltok for Tsjekkia under Vinter-OL 2018, hvor han ikke kvalifiserte seg til normalbakkerennet, og var med på Tsjekkias lag under lagkonkurransen, hvor de kom på 10. plass, og det var ikke nok for å komme seg til finaleomgangen. I samme OL vakte det kontroverser i media da Štursa la ut et bilde av seg selv på sosiale medier hvor han poserte i bar overkropp og fremsto som svært mager. Det ble trukket paralleller til bildene av Sven Hannawald som i slutten av 1990-årene var sykelig tynn.

Referanser
----------

1. ↑   www.olympijskytym.cz[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.olympic.cz[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «OL-hopper sjokkerer». *Dagbladet*. 16. februar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vojtěch Štursa – Olympedia Rediger på Wikidata

* (cz) Vojtěch Štursa – Tsjekkias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Vojtěch Štursa – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Vojtěch Štursa – skijumping.pl Rediger på Wikidata
**TV-aksjonen 2013** er den 40. TV-aksjonen i rekken og ble arrangert den 20. oktober 2013. Den ble gjennomført til inntekt for Nasjonalforeningen for folkehelsen og deres arbeid for å bedre livskvaliteten for de som er rammet av demens under slagordet *«Dagene som forsvinner»*. Programledere for sendingen den 20. oktober var Haddy Njie, som ledet sin fjerde TV-aksjon, og Jan Petter Saltvedt som ledet for første gang. Erik Thorstvedt var med for tredje gang, men denne gangen som auksjonarius under sendingen. Dagen etter TV-aksjonen ble det meldt at det hadde blitt samlet inn 224,2 millioner kroner, dermed er rekorden fra fjorårets TV-aksjon slått.

Referanser
----------

1. ↑  Jon Annar Fordal (6. juni 2012). «TV-aksjonen 2013 til demens-saken.». NRK. Besøkt 6. juni 2012.
2. 1 2  Tonje Bergmo (26. august 2013). «Vil knuse myter om demens.». NRK. Besøkt 19. oktober 2013.
3. ↑  NTB/NRK (21. oktober 2013). «224 millioner samlet inn under årets TV-aksjon». NRK. Besøkt 21. oktober 2013.

Eksterne lenker
---------------

* NRKs nettsted om TV-aksjonen

| * v
* d
* r
TV-aksjonen |
| --- |
| 
* 1974
* 1975
* 1976
* 1977
* 1978
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019

 |
***007 Racing*** er et racerspill fra 2000 til PlayStation. Det ble utviklet av Eutechnyx. I spillet tar en på seg rollen som James Bond i diverse biljakter.

Spilleren kan sitte bak rattet på flere av kjøretøyene fra de offisielle James Bond-filmene. Kjøretøy inkluderer blant annet en Aston Martin DB5 som er kjent fra Goldfinger som kom ut i 1964, Lotus Esprit fra The Spy Who Loved Me som ble publiset i 1977 og For Your Eyes Only fra 1981 - samt en BMW Z8 fra The World Is Not Enough fra 1989. Alle kjøretøyene er utstyrt med forskjellig utstyr og våpen utstedt av det britiske Secret Intelligence Service. En høytstående europeisk diplomat og forretningsmann planlegger å kapre en sending av NATO-våpen og smugle varene til internasjonale terrorister inne i biler som kommer fra samlebåndet til hans egne bilfabrikker. I rollen som James Bond er det opp til spilleren å stoppe disse planene, og forhindre skurken.

Historien begynner med at James Bond redder Cherise Litte fra et øst-europeisk land (muligens Estland) og får henne over grensen i sin Aston Martin DB5. Når han kommer tilbake til London, blir Bond informert av sjefen sin M om at et frakteskip med topphemmelige NATO-våpen (inkludert laserstyrte overflate-til-luft-missiler, langdistansemissiler, rakettskjold, nyeste GPS-teknologi, og annet utstyr) er på vei til Halifax. Men skipet har havnet i problemer, og det blir opp til James Bond å finne igjen lasten. Oppdraget hans frakter ham til New York City, hvor han blir møtt av vennen fra CIA: Jack Wade. Ved ankomst til New York blir Bpnd informert om at en bombe har blitt plantet på bilen hans. Men etthvert forsøk på å uskadeliggjøre bomen, eller bremse kjøretøyet, vil få bomben til å eksplodere. Bond kjører derfor bilen ut i Hudson River.

Som en del av oppdraget må spilleren reise til Mexico med sin BMW Z3, ​​hvor han møter Whisper. Deretter må han delta i et racer-løp mot Xenia Onatopp og hennes Ferrari F355, hvoretter Bond blir tatt til fange og fraktet til Louisiana. Han oppdager til slutt at kjeltringens virkelige plan går ut på å frigjøre et dødelig virus som vil drepe millioner av mennesker over hele verden. Bond må deretter reise til Østersjøen med sin Lotus Esprit, for å infiltrere motstanderens undervannsbase. Der må han ødelegge flyet som skal transportere viruset.

Referanser
----------

1. 1 2  «007 Racing Ships». *IGN* **(engelsk)**. Besøkt 11. august 2022.
2. ↑  «007 Racing E3 Hands-On». *GameSpot* **(engelsk)**. Besøkt 11. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *007 Racing* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *007 Racing* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *007 Racing* på Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

* (en) *007 Racing* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *007 Racing* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *007 Racing* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Vokalharmoni** er en morfofonologisk prosess innenfor lingvistikk som gjør at alle vokalene i et ord stemmer overens med hverandre i karakteristikken av uttalen. Vokalharmoni er en form for assimilasjon, som påvirker vokaler som ikke står i umiddelbar juxtaposisjon.

Et vokalharmonisk språk grupperer vokalfonemene sine i ulike klasser, basert på ulike typer fonetiske trekk hos dem. Det kan dreie seg om for eksempel fremre kontra bakre vokaler, eller runda kontra urunda vokaler. Vokaler som tilhører samme gruppe harmonerer med hverandre. Det er en produktiv prosess i de berørte språka.

Vanligvis merkes vokalharmoni tydeligst i den allomorfiske variasjonen som fins hos for eksempel endelser i det gjeldende språket.

Jamning, som særlig er å finne i en del dialekter på Østlandet og i Trøndelag, er det eneste eksempelet på vokalharmoni fra hjemlige trakter. Omlyd, som fins i de fleste nålevende germanske språka, er et lignende fenomen.

Vokalharmoni er spesielt vanlig blant såkalte agglutinerende språk, og fins blant flere av de uralske språka, deriblant finsk-ugriske språk, som finsk og ungarsk. Også mange altaiske språk, som tyrkisk, har vokalharmoni. Vokalharmoni forekommer også blant flere språkfamilier i Afrika, som bantuspråk, Niger-kongospråk, nilosahariske språk med flere.

Andre språk har også konsonantharmoni, men det er mye mindre vanlig på verdensbasis.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Château de Chantilly** er et historisk viktig fransk slott, som ligger i byen Chantilly, 38 km nordøst for Paris. Slottet består av to bygninger; *Grand Château*, som ble ødelagt under den franske revolusjonen og gjenoppbygd i 1870-årene, og *Petit Château* som ble bygd ca. 1560 for Anne de Montmorency (1493–1567). Slottet eies av Institut de France, som holder det åpent for publikum. 

Eiendommens historie starter i 1484, da Chantilly kom i familien Montmorencys eie. Den første bygningen, som ikke eksisterer lenger, men er erstattet av Grand Château, ble bygd i 1528-31 for Frankrikes Konnetabel Anne de Montmorency, av Pierre Chambiges. Petit Château ble også bygd for ham (Anne), ca. 1560, trolig av Jean Bullant. I 1632, etter Henrik IIs død, ble slottet overtatt av Louis II av Bourbon, Prins av Condé, som arvet den av sin mor, som var en Montmorency. 

Det opprinnelige huset ble ødelagt under den franske revolusjonen. Det ble reparert til en beskjeden standard av den siste fra Condé-familien, men ble fullstendig gjenoppbygd i 1875-81 av Henri d’Orleans, *duc d'Aumale*, etter design av Honore Daumet. Duc d'Aumale testamenterte eiendommen til Institut de France. Under første verdenskrig ble slottet under store deler av krigen brukt som hovedkvarter for den franske øverstkommanderende.

Slottets kunstutstilling er en av Frankrikes største samlinger av historiske malerier, etter Louvre. Særlig har den mange franske malerier og bokillustrasjoner fra 14- og 1500-tallet. Biblioteket inneholder over 700 manuskripter og 12 000 bøker, bl.a. en bibel av Gutenberg. 

* Fronten og gårdsplassen ved Château de ChantillyFronten og gårdsplassen ved Château de Chantilly
* Hagen og fontenene ved Château de ChantillyHagen og fontenene ved Château de Chantilly

Se også
-------

* Himeji slott i Japan

Referanser
----------

1. ↑  «Chantilly». Besøkt 19. desember 2017. «German Army entered town Chantilly at the beginning of the First World War on September 3rd 1914. After the retreat of the German divisions to the north, the French general Joseph Joffre set up his headquarters in Chantilly because of its good railway connection to Paris.»

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Château de Chantilly – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Château de Chantilly – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Stallene på slottet Arkivert 11. april 2006 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Voith GmbH** er et tysk industrikonsern, stiftet i 1867 i Heidenheim i Baden-Württemberg, Tyskland. Selskapet er i dag et multinasjonalt konsern innenfor ulike former for mekanisk konstruksjon, design og produksjon. Selskapet er i dag heleid av den tyske Voith-familien.

Historie
--------

I 1867 overtok Friedrich Voith sin far Johann Matthäus Voiths firma med 30 ansatte og registrerte det for første gang i det lokale handelsregisteret under navnet Maschinenfabrik J. M. Voith. Firmaet var et mekanisk verksted som hadde spesialisert seg på roterende maskiner i tekstilfabrikker. Friedrich jobbet etterhvert med papirmaskiner etter å ha jobbet med forbedringer til et papirproduksjonspatent gitt til Heinrich Voelter og Friedrich Gottlob Keller i 1846.

Divisjoner
----------

### Voith Paper

Voith Paper produserer maskiner for tilvirking av alle typer papir.

### Voith Hydro

Voith Hydro er et joint venture med Siemens , og er en totalleverandør av vannkraftstasjoner. Selskapet sto bl.a. for store deler av leveransene til Three Gorges i Kina, en av verdens største vannkraftstasjoner.

### Voith Turbo

Voith Turbo produserer drivlinjer og bremsesystemer for biler, tog og skip.

### Voith Industrial Services

Voith Industrial Services leverer verksteds- montasje- og vedlikeholdstjenester. Divisjonen er besluttet solgt i løpet av forretningsåret 2015/16.

### Voith Digital Ventures

Voith besluttet i desember 2015 å opprette divisjonen *Digital Solutions*, hvor det var planlagt at alle selskapets automatiseringsmiljøer skal samles. Divisjonen ble etterhvert døpt om til Digital Ventures.

Referanser
----------

1. ↑   Research Organization Registry Data (ROR release v1.19)[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Haag replaces Schaller as president, CEO of Voith Group
3. ↑  Voith Hydro: Successful Joint Venture Trades Under New Name
4. ↑  Three Gorges Dam Hydroelectric Power Plant, China
5. ↑  Voith Forges Ahead With Restructuring
6. ↑  Digitale Agenda für die vierte industrielle Revolution Voith gründet neuen Konzernbereich Digital Solutions

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Voith – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Følelseshistorie** (følelsenes historie) er et forholdsvis nytt forskningsområde innen historiefaget, som er i stor vekst. Følelseshistorie er å spore og analysere endring av normer og regler for følelser i tidligere tiders samfunn. Ego-dokumenter, som private breve, jounaler, selvbiografier og erindringer, er opplagte historiske kilder i følelseshistorie.

Følelser i andre tider
----------------------

Eksempler på ulike emner som kan inngå i følelseshistorie er kjærlighet, vrede, misunnelse, melankoli og skam.

Referanser
----------

1. ↑   Videnskab.dk: Din tipoldemors forhold til følelser var anderledes end dit
2. ↑   Karen Vallgårda (2013): Følelseshistorie – teoretiske brudflader og udfordringer Kulturstudier Årgang 4 nr. 2
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Litteratur
----------

Barbara Rosenwein, Problems and Methods in the History of Emotions. Passions in Context: Journal of the History and Philosophy of the Emotions 1 (2010) Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* The History of Emotions Blog
**Jugoslavias store stjernes orden** (serbokroatisk: *Orden jugoslovenske velike zvezde*, serbisk: *Орден југословенске велике звезде*) var en orden som ble tildelt i Jugoslavia. Ordenen ble innstiftet 1. februar 1954 av president Tito. Den var Jugoslavias fornemste orden og besto av én klasse og ble bare tildelt andre lands statsoverhoder.

Insignier
---------

Ordenstegnet for Jugoslavias store stjernes orden besto av en oval medaljong i gull med liljeornamenter rundt en blåemaljert midtmedaljong der Jugoslavias riksvåpen var avbildet sammen med en femtagget stjerne i rubiner. Ordensstjernen besto av en stjerne i sølv med det sentrale motivet fra ordenstegnet satt i en krets av 42 rubiner og, utenfor dette igjen, en ornamentert bord i gull besatt med ti diamanter.

Ordensbåndet var fiolett.

Tildeling
---------

Ordenen ble tildelt for fremme av samarbeid og vennskapelige forbindelser mellom Jugoslavia og andre land. Jugoslavias store stjernes orden ble utelukkende tildelt statsoverhoder i andre land.

Norske innehavere
-----------------

Kong Harald er innehaver av Jugoslavias store stjernes orden. Også kong Olav var innehaver av ordenen.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966, s. 192.
2. ↑  Robert Werlich: «Republic of Yugoslavia» i *Orders and decorations of all nations. Ancient and modern, civil and military*, 2. utgave, Washington DC: Quaker Press, 1974, s. 446
3. ↑  «H.M. Kongens dekorasjoner», Kongehuset. Lest 1. november 2015.
4. ↑  «Kong Olavs dekorasjoner», kongehuset.no. Lest 1. november 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
**Julie Frederikke Back** (født Marcher 10. januar 1816 i København død 7. desember 1880 i København) var en dansk-norsk skuespillerinne og dansepedagog.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Julie Frederikke Back var datter av skipskaptein Christian Marcher (1773-1830) og Christiane Magdalene Catharine Eleonore Rose (1788-1868). Hun var søster av operasangerinnen Louise Rudolfine Marcher (1818-1891, gift Sahlgreen). 

Faren forliste med skip og mannskap i 1830, og etterlot familien i vanskelige kår. Julie ble 20. desember 1839 gift i Stavanger med skuespiller og danselærer Michael Nielsen Back (1813-1854).

### Skuespillerinne

Julie Back var skuespiller hos Joachim Werner Weise i Bergen fra 1838. Fra 1841 var hun i Trondhjem hos Gustav Wilhelm Selmer. Fra høsten 1843 var hun igjen hos Weise, men denne gang i Drammen. Sammen med ektemannen og familien gjorde hun flere reiser omkring i Norge, tidvis tilknyttet en trupp, tidvis uten. Datteren Emma var bare 8-9 år gammel da hun bisto foreldrene ved en aftenunderholdning i Arendal i 1849.

I 1854-1855 ga Julie Back danseundervisning i Drammen. Hun fortsatte samme type virksomhet i Trondhjem senere i 1850-årene. Henimot 1860 vendte hun tilbake til fødebyen København.

Referanser
----------

1. ↑  Kirkebok for København Sokkelund Trinitatis 68 (1861-1891) Døde (Qvindekjøn)
2. ↑  Ministerialbok for Borre prestegjeld 1852-1862 (0717Q)
3. ↑  *Trondhjems borgerlige Realskoles alene-priviligerede Adressecontoirs-Efterretninger 1858.06.15*. Norge, Trøndelag, Trondheim. 1858. s. 4.

Kilder
------

* Jensson, Liv (1981). *Biografisk skuespillerleksikon*. Universitetsforl. s. 15. ISBN 8200056228.

Eksterne lenker
---------------

* Louise Sahlgreen (1818 - 1891)
***Up or Down?*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Lynn Reynolds.

Handlingsreferat
----------------

Allan Corey, en forfatter som har gått tom for ideer, møter Mike som banker opp en mann som misbrukte hesten hans. Allan ber Mike om å reise videre sammen med ham, for å gi ham inspirasjon til å skrive flere bøker. Mike, som nylig ble løslatt fra et fengsel, går med på denne ideen. Men han ser også etter en ny mulighet til å vende tilbake til kriminalitet så snart som mulig. De to stopper ved en ranch eid av Esther Hollister, hvor Mike begynner å planlegge en rekke nyetyverier. Han stjeler snart fire hester, og reiser sin vei.

Men Mikes forbrytelser blir feilaktig tilskrevet gjengen til Texas Jack, som også gjemmer seg i det samme området. Esther misliker Allan fordi han ikke gjorde noe for å stoppe et bank-ran som de blir vitne til. For å bevise sin egen dyktighet, bestemmer Allan seg for å finne og arrestere Texas Jack og hele gjengen hans på egenhånd. Han oppdager til og med byttet som Mike hadde gjemt i nærheten. Eventyret gir Allen flere gode ideer til å begynne på hans nye roman, og Esther ønsker nå å gifte seg med hennes vågale helt.

I mellomtiden ønsker ikke Mike å se de andre kjeltringene bli dømt for kriminalitet som had selv var ansvarlig for. Han løslater dem snart fra fengselet en natt. Men i stedet for å vende tilbake til sitt tidligere liv med forskjellige kriminalitet, vender Mike tilbake til partneren sin på ranchen til Esther i stedet.

Skuespillere
------------

* George Hernandez som Mike,
* Fritzi Ridgeway som ranch-eier Esther Hollister,
* John Gilbert som Allan Corey,
* Elwood Bredell som en ung gutt,
* Jack Curtis som Texas Jack,
* Graham Pettie som en Sheriff
* Edward Burns som en Ranch-formann.

Referanser
----------

1. ↑  UP OR DOWN?

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Up or Down?* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Up or Down?* på Silent Era Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Finland Finlands flagg |
| Orientering |
|  Seire sammenlagt i Verdenscupen: 0
(én tiendeplass) |
| Verdenscupseire, enkeltløp: 0
(2 pallplasseringer) |
| Verdensmesterskap |
| Gull | 2001 Finlands flagg Tammerfors | Stafett |
| Sølv | 1997 Norges flagg Grimstad | Stafett |
| Sølv | 1999 Skottlands flagg Inverness | Kort |
| Sølv | 1999 Skottlands flagg Inverness | Stafett |
| Bronse | 1999 Skottlands flagg Inverness | Kort |

**Juha Peltola** (født 12. januar 1975) er en finsk tidligere orienteringsløper som representerte den finske klubben MS Parma. Han løp for det finske landslaget og er verdensmester i stafettorientering.

Karriere
--------

Peltola slo gjennom i VM-sammenheng som 22-åring da han sammen med sine lagkamerater tok sølv på stafett under verdensmesterskapet i norske Grimstad i 1997. To år senere, i skotske Inverness i 1999 ble det sølvmedalje både på kortdistansen og stafetten. På kortdistansen var Peltola 23 sekunder bak Jørgen Rostrup som tok gull. To år senere ble han verdensmester i stafett da han sammen med Jani Lakanen, Jarkko Huovila og Janne Salmi tok VM-gull på hjemmebane i Tammerfors i 2001. Peltola gjorde forøvrig et godt mesterskap med 4.-plass på sprint og 5.-plass på kortdistanse.

Juha Peltola ble nummer ti sammenlagt i Verdenscupen i orientering 1998. Han kom på pallen ved to anledninger denne sesongen.

Peltola og hans klubb MS Parma ble nummer seks i orienteringsverdens største klubbstafett, Jukola, i 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Juha Peltola – World of O Rediger på Wikidata
**«To Be Young, Gifted and Black»** er en amerikansk sang med melodi av Nina Simone og tekst av Weldon Irvine. Den ble skrevet til minne om Simones avdøde venn, Lorraine Hansberry, forfatter av skuespillet, *Raisin in the Sun*.

Sangen ble opprinnelig spilt inn for hennes album *Black Gold* (RCA) i 1970. Den ble senere utgitt på single og ble en borgerrettighetssang.

Notable coverversjoner har blitt spilt inn av:

* Donna Hathaway (På albumet *Everything Is Everything* (Atco SD 33-332 fra 1972)
* Aretha Franklin (På albumet *Gifted and Black* fra 1972 (Atlantic SD 7213 fra 1972. Produsenter var Arif Mardin, Jerry Wexler samt Tom Dowd)
* Bob and Marcia (På single, EP og albumet *Young, Gifted and Black* (Trojan Records TRL 122) fra 1970. Produsent var Harry Johnson)

Elton John spilte inn en versjon av «To Be Young, Gifted and Black» før sin solosuksess. Den var ment å bli utgitt som en lavbudsjett soundalike-versjon og ble senere gjenutgitt på samlealbumet *Covers As Sung by Elton John* (Madacy Entertainment/Purple Pyramid)

Norsk versjon
-------------

Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Vær slik som du er». Sangen ble utgitt av Webe Karlsen på singlen Triola TN 589 i 1970.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Nina Simone | USAs flagg Billboard R&B Singles-listen | Top Ten |  | 1970 |
| Bob and Marcia | Storbritannias flagg Storbritannia | # 5 | 12 | 14. mars 1970 |

Referanser
----------

1. ↑  To Be Young Gifted and Black Arkivert 28. desember 2009 hos Wayback Machine.
2. ↑  The Most Comprehensive Guide to Donny Hathaway[*død lenke*]
3. ↑  Aretha Franklin – Gifted And Black (LP, Album) at Discogs)
4. ↑  Bob & Marcia – Young Gifted And Black (LP, Album) at Discogs
5. ↑  Se plateetiketten
6. ↑  Chart Stats - Bob And Marcia - Young, Gifted And Black
**Arnold Nicolaj Nielsen** (født 22. september 1910 i Sumba, død 17. april 1993) var en færøysk lærer og politiker (Sb.).

Han var sønn av Súsanna Katrina (født Kjærbo) og Hans Nicolaj Nielsen. Faren var skipper, og døde da sønnen var syv år gammel. Arnold Nielsen var selv til sjøs før han gikk lærerseminaret i Jonstrup utenfor København. Han underviste i folkeskolen på Tvøroyri 1937–1938, ved middel- og realskolen i Tórshavn 1938–1939, i folkeskolen i Sumba 1940–1961 samt ved den tekniske skolen i Tórshavn 1962–1980. Han giftet seg i 1952 med Maria Vang fra Froðba, som han fikk barn med.

Han var med på å stifte Sumbiar Ítróttarfelag i 1940, og satt som styreformann i rundt 10 år. Han var klokker i Sumbiar kirkja i 22 år og formann i menighetsrådet i 21 år. Nielsen var medlem av sognestyret (kommunestyret) i Sumba i 12 år, hvorav 9 år som formann. Han møtte fast på Lagtinget for Suðuroy som varamann for regjeringssjef Kristian Djurhuus 1954–1958, og satt i vei- og havnekomiteen samt skolekomiteen. Han satt også i styret for sykehuset på Tvøroyri.

Referanser
----------

1. 1 2  «Andlát». *14. september* **(færøysk)**: 18. 22. april 1993.
2. 1 2  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 324. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.

Portal: Færøyene
Phil Spector skrev sangen
**«To Know Him is to Love Him»** er en sang skrevet av Phil Spector og framført av The Teddy Bears. Sangen fikk listetopp på USA-listen i 1958. 

Tittelen er hentet fra Spectors fars gravstein. Faren døde da Phil bare var ni år. «To Know Him is to Love Him» var The Teddy Bears eneste store hit og etter singelen «I Don't Need You Anymore», med B-siden «Oh Why», som ikke opplevde samme suksess, gikk Spector videre og begynte å produsere andre artister og grupper.

Flere artister har gjort cover av sangen med stor suksess, blant andre trioen Dolly Parton, Emmylou Harris og Linda Ronstadt som fikk en topplassering 16. mai 1987. The Beatles spilte inn en coverversjon under prøvespillingen for Decca 1. januar 1962. De kalte låten "To Know Her Is To Love Her".

I 2007 spilte Amy Winehouse inn en akustisk versjon av sangen som B-side til sangen «You Know I'm No Good» på Napster.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *To Know Him Is to Love Him* på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* The Teddy Bears framfører «To Know Him is to Love Him». Den 17 år gamle Spector til høyre med gitar
* Parton, Harris og Ronstadt
* Amy Winehouses versjon fra 2007

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Arnold Anderssøn Rørholt** (født 21. januar 1909 i Trondheim) var en norsk jurist. Han var generalsekretær i Norges Røde Kors fra 1939 til 1942, da han ble arrestert av de tyske okkupasjonsmyndighetene i Norge og satt fengslet i fangeleiren på Grini i seks måneder. Da han ble løslatt, hadde han forbud fra okkupasjonsmakten mot å engasjere seg i Røde Kors på noen som helst måte. Etter frigjøringen i 1945 gikk han tilbake til stillingen som generalsekretær i Norges Røde Kors.

Liv og virke
------------

### Utdannelse

Rørholt tok juridisk embetseksamen i 1932.

### Det internasjonale arbeidsbyrå i Genêve

I 1934 ble han ansatt som sekretær ved hovedkontoret til FN-organet som den gang ble kalt Det internasjonale arbeidsbyrå på norsk, og i dag betegnes Den internasjonale arbeidsorgannisasjonen (ILO) i Genêve.

### Røde Kors

Da Hitlers Tyskland hadde innledet invasjonen av Polen 1. september 1939 kom det en strøm av polske flyktninger til de omkringliggende landene. Rørholt dro da til Latvia og Litauen som representant for det internasjonale Røde Kors, for å bistå de lokale Røde Kors-foreningene i arbeidet med å hjelpe flyktningene fra Polen.

Rørholt var generalsekretær for Norges Røde Kors fra 1939 til 1950.

### FNs høykommissær for flyktninger

I 1951 ble han representant for FNs høykommssær for flyktninger (UNHCR) i Tyskland.

I 1957 ble han direktør for Høykommissærens kontor i Østerrike. Deretter var han direktør for Høykommissærens kontor i Tunis fra 1960 til 1961.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  «Rørholt, Arnold Anderssøn». *Gyldendals store konversasjonsleksikon*. Oslo: Gyldendal. 1965.
2. ↑  «RØRHOLT, Arnold Anderssøn». *Blindernboka*. Oslo: Foreningen Gamle Blindern. 1948. s. 194. «1939-42 generalsekr. Norges Røde Kors, Oslo (arr. og satt på Grini 6 mndr. og forbudt videre befatn. med R.K.) 1943-45 sekretær forsikringsselsk. Storebrand, utenlandsavd. Oslo. Siden 1945 igjen generalsekretær i Norges Røde Kors.»
3. ↑  *Røde Kors : dets organisasjon, arbeid, oppgaver og mål : utarbeidet til bruk ved Norges røde kors sykepleieskoler*. Oslo. 1952. s. 23. «N.R.K.s daværende generalsekretær - Arnold Rørholt - oppholdt seg høsten 1939 i Latvia og Litauen som det Internasjonale Røde Kors' representant for å assistere de stedlige Røde Kors-foreninger i hjelpearbeidet for de polske flyktninger.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** Fangeregisteret

 |
**Mohamed Awad Bin Humam** (født 26. desember 1944 i Ghail Ba-Wazeer i Hadhramout) er en jemenittisk økonom, som siden 2010 har vært sentralbanksjef i Jemens sentralbank. 

Som utdanning har han en bachelorgrad (Bachelor of Science) fra American University i Beirut. 

Før han begynte å jobbe i sentralbanken var han direktør for *Research and Statistics Bank of Yemen*, fra 1978 til 1990. Han begynte å jobbe i sentralbanken i 1990, og var under-sentralbanksjef i avdelingen *Foreign Operation and Research* fram til 2003, da han ble visesentralbanksjef. 

I april 2010 overtok han som sentralbanksjef, etter Ahmed Abdul Rahman Al-Samawi.

Referanser
----------

1. ↑  Jemens sentralbank - *Decrees appointing new CBY governor, Shura member* Arkivert 4. november 2011 hos Wayback Machine. besøkt 19. januar 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Jemens sentralbank - The Governor Arkivert 14. januar 2012 hos Wayback Machine.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ahmed Abdul Rahman Al-Samawi** | **Sentralbanksjef for Jemens sentralbank**(2010–) | Etterfølger:***Sittende*** |
**Nanna Leonora Schwengaard** (født 26. januar 1878 i Kragerø, død 27. mars 1945 i Kragerø) var en norsk forfatter og lyriker, og er mest kjent for å ha skrevet teksten til *Kragerøsangen*.

Familie
-------

Nanna Schwengaard var datter av sjømann og stuert Theodor Emanuel Helgesen og kåpe- og kjolesyerske Hanna Marie Schwengaard (1849-1925).

Liv og virke
------------

Nanna Schwengaard utmerket seg først for et bredere publikum som romanforfatter, gjennom debuten *Rossow Gaard* i 1909. To år etter utga hun romanen *Bevar ditt hjerte*. Hun hadde imidlertid flere år tidligere fått publisert flere dikt, blant annet *Mismod* i tidsskriftet Urd i 1901. Dette diktet fikk sitt motsvar i påfølgende nummer, i form av diktet *Til Nanna Schwengaard* med signaturen E. W. G (Ernst Wessel Gregersen).

Teksten til *Kragerøsangen* bygger på et dikt Schwengaard utga i 1916. Det hadde opprinnelig tittelen *Kragerø*, men fikk nytt navn etter å ha blitt tonesatt av komponisten Sigvart Andresen. Hun har også skrevet teksten til *Kragerøguttenes kjenningsmelodi*.

I 1926 kom hun ut med diktsamlingen *Fontæne*. Den utkom året etter morens død, og det er henne den er dedisert til. Foruten å behandle naturens krefter og årstidenes egenart i flere av diktene, formidler hun også inntrykk fra opphold i Italia, og særlig Roma.

I 1931 vant Schwengaard bladet Norges Kvinders novellekonkurranse med novellen *Tårnet*.

I sitt daglige virke arbeidet Schwengaard som telefondame i Kragerø. Hun var lokalt kjent for sine gode egenskaper som tegner og maler. Schwengaards utgivelsesliste er beskjeden, men hun var en flittig bidragsyter i aviser og tidsskrifter.

Bibliografi
-----------

* 1909: *Rossow Gaard*, roman, Gyldendal
* 1911: *Bevar ditt hjerte*, roman, Gyldendal
* 1926: *Fontæne*, diktsamling, Aschehoug

Utmerkelser og stipender
------------------------

* 1. premie i Norges Kvinders novellekonkurranse
* Statens forfatterstipend

Referanser
----------

1. ↑  DIS Norge: Gravminner (besøkt 9. september 2019)
2. ↑  Telemarksportalen: « Nanna Schwengaard» (besøkt 9. september 2019)
3. ↑  Bibsys: forfattersøk: « Nanna Schwengaard» Arkivert 3. desember 2017 hos Wayback Machine. (besøkt 9. september 2019)
4. ↑  *Urd*. Oslo: A/S Urd. 1901.
5. ↑  Sommerfeldt, W.P. (1946). *Forfattermerker i norske aviser og tidsskrifter*. Oslo: Fabritius. s. 10.
6. ↑  *Smaalenenes Social-Demokrat 1932.05.04*. Norge, Østfold, Fredrikstad. 1932.
7. ↑  *Kystens fortellere*. Fylkesmuseet for Telemark og Grenland. 1991. s. 121. ISBN 8290692129.
8. ↑  *Kragerø Blad Vestmar 2011.12.15*. Norge, Telemark, Kragerø. 2011.
9. ↑  *Aftenposten 1945.04.04*. Norge, Oslo. 1945. s. 2.
Parc Sainté-Périne øst i Auteuil

**Auteuil**, tidligere en selvstendig kommune, har siden 1860 vært del av Paris, som den 61. av byens 80 quartiers (bydeler). Det ligger mellom Seinens høyre bredd og Bois de Boulogne i 16. arrondissement og er et av byens mest fornemme og dyre områder.

I begynnelsen av 1800-tallet var Auteil fortsatt en liten og rolig landsby. Men Paris vokste raskt, og de forandringer som Napoleon IIIs byplanlegger Georges-Eugène Baron Haussmann utløste for demografien gjorde at Auteuil snart ble så å si oppslukt av hovedstadsutbyggingen i annen del av 1800-tallet. Utvidelsen av bygrensene i 1860 kom overraskende. 

Auteuil var allerede før innlemmelsen i Paris et yndet sted for kunstnere og forfattere. At så mange av Auteils gamle gater og hus er gjengitt i malerkunsten, skyldes dette. 

En av den franske litteraturs ledende 1900-tallsforfattere, Marcel Proust, ble født i Auteuil. Honoré de Balzac bodde en tid uforstyrret i Auteuil; der holdt han seg i skjul for sine kreditorer.

Litteratur
----------

* Jacques Hillairet: *Le Village d'Auteuil*, Les éditions de minuit, 1978 ISBN 2-70730-235-X.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Auto-Tune**, også skrevet **autotune**, er et verktøy innen digital lydproduksjon som skjuler eller korrigerer toner fra instrumenter og stemmer, slik at de treffer den riktige tonehøyden. Auto-Tune kan brukes både på studioopptak eller direktefremføringer som for eksempel i tv-sendinger og musikkonkurranser.

Bakgrunn
--------

Auto-Tune ble skapt av den amerikanske matematikeren Andy Hildebrand og lansert kommersielt i september 1997 av selskapet Antares Audio Technologies. Opprinnelig utviklet Hildebrand teknologien i 1980-årene som en seismisk metode for å lete etter olje. Teknologien gikk ut på å senke dynamitt til havbunnen for deretter å analysere lydbølgene som eksplosjonene skapte. Etter hvert skjønte Hildebrand at teknologien også kunne brukes på andre områder, som musikkproduksjon.

Begrepet «auto-tune» har siden blitt en samlebetegnelse på all korrigering av stemmer, uavhengig av produsent. Flere andre produsenter tilbyr lignende verktøyer, blant andre Melodyne fra Celemony og Tune fra Waves. Auto-Tune har visse likheter med vocoderen, men teknologien er likevel forskjellig.

Verktøyet ble først brukt for å rette tonehøyde og korrigere toner, men musikkbransjen tok raskt i bruk teknologien – både for å rette toner, men også som musikalsk grep på låter. Det første, og mest kjente eksemplet, er låten «Believe» med Cher fra 1998. Her ble Auto-Tune brukt for å gi Chers stemme et metallisk og digitalt preg, og siden har en rekke andre artister fulgt etter.

Referanser
----------

1. ↑  «OS Compatibility». Besøkt 17. januar 2019.
2. 1 2 3  Bergsland, Andreas (2. oktober 2020). «auto-tune». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 14. januar 2023.
3. ↑  «Antares News». *web.archive.org*. 19. august 2000. Archived from the original on 19. august 2000. Besøkt 14. januar 2023. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
4. ↑  Årdal, Ole Kristian (19. april 2020). «Slik forandra autotune musikken for alltid». *NRK* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 14. januar 2023.
5. ↑  Crockett, Zachary (26. september 2016). «The Mathematical Genius of Auto-Tune». *Priceonomics* **(engelsk)**. Besøkt 14. januar 2023.
6. 1 2  «How Auto-Tune Revolutionized the Sound of Popular Music». *Pitchfork* **(engelsk)**. Besøkt 14. januar 2023.
7. ↑  Lee, Chris (15. november 2008). «The (retro) future is his». *Los Angeles Times* **(engelsk)**. Besøkt 14. januar 2023.
**Marselis’ gate** (1b–25b, 24–26) er ei gate på Grünerløkka i Oslo. Den går et kvartal fra Grüners gate til Bergverksgata. Opprinnelig var den regulert fra Nordre gate, og den går som gangsti gjennom Grünerhagen. Park og ballplass her har nummer til gata.

Nr 24 er den tidligere kornsiloen på Nedre Foss mølle. Denne var i bruk som silo fra 1953 til 1990. Seinere er den ombygd til studentboliger (Grünerløkka studenthus) (226 boenheter, ombygging ved HRTB arkitekter).

På tomta nr 26 stod det tidligere en leiegård med grunnmur rett i Akerselva. Gården gikk tidvis under samme betegnelse som parken like ved, *Kuba*.

Østsida av gata består av et kvartal med leiegårder i nyrenessanse-stil:

* nr 27, oppført 1900, arkitekt Gul Bjørnsen Rud
* nr 29, oppført 1900, arkitekt Lars Peter Mikkelsen
* nr 31, oppført 1904, arkitekt Carl Aaman
* nr 35, oppført 1904, arkitekt Olaf Strøm

Det var boligkrakk i Oslo rundt århundreskiftet, og det kan spores i det faktum at de to sist bygde gårdene har færre etasjer enn de to første. 

Vis-à-vis disse gårdene ligger Kuba park.

Gata er oppkalt etter to hollandske brødre som hadde framtredende posisjoner her til lands rundt 1650, postdirektør og bergråd Selius Marselis og bergverksspesialist Gabriel Marselis.

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Marselis' gate». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 359. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* Oslo kommunes bydelsoversikt

  

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |