recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jiang Wei** (tradisjonell kinesisk: 姜維; forenklet kinesisk: 姜维, pinyin: *Jiāng Wéi*; født 202 i Tianshui, død 264), stilnavn **Bóyuē** (伯約), var en kinesisk general og regent for riket Shu Han i de tre rikers tid i Kinas historie. Wéi tjente opprinnelig riket Cao Wei som en middels rangert offiser, men overga seg senere til Shu Han-strategen Zhuge Liang (som i hans tid som Shu-Hans regent ledet fem militærekspedisjoner mot Wei), og forlot deretter sin mor i Wei. Siden tok Jiāng Wéi del i militære felttog mot sitt moderland. Han deltok først i Zhuge Liangs ekspedisjon i 228, og ble da gjort til armékommandant. Liang hadde alltid regnet Wéi som en ressursfull og dyktig general, og under Zhuge Liang og hans etterfølgere Jiang Wan og Fei Yis regentskap i Shu mottok Jiāng stadig forfremmelser. Til slutt ble han Fei Yis hovedassistent. Etter Yis død i 253, etterfulgte Wéi Yi, men han hadde ikke like stor makt som Yi hadde hatt, og hadde bare kontrollen over militære affærer, og det er derfor diskuterbart om han i det hele tatt kan kalles en regent.

Etter at Jiang Wan og Fei Yi i stor grad hadde gitt opp Zhuge Liangs ambisjoner om å erobre Cao Wei, gjenopptok Wéi disse da han ble Shu Hans militære leder. Wéis ni felttog mot Wei har blitt kjent som Jiang Weis nordekspedisjoner, hvorav én ble koordinert med Østre Wus regent Zhuge Ke, Zhuge Liangs nevø. Alle disse felttogene mislyktes på grunn av for små matforsyninger og tap på slagmarken, og disse felttogene kom til å tappe Shu Han for ressurser. I 263 erobret en Weiarmé, ledet av Zhong Hui og Deng Ai Shu. Jiang Wei prøvde etterpå å gjenopplive riket ved å overtale Zhong Hui til å starte et opprør mot Cao Wei-regenten Sima Zhao, noe Zhong Hui også gjorde, men etter han hadde gjort det gjorde også hans egne soldater opprør mot ham, og både Zhong og Jiang ble drept i kampene.

Referanser
----------

1. ↑   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Bo Yang (utg.): *Sima Guang’s Zizhi Tongjian. Modern Chinese Edition*. Taipei 1982–1989.
* The Three Kingdoms and Western Jin. A history of China in the Third Century AD. Artikkel av Rafe de Crespigny, professor ved Australian National University

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Dyser** kan bli brukt til så mye, det finnes ulike dyser som for eksempel brennstoffdyse, dyser til malingsprøyte.

Brennstoffdyse
--------------

Dyse
Brennstoffdyse brukes for å få sprøytet brennstoffet inn i en sylinder i en tåket form. Denne tåkete formen gjør det lettere antennelig og sprer seg ut i hele brennkammeret slik at vi får en god forbrenning. Dysen sitter i toppen på en dieselmotor og er utsatt for høye temperaturer, derfor har dysen egen kjøling. Dysen er satt opp slik at den åpner på et angitt trykk dette er som regel over 150 bar og det er brennstoffpumpen som lager dette trykket, dette trykket reguleres av en fjær som er strukket opp til det trykket man trenger.

Åpningstidene er regulert fra brennstoffpumpen som er styrt fra kamakselen til motoren.

Andre typer dyser
-----------------

Dyser til malingpistoler er der bare for og åpne på et visst trykk og skal lage en stråle slik at man får en fin malingstråle.

Se også
-------

* Dieselmotor
* Motor
* Brennstoff

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NDL **·** NKC
 |
*Flehmen* er en karakteristisk grimase noen dyr bruker for å stimulere det vomeronasale organet
**Vomeronasalorganet**, **Det vomeronasale organ** er et sanseorgan for lukt som finnes hos mange virveldyr, også hos mennesker. Organet ble først beskrevet av den danske kirurgen Ludvig Jacobson (1783–1843) i 1811. Derfor kalles det også **Jacobsons organ**.

Det vomeronasale organet sitter i en tosidet kanal, som finnes fremst i neseskilleveggen (ganetaket). Hos mange dyr aktiveres organet når det trekkes nesesekret inn i kanalen. Det skjer når dyrene trekker overleppen oppover med en karakteristisk grimase kalt *flehmen*, eksempelvis hester. Elefanter bruker snabelen til å avsette luktstoffene i organet, som sitter i ganetaket, mens en rekke krypdyr, for eksempel slanger og øgler, gjerne bruker tungen.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Vomeronasalorganet i Store norske leksikon

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
***Smålands Folkblad*** er en svensk lokalavis som gis ut i Jönköping en gang i uken, som en av publikasjonene under Johan Ehrenbergs «ETC-paraply».

Den første avisen med dette navnet kom i 1901, og var fra 1908 dagsavis. En periode kom den kun fire ganger ukentlig, men kom hver dag igjen fra 1919. Høyeste opplaget hadde den i 1949, da den nådde 16 100 eksemplarer.

Utover 1950- og 1960-tallet hadde *Smålands Folkblad* store vanskeligheter, men ble reddet i 1971 av den svenske pressestøtten. Tross ny teknikk og satsing på lokaljournalistikk ble avisen aldri noen stor økonomisk suksess på 1980-tallet. I 1990 solgte det svenske sosialdemokratiske mediekonsernet A-pressen avisen, og i 1991 gikk den konkurs.

Etter at *Smålands Folkblad* gikk inn ble navnet en tid brukt av medlemsavisen til Socialdemokratiska partiet i distriktet. En gruppe tidligere ansatte gjorde dessuten et nytt avisforsøk i 1992, og startet *Folkbladet Jönköping*. Det eksisterte til 2010.

Da *Smålands Folkblad* «gjenoppsto» i mai 2011 skjedde det gjennom et samarbeid mellom Tidningsföreningen Smålands Folkblad og ETC förlag. Avisen ble nå lansert som ukeavis, med utgivelse hver fredag. Plattformen for nettutgaven deler den med de andre ETC-publikasjonene.

Eksterne lenker
---------------

* *Smålands Folkblad*s nettsider Arkivert 29. januar 2014 hos Wayback Machine.
**St. Johanneslogen Halvdan Svarte til det gyldne Sverd** er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 51), som ble grunnlagt den 25. oktober 1999 i Hønefoss. Logen ble fra første stund underlagt Den Norske Store Landsloge.

Ringerike St. Johannes Broderforening ble grunnlagt den 23. oktober 1909 underlagt St. Johanneslogen Gustaf til den ledende Stjerne. Logen ble selvstendig i 1999. Logens valgspråk er Timor Dei Initium Sapientae (Gudsfrykt er begynnelsen til Visdom).

Logen er oppkalt etter Halvdan Svarte.

Ordførende Mestere
------------------

| # | Navn | Levetid | Innsatt | Avgikk |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Gullsmed Fridthjof Jørgensen | 1931– | 25. oktober 1999 | 26. september 2005 |
| 2 | Selvstendig næringsdrivendeLars Anton Kjelsrud | 1944– |  |  |

Litteratur
----------

* Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 2007, Aktietrykkeriet i Trondhjem

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Helvete** var en platebutikk som ble drevet av Øystein Aarseth fra 1991 til 1993. Platebutikken lå i Schweigaards gate 56 i Oslo og var et samlingsted for black metal-entusiaster. Mange black metal-band hadde utspring fra Helvete. I kjelleren på platebutikken drev også Aarseth sitt eget plateselskap, Deathlike Silence. 

I 1993 ble butikken lagt ned etter beskyldninger om djeveldyrkelse og vold. Dette hadde sitt utspring i kirkebrannene som Øystein Aarseth, Varg Vikernes, og Bård Eithun tok æren for. Da butikken ble lagt ned i 1993 ble den leid ut til forskjellige aktører, blant annet har det vært bakeri og café der. Gjennom alle disse årene har det kommet black metal-entusiaster fra alle verdens kanter for å titte på de gamle lokalene, spesielt turister fra Italia. Men i 2013 flyttet platebutikken Neseblod Records dit, for å starte en lignende platebutikk som Aarseth drev.

Eksterne lenker
---------------

* Helvete er åpent igjen NRK 19. juli 2013
* Helvete gjenoppstår i Gamlebyen Arkivert 5. oktober 2015 hos Wayback Machine. Osloby 20. juli 2013
**St. Johanneslogen Edda** er en frimurerlosje i Den Islandske Frimurerorden (St. Johannesloge nr 1) som ble innviet den 6. januar 1919 i Reykjavík. Losjen er den første som ble opprettet på Island. Dens motto er IN CORDE ET ANIMO UNUM.

Den eldste kjente aktivitet blant frimurere på Island, fant sted i form av en sammenkomst den 24. juni 1900. I 1902 ble det deretter avholdt et møte mellom to norske og to tyske frimurere, på et avsides liggende sted på Island.

De første frimurere på Island var Thordur Skulason Thorlacius, som i 1817 ble innviet i St. Johanneslogen Zorobabel og Fredrik til det Kronede Haap i København. Den andre var Dr. Grimur Thorgrimsson Thomsen, som ble innviet i samme losje i 1817. 

Den 21. februar 1906 ble bankdirektøren Ludvig Emil Kaaber innviet i Zorobabel, og den 15. november samme år var han en av syv frimurere som møttes i Reykjavik for å diskutere opprettelsen av en frimurergruppe. Den 15. november 1913 ble den opprettet med tillatelse fra Den Danske Frimurerorden under navnet «Edda». Den 6. januar 1916 ble den opphøyd til broderforening, og den 6. januar 1919 ble den opphøyd til selvstendig losje med Ludvig Emil Kaaber som første Ordførende Mester.

Portal: Island
**St. Johanneslogen Den gyldne Cirkel** er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 145), som ble grunnlagt den 24. april 1997 i Ski. Losjen ble fra første stund underlagt Den Norske Store Landsloge.

Follo St. Johannes broderforening ble grunnlagt den 20. april 1989 underlagt St. Johanneslogen Haakon til de tre Lys. I 1997 ble den selvstendig losje. Losjens valgspråk er Under Evighetens Synsvinkel.

Sirkelen er et symbol på evigheten. Navnet Gylden henspiller på gull, og symboliserer manifestasjonen av den høyeste åndelige kraft gjennom sjelens renhet.

Ordførende Mestere
------------------

| # | Navn |  | Innsatt | Avgikk |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Arne Konrad Skolmo |  | 24. april 1997 | 7. desember 2000 |
| 2 | Bjørn Jarle Rødsand |  | 7. desember 2000 | 20. september 2007 |
| 3 | Lars Einar Presthus |  | 20. september 2007 | 10. november 2011 |
| 4 | Tom Arthur Rommerud |  | 10. november 2011 | 26. august 2017 |
| 5 | Tor Øivind Bakke |  | 7. september 2017 | 12. april 2022 |
| 6 | Petter Tidemand-Johannesen |  | 15. november 2022 |  |

Litteratur
----------

* Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 2015, Matrikkelkontoret, DNFO
**St. Johanneslogen Corona Borealis** er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 37) som ble opprettet den 21. november 1982 i Harstad.

Harstad broderforening ble grunnlagt under St. Johanneslogen Stella Polaris den 7. mars 1926. Den 19. februar 1956 ble den opphøyd til deputasjonsloge.

Den Norske Frimurerordens Stormester besluttet i Det Høye Råds møte den 27. mai 1982 at deputasjonslogen skulle bli en selvstendig loge. Dette skjedde 21. september samme år.

Ordførende Mestere
------------------

| # | Navn | Levetid | Innsatt | Avgikk |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Redaktør Johan Angell Iversen | 1921– | 21. november 1982 | 1. juni 1995 |
| 2 | VerksmesterJulius Emil Kjærvik Hansen | –1998 | 1. juni 1995 | 22. oktober 1998 |
| 3 | Prost Kjell Joachimsen | 1939-2013 | 12. mars 1999 | 7. mai 2004 |
| 4 | Arkitekt Kjell Roar Kanebog | 1944– |  |  |

Litteratur
----------

* Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 1996/97, Aktietrykkeriet i Trondhjem
* Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 2007, Aktietrykkeriet i Trondhjem
***Paranormal Activity 4*** er en amerikansk overnaturlig skrekkfilm fra 2012, regissert av Ariel Schulman og Henry Joost. Manus ble skrevet av Christopher Landon. Filmen hadde premiere i oktober 2012, og ble sluppet av Paramount Pictures. Dette var den fjerde filmen i *Paranormal Activity*-filmserien. Oppfølgeren *Paranormal Activity: The Marked Ones* kom ut i 2014, og *Paranormal Activity: The Ghost Dimension* kom ut i 2015

Handling
--------

Den 9. oktober 2006 blir Kristi Rey og ektemannen Daniel drept av hennes demon-besatte søster Katie, som deretter bortfører Kristis ett år gamle sønn Hunter. Politiet klarer fremdeles ikke å finne Katie og Hunter, flere år senere. I november 2010 bor Alex Nelson i en velstående forstad utenfor Henderson, Nevada sammen med faren Doug, moren Holly og sin lillebroren Wyatt. Naboen har en sønn, Robbie, som bor hjemme hos Nelson-familien - samtidig som moren hans blir innlagt på sykehus.

Wyatt forteller Alex om Robbies imaginære venn Toby, og avslører et grønt symbol på ryggen hans som er identisk med et eldgammelt hettittisk symbol. Det blir snart avslørt at Robbies biologiske mor faktisk er Katie. En kveld, når Doug og Alex ikke er hjemme, skjer det to dødsfall i hjemmet deres: Holly blir voldelig kastet mot taket, og Ben - som besøker hjemmet for å informere Alex om det grønne symbolets forhold til en pakt - får halsen vridd om av den besatte Katie.

Skuespillere
------------

* Kathryn Newton som Alex Nelson
* Matt Shively som Ben
* Aiden Lovekamp som Wyatt Nelson / Hunter Rey
* Brady Allen som Robbie
* Stephen Dunham som Doug Nelson
* Alexondra Lee som Holly Nelson
* Katie Featherston som Katie
* Alisha Boe som Tara
* Frank Welker som Tobi (stemme)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Paranormal Activity 4* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Paranormal Activity 4* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Paranormal Activity 4* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Paranormal Activity 4* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Paranormal Activity 4* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Paranormal Activity 4* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Paranormal Activity 4* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Paranormal Activity 4* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Paranormal Activity 4* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Paranormal Activity 4* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
***Titus*** er en amerikansk komedieserie som gikk på Fox network fra 2000 til 2002. Serien ble skapt av seriens hovedperson, Christopher Titus, som baserte den på stand-up-showet sitt «Norman Rockwell is Bleeding», som igjen var løst basert på hans virkelige liv og familie. Titus spiller en utadvendt, barnslig voksen eier av en bilforretning. Serien handler videre om hans dustete halvbror Dave, kjæresten Erin, dydsmønstervennen Tommy og hans arrogante, grisete far Ken (som er gift og skilt flere ganger).

Figurene i serien var hovedsakelig en dårlig fungerende familie, og situasjonene i serien var ofte alvorlige og dystre, og ikke det man vanligvis så på sitcom-serier. Situasjonene inkluderte død, selvmordsforsøk og «trafikkraseri».

En episode, «Tommy's Not Gay», dreide seg om følgen av at Tommy -- som oppfører seg rart og som flere antar er homoseksuell som en slags vedvarende vits -- slår ut mot sin homoseksuelle far for å «gjøre ham homofil også», men senere forsvarer han sin far. Episoden ble lagd som en referanse til det virkelige drapet på Matthew Shepard i Laramie, Wyoming.

Mer enn én episode ble sensurert av FOX, blant annet en dobbeltepisode som ble lagd i månedene etter terrorangrepet 11. september 2001, som handlet om at den amerikanske staten tror Titus er en terrorist etter en krangel ombord i et fly.

Skuespillere
------------

* Christopher Titus: Christopher Titus
* Stacy Keach: Ken "Papa" Titus
* Cynthia Watros: Erin Fitzpatrick
* Zack Ward: Dave Scullvil
* David Shatraw: Tommy Shafter
* Rachel Roth: Amy (Sesong 3)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Titus* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Titus* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata

* (en) *Titus* på Metacritic Rediger på Wikidata
**Ahmed Abdel Hadi Chalabi** (arabisk: **احمد الجلبي**; født 30. oktober 1944 i Kadhimiya ved Bagdad og senere del av Bagdad, død 3. november 2015 i Bagdad) var en irakisk politiker som var Iraks visestatsminister fra april 2005 til mai 2006.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Chalabi kom fra en sjiamuslimsk familie fra Bagdad, hvor han ble født. Han forlot Irak med familien sin i 1956 og tilbrakte mesteparten av oppveksten sin i USA og Storbritannia. I 1965 fikk han tittelen høgskoleingeniør i matematikk fra Massachusetts Institute of Technology i USA. I 1969 fikk han en filosofisk doktorgrad i matematikk fra universitetet i Chicago.

### Karriere

Senere underviste han ved matematikkfakultetet hos det amerikanske universitetet i Beirut.[]

I 1977 stiftet han Petra Bank i Jordan. Etter bankens undergang ble han dømt *in absentia* for banksvindel av en jordansk militærdomstol.[] Han flyktet fra landet, men hvordan er uklart. Han hadde en utestående dom på 17 års fengsel hvis han skulle dukket opp igjen i Jordan.

### Motstand mot Saddam Hussein

Midt på 1990-tallet var han involvert i den kurdiske motstandsbevegelsen i Nord-Irak. Etter at motstanden ble knust av Saddam Husseins regime flyktet han fra landet, og jobbet senere i USA med å lobbyere til fordel for irakske motstandsgrupper.

Chalabi og hans organisasjon Iraqi National Congress (INC) var en viktig kilde for informasjon om blant annet påståtte masseødeleggelsesvåpen som USA brukte for å rettferdiggjøre invasjonen av Irak i 2003.

### I Iraks politiske ledelse

Han var blant de eksil-irakerne som USA brakte med seg for å danne grunnlaget for det amerikanskstøttede styret i Irak. Han var landets visestatsminister fra april 20056 til mai 2006, og var også samtidig en kortere tid oljeminister. Han viste seg å være svært upopulær blant irakerne, og etter hvert har forholdet til USA kjølnet betraktelig.[]

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, oppført som Ahmad Chalabi, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Ahmad-Chalabi, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Munzinger Personen, oppført som Ahmad Chalabi, Munzinger IBA 00000024461, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Mathematics Genealogy Project[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Prominent Iraqi politician Ahmed Chalabi dead: state TV, MPs Arkivert 3. november 2015 hos Wayback Machine. - Reuters. Lest 3. november 2015 i Bagdad

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ahmed Chalabi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Ahmed Chalabi på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** MGP **·** Munzinger (iba)
 |
**Tivat** (serbisk: Тиват, gresk: Θειοδος, italiensk: Teodo) er en by og kommune i det sørvestlige Montenegro, omkring den sørøstlige kystlinjen av Kotorbukten ved Adriaterhavet. Byen ligger på den 13 km lange halvøya Luštica, som er delt mellom Tivat og Herceg Novi kommuner.

Tivat er omgitt av de bratte Vrmac-fjellene i forlengelsen av Lovcen, med et fjord-landskap som minner mye om Vestlandet i Norge. 

Befolkningen er jevnt økende i Tivat, med 13.630 innbyggere i kommunen i 2003. Serbere er største etniske gruppe med 35%, montenegrinere 25%, kroater 20%, muslimer 1,2%, og noen andre folkegrupper.

Utenfor Kotorbukta, under Vrmacfjellet, ligger Tivat lufthavn.
Området som inngikk i Venezia fra 1420 til 1797.

Historie
--------

Tivat er kjent som **Thiodhos** fra 200-tallet f.Kr. Fra 1400-tallet var byen et viktig kirkelig sentrum og etterhvert ortodoks erkebispesete. I hele perioden 1420 til 1797 var Tivat en del av den venetianske kystkolonien Albania Veneta.

Ved lokalvalget 6. april 2008 fikk regjeringspartiet DPS sammen med støttepartiene SDP og det Liberale partiet knappest mulig flertall i kommunestyret. SNP, serbiske og kroatiske lister fikk nesten 50% oppslutning.

Transport og økonomi
--------------------

Turisme er den klart viktigste levevei i Tivat. På øya Prevlaka bygde biskopen av Zeta sommerresidens fra 1200-tallet, og denne er en stor turistattraksjon.

Tivat har egen flyplass – Tivat lufthavn, halvveis på veien til nabobyen Kotor. Motorveier går østover til Budva og Podgorica, og vestover til Herceg Novi og Kroatia.

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell hjemmeside for Tivat kommune

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** GeoNames
 |
|  |  |
| --- | --- |
|  | Wiktionary: lovart – ordbokoppføring |

Illustrasjon av lovart og le for et fartøy. De bøyde strekene illustrerer seil.
**Lovart**, **luvart** eller **lo** er den siden som vinden blåser *på* på et seil. Ordet kommer av det nederlandske *loefwaarts*, som har samme betydning. En tidligere stavemåte for lovart er *louvart*.

**Le** eller lesiden er det motsatte av lovart, det vil si den siden vinden ikke blåser på; baksiden. På et fartøy er dermed le side den siden som vender fra vinden.

Sjøveisreglene om lovart og le
------------------------------

I sjøveisreglene er det fastsatt noen viktige regler for seilbåt for å unngå sammenstøt:

* Når begge fartøy seiler med vinden inn på samme side, skal det fartøy som er til lovart, holde av veien for det som er i le.
* Hvis et fartøy som seiler med vinden inn om babord ser et fartøy til lovart og ikke med sikkerhet kan avgjøre om det andre fartøy har vinden inn om babord eller om styrbord, skal det holde av veien for det andre.

Når personer eller gods skal overføres mellom en liten motorbåt og et større skip i dårlig vær med mye bølger og vind fra en retning kan skipet legges med vind inn mot ene siden av skipet. Motorbåten kan da legge til skipets andre side som da kalles lesiden.

Meteorologi
-----------

**Lesiden** er et begrep som brukes om vind i forhold til fjell. Mange meteorologiske fenomener, spesielt vindformer, beskrives i forhold til lesiden. Lesiden er den siden av et fjell som ligger på «baksiden av fjellet», slik at vinden blåser mot den andre siden av fjellet.

Referanser
----------

1. ↑  FOR 1975-12-01 nr 05: *Forskrift om forebygging av sammenstøt på sjøen (Sjøveisreglene)*, regel 12

Eksterne lenker
---------------

* Om lovart, fra *Store norske leksikon*
**Titten Stensland** (født **Ole Kristian Stensland** 8. april 1972) er en tidligere fotballspiller som spilte spiss for Steigen Sportsklubb, Grand Bodø og Bodø/Glimt. Han fikk to obligatoriske kamper for Bodø/Glimt i Eliteserien i 2004-sesongen. Han ble kjøpt fra Steigen til Glimt for en ryggbært kaffekanne. 

Stensland hadde en lang karriere som storscorer for flere lag i andre- og tredjedivisjon, men særlig for Steigen. Grunnet skadeproblemer hadde han før 2004 ikke kamper i allnorsk serie, selv om han hadde scoret over 200 mål på nivå tre og fire. I sommervinduet i 2004-sesongen var Bodø/Glimt ute etter en spiss til i tillegg til Stig Johansen. Glimt klarte imidlertid ikke å signere noen av spissene de var ute etter og valgte å hente Stensland fra Steigen som en nødløsning, med kontrakt ut sesongen. Oppholdet i Glimt ble imidlertid preget av sakader. Han fikk sin debut for Bodø/Glimt da han kom inn på slutten av 1-1 kampen hjemme mot Brann 19. september 2004. Han fikk sin andre og siste Eliteserie-kamp da han kom inn på slutten av 1-0 tapet borte mot Fredrikstad 26. september 2004. Etter sesongen fikk Glimt inn spissen Håvard Sakariassen og Stensland fikk dermed ikke forlenget kontrakt. Han gikk tilbake til Steigen som spillende assistenttrener. 

Til tross for at det ikke ble forlenget kontrakt i Glimt, ble 2005-seongen en suksess for Stensland. Steigen rykket opp til andredivisjon etter å ha slått Mjølner sammenlagt over to kamper i opprykksfinalen 2-1. Stensland scora det ene målet. I 2008-sesongens første seriekamp scora Stensland sitt 250. HESA-seriemål da Steigen slo Fauske/Sprint. To og et halvt år senere, i september 2010, scora han sitt 300. HESA-mål da Steigen tapte 7-2 mot Stålkameratene. Titten Stensland la opp etter 2010-sesongen, men gjorde comeback for å spille siste kampen i 2013-sesongen for Steigen, i forbindelse med at laget skulle legges ned etter sesongen.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 220339, besøkt 19. februar 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Vil ha kaffekanne for toppscorer». *Nettavisen.no* **(norsk)**. 17. august 2004. Besøkt 18. februar 2021.
3. ↑  «Stensland klar for Glimt». *vg.no* **(norsk)**. 25. august 2004. Besøkt 18. februar 2021.
4. ↑  «Titten ferdig i Glimt». *an.no* **(norsk)**. 3. januar 2005. Besøkt 18. februar 2021.
5. ↑  «Titten runda 250 HESA-scoringer». *an.no* **(norsk)**. 9. mai 2008. Besøkt 18. februar 2021.
6. ↑  «Titten i 300!». *an.no* **(norsk)**. 19. september 2010. Besøkt 18. februar 2021.
7. ↑  «Slutt på eventyret i Steigen». *an.no* **(norsk)**. 13. oktober 2013. Besøkt 18. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ole Kristian Stensland – Transfermarkt Rediger på Wikidata
**Francis A. Pratt** (født 15. februar 1827 i Peru i New York i USA, død 10. februar 1902) var en amerikansk ingeniør og oppfinner fra Connecticut.

Pratt er kjent for å ha designet og utviklet en fresemaskin for selskapet George S. Lincoln i Hartford, Connecticut, som senere ble til Lincoln Miller. Fresemaskinen ble et av de viktigste amerikanske verktøymaskinene på slutten av 1800-tallet med 150,000 solgte utgaver.

Sammen med Amos Whitney grunnla han motor og industriverktøyprodusenten Pratt & Whitney i 1860 for å produsere verktøymaskiner for konstruksjon av symaskiner og våpen samt våpenproduksjonsutstyr til bruk av Unionshæren under den amerikanske borgerkrigen. Pratt innførte også utskiftbare deler og et felles standardsystem for trykkmålere i USA og Europa. 

Francis Pratt døde i 1902 i Hartford, Connecticut.

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, oppført som Francis Ashbury Pratt, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Francis-Ashbury-Pratt, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, oppført som Francis Ashbury Pratt, Find a Grave 11901447, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Francis A. Pratt, SNAC Ark-ID w6xp7gph, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av Francis Pratt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN
 |
***Paranota*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Middelsstore, brede, gulbrune eller rødlige (i alle fall på døde eksemplarer) bladbiller, oversiden mer mørke punkter. Dekkvingene har en lang, rett, ganske tynn oppoverrettet pigg i midten nær roten, forøvrig er oversiden hvelvet. Den er skjoldformet, sidene av dekkvingene er utvidete og flate og dekker beina. Pronotum er ikke like utvidet, men dekker hodet slik at det ikke er synlig ovenfra. Dekkvingenes forhjørner er noe rundet framskutte på sidene av pronotum, oftest også noe utvidet mot sidene. Oversiden er kraftig og noe uregelmessig punktert.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne slekten er knyttet til familien Bignoniaceae.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i den sørlige delen av Sør-Amerika (Brasil, Peru, Bolivia, Paraguay og Argentina).

Andre betydninger av ordet
--------------------------

I insekt-anatomi betegner *paranota* sidevise utvekster på ryggplatene (*nota*) av thorax hos visse primitive insekter. Disse har blitt antatt å være mulige evolusjonære forstadier til insektenes vinger.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Dorynotini** Monrós & Viana, 1949
						* slekten ***Paranota*** Monrós & Viana, 1949
							+ *Paranota apiculata* (Boheman, 1854)
							+ *Paranota ensifera* (Boheman, 1854)
							+ *Paranota minima* (Wagener, 1881)
							+ *Paranota rugosa* (Wagener, 1881)
							+ *Paranota spinosa* (Boheman, 1854)

Litteratur
----------

* Simoes, M. (2014) Taxonomic Revision of the Genus *Paranota* Monrós and Viana, 1949 (Coleoptera: Chrysomelidae: Cassidinae: Dorynotini). *The Coleopterists Bulletin* 68(4):631-655.

Eksterne lenker
---------------

* Katalog med bilder av artene
* *Paranota* på ITIS
* (en) *Paranota (slekt)* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Paranota (slekt)* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Paranota (slekt)* hos NCBI Rediger på Wikidata
**Francis Thomas Gregory** (født 19. oktober 1821 i Farnsfield i Nottinghamshire i England, død 24. oktober 1888 i Toowoomba) var en engelskfødt australsk oppdagelsesreisende og politiker.

Liv og virke
------------

Francis Thomas Gregory var lillebror til oppdageren Augustus Gregory. Francis Gregory flyttet til Vest-Australia i 1829. Han startet som aspirant i det offentlige i 1841, ble assistent i 1847 og sjefslandmåler i 1849.

Sammen med sine to brødre utforsket Gregory landet nord for Perth i 1846. I 1857 utforsket han Upper Murchison River, og i 1858 landet lenger nord og øst. Han besøkte London i 1860 og fikk der ansvaret for en ekspedisjon som skulle utforske nordvest- kysten av Australia. Gregory forlot Fremantle den 23. april 1861. Fire dager senere, ved Champion Bay fikk han følge av tre frivillige. Totalt var de ni i følget som gikk i land med sine hester nær Roebourne den 24. mai. De fulgte Fortescue River i flere dager og dro mot sørvest der de møtte Hardey River. 25. juni startet de på returen og nådde kysten 19. juli. 10 dager senere, den 29. juli la de ut på en ny reise nord for den tidligere ruten. Da de returnerte den 17. oktober hadde de oppdaget rikt beiteland. Ved retur til Perth den 9. november anslo Gregory at området besto av mellom 8000 og 12000 km² med godt beiteland. Han var også en av de første som ble oppmerksom på industrimulighetene som lå i utnyttelsen av perlemusling.

I 1862 flyttet Gregory til Queensland og var i noen år bestyrer for krongodset og medlem i den lokale lovgivende forsamling fra 1874. Han døde ved Toowoomba den 24. oktober 1888. Han ble for sin innsats som oppdager tildelt gullmedalje av Royal Geographical Society i 1863.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w67p99cz, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gold Medal Recipients[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* D. B. Waterson, 'Gregory, Francis Thomas (Frank) (1821 – 1888)', Australian Dictionary of Biography, Bind 4, Melbourne University Press, 1972, s 293-295.
* Australian Dictionary of Biography Arkivert 4. juni 2011 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Verker av Francis Thomas Gregory i Prosjekt Gutenberg

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopedia of Australian Science **·** Australian Dictionary of Biography **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NLA
 |
**Francis Weston** (født 1513?, henrettet 17. mai 1536) var en rik hoffmann ved kong Henrik VIII av Englands hoff. Han ble trukket inn i anklagene mot kongens hustru Anne Boleyn, anklaget for forræderi og henrettet sammen med dronningen og fire andre. Historikerne mener at han sammen med de andre var høyst sannsynlig uskyldige.

Liv og virke
------------

Weston ble født inn i en meget rik og familie med gode kontakter og han fant raskt en posisjon ved hoffet. Han skal etter sigende ha vært meget attraktiv mann med et rykte som en levde livet lett og var ofte i festlige lag.[] Han var gift, men var ofte utro. Ryktene som gikk på denne tiden ville ha det til at han hadde et hemmelig forhold til Margaret Shelton, som hadde vært elskerinnen til kong Henrik VIII i tiden 1534–1535.[]

Fem hundre år etter hans død oppstod det en historie om at han også skulle ha vært involvert i et homoseksuelt forhold til George Boleyn, vicomte av Rochford, men ingen historikere har funnet indikasjoner på at noen av dem var homofile.

Weston ble henrettet da han var tidlig i tyveårene. Han ble antatt falskt anklaget for å ha vært involvert i utenomekteskapelig forhold til dronning Anne Boleyn. Historikerne mener ganske sikkert at anklagene var fabrikkerte.

Han ble halshugget rett utenfor Tower of London den 17. mai 1536.

Referanser
----------

1. ↑   Oxford Dictionary of National Biography, Oxford Biography Index Number 29121[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Six Degrees of Francis Bacon ID 10012718, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

Eric Ives: *The Life and Death of Anne Boleyn*. 2009: Blackwell Publishing.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Johann Balthasar Erben** (1626–1686) var en tysk kapellmester og barokk-komponist.

Erben var sønn av en forretningsdrivende. Ifølge Johann Mattheson underviste Erben den nesten jevnaldrende Christoph Bernhard i musikk. I 1652 søkte han uten hell stillingen som kapellmester ved Mariakirka i Danzig, men byrådet finansierte likevel en flerårig reise slik at han kunne utvide sin musikalske horisont. Første stopp var ved riksdagen i Regensburg der han ble kjent med Johann Jakob Froberger. Andre stasjoner underveis var Nürnberg, Würzburg, Heidelberg, Frankfurt am Main, Bonn, Köln, Düsseldorf, Antwerpen, Brussel, Frankrike og Italia. Etter at Kaspar Förster den yngre sa fra seg kapellmesterstillingen i Danzigs Mariakirke, gikk stillingen til Erben. Han ble innsatt 14. februar 1658 og bekledte posten til sin død i 1686.

Erben fikk stor betydning for musikklivet i Danzig, og spilte en viss rolle i utviklingen av kantateformen og tidlige tyske lieder. Enkelte verk av Erbens verk er bevart på manuskriftform i Dübensamlingen og i *Berliner Staatsbibliothek*, tyske koralvariasjoner, noen latinske motetter og kirkelige konserter. Det eneste Erben fikk utgitt er fem lieder i Georg Neumarks samling *Der fortgepflanzte Lustwald* (Jena 1657).

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 103820825, besøkt 14. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   MAK, oppført som Balthasar Erben, PLWABN-ID 9810648661105606[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   NUKAT, oppført som Balthasar Erben, NUKAT autoritetspost n2017122740[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Répertoire International des Sources Musicales, oppført som Balthasar Erben, RISM ID pe30006137[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 12. mars 2015[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   www.deutsche-biographie.de[Hentet fra Wikidata]
7. ↑  Franz Kessler:  *Danziger Kirchenmusik*. Hänssler-Verlag 1973

Kilder
------

* (de) Hugo Socnik: «Erben, Balthasar.» I *Neue Deutsche Biographie* (NDB). Bind 4, Duncker & Humblot, Berlin 1959, ISBN 3-428-00185-0, s. 565 (digitalisering).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Johann Balthasar Erben på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Johann Balthasar Erben på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Johann Balthasar Erben på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Musikk av Erben i Dübensamlingen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNF (data) **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Canadas drakt i OL i 1952
**Francis Sullivan** (født 7. juli 1917, død 5. januar 2007) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo.

Sullivan ble olympisk mester i ishockey i vinter-OL 1952 i Oslo. Han var med på det canadiske ishockeylaget som vant turneringen foran USA og Sverige. Det var laget «Edmonton Mercurys» som representerte Canada i OL-turneringen.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Canada vant sju kamper og spilte uavgjort 3–3 mot USA. Canada vant serien med femten poeng foran USA som fikk tretten poeng; de tapte én kamp 2–4 til Sverige.

Sullivan ble både olympisk mester og verdensmester i ishockey i 1952; OL-turneringen i Oslo var også det 19. verdensmesterskapet i ishockey.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Norges flagg Oslo - Gull **Gull** i ishockey Canadas flagg Canada

Referanser
----------

1. ↑   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Francis Sullivan – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Francis Sullivan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Francis Sullivan – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Francis Sullivan – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Octavio J. Díaz** (født 7. oktober 1900, død 11. november 1973) var en argentinsk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Díaz vant en olympisk sølvmedalje i fotball under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var målvakt på det argentinske laget som kom på andreplass i fotballturneringen bak Uruguay. Argentinas vei til finalen var seier over USA med 11-2, seier mot Belgia i kvartfinalen med 6-3 og i semifinalen beseiret de Egypt med 6-0. I finalen møtte de Uruguay og kampen endte 1-1. Ny finalekamp tre dager senere, 13. juni, som de tapte med 1-2 og Uruguay forsvarte sin olympiske tittel fra forrige OL i Paris.

Han spilte ni landskamper for Argentinas herrelandslag i fotball i perioden 1926 til 1928. Diaz spilte for klubben Club Atlético Atlanta.

OL-medaljer
-----------

* 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Sølv Sølv i fotball Argentinas flagg Argentina

Referanser
----------

1. ↑  van Rossem, G. (1928). *The ninth olympiad Amsterdam 1928 Official report*. Amsterdam: The Netherlands olympic comitee. s. 348 og 364.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Octavio Díaz – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Octavio Díaz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Octavio Díaz – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Octavio Díaz – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
*Se pekerside for flere forekomster av Søndre gate.*

**Søndre gate** (1, 2–12b) er den sørligste gata på Grünerløkka i Oslo. Den går fra Akerselva til Thorvald Meyers gate.

På sørsida av gata ligger parkdraget langs Akerselva. Nr 1 ligger ved Theodor Kittelsens plass og er et minigolfanlegg. 

Nordsida utgjøres av to kvartaler med leiegårder fra slutten av 1800-tallet, hovedsakelig boliger med forretninger/kafeer i første etasje. Den staselige *Nesleingården* (Markveien 67, oppført 1896, arkitekt Christian Reuter) hadde opprinnelig adresse Søndre gate 4.

Bakken fra Markveien ned til elva var tidligere kjent som *Jødebakken*. Kvartalet her ligger innafor det området som kalles Ny York, men det er ingen hus igjen av den eldste bebyggelsen.

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Søndre gata». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 554. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* Oslo kommunes bydelsoversikt

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
En osmansk lærd (**‘ālim**)**‘Ulamā’** (sing. **‘ālim**) (arabisk: علماء), «de som besitter kunnskap», er en betegning for religiøst lærde innen islam.

Ulama vokste frem som en gruppe i den religiøse blomstringstiden 750-950. Ulama er ikke noe enhetlig gruppe og de tilhører ikke noe særskilt sosial klasse; men ulama har autoritet til å tolke islam. Ulama er menn som har kunnskap (ʿilm) om Koranen og den religiøse lov sharia.

Deres kulturelle rolle er å garantere samfunnsordningen for umma, det islamske samfunnet. Loven er dermed avgjørende både i teori og praksis. Ulama regulerer spørsmål som berører eiendomsforhold, men fremfor alt familielivet som betraktes som kjernen for islamsk enhet og den daglige praksis

Ulama får derimot ikke sin legitimitet av staten, men har ideologisk og symbolsk en base forskjellig fra statens rolle, mens de i visse tilfeller avhenger av den politisk dominante gruppe i landet.

På 1900-tallet kom atskillige reformer, fremst innen skolevesen og rettspleie, noe som innebar at embedsmenn og tjenestemenn med vesterlandsk utdannelse overtok ulamas oppgaver. Visse ulama betraktet endringene som uislamske og mente at vesterlandet tvang innovasjoner på muslimske samfunn og at de manipulerte islam ved den påtvungne politiske makt.

Referanser
----------

1. 1 2  *Recognizing Islam*. 2006.
2. ↑  *Islam: Den raka vägen*. Studentlitteratur AB. 2001.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN
 |
**Kedong** (kinesisk: 克东县; pinyin:  *Kèdōng Xiàn*) er et fylke i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Qiqihar.

Befolkningen var på 279 587 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Den gamle by Puyulu (*Puyulu gucheng yizhi*, 蒲与路故城遗址) ble i 1988 oppført på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.

Administrative enheter
----------------------

* **Storkommunene** Kedong, Yugang, Baoquan, Qianfeng.
* **Kommunene** Jincheng, Runjin, Changsheng.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 202 løper gjennom området. Den begynner i Heihe i provinsen Heilongjiang, passerer gjennom Harbin og Shenyang, og ender i Dalian ved Gulehavet.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmeside
* Site of Puyulu Ancient City

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Ulalume Ibáñez Iglesias** (født Montevideo, Uruguay 20. september 1932 - død Santiago de Querétaro, Mexico 17. juli 2009), kjent som **Ulalume González de León**, var en uruguayansk forfatter og oversetter. Som forfatter var hun mest kjent for sin lyrikk og diktsamlingene *Plagio* og *Plagio II*. Hun levde det meste av sitt liv i Mexico, og hadde et betydningsfullt virke som oversetter for det meksikanske markedet.

Bakgrunn
--------

Begge Iglesias' foreldre, Sara de Ibáñez og Roberto Ibáñez, var publiserte diktere. Også hennes søstre, Suleika Ibáñez og Solveig Ibáñez, var forfattere.

Iglesias giftet seg med den meksikanske arkitekten Teodoro González de León i Paris i 1948, og flyttet samme år til Mexico.

Arbeid
------

Iglesias' oversettelser hadde stor betydning for meksikansk lyrikk. Hun oversatte fra engelsk, fransk, italiensk og portugisisk. Blant oversettelsene hennes finnes verker av Valéry Larbaud, E.E. Cummings, Lewis Carroll, Yves Bonnefoy, Elizabeth Bishop, Ted Hughes, Luís de Camões, Gérard de Nerval og Jules Supervielle.

Hun valgte å kalle diktsamlingene sine for *Plagiat*, da hun var overbevist om at alt allerede er sagt: Nye verk handler om å omskrive, omarrangere og rekonstruere ett stort verk. Professor Efraín Barradas ved University of Florida har sammenlignet poetikken hennes med ideen om *readymades* hvor kunstverket blir til gjennom minimal bearbeiding av noe allerede eksisterende.

Hun var med i redaksjonen til magasinene *Plural*, *Vuelta* og *Letras Letras*.

Referanser
----------

1. 1 2   Enciclopedia de la Literatura en México, «Ulalume González de León», Enciclopedia de la Literatura en México ID 458[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Enciclopedia de la literatura en México* om Ulalume González de León
3. ↑  Giovanni Rodríguez: «Todo es plagio: 10 años sin Ulalume González de León» i *ADN Cultura* 17. juli 2019
4. ↑  Small Press Distribution om Ulalume González de León
5. ↑  Sixteen Rivers Press om Ulalume González de León
6. ↑  Efraín Barradas: «Ulalume González de León o la poesía del "ready made"» i *80 Grados* 24. februar 2012

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
**Hallfrid Angelika Ravn Klæboe** (født 13. mai 1870 på Liland i Evenes i Ofoten, død 17. desember 1929 i Evenes) var en norsk forfatter.

Liv og virke
------------

Ved trettiårsalderen arbeidet Hallfrid Ravn Klæboe som telegrafist på Sømnes i Brønnøy. Henimot førtifem år gammel bokdebuterte hun i 1914 med *Jens Burkhardt – og andre fortællinger om Nordlandsbarn*. Boken består av tre lengre fortellinger som byr på levende miljøskildringer fra nord-norske miljøer. Boken fikk sin direkte fortsettelse i *Nordal Fykpaa* (1915), der forfatteren har valgt en annen hovedperson, en morløs fattiggutt, til å drive fortellingen videre. *Voksent folk* fra 1922 rommer en serie småfortellinger for barn. Klæboes roman *Janken* (1923) skildrer to motstridende jenteskikkelser i et bedrestilt miljø.

Familie
-------

Hallfrid Ravn Klæboe var datter av handelsmann Petter Dass Klæboe og Petrica Jalles Ravn. Hun forble ugift.

Bibliografi
-----------

* 1914: *Jens Burkhardt – og andre fortællinger om Nordlandsbarn*, Aschehoug, Kristiania
* 1915: *Nordal Fykpaa*, Aschehoug, Kristiania
* 1922: *Voksent folk*, Aschehoug, Kristiania
* 1923: *Janken*, Aschehoug, Kristiania

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Halfrid Angelika Klæboe, (13.mai 1870 - 17.desember 1929).»[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  SAT, Ministerialprotokoller, klokkerbøker og fødselsregistre - Nordland, 863/L0912: Klokkerbok nr. 863C02, 1858-1876, s. 99
3. ↑  Folketelling 1900 for 1814 Brønnøy herred, Tellingskrets: 005, Bosted land: 0050 Sømnes

Kilder
------

* *Dette skrev kvinner*. Oslo: Skolen. 1984. s. 125-126. ISBN 8257900109.
* Hovdenak, Gudmund (1989). *Nordnorsk barne- og ungdomslitteratur*. Tromsø: Tromsø lærerhøgskole. s. 48ff. ISBN 8273890023.

Portal: Litteratur