recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Forsøkdyrutvalget** (Utvalg for forsøk med dyr) var et offentlig forvaltningsorgan. Utvalget skulle sørge for at nødvendig bruk av forsøksdyr skjedde på en dyrevelferdsmessig forsvarlig måte. Utvalget ble nedlagt 1. juli 2015, og utvalgets oppgaver overført til Mattilsynet. Oppgavene til utvalget var 

* å fatte vedtak i enkeltsaker og saker av prinsipiell natur,
* å drive rådgivning
* å foreta inspeksjoner.

Alle forsøksdyravdelinger og prosjekter skulle være godkjent av Forsøksdyrutvalget.

Organisasjon
------------

Forsøksdyrutvalget besto av syv faste medlemmer med personlige varamedlemmer. Det ble oppnevnt av Mattilsynet for fire år av gangen. Medlemmene skulle ha kompetanse innen veterinærmedisin, humanmedisin, biologi, praktisk forsøksdyrvirksomhet, genteknologi og jus, fortrinnsvis med domstolsbakgrunn og erfaring fra offentlig forvaltning. Et medlem ble oppnevnt etter innspill fra dyrevernorganisasjonene.

Se også
-------

* Rådet for dyreetikk

Referanser
----------

1. ↑  Mattilsynet.no. «Forsøksdyr | Mattilsynet». *www.mattilsynet.no* **(norsk)**. Besøkt 25. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Forsøksdyrutvalgets hjemmeside Arkivert 21. desember 2014 hos Wayback Machine.
**Laax** (retoromansk: **Lags**) er en liten fjellkommune i Sveits. Laax ligger i kantonen Graubünden i distriktet Surselva på 1016 moh.

Befolkning
----------

Laax er ikke større en 31,7 kvadratkilometer og har en befolkning på 1411 (2012). Befolkningstettheten ligger på 45 personer per kvadratkilometer. Befolkningen i Laax har økt ekstremt mye i prosent de siste tiårene, fra 1970 til 2000 gikk folketallet fra 480 til 1 150. Majoriteten av befolkningen snakker tysk med 50,3 %, etter det kommer retoromansk med 40,1 %. Laax har en relativt ung befolkning med 21,7 % mellom 0 og 19 år, 31,6 % mellom 20 og 39 år, 30,1 % mellom 40 og 59 år. Folk som er 60 år eller mer utgjør bare 15,9 % av befolkningen. Den sveitsiske befolkningen er generelt godt utdannet, dette gjelder for Laax også. 74,6 % av befolkningen i Laax har fullført ikke-obligatorisk utdanning eller høyere utdanning. Laax har en arbeidsledighet på 1,58 %.[*når?*]

Laaxinnsjøen

Skianlegg
---------

Laax er kjent for sine store fjell og store skianlegg (LAAX). Anlegget har til sammen 235 km med skitrasé, 29 heiser, fire sloopstyleparker (rails og hopp) fra nybegynner til profesjonell og en ettertraktet half-pipe blant ski- og snowboardkjørere. Vinteren 2012/2013 ble anlegget utvidet med ytterligere to taubaner.

### Konkurranser

Burton European Open er en verdenskjent snowboardkonkurranse som arrangeres hvert år i LAAX-anlegget. Konkurransen ble avviklet for 10. gang fra 13. til 19. januar 2014. Ideen med denne konkurransen er å samle verdens beste snowboardkjørere og la dem konkurrere mot enhver amatørkjører som vil delta. Dette gjør at de dyktige amatørene får sjansen til å vise seg fram og muligheten til å komme opp og inn i «snowboardverdenen».

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Laax – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Burton European Open

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** HDS **·** LIR **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Alois Kälin** (født 13. april 1939) er en tidligere sveitsisk langrenns- og kombinertløper.

Han tok sølv i kombinert under OL 1968 i Grenoble. Fire år senere, under OL 1972 i Sapporo, tok han en bronsemedalje, denne gang som medlem av det sveitsiske laget på 4 x 10 km stafett.

Han har også en bronsemedalje i kombinert fra VM 1966 i Oslo.

Kälin var den første sveitseren som tok en OL-medalje i nordiske grener, 1. februar 1968, bare fire dager før landsmannen Josef Haas tok bronse på den olympiske femmila (som ble vunnet av Ole Ellefsæter). Han er den foreløpig siste utøveren som har tatt OL-medaljer i både langrenn og kombinert.

Referanser
----------

1. ↑   FIS-databasen, FIS kombinertutøver-ID 28838, besøkt 26. april 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   FIS-databasen, FIS skihopper-ID 28839, besøkt 26. april 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (de) Alois Kälin – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Alois Kälin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Alois Kälin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Alois Kälin – FIS (kombinert) Rediger på Wikidata

* (en) Alois Kälin – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Munzinger (sport)
 |
Richard Westalls *Damoklessverd* (1812)
**Damokles** (gresk: Δαμοκλῆς, *Dāmoklē̂s*; bokstavelig «kjent av folket») er en underdanig hofftjener hos tyrannen Dionysios av den greske bystaten Syrakus på Sicilia en gang rundt 300 f.Kr. Han figurer i en enkelt moralanekdote som vanligvis refereres til som «damoklessverd». Damokles mente at tyrannen måtte være verdens lykkeligste menneske. Herskeren lot ham da ta hans plass i tronestolen. Damokles følte seg beæret, men ble skremt da han så et sverd som var opphengt i et hestehår rett over sitt hode. Dionysios hadde hengt det der for å symbolisere livets uforutsigbarhet. Uttrykket «damoklessverd», som er en hentydning til truende fare, gjerne når alt ser ut til å stå bra til.

Anekdoten figurerte i et tapt verk om Sicilias historie, skrevet av Timaios fra Tauromenion (ca 356–260 f.Kr.). Den romerske taleren Cicero kan ha lest den hos Diodorus Siculus, og gjorde bruk av anekdoten i *Tusculanae Disputationes.* Den ble således videreformidlet til europeisk åndsliv.

Damoklessverdet
---------------

I henhold til fortellingen skal Damokles, krypende for sin konge Dionysios, ha utbrutt at som en stor mann med makt og autoritet og omgitt av prakt, var Dionysios særdeles lykkelig. Dionysios tilbød da å bytte plass med Damokles slik at tjeneren selv kunne få en smak på denne lykken. Damokles aksepterte raskt kongens forslag, satte seg ned på kongens trone omgitt av all hans luksus, men Dionysios hadde arrangert et stort sverd som hang over tronen, holdt fast ved kun et enkelt hår fra halen til en hest. Da Damokles oppdaget sverdet ba han tynt om å få reise seg igjen ettersom han ikke lenger ønsket å være så heldig å sitte i tronestolen. Han innså at med stor makt og autoritet kom også stor risiko og engstelse.

Kong Dionysios hadde med suksess videreformidlet en følelse av konstant fare og frykt som store menn lever. Cicero benyttet denne fortellingen som den siste i en rekke av kontrasterende eksempler for å komme til konklusjonen han hadde bevegd seg mot i denne femte avhandlingen hvor temaet var at dyd er tilstrekkelig og godt nok for å leve et lykkelig liv. Cicero spurte: «Har ikke Dionysios gjort det tilstrekkelig klart at det kan ikke være lykke for den person som frykten alltid tårner opp for?»

Referanser
----------

1. ↑   Cicero: *Tusculanae Disputationes*, V. 21
2. ↑   Westall.
3. ↑   Cicero, 5.1: ‘virtutem ad beate vivendum se ipse esse contentam’
4. ↑   Jaeger, Mary (2002): «Cicero and Archimedes' Tomb» i: *The Journal of Roman Studies* **92**, s. 49–61, særlig 51f.
5. ↑   Cicero, 5.62: ‘Satisne videtur declarasse Dionysius nihil esse ei beatum, cui semper aliqui terror impendeat?’

Litteratur
----------

* Cicero: *Tusculan Disputations* (overs), Livius.org, V.61.
* Westall, Richard: *The sword of Damocles* (maleri), Ackland Art Museum, UNC.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND
 |
***Belmont-rapporten*** (engelsk *Belmont Report*) er en rapport som angir etiske prinsipper og retningslinjer for forskning på mennesker, skrevet og utgitt i 1978 av etikkomitéen *National Commission for the Protection of Human Subjects of Biomedical and Behavioral Research*. Rapportens fulle tittel var *Belmont Report: Ethical Principles and Guidelines for the Protection of Human Subjects of Research, Report of the National Commission for the Protection of Human Subjects of Biomedical and Behavioral Research*. Rapporten regnes som et av de grunnleggende dokumentene innenfor amerikansk bioetikk. Navnet *Belmont-rapporten* kom av at utkastet til rapporten ble skrevet på konferansesenteret *Belmont Conference Center*.

Rapporten er bygget på tre kjerneprinsipper (respekt for personer, velgjørelse og rettferdighet) knyttet til tre anvendelsesområder (informert samtykke, vurdering av risiko og forventet forskningsutbytte, og valg av forskningssubjekter). Den angir generelle prinsipper som både må veies opp mot hverandre og komplementerer hverandre. Rapporten har imidlertid blitt kritisert for å fokusere på utbytte for forskningsobjektene fremfor samfunnet generelt. Videre har det vist seg at den i liten grad blir tatt hensyn til i tilfeller der forskningen medfører minimal risiko for personene som er involvert, til tross for at dette også medfører etiske dilemmaer. Rapporten er antatt å ha innflytelse på utarbeiding av retningslinjer rundt forskning på genteknologi, men ikke i stor grad innenfor andre områder.

Referanser
----------

1. 1 2  «The Belmont Report». US Department of Health and Human Services. Besøkt 18. august 2023.
2. 1 2 3  Hiroyuki Nagai, Eisuke Nakazawa og Akira Akabayashi (10. november 2022). «The creation of the Belmont Report and its effect on ethical principles: a historical study». *Monash Bioethics Review*. SpringerLink. 40: 157–170. Besøkt 18. august 2023.
3. ↑  «Belmont Report». Bionity. Besøkt 18. august 2023.
4. ↑  Sara H. Vollmer og George Howard (2010). «Statistical Power, the Belmont Report, and the Ethics of Clinical Trials». *Monash Bioethics Review*. Science and Engineering Ethics. 16: pages 675–691. Besøkt 18. august 2023. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)

Eksterne lenker
---------------

* Belmont-rapporten, originaltekst
«Nyborg» har flere betydninger.
Strøk og boligområder i Bergen kommune
**Nyborg** er et bolig-og næringsområde i Åsane bydel i Bergen, omgitt av Dalabygda og Langavatnet i nord og øst, Flaktveit og Rolland i sør og Ulset i vest. I området ligger også Liavatnet og Forvatnet. Her ligger også kjøpesenteret Gullgruven senter og mye annen næringsvirksomhet, Kyrkjekrinsen skole, Li skole, Åsane videregående skole, lavblokker, rekkehus og eneboliger. Hovedveiene er motorveien Åsaneveien, Åsamyrane, Liamyrane, Liavegen, Litleåsvegen og Langarinden. Like nord for Nyborg ligger Åsane gamle kirke og kirkegård.

Nyborg omfattes av grunnkretsene Li, Litleåsen og Vågsbotn, med totalt 2 264 innbyggere 1. januar 2012, og et areal på 1,51 km², av dette 0,14 km² ferskvann. De nærliggende jordbruksbygdene Blindheim og Dalabygda har postadresse Nyborg.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Nyborg (Bergen) i Bergen byarkiv

| * v
* d
* r
Åsane bydel |
| --- |
| Blindheim **·** Breistein **·** Dalabygda **·** Eidsvåg **·** Ervik **·** Flaktveit **·** Hjortland **·** Hordvik **·** Hylkje **·** Jordal **·** Mjølkeråen **·** Morvik **·** Nyborg **·** Rolland **·** Salhus **·** Tertnes **·** Ulset **·** Åstveit |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon
 |
**Hundige** befinner seg på det østlige Sjælland, og er en forstad til København.

Omkring 1376 omtales landsbyen som *Honedige*, som av gammeldansk skal stamme fra *hun* som betyr ås eller høyderygg og *dige*, kanskje i betydningen grøft. Forstaden ligger i det nordøstlige hjørne av Greve Kommune, og var til 1960-årene betegnelsen for en liten landsby syd for det som i dag er grensen til Ishøj Kommune. 

Siden er området vest og sydvest for landsbyen utstykket og bebygget med parsellhus. I 1974 åpnet Hundige Storcenter, omgitt av områder med almennyttige leiligheter oppført på 1960-70-tallet, mens Hundige Apotek (Hundie Apotek) blev etablert ved kongelig resolusjon av 4. maj 1976.

I 1976 ble S-toget langs Køge Bugt forlenget fra Vallensbæk til Hundige, hvor Hundige Station fikk en plass i tilknytning til storsentret.

Referanser
----------

1. ↑  Hundige i Den store danske
2. ↑  «Hundige Apotek». Arkivert fra originalen 9. mars 2011. Besøkt 20. juli 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Hundige havn Arkivert 12. mai 2013 hos Wayback Machine.
* Hundige kirke

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Cleveland State University** er et delstatseid, amerikansk universitet i Cleveland, Ohio. Det ble grunnlagt av YMCA som høyere skole i 1870. Etterhvert het den samlede skolen *YMCA Cleveland School of Technology*, og *Fenn College* fra 1929. Etter forhandlinger 1964–65 tok staten Ohio over fakultetene og de ansatte i 1965.

Samtidig er *Cleveland Law School* fra 1897 en forløper for jus-skolen ved dagens universitet.

Studenttallet ved *Cleveland State* i 2006 var 15 483 studenter, skolepengene var US$ 7 920 for studenter hjemmehørende i delstaten. Høyeste eksamensnivå er doktorgrad (Ph.D). Studiene innen regnskap og byplanlegging rangeres svært høyt i USA.

*CSU Ohio* har følgende skoler:

* Fenn College of Engineering
* Cleveland-Marshall College of Law
* College of Liberal Arts and Social Sciences
* College of Science
* Nance College of Business Administration
* College of Education & Human Services
* Maxine Goodman Levin College of Urban Affairs
* CSU School of Graduate Studies

Rektor Michael Schwartz var tidligere professor emeritus ved Kent State University. Under hans ledelse siden 2002 har universitetet implementert en strategi for å rykke opp til det nest høyeste kvalitetsnivået blant amerikanske universiteter. Åpne studier er lukket, det søkes om mer sponsorstøtte, og CSU posisjoneres som en motor for lokal forskning, nyskaping og økonomisk utvikling.

*CSU Ohio* er med i det fiberoptiske forskningsnettverket *OneCommunity* (tidligere *OneCleveland*) – et initiativ fra Case Western Reserve University. nettverket kobler sammen universiteter og høyskoler i hele det nordøstlige Ohio i et høyhastighets nett med stor kapasitet.

Referanser
----------

1. 1 2   *Intergrert IT-system for akademisk utdannelse*, Wikidata Q6042926,
2. ↑   web.archive.org, besøkt 15. august 2023[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Cleveland State University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** BNE **·** GeoNames
 |
|  |
| --- |
|  |
| **Norgesdokumentarv** |

**Griegsamlingen** er Edvard Grieg og hans kone Nina Griegs testamentariske gave til Bergen Offentlige Bibliotek. Den inneholder rundt 25 000 sider med blant annet 5700 brev, 890 skrevet av Grieg, noe som anslås til rundt tre firedeler av alt Grieg produserte. Materialet ble testamentert i 1906, ti måneder før Griegs død. Samlingen består av notemanuskripter, bilder, brev og dagbøker, og ble gitt under forutsetning av at det ble vedlikeholdt og gjort tilgjengelig for Bergens allmennhet.

Samlingen er en del av Norges dokumentarv, et register over de viktigste dokumentene i norsk historie. Det er en nasjonal utgave av UNESCOs Verdensminne-program (*Memory of the World*). Originalmanuskriptet til Klaverkonserten i a-moll, op. 16 ble innlemmet sammen med Griegsamlingen i registeret.

Da Troldhaugen ble solgt i 1919 ble samlingen overført til biblioteket, og den har siden vokst gjennom gaver og innkjøp av dokumenter. I 1930 ble en samling av kunstnerbrev lagt inn i samlingen av Nina Grieg. Notemanuskripter og brev er noe av det som er innkjøpt, blant annet med hjelp fra lokale sponsorer og Bergen kommune.

Referanser
----------

1. ↑  Bergen Offentlige Bibliotek, Griegsamlingen. «Norges Dokmentarv - Edvard Grieg». Arkivert fra originalen 4. desember 2014. Besøkt 20. mai 2016.
2. 1 2  «Oversikt over samlingen — Bergen Offentlige Bibliotek». *bergenbibliotek.no*. Besøkt 20. mai 2016.
3. 1 2  «Griegsamlingen 1843–2007 - Norges dokumentarv - kulturradet.no». *www.kulturradet.no*. Besøkt 20. mai 2016.
4. ↑  «Samlingens historikk — Bergen Offentlige Bibliotek». *bergenbibliotek.no*. Besøkt 20. mai 2016.
Evangelisten Johannes, angivelig opphavspersonen til Johannesevangeliet i den kristne Bibelen, framstilt i et karolingisk bibelmanuskript fra tidlig på 800-tallet.
Krusifiks fra 1943 fra en katolsk kirke i Oberösterreich med latinsk sitat fra Johannesevangeliet 3,16: «For så høyt har Gud elsket verden»
**Johannes 3,16** er et vers i Johannesevangeliet i Det nye testamentet i den kristne Bibelen. Verset blir også kalt «Den lille Bibelen» fordi det oppsummerer noen av de viktigste prinsippene i tradisjonell kristendom.

> For så høyt har Gud elsket verden at han ga sin Sønn, den enbårne, for at hver den som tror på ham, ikke skal gå fortapt, men ha evig liv.
> 
> 
> Johannesevangeliet 3,16
> 
> 

Verset er et utsagn av Jesus i den nattlige samtalen med den skriftlærde Nikodemus. Samtalen spenner over de første tjue versene av kapittel tre i Johannesevangeliet.

Bibelstedet brukes ofte for å fremheve grunntanken i kristendom. På kristne stevner kan det forekomme plakater og annet med teksten «3:16» eller «John 3:16», som er den engelske henvisningen til bibelstedet. «3:16» kan også brukes av enkeltpersoner som tegn på en kristen tro. Andre eksempler på bruk av tallkombinasjonen er *3,16 (Tre Seksten)*, navnet på en kristen bokhandel i Åsane utenfor Bergen, og Normisjons månedsmagasin *Agenda 3:16*.

Etter den nye gravferdsordningen av 2003 siteres alltid Johannes 3,16 i ordene som innleder gravferdshandlinger i Den norske kirken.

* Amerikaner med tatoveringa «John 3:16» (engelsk forkortelse for «vers nummer 16 i kapittel 3 i Evangeliet etter Johannes»), et tegn på kristen tro. Foto: 2012Amerikaner med tatoveringa «John 3:16» (engelsk forkortelse for «vers nummer 16 i kapittel 3 i Evangeliet etter Johannes»), et tegn på kristen tro. Foto: 2012
* Kristen forkynnelse i form av «Den lille bibel» skrevet på en parkbenk i Antigua i Karibia. Den engelske ordlyden i sitatet er hentet fra King James Version.Kristen forkynnelse i form av «Den lille bibel» skrevet på en parkbenk i Antigua i Karibia. Den engelske ordlyden i sitatet er hentet fra King James Version.

Referanser
----------

1. 1 2  Johannes 3,16 i *Nettbibelen*
2. ↑  Butikken 3,16 (Tre Seksten)
3. ↑  Om bladet *Agenda 3:16*
4. ↑  Ordning for gravferd er vedtatt av Kirkemøtet 2002 som supplerende alternativ til ordningen i Gudstjenestebok for Den norske kirke

Eksterne lenker
---------------

* (en) John 3:16 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Eikesneglespinner** (*Apoda limacodes*) er en sommerfugl som tilhører familien sneglespinnere (Limacodidae). Den er funnet ved Oslofjorden og i Vest-Agder i Norge.

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 23-28 mm, hunnen litt større enn hannen), kraftig, rødbrun eller gulbrun spinner. Antennene er trådformede hos begge kjønn og hvite unntatt ved roten. Kroppen er gulbrun og ligner på en spinner (Lasiocampidae). Forvingen er trekantet, gulbrun eller rødbrun, hos hannen med mørk bestøving. Den har to mørke skråstriper, en som går fra bakkanten skrått utover og en fra ytterkanten skrått innover. De møtes nesten ved vingens framkant. Dessuten er det en mindre tydelig skråstripåe mellom disse, parallell med den indre stripen, som når fra bakkanten til omtrent midt på vingen. Bakvingen er mørkere enn forvingen, innerkanten lysere. Vingene har delvis oppstående skjell og virker litt rufsete.

* LarveLarve
* ♂♂
* ♂   △♂ △

Larven er lysgrønn, oval sett ovenfra, avflatet og litt sneglelignende. Den har to rader av lyse vorter langs ryggen og trekantede utvekster langs sidene, disse blir mindre tydelige etter som larven vokser.

Levevis
-------

Larven lever på bladene av eik (*Quercus* spp.), sjeldnere bøk. Arten finnes i lysninger i eikeskogen og i eikekratt. De voksne sommerfuglene flyr mest om natten, men kan også av og til fly i solskinn, i juni og juli.

Utbredelse
----------

Den er utbredt i Europa østover til Ural. I Norge ble den ikke registrert før i 1974, men er nå funnet på en del lokaliteter i Østfold og Vestfold, dessuten ved Kristiansand. Den kan være truet av hogst av eikeskog.

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 19. juli 2020. Besøkt 19. juli 2020.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Norges sommerfugler*, stor sneglespinner:
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Apoda limacodes* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *stor sneglespinner* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *stor sneglespinner* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *stor sneglespinner* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *stor sneglespinner* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *stor sneglespinner* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *stor sneglespinner* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Apoda limacodes* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Apoda limacodes* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Apoda limacodes* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Jimmy Cobb** (1929–2020) var en amerikansk jazztrommeslager som er kjent for samarbeidet med Miles Davis, John Coltrane og Cannonball Adderley i 1950- og 1960-årene.

Cobb begynte karrieren i Washington, D.C. hvor han spilte med blant andre Billie Holiday og Pearl Bailey. I 1950 var han med på sin første plateinnspilling med saksofonisten Earl Bostic. Senere spilte han med artister som Dinah Washington, Clark Terry og Cannonball Adderly, før ham kom med i Miles Davis’ kvintett i 1957. Høydepunktet i karrieren kom med Davis-innspillingen *Kind of Blue* i 1959, som regnes som et av de store mesterverkene innen jazzen. Andre kjente Davis-plater han deltok på er *Someday My Prince will Come* (1958), *Sketches of Spain* (1960) og *Porgy and Bess* (1961).

I 1964 sluttet Cobb hos Miles, men rytmeseksjonen fra sekstetten holdt sammen, under navnet Wynton Kelly Trio. Bandet, som i tillegg til Cobb besto av Wynton Kelly på piano og Paul Chambers på bass, holdt på til slutten av 1960-årene, og de laget flere plater både som trio og sammen med andre artister.

Etter trioen ble oppløst, spilte Cobb med Sarah Vaughan i ni år. I tillegg jobbet han freelance med ulike artister. I den senere tiden hadde Cobb også sitt eget band i New York, under navnet Cobb’s Mob.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 252311, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   «Drummer van Miles Davis-formatie Jimmy Cobb (91) overleden»[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   National Public Radio, «Jimmy Cobb, The Pulse Of 'Kind Of Blue,' Dies At 91», utgitt 25. mai 2020, besøkt 25. mai 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Jimmy Cobb – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Jimmy Cobb på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Jimmy Cobb hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Jimmy Cobb på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Jimmy Cobb på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Jimmy Cobb på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Jimmy Cobb på AllMusic Rediger på Wikidata
* Jimmy Cobb på Drummerworld

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
*Se også: Maui (mytologi)*

**Maui** er den nest største av Hawaiiøyene med et areal på 1 901 km². Maui er en del av den amerikanske delstaten Hawaii og er den største av de fire øyene som danner Maui County, større enn Lana'i, Moloka'i og Kaho'olawe. I 2000 hadde Maui 177 644 innbyggere, som gjør øya til den tredje mest folkerike øya i Hawaii, etter O'ahu og Hawaii (Big Island). De største byene på øya er Kahului, Wailuku, Lahaina og Kihei. Øya er USAs 17. største øy og den største i Maui County, som også omfatter de tre mindre øyene Lanai, Kahoolawe og Molokai.

Navn
----

Øyas navn stammer fra navnet på halvguden Māui, som ifølge en legende hevet Hawaiiøyene opp av havet. I dag kalles øya dessuten «The Valley Isle» («Daløya»), på grunn av den lange og meget fruktbare dalsenkningen mellom øyas to vulkaner: Haleakala og Pu'u Kukui.

Historie
--------

Polynesiere fra Tahiti og Marquesasøyene var de første menneskene til å befolke Maui. Mauis moderne hawaiiske historie begynte på midten av 1700-tallet. Kong Kamehameha I av Hawaii (Big Island) invaderte Maui i 1790. Kaptein James Cook var den første europeer til å se Maui i 1778, men satt aldri fot på øya da han ikke fant et godt nok sted å legge til. Maui ble sammen med resten av staten Hawaii amerikansk territorium i 1900, og innlemmet i unionen da Hawaii ble USAs 50. delstat i 1959.

I 2023 ble øya hardt rammet av en brann som tok over 100 menneskeliv. Det gikk spesielt hardt utover byen Lahaina som ble nær utslettet.

Referanser
----------

1. ↑  Hawaii *Encyclopedia.com*
2. ↑  «Table 5.08 - Land Area of Islands: 2000» (PDF). *2004 State of Hawaii Data Book*. State of Hawaii. 2004. Besøkt 23. juli 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maui – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Maui – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Furuhaugli Turisthytte** er opprinnelig en seter på Dovre, som også har drevet med overnatting og bespisning siden 1930. Stedet ligger ved de gamle ferdselsveiene over Dovrefjell.

Historie
--------

Furuhaugli ble drevet som seter for gården Ronn på Dovre. De første besøkende ble tilbudt overnatting i eget rom i seterhuset og kunne spise sammen med seterjentene. Med generasjonsskifte i 1952 ble det bygd egen kafé med 18 sitteplasser og arbeidet med å sette opp hytter for overnatting tok også til. Disse hyttene ble laftet på gården om vinteren, plukket ned, og satt opp på fjellet om våren. Andre bygninger fra tettstedet Dovre og Elverum ble også delt opp og flyttet opp på fjellet. 

Fra midten av 1970 var det ikke lengre lønnsomt å drive buskapen 30 km opp til fjells hver vår, og seterdriften ble lagt ned. Camping, hytteutleie og kafédrift ble da hovedbruken på Furuhaugli. Sanitære fasiliteter og innlagt vann ble viktigere, og en renovering av stedet startet. Etter neste generasjonsskifte på gården på Dovre, flyttet de eldre opp på fjellet for å drive Furuhaugli som helårs turiststed.

Stedet består i 2013 av 29 hytter.

Eksterne lenker
---------------

* Furuhaugli Turisthytter Besøkt 12.04.2013.
* Fra melkeku til turister
* Hvor ble det av furua?

| * v
* d
* r
Dovrefjell |
| --- |
| Dovre kommune **·** Dombås **·** Drivstua Fjeldstue **·** Drivstua stasjon **·** Fokstua **·** Hjerkinn **·** Hjerkinn fjellstue **·** Hjerkinn skytefelt **·** Hjerkinn stasjon **·** Kongsvold Fjeldstue **·** Kongsvoll stasjon **·** Kongsvoll fjellhage **·** Viewpoint Snøhetta **·** Dovre nasjonalpark **·** Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark **·** Rondane nasjonalpark **·** Fokstumyra naturreservat **·** Fokstugu landskapsvernområde **·** Veslehjerkinntjønnin naturreservat  **·** Hjerkinn/Kongsvoll/Drivdalen landskapsvernområde **·** Vesle Hjerkinn landskapsvernområde **·** Snøhetta **·** Rondslottet **·** Vårstigen **·** Pilegrimsleia over Dovrefjell **·** Eysteinkyrkja **·** Moskusfe  **·** Enige og tro inntil Dovre faller  **·** Dovrebanen **·** Dovregubben  **·** Dovregubben  *(lokomotiv)*  |
Valgplakat fra 1957.
**Gesamtdeutscher Block/Bund der Heimatvertriebenen und Entrechteten** (*Fellestysk blokk/Forbundet av hjemstedsfordrevne og rettsløse*) var et politisk parti i Vest-Tyskland fra 1950 til 1961. Det var representert i Forbundsdagen fra 1953 til 1957.

Navn, målgruppe og medlemmer
----------------------------

Partiet vendte seg for det første mot *Heimatvertriebene,* som er tysk for *de som er* *fordrevne fra sitt hjemsted.* Det gjaldt de tyskspråklige statsborgere i Øst-Europeiske land som etter andre verdenskrig ble fordrevet fra sine hjem og videre til Øst- og Vest-Tyskland. Men partiet rettet seg også mot [*die*] *Entrechteten,* tysk for *de som var fratatt sine rettigheter*. Det gjaldt blant annet nasjonalsosialister som gjennom avnazifiseringen i Tyskland hadde mistet sine statsborgerlige og yrkesmessige rettigheter og posisjoner. Mange i disse gruppene fant ingen representasjon i de andre politiske partiene i landet.

De tysktalende flyktningene kom fra Øst-Preussen, Vestpreussen, Pommern, Schlesien, Øst-Brandenburg, Posen og andre deler av Øst-Europa. Partiet fikk vedtatt den føderale flyktningeloven, lover om massiv understøttelse til flyktninger og bygning av boliger til flyktninger. Hundrevis av boligområder med navn av østprøyssisk, pommersk eller schlesisk herkomst minner om dette.[]

Etablering og nedleggelse
-------------------------

Partiet ble grunnlagt i januar 1950 av Waldemar Kraft i Schleswig-Holstein. Det ble et halvt år senere nest største parti ved valget til Schleswig-Holsteins landdag, og fikk 23,4 % oppslutning. Ved det føderale valget i 1953 fikk partiet 5,3 % og ble representert med 27 representanter i Forbundsdagen.

Partiet inngikk sammen med CDU, FDP og Deutsche Partei i Konrad Adenauers andre regjering. Partiets leder Waldemar Kraft ble forbundsminister for særlige oppgaver og Theodor Oberländer forbundsminister for fordrevne, flyktninger og krigsskadede. Etter interne uoverensstemmelser, som eskalerte på partiets landsmøte i 1954 i Bielefeld, trådte Kraft, Oberländer og andre tilhengere av den såkalte *borgerblokk-fløyen* eller *K.O.-gruppen* ut av partiet, og meldte seg 1956 inn i CDU. GB/BHE fusjonerte før det føderale valget i 1961 med Deutsche Partei, og ble til Gesamtdeutsche Partei.

Partiformenn
------------

* 1950–1954 Waldemar Kraft
* 1954–1955 Theodor Oberländer
* 1955–1958 Friedrich von Kessel
* 1958–1961 Frank Seiboth

Seiboth ble etter fusjonen sammen med Herbert Schneider formann for GDP.

Fraksjonsformenn i Forbundsdagen
--------------------------------

* 1953–1955 Horst Haasler
* 1955–1956 Karl Mocker
* 1956–1957 Erwin Feller

Referanser
----------

1. 1 2  «Block der Heimatvertriebenen und Entrechteten (BHE) – Historisches Lexikon Bayerns». *www.historisches-lexikon-bayerns.de*. Besøkt 19. august 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Vilhelm Vett** (1879–1962) var en dansk seiler som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.

Vett vant en olympisk sølvmedalje i seiling under sommer-OL 1924 i Paris. Han var med på den danske båten «Bonzo» som kom på andreplass i 6 meter-klassen bak norske båten «Elisabeth V». Mannskapet på «Bonzo» var: Knud Degn, Christian Nielsen og Vilhelm Vett. Seilasene ble gjennomført utenfor Le Havre i perioden 21. til 26. juli 1924.

Fire år senere, under sommer-OL 1928 i Amsterdam, var han med på den danske båten «Hi-Hi» som kom på andreplass i 6 meter-klassen bak norske båten «Norna». Mannskapet på «Hi-Hi» var: Vilhelm Vett, Nils Otto Møller, Aage Høy-Petersen, Peter Schlütter, Sven Linck. Seilasene ble gjennomført på Zuiderzee i perioden 2. til 9. august 1928.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1924 Frankrikes flagg Paris - Sølv i seiling, 6-meter klassen Danmarks flagg Danmark
* Sølv 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Sølv i seiling, 6 meter-klassen Danmarks flagg Danmark

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vilhelm Vett – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Vilhelm Vett – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Vilhelm Vett – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Vilhelm Vett – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
*For faren, den franske historikeren og diplomaten, se Amaury Duval (historiker)*

*Marie bebudelse*, Paris, Musée d'Orsay
*Venus' fødsel* (*La Naissance de Venus*), Palais des Beaux-Arts de Lille
**Eugène Emmanuel Amaury-Duval** (født 16. april 1808 i Montrouge, død 25. desember 1885 i Paris) var en fransk kunstmaler. Han var elev av Jean Auguste Dominique Ingres. Amaury-Duval har laget flere selvbiografiske arbeider som regnes for å ha stort kunsthistorisk verd.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Eugène Emmanuel Amaury-Duvals fra diplomaten, historikeren og arkeologen Charles Alexandre Amaury Pineux, kalt Amaury Duval (1760–1838), hvis bror – hans onkel – var den franske dramatiker Alexandre Duval (1767–1842). 

### Kunstner

Han var fra 1825 elev under den franske maler Jean Auguste Dominique Ingres. 

Amaury-Duval kunne i 1829 delta som tegner på *Expédition de Morée* på den greske revolusjons tid, og tegnet skisser fra Peloponnes. En Grand Tour førte ham 1834–36 til Italia, særlig til Firenze, Roma og Napoli, og der studerte han renessanses kunst. I Roma ttrakk han igjen sin gamle lærer Ingres, som fra 1835 til 1841 var direktør for Académie de France i Roma. 

Amaury Duval debuterte i 1833 med noen bilder på Parisersalongen. I den påfølgende periode utstilte han regelmessig portretter og historiemalerier. Han ble fremfor alt kjent med *Venus' fødsel* (*La Naissance de Venus*) i 1863, da dette bildet var blant de tre med samme temavalg som ble utvalgt av juryen (de andre to var malt av Alexandre Cabanel og Paul Baudry). 

Amaury-Duval malte mange religiøse bilder og portretter, og arbeidet for noen kirker i Paris. Blant hans historiskalerier er de mest betydelige freskene i St.-Philomene-kapellet i *Saint-Merry* (1840–1844), i Mariakapellet i *St-Germain-l’Auxerrois* (1844−1846) og maleriene utført fra 1849 til 1856 i kirken *St. Germain* i Saint-Germain-en-Laye nordvest for Paris. Maleriene i slottet Linières (Vendée) gikk tapt da hele bygningen ble ødelagt i 1912. 

I 1845 ble han ridder og i 1865 offiser i Æreslegionen.

Hans billeder er i dag utstilt i Paris (i Musée d’Orsay, Musée Carnavalet og i Louvre), i slottet i Versailles, i Compiègnes, i Montauban, Rennes, Rouen, Lille, Dijon og i Autun.

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, oppført som Eugène Emmanuel Amaury Duval, SNAC Ark-ID w67m3z8h, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   archives.paris.fr[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Hermann Alexander Müller: *Biographisches Künstler-Lexikon.* Verlag des Bibliographischen Instituts, Leipzig 1882
* Claude Keisch o.a. (utg.): *Von Courbet bis Cézanne – Französische Malerei 1848–1886.* Ausstellungskatalog. Nationalgalerie, Berlin 1982, S. 78–79

  

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN
 |
Denne artikkelen omhandler den liberalistiske stiftelsen.  For det newzealandske bandet, se The Phoenix Foundation.  For det norske bandet, se Phoenix Foundation (norsk band).  For den fiktive bedriften fra TV-serien, se MacGyver.

**Phoenix Foundation** er en liberalistisk stiftelse som har støttet noen forsøk på å skape uavhengige enklaver basert på liberalistiske prinsipper og skattefrihet. Stiftelsen er oppfinnelsen og hjertebarnet til den amerikanske forretningsmannen Michael Oliver.

I 1971 begynte stiftelsen å bygge en plattform i det sydlige Stillehavet. Den liberalistiske enklaven Minerva erklærte uavhengighet den 19. januar 1972, med det formål å bli et skatteparadis. Naboen Tonga sendte mannskap som tok ned flagget og deretter overtok plattformen.

Stiftelsens neste forsøk skjedde i 1973 på øya Abasco ved Bahamas. Bahamas var på denne tiden i ferd med å skaffe seg uavhengighet fra USA men det var et antall hvite bønder som ikke ønsket å bli styrt av et sort flertall. I juni 1973, måneder før den planlagte uavhengigheten, finasierte stiftelsen et forsøk på å gjøre Abaco uavhengig av Bahamas i det håp om å skape en liberalistisk område. Stiftelsen grunnla en nyhetsavis og en militær avdeling som etter sigende ble trent i Georgia (USA). Da Chuck Hall trakk seg kollapset prosjektet.

Stiftelsens neste forsøk skjedde i 1980 da Vanutu forsøkte å skaffe seg uavhengighet. Oliver allierte seg med Jimmy Stephens fra New Hebrides Autonomy Movement som ikke hadde vært suksessfull i valgene. Disse erklærte uavhengige republikken Vemarana på øya Espiritu Santo. Regjeringen på Vanuatu appellerte om hjelp fra Papua Ny-Guinea som sendte en bataljon med soldater som stoppet opprøret.

Stiftelsen har holdt en lav profil i senere årene.
Gravitasjonens feltstyrke, vanligvis representert som "g" eller "g-felt," er en måling av hvor sterkt tyngdekraften påvirker et objekt i et gitt område. Denne styrken varierer avhengig av hvor du befinner deg i forhold til et massivt objekt, som for eksempel en planet eller en stjerne. Generelt sett er gravitasjonens feltstyrke større nær overflaten av det massive objektet og avtar med økende avstand fra det.

For eksempel er på jordens overflate, den gjennomsnittlige verdien for gravitasjonsfeltstyrken omtrent 9,81 meter per sekund i kvadrat (m/s²). Dette betyr at ethvert objekt som faller fritt nær jordens overflate, vil akselerere med en hastighet på omtrent 9,81 m/s² i retning mot jordens sentrum.

Formelen for gravitasjonens feltstyrke (g) er gitt som:

*g*=*r*2*GM*​

der:

* *G* er den gravitasjonskonstanten (en universell konstant),
* *M* er massen til det massive objektet (for eksempel jordens masse),
* *r* er avstanden fra objektets sentrum til objektet som blir påvirket av tyngdekraften.

Gravitasjonens feltstyrke er en viktig faktor i mange fysiske beregninger, inkludert beregning av vekten til objekter og bevegelsen av himmellegemer som planeter og måner i solsystemet. Den varierer også på forskjellige steder i universet, avhengig av massen og avstanden til de nærliggende himmellegemene.
**Trond Erik Bertelsen** (født 5. juni 1984 i Sandnes) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er spillerutvikler for Sandnes Ulf.

Karriere
--------

### Fredrikstad

Bertelsen kom til Fredrikstad fra FK Haugesund vinteren 2004, og var en av de første spillerne Egil «Drillo» Olsen hentet til klubben. Han er opprinnelig fra Sandnes der han spilte for Lura IL. Den hurtige venstrebacken har 32 U21-landslagskamper og 30 kamper for andre aldersbestemte landslag. I januar 2006 fikk han sin debut for A-landslaget, i en privatlandskamp de tapte 2-1 mot Mexico. Bertelsen ble norgesmester med Fredrikstad i 2006 med spill i innledende runder, selv om cupfinalen glapp etter en langtidsskade midt i sesongen.

### Viking

Bertelsen ble sommeren 2007 koblet til Viking FK, der det var meningen at han skulle overta venstrebackplassen til Thomas Pereira. Bertelsen spilte totalt 275 kamper for klubben. Etter sesongen 2014 fikk ikke spilleren fornyet kontrakt.

### Sandnes Ulf

18. februar 2015 ble Bertelsen presentert som ny ULF spiller. Spilleren fikk sin debut for klubben i en kamp mot Fotballklubben Jerv i 1. runde, 6. april 2015. Ulf ledet 2 - 0 til pause, men kampen som ble spilt på Sandnes stadion endte 2 - 2. Bertelsen spilte 25 kamper i sin debutsesong hos klubben. Laget hadde opprykksambisjoner, men endte til slutt på en 7.-plass. Etter endt 2016-sesong ble det klart at Bertelsen ikke fikk fornyet kontrakt med klubben. Etter å ha forsøkt seg på flere prøvespill besluttet Bertelsen å legge opp, og gå over i en miljøkontakt rolle i barndomsklubben Lura IL.

### Stavanger IF Fotball

I april 2017 signerte Bertelsen for Stavanger IF Fotball i 5.divisjon. Han tok med seg mye erfaring til SIF og var tiltenkt er rolle som spillende trener.

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID bc996377[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Bertelsen tilbake til Sandnes Ulf - trenerteam G16 på plass
3. ↑  «Bertelsen ferdig i Viking». Stavanger Aftenblad. 10. oktober 2014. Arkivert fra originalen 17. oktober 2014. Besøkt 18. februar 2015.
4. ↑  «Har signert toårskontrakt: Bertelsen Ulf-klar». Rogalands avis. 18. februar 2015. Arkivert fra originalen 18. februar 2015. Besøkt 18. februar 2015.
5. ↑  «Sandnes Ulf - Jerv - OBOS-ligaen - 1.runde». altomfotball.no. 6. april 2015. Besøkt 16. januar 2016.
6. ↑  «Bertelsen legger opp». sandnesposten.no. 29. mars 2017. Arkivert fra originalen 30. mars 2017. Besøkt 29. mars 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Trond Erik Bertelsen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Trond Erik Bertelsen – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Trond Erik Bertelsen – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Trond Erik Bertelsen – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Trond Erik Bertelsen – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Trond Erik Bertelsen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Trond Erik Bertelsen – FBref Rediger på Wikidata
* Spillerprofil hos viking-fk.no
**Sykehuset Innlandet HF Divisjon Tynset** (SI Tynset) ligger på Tynset i Tynset kommune i Innlandet. Sjukehuset er et av de seks somatiske sjukehusene i Sykehuset Innlandet HF. 

Sjukehuset ble første gang åpnet i 1919. Det første sjukehuset brant ned til grunnen i en stor brann i 1954, og et nytt sto klart i 1958 under navnet Nord-Østerdal Sjukehus, et interkommunalt fellesforetagende mellom kommunene i Hedmarks fjellregion.

Nord-Østerdal Sjukehus ble overdratt til Hedmark fylkeskommune 01. januar 1964 som Tynset sjukehus, en del av Sentralsykehuset i Hedmark (SSH), som forøvrig ellers besto av Kongsvinger, Hamar og Elverum sykehus. Dette ble påbygget i 1979, og har siden den gang hatt uendret bygningsmasse.

Da Sykehuset Innlandet HF ble opprettet i 2001, ble Tynset sjukehus en del av helseforetaket.

Referanser
----------

1. ↑  «Pressemelding». *Hamar Arbeiderblad*: 6. 19.06.1964.

Eksterne lenker
---------------

* Tynset sjukehus Arkivert 7. mai 2018 hos Wayback Machine.
**Solaris Bus & Coach SA** er en bussprodusent med fabrikk like nord for Poznań i Polen. De produserer hovedsakelig by-, forstads- og trolleybusser, men også spesialbusser og trikker. Det er en familie-eiet og familiedrevet bedrift, med Krzysztof Olszewski som styreformann og CEO, og hans kone Solange som styreleder (fra oktober 2008).

Historie
--------

Solaris startet som Neoplan Polska, en polsk leverandør av de tyske Neoplan-bussene, grunnlagt i 1994 av Krzysztof Olszewski. I 1996 grunnla Olszewski et eget produksjonsanlegg i Bolechowo-Osiedle, ikke langt fra Poznań. I 1999 kom de første bussene under eget Solaris merke (modell Urbino). 1. september 2001 ble Neoplan Polska ble omdøpt til Solaris Bus & Coach. I 2005 ble det omgjort til aksjeselskap.

Siden starten har det blitt bygget nærmere 5 000 busser på produksjonsanlegget. Fra 2000 begynte Solaris å eksportere busser til utlandet. I dag eksporteres omkring 60 % av produksjonen. Solaris busser finnes i dag i 17 europeiske land. Solaris er også til stede utenfor Europa, og leverer bl.a. busser til Dubai.

I 2009 hadde Solaris om lag 1600 arbeidstakere.

Solaris leverer også biogassbusser, og har bygget de 14 første biogassbussene satt i drift i Oslo-området. Bussene har gått i ekspress på rute 144 mellom Lommedalen og Oslo sentrum siden 1. juli 2010.

Den 23. august 2010 ble 41 nye biogassbusser fra Solaris satt i drift i Trondheim. Selv om en del problemer med elektronikken til de nye motorene i bussene vanskeliggjorde oppstarten, er bussene stort sett godt mottatt og går nå i faste ruter. Solaris skal levere 320 biogassbusser i 2010, de aller fleste av dem i Skandinavia.

* Elektrisk Urbino 18 brukt i OsloElektrisk Urbino 18 brukt i Oslo
* En polsk Solaris Urbino 12 W9En polsk Solaris Urbino 12 W9

Referanser
----------

1. 1 2  ; utgivelsesdato: 2019; utgiver: Coface.
2. ↑  Se nyhetsoppslaget Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Solaris Bus & Coach – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Irsk setter** (FCI #120) er også kjent som **rød setter** og tilhører de klassiske stående fuglehundene, i likhet med irsk rød og hvit setter. Den er mindre populær enn de engelske setterene, men mange kaller den «verdens vakreste fuglehund».

Opprinnelse og alder
--------------------

Irsk setter
Rasen ble trolig først formet i Irland et godt stykke innpå 1800-tallet. Man tror den er et resultat av selektiv avl på rødt innslag i irsk rød og hvit setter, som regnes som eldre. På gaelisk heter denne hunden *modder rhu*. Den skal ha fått sitt endelige navn i 1876. I 1882 ble *The Irish Red Setter Club* dannet i Irland, som den første raseklubben. Rasestandarden ble fastlagt 29. mars 1885 i Dublin. Oberst *J. K. Millner*, som var en av menneskene bak rasestandarden, drev selv med oppdrett og eksporterte flere hunder til Skandinavia. Han dømte bl.a. rasen på en hundeutstilling i Sverige i 1911 og 1913.

Utseende, anatomi og fysikk
---------------------------

Irsk setter ligner engelsk setter og gordon setter av type, men var opprinnelig noe mindre enn disse. I dag er de omtrent like i størrelse. Irsk setter er en middels stor, langhåret, harmonisk bygget fuglehund. Den har god reisning og virker edel, og gir inntrykk av evne til stor fart og utholdenhet. 

Irsk setter skiller seg fra andre settere gjennom å være ensfarget rødbrun. Pelsen er lang og glatt. Kort og fin på hodet og framsiden av beina, middels lang ellers på kroppen, og lang og fin på baksiden av beina. Undersiden av halen og buken skal ha såkalt *fanepels* (lang). Foran i brysten er også pelsen noe lengre enn ellers og silkeaktig. En ung hund har 28 melketenner, mens en voksen hund har 42 tenner. 

Kroppen er middels lang og brystkassen skal ikke være for bred, men dyp. Kort rygglinje og bred og lett velvet lende. Hodet skal være høyere enn bred og ha tydelig markert stopp. Hannene veier typisk 20-30 kg, mens tispene gjerne er lettere. Det finnes imidlertid typer som kan veie noe mer. Skulderhøyden varierer normalt fra ca. 55-67 cm.

* Tispe (55-62 cm)
* Hann (58-67 cm)

Bruksområde
-----------

Irsk setter er en typisk jakthund på fugl, og da spesielt på storfugl. Den søker gjerne mer vidstrakt enn gordon setter, og regnes som dyktig og energisk fuglehund som passer i alle typer terreng, selv om den opprinnelig var avlet for å jakte på våtmark og sumplignende terreng. Den er også er ypperlig familiehund, spesielt for folk som er glade i å ferdes mye ute i naturen.

Lynne og væremåte
-----------------

Irsk setter er normalt en godlynt, energisk og svært utholdende hunderase som trenger mye mosjon for å trives maksimalt. Den er forholdsvis rolig av natur, regnes som lett å håndtere og skal være flink med barn. Pelsen krever normalt vedlikehold, men må undersøkes jevnlig for flått o.l. De aller fleste avlslinjene på irsk setteren er rolige.

Se også
-------

* Irsk rød og hvit setter

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Irsksetterklubb

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |