recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Typhlobledius*** er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende
--------

Osoriini er små (2-5 millimeter), langstrakte, jevnbrede kortvinger, som oftest mørkt fargede. Ellers kan de varierer en del i utseende og ligner ofte på andre underfamilier, særlig tannkortvinger (Oxytelinae). Noen arter er påfallende flate. Et god kjennetegn er at bakkroppen ikke har markerte sidekanter. Hodet er forholdsvis stort og bredt med nokså små fasettøyne. Noen arter har hornlignende utvekster i pannen. Hos en del arter har kroppen markerte lengderibber. Pronotum er forholdsvis smalt og kan være sylindrisk eller mer eller mindre hjerteformet. Dekkvingene er temmelig korte, bakkroppen lang og smal, sylindrisk til avflatet. Beina er temmelig korte.

Levevis
-------

I alle fall noen arter lever under barken på døde trær.
Andre lever på sandete elvebredder, i død ved eller i løvstrø. Noen holder til i trekroner, og en del ser ut til å være knyttet til maur og termitter.

Utbredelse
----------

Arten lever i Australia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien **Osoriinae** Erichson, 1839
					- Stammen **Osoriini** Erichson, 1839
						* Slekten ***Typhlobledius*** Lea, 1906
							+ *Typhlobledius cylindricus* Lea, 1906

Referanser
----------

1. ↑  Lea, A.M. 1906. Descriptions of new species of Australian Coleoptera. Part VIII. *Proceedings of the Linnean Society of New South Wales* 31: 195–227, pl. 18.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Typhlobledius* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Typhlobledius* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
| Artikkelen inngår i serien om
**Kommunisme** |
| --- |
|  |
|  |
| **Retninger** |
| marxisme · leninisme · venstrekommunisme · rådskommunisme · trotskisme · stalinisme · anarkokommunisme · maoisme · eurokommunisme |
| **Nøkkelbegrep** |
| «fra enhver etter evne, til enhver etter behov» · dialektisk materialisme · historisk materialisme · klassekamp · overskuddsverdi · proletariatets diktatur · arbeiderselvstyre |
| **Marxist-leninistiske sosialiststater** |
| Cuba · Jugoslavia · Kina · Laos · Nord-Korea · Sovjetunionen · Vietnam · *flere* |
| **I Norge** |
| NKP · AKP · Mot Dag |
| **Personer** |
| Marx · Engels · Lenin · Trotskij · Luxemburg · Stalin · Mao · Che Guevara · *flere* |

Begrepet **«Fra enhver etter evne, til enhver etter behov»** er et marxistisk postulat. Det ble først brukt av Louis Blanc, men blir vanligvis sitert fra Karl Marx. 

Blanc brukte først begrepet i *L'Organisation du travail* i 1839. I studien retter han søkelyset mot et arbeidsliv der konkurranse gjør de svakeste til tapere. Han krever utjevning av lønn, og at de personlige interessene skal bidra til fellesskapets beste. Dette omtaler han med setningen «Fra enhver etter evne, til enhver etter behov».[]

Marx brukte begrepet i sin kritikk av Gothaprogrammet i 1875. Det Marx legger i setningen er ganske likt Blanc.[] Marx brukte setningen til å beskrive en høyere fase av det kommunistiske samfunn, hvor folk yter etter evne og mottar etter behov:

> I en høyere fase av det kommunistiske samfunn, etter at individenes slavebundne underordning under arbeidsdelingen og, dermed også motsetningen mellom åndsarbeid og kroppsarbeid er forsvunnet; etter at arbeidet ikke bare er blitt et middel til livets opphold, men selv er blitt det fremste livsbehov; etter at også produksjonskreftene har vokst samtidig med individenes allsidige utvikling og alle kildene til fellesskapets rikdom flyter mer rikelig – først da kan den snevre borgerlige retts horisont helt overskrides og samfunnet skrive på sine faner: «Fra enhver etter sin evne, til enhver etter sitt behov»![]
> 
> 
> Karl Marx
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. oktober 2015. Besøkt 5. juli 2015.
Omslaget til A&Fs første katalog i 1909
**Abercrombie & Fitch** (**A&F**) er en amerikansk kjede av klesbuttikker som fokuserer på dyrere casualklær for yngre kunder og har sitt hovedkvarter i New Albany i den amerikanske delstaten Ohio, en forstad til Columbus. Kjeden har over 300 butikklokasjoner i USA, og vokser internasjonalt. Selskapet driver også varemerkene: Abercrombie Kids og Hollister Co. i tillegg til de to merkene, Ruehl No.925 og Gilly Hicks, som ble avviklet tidlig i 2010 og i 2015, respektive.

Abercrombie & Fitch er kjent for å bruke «merkevarerepresentanter» (tidligere betegnet som «modeller»") som betjening i sine butikker. 
Deres viktigste konkurrenter er Aéropostale og American Eagle Outfitters. Deres yngre undermerke, Abercrombie Kids, konkurrerer med Aéropostales P.S. og American Eagle Outfitters' 77kids.

Deres største butikk ligger på Fifth Avenue i New York, med fire etasjer for både dame- og herreklær.

Europa
------

Abercrombie & Fitch åpnet sin første europeiske butikk i 2005 i London. En annen butikk åpnet november 2010 i København og videre ekspansjon er planlagt til Sverige.

Eierskap
--------

Selskapet ble kjøpt av Limited Brands i 1988, for senere å bli børsnotert som et eget selskap på NYSE i 1996. 

Selskapet ble grunnlagt i 1892 av David T. Abercrombie og Ezra Fitch for å selge eksklusivt sport-, jakt- og treningsutstyr. Selskapet hadde økonomiske problemer på 1960-tallet, og ble kjøpt opp av The Limited som i 1988 skilte varemerket ut som et selvstendig aksjeselskap. Den nye lederen Mike Jeffries relanserte merket ved å appellere til ungdom med slagordene «Casual Luxury» og «Lifestyle Brand».

Referanser
----------

1. 1 2 3  United States Security and Exchange Commission (31. mars 2014). «Abercrombie & Fitch 2013 10-K». Besøkt 27. mai 2014.
2. 1 2  «Four Iconic Businesses: One "BRAND"» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 9. februar 2008.  «Arkivert kopi» (PDF). Archived from the original on 29. september 2018. Besøkt 3. november 2012. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
3. ↑  View Competitors for Abercrombie & Fitch Company (ANF) Arkivert 11. januar 2009 hos Wayback Machine..
4. ↑  Kell, John (24. april 2015). «Abercrombie’s shirtless models are about to cover up». *Fortune*. Besøkt 9. juli 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Abercrombie & Fitch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Pressemelding om ekspansjonsplaner til Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Thomas Teddiman** (død 13. maijul./ 23. mai 1668greg.) var en engelsk admiral på 1600-tallet. Navnet blir også skrevet **Teddman**, **Teddeman** og **Tedyman**.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Thomas Teddiman stammet fra en familie skipseiere fra Dover, der hans far var i liver fortsatt i året 1658. Søskenbarnet hans var marinekapteinen Henry Teddiman. Idet denne også het Thomas har det vært umulig å tilordne enkelde tokumenter entydig til den ene eller andre. 

Verken Thomas Teddimans fødselsdato eller noe om hans tidlige karriere er sikkert kjent, og han var ikke kaptein i den første anglo-nederlandske krig. 

### Sjøkaptein

Thomas Teddimans første tjeneste for Det engelske samveldet var da han fra 1659 til 1660 kommanderte «Tredagh» (etter restaurasjonen i England omdøpt til «HMS Resolution») i Middelhavet under den engelsk-spanske krig. Fra 31. mai til 10. juni 1660 jagde han seks spanske fartøyer utenfor kysten av Algerie. 

I mai 1661 ble han kaptein på «HMS Fairfax» og i 1663 kommanderte han «HMS Kent». Med dette skipet førte han den engelske ambassadøren i Russland til Arkhangelsk i juli. I mai 1664 ble Teddiman kommandør over «HMS Revenge» og det samme året ble han forfremmet til kaptein på «HMS Swiftsure». 

I 1665, under den andre anglo-nederlandske krig utmerket han seg som underadmiral i Blue Squadron i slaget ved Lowestoft, noe han ble adlet for. I august 1665 ble Thomas Teddiman sendt med «Revenge» til Bergen for å erobre en nederlandsk flåte, men ble slått i slaget i Vågen i Bergen av kommandør Pieter de Bitter. Dette var en stor skuffelse for Karl II, men Teddimans karriere tapte ikke stort på det, og han var igjen i kamp året etter, denne gang på «Katherine». Han var viseadmiral i firedagersslaget og i slaget på St. James' dag. I 1667 lå hovedskipene i den engelske flåten i opplag, og Teddiman hadde ingen kommandoer. 

I 1668 var han igjen i kommando, da for «HMS Cambridge», men han kom under etterforskning av det engelske parlamentet som ville finne ut hvorfor de hadde tapt krigen. Dette førte til mange problemer for ham. Han døde i mai dette året av feber.

Litteratur
----------

* R.C. Anderson, 1964, *List of English Naval Captains 1642-1660*
**Militærmuseet i Beijing** (kinesisk: 中国人民革命军事博物馆, pinyin: *Zhōngguó rénmín gémìng jūnshì bówùguǎn*, «Militærmuseet for det kinesiske folks revolusjon») er et museum som har historien til kommunistpartiets Folkets frigjøringshær som sitt spesialfelt. Den følger hæren fra 1927 og fremover til nåtiden. I samlingene befinner det seg blant annet avbildninger fra Mao Zedong fra hans yngre år, sosialrealistisk kunst, og noen erobrede amerikanske stridsvogner fra Koreakrigen.

Byggverket er ett av de ti store bygninger, et gedigent byggeprosjekt i Beijing i forbindelse med tiårsdagen for Folkerepublikkens fødsel den 1. desember 1949.

  

* MuseumsbygningenMuseumsbygningen
* Hovedhallen i museetHovedhallen i museet

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Military Museum of the Chinese People's Revolution – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Military Museum of the Chinese People's Revolution – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | SkyscraperCenter
 |
**Faramir** er en fiktiv figur fra Ringenes herre av J.R.R. Tolkien. Han er den andre sønnen av Denethor II, riksforstander av Gondor. Faramir levde fra år 2983 i det tredje tideverv til år 82 i det fjerde tidevervet.

I Ringkrigen var Faramir Kaptein av Gondor og hadde sin egen tropp med skogmenn fra Ithilien, og han gikk for å være en av de beste mennesklige bueskytterne i sin tid. Etter sin eldre bror Boromirs død, som gikk svært inn på han, ble han hærfører av Gondor. Da Denethor II. fikk høre om sin sønns død ønsket han at det var Faramir som var død og Boromir som levde. Denethor drev Faramir i slaget om den yttere muren i Osgiliath, helt uten håp om seier, og her ble Faramir hardt skadd av en sudringpil fra en flyvende Nazgûl.

Hans far var så sjokkert over dette tilsynelatende dødelige såret at han bestemte seg for å brenne seg selv og Faramir på bål. Mens Beregond og Pippin reddet Faramir fra denne skjebnen døde Denethor på sitt eget bål. 

Mens Faramir blir leget for sårene sine i *Helbredelsens hus*, møter han Éowyn, jomfru av Rohan, og blir forelsket i henne. De gifter seg etter at Ringkrigen er ferdig. Da Aragorn ble konge av Gondor og Arnor, ble Faramir utnevnt til riksforstander av Gondor og fyrste av Ithilien.

Rollen som Faramir blir i filmtrilogien Ringenes herre spilt av David Wenham.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Denethor II** | **Gondors riksforstander**(3019 T.T.–82 Fj.T.) | Etterfølger:**-** |

Portal: Litteratur
**Faradays elektrolyselov** er en kombinasjon av to lover for elektrolyse som ble funnet av Michael Faraday i 1834. I denne prosessen går en elektrisk strøm gjennom en elektrolytt slik at forskjellige stoffer blir utskilt ved elektrodene. Han målte hvordan mengden av disse avhang av strømmen som gikk gjennom elektrolytten og dens egenskaper. 

Den første loven sier at den utskilte stoffmengden er proporsjonal med den elektriske ladningen som har gått gjennom elektrolytten, det vil si med produktet av strømmen og den tiden den har gått. Denne ladningen blir transport av ioner som hvert bærer en eller flere elementærladninger.

Den andre loven sier at når den samme ladningen går gjennom forskjellige elektrolytter, vil den skille ut den *ekvivalente massen* (molar masse delt med valensen) av ulike stoff.

For eksempel viste målinger at en strøm på 1 A som virket i 100 sekunder (som gir en ladning på 100 C), vil skille ut 111,8 mg sølv. Lar man den samme strømmen virke dobbelt så lenge, ville man skille ut den dobbelte mengden. Dette ville også være tilfelle hvis man lot doble strømstyrken og så la den virke i 50 sekunder. Lar man 1 C gå gjennom en elektrolytt med kobberioner, vil man skille ut 0,33 mg. Dette forklares ved at sølv har molar masse *M*Ag = 108 g/mol og er monovalent, mens kopper har molar masse *M*Cu = 63 g/mol og er divalent.

Matematisk form
---------------

Man kan måle mengden av stoff *m* som blir skilt ut på en elektrode, i antall mol *n*. Hvis den molare massen til ionet som ankommer denne, er *M*, så er *n = m/M*. Men denne stoffmengden kreve en elektrisk ladning *Q = znF* hvor *F* er ladningen til et monovalent mol med ioner og *z* er valensen (eller ladningen hvert ion som fører strømmen). Siden antall ioner i 1 mol er gitt ved Avogadros konstant *NA*, har man at *F = eNA* hvor *e* er elementærladningen. Dette kalles Faradays konstant og har verdien  *F* = 96485 C/mol. Derfor har man at *m/M = Q/zF* eller 

{\displaystyle m={Q \over F}\cdot {M \over z}}
som nå oppsummerer begge elektrolyselovene til Faraday.

I denne formelen er nå *M/z* **den ekvivalent massen** til ionet. Den massen som blir skilt ut av en ladning *Q* = 1 C, er *M/zF* og kalles i noen sammenhenger for den **elektrokjemiske ekvivalenten** til stoffet. For sølv er den derfor 1,12 mg/C, mens for kopper er den 0,33 mg/C.

Litteratur
----------

* T. Østerud og M. Prytz, *Uorganisk Kjemi*, Grøndahl & Søns Forlag, Oslo (1946).
* D. A. MacInnes, *The Principles of Electrochemistry*, Dover, New York (1961).
* K. J. Laidler, *The World of Physical Chemistry*, Oxford University Press, Oxford (1995). ISBN 0-19-855919-4.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
«Ran» har flere betydninger.

«Røveren», illustrasjon ved Holbein
**Ran** er en form for tyveri rettet direkte mot en eller flere nærværende personer, og som skjer i løpet av kort tid og tidvis ved hjelp av vold eller trusler. Ran er i dagens norske strafferett ansett som en av de mest alvorlige formuesforbrytelsene, ettersom det ofte vil medføre en stor påkjenning for ofrene. Det er imidlertid bare i sjeldne tilfeller at ran gir betydelig utbytte, og i omfang vil andre lovbrudd som bedrageri og korrupsjon nok ha større økonomisk betydning. Mindre voldelige former for ran betegnes blant annet som veskenapping og lommetyveri.

Norge
-----

### Norsk strafferett

I norsk strafferett er ran definert i Almindelig borgerlig Straffelovs § 267, og har en strafferamme på inntil 5 års fengsel. Ved grovt ran benyttes § 268, som har strafferamme på inntil 12 år, eller inntil 21 år dersom ranet har medført død eller betydelig personskade. Grunnvilkåret for at noe skal anses som ran er, i likhet med tyveri, at man tilegner seg en gjenstand som er i en annens besittelse, og som tilhører en annen. Det må videre være anvendt vold eller trusler, eventuelt handlinger som setter fornærmede ute av stand til å forsvare seg, se § 267 første ledd. Det er også ran dersom man tvinger noen til å foreta en tapsbringende handling, jf. annet ledd. Om et ran er «grovt» vil måtte avgjøres etter en konkret helhetsvurdering, der visse momenter angitt i § 268 særlig skal tillegges vekt. Det skal særlig legges vekt på «om det er brukt grov vold, om det er truet med skytevåpen eller annet særlig farlig redskap, om ranet er nøye planlagt, foretatt overfor forsvarsløs person eller gjelder en betydelig verdi». Er det brukt skytevåpen vil ranet så godt som alltid anses som grovt, og det samme gjelder ved betydelig utbytte. I henhold til § 267 tredje ledd er medvirkning straffbart, det vil si at de samme bestemmelsene kommer til anvendelse på de som har medvirket som på de som har vært med og utført selve ranet. Medvirkere vil dog normalt slippe unna med vesentlig lavere straff.

#### Skyldkrav

Det alminnelige skyldkravet ved ran er forsett, se straffeloven § 40. I tillegg kreves, som ved de fleste formuesforbrytelser, såkalt *vinnings hensikt*. Begrepet stiller, i motsetning til ved tyveri, ikke krav til noen *tilegnelseshensikt*, det vil si krav om at gjerningspersonen må ha til hensikt å tilegne seg tingen for godt. Det vil således være straffbart som ran å true til seg en bil, selv om man planlegger å kvitte seg med den etter endt kjøretur.

### Profilerte ran

Noen profilerte ran i Norges nyere historie inkluderer  Torp-saken, NOKAS-ranet og Munch-ranet.

Se også
-------

* Sjørøvere
* Utpressing

Eksterne lenker
---------------

* Straffeloven §§ 267-268

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
Faraday viste hvordan et variabelt magnetfelt gir opphav til et elektrisk felt.
**Faradays induksjonslov** er en lov innen fysikken, som omhandler induksjon i en elektrisk krets. Den sier at et magnetisk felt som varierer med tiden, vil indusere en elektromotorisk spenning {\mathcal {E}} i kretsen som er gitt ved den matematiske ligningen

{\displaystyle {\mathcal {E}}=-{{\mathrm {d} \Phi \_{B}} \over \mathrm {d} t}}
hvor *ΦB* er den magnetiske fluksen som går gjennom kretsen.

Loven kan benyttes til å finne den elektromotoriske spenningen indusert i en spole. Har spolen *N* vindinger og *ΦB* er fluksen som går gjennom en vinding, blir den totale spenningen *N* ganger større.

Differensiell form
------------------

Ved bruk av vektoranalyse og differensielle vektoroperasjoner kan man skrive Faradays lov på en mer formell måte. Man benytter da definisjonen av elektromotorisk spenning

{\displaystyle {\mathcal {E}}=\oint \_{C}\mathbf {E} \cdot \mathrm {d} \mathbf {l} }
hvor *C* betegner en lukket kurve. Ved hjelp av Stokes' teorem kan dette linjeintegralet skrives som flateintegralet

{\displaystyle {\mathcal {E}}=\int \_{S}({\boldsymbol {\nabla }}\times \mathbf {E} )\cdot \mathrm {d} \mathbf {S} }
hvor flaten *S* har kurven *C* som rand eller omkrets. Den magnetiske fluksen som går gjennom flaten, er samtidig gitt ved flateintegralet

{\displaystyle \Phi \_{B}=\int \_{S}\mathbf {B} \cdot \mathrm {d} \mathbf {S} }
Sammenholder man disse to flateintegralene, ser man at integrandene må være de samme. Faradays lov kan derfor skrives på differensiell form som

{\displaystyle {\boldsymbol {\nabla }}\times \mathbf {E} =-{\frac {\partial \mathbf {B} }{\partial t}}}
når integrasjonsflaten ligger fast i rommet. Det er ofte denne siste formen en møter på når en ser omtalt de fire Maxwells likninger.

Se også
-------

* Elektromagnetisk induksjon
* Magnetisk fluks
* Elektromotorisk spenning
* Lenz' lov

Eksterne lenker
---------------

* «Faradays lov, Lenz' lov. Indusert ems og E-felt», videoforelesning fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Politikk i Rana** |
| --- |
| Rana kommune |
| **Kommunevalg** |
| Rana
Nord-Rana
Mo kommune
Sør-Rana |
| **Ordførere** |
| Rana
Nord-Rana
Mo
Sør-Rana |

**Rana kommunestyre** er kommunestyreorganet i Rana kommune i Nordland. Kommunestyrets møtelokale befinner seg i Rana rådhus på Mo.

Rana rådhus
Rana rådhus

| Periode | Antall folkevalgte | Formannskapet |
| --- | --- | --- |
| 1964−1987 | 61 | 15 |
| 1988−2003 | 49 | 13 |
| 2003− | 37 | 13 |

Rana kommune har tradisjonelt vært en bastion for Det norske Arbeiderparti. Dette skyldes ikke minst industribedriftene Norsk Jernverk og Norsk Koksverk. I perioden 1964−1987 hadde Det norske Arbeiderparti rent flertall i Rana kommunestyre. 

I 1988 ble Norsk Koksverk nedlagt, og Norsk Jernverk privatisert. I perioden 1988−2003 var Det norske Arbeiderparti uten flertall i kommunestyret, men beholdt ordføreren og varaordføreren gjennom et valgteknisk samarbeid med Sosialistisk Venstreparti.

I perioden 2003−2007 var Sosialistisk Venstreparti det største partiet i kommunestyret, og fikk både ordføreren og varaordføreren. Dette skyldtes blant annet støtte fra borgerlige partier, som fant det nødvendig å bevise at et regjerende alternativ var mulig.

Etter valget i 2007 bestod flertallet i kommunestyret av et samarbeid mellom Det norske Arbeiderparti, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet. 

| # | Rana kommunestyre |
| --- | --- |
| 1 | Rana kommunestyre 1964−1967 |
| 2 | Rana kommunestyre 1968−1971 |
| 3 | Rana kommunestyre 1972−1975 |
| 4 | Rana kommunestyre 1976−1979 |
| 5 | Rana kommunestyre 1980−1983 |
| 6 | Rana kommunestyre 1984−1987 |
| 7 | Rana kommunestyre 1988−1991 |
| 8 | Rana kommunestyre 1992−1995 |
| 9 | Rana kommunestyre 1996−1999 |
| 10 | Rana kommunestyre 2000−2003 |
| 11 | Rana kommunestyre 2003−2007 |
| 12 | Rana kommunestyre 2007−2011 |
**Rosenbad** er en bygning i Stockholm. Den er fra tidlig på 1900-tallet blitt symbolet på Sveriges regjering. Her har statsministeren sitt kontor, regjeringen trer sammen og pressekonferansene holdes i huset. Også statsrådene og deler av Justitiedepartementet finnes her. I sin helhet omfatter regjeringskvartalet ti departementer, fordelt på ti kvartaler.

Regjeringskanselliets motstykke var tidligere Kunglig Majestäts kansli, som lå i Stockholms slott. Plassmangel ble snart et problem, og på 1700-tallet flyttet virksomheten over til Mynthuset, senere kalt Kanslihuset, ved Mynttorget nær slottet.

Forvandling til regjeringskanselli
----------------------------------

Navnet Rosenbad kommer av at det på begynnelsen av 1600-tallet lå et badehus, som i tillegg til vanlige karbad også tilbød parfymert bad i dette kvarteret.

Den svenske staten hadde begynt å overta deler av Rosenbadet i 1919, og i 1922 flyttet det nyopprettede Handelsdepartementet inn.[] I 1956 opphørte restaurantdriften i Rosenbad og regjeringskanselliet tok i bruk større deler av bygningsmassen. I årene frem til 1980 ble mye av interiøret ombygget til funksjonelle kontorlokaler for regjeringen. Senere har man forsøkt å gjenskape en hel del av originalutsmykningen. I 1981 ble kansellihuset overtatt i sin helhet, og statsministerens kontor flyttet til Rosenbad.

Arkitektur
----------

Bygningen er tegnet av arkitekt Ferdinand Boberg for AB Rosenbad og Nordiska Kreditbanken og sto ferdig i 1902.[] Huset ble bygget på tomten etter det tidligere Bondes palass og opptar halve kvartalet. Rosenbad ble oppført etter et bygningsprogram som omfattet eksklusive privatleiligheter, restaurant, kafé, banklokaler, butikker og kontorlokaler. De ulike virksomhetene kunne nås fra forskjellige entréer og trappehus. Bygningen er rikt dekorert med poetiske utsmykkinger hugget i lyserød og hvit sandsten.[]

Referanser
----------

1. ↑   Wiki Loves Monuments' database, tools.wmflabs.org, utgitt 6. mai 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Kvarteret Rosenbad — Statens fastighetsverk». *www.sfv.se* **(svensk)**. Arkivert fra originalen 2. februar 2017. Besøkt 23. januar 2017.
3. ↑  Regeringskansliet, Regeringen och (5. november 2014). «Rosenbad och Regeringskansliets historia». *Regeringskansliet* **(svensk)**. Besøkt 23. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rosenbad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Stockholmskällan om Rosenbad

Portal: Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Polen-Litauen (i henholdsvis gult og rødt) og Russland (grønt) ved krigens slutt. Området i lyst rosa ble 
overtatt av Polen-Litauen ved krigens slutt.
**Den polsk-russiske krig** var en serie felttog i perioden 1605 til 1618 i det som i russisk historie kalles Den store urotiden. 

Aktørene i krigen varierte. Polen-Litauen var ikke formelt i krig med Russland før i 1609, men innen den tid hadde flere polske og litauiske feltherrer organisert sine egne felttog inn i de russiske områdene. Sverige deltok også i krigen, i felttoget kjent som den ingermanlandske krig. Russland var på denne tiden også preget av borgerkrig, og de russiske fraksjonene kjempet både seg i mellom og i vekselvise allianser og kriger med og mot nabolandene.

De innledende fasene av krigen førte med seg polsk-litauisk fremgang, og i 1610 erobret polakkene Moskva. Kong Sigismund III utnevnte først sønnen Władysław til tsar, men da han senere forsøkte å gjøre seg selv til russisk hersker brøt alliansen med de russiske bojarene sammen. Polakkene ble da drevet ut av Moskva av en frivillig hær ledet av Kuzma Minin og Dmitrij Pozjarskij, og den viktige festningsbyen Smolensk falt i russernes hender. I perioden 1612 til 1617 kunne ingen av sidene sette i gang noen større offensiver, men etter Sigismunds mislykkede offensiv i 1617-18 ble en våpenhvile undertegnet i Deulino i 1618. Avtalen gav Polen-Litauen visse territoriale økninger, men opprettholdt Russlands uavhengighet. Avtalen varte i 15 år, og ved våpenhvilens utløp brøt det ut en ny krig mellom landene.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** NKC
 |
**Ramón Óscar Silva Bahamondes**, bedre kjent som **Moncho Silva**, (født 16. juni 1944 til Valparaíso i Chile, død 3. september 2020 i Viña del Mar) var en chilensk sanger og radiovert.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Ramón Silva Bahamondes var sønn av Juan Ramón Felipe Silva Billa og Adelina Emma Bahamondes Carrasco. Han stiderte ved Colegio San Pedro Nolasco.

### Karriere

Ramón Óscar Silva Bahamondes begynte å synge i skolealderen i folkemusikkgrupper, og gjorde sine første innspillinger med folkloregruppen Los del Sendero sammen med sangeren José Alfredo Fuentes. Mellom 1966 og 1968 sluttet han seg til sangerkvartetten *Clan 91*.

Under sin karriere som radiovert var han en av grunnleggerne av Radio Festival i Viña del Mar i 1976. Han arbeidet i Radio Portales de Valparaíso som programleder for programmet *Portaleando la mañana*. I Santiago de Chile arbeidet han for Radio Gigante og Radio Portales. På fjernsyn var han i 1986 del av den internasjonale juryen ved den XXVII internasjonale sangfestivalen i Viña del Sea. Samme år var han en panelist for programmet *Goal Show* på UCV Television. Han var musikkprodusent i Canal 13.

På eldre år vendte han tilbake til Valparaíso-regionen for å bosette seg i Concón. Han arbeidet ved Radio Congreso. Hans siste arbeide var for Concóns lokale radiostasjon, til han ble syk.

### Død

I midten av august 2020 ble han innlagt på Hospital Naval Almirante Nef, et av sykehusene i Sistema de Salud Naval innen de væpnede styrker, med COVID-19; han døde der 3. september samme år.

Referanser
----------

1. ↑   Juan Carlos Griffiths, «Pesar en el circuito radial de la región: Falleció el locutor Ramón "Moncho" Silva por COVID-19», verkets språk spansk, utgitt 3. september 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «El recordado y destacado locutor radial Ramón "Moncho" Silva, muere por Coronavirus», verkets språk spansk, utgitt 3. september 2020[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Juan Carlos Griffiths (3. september 2020). «Pesar en el circuito radial de la región: Falleció el locutor Ramón "Moncho" Silva por COVID-19». Besøkt 4. september 2020.
4. 1 2 3 4 5  Diario La Nación (3. september 2020). «El Destacado Locutor Radial Ramón "Moncho" Silva Murió de COVID-19». Besøkt 4. september 2020.
5. 1 2  CLAN 91 (3. september 2020). «Ramón Silva Bahamondes». Besøkt 4. september 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Fallece Ramón "Moncho" Silva, insigne locutor radial
* El Covid-19 silenció para siempre la voz del conocido locutor radial Ramón "Moncho" Silva
**Ung kirkesang** er en norsk barne- og ungdomsorganisasjon som arbeider for å bevare og fornye korsangen i Den norske kirke. Organisasjonen har over 8000 medlemmer og over 300 medlemskor. Ung kirkesang arrangerer kurs for både korsangere og dirigenter. 

Ung kirkesang ble skilt ut fra Norges Kirkesangforbund 12. oktober 1996. Organisasjonen er bygd opp av regionale stiftsforbund – et i hvert bispedømme i Norge. 

Ung kirkesang er med i en rekke forskjellige andre strukturer og organisasjoner: LNU (Landsrådet for Norges barne- og ungdoms-organisasjoner), NMR/MSF (Norsk musikkråd), Ungdommens kirkemøte og Norbusang (Nordisk barne- og ungdomskor samarbeid). Nåværende leder for Ung kirkesang er Ole Aleksander Østhassel.

Medlemskor
----------

* Førde guttekor
* Nøtterøy ungdomskantori
* Oslo Domkirkes Guttekor
* Stavanger domkirkes ungdomskantori
* Tønsberg Domkirkes jentekor
* Via Vitae

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesidene til Ung Kirkesang

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Maida Hill** er et velstående boligområde bestående av den nordlige delen av Paddington i det vestlige sentrale London. Området ligger i bydelen Westminster. Maida Hill brukes i dag om den sørlige delen av det mer kjente Maida Vale, mellom hovedvegene Shirland Road og Harrow Road. Navnet er avledet fra vertshuset Hero of Maida som tidligere lå ved Edgware Road i nærheten av Regents kanal. Vertshuset var oppkalt etter general John Stuart som ble gjort til greve av Maida (en by i sørlige Italia) av kong Ferdinand I av De to Sicilier etter seieren i slaget ved Maida i 1806. Området består hovedsakelig av bolighus, de fleste velstående, og med mange store herskapsbolig i viktoriansk stil. BBC har studioet Maida Vale Studios plassert her.

Opprinnelig ble navnet Maida Hill brukt om hele det området som i dag kalles Maida Vale. Etter at den delen av Edgware Road som lå nord for Regent's Canal i 1868 fikk navnet Maida Vale, kom Maida Hill en stund ut av bruk som stedsnavn, men ble seinere gjeninnført som navn på strøket på sørsida av Shirland Road.

Området mellom Harrow Road og Shirland Road kaltes St Peter's Park da det ble bebygd fra 1860-åra og utover.

Referanser
----------

1. ↑   «Paddington: Maida Vale», *British History Online*
2. ↑   Ayto, J.; Crofton, I. (2005): *Brewer's Britain & Ireland*; London, Weidenfeld and Nicolson
3. ↑   «Locations – Maida Vale», *BBC Radio Resources*. Arkivert fra originalen den 7. oktober 2007.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Kampgruppe 3** var den første Milorg-avdelingen på Sørlandet, ledet av major Arne Laudal. Gruppen besto av 3 500 mann, og strakk seg tilslutt fra Kragerø til Stavanger.

Aust-Agder
----------

Fra Risør til Grimstad, samt de innenfor bygdene, var ledet av Ragnvald Vestel. De vestliggende bygdene i Aust-Agder var ledet av Ånund Tveit i Vestre Moland, og Setesdal ble ledet av Knut Bø i Bygland.

Opprullingen
------------

Organisasjonen ble opprullet og oppløst av tyskerne høsten 1942, etter at et bud ble tatt i Oslo. Nærmere 200 menn ble arrestert, og flere ble henrettet, blant annet fem mann fra Aust-Agder og Arne Laudal, disse ble skutt 9. mai 1944 på Trandumskogen. Omtrent 150 mann ble sendt til Tyskland 10. juni 1943, de fleste kom til Sachsenhausen og Natzweiler. Av de 71 som kom til sistnevnte, overlevde kun 12, Nils Onsrud var en av disse. Fra Aust-Agder døde 53 av de som ble sendt til Tyskland. Totalt døde omkring 100 menn grunnet opprullingen av gruppen.

Referanser
----------

1. ↑  Milorg

Litteratur
----------

* Kristen Taraldsen: *Med livet som innsats, Milorg-operasjoner i Aust-Agder* 1985, ISBN 8273600068
* Birger Dannevig: *Arendalsregionens krigshistorie. Arendalsregionen og dens handelsflåte 1939–1945*, 1985, ISBN 8299131308
* Knut Neset: *Harde år under hakekorset, med Milorg på Sørlandet*, 1988, ISBN 8210031589
* Kristen Taraldsen: *Frihetens flamme, major Laudal og hans menn*, 1994, ISBN 8290581181

Portal: Andre verdenskrig
Kart over Den panamerikanske motorveien
Den panamerikanske motorveien i Guanacaste i Costa Rica
**Den panamerikanske motorveien** er et veinettverk i Amerika med ei samla lengde på om lag 30 000 kilometer. Med unntak av rundt 90 km gjennom regnskogsområdet Tapón del Darién på grensa mellom Panama og Colombia knytter veien sammen nesten alle landa i Fastlands-Amerika. 

Den opprinnelige, offisielle ruta går mellom Monterrey i Mexico i nord og Buenos Aires i Argentina i sør. Dens nordligste punkt regnes nå ofte som Prudhoe Bay i Alaska i USA, og det sørligste som Ushuaia i Tierra del Fuego i Argentina.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Pan-American Highway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Pan-American Highway – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Den panamerikanske motorveien hos Lonely Planet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** NKC
 |
***Rosemary's Killer*** (originaltittel: *The Prowler*) er en amerikansk skrekkfilm fra 1981 regissert av Joseph Zito. Handlingen er lagt til en amerikansk småby som blir hjemsøkt av en rekke grufulle drap. Drapene skjer i forkant av en dansebegivenhet som skal arrangeres for første gang på flere tiår. De mest sentrale rollene spilles av Vicky Dawson, Christopher Goutman, Farley Granger og Lawrence Tierney. Spesialeffektene er laget av Tom Savini.

I USA er filmen også kjent under tittelen *The Graduation*, mens den i mange land utenfor USA ble lansert under tittelen *Rosemary's Killer*.

Handling
--------

I 1945 returnerer en amerikansk krigsveteran hjem til Avalon Bay, New Jersey – for å hevne seg på kjæresten, Rosemary, som nylig har slått opp med ham i et brev. Han dreper både henne og hennes nye kjæreste med en høygaffel under byens årlige begivenhet kalt «graduation dance», og drapet oppklares aldri.

35 år senere, under opptaktene til den første «graduation dance» siden drapene, blir ungdommer på ny drept. Tenåringsjenta Pam, som skriver for skoleavisa, begynner å undersøke det gamle uoppklarte drapet - og dermed blir hun utpekt som det neste offeret. Samtidig har byens sheriff forlatt byen til fordel for sin årlige fisketur, og derfor må stedets unge visesheriff selv etterforske drapene. Handlingens klimaks utspiller seg på byens jenteskole.

Om filmen
---------

*Rosemary's Killer* kan beskrives som en typisk «slasher-film», en skrekk-sjanger som var populær på 1980-tallet. Filmen har fått bra kritikker på filmsiden «Classic Horror». Anmelderen på Allmovieguide har gitt den lunken mottakelse.

Den ble innspilt i Cape May, New Jersey.

#### I Norge

Den ble forbudt for visning på kino i 1982, men ble utgitt på video i 1983 av NOVIO. Filmen ble raskt utpekt som et eksempel på videovold og etter et par-tre år ble den også forbudt på video.

I rollene
---------

(utvalg)

* Vicky Dawson .... Pam MacDonald
* Christopher Goutman .... Visesheriff Mark London
* Lawrence Tierney .... Maj. Chatham
* Farley Granger .... Sheriff George Fraser
* Cindy Weintraub .... Lisa
* Thom Bray .... Ben
* Joy Glaccum .... Francis Rosemary Chatham

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «The Prowler (1981) | Classic-Horror.com». *classic-horror.com*. Besøkt 19. januar 2020.
3. ↑  «The Prowler (1981) - Joseph Zito | Review». *AllMovie* **(engelsk)**. Besøkt 30. januar 2019.
4. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
5. ↑  «rosemary’s killer | Norsk VHS.com» **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 30. januar 2019. Besøkt 30. januar 2019.
6. ↑  «FORBUDTE FILMER | Norsk VHS.com» **(engelsk)**. Besøkt 30. januar 2019.
7. ↑  *Fedrelandsvennen*. 24. mai 1984.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rosemary's Killer* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Rosemary's Killer* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Rosemary's Killer* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Rosemary's Killer* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *Rosemary's Killer* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Rosemary's Killer* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
Som del av den da pågående spanske arvefølgekrig, ble det den annen mai 1707 vest for Beachy Head på sydkysten av England utkjempet et mindre sjøslag hvor franskmennene tok 21 britiske handelsskip, i tillegg til to 70-kanoners linjeskip, og førte disse til Dunkerque.

Slaget
------

Den 1. mai satte en stor konvoi av sted mot Vestindia, vernet av tre linjeskip. De seilte ut fra området «the Downs» i Kent og var kommet omtrent 18 nautiske mil vest for Beachy Head, da de møtte den franske skvadronen fra Dunkerque, kommandert av Claude de Forbin. Skvadronen besto av syv linjeskip og seks kaperskip. Slaget begynte da tre franske skip, «Grifon», «Blackoal» og «Dauphine», forankret seg til HMS «Hampton Court», tok livet av kapteinen ombord, George Clements, og kapret skipet. Kommandør Wyld tok fem av de største handelsskipene inn i linjen sin og møtte med stort mot angrepet til de franske skipene. I to og en halv time kom det tung ild fra begge sider. «Hampton Court» kjempet desperat, men måtte overgi seg. Claude Forbin sin 60-kanoners båt «Mars», gikk så til angrep på HMS «Grafton» og fikk med seg de franske skipene «Blackoal» og «Fidèle». De kapret båten etter en halvtime med kanonild. «Royal Oak» kommandert av Wyld, fikk etterhvert 11-12 fot vann i lasterommet, men klarte å komme seg unna med store tap ved å bevisst styre skipet på grunn. Skipet ble siden slept til the Downs.

Slagordenen
-----------

### Frankrike

* «Mars» 60 - Chevalier de Forbin, Chef de Division.
* «Dauphine» 56 - Comte de Roquefeuil
* «Fidèle» 56 - Baron d'Arey.
* «Blackoal» 54 - de Tourouvre
* «Salisbury» 50 - Chevalier de Vezins.
* «Griffon» 50 - Chevalier de Nangis
* «Protée» 50 - Comte d'Illiers.

### Storbritannia

* HMS «Royal Oak» 76 - Kommandør Baron Wylde, unnslapp.
* HMS «Hampton Court» 70 - Kaptein George Clements †, kapret.
* HMS «Grafton» 70 - Kaptein Edward Acton  †, kapret.

Referanser
----------

1. ↑  Allen s.101
2. ↑  Troude 259
3. ↑  Allen s.101
4. ↑  Allen s.101
5. ↑  Troude 259
6. ↑  Troude 259
7. ↑  Troude 259
8. ↑  Troude 259
9. ↑  Troude 259
10. ↑  Troude 259
11. ↑  Troude 259
12. ↑  Allen s.101
13. ↑  Allen s.101
14. ↑  Allen s.101

Kilder
------

* Haws, Duncan; Hurst, Alexander Anthony (1985). The Maritime History of the World: A Chronological Survey of Maritime Events from 5 000 B.C. Until the Present Day. Vol I. ISBN 978-0-903662-10-9
* Allen, Joseph. Battles of the British Navy: from A.D. 1000 to 1840 Bell & Daldy publishing, ASIN B00087UD9S
* Troude, O. *Batailles navales dere la Frankrike*, Vol. I.
**«I Love You (Don't You Forget It)»** er en amerikansk sang, skrevet av Henry Mancini (melodi) og Al Stillman (tekst). Det var opprinnelig en instrumental komposisjon som Mancini opprinnelig hadde kalt «Tinpanola».

Perry Como with Mitchell Ayres' Orchestra and the Ray Charles Singers spilte inn sangen i RCA Victor Studio A, New York City, 1. mai 1963. Den ble utgitt på singlen RCA Victor 47-8186 samme år. Produsenter var Hugo & Luigi. B-siden var «One More Mountain».

Svensk versjon
--------------

Britt Lindeborg har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Sju gånger kär».

### Innspilling

* Inger Berggren, Sven-Olof Walldoffs orkester. Utgitt på EP-platen His Master's Voice 7EGS 284 i 1963.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste (1963) | Høyesteplassering |
| --- | --- | --- |
| Perry Como | USAs flagg Billboard Middle-Road Singles-listen | 16 |
| USAs flaggBillboard Hot 100-listen | 39 |
| Vest-Tysklands flagg Vest-Tyskland | 17 |

Kilder
------

* Kokomo - I Love You (Don't You Forget It)
Eksempel på diagram for en SWOT-analyse.
«**Styrker, svakheter, muligheter og trusler**» er en analyse hvor man sammenstiller positive og negative faktorer. Den brukes ved strategisk planlegging eller kartlegging av en organisasjon eller bedrifts egne sterke og svake sider, samt identifisering av eventuelle problemer og muligheter som kan påvirke utvikling. Analyseformen kan også brukes i mange andre sammenhenger. Eksempelvis ved en persons valg av studieretning eller studiested.

På engelske er analyseformen også kjent som *strengths*, *weaknesses*, *opportunities and* *threats* (**SWOT**) eller *strengths, opportunities, faults and threats* (**SOFT**).

Historie
--------

SWOT blir av enkelte forfattere tilskrevet Albert S. Humphrey, som på 1960-tallet var en del av en forskningsgruppe ved Stanford Research Institute (nå SRI International), finansiert av Fortune 500-selskaper. På bakgrunn av denne forskningen utviklet Humphrey SOFT-modellen, en forløper til SWOT-analyse. Men Humphrey selv hevdet aldri at han var skaperen av SWOT, så opprinnelsen er fortsatt uklar.

SWOT- og situasjonsanalyse
--------------------------

SWOT-analyse er ikke det samme som en situasjonsanalyse, men den har utgangspunkt i situasjonsanalysen. En SOFT-analyse dekker kun styrker, svakheter, trusler og muligheter, mens situasjonsanalysen også dekker arbeidsforholdene i bedriften.

SWOT- og gapanalyse
-------------------

SWOT-analyse skiller seg fra gapanalyse på tre måter:

* SWOT-analyse sammenligner virksomheten med andre virksomheter, mens gapanalyse oftere fokuserer på interne forhold.
* SWOT-analyse har gjerne en lengre tidshorisont, mens gapanalyse fokuserer på kortsiktige mål.
* SWOT-analyse er oftest omfattende og tar for seg hele eller større deler av virksomheter, mens en gapanalyse kan være enkel og spesifikk, for eksempel rettet mot en enkelt prosess.

Både SWOT- og gapanalyse er imidlertid fleksible teknikker som kan benyttes om hverandre på mange ulike måter og områder.

Referanser
----------

1. ↑  «SWOT Analysis: Discover New Opportunities, Manage and Eliminate Threats». www.mindtools.com. Besøkt 8. juli 2019.
2. ↑  Albert Humphrey (desember 2005). «SWOT Analysis for Management Consulting» (PDF). *SRI Alumni Newsletter*. SRI International. Arkivert fra originalen (PDF) 4. januar 2013. Besøkt 8. juli 2019.
3. ↑  «Description of SOFT Model. Explanation.». 12Manage. Besøkt 8. juli 2019.
4. ↑  «SWOT Analysis vs. GAP Analysis». Creately.com. 29. september 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) SWOT analysis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
***Unfriended: Dark Web*** er en amerikansk skrekkfilm fra 2018. Regissør var Stephen Susco som også skrev manus. Denne filmen er en oppfølger etter filmen Unfriended fra 2014, og følger en vennegjeng som finner en bærbar datamaskin og får tilgang til nettsider på Dypnettet. Filmen ble publisert i USA den 20. juli 2018.

Sammendrag
----------

Matias finner en bærbar datamaskin på en kafé som noen har glemt igjen, og tar den med seg hjem. Den bærbare datamaskinen tilhørte opprinnelig noen som heter Norah C. Matias arbeider med en app for tegnspråk for sin døve kjæreste, Amaya. Imidlertid blir Amaya opprørt fordi appen bare gjør det praktisk for henne å forstå ham, men ikke omvendt. Matias mottar flere meldinger på den bærbare datamaskinen til "Norah C-" fra noen som heter Erica. Han logger på en Skype sammen med vennene sine - Damon, A.J. Lexx, Serena og Nari - men blir frustrert når har får problemer med datamaskinen. 

Matias oppdager at Erica egentlig er Norah, når hun krever å få den bærbare datamaskinen. Han bestemmer seg for å returnere maskinen til kaféen. Men før han rekker dette**,** får han en samtale med en mystisk person som kaller seg for Charon68. Damon innser at "Norah C." er "Charon" stavet bakvendt, og de oppdager skjulte videoer på den bærbare datamaskinen. Matias mottar plutselig meldinger fra en gruppe kalt "The Circle" og dusinvis av Charon-kontoer blir med på Skype-chatten deres. En av disse kontoene legger ut en video av Lexx som blir kastet ned av et tak. 

Men en annen profil lager en video av A.J. som planlegger å angripe et kjøpesenter. Politiet stormer A. J. sitt hus på grunn av denne videoen, og The Circle utløser en lydeffekt av en hagle på datamaskinen hans, noe som får politiet til å tro at A. J er bevæpnet til å drepe ham. De innser at Circle hadde planlagt at Matias skulle få tak i den bærbare datamaskinen slik at de kunne anklage ham og vennene hans for deres egne forbrytelser.

Rolleliste
----------

* Colin Woodell som Matias O'Brien
* Betty Gabriel som Nari Jemisin
* Rebecca Rittenhouse som Serena Lange
* Andrew Lees som Damon Horton
* Connor Del Rio som Alistair "A. J." Jeffcock
* Stephanie Nogueras som Amaya DeSoto

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Unfriended: Dark Web* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Unfriended: Dark Web* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (fr) *Unfriended: Dark Web* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *Unfriended: Dark Web* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Unfriended: Dark Web* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata
* Trailer, Youtube.com


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**«I Have Dreamed»** er en amerikansk sang fra Rodgers' og Hammersteins musikal *The King and I* (1951). I den originale Broadway-oppsetningen ble den framført av Doretta Morrow and Larry Douglas i rollene som *Tuptim* og *Lun Tha*.

Den har siden blitt en standardsang, med mange artister som har gjort innspillinger av den. Melodien har blitt anklaget for å ha likheter med Alfred Newmans «The Hill of the Brilliant Green Jade», fra filmen *The Keys of the Kingdom* (1944) med Gregory Peck i hovedrollen,  selv om bare syv noter er de samme.

I musikalen synger rollefigurene *Lun Tha* og *Tuptim* over hvordan de har drømt om at deres ekte kjærlighet blomstrer, mens de forbereder seg på å flykte fra kongens pallast. Dette er i kontrast til den [subdued] stemningen i sangen «We Kiss in a Shadow», da de frykter at kongen vil få vite om deres kjærlighet.

«I Have Dreamed» ble tilføyd under musikalens prøveoppsetninger utenbys. Sangen ble innspilt til soundtracket fra filmatiseringen i 1956, men ingen opptak ble filmet hvor «I Have Dreamed» ble framført, bare som ledsagende musikk forut for «We Kiss in a Shadow»-sekvensen. «I Have Dreamed» er derimot med på soundtrackalbumet.

Nynorsk versjon
---------------

* Hartvig Kiran har skrevet en nynorsk tekst. Tittelen er «Eg har drøymt».

### Innspilling

* Sidsel Ryen  og Atle Merton. Utgitt på LP-platen *The King and I* (Nor-Disc LPNES 9) i 1966.

Referanser
----------

1. ↑   The King and I : The official source for Broadway information
2. ↑  «Film Score Click Track». Arkivert fra originalen 23. september 2016. Besøkt 22. august 2014.
Eksempel på et *Inter-Integrated Circuit* (I²C) diagram med en master (en mikrokontroller) og 3 slaver (en analog til digital-omformer (ADC), en digital til analog-omformer (DAC) og en mikrocontroller)
**I²C** står for Inter-Integrated Circuit og er en fler-bruker seriell databuss utviklet av Philips semiconductors (i dag NXP Semiconductors) 1982, opprinnelig for bruk internt i TV-er. Nå brukes I²C for å koble lav-hastighets tilleggsenheter til f.eks. mikrokontrollere. Slik utstyr kan blant annet være display eller minne.

I²C er et master-slave system og bruker to bidireksjonale open-drain linjer, seriell data (SDA) og seriell klokke (SCL), som trenger pull-up motstander. Typisk arbeidsspenning for et I²C system er +3,3 V eller +5 V, men andre spenninger kan også forekomme. I²C har en 7-bits adresse, men 16 av adressene er reservert, så det er 128–16=112 noder som kan kommunisere på samme bussen.

I²C kan operere med flere hastigheter, de mest vanlige er standard mode, 100 kbps, low-speed mode, 10 kbps, men det finnes også fast mode plus, 1 Mbps, og high speed mode, 3,4 Mbps. De sistnevnte har også andre tilleggsfunksjoner, som bla. 10-bits adressering. I tillegg til at det maksimale antall noder er begrenset av adresser, kan ikke den totale kapasitansen på bussen overskride 400 pF.

Se også
-------

* Serial Peripheral Interface

Kilder
------

* «I2C-bus specification and user manual» (PDF). NXP Semiconductors. 4. april 2014. Arkivert fra originalen (PDF) 26. april 2021. Besøkt 11. september 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN
 |