recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lewis Greifer** (født 19. desember 1919 i London i England, død 18. mars 2003 i London i England) var en manusforfatter.

Etter å ha vært i Royal Air Force under andre verdenskrig, begynte Greifer å jobbe som journalist for London Evening Standard. Han prøvde seg deretter som forfatter og skrev blant annet sketsjer for *The Goon Show*. I 1950- og 1960-årene skrev han manus for flere TV-serier. Blant disse finner man *Ghost Squad* og *The Prisoner*.

Griefer skrev også det første utkastet til *Doctor Who*-historien *Pyramids of Mars*. Det ble deretter omskrevet av seriens manusredigerer, *Robert Holmes*, som brukte psevdonymet Stephen Harris på det ferdige produktet. Greifer gikk deretter over til å jobbe som lærer ved Tel Aviv University og han hadde liten kontakt med TV-industrien i resten av sitt liv.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lewis Greifer på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Lewis Greifer i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Lewis Greifer på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Lewis Greifer hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Lengdehopp: |
| Konkurrerte for Polens flagg Polen |
| Friidrett EM i friidrett innendørs |
| Bronse | Praha 2015 |  4x400 m |
| Friidrett Universiaden |
| Gull | Gwangju 2015 |  400 m hekk |
| Gull | Gwangju 2015 |  4x400 m  |

**Joanna Linkiewicz** (født 2. mai 1990) er en polsk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp. Hun representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der hun ble slått ut i de innledende rundene på 400 meter hekk.

Idrettskarriere
---------------

Linkiewicz debuterte internasjonalt ved junior-VM i friidrett 2008 i Bydgoszcz i Polen. Der deltok hun på 4 x 400 meter stafett, og Polen ble der slått ut i kvalifiseringsheatet med 12. beste tid. 

Ved U23-EM i friidrett 2011 fikk hun 16. beste tid i kvalifiseringsrunden på 400 meter hekk, og nådde ikke finalerunden. Der deltok hun også på Polens lag på 4 x 400 meter, som kom på 4.-plass. Hun deltok igjen ved Universiaden 2013, der hun ble slått ut i innledningsheatet på 400 meter hekk, der hun fikk 14. beste tid. På 4 x 400 meter kom Polen på 5.-plass. 

Ved VM i friidrett innendørs 2014 i Sopot i Polen løp det polske stafettlaget inn til 5.-plass, men Russland ble senere diskvalifisert, slik at Polen rykket opp til 4.-plass. Linkiewicz løp her i innledningsheatet, men ikke i finalen. Hun deltok også ved IAAF World Relays 2014, der Polen kom på 5.-plass på 4 x 400 meter stafett. I august deltok hun ved EM i friidrett 2014 i Zürich. På 400 meter hekk satte hun personlig rekord i semifinalen, med 55,89 sekunder, og ble kvalifisert til finalen. I finalen kom hun imidlertid sist, med 56,59 sekunder, og endte dermed på 8.-plass. På 4 x 400 meter stafett kom Polen på 5.-plass. 

Linkiewicz deltok på 4 x 400 meter stafett ved EM i friidrett innendørs 2015, der Polen kom på 3.-plass med tiden 3:31,90. Ved Sommeruniversiaden 2015 vant hun både 400 meter hekk og 4 x 400 meter stafett. I august deltok hun ved VM i friidrett 2015 i Beijing, og ble slått ut i kvalifiseringsrunden både på 400 meter hekk (25.-plass) og 4 x 400 meter stafett (15.-plass).

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 242777[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Results of Beijing IAAF World Championships». Arkivert fra originalen 22. februar 2016. Besøkt 10. september 2015.
3. ↑  IAAF - *IAAF World Indoor Championships 2014 > 4x400 Metres Relay - women*, besøkt 15. september 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joanna Linkiewicz – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Joanna Linkiewicz – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Joanna Linkiewicz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (pl) Joanna Linkiewicz – Polens olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Joanna Linkiewicz – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Joanna Linkiewicz – European Athletic Association Rediger på Wikidata

* (en) Joanna Linkiewicz – Diamond League Rediger på Wikidata

* (en) Joanna Linkiewicz – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos European Athletics
* (en) Profil hos All-Athletics[*død lenke*]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Henrik Krohn sin gravstein i Sogndal.
**Henrik Krohn** (født 10. mai 1826 i Bergen, død 14. juni 1879) var en norsk kjøpmann, redaktør og tidlig nynorsk forfatter.

Han var sønn av kjøpmann og russisk visekonsul i Bergen Wollert Krohn (1790–1849) og Henrikke Gran (1790—1849). Da han var 8–9 år gammel, flyttet familien til gården Stend i Fana. Begge foreldrene døde imidlertid med noen dagers mellomrom av koleraen vinteren 1849. 16 år gammel dro han til sjøs, men denne levebane ga han raskt opp, og gikk over til handelen. Siden ble han kjøpmann i Bergen, hvor han var med å stifte Det islandske Handelssamlag og Vestmannalaget, det første mållaget i landet. I 1866 kjøpte han gården Stedje i Sogndal, hvor han anla en fyrstikkfabrikk, og hvor han bodde til sin død. Han var gift med Johanna Augusta Kampstrup (f. 1829).

Krohn var utgiver og redaktør av ukebladet «Ferdamannen. Eit Vikoblad aat Aalmugen», det andre nynorske bladet i Norge, etter «Dølen». Bladet kom ut fra høsten 1865 inntil 1868. Han var også redaktør for Vestmannalagets blad «Fraa By og Bygd» i fem år.

Verker
------

* *Smaakvæde* (1867)
* *Minne fraa ei Stockholmsferd* (1867)
* *Fraa Vestlandet* (1868)
* *Ei liti Ferd fraa Sogndal til Fjerland* (1868)
* *Svein og Gudveig* (1869)
* *Den rette Sida* (1875)

Litteratur
----------

* Jostein Krokvik: *Henrik Krohn: 1826–1879: bergensar og sogndøl, bladmann og diktar, fyrstikkemakar, hagemann, kulturbyggjar*, Bergen 2002. ISBN 82-7834-023-4.

Referanser
----------

1. ↑  «Ministerialbok for Nykirken prestegjeld 1833-1850». Digitalarkivet. Besøkt 12.04.2020.

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Gustaf Sjökvists kammarkör** ble startet i 1994 og ledes av professor Gustaf Sjökvist. Koret har cirka 35 medlemmer og har sin base i Storkyrkan i Stockholm, hvor Gustaf Sjökvist er organist.

GSKK har gjennom årene samarbeidet med artister som Barbara Hendricks, Edita Gruberova, Håkan Hagegård og The Real Group, og med dirigenter som Emmanuelle Haim og Peter Dijkstra.

Diskografien består av et titalls CD-innspillinger, med verk av blant andre Lars Edlund, Hugo Alfvén og Nils Lindberg.

GSKK har uroppført en rekke verk av Lars Edlund, Sven-David Sandström, Kerstin Jeppsson, Jan Sandström og Georg Riedel.

GSKK turnerer ofte, både i og utenfor Sverige; blant annet har koret gitt konserter i USA, Marokko, Taiwan, Frankrike og Italia. I bryllupet mellom kronprinsesse Victoria og Daniel Westling sang koret sammen med Storkyrkans kör under vielsen i Storkyrkan.

Eksterne lenker
---------------

* Gustaf Sjökvists kammarkör

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |
**Simca 1100** var en bilmodell som ble produsert av Chrysler Europes underavdeling Simca mellom 1967 og 1982. Den ble senere erstattet av Talbot Horizon.

1100 var et resultat av «Prosjekt 928», som ble startet i 1962. Designet var et resultat av Simcas markedsundersøkelser tidlig på 1960-tallet, som viste den økende populariteten til forhjulsdrevne biler med bedre plassutnyttelse og komfort. Våren 1962 bestemte Simca seg for å satse på en lansering i 1966 eller 1967 av en ny serie forhjulsdrevne biler i sedan-, stasjonsvogn- og nyttevarianter, som alle skulle passe inn i Frankrikes «6CV»-skatteklasse, mellom modellene Simca 1000 og Simca 1300. Både tverrstilte og langsmonterte motorer ble vurdert, og i 1963 ble det avgjort at man skulle satse på en tverrstilt løsning.

I 1963 overtok Chrysler kontrollen over Simca, og i 1964 ble prosjektet godkjent med planlagt produksjonsstart sommeren 1967. Da den første gang ble vist på Paris Auto Show i 1967 hadde 1100 et moderne design og utstyr som nedfellbare bakseter, skivebremser og uavhengig hjuloppheng både foran og bak. I amerikansk stil var karosseriet sveiset, ikke boltet fast, til rammen. Bilen var, sammen med den dyrere Renault 16, blant de aller første bilene med hatchback-design.

I 1968 var produksjonen allerede høy, og 138 242 eksemplarer skal ha blitt bygget. Modellen fikk sitt beste år i 1973, da nesten 300 000 eksemplarer rullet av samlebåndet. Fra 1977 falt produksjonen kraftig, fra 142 000 biler i 1977 til bare halvparten (72 695) året etter og mindre enn 20 000 i 1981. Til tross for dette fortsatte produksjonen frem til 1985.

Totalt 2,2 millioner eksemplarer ble produsert, og Simca 1100 ble også benyttet som grunnlag for Matra Rancho, en terrengbil bygget på samme plattform.

Eksterne lenker
---------------

* Rootes Chrysler UK (Engelsk)
Landsbyen St. Enimie og kløfta Gorges du Tarn
**Cevennene** (fransk: *Cévennes*) er en fjellkjede i sørlige og sentrale deler av Frankrike, som dekker deler av departementene Gard, Lozère, Ardèche og Haute-Loire.

Ordet *Cevennene* kommer av det galliske *Cebenna* («fjellrygg»*)*, som ble latinisert av Julius Cæsar til *Cevenna*.

Cevennene er en del av Massif Central. Den går fra Montagne Noire og nordøstover til Monts du Vivarais. Det høyeste punktet er Mont Lozère på 1 699 m. En annen høy fjelltopp er Mont Aigoual på 1 567 m. Flere elver springer ut fra Cevennene; Loire, Allier og Tarn renner mot Atlanterhavet, Ardèche og sideelvene Chassezac, Cèze og Gardon renner ut i Rhône. Vidourle, Hérault og Dourbie munner ut i Middelhavet. Regionen inneholder en nasjonalpark, Parc National des Cévennes, opprettet i 1970 og Parc Naturel Régional des Monts d'Ardèche. 

Området er kjent for sine samfunn av protestanter eller hugenotter. I Louis XIVs regjeringstid flyktet de fleste hugenottene fra Frankrike, særlig etter opphevingen av det nantiske edikt i 1685. Samfunnet i Cevennene holdt seg derimot i ro, og var vernet av det åslendte landskapet. I 1702 gikk denne folkegruppen, kalt camisarder, imot monarkiet. De to sidene ble enige om fred i 1715.

Referanser
----------

1. ↑  «Mont-Lozère». *Lozère Tourisme* **(fransk)**. 18. april 2019. Besøkt 11. desember 2022.
2. ↑  «Cévennes Gardoises». *peyremale.village.free.fr*. Besøkt 11. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cévennes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Turisme i Cevennene
* Bilder fra Cevennene
* Offisiell side om nasjonalparken i Cevennene
* Info om Cevennene og nasjonalparken Arkivert 17. juni 2009 hos Wayback Machine.
* Reise i Cevennene med Robert Louis Stevenson

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Drum and bass** (ofte forkortet *drum 'n' bass* eller *d'n'b*) er en elektronisk musikksjanger som utviklet seg til en egen sjanger sent i 1980-årene. Sjangeren er karakterisert av raske rytmer (typisk 165–185 slag per minutt) med ekstra mye basstromme- og skarptrommeperkusjon, i tillegg til en bass eller et basslignende instrument.

Populariteten til sjangeren var på sitt kommersielle høydepunkt parallelt med andre dance sjangere, helt på slutten av 1990-tallet og utover på 2000-tallet.

Sjangeren har undersjangere som breakcore, ragga jungle, hardstep, darkstep, techstep, neurofunk, progressive drum and bass, liquid funk, jump up ogsambass.

Drum and bass har påvirket mange andre sjangre som hiphop, big beat, dubstep, house, trip hop, ambient musikk, techno og også jazz, rock og pop.

Kjente artister innen sjangeren
-------------------------------

* Goldie
* Idiosyncratic
* Brainshocker
* Pendulum
* Fred V & Grafix
* Netsky
* Camo & Krooked
* Andy C
* Pendulum
* Noisia

Referanser
----------

1. ↑  «Jungle/Drum'n'Bass Music Genre Overview». *AllMusic* **(engelsk)**. Besøkt 25. november 2022.
2. ↑  «List of Average Tempo (BPM) By Genre | Digital DJ Hub» **(engelsk)**. Besøkt 25. november 2022.
3. ↑  «A handy expert guide the many sub-genres of drum 'n' bass». *Red Bull* **(engelsk)**. Besøkt 25. november 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Drum and bass-musikk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** GND
 |
**Símun Petur Zachariasen** (født 2. november 1887 på Kirkja, død 15. oktober 1977 i Klaksvík) var en færøysk lærer, redaktør, sparebankdirektør og politiker (Sj.). Han var innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Norðoyar 1928–1943 og 1946–1956.

Han var sønn av lærer Símun Mikkjal Zachariasen og hustru Malena Frederikka Simonsen. Faren var en ildsjel i utviklingen av det færøyske skriftspråket, og diktet fedrelandssanger og salmer. Han var eldre bror av lagtingsmann og minister Louis Zachariasen.

Símun Petur Zachariasen gikk en vinter på Føroya Fólkaháskúli og deretter Føroya Læraraskúli, og arbeidet som lærer i folkeskolen i Klaksvík fra 1914 til 1953. Han var blant pådriverne for å etablere både lokalavisen *Norðlýsið* og sparekassen på Norðoyar, og satt som redaktør i avisen fra 1915 til 1919 og som direktør i sparekassen fra 1919 til 1976.

Han var Klaksvíks borgermester 1930–1934.

Símun Petur Zachariasen var gift med Maria Henriksen fra Klaksvík. Deres sønn Álvur Zachariasen ble også lagtingsmann.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 362. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 17. juli 2012.
2. ↑  Zachariasen, Símun Petur (red.) (1972). *Ein yrkjari á útoyggj: Simon Michael Zachariasen 1853–1931* **(færøysk)**. Klaksvík. OCLC 464543733.
3. ↑  «S.P. Zachariasen farin». *Tingakrossur* **(færøysk)**: 1. 21. oktober 1977.

Portal: Færøyene
**Lee Jae-oh** (hangul: 이재오, hanja: 李在伍, romanisering: *Yi Chae-o*, revidert romanisering: *Yi Jae-o*, født 11. januar 1945 i Yeongyang) er en sørkoreansk konservativ politiker.

Han har bakgrunn som fremstående aktivist i demokratibevegelsen i Sør-Korea, og ble fengslet fem ganger for dette. I 1979 ledet han Amnesty Internationals avdeling i Sør-Korea. Av utdannelse har Lee bachelorgrad i samfunnsøkonomi fra Kookmin-universitetet og Chung-Ang-universitetet, mastergrad (lærerutdannelse) fra Chung-Ang-universitetet og æresdoktorgrad i statsvitenskap fra samme universitet. Lee har undervist på videregående nivå. Han hadde også et opphold som gjesteforeleser i internasjonal politikk ved Paul H. Nitze School of Advanced International Studies ved Johns Hopkins University i USA 2008–2010. I 2010 ble han leder for et offentlig utvalg for antikorrupsjon og borgerrettigheter.

Lee stilte for første gang til valg i 1992, som kandidat til Sør-Koreas nasjonalforsamling for Folkepartiet, som senere gikk inn i Sosialistpartiet. Folkepartiet oppnådde ingen representasjon, og Lee ble snart vervet til Nytt Korea-parti av president Kim Young-sam. I 1997 gikk partiet inn i Det store nasjonalpartiet (fra 2012 Saenuri-partiet), hvor Lee har hatt ledende verv, blant annet som sentralstyremedlem 2006–2007 og generalsekretær. Han har vært medlem av nasjonalforsamlingen for Seoul siden 2010, og var også medlem i årene 1996–2008. Han var konsultativ minister under president Lee Myung-bak fra 2010, og regnes blant Lee Myung-baks nærmeste allierte.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Visiting Scholars, Jae-Oh Lee» **(engelsk)**. U.S.-Korea Institute at SAIS. Arkivert fra originalen 26. mars 2014. Besøkt 27. desember 2012.
2. 1 2 3  Kim Se-jeong (8. august 2010). «Lee Jae-oh consolidates political comeback». *The Korea Times* **(engelsk)**. Besøkt 27. desember 2012.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Sør-Koreas flagg Sør-Korea |
| Kjelkehockey |
| Paralympiske vinterleker |
| Bronse | 2018 Sør-Koreas flagg Pyeongchang | Kjelkehockey |
| VM i kjelkehockey |
| Bronse | 2017 Sør-Koreas flagg Gangneung | Kjelkehockey |

**Lee Jae-woong** (født 17. mars 1996) er en sørkoreansk kjelkehockeyspiller. Han har en paralympisk bronsemedalje i kjelkehockey for Sør-Korea, og en VM-bronsemedalje.

Bakgrunn
--------

Lee er født med cerebral parese. Han begynte med kjelkehockey i 2014, og debuterte på det sørkoreanske landslaget i 2015.

Idrettskarriere
---------------

Lee deltok på Sør-Korea lag som kom på tredjeplass i Turin Para Ice Hockey International Tournament 2015. I VM i kjelkehockey 2017 fikk Sør-Korea bronse, etter at de slo Norge 3-2 i bronsefinalen. 

I 2018 representerte han Sør-Korea under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. Sør-Korea vant der bronsefinalen 3-1 over Italia, og fikk bronse.

Referanser
----------

1. ↑  Pyeongchang2018.com - *Athlete Profile - LEE Jae Woong* Arkivert 3. april 2018 hos Wayback Machine. besøkt 3. april 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos IPC Arkivert 4. april 2018 hos Wayback Machine.
* Profil hos Pyeongchang 2018 Arkivert 3. april 2018 hos Wayback Machine. (PL 2018)
Liberty Bell
**Frihetsklokken** (engelsk ***Liberty Bell***) er navnet på en klokke i sentrum av Philadelphia i USA, som det skal ha blitt ringt med da den amerikanske uavhengighetserklæringen ble forkynt (om denne historien er sann er ikke sikkert, men den spiller en stor rolle i historieundervisningen i amerikanske skoler). Den ble støpt i 1752 i London av White Chapel Bell Foundry og har siden hengt i det såkalte *State House*, tidligere sete for koloniregjeringen i Pennsylvania og nå kjent som *Independence Hall*.

En særegenhet ved klokken er ripen, som gir en helt spesiell klang. Hvordan denne ripen er oppstått er ikke kjent, men det skjedde mellom 1817 og 1846.

John Philip Sousa oppkalte sitt kjente musikkverk *Liberty Bell* etter denne klokken.

Klokken var inspirasjon for Frihetsklokken i Berlin, gitt som gave av amerikanere til Berlins befolkning som symbol på kampen mot kommunismen i Europa.

Eksterne lenker
---------------

* Liberty Bell, John Philip Sousa's marsj, spilt av Presidentens Band
* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Liberty Bell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Liberty Bell – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Frihetsminnesmerket** (*Freiheitsmahnmal*) var et minnesmerke for ofrene for Berlinmuren, som eksisterte fra 31. oktober 2004 til 5. juli 2005. Minnesmerket ble bygget i tilknytning til Murmuséet i Haus am Checkpoint Charlie av Arbeitsgemeinschaft 13. August, og bestod av 120 originale mursegmenter og 1 607 kors til minne om murens ofre.

Minnesmerket, som var oppført på privat initiativ, var gjenstand for sterk debatt, og den sittende byregjeringen bestående av bl.a. kommunistpartiet SEDs etterfølger Die Linkspartei var svært kritisk. Derimot ble minnesmerket raskt en turistmagnet og fikk mye ros i utlandet, som det første momumentale minnesmerket for murens ofre.

Det var i utgangspunktet bare gitt en midlertidig tillatelse til å bygge minnesmerket som «kunstaksjon», og både tillatelsen så vel som leiekontrakten for området løp ut i 2005. Murmuseets leder Alexandra Hildebrandt nektet å fjerne minnesmerket, og eieren av grunnen, Bankaktiengesellschaft Hamm, gikk derfor rettens vei. Den omstridte rivningen ble fullført 5. juli 2005 til sterke protester fra SED-ofre og protester fra utlandet. I forbindelse med rivningen lenket demonstranter seg fast til minnesmerket og måtte fjernes av politiet.

Alexandra Hildebrandt arbeider for å gjenoppbygge minnesmerket.

Eksterne lenker
---------------

* Mauermuseum – Museum Haus am Checkpoint Charlie

Portal: Tyskland
**Frihetsli** er den øverste gården i Dividalen i Målselv kommune i Troms. Gården består av to gårdsbruk og ligger ca. 32 km sør-sørøst for Øverbygd. Grensa mot Dividalen landskapsvernområde, som ble opprettet i 2006, går ca. 1,5 km lenger opp i Dividalen.

Frihetsli ble ryddet og bosatt rundt 1842-44 av Hans Petter Andersen («Sersjant-Hans»). Han var født i Tynset og kom som femåring sammen med foreldrene sine til Øvergård i Øverbygd i 1826. Under 2. verdenskrig var Dividalen forbi Frihetsli ei av rutene som ble brukt av flyktninger som rømte til Sverige, og folk i Frihetsli hjalp til med å gi flyktningene nattely og lose dem over grensa.

Stedet fikk bilvei i 1954. Året før ble det bygd et lite kraftverk i Kvennelva nedenfor Frihetsli, og i 1966 ble stedet knyttet til det faste strømnettet. Meteorologisk institutts værstasjon Dividalen målestasjon ligger i Frihetsli. Den ble opprettet i 1912.

Fra Frihetsli går en 9,5 km lang, bratt tunnel opp til NATOs Sindre II-radar på toppen av fjellet Njunis (1717 moh.). Anlegget ble åpnet i 2007.

Kilder
------

* Vidkunn Haugli: *Målselv bygdebok. Bind III*. Målselv kommune 1990. ISBN 82-992248-0-2 (s. 190-193, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Ragnar Ulstein: *Svensketrafikken III. Flyktningar frå Trøndelag og Nord-Norge til Sverige 1940-45*. Det Norske Samlaget, Oslo 1977. ISBN 82-521-0733-8 (s. 228-229, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Meteorologisk institutt: Værdata i hundre år (2012, besøkt 8. juni 2014)
* NRK: Nytt NATO-øye ser russerne (18. oktober 2007, oppdatert 19. oktober 2007, besøkt 8. juni 2014)
* Forsvarsbygg: Høytstående prosjekt: Radaren på Njunis i Målselv styrker norsk luftovervåking (29. oktober 2007, oppdatert 24. februar 2011, besøkt 8. juni 2014)
**Frihetsstøtten** på Vesterbrogade ved Københavns Hovedbanegård er en 20 meter høy obelisk reist som et monument til minne om stavnsbåndets opphevelse ved landboreformene fra 1788. Grunnstenen ble lagt ned av kronprins Frederik (senere Frederik VI) 31. juli 1792 i faren Christian VIIs navn og monumentet sto ferdig i september 1797. Det står i dag på omtrent samme sted, men det var i 1792 utenfor Københavns voller.

De fire statuene som er rundt obelisken, symboliserer troskap, bondeflid, tapperhet og borgerdyd. På støtten leser man en inskripsjon:

> Et retfærdigt styre, der giver borgeren frihed, kan forvente at borgeren vil være tro mod sit fædreland, arbejde til gavn for medborgeren, være ansporet til flid, en flid, der vil give landet velstand, og at borgeren er villig til at forsvare sit fædreland.
> 
> 
> Thomas Thaarup
> 
> 

På støtten sees følgende inskripsjon på østsiden:

> Kongen kjendte   
> at Borgerfriehed bestemt ved retfærdig Lov   
> over Kierlighed til Fædreland   
> modtil dets værn   
> lyst til Kundskab   
> attråe til Flid   
> håb om Held
> 
> 
> 

På støtten ses følgende inskripsjon på vestsiden:

> Kongen bød Stavnsbaandet skal ophøre   
> Landboe lovene gives Orden og Kraft   
> at den frie Bonde kan vorde   
> kiek og oplyst   
> flittig og god   
> hæderlige Borger   
> lykkelig
> 
> 
> 

Nikolaj Abildgaard har tegnet støtten, Johannes Wiedewelt har utført statuen *Troskab* og medaljongen *Retfærdighedens Genius*. Nicolai Dajon har stått for statuene *Borgerdyd* og *Tapperhed*. Andreas Weidenhaupt har utført medaljongen *Trældom afskaffes* og figuren *Agerdyrkningsfliden*. Sistnevnte figur ble skiftet ut med en ny i 1911, utført av billedhuggeren Jens Lund.

I forbindelse med byggingen av Hovedbanegården og Boulevardbanen ble monumentet tatt ned i 1909–10 og gjenoppført 5,3 meter øst for sin opprinnelige plassering.

Frihetsstøtten ble renovert første gang i 1850–51. I 1999 ble monumentet gjeninnviet etter enda en gjennomgripende renovering som ble iverksatt etter en innsamling i anledning av 200-året for stavnsbåndets opphevelse. Her ble obelisken med relieffene og de fire statuene erstattet av nye, som er utført som nøyaktige kopier av de opprinnelige.

De to nærliggende gatene Bernstorffsgade og Reventlowsgade, som går på hver side av Hovedbanegården, samt Colbjørnsensgade, som går et stykke vest herfra, er oppkalt etter Andreas Peter Bernstorff, Christian Ditlev Frederik Reventlow og Christian Colbjørnsen, som var hovedkreftene bak stavnsbåndets opphevelse.

Eksterne lenker
---------------

* Frihetsstøtten
* Thaarups innskrift i Kalliope

Portal: Danmark


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
***Evas øye*** er en norsk film fra 1999 basert på en krimroman av Karin Fossum med samme tittel. Regien er av Berit Nesheim.

Handling
--------

Eva, en ung kvinne går tur med sin lille datter. De finner et lik i elvekanten. Eva løper bort til nærmeste telefon, men i stedet for å ringe politiet og varsle, ringer hun sin gamle syke far og spør hvordan han har det. Dermed lyver hun til datteren sin om at hun har ringt politiet. Etter hvert viser det seg at Eva er tilknyttet til det døde liket som er Egil Einarsson. Det hele starter da Eva tilfeldigvis møter sin gamle barndomsvenninne Maja Durban i en bokhandel. De blir glade for å møte hverandre igjen og går i svømmehallen. Maja forteller at hun lever av å selge kroppen sin. Hun tar imot kunder hjemme hos seg og Eva som sliter med økonomien blir oppfordret til å gjøre som Maja. Etter å ha drukket seg full lar Eva seg overtale til å prøve. Men først skal Maja vise henne hvordan hun gjør det. Eva befinner seg nå i Majas leilighet og en av horekundene til Maja kommer. Kunden vet ikke at Eva er i leiligheten og at hun hører på dem. Eva lytter etter hva som foregår på soverommet der Maja befinner seg med horekunden. Så hører Eva bråk fra soverommet og hun finner Maja drept på sengen. Kunden er forsvunnet. Eva får panikk og stikker av. Så kommer hun på noe Maja fortalte før hun døde. Maja hadde en god sum penger gjemt unna på hytta og Eva vil finne disse pengene. Da hun ankommer hytta finner hun etter mye leting pengene til Maja. Men så kommer det noen til hytta.

Rolleliste
----------

| Skuespiller | Rolle |
| --- | --- |
| Andrine Sæther | Eva Magnus |
| Bjørn Sundquist | Konrad Sejer |
| Gisken Armand | Maja Durban |
| Sverre Anker Ousdal | Larsgaard |
| Dennis Storhøi | Sool |
| Marit Andreassen | Sylvi Davidsen |
| Per Egil Aske | Peddik |
| Christin Borge | Sofie |
| Linda Tomine Coles | Jenny |
| Rune Hekkelstrand | Skarre |
| Anne Marit Jacobsen | sosialarbeider |
| Astri Jacobsen | Sejers mor |
| Kristin Kajander | Jorun Einarsson |
| Svein Roger Karlsen | Egil Einarsson |
| Lasse Kolsrud | Córdoba |
| Sven Nordin | Jostein Magnus |
| Grete Nordrå | damen med hund |
| Henrik Scheele | Karlsen |
| Marius Sønstrød | Jan Henry |

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Evas øye* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Evas øye* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Evas øye* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Evas øye* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Evas øye* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Evas øye* på MovieMeter Rediger på Wikidata
* Evas øye hos Filmfront
**Lǐ** ( 里 ) er en kinesisk tradisjonell enhet brukt for å måle lengde med, som har endret seg dramatisk over tid, men som nå har en standardisert lengde på 500 meter eller en halv kilometer. En moderne li består av 1500 kinesiske chi. 

Tegnet 里 kombinerer tegn for "åker" (田, tián) og "jord" (土, tǔ), siden den ble sett på som like lang som en enkel landsby.

Andre kulturer
--------------

Den lange kinesiske li var grunnlaget for den koreanske *ri* (리, ri) og i Japan (hvor den fremdeles blir skrevet 里). Selv om den kinesiske enheten uoffisielt hadde vært i bruk siden Zhou-dynastiet, var det verdien til Tang-dynastiet som ble "adoptert" av den japanske keiseren i 701.

Litteratur
----------

* Hill, John E. 2003. "Annotated Translation of the Chapter on the Western Regions according to the Hou Hanshu." 2nd Draft Edition.
* Hulsewé, A. F. P. 1961. "Han measures." T'oung Pao Archives, Vol. XLIX, Livre 3, pp. 206-207.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Johanne Samueline Pedersen** (født 15. mars 1887 i Innvik, død 16. september 1961) var en norsk stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet. Hun satt to perioder på Stortinget.

Bakgrunn
--------

Pedersen ble født i Innvik i Sogn og Fjordane, som datter av gårdbrukerne Garbrand og Dorthea Teigen.

Jordmor
-------

Etter å ha tilbrakt årene 1905–1907 i USA, flyttet hun til Oslo og utdannet seg ved Jordmorskolen. Etter endt utdannelse i 1911 arbeidet hun først som distriktsjordmor i Brandval i Hedmark frem til 1915, før hun dro til Minneapolis og arbeidet ett år som jordmor og pleierske der. Tilbake i Norge arbeidet hun to år som jordmor i Løten før hun i 1918 tok opp igjen arbeidet i Brandval.

Politiker
---------

Etterhvert tok Pedersen opp flere lederverv; blant annet ble hun i 1930 formann for Lundeseter arbeiderlag, i 1932 for Skolestyret i Brandval og for Fattigstyret i samme kommune, i 1937 for Arbeiderkvinnelaget, og i 1947 for Den norske jordmorforening. Samtidig engasjerte hun seg i Brandval kommunestyre, der hun først ble valgt inn i 1934. Ved stortingsvalget i 1937 stilte hun som tredje vararepresentant for Hedmark uten å komme inn, men ved stortingsvalget i 1945 ble hun valgt inn. På Stortinget satt hun først fire år i Helsekomiteen, og deretter fire år i Administrasjonskomiteen.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 832[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Biografi: Pedersen, Johanne Samueline». *Stortinget* **(norsk)**. 9. mars 2008. Besøkt 24. mai 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Johanne Samueline Pedersen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Johanne Samueline Pedersen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Stortinget **·** Geni
 |
**Johanne Marie Hansen-Krone** (født 10. juli 1952 i Nordreisa) er en norsk kunstner. Hun er utdannet ved Kunstskolen i Trondheim og Valands kunsthøyskole i Göteborg. Bor og arbeider i Oslo. Arbeidene hennes befinner seg i spenningsfeltet mellom bevisst enkel naivitet og kompleks metafysisk tilstand. Som en rød tråd gjennom hennes billedframstilling er en insisterende opptatthet av mennesket og de ulike kontekstene mennesket befinner seg i. Dette uttrykker hun i en særegen form med referanse til ulike stilarter i kunsthistorien.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk kunstnerleksikon, oppført som Johanne Hansen-Krone, Norsk kunstnerleksikon ID Johanne\_Hansen-Krone, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, oppført som Johanne Hansen-Krone, KulturNav-ID 376056eb-dd9b-409b-a16e-5b037c3e11a2, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** GND **·** KulturNav
 |
***Ceylanodrilus*** er en slekt av lysbiller. Disse insektene har fått sitt navn ettersom de er istand til å frambringe lys.

Utseende
--------

Hannene er middelsstore, avlange, røde og svarte lysbiller med kamformede antenner, trådformede hos hunnene.

Levevis
-------

Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (*habitat*), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. De finnes i lavlandet, men kan også finnes oppover i fjellet, men ikke over skog-grensen. Larvene til sankthansormen, som lever i Norge, spiser skallbærende snegler, som de dreper med et giftig bitt. De sprøyter så inn fordøyelsesenzymer som langsomt løser opp sneglen, og slurper i seg innholdet. De kan leve ganske lenge på en snegle.

De spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen. Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier. Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.

Hunnene kryper opp i vegetasjonen like før det blir mørkt. De velger gjerne en åpen plass slik at lyset kan ses på lang avstand. Hannene som flyr lavt over vegetasjonen, straks de oppfatter hunnes lyssignal, flyr de til henne. I tropiske strøk er det mange ulike arter og de har utviklet egne lyssignaler (blinking) for å kunne kjenne igjen individer fra samme art.

Utbredelse
----------

Artene lever i Sørøst-Asia (Sri Lanka).

Systematisk inndeling
---------------------

Navnet har også vært sitert som *Ceylanidrilus* Pic, 1911, men det synes usikkert om denne formen er gyldig.

**Treliste**
* Orden **biller** (Coleoptera)
	+ Underorden  **Polyphaga**
		- Overfamilie  **Cantharoidea**
			* Familien **lysbiller** (Lampyridae Fleming, 1821)
				+ underfamilie **Ototretinae** McDermott, 1964
					- * slekten ***Ceylanodrilus*** Pic, 1929
							+ *Ceylanodrilus basimaculatus* Wittmer, 1956
							+ *Ceylanodrilus bipartitus* (Pic, 1911)
							+ *Ceylanodrilus kandyanus* (Bourgeois, 1903)
							+ *Ceylanodrilus nigriceps* (Pic, 1921)
							+ *Ceylanodrilus testaceipennis* Pic, 1929

Referanser
----------

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Bestand** er et begrep som brukes innen biologien, eksempelvis til å beskrive populasjoner av celler og dyr og forekomster av planter og trær innenfor et begrenset geografisk område. Man kan således snakke om den norske bestanden av elg, et fylkes eller en kommunes elgbestand, hjortebestand og viltbestand med videre. Bestandsbegrepet brukes ofte i tilknytning til jaktbare arter, fiske og skog- og landbruksnæringen.

Botanikk
--------

Bestand er også et ensartet område i skogen og er et sentralt begrep i norsk skogbruk. Vi har i mange år drevet det vi kaller bestandsskogbruk. Det vil si at vi deler skogen inn i ensartede områder (en bestand) og gir området lik behandling. For at dette skal gå an må det innenfor bestanden være lik bonitet og hogstklasse, jevn tetthet og treslagsfordeling. I tillegg skal arealet være over 2 daa. Driftsforholdene skal også være ensartede innenfor bestanden. 

Innenfor skogbruket kalles det ofte "et bestand". Dette er grammatisk feil siden "bestand" er et hankjønnsord og ikke et intetkjønnsord. Korrekt bruk er derfor "en bestand/bestanden". Bruken av artikkel "et" for intetkjønn er dog såpass etablert at bruken av det er så godt som altomfattende.

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Lützow-Holmbukta på kartet over AntarktisLützow-HolmbuktaLützow-HolmbuktaLützow-Holmbukta på kartet over Antarktis

**Lützow-Holmbukta** er en bukt i Antarktis, beliggende mellom Prins Harald Kyst og Kronprins Olav Kyst i Dronning Maud Land. Den er om lag 200 km bred og ligger øst for Riiser-Larsenhalvøya og vest for øygruppen Flatvær.

Bukta ble oppdaget i februar 1931 av Hjalmar Riiser-Larsen som foretok flyrekognosering i området under den fjerde Norvegia-ekspedisjonen som var finansiert av Lars Christensen. Den er oppkalt etter Finn Lützow-Holm som deltok på flere av Christensens ekspedisjoner til Antarktis.

Japans hovedbase i Antarktis, Syowa, ligger på Ongul, den største øya i Flatvær.

Referanser
----------

1. 1 2  Lützow-Holm Bay SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (USA). Katalognr. 8743

Eksterne lenker
---------------

* Kart over Lützow-Holmbukta Arkivert 4. mai 2009 hos Wayback Machine.. MSN Encarta

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR **·** Norsk polarinstitutt

 |
**Frihetsbroen** (serbisk: *Мост Слободе*/*Most Slobode*) er en skråkabelbro over Donau i Novi Sad i Vojvodina i Serbia.

Broen ble opprinnelig oppført mellom 1976 og 1981 og åpnet for trafikk på årsdagen for frigjøringen fra den tyske okkupasjonen. Befolkningen i Novi Sad kaller også broen for *Kamenički Most* (Kamenica-broen) da den fører over til byen Sremska Kamenica. Broen er bygget i stål og betong, 1312 meter lang og 27,60 meter bred. Den har seks bil- og to fotgjenterfelter, begge pilarene er 60 meter høye. Arkitekt var Nikola Hajdin.[]

Broen ble ødelagt 3. april 1999 under et bombeangrep fra NATO i forbindelse med Kosovokrigen. De påfølgende årene utgjorde den et alvorlig hinder for skipstrafikken på elven. 11. oktober 2005 ble broen gjenåpnet. Gjenoppbyggingen varte i to år og kostet 40 millioner euro.

Referanser
----------

1. ↑  «Most Slobode (Novi Sad, 1981)». *Structurae* **(engelsk)**. Besøkt 12. januar 2023.

* Broen etter NATOs bombing i 1999.Broen etter NATOs bombing i 1999.

Eksterne lenker
---------------

Frihetsbroen på Structurae
**Jardar Jensen** (født 20. oktober 1957) er en norsk politiker (H) som var leder av Nordland Høyre fra 2012 til 2013, og ordfører i Evenes kommune fra 2003 til 2013. Han var statssekretær i Kommunal- og moderniseringsdepartementet fra 2013 til 2015.

Utdanning
---------

Han har examen artium fra St. Hallvard gymnas fra 1977, og er utdannet innen elektronikk fra Sjømilitære korps fra 1981 samt elektronikk og automasjon fra Bergen Maritime Høgskole fra 1983. Jensen er mariningeniør (elektronikk og automasjon) fra Tønsberg Maritime Høgskole fra 1985, og virket innen Sjøforsvaret og Kystvakten 1977–2003.

Politisk karriere
-----------------

Jensen var nestleder 1997–1999 og leder 1999–2004 i Evenes Høyre, og ble valgt til ordfører ved direkte ordførervalg i 2003, som eneste ordfører i Nordland. Ordningen ble videreført i 2007, da både Evenes og Dønna gjennomførte direkte ordførervalg, og Jensen ble valgt med 60 % av stemmene. Ved kommunestyrevalget i 2011 fikk Høyre 55,3 % av stemmene i Evenes, og ble sittende med rent flertall i kommunestyret. Dette var den største oppslutning noe parti har hatt siden andre verdenskrig i kommunen. Evenes var den Høyre-kommunen som gjorde det best på landsbasis. Jardar Jensen ble valgt for sin tredje perode som ordfører, og Petter Paulsen fra Høyre ble varaordfører. Jensen var også leder i Nordland Høyre 2012–2013. Den 16. oktober 2013 ble han utnevnt til statssekretær i Kommunal- og moderniseringsdepartementet, et verv han hadde fram til han fikk avskjed i nåde, 6. november 2015.

Referanser
----------

1. ↑  «Endring blant statssekretærane». Kommunal- og moderniseringsdepartementet. 6. november 2015. Besøkt 9. november 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Jardar Jensen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* (no) «Jardar Jensen». Kommunal- og moderniseringsdepartementet.
* (no) «Jardar Jensen». Høyre. Arkivert fra originalen 5. april 2013.
Heterozygot og homozygot
En celle eller organisme er **heterozygot** når den har to ulike varianter (alleler) av et gen i samme posisjon (locus) på to homologe kromosomer. Dette er det motsatte av homozygot, der to gener i en gitt posisjon på hvert kromosom i et par er like.

Begrepet er brukt innen genetikken, og er viktig for å forstå hvorfor noen egenskaper synes å gå videre fra en generasjon til en annen, mens andre synes å forsvinne eller «hoppe over» en generasjon.

Gener er enten dominante (ofte benevnt med stor bokstav, G) eller recessive (ofte benevnt med liten bokstav, 'g'). Dominante er egenskaper/gener som blir uttrykt så lenge de er å finne på minst ett av kromosomene i et heterozygot par. Dette skrives som 'Gg', 'gG' eller GG. Recessive må være til stede på begge kromosomene i et par (skrevet som 'gg') for å bli uttrykt (dvs. bli en del av organismens/cellens fenotype). 

Dersom en celle er homozygot for et gitt egenskap/gen, har den 'G ' eller 'g' på begge kromosomene i et kromosompar. Om genet er recessivt eller dominant har dermed ingen betydning. I en heterozygot situasjon har paret enten Gg eller gG, og dominans avgjør hvilket gen som uttrykkes.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Portal: Askøy

**Hetlevik** er en bygd i Askøy kommune i Hordaland. Det ligger på vestsiden av øyen Askøy, rett nord for Follese.

Tradisjonelt har fiske vært den sentrale næringsvei i Hetlevik. I 1910 etablerte Einar Hausvik et salteri på Hetlevik, og i 1914 bygget han en stor fabrikk for produksjon av hermetiske sardiner. Denne var hjørnesteinsbedriften i bygda, og hadde opptil 150 ansatte frem til den ble nedlagt i 1975.

*Kulturfabrikken* i Hetlevik er idag den gamle sardinfabrikken som er blitt rehabilitert på dugnad av bygdefolket og gjort om til et moderne kulturhus.

I 2004 ble fotballplassen i Hetlevik gjort om til kunstgressbane.

Referanser
----------

1. ↑  Sardinfabrikken i Hetlevik Arkivert 22. desember 2015 hos Wayback Machine. Askøyværingen
2. ↑  Drift Kulturfabrikken
3. ↑  Denne knausen gjør at Hetlevik bare kan bruke halve banen Bergens Tidende

| * v
* d
* r
Poststeder på Askøy |
| --- |
| 5300 Kleppestø • 5302 Strusshamn • 5303 Follese • 5304 Hetlevik • 5305 Florvåg • 5306 Erdal • 5307 Ask • 5310 Hauglandshella • 5314 Kjerrgarden • 5315 Herdla |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Kristi himmelfartskirken
**Kolomenskoje** er et tidligere kongelig sommersted i den sydøstre utkanten av Moskva som er omgjort til friluftsmuseum. Kolomenskoje ligger i et stort parkområde langs gamleveien til Kolomna (derav navnet). Den eldste bevarte bygningen er Kristi himmelfartskirken fra 1532. På 1600-tallet fikk tsar Aleksej I oppført et stort sommerpalass der, som har blitt rekonstruert i moderne tid. Etter at eiendommen ble omgjort til museum, har gamle trebygninger fra ulike deler av Russland blitt flyttet dit.

Kristi himmelfartskirken
------------------------

Utdypende artikkel: Kristi himmelfartskirke i Kolomenskoje

Kristi himmelfartskirken er bygget i hvit stein og stod ferdig i Kolomenskoje i 1532. Kirken ble oppført av Vasilij III for å hedre sin nyfødte sønn, Ivan IV av Russland, senere kjent som Ivan den grusomme. Kirken markerte et klart brudd med den bysantinske arkitekturen, og er en av de første kirkene i Russland som ble bygget med telttak. I 1994 ble kirken oppført på UNESCOs verdensarvliste.

Kolomenskojepalasset
--------------------

På midten av 1600-tallet fikk tsar Aleksej I alle de tidligere trebygningene i området revet, og erstattet med et fantastisk sommerpalass i tre, omtalt som «verdens åttende underverk». Aleksejs sønn Peter den store tilbrakte mye av sin barndomstid i palasset, og den fremtidige keiserinnen Elisabeth Petrovna ble født der i 1709. 

Etter at St. Petersburg ble Russlands nye hovedstad i 1712 (Moskva hadde til da vært hovedstad i riket), forfalt Kolomenskojepalasset i en slik grad av Katarina II nektet å gjøre det til sitt sommerpalass. I stedet beordret hun i 1768 at det skulle rives, og erstattes med et enklere palass i stein og murstein. Heldigvis overlevde en tremodell av palasset, og en rekonstruksjon i full skala sto ferdig i september 2010.

Andre bygninger
---------------

I 1923 ble området omgjort til museum på initiativ fra bygningsantikvaren Pjotr Baranaovskij. I årene som fulgte ble trebygninger fra ulike deler av Russland flyttet til museet for bevaring.

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** NKC **·** GeoNames
 |
***Kameliadamen*** (originaltittel: *Camille*) er en amerikansk romantisk stumfilm fra 1921 regissert av Ray C. Smallwood med Alla Nazimova og Rudolph Valentino i hovedrollene. Filmens handling er basert på den franske forfatteren Alexandre Dumas d.y. sin roman av samme tittel fra 1848.

Historien har blitt filmatisert flere ganger, hvorav den mest kjente Hollywood-filmatiseringen er MGM sin lydfilm fra 1936 med Greta Garbo og Robert Taylor i hovedrollene.

Handling
--------

En ung student, Armand (spilt av Rudolph Valentino) blir umiddelbart interessert i Marguerite (spilt av Alla Nazimova) etter å ha møtt henne. Marguerite er stadig omringet av en rekke friere, som hun underholder i sin overdådige leilighet. Men hun har også et veldig høyt forbruk, og blir ofte plaget av sykdom. Armand forfører Marguerite. Hun avviser først de romantiske fremskrittene hans, men returnerer til slutt kjærligheten hans. De to lever lykkelig sammen frem til Armands far, som forsøker å beskytte familiens rykte, overbeviser Marguerite om å avslutte forholdet deres. Hun gir seg til slutt, og blir i stedet sammen med en velstående klient.

Armand blir tynget av sorg etter dette, men sorgen blir etter hvert til raseri. Når han legger merke til Marguerite ved et kasino, fordømmer han henne offentlig. Samtidig sliter Marguerite med veldig stor gjeld. Sykdommen hennes tar også hardt på henne. Til slutt, mens hun ligger døende i sengen, blir møblene og eiendelene hennes tatt for å dekke gjelden. Hun overtaler de som tar eiendelene hennes om å la henne beholde hennes mest dyrebare eiendel: en bok som Armand hadde gitt henne. Marguerites hushjelp Nanine, og hennes venner Gaston og Nichette, er sammen med henne når hun dør.

Skuespillere
------------

* Alla Nazimova som Marguerite Gautier
* Rudolph Valentino som Armand Duval
* Rex Cherryman som Gaston Rieux
* Arthur Hoyt som grev de Varville
* Zeffie Tilbury som Prudence
* Patsy Ruth Miller som Nichette
* Elinor Oliver som Nanine.
* William Orlamond som faren til Armand Duval.
* Consuelo Flowerton som Olympe
* Edward Connelly som en greve

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kameliadamen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Kameliadamen* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Kameliadamen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Kameliadamen* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Kameliadamen* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Kameliadamen* på Silent Era Rediger på Wikidata
Parring hos brunstig bjørn
**Brunst** (hos hunndyr også kalt **løpetid**) er en tilstand betinget av kjønnshormoner som forekommer hos kjønnsmodne individer blant de fleste pattedyr. Brunsten utløser dyras trang til å parre seg for en periode. Denne perioden kalles gjerne en *brunstperiode* eller *brunsttid*. Dyr som kommer i brunst omtales gjerne som *brunstige*. Når brunstige hunndyr får eggløsning blir de befruktningsdyktige og kan forplante seg og bli drektige og få avkom.

Brunsttiden varierer i lengde mellom de mange ulike artene. I mange tilfeller utløser hunnens brunst hannens ønske om å parre seg. Små pattedyr kan komme i brunst mange ganger årlig, og således parre seg og få flere kull årlig. Eksempler på dette er smådyr som mus og rotter. Mange pattedyr kommer også i brunst kun en gang årlig, som regel også i samme tidsrom hvert år. Dette tidsrommet er ofte tilpasset miljøet dyra lever i, slik at mor og avkom skal ha best mulig forutsetning for å klare seg. Eksempler på slike dyr er eksempelvis ville dyr i hundefamilien og kattefamilien. Tamhunden kommer imidlertid gjerne i brunst oftere og helt uavhengig av årstider og habitat. Dette har trolig sammenheng med at slike hunder ikke trenger å ta hensyn til årstidene for å klare seg.

Blant mange større dyr er det ofte slik at hunnen ikke kommer i ny brunst før avkommet etter tidligere kull er store nok til å klare seg selv. Hannen kan allikevel ønske å parre seg oftere. Blant mange arter er det derfor kjent at hannen tar livet av hunnens avkom, slik at hun skal komme i brunst igjen. Eksempler på slike dyr er bjørner, nesehorn og elefanter m.m.

Seksuell syklus hos hunnpattedyr
--------------------------------

Tidsrommet mellom starten av to eggløsningsperioder kalles en *seksuell syklus* og kan variere både med art og individ. Den seksuelle syklusen deles i fire faser; *proøstrus*, *østrus*, *metøstrus* og *anøstrus* (som også kalles *diøstrus*). Av disse utgjør *proøstrus* og *østrus* tilsammen det vi til daglig kaller *løpetid*, en kort periode som også varierer tidsmessig med arten.

* *Proøstrus* kalles også *forbrunst* og er synonym med tidsrommet like før eggløsning, da menstruasjonen er på sitt kraftigste.
* *Østrus* kalles også *brunst* og er synonym med eggløsningen (den perioden dyra parrer seg).
* *Metøstrus* kalles også *etterbrunst* og er synonym med drektighetsperioden, fødselen og dieperioden. Dyr som ikke blir drektige (eller skinndrektige) går raskere videre til *anøstrus* i syklusen, som således utvides tilsvarende.
* *Anøstrus* (eller *diøstrus*) kalles også *brunstmangel* og er synonym med perioden da dyra er seksuelt inaktive.

Andre betydnigner
-----------------

*Løpetid* blir også brukt om nedbetalingstiden for et lån.

Se også
-------

* Løpetid hos hunder
* Drektighet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |