recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ulrich Fredrich von Cappelen** (født 1770, død 1820) var født og oppvokst i Skien, og ble senere grosserer og skipsreder i Porsgrunn.

Virksomhet
----------

Ulrich Fredrich startet sin egen forretningsvirksomhet med trelasthandel, sagbruk og skipsrederi i Skien. Han var blitt opplært i disse forretningsområdene gjennom farens store virksomhet. Ulrich Fredrich deltok i denne virksomheten sammen med faren og broren, i en periode da den var den største i Skien. En tid etter farens død i 1794, kjøpte Ulrich Fredrich herregården Frednes i Porsgrunn for sin store farsarv. Han flyttet dit ca. 1803 med sin familie og sin forretningsvirksomhet. Han fikk økonomiske problemer mens det var nedgangstider i markedene, og han mistet sin formue i tiden før sin død.

Ulrich Fredrich var den 4. mars 1814 med og underskrev fullmakt fra Porsgrunn by til Jørgen Aall som representant til riksforsamlingen på Eidsvoll.

Familie
-------

Ulrich Fredrich von Cappelen var sønn av Diderich von Cappelen (født 1734, død 1794), Skien, i ekteskap med Petronelle Pedersdatter Juell, og var bror til bl.a. eidsvollsmannen Didrich von Cappelen (død 1828), Skien, grosserer og jernverkseier Peder von Cappelen, Drammen, og Cathrine von Cappelen gift med statsråd Carsten Tank, Rød herregård.

Ulrich Fredrich ble den 26.2.1793 gift i Porsgrunn med Benedicte Henrikke Aall (født 1772 og død 1812). Hun var datter av Nicolai Benjamin Aall (1739–98), som var kjøpmann i Porsgrunn og eier av Ulefos Hovedgaard. Hun var søster av Jacob, Niels og Jørgen Aall. Stattholder Severin Løvenskiold var deres fetter gjennom hans mor, Benedicte Henriette Løvenskiold født Aall.

Blant Ulrich Fredrichs og Benedictes ni barn var: Jørgen Wright Cappelen, Ulrik Frederik Cappelen, Nicolai Benjamin Cappelen og Benedicte Cappelen. To andre av døtrene var gift med biskop Jens Lauritz Arup, den ene etter den andre. Ulrich Fredrich og Benedicte har en lang rekke etterkommere både i den såkalte "forlagsgrenen" i slekten Cappelen, og med bl.a. slektsnavn Arnesen, Borchsenius, Flood, Heftye, von Koss, Krohn, Langaard, Lund, Norby, Schiøtt, Seip, Smitt-Amundsen og Wildhagen.

Det finnes i etterslektens eie både portrettmalerier og silhuetter av Ulrich Fredrich og Benedicte. Deres storslagne bryllupsfeiring er skildret av hennes bror Jacob Aall i hans erindringer, og sitert i Haagen Krog Steffens' store bok om slekten Aall.

Kilder
------

* E. A. Thomle: *Familien (von) Cappelen i Norge og Danmark*. J.W. Cappelens Forlag, Christiania 1896
* Haagen Krog Steffens: *Slægten Aall*, Kristiania 1908
* *Riksforsamlingens forhandlinger. 2 : Adresser og fuldmagter*, Kristiania 1914, side 290-291
* Finn C. Knudsen: *Eidanger – Porsgrunn*, Porsgrunn 1932, side 186-188
* Harald Bache Bystrøm: *Gatelangs i Porsgrunn*, Porsgrunn 1993, side 72-75
* Lambrecht Haugen: *Cappelen-slekten 1627-2008*, Rosendal 2008, side 61 og 139-141

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** WikiTree
 |
**Abraham Sandvin Vogelsang** (født 11. februar 2003) er en norsk friidrettsutøver som representerer IK Tjalve. Vogelsang er mangekjemper, har flere medaljer fra NM, og kom på fjerde plass i tikamp i U20-VM i friidrett 2022.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2020

Under innendørs NM i friidrett innendørs 2020 i Bærum vant Vogelsang sin første NM-medalje i seniorklassen. Han kom på tredje plass i høyde med 2.04 meter.

### Sesongen 2021

30. mai 2021 vant Vogelsang NM i mangekamp i U20-klassen med 7535 poeng. 

Juli samme år deltok han i mangekamp under U20-EM i Tallinn. Her endte han til slutt på sjette plass med 7446 poeng. 

Han tok fire medaljer i U20-klassen under junior-NM på Askøy i august. Det ble gull i høyde (2.00 meter) og stav (4.70 meter), sølv på 100 meter hekk (14.44 s [+2.9]) og bronse i lengde (7.07 meter).

Vogelsang deltok også på NM i friidrett i Kristiansand, hvor han var med i høyde, lengde og stav. Han fikk sølv i høyde (2.08 meter) og bronse i lengde (7.23 meter), mens i stav ble det en fjerde plass (4.80 meter). 

### Sesongen 2022

August 2022 deltok Vogelsang i mangekamp under U20-VM i Cali. Han havnet like bak pallen, og kom til slutt på en fjerde plass med en personlig rekord på 7567 poeng.

Medaljer i norske mesterskap
----------------------------

| Plassering | Øvelse | År |
| --- | --- | --- |
| Gull | Tikamp | 2023 |
| Sølv | Høyde | 2021 |
| Bronse | Lengde | 2021 |
| Bronse | Høyde innendørs | 2020 |

Referanser
----------

1. ↑  «Abraham Sandvin VOGELSANG | Profile | World Athletics». *worldathletics.org*. Besøkt 19. november 2022.
2. ↑  «Norges Friidrettsforbund - Utøverstatistikk». *www.minfriidrettsstatistikk.info*. Besøkt 19. november 2022.
3. 1 2 3 4  «Norges Friidrettsforbund - Utøverstatistikk». *www.minfriidrettsstatistikk.info*. Besøkt 19. november 2022.
4. ↑  «Strålende plassering av Abraham Sandvin Vogelsang». *Friidrett1* **(engelsk)**. 3. august 2022. Besøkt 19. november 2022.
*For kvinnenavnet, se Hessa (navn).*

Atlanterhavsparken
**Hessa** (eller *Heissa*) (4 km²) er den vestligste av øyene i Ålesund kommune. Øya regnes som en av Ålesunds bydeler med totalt 4 040 innbyggere (2015) fordelt på tre tettsteder: Sævollen og Slinningen på sørsiden og Skarbøvik på nordsiden. Øya ble tettere knyttet til byen da Steinvågsbroa ble åpnet 30. august 1953 og ga forbindelse til Aspøy. Sørsiden av Hessa tilhørte inntil 1968 nabokommunen Borgund, som da ble slått sammen med Ålesund. En barneskole ligger mellom Slinningen og Sævollen og en ungdomsskole i Skarbøvik. I 2017 ble de to idrettslagene på øya, Skarbøvik Idrettsforening og Hessa Idrettslag slått sammen til en ny klubb SIF/Hessa. Begge disse, samt *Tarekameratene*, har tidligere deltatt i seriesystemet i fotball. Tarekameratene har gått over til bedriftsidretten. SIF/Hessa stiller seniorlag i fotball i fjerdedivisjon. 

Midt på øya ligger fjellet Sukkertoppen (314 moh), som blir mye brukt til turgåing og klatring.

Atlanterhavsparken, et av Nord-Europas største saltvannsakvarier, ligger på Tueneset, like i nærheten av Skarbøvika.

Hessa er adressen til Brita Blomquist, programleder i NRK Radio, samt barndomsadressen til fotballspillerne John Arne Riise, Bjørn Helge Riise og Kjetil Osvold, samt Big Brother-deltaker Ramsy Suleiman. Far til den norske forskeren Dag O. Hessen kommer fra et småbruk herfra.

Referanser
----------

1. ↑  ««Geografi» på Ålesund kommunes nettsider». Arkivert fra originalen 11. april 2016. Besøkt 12. oktober 2015.
2. ↑  «Ålesund kommune - Historisk tidsreise». *www.alesund.kommune.no*. Arkivert fra originalen 22. april 2018. Besøkt 31. oktober 2017.
3. ↑  «1960 - 1965 Kommunesammenslåing og -deling» på Ålesund kommunes nettsider Arkivert 9. mai 2016 hos Wayback Machine.
4. ↑  *www.sifhessa.no*. Besøkt 20. november 2019.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
5. ↑  «Hessa i Festung Norwegen» på Møre og Romsdal fylkeskommune sine nettsider
6. ↑  ««Atlanterhavsparken - Ålesund Akvarium» på nettsidene til Destinasjon Ålesund & Sunnmøre og Destinasjon Geirangerfjord». Arkivert fra originalen 31. mars 2016. Besøkt 12. oktober 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Edwin Ronald Barnes** SSS (født 6. februar 1935, død 6. februar 2019[1]) var en biskop i Church of England  som konverterte og ble prest i den katolske kirke fra 2011 og til sin død. Han var biskop av Richborough i kirkeprovinsen Canterbury fra 1995 til 2001 og var president for *Church Union*.[2]

Liv og virke
------------

### Anglikansk prest

Edwin Barnes studerte ved Plymouth College og Pembroke College i Oxford. Han ble ordinert i 1961 og tjenestegjorde ved *St Mark's* i North End i Portsmouth, Farncombe og Hessle. I 1987 ble han rektor ved *St. Stephen's House* i Oxford, en anglo-katolsk teologisk høyskole.

### Abglikansk biskop (Richborough)

I 1995 ble han den første biskop av Richborough, suffragan til erkebiskopen av Canterbury. Dette embedet ble opprettet for å utøve bispelige funksjoner i de prestegjeldene i den anglikanske kirkeprovinsen Canterbury som ikke anerkjenner ordinasjon av kvinner. Etter at han ble pensjonert i 2001[3] ble Keith Newton hans etterfølger, - han ble i sin tur også katolikk og senere overhurde for Personal Ordinariate of Our Lady of Walsingham.

### Konvertering til den katolske kirke, prest

Edwin Barnes, sammen med sin kone Jane, konverterte fra den anglikanske kirke til den katolske kirke den 21. januar 2011. 11. februar 2011 ble han ordinert til diakon av Crispian Hollis, biskop av Portsmouth. Den 5. mars 2011 ble han ordinert til katolsk prest av biskon Crispian Hollis i Portsmouth Cathedral, og inkasrdinert i det av pave Benedikt XVI grunnlagte *Personal Ordinariate of Our Lady of Walsingham*.
**World Squash Federation** (**WSF**) er det internasjonale idrettsforbundet for squash, stiftet i 1967. WSF er anerkjent av Den internasjonale olympiske komité og er medlem av Association of IOC Recognised International Sports Federations. Forbundet arbeider for å få squash på det olympiske programmet til De olympiske leker i 2020.

WSF har 135 medlemsforbund, som er nasjonale squashforbund anerkjent av de nasjonale olympiske komiteer som idrettens øverste organ. Medlemsforbundene er fordelt på fem regionale forbund som inngår som en sentral del av WSFs struktur.

Den første squashbanen ble anlagt i England i 1864, og i dag er det omkring 50 000 baner over hele verden. For å utnytte veksten samt fremme og koordinere idretten, ble International Squash Rackets Federation dannet i 1967, og organisasjonen fikk sitt nåværende navn i 1992. Hovedkontoret ligger i Hastings i East Sussex.

Referanser
----------

1. ↑  Om squash og WSF Arkivert 19. september 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Internasjonale idrettsforbund |
| --- |
| ASOIF (sommerolympiske) | 
* AIBA
* BWF
* FEI
* FIBA
* FIE
* FIFA
* FIG
* FIH
* FINA
* FISA
* FIVB
* ICF
* IGF
* IHF
* IJF
* ISSF
* ITF
* ITTF
* ITU
* IWF
* UCI
* UIPM
* UWW
* WA
* World Athletics
* World Rugby
* WS
* World Taekwondo

 |
| AIOWF (vinterolympiske) | 
* FIL
* FIS
* IBSF
* IBU
* IIHF
* ISU
* WCF

 |
| ARISF (IOK-anerkjente) | 
* CMAS
* CMSB
* FAI
* FIA
* FIB
* FIDE
* FIM
* FIP
* FIPV
* FIQ
* FIRS
* IBAF
* ICC
* IFF
* IFNA
* IFS
* IFSC
* IKF
* ILS
* IOF
* IRF
* ISA
* IWUF
* IWWF
* TWIF
* UIAA
* UIM
* WBF
* WCBS
* WDSF
* WFDF
* WKF
* WSF

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Lars Nyttingnes** (født 10. april 1849 på Nyttingnes i Flora kommune (dengang Kind kommune), død 19. februar 1922 i San Diego) var en norsk-amerikansk forretningsmann. Han tok navnet **Louis Foss** da han flyttet til USA.

Liv og virke
------------

Hans foreldre var Mathias Nyttingnes og Andrea Nyttingnes. Lars gikk på Voss Landsgymnas, der han tok artium i 1868 med meget gode resultater. Etter dette arbeidet han i to år som lærer. 

### Emigrasjon

I juli 1870 tok han farvel med Norge og flyttet over til Amerika. Han skiftet der navn til **Louis Foss**. I 13 år flyttet han mellom forskjellige steder i Minnesota og Wisconsin (Red Wing, Eau Claire og Black Hills, Pelican Rapids).

Forretningsmannen
-----------------

I 1883 slo han seg for en periode ned i Polk county i Minnesota, der han for alvor startet sitt handelseventyr. Han fremviste et usedvanlig forretningstalent, og drev sin virksomhet med stor suksess. Men allerede i 1887 solgte Louis virksomheten og flyttet vestover til Tacoma. 

Hans navn ble imidlertid aldri glemt i Polk county, for rundt hans tidligere forretningsbygg vokste det frem en by som fikk navn etter han; Foss town, eller rettere Fosston.

I Tacoma fortsatte Foss sitt forretningseventyr, både i Buckley og Mount Vernon. I perioden 1888 til 1892 ledet han det største forretningsselskapet i Tacoma.

I 1892 var han med å starte opp Scandinavian American Bank og ble selv direktør frem til 1895. Han fortsatte imidlertid også sin private forretningsdrift, og gjorde store investeringer i eiendommer i Tacoma, Seattle og flere andre steder.

Politikeren
-----------

I 1893 (-1897) ble han som demokrat valgt til å representere sitt distrikt i delstatssenatet i delstaten Washington.

Lars Nyttingnes var trolig den første nordmann som ble delstatssenator i USA.

Familieliv
----------

I juli 1887 giftet han seg med svenske Minnie Magne, og de fikk seks barn: Marie, Elmer, Lottie, Laura, Ruth og Louis. To av barna, Elmer og Laura, døde i ung alder.

Referanser
----------

1. ↑  Louis Foss på Findagrave.com
2. ↑  *A History of the Puget Sound Country* (Prosser, William Farrand. Vol. 2. New York: Lewis Pub. Co. 1903)

Eksterne lenker
---------------

* Last ned Worddoc med skisse av Fosston i 1885

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Kjernebrensel**, kjernefysisk brensel eller reaktorbrensel er en betegnelse for brensel som kan brukes i en kjernefysisk fisjon eller en kjernefysisk fusjon med en hensikt om å skape kjernefysisk energi.

Bruksområder
------------

Uran og plutonium er fissile materialer som ofte brukes i kjernefysiske fisjoner. Når de treffes av nøytroner vil atomkjernene spaltes, noe som medfører frigjøringen av nye nøytroner. På denne måten kan det opprettholdes en kjedereaksjon som slipper løs energi. Energien som slippes løs vil enten være kontrollert i en fisjonsreaktor, eller ukontrollert i et kjernevåpen.

Bruk i en fisjonsreaktor
------------------------

Som regel vil bremselselementene i en fisjonsreaktor bestå av urandioksid, innkapslet i staver som består av metallet zirkonium. Urandioksid er et metalloksid som foretrekkes å brukes framfor bruket av et rent metall, fordi oksidet har høyere smeltepunkt og fordi metallet allerede er oksidert som vil si at det ikke kan brenne.

Kilder
------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
3500 GT
Spyderutgaven laget av Vignale
**Maserati 3500 GT** er en sportslig grand tourer familiebil fra italienske Maserati som ble laget mellom 1957 og 1964. 

Den var fabrikkens første produksjonsmodell. Tidligere hadde den laget løpsbiler i små serier og på bestilling.

Den kom først som coupe med to dører og fire seter og rikelig bagasjeplass. Karosseriet var tegnet og bygd av Carrozzeria Touring i Milano. Motoren var en 3,5 liters sekssylindret bensinmotor på 226 hestekrefter, basert på den som hadde stått i løpsbilen Maserati 350 S. Den hadde Weber forgassere. I 1961 kom *3500 GTi*, der forgasserne var erstattet med innsprøytning fra Lucas og en økning til 235 hestekrefter.

Det ble bygget 2226 eksemplarer, hvorav 242 var en noe kortere variant uten tak, bygget av Vignale og introdusert i 1960. Den ble etterfulgt av Maserati Sebring i 1964.

Referanser
----------

1. ↑  [ Maserati 3500 registry, sist sjekket 14. februar 2024.
2. ↑  Maserati 3500 GT fra masrati-alfieri.co.uk, sist lest 14. februar 2024.
**Skarnsudet marine verneområde** er et marint verneområde i Inderøy kommune i Trøndelag, opprettet i 2020. Verneområdet omfatter det meste av Skarnsundet og i tillegg arealer ca. 2 km ut i Beitstadfjorden og Trondheimsfjorden, generelt avgrenset mot land ved 5 meters dybde, men med unntak av regulerte sjøarealer på stedene Kjerringvika, Venneshamn og Vangshylla og småbåtbrygger. Totalt har verneområdet et areal på 18,5 km². Hoøya naturreservat ligger innenfor området som omfattes av Skarnsundet marine verneområde, Ørdalen naturreservat grenser til verneområdet i øst og Skavdalen naturreservat strekker seg nesten ned til Skarnsundet i vest.

Verneområdet ble opprettet for å ta vare på helheten i et strømrikt sund med en rik fauna med flere arter svamper og koraller. Innenfor området er den grunneste kjente forekomsten av øyekorall i verden. Øyekorallen lever som regel på dyp fra 100 meter og nedover, i Skarnsundet marine verneområde eksisterer det forekomster på 37 meters dybde.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Naturbase, Naturbase-id VV00003637, besøkt 2. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  (no) Skarnsundet marine verneområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
4. ↑  «Forskrift om vern av Skarnsundet marine verneområde, Inderøy».
5. ↑  «Norges geologiske undersøkelse (2014). Sensasjonelt korallfunn i Trondheimsfjorden.». Norges geologiske undersøkelse. 3. oktober 2014. Arkivert fra originalen 25. juli 2020. Besøkt 20. mars 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. *(29. april 2023)*

Blomst er et garasjerock/punkband som ble grunnlagt ved Trøndertun folkehøgskole i 2010. Bandet ble startet av Ida Dorthea Horpestad (vokal og gitar), Lasse Febakke Straum (gitar), Teodor Frømyhr-Andersen (trommer) og Chris Omdahl (bass). Sistnevnte sluttet våren 2022 og ble erstattet av Stian Fjell Engen.

Bandet ble grunnlagt ved Trøndertun folkehøgskole, Melhus i 2010. I 2012 ga de ut sin første EP; den hadde tittelen *Hold Kjeft Og Smil* og inneholdt fem sanger. De har senere gitt ut tre album; *Blomst*, *Blomst IL* og *Triatlon*. 

*Blomst IL* ble sluppet 8. mars 2019 til gode kritikker. *Aftenposten* og *Klassekampen* ga begge terningkast 5. Førstnevnte mente endog at albumet «sementerer ... dem i norsk rocks historie». Hos Musikknyheter.no falt det i smak som et upretensiøst, gøyalt og lekent album. Karaktersettingen var 8 av 10, med formuleringer som «solid album til å bli glad langt inn i sjelen av», «nesten så en anmelder blir våt i øyekroken» og «bør sette Blomst på samtlige festivalkart fremover». Disharmoni.no ga 9 av 10 til «sprudlende garasjepunk, med solide tekster, god driv og knallsterk vokal». Deichmans musikkblogg ga terningkast 5, grunnet noen virkelige høydepunkter og noen mer ordinære numre. Anmelderen hyllet «rå, fengende og upretensiøse plater som dette».

### Diskografi

#### Album:

* 2015: *Blomst*
* 2019: *Blomst IL*
* 2022: *Triatlon*

#### EP:

* 2012: *Hold Kjeft Og Smil*
* 2016: *B for Blomst*

#### Singler:

* 2015: «Ro Deg Ned»
* 2015: «Men Kjære Deg, Du Brenner Jo»
* 2015: «Verdt Å Dø For»
* 2016: «God Natt»
* 2018: «Oss Som Bare Drar»
* 2018: «Penger I Madrassen»
* 2019: «Bare Ha»
* 2019: «Mine Hender Brenner»
* 2020: «Dagen Du Traff Meg»
* 2022: «Ta Telefonen»

Referanser
----------

1. ↑  Albumanmeldelse av Mailiss Solheim, *Klassekampens musikkmagasin* 18. mars 2019
2. ↑  Albumanmeldelse av Eivind A.W. Stuen, *Aftenposten* 22. mars 2019
3. ↑  Albumanmeldelse av Therese C. Wangberg, Musikknyheter.no
4. ↑  Albumanmeldelse av Veronica Sagbakken, Disharmoni.no
5. ↑  Albumanmeldelse av Victor Josefsen, Deichman.no
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Lampeter** (walisisk **Llanbedr Pont Steffan**) er en by i Ceredigion i Wales. Den ligger på stedet hvor elvene Teifi og Dulas renner sammen.

Den tidligste kjente referansen til Lampeter er fra 1187, da Owain Gwynedd ødela kongens Castle of Pont Steffan.

Ceredigion var et av det kongelige grevskapene som ble opprettet av Edvard I av England etter Llywelyn ap Gruffydds nederlag ved Cilmeri i 1282. Lampeter kom dermed under direkte kongelig kontroll. Dette betydde i praksis lite, og byen fortsatte å ha en levende walisiskspråklig kultur. Den fikk charter som *borough* i 1284, og deretter fulgte flere chartere som gav rett til å holde markeder og festivaler. I den brede hovedgaten, *High Street*, ble det holdt markedsdager inntil 1930-årene. En av de mest kjente er Dalis Horse Fairs.

Det byen er mest kjent for i dag er University of Wales, Lampeter, tidligere St. David's University College. Det ble grunnlagt i 1822 som en teologisk høyskole, og er nå en del av University of Wales. Hovedvekten ligger på humaniora. Restene av slottet som ble ødelagt i 1187 inngår i fundementene til hovebygningen.

Byen har et museum og en rekke uavhengige butikker.

Lampeter var vertskap for det nasjonale Eisteddfod i 1984.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lampeter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** GeoNames **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |
**iGenius** er et MLM-selskap etablert i 2013, den gang under navnet **Wealth Generators**, senere som **Kuvera Global** før det fikk navnet iGenius i 2021. Selskapet er registrert i delstaten Utah i USA, og grunnleggerne var Ryan Smith, Annette Raynor, Chad Miller og M. Arthur Romano.

I motsetning til de tradisjonelle MLM-selskapene med fysiske produkter i omløp, har iGenius satset på opplæringsprodukter innen finans i tillegg til å tilby investeringer. Ettersom selskapet ikke innehar nødvendig lisens til sistnevnte, har Belgia og Frankrike utstedt offisielle advarsler mot selskapet. I Sverige har Finansinspektionen advart mot å plassere penger i konseptet som de mistenker er en Ponzi-svindel. I Norge har selskapet blitt promotert av blant andre den tidligere Ap-politikeren Aryan Bermeki.

iGenius har sammen med blant andre BE og Eaconomy vært en del av en nyere trend innen MLM der man i stor grad har rettet seg mot unge personer, samt benyttet influensere og sosiale medier til å promotere selskapet som en vei til et liv i luksus.

Referanser
----------

1. ↑  «Investview, Inc.». U.S. Securities and Exchange Commission.
2. ↑  «France’s AMF Blacklists Investview’s Subsidiary Kuvera». *Finance Magnates*. 9. april 2019.
3. ↑  «"Vore det här på riktigt skulle de vinna Nobelpriset i ekonomi" – Misstänkt Ponzi-bedrägeri sprider sig på sociala medier». *Vasabladet*. 26. august 2022.
4. ↑  «Frister unge med luksusliv: – Ikke et pyramideselskap». *Finansavisen*. 10. november 2023.
5. ↑  «Students feel targeted by multi-level marketing company». *The Eye Opener*. 24. september 2019.
6. ↑  «Finansiella nätverksförsäljare lovar genväg till lyxliv – Svenska Yles reporter utkastad från event där unga lockas investera». *YLE*. 12. desember 2022.
7. ↑  «Frister med et luksusliv – kan havne i et pyramidelignende spill». *NRK*. 14. februar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Belinda Ekornås** (født 1972) er en norsk psykolog som arbeider med militærpsykologi og forebygging av radikalisering og voldelig ekstremisme. Hun er seniorforsker ved Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress (NKVTS).

Hun ble cand.psychol. ved Universitetet i Bergen i 2000 og skrev hovedoppgave om *Trening av militære team i en navigasjonssimulator*. Hun er godkjent som psykologspesialist og har doktorgrad i psykologi fra Universitetet i Bergen (2013). Hun mottok Inspirasjonsprisen for 2013 fra Norsk Psykologforening.

Hun har arbeidet med stress i militære team siden hun var ferdigutdannet psykolog, og har vært tilknyttet et militærpsykologisk forskningsprosjekt ved Sjøkrigsskolen. Hun arbeider fra 2020 med forskningsprosjektet *Veteraners familier: Psykisk helse og hverdagsliv etter utenlandsoperasjoner* ved NKVTS.

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Ekornås, Belinda 1972-, besøkt 26. september 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Disputas – Belinda Ekornås, Det psykologiske fakultet, UiB
3. ↑  Inspirasjonsprisen 2013: Belinda Ekornås Arkivert 23. september 2021 hos Wayback Machine. Norsk Psykologforening
4. ↑  Skal forske på veteranfamiliene i banebrytende prosjekt, *Forsvarets forum*
5. ↑  «Belinda Ekornås». Arkivert fra originalen 23. september 2021. Besøkt 23. september 2021.
6. ↑  Belinda Ekornås

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Benoît Potier** er en fransk forretningsmann som fungerte som administrerende direktør for det franske industrigass-multnasjonale Air Liquide mellom 2006 og 2022. Han er for tiden styreleder i Air Liquide.

Utdanning
---------

Benoit Potier ble uteksaminert som ingeniør fra École centrale de Paris i 1979. Potier deltok også på Wharton International Forums lederutdanningsprogram og INSEAD Advanced Management-programmet.

Karriere
--------

Benoît Potier begynte i Air Liquide i 1981 som forsknings- og utviklingsingeniør. Etter å ha fungert som prosjektleder i Engineering and Construction Division, ble han utnevnt til visepresident for energiutvikling i forretningslinjen Large Industries. I 1993 ble han direktør for strategi og organisasjon, og i 1994 ble han ansvarlig for markedene for kjemikalier, metaller og stål, olje og energi. Han ble utnevnt til konserndirektør for Air Liquide i 1995 med tilleggsansvar for Engineering and Construction Division og Large Industries-operasjoner i Europa. Benoît Potier ble utnevnt til senior executive vice president i 1997. Han ble utnevnt til styret i 2000 og ble styreleder i november 2001. Benoît Potier var president og administrerende direktør i Air Liquide fra 2006 til 2022. stillingen som Styreleder i Air Liquide fra 1. juni 2022.

Referanser
----------

1. ↑   Davos 2014 Participant List, uttrykt i referansen som 1957[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.legifrance.gouv.fr[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   NOR PRER2036140D[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Benoît Potier
5. ↑  «Cannes B20 Summit - Benoît Potier Air Liquide – Croissance verte». Arkivert fra originalen 22. juli 2012. Besøkt 14. april 2012.
6. ↑  Benoît Potier, acteur de l'air« Une vie en apesanteur » ? Ai...
7. ↑  Benoît Potier, l'homme qui croyait à l'hydrogène
8. ↑  Benoît Potier passe la main à la tête d'Air liquide

Eksterne lenker
---------------

* (en) Benoît Potier – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Wadi Og i Judeaørkenen.
**Wadi Og** (hebraisk: נחל אוג, arabisk: وادي مكلك) er en elv som renner om vinteren nær den israelske bosetningen Almog. Den renner 30 km fra Jerusalem til Dødehavet.

Beskrivelse
-----------

Wadi Og er den nordligste av elvene som flyter fra Judeaørkenen til Dødehavet. Elven drenerer fjellsiden av Oljeberget, Scopusfjellet og Abu Dis i Jerusalem 800 meter over havet og faller til Dødehavet 400 meter under havnivå. Den bratte elven flyter raskt om vinteren, og flere ganger har flom i elven vasket bort deler av vei 90. Elven drar med seg gjørme og avfall med vannet og noen ganger kan man i flomperioder se hundremeters lange spor med gjørme ut i Dødehavet. Elven renner forbi Nabi Musa. Ved slutten av elven er det bygd et reservoar som lagrer flomvann og som blir benyttet av Almog.

Navnet på elven kommer fra den lokale sumak-planten (*Rhus tripartita*) som vokser i dalen, og som heter *og* på hebraisk.

### Ruinene av Theoctistus' kloster

Wed wadiens leie er ruinene etter Theoctistus' kloster, på arabisk kalt *Deir Muqallik*. De er vanskelig tilgjengelige, på et sted ganske høyt på den bratte nordhellingen der dalen blir dyyere og blir en canyon Ifølge bysantinske kilder ble det anlagt på 400-tallet av Euthymius og Theoctistus. Arkeologer bekrefter at hovedfasen av hulekirken og relaterte strukturer er fra 5.-7. århundre, klosterets gullalder, med tegn etter vesenlig mindre habituering i muslimsk tid på 7. til 11. eller 12. århundre. Hulekirken er fra tidlig 400-tall, ovg ved utgangen av 700-tallet var klosteret fraflyttet.

Panorama av Wadi Og fra Og utkikkspunkt.

Referanser
----------

1. 1 2  Nahal Og Arkivert 12. april 2016 hos Wayback Machine. at *Afek Family Travels*
2. 1 2  Nahal Og (Og Stream) Arkivert 11. mai 2015 hos Wayback Machine. ved *Israel Traveler*
3. 1 2  Nahal Og Arkivert 1. mai 2020 hos Wayback Machine. Arkivert 2020-05-01 hos Wayback Machine i *Dead Sea Guide*
4. ↑  Israeli Welcome Rain i *Israel National News*
5. ↑  Floods make some people's day, ruin others' i *Haaretz*
6. ↑  Israel goes "from Red Line to Black" as the water crisis worsens i *The Jerusalem Post*
7. 1 2 3 4 5  Goldfus, Haim (HUJI); Arubas, Benny (HUJI); Alliata, Eugenio (SBF) (1995). «The Monastery of St. Theoctistus (Deir Muqallik)». *LA* (45): 247–292.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Norge Rundt*** er et norsk underholdningsprogram som har gått på NRK-TV siden 1976. Materialet i programmet er et utvalg av det som distriktskontorene rundt i Norge har å tilby, og har dermed fått tilnavnet «distriktenes magasin».

Programmet sendes på fredager, like etter distriktsnyhetene, på NRK1. Eneste unntak fra dette sendetidspunktet var høsten 2000 da det ble sendt på søndager klokken 21. I januar 2001 var programmet tilbake på fredagskvelden.

Programmet har hovedkontor i Bergen.

Om programmet
-------------

Musikken som har vært brukt programvignetten har siden starten vært utdrag av «Norsk dans nr. 2» av Edvard Grieg.

Arnt Ryvold fra NRK Troms var den første programlederen.

I 2016 hadde *Norge Rundt* sendt over 10 000 reportasjer. Det ble da gjort en opptelling over temaer som særlig hyppig hadde blitt gjenstand for reportasjer, og funnet at det var blitt sendt 128 reportasjer om treskjærere, 818 dyrehistorier – hvorav 213 om hunder, 39 reportasjer om taletrente papegøyer og undulater – og 97 om oppfinnere. 2 898 av intervjuobjektene var omtalt som utøver av en eller annen form for håndarbeid. 125 977 personer hadde i samme periode vært med i programmet.

Programledere
-------------

Utdypende artikkel: Liste over programledere i Norge Rundt

*Norge Rundt* bytter programleder hver tredje måned. Programlederne hentes fra NRKs distriktskontorer. Siden starten og frem til 2010 hadde det vært mer enn 190 forskjellige programledere for *Norge Rundt*.

Referanser
----------

1. ↑  «Norge Rundt 11.01.2013». NRK. 11. januar 2013. Besøkt 12. januar 2013.
2. 1 2 3  «– Det vil ikke forundre meg hvis hele programmet blir fredet». *www.dagsavisen.no* **(norsk)**. 30. november 2016. Besøkt 7. februar 2020.
3. ↑  «(+) 40 år med Norge Rundt har gitt oss 128 treskjærere og 39 snakkende papegøyer. Nå kan du se dem alle - og 10.000 reportasjer til». *m24.no*. 4. november 2016. Besøkt 2. oktober 2021.
4. ↑  Programlederne i Norge Rundt på NRK.no via waybackmachine.org per 2010-04-13 (besøkt 25. oktober 2014)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Norge Rundt* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Norge Rundt* på NRK TV Rediger på Wikidata
* (no) Kart med lenker til videoklipp for hvor 10000 Norge Rundt-innslag her filmet
**Christin Magnussen** (født 27. april 1970 i Fredrikstad) er en norsk tidligere håndballspiller. Hun er mest kjent fra sin periode hos Bækkelagets Sportsklub, der hun spilte 80 kamper.

Bakgrunn
--------

Magnussen er eldst av tre søsken i en idrettsfamilie fra Fredrikstad, der hennes to yngre brødre ble ishockeyspillere. Trond Magnussen har flere sesonger som profesjonell spiller fra både Sverige og Tyskland, mens yngste bror, Ole Morten Magnussen, hadde mange sesonger i eliteserien, hovedsakelig for Stjernen.

Magnussen er adjunkt med utdanning fra Norges idrettshøgskole, og har siden 2004 arbeidet som lærer ved Bjerke videregående skole i Oslo, på utdanningsprogram for idrettsfag. Ved skolen er hun prosjektkoordinator for Kompetansesenteret for Idrett og Fysisk aktivitet, som er etablert for å synliggjøre skolen som kunnskapssenter og inkluderende møteplass.

I 2003 var Magnussen ansatt i Oslo Idrettskrets som leder for Gatekamppatruljen i Oslo. I sesongen 2005 – 2006 var hun trener for damelaget til Hadelandsklubben Lunner IL sammen med Stig Quille.

Se også
-------

* Liste over kjente pedagoger ved Bjerke videregående skole

Referanser
----------

1. ↑  «Adelskalender». Bækkelagets Sportsklubs nettsider. Arkivert fra originalen 21. desember 2008. Besøkt 28. august 2008.  *Statistikk*
2. ↑  «HJELP TIL Å FÅ SKOLEBARN I BEVEGELSE». KIFA-Bjerke. Arkivert fra originalen 21. oktober 2008. Besøkt 28. august 2008.
3. ↑  «Pressemelding: Klart for sommerens «Gatekamp»» (PDF). Oslo Idrettskrets. 24. juni 2003. Arkivert fra originalen (PDF) 20. oktober 2004. Besøkt 28. august 2008.  *PDF-dokument*
4. ↑  «Damehåndball - for menn». aftenposten.no. 20. september 2005. Besøkt 28. august 2008.

Eksterne lenker
---------------

* KIFA-Bjerke.no med profil for Magnussen og de andre kursholderne[*død lenke*]
**Myllarheimen** er et musikkhistorisk museum i Vinje kommune på husmannsplassen Kosi på garden Øygarden i Arabygdi der Myllarguten, spelemannen Torgeir Augundsson, bodde de siste årene av sitt liv fram til 1872, da han døde. 

I 1852 kjøpte Myllarguten Øygarden, etter å ha tjent godt på konserter i Christiania og Bergen. Men han var ingen god bonde eller økonom, og ti år seinere måtte han selge garden. Men en husmannsplass holdt han av til seg selv. 

Kunstneren Harald Kihle kom i 1949 med en oppmodning om å ta vare på minne etter Myllarguten. Rauland kommune kjøpte husmannsplassen og ved dugnad ble husene satt i stand og gjenstander som hadde tilhørt Myllarguten ble samlet inn. 

I 1969 ble det avduket et minnesmerke utført av Dyre Vaa.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Myllarheimen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Vest-Telemark museums hjemmesider

| * v
* d
* r
Vest-Telemark Museum |
| --- |
| Dyre Vaa-samlingane • Eidsborg stavkyrkje • Fyresdal Bygdemuseum • Grimdalstunet • Kviteseid bygdetun • Myllarheimen • Norsk skieventyr • Skinnarland-samlinga • Vest-Telemark Museum Eidsborg • Vinje biletgalleri • Øyfjell bygdemuseum • Åmdals Verk gruver |
*For tidsskriftet, se Ériu (tidsskrift)*
«Erins harpe», maleri av Thomas Buchanan Read, 1867
Et satellittbilde av Irland, den grønne øya som gudinnen Ériu var vokter av og ga navn til.
**Ériu**, datter av Ernmas av Tuatha Dé Danann, var skytsgudinnen av Irland som hun også ga navn til (irsk for Irland er **Éire**). Det engelske navnet for Irland er også avledet fra navnet *Ériu* og sammensatt med det germanske (norrøne eller angelsaksiske) ordet for *land*.

Hennes ektemann var Mac Gréine («Solens sønn»). Hun var også mor av Bres av prins Elatha av fomoriere.

Rolle og mytisk fremstilling
----------------------------

Sammen med sine søstre, Banba og Fodla, var Ériu en del av et viktig triumvirat, gruppe på tre gudinner. Da Milesiere kom til Irland fra Spania ba hver av søstre at nettopp deres navn ble gitt for den grønn øya. Dette ble skjenket dem, skjønt Ériu (Éire) ble det fremste navnet som ble benyttet, men også Banba og Fodla kan fortsatt bli tidvis bli benyttet som poetiske omskrivelser for Irland, tilsvarende som Albion er for Storbritannia.

Ériu, Banba og Fodhla er fortolket som gudinner for suverenitet.

I henhold til Seathrún Céitinn var Éire, Banbha og Fódhla de tre gudinnene Badhbh, Macha og Móirríoghan Som Ériu er gudinnen Badb også tidvis navngitt som en datter av Ernmas, men om det betyr at de to gudinnene tidvis ble oppfattet som like er uvisst.

Navn og etymologi
-----------------

Leksikon for rekonstruerte urkeltiske ord ved Universitetet i Wales har gitt *\*Φīwerjon-* (nominativ entall *Φīwerjō*) som urkeltisk etymologi av navnet. Denne keltiske formen antyder urindoeuropeiske *\*piHwerjon-*, sannsynligvis beslektet med adjektivisk forstavelsen *\*piHwer-*, «feit» (sammenlign sanskrit *pīvan*, f. *pīvarī* og på-form *pīvara*, «feit, full, rundt»), således mening «feit land» eller «land av overflod», som ble gitt tidlig til den grønne øya Irland. Den urkeltiske formen ble *\*īweriū* i q-keltisk (urgoidelisk). Fra en tilsvarende eller noe senere form ble også lånt fra gresk Ἰέρνη, *I[w]ernē*, og Ἰουερνία, *Iouernia*; den siste formen ble konvertert til latinske Hibernia.

Referanser
----------

1. ↑  *Lebor Gabála Érenn*. Oversettelse på Nettet hos www.ancienttexts.org
2. ↑  Astro-Theology and Sidereal Mythology Arkivert 25. februar 2008 hos Wayback Machine.
3. ↑  Seathrún Céitinn, *Foras Feasa ar Érinn*. CELT oversettelse på Nettet.
4. ↑  Proto-Celtic Arkivert 14. januar 2006 hos Wayback Machine. (PDF) *English lexicon*
5. ↑  «Eire», *Online Etymology Dictionary*
6. ↑  Mallory, J.P. & D.Q. Adams, red.: *Encyclopedia of Indo-European Culture.* London: Fitzroy Dearborn Pub. 1997, s. 194

Literatur
---------

* Boydell, Barra (våren 1995): «The female harp: The Irish harp in 18th- and early–19th-century Romantic nationalism», *RIdIM/RCMI newsletter* XX/1, s. 10–17.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Joseph Gregory** (født 1900, død 1971) var en canadisk skarpskytter som deltok i første og andre verdenskrig.

Han klarte å skjule sin egentlige alder, og dermed klarte han å slutte seg til det canadiske militæret, da han var 15 år gammel. Han fortalte sine venner at han hadde utviklet sitt talent for skarpskyting som ung gutt, da han gikk på jakt i den canadiske hjemprovinsen Saskatchewan. Han var også hobbyfotograf og brukte kameraet sitt flittig i sin tjenestetid under første verdenskrig. Han hadde derfor en stor samling av fotografier som dokumenterte den skrekken han var vitne til under denne krigen.

Etter at han tjenestegjorde som skarpskytter i Frankrike under den første verdenskrig, slo Gregory seg ned i Calgary, Alberta, Canada sammen med sin kone. Ved utbruddet av den andre verdenskrig, vervet han seg igjen og ble innrullert i South Saskatchewan Regiment, 7. september 1939 i Weyburn, Saskatchewan, kort tid etter at regimentet var blitt opprettet.

Han ble kreditert med flere bekreftede drap, og sikkert enda flere ubekreftede drap. Han deltok også i flere slag, blant annet i Dieppe-raidet, hvor han mistet det ene øyet på grunn av en skuddskade. Han ble tildelt den canadiske Military Medal for sin innsats under det allierte angrepet på Dieppe.

  


| * v
* d
* r
Skarpskyttere fra andre verdenskrig |
| --- |
| Canadas flagg Canada | 
* Joseph Gregory
* Harold Marshall

 |
| Finlands flagg Finland | 
* Simo Häyhä
* Sulo Kolkka

 |
| Tysklands flagg Tyskland | 
* Sepp Allerberger
* Matthäus Hetzenauer
* Friedrich Pein
* Bruno Sutkus
* Helmut Wirnsberger

 |
| Sovjetunionens flagg Sovjetunionen | 
* Tanja Baramzina
* Nina Lobkovskaja
* Fjodor Okhlopkov
* Ljudmila Pavlitsjenko
* Rosa Sjanina
* Ivan Sidorenko
* Mikhail Surkov
* Vasilij Zajtsev

 |
| Tsjekkias flagg Tsjekkoslovakia | 
* Marie Ljalková

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF
 |

Portal: Andre verdenskrig
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for ØsterrikeØsterrike Østerrike |
| Alpint |
| Alpint Vinter-OL for ungdom |
| Sølv | 2024 i Sør-Koreas flagg Jeongseon | Super-G |

**Asaja Sturm** (født 26. august 2006) er en østerriksk alpinist, som representerer klubben Schiclub St. Leonhard.

Idrettskarriere
---------------

Huot-Marchand ble østerriksk skolemester i slalåm og storslalåm i 2022, og han ble østerriksk ungdomsmester i slalåm i 2023.

Han deltok i Vinter-EYOF 2023 i Italia, og ble der nummer åtte i storslalåm og nummer 48 i super-G.

Han ble nummer to i super-G under Vinter-OL for ungdom 2024, bak Benno Brandis fra Tyskland. Han ble nummer sju i storslalåm og nummer åtte i kombinasjonen.

Han deltok også i storslalåm under Junior-VM i alpint 2024, men fullførte ikke.

Referanser
----------

1. 1 2  Gangwon 2024 - *Asaja Sturm*, besøkt 9. februar 2024.
2. ↑  Asaja-sturm.at, besøkt 9. februar 2024.
3. ↑  FIS - *Asaja Sturm*, besøkt 9. februar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisiell hjemmeside
* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Ølstykke Stationsby** eller bare **Ølstykke** er en bydel i Ølstykke Sogn, Ølstykke Herred i Nordsjælland, Danmark. Frem til den 1. januar 2010 var Ølstykke en selvstendig by, men i dag er den vokst sammen med nabobyen Stenløse hvor de to danner byområdet Ølstykke-Stenløse. Ølstykke Stationsby befinner seg mellom Slangerup, Jyllinge, Frederikssund og Stenløse. 

Ølstykke er historisk kjent for hesteoppdrett og stutteri. Et av Ølstykkes vartegn er den gamle vindmølle *Skenkelsø Mølle* som er innrettet til kulturhistorisk museum. I byen ligger også *Ølstykke Bibliotek* samt *Udlejre kirke* fra 1991. I nærheten av den nåværende *Egedal Station* ligger Ølstykke kirke fra middelalderen. Siden 1989 har det vært forbindelse med S-tog fra København. 

Ølstykke var inntil 2007 hovedby i Ølstykke kommune.

Referanser
----------

1. ↑  «*Lokalhistorie*, keldkrolmark. Besøkt 6. juli 2016». Arkivert fra originalen 9. august 2016. Besøkt 6. juli 2016.
2. ↑  *Skenkelsø Mølle Museum*, egedalarkiverogmuseum.dk. Besøkt 6. juli 2016 Arkivert 20. august 2016 hos Wayback Machine.
3. ↑  *Kirker og Kirkegårde*, oelstykkesogn.dk. Besøkt 6. juli 2016

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
'*Henri Laurent Janssens **O.S.B. født** Henricus Antonius Maria Janssens* (født den 3. juli 1855 i Sint-Niklaas i Belgia, død den 17. juli 1925 i Scheut), var en belgisk katolsk katolsk ordensprest og biskop og medlem av benediktinerordenen.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Henri Janssens var et av de ti barna til industrimannen og politisk folkevalgte Theodoor Janssens. I 1875 begynte han å studere filosofi og teologi ved Det pavelige gregorianske universitet i Roma.

### Prest

```
I 1877 ble han ordinert til prest, men i 1878 måtte han forlate instituttet av helsemessige årsaker. I 1879 oppnådde han likevel doktorgrad i teologi. I 1880 trådte han inn i benediktinerned kloster i Maredsous, udert han fikk ordensnavnet Dom Laurent, og i 1881 avla han sine evige løfter. Han ble foreleser i dogmatikk, i 1883 i Maredsous, i 1886 i abbediet i Seckau. I 1887 ble han retorikklærer ved klosterskolen i Maredsous.
```

I 1893 ble han prorektor i Roma og i 1894 rektor ved benediktinernrd institutt der. I 1909 ble han sekretær for den pavelige kommisjon for bibelstudier. Han ble en anerkjent, men ikke ukontroversiell, bibelforsker. Det var perioden da bibeleksegeter ennå ikke var samstemte angående motsetningene mellom 1. Mosebok og darwinismen og evolusjonsteorien.

### Tritulærbiskop

I 1921 ble han utnevnt til titulærbiskop av *Betsaida* og ble bispeiet av presidenten for den pavelige bibelkommisjon, den nederlandske kardinal Willem Marinus van Rossum.
Trelleborg.
«Trelleborg» har flere betydninger.
**Trelleborg** er et borganlegg  fra vikingtiden, og ligger på en landtunge mellom elvene Tudeå og Vårbyå, ca. tre kilometer vest for Slagelse på Sjælland, Danmark. Trelleborg er dendrokronologisk datert til vinteren i år 980/81. Den ble betraktet som et militært anlegg og var en sterk befestet borg som kunne inneholde mange mennesker. 

Borgen består av en hovedborg og en forborg. Hovedborgen er omgitt av en sirkulær ringvoll av jord, 163 m i indre diameter, 17 m bred og fem meter høy. Mot landsiden går en 17 m bred og fem meter dyp grav. I ringvollen er fire åpninger, en til hver himmelretning. Fra åpningene går det to trelagte veier tvers gjennom anlegget og deler det i fire like deler. I hver fjerdedel har det ligget en karré av fire trebygninger omkring en lukket gårdsplass. Bygningene har vært avlange med svakt buede langvegger, ca. 30 meter lange, med inngang i begge gavlene og to innganger på hver side midt på. Utenfor ringvollen på landsiden er en forborg med 15 bygninger ordnet radiært mot ringvollen, og omgitt av en ytre voll. Disse bygningene likner de i hovedanlegget, men er noe kortere. 

Øst for borgen er gravplassen. I alt er det funnet 135 graver, samtlige under flat mark. En av disse var en massegrav med ti skjeletter. De fleste begravde var menn, men det finnes også et innslag av kvinner og barn. 

Borgen ble arkeologisk undersøkt i årene 1934-42. Nye undersøkelser ble gjort i 2008, da det bl.a ble funnet et treskjold. Det er første gang man har funnet et helt treskjold i Danmark. Skjoldet er ca. 80 cm i diameter, med et karakteristisk hull i midten der skjoldbulen har sittet. Skjoldet er datert til vikingtiden, til borgens bruksperiode i slutten av 900-tallet.

Gjenstandene er utstilt på Nationalmuseet i København. Trelleborg var det første anlegget av sitt slag som ble undersøkt, senere er det funnet tre andre i Danmark, og muligens et tilsvarende anlegg i Skåne. Etter det første anlegget kalles de gjerne trelleborger eller vikingtidsborger.

Se også
-------

* Museet ved Trelleborg

Eksterne lenker
---------------

* Vikingborgen Trelleborgs offisielle nettside.

Portaler: Danmark | Historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Arendal og Omegns Automobilruter** var et norsk busselskap som ble stiftet i 1919 av svensken Axel Norén i Arendal. Selskapet var blant Arendals første busselskap og holdt til på rutebilstasjonen som da lå på Tyholmen. Selskapets første buss var en ombygd lastebil.

Selskapet utvidet etterhvert virksomheten. Selskapet drev flere bilruter. Byrutene i Arendal, og langrutene Stathelle-Kristiansand, Arendal-Lillesand. Arendal- Vegårshei og Arendal-Eydehavn.

Selskapet ble solgt til Arendals Dampskibsselskab (ADS) i 1927.
Salget omfattet alle rutekonsesjonene, bilmateriell og verksted- og garasjebygg.

Arkivet
-------

Arkivmateriale etter Arendal og Omegns Automobilruter befinner seg på KUBEN i Arendal. Arkivet omfatter et bilde av personale, en rutetabell fra 1925 og kontrakten som omfatter salget av selskapet til Arendals Dampskibsselskab.

Referanser
----------

1. ↑  Øyvind Bjorvatn (red): Fra damp til diesel – ADS – ATS – Nettbuss Sør 1857–2007. 150 år i samferdselens tjeneste. Arendal 2007
2. ↑  Med rutebil gjennom Sørlandet på *Avtrykk.no*, 07.01.2015
3. ↑  Nye busser, *Avtrykk.no*, 23.12.2014

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter Arendal og Omegns Automobilruter på Arkivportalen
**BISFed** (Boccia International Sports Federation) er den internasjonale idrettsorgasisasjonen som har ansvaret for boccia.

Organisasjonen er underlagt IPC - Den internasjonale paralympiske komité.

Historie
--------

Organisasjonen ble etablert 14. desember 2012 i Pretoria i Sør-Afrika, og overtok ansvaret for boccia fra CPISRA (Cerebral Palsy International Sports and Recreation Association). CPISRA beholdt ansvaret for andre idretter for utøvere med cerebral parese og lignende handikapp, som racerunning (PETRA-sykkel) og 7-a-side fotball. CPISRA ble etabletrt i 1978.

Målsettinger
------------

BISFed har som mål å promotere boccia, og støtte utbredelsen av sporten. De er også sportens internasjonalt styrende organ, og skal promotere sporten mot beslutningstakere, samt representere sine utøveres interesser.

Referanser
----------

1. ↑  CPISRA - *Sports*[*død lenke*], besøkt 9. juli 2013.
2. ↑  BISFed - *Launching the Boccia International Sports Federation (BISFed)*[*død lenke*], besøkt 9. juli 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Eirik Petersen foreleser på Handelshøyskolen BI.
Eirik Petersen foreleser
**Eirik Petersen** (født 4. mai 1958) er en norsk rådgiver, foreleser og forfatter fra Oslo.

Underviser og holder foredrag i Operativ ledelse, Salgsledelse, Salg, Key Account Management, Forhandlingsteknikk, Presentasjonsteknikk og Kundeservice. 

Petersen har bakgrunn fra Handelshøyskolen BI, Edinburgh Business School/ Heriot-Watt University (Professional negotiation), University of Pennsylvania (Positive psychology), Harvard Law School (Project On Negotiation), Næringsakademiet, Norges Eksportskole og Orklas Merkevareskole. Timeforeleser og sensor ved Handelshøyskolen BI og Gokstad Akademiet. 

Yrkeserfaring fra Oslo Lysverker, Canon, Ricoh, Scanox (Jotun), reklamebyrået Locomotiv og Institutt for salg og markedsføring. Petersen er forfatter av fagbøker og medlem av Norsk faglitterær forfatter - og oversetterforening.

Bibliografi
-----------

* *Nå dine salgsmål! Grunnleggende salgsteknikk for alle som jobber med kunder* Universitetsforlaget 2016, ISBN 9788215027814 (Første utgave 2001, andre utgave 2009, tredje utgave 2016)
* *Key Account Management; hvordan få de store ordrene av de største kundene.* Universitetsforlaget 2006, ISBN 9788215009261.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |