**Etterforskning** er primært en politifaglig disiplin.

Det kan skilles mellom to typer etterforskning; politietterforskning og privat etterforskning. Etterforskning deles tradisjonelt inn i teknisk og taktisk etterforskning. Teknisk etterforskning vil blant annet være det som også ofte kalles kriminalteknikk, men taktisk etterforskning er det de fleste forbinder med ordinær politietterforskning. På mindre steder vil det ofte være de samme polititjenestemennene som jobber med ordenstjeneste som også har ansvaret for med det meste innen etterforskning, mens det i de større distriktene finnes egne etterforskere og etterforskningsavsnitt.

En politietterforsker innhenter spor og opplysninger slik at påtalemyndigheten skal kunne avgjøre om det foreligger en straffbar handling, og om noen kan stilles til strafferettslig ansvar for handlingen. I større etterforskinger er det som regel egne tekniske etterforskere som innhenter og undersøker kriminaltekniske spor, og den taktiske etterforskeren setter disse opplysningene inn i en sammenheng med øvrige opplysninger. Hovedoppgavene til en taktisk etterforsker er å, i samarbeid med påtalemyndigheten, iverksette nye etterforskningskritt, vurdere verdien av informasjon og utføre ytterligere informasjonsinnhenting. Innhentingen kan skje gjennom såkalte åpne etterforskingsmetoder (avhør, tips, rundspørring, ransaking, m.v.), eller skjulte etterforskingsmetoder (telefonavlytting, spaning, romavlytting, m.v).

Norge
-----

Alle norske polititjenestemenn har gjennomgått en grunnleggende utdanning i teknisk og taktisk etterforsking. Politihøgskolen har også et betydelig etterudanningsopplegg innen ulike former for teknisk og taktisk etterforskning både for politiutdannende og politijurister

Enkelte byer/politidistrikter har egne etterforskningsavsnitt som jobber spesifikt med områder som narkotika, etterretning, sedelighet, organisert kriminalitet osv. I mindre byer/distrikter jobber de ansatte med alle disse feltene.

Litteratur
----------

* Andenæs, Johs. (1994). *Norsk straffeprosess Bind I.* (2. utg.). Oslo: Universitetsforlaget. s. 248-271. ISBN 8200218015.
* Hov, Jo (1999). *Rettergang II. Straffeprosess*. Oslo: Papinian. s. 43-76. ISBN 8291060096.
* Politihøgskolen i samarbeid med forlaget (2000). *Innføring i straffeprosess* (4. utg.). Nesbru: Vett og Viten AS. s. 47-92. ISBN 8241204515.
* Det juridiske fakultet UiT (1999). *Praktisk-juridisk kurs*. Oslo: Pensumtjeneste AS. s. 161-191. ISBN 8213016270.

Eksterne lenker
---------------

* Straffeprosessloven § 224 Hjemmelen for etterforskning.
* Påtaleinstruksen § 7-4 Om etterforskning.


| * v
* d
* r
Strafferett |
| --- |
| Straff | Straff **·** Straffebud **·** Straffelov **·** Bot **·** Fengselsstraff **·** Dødsstraff **·** Samfunnsstraff |
| Aktører | Politi **·** Påtalemyndighet **·** Aktor **·** Domstol **·** Dommer **·** Jury **·** Forsvarer **·** Bistandsadvokat **·** Fornærmet **·** Vitne **·** Gjerningsperson **·** Stevnevitne **·** Rettsvitne **·** Sakkyndig |
| Prosess | Straffeprosess **·** Anmeldelse **·** Etterforskning **·** Henleggelse **·** Påtalebegjæring **·** Siktelse **·** Tiltale **·** Privat straffesak **·** Stevning **·** Bevis |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** NDL **·** BBC Things
 |