recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Værnes kirke
**Størdalen prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Søndre Indherred prosti. Det omfattet sogn i Størdalen kommune i Nordre Trondhjems amt, og hovedkirken var Værnes kirke.

Størdalens kirkesogn er nå en del av Stjørdal kirkelige fellesråd, og underlagt Stjørdal prosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Varnes* eller *Stjóradalr sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Størdalen prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Reformatsen 1589 hadde *Styrdall Præstegjeld [..] tri kircker som ikke behoff giøres att holdes effter wed mact, [..] Huilcke [er] Øure, Fløe och Skilstads menigheder wij haffue lagtt till neste kircker. [..] Och er nu igien fire kircker som aff tvende prester betienis skulle.* Sogneprestens befaling var *Wdi Vernesz hoffuedkircken skall skie tieniste tvende hellige dage effter huer andre och den tredie udi Lexsdals kircke.* Mens kapellanen skulle forrette *Wdi Skattuolds och Heggrems kircker [..] per vices*  (på omgang).

På moderne språk, var det i 1589 tre kirker det ikke lenger var behov for, nemlig Auran og Fløan i Skatval og Skjølstad i Hegra. Det var da igjen fire operative kirker i Stjørdal prestegjeld, hovedkirken Værnes og anneksene Skatval, Hegra og Leksdal, hvilket skulle betjenes av to prester, sognepresten og en kapellan.

Størdalen prestegjeld dannet grunnlaget for Størdalen formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 28. juli 1849 ble det vidløftige Størdalen prestegjeld delt i to nye, Nedre og Øvre Stjørdal prestegjeld.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1903). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 30.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 110.
3. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 47-54. ISBN 8270612960.
4. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
5. ↑  Prestegjeld og sogn i Nord-Trøndelag, arkivverket.no
*Se også: Alstahaug prestegjeld*
Alstadhaug kirke
**Skogn prestegjeld**, også benevnt **Alstadhaug prestegjeld**, var et prestegjeld tilhørende Sør-Innherad prosti. Det omfattet sogn i Levanger kommune i Nord-Trøndelag fylke, og hovedkirken var Alstadhaug kirke.

Skogns kirkesogn er nå en del av Levanger kirkelige fellesråd, og underlagt Stiklestad prosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Refskeyna sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Skogn prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Reformatsen 1589 hadde *Skougen Præstegjeld [..] tri kircker som icke behoff giøres effterdi de ligge ner op till andre kircker, huilcke [er] Weiens, Suengaardz ock Munckebyes menigheder wij haffue lagtt till neste kircker. Och skall her effter gieldett betienes med tvende prester wdi de tri kircker som igjen bliffuer.* Sogneprestens befaling var *Wdi Alstehoug hoffuedkircken skall skie tieniste huer hellige dag.* En kapellan skulle forrette *Wdi Echnes kircke, tho hellige dage effter huer andre, och vdi Leffuangers kircke huer tridie helligdag.*

På moderne språk, var det i 1589 tre kirker i Skogn prestegjeld det ikke lenger var behov for, nemlig Veie, Svengård og Munkeby kirker. To prester skulle heretter betjene Alstadhaug hovedkirke og annekskirkene Ekne og Levanger.

Skognen prestegjeld dannet grunnlaget for Skognen formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 1. februar 1855 ble Skogn prestegjeld delt, slik at Levanger kjøpstad med Frol landsogn ble skilt ut som eget Levanger prestegjeld. Ved kgl.res. av 13. juni 1885 ble det tillatt å bygge et kapell og anlegge en gravplass på Buran i Markabygda, og ved kgl.res. av 6. juni 1889 ble Markabygda eget sogn.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Alstadhaug
* Markabygda
* Ekne

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1903). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 86.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 112.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 47-54. ISBN 8270612960.
5. 1 2  Prestegjeld og sogn i Nord-Trøndelag, arkivverket.no
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
8. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Erling Rønneberg** (født 9. september 1923 i Ålesund, død 8. juli 2008 i Ski) var en norsk motstandsmann og Secret Intelligence Service under andre verdenskrig. Han var lokalpolitiker for Arbeiderpartiet og ble rådmann i Ski kommune. Av utdannelse var han lektor. Han kom til Ski kommune i 1950 som lektor på Sørmarka folkehøyskole, hvor han senere også ble rektor. Han var ordfører i Ski kommune fra 1958 til 1963. Hans foreldre var Alf og Anna Rønneberg. Han hadde to brødre, Joachim og Anton.

Familie
-------

Hans farfar var Joachim Holmboe Rønneberg. Hans bror Joachim Rønneberg gjorde tjeneste i kompani Linge.

Andre verdenskrig
-----------------

I Ålesund var han med på å gi ut illegale aviser. Han dro til Storbritannia og ble opplært som radiotelegrafist i Secret Intelligence Service. I 1944 opprettet han SIS radiostasjonen Haga på Torholmen nord for Ålesund.

Etter krigen
------------

I 1949 tok han eksamen i økonomi fra Cambridge. Fra 1964 ble han Ski kommunes første rådmann. Denne stillingen hadde han i 27 år og la i denne perioden fram i alt 21 179 saker til politisk behandling i formannskap og kommunestyre. Dette var en ekspansiv periode for Ski kommune, og innbyggertallet ble fordoblet.

Som pensjonist brukte Rønneberg mye tid på lokalhistorisk arbeid, og han formidlet opplevelser fra andre verdenskrig, hvor han deltok aktivt i motstandskampen, til ungdom i kommunen. For dette arbeidet fikk han Ski kommunes kulturpris i 1999.

Utmerkelser
-----------

For sin innsats under andre verdenskrig ble Rønneberg tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren og den britiske King's Medal for Courage in the Cause of Freedom.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Utmerkelser

|  |  |
| --- | --- |
| St. Olavsmedaljen med ekegren | King's Medal for Courage in the Cause of Freedom |

 |

Referanser
----------

1. ↑   www.oblad.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Erling Rønneberg», *Aftenposten*, 9. september 1983, s. 9.

Kilder
------

* Georg Stub: *Nekrolog* i Aftenposten kultur 17. juli 2008 side 13

Litteratur
----------

* *Vi valgte det vi ikke kjente: norske krigsdeltakere om dengang og nå*. Oslo: Forum. 1995. s. 158. ISBN 8203290590.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** WikiTree
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Buddhistisk kosmologi** er beskrivelsen av evolusjonen og formen til universet slik den fremstår i Tripitaka og buddhistiske kommentarer. 

Det er både en midlertidig og en romlig kosmologi. Den midlertidige kosmologien beskriver tidsrommet for opprettelsen og oppløsningen av alternative universer i forskjellige eoner. Den romlige kosmologien er vertikal, og beskriver de forskjellige plan som vesener gjenfødes inn i på grunn av deres meritter og utvikling. Den horisontale kosmologien beskriver fordelingen av disse verdens-systemene inn i en uendelig ark av eksistensielle dimensjoner som er inkludert i sykklusen av samsara. Hele universet sies å bestå av fem grunnleggende elementer av jord, vann, ild, luft og rom. Buddhistisk kosmologi er også sammenflettet med troen på karma. Som resultat, er noen Tidsaldre fylt med velstand og fred på grunn av felles godhet, mens andre epoker er fylt med lidelse, uærlighet og korte livsløp.

Referanser
----------

1. ↑  Tan, Piya. «Saleyyaka Sutta» (PDF). *The Dharmafarers*. Arkivert fra originalen (PDF) Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 7. mai 2015. «I would arise in fellowship with the gods of boundless radiance (appaman'abha deva)!'»
2. 1 2  Gethin, Rupert (1998). *The Foundations of Buddhism*. Oxford: Oxford University Press. s. Chapter 5. ISBN 0-19-289223-1.
**Arne Møller** (født 6. april 1960) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller fra Sandefjord.

Møller startet fotballkarrieren sin hos Helgerød Idrettslag i Sandefjord, før han spilte for SK Brann i årene 1979 til 1988 mens han var fysioterapeut i det sivile. Han vant Norgesmesterskapet i fotball for menn 1982 og var tapende finalist i 1987 og 1988. Senere spilte han utenlands i greske Aris Thessaloniki fra 1988 til 1990, og Minde Idrettslag før han la opp. Møller anslås å ha spilt totalt 477 kamper for Brann, og 75 for Aris Thessaloniki. Han spilte også fire kamper for det norske landslaget i årene 1986 og 1987.

Etter sin aktive karriere var han daglig leder i Sandefjord BK i 1991 og trener i Fana IL (1. divisjon) 1992–94. Etter C- og D-trenerkurs trente han Voss FK i 1999. Møller satt i styret for Brann fra februar 1996 til sommeren 1998, og var sportsdirektør for Brann fra 2000 til 2002.

Han trente fra 2005 Idrettslaget Sandviken kvinner tilbake til Toppserien foran 2009-sesongen, etter å ha vunnet 1. divisjon med hele 19 poengs margin og en målforskjell på 63–13. Han trakk seg halvveis i Toppserien 2010. I 2014 trente han Karmøy-laget Avaldsnes IL Damer i Toppserien 2014.

I 2010 grunnla Møller selskapet SpeakLab sammen med tidligere nyhetsanker i TV2 Siri Lill Mannes. Selskapet tilbyr kurs i kommunikasjon og formidler programledere til konferanser og debatter. I 2012 gav Møller ut plata *Vox Pop*. Han er også forfatter av bøkene *Frispark* (2004), *Jakten på Helena Reich* (2016) og *Storyball - Den røde tråden fra lilleputt til Champions League* (2021).

Meritter
--------

* Norgesmester i 1982 med Sportsklubben Brann
* Tapende cupfinalist i 1987 og 1988 med SK Brann

Utgivelser
----------

* *Frispark – kunsten og den bevisstløse fotballen*, 2004.
* *Jakten på Helena Reich*, 2016.
* *Storyball - Den røde tråden fra lilleputt til Champions League,* 2021

Referanser
----------

1. ↑  *Arne Møller kalr for Sandefjord* fra NTB tekst den 8. juli 1990.
2. ↑
3. ↑  «Arne Møller». Norges Fotballforbund. Arkivert fra originalen 23. august 2012. Besøkt 9. januar 2013.
4. ↑  *Trakk seg fra Brann-styret i protest* i Aftenposten den 9. juli 1998.
5. ↑  *Skal være blant de tre beste* i Bergens Tidende den 6. november 1999.
6. ↑  «Velkommen til SpeakLab - Speaklab». *Speaklab*. Besøkt 26. november 2016.
7. ↑  *Arne Møller på CD og Vinyl*i Sandefjords Blad den 14. februar 2013.
8. ↑  Arne Møller (2004). *Frispark: kunsten og den bevisstløse fotballen*. Rhema forlag. ISBN 8274000366.
9. ↑  *Jakten på Helena Reich Arkivert 20. oktober 2016 hos Wayback Machine.* fra notebene, 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arne Møller – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Arne Møller – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Arne Møller – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Arne Møller – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
* (egen hjemmeside)
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Nasjonalt luftoperasjonssenter** (**NLUS**) var et ledelseselement i det norske Luftforsvaret som utøvet taktisk kommando og kontroll av operative avdelinger på vegne av sjef Luftforsvaret. NLUS ble ledet av en brigader og var lokalisert sammen med Forsvarets operative hovedkvarter (FOH) i Løding.

NLUS ble opprettet i 2014 i forbindelse med at stabselementet *J3 Air* i FOH ble avviklet, og årsverk og personell overført til Luftforsvaret.

I dagligtale ble NLUS ofte omtalt med sin engelske tittel, Norwegian Air Operations Centre (NAOC).

I 2023 skiftet NLUS navn til Fellesoperativt luftoperasjonssenter, og i 2024 ble senteret slått sammen med 131 luftving og Special Operations Air Task Group til Joint Air Operations Center.

Se også
-------

* Nasjonalt landoperasjonssenter
* Nasjonalt logistikkoperasjonssenter
* Nasjonalt sjøoperasjonssenter

Referanser
----------

1. ↑  «Forsvarets fellesoperative doktrine» (PDF). Forsvaret. 2019. Besøkt 15. juni 2021.
2. ↑  «NAOC og det operative nordiske samarbeidet». *UTSYN*. 21. april 2020. Besøkt 15. juni 2021.
3. ↑  Gunnar Johnsen (13.09.2023). «Han skal sikre Norge plass i verdensrommet. En oppsiktsvekkende Trump-avgjørelse er mye av årsaken.». Aftenposten. Besøkt 14. september 2023.
4. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (no) Nasjonalt luftoperasjonssenter i Store norske leksikon
**Yecla**  *denominación de origen (DO)* er et spansk vindistrikt sentrert rundt byen Yecla lengst nord i regionen Murcia i Spania. Yecla er over alt omgitt av andre vindistikter – Jumilla DO i sør og vest, Almansa DO i nord og Alicante DO i øst. Området er særlig kjent for sin utstrakte bruk av den røde Monastrell-druen.

Yecla befinner seg i overgangssonen mellom middelhavsområdet og den sørlige høysletta La Mancha. Vingårdene ligger på høyder mellom 400 og 800 moh.

Historie
--------

Arkeologiske funn bekrefter at vin har vært produsert i Yecla i minst 2 000 år – trolig introdusert av romerne.

Kommersiell vinproduksjon skjøt fart mot slutten av 1800-tallet, da franske vinhandlere etablerte seg i regionen som en følge av phylloxera-angrep hjemme.

Yecla fikk status som eget denominación de origen i 1975.

Geologi
-------

Jordsmonnet er sandig med høgt kalkinnhold og fattig på organisk materiale, men med god permeabilitet. Mineraljorda har høgt innhold av karbonater.

Klima
-----

Klimaet er mediterrant til kontinentalt, med varme, tørre somrer og milde vintre. Maksimunstemperaturen om sommeren kan nå opp i 40 ºC, mens vintertemperaturen kan gå ned i -5ºC. 

Nedbøren er sparsom – 300 mm pr. år – og kommer fortrinnsvis vår og høst, ofte som kraftige byger. Området har over 3 000 soltimer pr. år.

Druesorter
----------

Autoriserte hvite sorter er: Airen, Merseguera, Macabeo, Malvasia og Chardonnay. Autoriserte røde sorter er: Monastrell, Garnacha Tinta, Garnacha Tintorera, Tempranillo, Merlot, Cabernet Sauvignon og Syrah.

Eksterne lenker
---------------

* www.winesfromspain.com
* www.yeclavino.com
**Bedriftsnært yrkesfag** (BYF) er et yrkesfaglig utdanningstilbud innen et utvalg programområder ved bestemte skoler. Tilbudet er rettet mot lærefag med så lavt omfang at fylkene ikke kan opprettes egne Vg2-klasser ved skolene. BYF er også tilgjengelig for voksne søkere. BYF starter vanligvis på Vg2. Det betyr at eleven går 1. året (Vg1) i skole med påfølgende tre års læretid i bedrift. Modellen omtales derfor også om en 1+3 modell. 

BYF organiseres alternativt til den norske 2+2 modellen for yrkesfaglig opplæring. Organiseringen følger gjeldende lov og forskrift, der store deler av opplæringa foregår i en bedrift. Det er bedriften som står ansvarlig for opplæring av de praktiske ferdighetene i et konkret lærefag. Formålet med opplæringen i bedrift er å sikre avsluttende fag-/ svenneprøve. Bedriftene skal også legge til rette for teoriopplæring i programfagene. Opplæringen i fellesfagene norsk, matematikk, samfunnsfag og engelsk. Kroppsøving er ikke et krav og yrkesfaglig fordypning inngår i økt grad av praksis i bedrift. 
utgår. BYF følger gjeldende lov og forskrift. Opplæring i fellesfag blir vanligvis organisert i egne grupper ved en videregående skole.

Så langt er 1+3-modellen hovedsakelig omtalt som BYF i Trøndelag, selv om 1+3 i ulike varianter er vanlige løsninger for søkere til mindre fag.

Vekslingsmodellen
-----------------

Der tilbudet Bedriftsnært yrkesfag er en 1+3-modell som tar utgangspunkt i å sikre utdanningsvei for mindre yrkesfag, tar vekslingsmodellen utgangspunkt i elevens behov for økt grad av praktisk videregående skolegang.

Referanser
----------

1. ↑  trondelagfylke.no: *Bedriftsnært yrkesfag - BYF*, besøkt 8. oktober 2021
2. ↑  utdanningsforbundet.no: *Kutt i yrkesfagene i Trøndelag?*, besøkt 8. oktober 2021
3. ↑  oft.no: *Veien til svennebrevet*, besøkt 8. oktober 2021

Eksterne lenker
---------------

* *Tilbudsmangfoldet i Osloskolen* (Blogg)

| * v
* d
* r
Videregående opplæring i Norge |
| --- |
| Utdanning | Studieforberedende: | 
* Studiespesialisering
* Idrettsfag
* Kunst, design og arkitektur
* Medier og kommunikasjon
* Musikk, dans og drama

 | Norges flagg |
| Yrkesfag: | 
* Bygg- og anleggsteknikk
* Elektro og datateknologi
* Frisør, blomster, interiør og eksponeringsdesign
* Helse- og oppvekstfag
* Håndverk, design og produktutvikling
* Informasjonsteknologi og medieproduksjon
* Naturbruk
* Restaurant- og matfag
* Salg, service og reiseliv
* Teknologi- og industrifag

 |
| Studiekompetanse: | 
* Påbygging til generell studiekompetanse
* Praksisrettet studiekompetanse
* Yrkes- og studiekompetanse (YSK)
* International Baccalaureate

 |
| Læretid: | 
* Lærekandidat
* Praksisbrev
* Bedriftsnært yrkesfag (BYF)
* Vg3 i skole
* Fag- og svenneprøve

 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

  

**Krak des Chevaliers** er en borg i det nordlige Syria, ca. 60 km vest for byen Homs. Borgen ligger øverst på en 650 meter høy ås, og murene har en tykkelse på opptil 8 meter. Det er syv vakttårn på 8-10 meter i diameter, hvor det er mulig å få et godt overblikk over den eneste veien mellom Antiokia og Beirut. Borgen har som et av få steder i verden bevarte eksempler på korsriddernes kunstneriske utfoldelser i form av freskomalerier.

Historie
--------

Omådet har fra tidlige tider vært skueplass for mange konflikter mellom de tallrike folkeslagene som bodde i dette området eller som var interessert i å få makten over området. Det ble derfor oppført mange festningsverk, men dessverre gikk alle til grunne igjen. Blant aktørene i området kan nevnes romerne, bysantinerne og ummajjadene, som alle satte sitt kulturelle preg på området. Krak des Chevaliers ble opprinnelig bygget i 1031 til emiren av Aleppo, men under det første korstog i 1099 ble det erobret av korsridderne. 

Omkring 1144 ble det gitt videre til Johannitterordenen, som etter å ha ombygget borgen brukte den som hovedkvarter. I forbindelse med ombygningen ble den ved tilføyelse av en yttermur til en konsentrisk borg, og borgen var den største på kristne hender i Midtøsten. Det bodde 50-60 munker sammen med stormesteren samt opptil 2000 fotsoldater i borgen.

Omkring år 1200 ble området rammet av flere jordskjelv, som også gav en del skader på borgen. Borgen ble forsøkt inntatt og beleiret av muslimske herskere flere ganger, men først i 1271 ble beboerne narret til å åpne for Baibars, sultanen av Kairo. Borgen ble deretter benyttet som festningsverk til starten av det 19. århundre, da den ble forlatt. 

Da Frankrike etter første verdenskrig forvaltet Folkeforbundets mandat over området, ble det startet et rekonstruksjonsarbeid, og etter Syrias selvstendighet etter andre verdenskrig ble borgen statseiendom. Den står i dag på UNESCOs verdensarvsliste sammen med citadellet Qal'at Salah El-Din, som ligger langs veien et stykke nord for borgen.

Portaler: Arkitektur | Historie

| * v
* d
* r
Verdensarvsteder i Syria (liste) |
| --- |
|  | 
* Gamlebyen i Aleppo
* Gamlebyen i Bosra
* Krak des Chevaliers og citadellet Qal’at Salah El-Din
* Gamlebyen i Damaskus
* Palmyra

 | Syrias flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Vincent Hugo Bendix** (født 12. desember 1882 i Moline i Illinois, død 27. mars 1945) var en amerikansk oppfinner og industrialist.

Bendix etablerte i 1907 selskapet *Bendix Corporation of Chicago* for å lage biler under varemerket Bendix Buggies. Mellom 1907 og 1909 laget hans selskap over 7 000 biler innen det gikk konkurs. I 1910 oppfant han Bendix-koblingen som innebar at den elektriske startmotoren kunne leveres med frikobling, men han solgte produksjonsrettighetene til et annet konsern. I 1923 etablerte han selskapet *Bendix Brake Company* som konstruerte det første bremsesystemet for firehjulsbremser. 1928 startet han *Bendix Aviation Corporation* som i 1931 satte opp Bendixtroféet for flykonkurranser over Atlanterhavet. I 1942 startet han selskapet Bendix Helicopters, Inc. Senere gikk selskapene Bendix Aviation og Bendix Brake sammen under navnet Bendix Corporation. Bendix har personlig tatt ut over 5 500 patent innenfor bil-, fartøy- og flyindustri.

Gjennom sin svenskættede bakgrunn var Bendix medlem av Långarydssläkten, og han sponset blant annet Sven Hedins forskningsreiser.

Referanser
----------

1. ↑   Encyclopædia Britannica, www.britannica.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Encyclopædia Britannica Online, oppført som Vincent Bendix, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Vincent-Bendix, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Find a Grave, Find a Grave-ID 79, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Find a Grave[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. oktober 2014. Besøkt 23. oktober 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** National Aviation Hall of Fame
 |
Dr. **Nana Anima Wiafe-Akenten** er en ghanesisk medieprofil og leder av Akan-Nzema-avdelingen ved College of Languages Education, Ajumako-campusen til Universitetet for undervisning, Winneba i Ghana. Hun er den første personen til å få doktorgrad i Twi-språket.

Tidlig liv
----------

Wiafe-Akenten er fra Atwima-Ofoase i Ashanti-regionen. Hun vokste opp i en familie av akademikere. Hun er gift med Dr. Charles B. Wiafe-Akenten, som foreleser ved Psykologisk avdeling ved Universitetet i Ghana. Hennes første barn, dr. Michael Wiafe-Kwagyan, er foreleser ved agronom-avdelingen ved samme institusjon. Hun har tre døtre - Nana Adwoa, Awo Asantewaa, og Ohenemaa Wiafewaa.

Wiafe-Akenten fikk videregående opplæring på St. Roses Secondary School, Akwatia i Eastern Region Ghana mellom 1991 og 1993. Første grad tok hun ved Universitetet i Ghana, og ble uteksaminert med en bachelor i kunst i lingvistikk og teaterkunst i 1995. Hun tok også doktorgrad ved Universitetet i Ghana i juli 2017, i ghanesiske språkstudier (Akan Lingvistikk - Media Diskurs). Avhandlingen ble skrevet på Twi-språket, og hun var den første personen som gjorde dette. Ifølge henne selv var den viktigste utfordringen ved å gjøre et akademisk arbeid på Twi å oversette sitater og terminologi for vitenskapelige arbeid fra engelsk.

Hun jobbet på tv-stasjonen GTV, fra 2003 til 2013. Hun hadde også et program som heter *Amammerefie* på en lokal radiostasjon, Asempa FM mellom 2008 og 2010. I tillegg jobbet hun som leder av Akan-nyheter på Top Radio og Radio Universe, alle basert i Accra.

Wiafe-Akenten opprettet Language Watch Foundation for å dempe bruk av vulgært språk på radio og TV. Hun er også i ferd med å etablere Nananoms språk- og mediasenter for å trene folk med skriftlig ferdigheter i Twi, valg av ord, offentlig tale, bruk av Twi-ordspråk og tabuord.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  Nuhu Billa, Hadiza. «Nana Anima Wiafe-Akenten - First PhD holder in Twi». graphic.com.gh. Besøkt 31. august 2017.
2. 1 2  «Nana Anima Wiafe-Akenten becomes first PhD holder in Twi». Besøkt 19. mars 2019.
3. ↑  MyJoyOnline TV, *Studying Local Language - News Desk on Joy News (4-8-17)*, besøkt 2019-03-21
***Brewster's Millions*** er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av Cecil B. DeMille og Oscar C. Apfel.

Handling
--------

Den velstående Edwin Peter Brewster fornekter sin egen sønn Robert, etter at sønnen velger å gifte seg med Louise Sedgwick - en kvinne med veldig beskjedne økonomiske midler. Mange år senere har imidlertid E.P. Brewster etterlatt en million dollar til sønnen Monty - en bank-funksjonær. Kort tid senere får Monty vite at han også har arvet syv millioner dollar fra sin onkel George, på den betingelse av at Monty kvitter seg fra bestefarens formue i løpet av ett år - men uten å avsløre hvorfor. En ytterligere bestemmelse er at pengene utelukkende skal brukes til personlige utgifter.

Monty skaffer seg derfor et overdådig forbruk, investerer i aksjer, og leier en lystbåt som han reparerer for å seile over hele verden. Ved en havn redder han Peggy Gray, hans barndomskjæreste, som holder på å bli bortført av en arabisk sjeik. Monty frir til Peggy, som ivrig aksepterer giftermålet. Men kort tid senere oppdager Monty om at Swearengen Jones, eksekutor når det gjelder hans onkels testament, har stukket av med hele formuen hans.

Skuespillere
------------

* Edward Abeles as Robert Brewster / Monty Brewster
* Joseph Singleton as Edwin Peter Brewster
* Sydney Deane as Jonas Sedgwick
* Miss Bartholomew as Louise Sedgwick
* Mabel Van Buren as Mrs. Gray
* James MacGregor as John Harrison
* Dick La Reno as Swearengen Jones

Referanser
----------

1. ↑  Brewster’s Millions
2. ↑  Charlie Keil, Ben Singer. *American Cinema of the 1910s: Themes and Variations*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brewster's Millions* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Brewster's Millions* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Brewster's Millions* på Silent Era Rediger på Wikidata
Gazastripen i mai 2005, forut for evakuering og avvikling av de israelske bosetninger. De blå områdene er israelske bosetninger; det er helt i nordøst , tett på Erez-overgangen, Nisanit er markert.

**Nisanit** (hebraisk: ניסָנִית ) var den største israelske bosetningen på nordspissen av Gazastripen i en minibosetningsblokk som også var tilknyttet Elei Sinai og Dugit. Mens Nisanit var under den kommunale myndighet Hof Aza Regional Council, var den ikke i geografisk enhet med Gush Katifblokken hvor hoveddelen av *Gush Katif*bosetningene var lokalisert.

Historie
--------

Landsbyen ble etablert som en militærutpost tilknyttet Nahal i 1980, og ble demilitarisert da den ble overført til sivile boligformål i 1984 til 15 pionerfamilier. I 1993 ble status endret til 'bysamfunn'. Nisanit fungerte også som en satellittkommunal avdeling av regionrådet for de tre bosetningene på den nordlige Gazastripen. Navnet på byen er den hebraiske oversettelse av den art av haukskjeggblomsten som er utbredt i områdets sanddyner om våren.

Nisanit, som utgjorde rundt 300 familier (rundt 900 personer), var en av de få «blandede» Gush Katif-bosetningene med ortodokse og ikke-religiøse jøder som bodde sammen.

Israelsk ensidig løsrivelse
---------------------------

Nisanits innbyggere ble kastet ut 21. august 2005 av personell fra den israelske hær og det israelske politi som en del av den israelsken ensidige frigjøringsplan. Husene ble ødelagt og området ble forlatt.

Påtrykk for å gjenoppbygge
--------------------------

Den 26. juli 2007 forsøkte rundt 500 aktivister, inkludert tidligere innbyggere, å returnere til ruinene som en begynnelse på å gjenoppbygge samfunnet. Politiet forsøkte å stanse anmarsjen før den nådde Gaza-grensen, men lyktes ikke selv om flere arrestasjoner ble foretatt. Arrangørene sverget å holde på sine planer for en fremtidig retur til Nisanit.

Israel-Hamas-krigen (2023)
--------------------------

Området Nisanit ble inntatt av IDF ved invasjonen av dets bakkestyrker inn på Gazastripen den 27. oktober 2023. Deres inntog i Nisanit var en del av et knipetangsmanøver for å omringe Gaza by, som ligger noe sør for Nisanit.

Referanser
----------

1. ↑  ; utgiver: Israels statistiske sentralbyrå.
2. ↑  Fendel, Hillel (26. juli 2007). «Attempted Return to Nisanit in Northern Gaza». *IsraelNationalNews.com*. Besøkt 9. januar 2012.
**Reidar Schjei** (født 1948 i Steinkjer) er en norsk fotballtrener, tidligere fotballspiller og offiser. Er utdannet trener i Norges Fotballforbund med UEFA A-lisens og Diplomtrener NIF/Olympiatoppen. Tidligere spilt fotball for Steinkjer FK i perioden 1965 til 1972. Schjei har jobbet i Forsvaret (1967-2002) Var sjef for Forsvarets Idrettstropp 1978-79, NK/Alta Bataljon, Sjef Alta FeltbadaFeltbatal Feltbatal Feltbataljon 1989-1991.Pressetalsmann for den norske KFOR styrken 2000-200

Utmerkelser
-----------

Tildelt Forsvarsmedaljen med to stjerner, og Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner med én stjerne. Hærens vernedyktighetsmedalje med tre stjerner. 

Er tildelt følgende priser: Elverum Fotball sitt Hederstegn 2008. Indre Østland Fotballkrets Hederspris 2009. 
Årets trenerildsjel i Norsk Fotball 2010. Æresmedlem i Elverum Fotball 2013.Tildelt Kongens fortjenstmedalje i 2013. Tildelt Norsk Fotballtrenerforening sin Hederspris 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Reidar Schjei forlater klubben i sitt hjerte
* Ildsjelen
* Solskjærs ukjente læremester
* Solskjær fikk takket Schjei
* Kongens fortjenstmedalje
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.

**Union Movement** var et politisk parti i Storbritannia, grunnlagt av Oswald Mosley.

Mosley hadde vært leder for British Union of Fascists (BUF) før krigen, og det ble ventet at han ville fortsette å lede den fascistiske bevegelsen i Storbritannia. Han valgte imidlertid å holde seg utenfor den kalde krigens politiske arena og begynte isteden å skrive. I 1946 offentliggjorde han boken *My Answer* hvor han skrev at han var en patriot som hadde blitt urettferdig straffet gjennom sin internering. I 1947 fulgte boken *The Alternative* hvor Mosley argumenterte for en tettere integrasjon mellom landene i Europa. Dette ble begynnelsen til hans kampanje for *Europe a Nation*, som ønsket et sterkt Europa som motvekt til Sovjetunionen og USA. Mosley så imidlertid for seg en korporativ-fascistisk fellesorganisasjon.

Mosley så *Europe a Nation* som kulminasjonen av Storbritannias historie. Han skrev at den europeiske integrasjonsprosessen var «del av en organisk prosess i britisk historie», som hadde startet med at de gamle angelsaksiske kongedømmene utviklet seg til England, som senere ble forent med Wales, Skottland og Irland og nå var i ferd med å utvikle seg til et forent Europa.

Han beskrev også et tredelt styresett, der en valgt europeisk regjering hadde ansvar for forsvaret og den korporative økonomien, fortsettelse av nasjonale regjeringer og opprettelse av regionale regjeringer for å fremme uavhengige identiteter (se regionalisme).

Mosleys ideer var ikke nye; i Den italienske sosiale republikken under Mussolini hadde Italia returnert til fascismens røtter og forsøkt å skape et korporativt økonomisk system i 1944. Mosley var likevel den første som uttrykte disse ideene på engelsk.

Eksterne lenker
---------------

* 

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Ivar Ludvig Johnsen** (født 6. februar 1908 i Trondheim, død 28. juli 1978) var en norsk pianist, i sin tid ansett som en av de ledende i landet. Han gikk under tilnavnet «A-moll-Johnsen» i Sverige etter en rekke konserter.

Etter skolering hos Olga Glomsås og Carl Finberg, bar det til Oslo. Han var som syttenåring med i NRKs nystartede radioorkester (1925). Han gikk i lære hos Nils Larsen, studerte med Edwin Fischer i Tyskland og med spanieren Riera i Paris. Noen måneder studerte han også musikk i London. Debuterte 1928, fremførte Stravinskijs aller seneste verker *Capriccio for klaver og orkester* fra 1929 ­med Oslo-Filharmonien under Olav Kiellands ledelse den 1. oktober i 1931, fikk sitt gjennombrudd (1936) og spilte Darius Milhauds klaverkonsert under Albert Wolff (1938).

Han ble innvalgt i Departementets midlertidige konsultative råd i kunstneriske spørsmål (1940). Han virket ved Musikkonservatoriet i Oslo der han var lærer for en rekke musikanter som ble sentrale utøvere på piano, som Juel Aarum, Ruth Kinnerød, Kåre Siem, Åse Johanne Knarvik, Sigurd Jansen, Marit Melby, Finn Ludt, Arne Dørumsgaard, Bjørn Strandvold, Unni Røskaft, Babben Lavik, Eline Nygaard, Eva Knardahl og Trygve Madsen. Johnsen var etter Nils Larsens død også fast pianist i *Arve Arvesens Trio* som turnerte også England.

Inntil 2000 ble stipender *Ivar og Lilla Johnsens* legat utdelt til unge håpefulle, senere gikk dette inn i Trondheims Stipendiefond.

Utgivelser
----------

* Edvard Griegs *Sonate 1 og 2* (Triola, 1958). Med Bjarne Larsen
* Halfdan Kierulfs *Hvile i skogen* m.fl. (RCA LP 54). Med bl.a. Eva Prytz sang.

Premier
-------

* Statens kunstnerstipend 1958–59 på kroner 4 000
* Kongens fortjenstmedalje i gull
* Norsk Musikerforbunds hederstegn

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1920, www.digitalarkivet.no, oppført som Ivar Ludvig Johnsen[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Ivar Ludvig Johnsen, (06.februar 1908 - 28.juli 1978).», besøkt 27. desember 2023[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *A-moll-Johnsen opp i dur, Ivar sådan har jubileum* fra VG (1.12.1953)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** MusicBrainz
 |
Må ikke forveksles med Sudan People's Liberation Army/Movement.

Sudanesiske delstater hvor SPLM-N og andre opprørsgrupper er aktive.
**Sudan People's Liberation Movement** (*«Det sudanesiske folks frigjøringsbevegelse»*; arabisk: الحركة الشعبية لتحرير السودان DIN: *Ḥakarat aš-Šaʿbiyyat li-Taḥrīr as-Sūdān*), forkortet **SPLM-North**, er et forbudt politisk parti i Republikken Sudan. Det er for tiden mest aktivt i statene an-Nil al-Azraq og Sør-Kordofan, hvor partiets væpnede gren **Southern People's Liberation Army North (SPLA-N)** utkjemper en væpnet konflikt mot den sudanesiske regjeringa til president ʿUmar Ḥasan al-Bašīr.

SPLM-N er et av medlemmene i den politiske alliansen Sudan Revolutionary Front mot al-Bašīr. Partiets leder er Malik Agar, mens tidligere presidentkandidat Yāsir ʿArmān er partiets generalsekretær.

Historie
--------

Partileder Malik Agar.
SPLM-N var i utgangspunktet en del av den større Sudan People's Liberation Army/Movement, som ble opprettet under den andre sudanesiske borgerkrig, men ble siden et separat politisk parti. Til tross for Naivasha-avtalen, som var ment å avslutte borgerkrigen, fortsatte en begrenset væpnet konflikt i Nord-Sudan. Da Sør-Sudan ble uavhengig i 2011 og da president ʿUmar al-Bašīr deretter forsøkte å gjøre Sudan til en arabisk islamistisk stat med undertrykkelse av religiøse og etniske minoriteter, brøt volden ut igjen i ikkearabiske deler i Sudan. Dette fikk al-Bašīr til å forby partiet. 

19. juli 2011, kort tid etter Sør-Sudan ble uavhengig, utførte SPLM-N i Sør-Kordofan og Justice and Equality Movement i Darfur et koordinert angrep mot den sudanesiske hæren i Pisea, sør for delstatshovedstaden Kāduqlī. I august rapporterte Radio Dabanga at opprørere hadde framgang mot regjeringsstyrkene. Konflikten har ført til at nesten 400.000 av innbyggerne i Nubafjellene og områdene rundt har blitt drevet på flukt. 

Uenighet om staten an-Nil al-Azraqs rettmessige regjering førte der til en gjenopplivelse av volden i slutten av august/begynnelsen av september 2011. I september og oktober opprettet SPLM-N en regjering i Kurmuk, som tok kontrollen over store deler av delstaten. Konflikten i an-Nil al-Azraq har ført til fornyet frykt for flyktninger og om en ny borgerkrig i Sudan.

Ideologi
--------

Partiet beskriver seg selv som *"en sudanesisk nasjonal bevegelse som ønsker å forandre den sentrale politikken i al-Ḫarṭūm og bygge en ny sentral politikk som vil være til alle sudanesiske folks velvære, uavhengig av religion, kjønn og etnisk bakgrunn."* Siden konflikten på nytt brøt ut, har SPLM-N oppfordret til forhandlinger og en våpenhvile, mens noen av bevegelsens ledere har advart om en mulig annen deling av Sudan.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Torbjørn Rundmo** (født 7. februar 1955) er en norsk professor og psykolog. 

Rundmo er dr. philos og professor i samfunnspsykologi ved NTNU. Professor Rundmo er videre æresdoktor (fil.dr.h.c.) ved Handelshøyskolen i Stockholm. Han er autorisert psykolog med embetseksamen (cand.psychol.) fra Universitetet i Bergen og cand.mag. med fagene sosiologi, offentlig administrasjon og organisasjonskunnskap, og samfunnskunnskap fra samme universitet.

De siste årene har professor Rundmo primært rettet sin forskningsaktivitet mot forskning innenfor risiko og sikkerhet i transportsektoren. I tillegg har Rundmo gjennomført studier av transportsikkerhet i en rekke utviklingsland. Han har også hatt ansvar for oppbygningen av et mastergradsprogram i samfunnspsykologi ved Birzeit universitet.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Torbjørn Rundmo i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Torbjørn Rundmo i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** CRIStin
 |
**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom leksikonrelevans. *Idrettslag uten oppgitte meritter*.
**Krokstadøra IL** ble stiftet 18. desember 1949, og er et idrettslag i Orkland kommune. Idrettslaget har sitt utspring fra Krokstadøra som ligger i tidligere Snillfjord kommune.

Laget driver hovedsakelig med ski, volleyball, trim/friidrett, orientering og idrettsskole.

Krokstadøra IL er en pådriver for masseidrettene, der det er plass til alle fra mosjonisten til konkurranseutøveren. Samtidig har idrettslaget også fått fram enere som har hevdet seg. I denne sammenheng kan idrettslagsmedlemmet Terje Krokstad nevnes. Han har hevdet seg helt i toppen innen skiskyting både nasjonalt og internasjonalt.

Trimløpet Krokstadøra Rundt, tidligere kalt Krokstadfjellet rundt, har vært et av de tradisjonelle arrangementene for idrettslaget. Trimløpet er idrettslagets eldste nåværende arrangement, og ble arrangert for første gang i 1967. Løpet arrangeres den første søndagen i juni hvert år.

Referanser
----------

1. ↑  «Nøkkelopplysninger fra Enhetsregisteret - Brønnøysundregistrene». *w2.brreg.no*. Besøkt 18. september 2023.
2. ↑  «International Biathlon Union - Athlete profile for Terje KROKSTAD». *International Biathlon Union - IBU* **(engelsk)**. Besøkt 20. september 2023.
3. ↑  «Olympedia – Terje Krokstad». *www.olympedia.org*. Besøkt 18. september 2023.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Haukeliseter** er sted på Haukelifjell ved E134, beliggende i Vinje kommune i Vestfold og Telemark fylke. Stedet har overnattingsmuligheter og spisested, og er et mye brukt stoppested for biltrafikken mellom Telemark og deler av Vestlandet.

Haukeliseter var i eldre tid seter for gårdene i grenda Haukeli i Vinje, men har i takt med økning av trafikken over fjellet utviklet seg fra utnytting av lokale beiteressurser til servicestasjon for reisende over høyfjellet.

Stedet har i dag en omfattende bebyggelse av hytter og hoteller.

* Flyfoto av Haukeliseter (1969).Flyfoto av Haukeliseter (1969).
* Budeie på Haukeliseter demonstrerer kinning av smør på slutten av 1800-tallet.  Foto: LindahlBudeie på Haukeliseter demonstrerer kinning av smør på slutten av 1800-tallet.  Foto: Lindahl

Eksterne lenker
---------------

* (en) Haukeliseter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Afrikanisering** er en historisk betegnelse for en bevisst afrikansk politikk for økonomisk utjevning og politisk maktoverføring, blant annet gjennom å få egne borgere inn i sentrale stillinger, særlig innen forvaltning og næringsliv. For sistnevnte har afrikaniseringspolitikken gjerne betydd at industri, handel og jordeiendommer enten er blitt nasjonalisert eller overført til afrikanske eiere. 

Afrikaniseringspolitikken ble ansett som særlig viktig i landene der de tidligere kolonimaktene hadde satt egne, ikke-afrikanske borgere inn i viktige posisjoner i administrasjon, handel og industri. Mange av disse ble værende etter at kolonistyret opphørte fordi landene da ofte manglet kvalifisert personell i sin egen befolkning. 

*(Kilde - Store norske leksikon*)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Variabel sumpbukk** (*Plateumaris sericea*) er en bille i gruppen sivbukker og tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er registrert i Norge.

Utseende
--------

Variabel sumpbukk er mellom 7-10 mm lang. Kroppen er langsmal og ikke så oval som bladbillene ofte er. Den er sterkt metallisk farget i ulike nyanser av grønn, blå, rød eller messingfarge. Halskjoldet er nakent, uten en kort og fin behåring. Bakkroppen smalner bakover. Hodet er fremover-rettet. Beina er svarte og forholdsvis lange.

Den er svært lik den vanligere blank sumpbukk *Plateumaris discolor*, men er noe mer elegant (slank). Den kan helst skilles fra denne på de første antenneleddene (nærmest hodet), som er kortere hos *P. discolor*. Mange av artene i slekten *Plateumaris*, er svært like hverandre og sikker artsbestemmelse kan bare skje ved undersøkelse av genitaliene.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene finnes nær ferskvann hvor de lever av å spise blad på næringsplanten. Særlig arter i planteslekten *Carex*. Larvene lever under vannoverflaten. De voksne er særlig aktive i solskinn.

Variabel sumpbukk tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 7. oktober 2020. Besøkt 7. oktober 2020.
2. ↑  Fauna Europaea - besøksdato: 27. februar 2010
3. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 7. oktober 2020. Besøkt 7. oktober 2020.

Litteratur
----------

* Lindroth, C. H. 1993. *Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem* (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722

Eksterne lenker
---------------

* (en) *variabel sumpbukk* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *variabel sumpbukk* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *variabel sumpbukk* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *variabel sumpbukk* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *variabel sumpbukk* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *variabel sumpbukk* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *variabel sumpbukk* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Plateumaris sericea* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Plateumaris sericea* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Plateumaris sericea* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Variabel sumpbukk *Plateumaris sericea* - Fauna Europaea
* Norsk entomologisk forening
**Botnelva** er ei elv i Kvæfjord kommune i Troms og Finnmark. Den renner ut fra Gunnarvatnet, ved bygda Storjord sentralt på østre del av Hinnøya, og renner mot nordvest til munningen i Straumsbotn, en arm av Kvæfjorden. Elva er 6,7 km lang (11,6 km regnet fra øverste kilde), og har et nedbørfelt på 52,09 km². Middelvannføringen ved munningen er 1,70 m³/s.

Botnelva renner gjennom en bred og skogkledt dal, som bare helt øverst går over i snaufjell. Fylkesvei 14 følger hovedelva. Landbruk og bebyggelse finnes ved Storjord øverst i dalen og nederst ved Straumsbotn.

Fjellgrunnen i området består av gneiser og granitter med innslag av kalkstein øverst i nedbørfeltet. I nedre del finnes grus- og sandavsetninger og godt utviklede strandlinjer.

Vassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag i 1980. Vernet ble begrunnet med store interesser knyttet til friluftsliv. Vassdraget er en viktig del av et attraktivt landskap, som sammen med de øvrige vernede vassdrag i området danner et sammenhengende turterreng på denne delen av Hinnøya.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat
2. ↑  NOU 15:1976, Verneplan for vassdrag, s. 59
3. ↑  «177/2 Botnelva». *nve.no -> Vann, vassdrag og miljø -> Verneplan for vassdrag*. Norges vassdrags- og energidirektorat. 15. juni 2021. Besøkt 14. oktober 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Varmtvannsdispenser på en busstasjon i Kina.
En **varmtvannsdispenser** er en innretning hvor man kan tappe varmt vann til mat og drikke. Vannet kan være kokende eller nær kokende. Et eksempel er et blandebatteri med gjennomstrømningsbereder som ble populære i 1970-årene, også kalt **kokende vannkran**. Noen modeller har både varmt og kaldt vann. Noen vannkokere har også dispenser.

Vannet fra en varmtvannsdispenser kan være tryggere å bruke til mat og drikke enn varmt vann fra vanlige varmtvannsberedere med tank koblet til husets vannledninger ettersom rørsystemene i huset kan avgi stoffer til varmtvannet som gjør at man blir dårlig i magen. Dette gjelder særlig dersom huset har kobberrør.

Avanserte dispensere har vannfilter og andre former for vannrensing for å fjerne klorsmak, lukt, sedimenter, giftige kjemikalier, tungmetaller som bly, farlige mineraler, parasitter og protozoer (som for eksempel cryptosporidium).

* Japansk vannkoker med dispenser.Japansk vannkoker med dispenser.
* Elektrisk vanndispenser til kontorbruk med kaldt og varmt vann.Elektrisk vanndispenser til kontorbruk med kaldt og varmt vann.
* Kaldtvannfontene (til høyre) og et varmtvannsdispenser (til venstre) på Beijing internasjonale lufthavn.Kaldtvannfontene (til høyre) og et varmtvannsdispenser (til venstre) på Beijing internasjonale lufthavn.
* Varmtvannsdispenser insallert under en kjøkkenbenk.Varmtvannsdispenser insallert under en kjøkkenbenk.

Energieffektivitet
------------------

* Varmtvannsdispensere med oppvarmet tank bruker syklisk energi for å holde vannet varmt
* Varmtvannsdispensere med momentan oppvarming bruker kun energi idet vannet tappes

Hvorvidt det ene alternativet er rimeligere enn det andre kommer an på faktorer som energieffektiviteten til det gitte utstyret, strømpriser og hvor mye dispenseren blir brukt. Varmtvannsdispensere til mat og drikke behøver som regel betraktelig mindre volumstrøm enn gjennomstrømningsvarmere til for eksempel dusjing. Ved momentan oppvarming benytter varmtvannsdispensere et varmeelementet på minst 2 kW for å gi varmt vann på 92 °C eller mer.[]

Se også
-------

* Varmtvannsbereder

Referanser
----------

1. ↑  ByggeBolig. «Vurderer du kokende vannkran?». *inspirasjon.byggebolig.no* **(engelsk)**. Besøkt 3. juli 2021.
2. ↑  Kjøkken, H. T. H. «Visste du dette om kokende vannkraner?». *vibyggerbolig.no* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 9. juli 2021. Besøkt 3. juli 2021.