recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Paul Christian Eugen Holmsen** (født 29. november 1841 i Christiania, død 12. april 1892 i samme by) var en norsk politimann, forfatter og oversetter.

Liv
---

Paul Holmsen var sønn av sorenskriver Holmsen på Eidsvoll og bror av sangerinnen Karen Holmsen (1832–1912). Han ble student i 1860, *cand. jur.* i 1866, og var deretter sorenskriverfullmektig og senere konstituert borgermester i Trondhjem. I 1875 ble han kopist i statsrevisjonen, og var fra 1879 politiadjutant i Kristiania.

Holmsen tilhørte kretsen omkring historikeren Yngvar Nielsen, og beskrives som «den strålende munstrasjonsråd i kretsen» Han hadde litterære og musikalske interesser. Ifølge Yngvar Nielsen hadde han «en pragtfuld Stemme, der under andre Forhold vilde have gjort ham til en betydelig Operasanger». De litterære interessene ga seg utslag i oversettelser av hymner og oder av Horats. Som politimann skrev han dessuten *Kristiania politis historie 1624–1884* (1884) og en *Haandbog i politilovgivningen* (1890).

Verker
------

* *Kristiania politis historie 1624–1884* (1884)
* *Haandbog i politilovgivningen* (1890)

### Oversettelser

* Horats: *Oder og jubelhymne* (1887)
* *Femten oder af Horats* (1891)

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Paul\_Christian\_Eugen\_Holmsen[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Roar Tank: *Idyll og arbeidsår. Professor, dr. Yngvar Nielsen og hans krets*, s. 70. Oslo: Gyldendal, 1956.
3. ↑  Yngvar Nielsen: *En Christianiensers Erindringer fra 1850- og 60-Aarene*, s. 221. Kristiania: Gyldendal, 1910.

Kilder
------

* K. Fischer: «Holmsen, Paul Christian Eugen», i *Salmonsens konversationsleksikon*, 2. utg. bind XI, s. 660. København: J. H. Schultz, 1921.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Paul Christian Eugen Holmsen i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF
 |
«Ertevannet» har flere betydninger.

**Ertevannet** er en innsjø som ligger 3,5 kilometer sørvest for Degernes i Rakkestad kommune i Viken. Skiselva, eller Schieselva, på nordsiden av vannet, gir utløp til Glomma via Rakkestadelva. Ved Skielva ligger Gjøby mølle som har rett til å regulere hvor mye vann som skal tappes fra Ertevannet.

Den 3,6 kilometer lange innsjøen ligger omtrent midt i kommunen, i en høyde på 102 moh. og omgitt av en spredt gårds- og hyttebebyggelse med et tilhørende viktig kulturlandskap og et viktig beite- og viltområde. Tilsigene kommer blant annet fra Vatvetelva fra Elnessjøen, Øverbybekken, Elgutubekken og elv fra Søndre og Nordre Blytjern samt Stomperudtjernet. Strandøya og Kolløya er de to største øyene i vannet.

Av fauna er det observert flokker med andefugler, som stokk-, topp- og taffeland, fiskemåker, fiskeørn, makrellterner, hegrer, spurvefugler og trekkfugler som standfugl. Beitedyrene holder landskapet åpent, og enkelte steder har beitet vært så stort at det er bare leire igjen. Populært bade- og fiskevann med blant annet laue, mort, sørv, brasme, abbor og gjedde.

I 2009 ble pH-verdien i Ertevannet målt til 6,43[] og visuelt sett har vannet en grålig farge. Surheten og fargen skyldes i hovedsak avrenning fra omkringliggende jordbruk.

Fv650 går langs hele vestsiden av Ertevannet mens et stykke øst går Fv22. Kommunale veier til Rolfseidet og Stomperud på østsiden.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 18. august 2018
2. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase – Dybdekart.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 4. april 2015

Se også
-------

* Bildeserie fra Rakkestad Avis
* NVE Dybdekart

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Rudolføya** er den nordligste av øyene i Frans Josefs land. Administrativt er øya en del av Primorskij-distriktet i Arkhangelsk oblast. Arealet er 297 km², hovedsakelig dekket av isbreer. Nordspissen, Kapp Fligely, er Russlands nordligste punkt.

Historie
--------

Øya fikk navn i 1873 av Julius von Payer som ledet en østerriksk-ungarsk ekspedisjon. Den ble oppkalt etter kronprins Rudolf av Østerrike.

Umberto Cagni etablert base på øya 1899-1900 i et forsøk på å nå Nordpolen, og slo fast at det ikke var land lenger nord.

Zieglerekspedisjonen 1903-05 satt opp den første bygningen, nord for Teplitsbukta.

Georgij Sedov nådde Nordpolen, men omkom på tilbakeveien. Han ble begravet på øya i 1914.

En meteorologisk stasjon ble åpnet sommeren 1932 som en del av programmet for det andre internasjonale polaråret. Fire menn overvintret første året. Senere ble stasjonen utbedret, og i 1936 ble en base for den første sovjetiske Nordpolbasen, Nordpol-1 (Северный полюс-1), etablert på øya. En flystripe ble tilrettelagt på isen, og i mai 1937 fløy fire tunge firemotors ANT-6 med forsyninger til Nordpolbasen. Stedet var forlatt i perioden april 1942 til 1947, og var igjen bemannet i perioden 1947-1995.

Geografi
--------

Øya ligger ved Nordishavet. I sør skiller Neumaierstredet fra Oktoberøyene og Hohenloheøya. Det høyeste punktet, 461 moh. ligger midt på øya, i sørenden av Middendorfbreen. I vest, nær Teplitsbukta, ligger polarstasjonen.

Referanser
----------

1. ↑  Andreas Pöschek (2000). «Die Sucht nach dem Nordpol – Österreichisch-ungarische Nordpolexpedition 1872-1874» (PDF) **(tysk)**. Arkivert fra originalen (PDF) 21. juli 2006.
2. ↑  «Polar regions» **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 13. oktober 2008. Besøkt 21. februar 2018.
3. ↑  «Rescued explorers tell of privations» **(engelsk)**. New York Times. 12. august 1905.
4. ↑  «Georgij Sedov» **(russisk)**. peoples.ru. Besøkt 21. februar 2018.
5. ↑  «Undersøkelsen av øyene i Frans Josefs land er fullført» **(russisk)**. sevmeteo.ru. 2004. Arkivert fra originalen 11. mars 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rudolf Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bilder av bygningene på øya (Flickr)
* Russisk lokalkart

* Satellittbilde tatt 6. september 2017Satellittbilde tatt 6. september 2017
* Den tidligere telegrafstasjonen i Teplitsbukta 10. august 2012Den tidligere telegrafstasjonen i Teplitsbukta 10. august 2012

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Grenseland** er et rockeband fra Akershus bestående av låtskriverne Thomas Nessheim og Roy Botten. Med seg i studio og på scenen har de i 2018 Kjetil Moberg, Arild Torvik, Tone Stojka og Erlend Grønvold Hansen. Tidligere musikere har vært blant annet Kalle Moberg, Espen Sandvik, Monica Rennan Hjelle, Dagfin Hjorth Hovind, Solgunn Valstad, Bill Both, Hanna Nicoline Moland, Ingrid Matilde Mæland, My Wilsberg, Sebastian Dankel og Ellen-Martine Gismervik.

Thomas Nessheim (vokal, gitar, piano) og Roy Botten (gitar, mandolin, munnspill, orgel) har tidligere spilt sammen i The Blackbirds og Rolling Thunder Norway, i tillegg til egne prosjekter som Roy & Rypejegerne, Goin' Ape og The Men They Couldn't Shave.

I 2014 bestemte de seg for å gå sammen om å skrive musikk på norsk, og ga ut låten «Velkommen til Grenseland», og i 2016 ble innspillingen av det første komplette albumet igangsatt på Farm Studio i Aurskog-Høland.

Første singel fra albumet «Du var helt andre steder» ble spilt jevnlig på NRK Østlandssendingen både i 2016 og 2017,[] og ble A-listet på Ordentlig Radio.[] Singel nr. 2 «Hver gang du er her» ble A-listet på både NRK P1 og Ordentlig Radio, og tilbrakte hele tretten uker på listene på NRK sommeren 2017, i tillegg til listing på Radio Randsfjord og Radio Toten.[]

Albumet *Helt andre steder* ble sluppet september 2017.

Diskografi
----------

### Album

* *Helt andre steder* (2017)

### Singler

* «Velkommen til Grenseland» (2014)
* «Du var helt andre steder» (2016)
* «Hver gang du er her» (2017)
* «Et lite skudd av håp» (2017)
* «Stuntmann» (2017)
* «Hvor har alle cowboyene blitt av» (2018)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* *Grenseland på Spotify*
* *Grenseland på Tidal*
**Blakstad** er et strøk og et delområde i Asker kommune i Viken. Området består av de seks grunnkretsene Blakstadmarka, Blakstad sykehus, Østenstad, Sikta, Gullhella og Kodalen. Blakstad strekker seg fra Blakstadbukta ved Oslofjorden i øst og opp til foten av Vardåsen i vest. I nord grenser Blakstad til delområdet Vettre, og i sør til delområdene Vollen og Heggedal.

Naturlandskap
-------------

Ved Blakstadbukta har Askerelva sitt utløp. Her holder også Asker seilforening til. Blakstadbogen, fjordarmen utenfor Blakstadbukta mellom Konglungen og Bjerkøya, er et populært område for seiling og annen vannsport. Området opp langs sørsiden av Askerelva heter fra gammelt av Blakstadmarka. Her går det en blåmerket sti gjennom gammel edelløvskog opp til Bondivann. Korpåsen, helt øverst på Blakstad, var tidligere et populært turområde. Etter at Nordre Gullhella boligfelt ble bygget rundt år 2000, er Vardåsen det nærmeste større utmarksområdet for folk på Blakstad.

Historie
--------

Dagens Blakstad har sine røtter i den gamle storgården Blakstad (gnr. 61). Delområdets utstrekning faller i grove trekk sammen med eiendommene som lå under denne gården, sammen med de mindre gårdene lille og store Østenstad (gnr. 62 & 63). Den nederste delen av Askerelva, fra Bondivann til fjorden, har gjennom historien vært nært knyttet til Blakstad gård, og kalles ofte Blakstadelva. Her faller elven med nesten hundre høydemeter. Tilgangen til denne vannkraften bidro, sammen med god tilgang til fjorden, til å legge grunnlaget for at gården i perioder var større og mektigere enn de fleste nabogårdene.

Institusjoner
-------------

Blakstad har siden begynnelsen av 1900-tallet vært kjent for Blakstad sykehus. I dag er det også andre helse- og omsorgsinstitusjoner i området, som de ulike virksomhetene i Gullhella pleie- og omsorgsdistrikt. Inntaksområdet til barneskolen Blakstad skole faller stort sett sammen med delområdet. Siden Østenstad kirke sto ferdig i 1980, har Blakstad, sammen med Vettre og Vollen, utgjort Østenstad sogn av Asker prosti.

Kilder
------

* Sigurd Engelstad: *Blakstad i Asker. Gården og slekten*, Oslo 1958
* Hans Chr. Mamen: *Et steg videre - Blakstad sykehus historie gjennom et hundreår*, Blakstad sykehus 1999, ISBN 82-92106-00-6
* O. Rygh: Gaardnavne i Akershus Amt, Bjørn Ringstrøms antikvariat, Oslo 1999, ISBN 82-90520-33-6
* Liv Marthinsen og Harald Winge: *Asker og Bærum til 1840*, Universitetsforlaget 1983, ISBN 82-00-06344-5
* Lars Thue: *Asker 1840-1980*, Universitetsforlaget 1984, ISBN 82-00-06345-3
* Halvard Torgersen: *Asker - Bidrag til bygdas gårdshistorie*, 2. utg. Grøndahl & Søn, Oslo 1941
* Tor Chr. Bakken (red.): *Budstikkas store Asker og Bærum-leksikon*. Kunnskapsforlaget Oslo 2008. ISBN 978-82-573-1534-4
* SSB: Standard for delområde- og grunnkretsinndeling – Delområde- og grunnkretsinndeling 2020

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Neselva** (over Åstaddammen kalt **Stokkerelva**) er ei elv i Asker og Bærum kommuner i Viken. Neselva er det femte største vassdraget i Asker kommune. Neselva har utspring på Ramsåsen i Bærum og munner ut i Oslofjorden i Asker. Elva er 11 kilometer lang, hvorav selve Neselva utgjør 3,8 kilometer. Elvas nedbørfelt inneholder ingen innsjøer og kun to mindre dammer, Åstaddammen og Torstaddammen. 

Elva starter som en liten bekk fra myrområdet Breimåsan på Ramsåsen. Den renner mot sør og skifter navn flere ganger, først Delingsbekken, deretter Svartebekken og Haugsvollbekken, før den ved Vestmarksetra snur mot øst og blir til Stokkerelva. Nedenfor Vestmarksetra danner elva grense mellom Asker og Bærum over en lengre strekning. Den kommer ut av skogen ved gården Stokker, som elva har navn etter, og ved Holo kommer Skvallerbekken inn fra nord. Elva snur nå mot sør igjen, og nedenfor Groset passerer elva gjennom en trang kløft med tett løvskog, og inn i Åstad naturreservat som strekker seg ned mot Åstaddammen (39 moh), like under østhellingen av Skaugumsåsen.

Nedenfor Åstaddammen bytter elva navn til Neselva. De første metrene går elva gjennom en steinsatt kulvert under oppfyllingen til Drammensbanen. Den fortsetter et kort stykke sørover og dreier så nordøstover og renner i en rolig og meanderende løp over slettene mot Billingstad, før den igjen dreier mot sør. Over den nederste strekningen går elva gjennom industriområdet på Billingstadsletta og boligstrøk på Nesbru, før den renner ut i Holmenfjorden mellom Landøya og Holmen.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Elvenett.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 14. desember 2015
2. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Nedbørfelt til hav.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 14. desember 2015
3. ↑  Kartverkets faktaark om stedsnavnet «Neselva»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Nora Emilie Nakken** (født 22. juni 1998 i Trondheim) er en norsk modell. Hun ble kjent etter hun ble kåret til Frøken Norge i 2021.

I 2016 deltok Nakken i Miss Universe Norway. Hun kom til finalen, men konkurransen ble vunnet av Christina Waage fra Auli i Kongsvinger. I 2020 ble Nakken kåret til Miss Earth Norway 2020, og hun representerte Norge i Miss Earth 2020-konkurransen.

Den 14. august 2021 ble Nakken kåret til Frøken Norge. Kåringen fant sted i Oslo. Som Frøken Norge blir hun den norske deltageren i Miss Universe 2021-konkurransen i Israel.

Nakken begynte sin karriere som modell da hun var 14 år gammel og har gjort en rekke oppdrag i Norge og utlandet. Hun har også deltatt i flere musikkvideoer og reklamefilmer.

Aviseier
--------

Før Nakken meldte seg som deltaker i Miss Norway, inngikk hun et medeierskap i Extraavisen.no. Dette medførte at Nakken måtte på et senere tidspunkt melde seg ut av eierskapet etter en oppfordring fra styret i Miss Norway Organization. Årsaken var at hun var deltaker og representant for Norge i Miss Universe. Selv om Nakken ikke har styreverv i avisen, har hun fortsatt rett til eierskap. Nakken regnes som en av de viktigste grunnleggerne i den tabloide nettavisen.

Referanser
----------

1. ↑  Nora Emilie Nakken vant Miss Norway, *Extraavisen.no*. Besøkt 17.aug 2021
2. ↑  «Nora Emilie Nakken». *Miss Norway*. Besøkt 15. august 2021.
3. ↑
4. ↑  Altatis, Conan (15. mars 2021). «Meet Miss Universe Norway 2021 candidate Nora Emilie Nakken (EXCLUSIVE INTERVIEW)». *ALTATIS magazine* **(engelsk)**. Besøkt 15. august 2021.
5. ↑  - Vi har vært veldig ryddig, (Jakobsen, Harald) *Extraavisen.no*. publisert 15.aug 2021

Eksterne lenker
---------------

* (no) Miss Norway
**Eirik Grude Flekkøy** (født 18. januar 1963 i Bærum) er en norsk fysiker og professor ved universitetet i Oslo.

Slekt
-----

Eirik Grude Flekkøy er sønn av Målfrid Grude Flekkøy, dattersønn av Sigmund Skard og Åse Gruda Skard, og oldebarn av Halvdan Koht og Karen Grude Koht.

Liv
---

Flekkøy gikk på Valler videregående skole fra 1978 til 1981 og begynte å studere ved universitetet i Oslo i 1983. Han ble *cand. mag.* i 1985 og *cand. scient.* i 1985, og var deretter stipendiat. Han tok doktorgraden i 1993. I 1997 ble han utnevnt til førsteamanuensis ved universitetet i Oslo, og har vært professor siden 2001.

Forskningsområdene hans er blant annet faststoffysikk, granulær strømning, hydrodynamikk og sedimentologi.

Bibliografi
-----------

* *Sandslott og flodbølger – Den fantastiske fysikken omkring oss*. Cappelen, 2006. Med Knut Jørgen Måløy.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside Arkivert 6. mars 2016 hos Wayback Machine.
* (no) Publikasjoner av Eirik Grude Flekkøy i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** CRIStin
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Aristodemos** (gresk: Ἀριστόδημος) var i gresk mytologi en sønn av Aristomakos og bror til Kresfontes og Temenus. Han var tippoldebarn til Herakles og hjalp til med å lede det femte og siste angrepet på Mykene i Peloponnes.

Ifølge Pausanias ble Kresfontes konge i Messenia, mens Aristodemos ble konge i Lakonia. Ettersom hans sønner var tvillinger, dukket det opp to kongehus. Tradisjonen sier at Aristodemos døde ved Delfi før dorerne returnerte til Peloponnes, mens andre hevder at han ble skutt av Apollon for ikke å gå til orakelet etter at han fikk vite av Herakles som møtte ham før han ankom at dorerne ville returnere til Peloponnes. Ifølge Pausanias var den mer korrekte beretningen at Aristodemos ble myrdet av sønnene til Pylades og Elektra. 

Aristodemos sine sønner var Prokles og Eurystenes, og selv om de var tvillinger, var de bitre fiender.
Den største av de to bautasteinene etter skjoldmøyene.
**Augvald** var en sagnkonge fra folkevandringstiden som har gitt navn til Avaldsnes på Karmøy. Navnet Augvald har vært tolket som «han holder i age» eller «kystvokter» (av *ogd*, norrønt for «kyststrekning»; den norrøne formen av navnet hans var *Ogvaldr*). I Odd Munks saga om Olav Tryggvason fortelles at Odin selv dro på julebesøk til Avaldsnes og fortalte kong Olav historien om kong Augvald.

Ifølge Odd Munks saga hadde Augvald en ku som gav melk, brukt som medisin ved sykdom. Olav Tryggvason skal ha fått de to gravhaugene på Avaldsnes gravd ut, og i den ene skal han ha funnet menneskeknokler, i den andre kuknokler. Arkeologiske funn ble av lokalbefolkningen på 1800-tallet tolket slik at store knokler kunne være Augvalds ku, og en halsring av gull kanskje hennes klave. Kong Augvalds ku var med ham på reiser og ble sagt å ha vært med også da han kjempet mot kong Ferking på Ferkingstad. Beretninger fra 1800-tallet forteller om en tradisjon med regulære kukamper på Sørvestlandet. Når kuene ble sluppet på beite om våren, kalte folk i Sirdal det «buskeid» (= knuffing mellom kuer), jfr «hesteskeid» (= hestekappløp).

I slaget på Stavasletta fikk både Augvald og kua banesår, og begge ble lagt i haug. De to døtrene hans som skal ha deltatt i kampen som skjoldmøyer, hoppet i Stolsåna og druknet. Over gravene deres ble det reist bautastein som i dag kalles «Skjoldmøyane».

Augvald skal ha regnet ætten sin tilbake til Fornjot, og P.A. Munch har satt opp en slektstavle ut fra dette.

Referanser
----------

1. ↑  Odin og Olav Tryggvason på Karmøy
2. ↑   Frans-Arne Stylegar: «Kong Augvald og kua hans»
3. ↑  «Hesteskeid», Det Norske Akademis ordbok
4. ↑  [*død lenke*] Bautasteinene ved kulturstien fra Åkra til Ferkingstad
5. ↑  Marit Synnøve Vea: Sagnet om kongene Augvald og Ferking
**Andenes len** *(Andenæs Lehn)* var et norsk len fra sent på 1400-tallet inntil reformasjonen i 1536. Geografisk tilsvarte lenet Andøy i Nordland, og var etter det en kjenner til det minste av smålenene i Norge.

Andenes len ble antakelig skilt ut som eget len fra Nordlandenes len sent på 1400-tallet, for både under Christian I (1450-81) og kong Hans (1483-1513) er det kjent at Munkeliv kloster i Bergen var forlenet med kronens rettigheter til Andenes len. Første gang det nevnes i skriftlige kilder er i 1453, da adelsmannen Hans Kruckow bosatte seg på Munkeliv kloster i Bergen. Han satt som lensherre over både Andenes og Sunnfjord len. Kruckow fikk pensjonistbolig på klosteret og ble provent, dvs. fikk gratis mat ved munkenes bord. Som gjenytelse fikk Munkeliv kloster Sunnfjord len og trolig også Andenes len i gave fra Kruckow. På den måten fikk Munkeliv kloster inntektene fra Andenes len fra 1453 inntil reformasjonen i 1536. Etter reformasjonen var det kommandanten på Bergenhus festning som overtok som lensherre.

Referanser
----------

1. ↑  Fladby, Rolf (1978). *Hvordan Nord-Norge ble styrt*. Univ.forl. ISBN 8200017923.
2. ↑  Lindbekk, Kari (1978). *Det lå muligheter i strevet*. Kommunene. ISBN 8270960780.
3. ↑  Borgos, Johan (1994). *Andøy bygdebok*. Andøy kommune. ISBN 8299322413.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Bergsbotn** er en fjordarm, ei bygd og en grunnkrets i Senja kommune på Senja i Troms. Bygda ligger cirka fem kilometer øst for Skaland, langs nordsiden av fjorden. På Skaland er det blant annet skole og butikk. I Bergsbotn ligger fotballbanen (grus) Fossheim, hjemmebanen til Idrettslaget Foss.

Fylkesvei 862 går gjennom bygda. Vestover går veien mot Skaland, hvor den svinger nordover og fortsetter mot Senjahopen og Botnhamn. Sørøstover går veien over fjellet og gjennom Skalandtunnelen til Straumsbotn.

Bergsbotn utgjør Bergsfjordens innerste del, og går ca 4 km i øst-vestlig retning fra fjordbunnen i øst, til den ved Storneset fortsetter i Nordfjorden, som i sin tur går over i selve Bergsfjorden ved Flatneset.

Bergsbotn grunnkrets er med sine 50,76 km² forholdsvis stor arealmessig, og innbefatter i tillegg til indre del av Bergsfjorden også noe av innlandet, deriblant de tre *Hestvatnan*. I tilknytning til Store Hestvatn ligger Bergsbotn kraftverk. Bergsbotn grenser i sør til Strømsnes, i vest til Skaland og Steinfjord, i nordvest til Ersfjord, i nordøst til Senjahopen og i øst til Svartfjell.

Innbyggertall:

| 2000 | 2005 | 2010 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- |
| 124 | 99 | 77 | 62 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Alkyone sørger over Keyks, 1915
**Keyks** (gresk: Κήϋξ, *Kēüx*) var i henhold til gresk mytologi sønn av Hesperos og var konge av Thessalia. Han var gift med Alkyone og de to var svært lykkelige sammen. I henhold til Pseudo-Apollodorus' fortelling kalte de hverandre ofte for «Zevs og Hera». Det mislikte Zevs selv, og da Keyks en dag var ute på havet, kastet guden en lynstråle mot båten hans og han døde. Keyks opptrådte senere for Alkyone som et gjenferd for å fortelle henne om sin skjebne. I sorg kastet hun seg i havet og druknet. Gudene angret seg og av medlidenhet forvandlet de dem begge til isfugler (*halcyonidae*), eller halykonfugler.

Keyks kommer som gjenferd til Alkyone, tresnitt for Ovid.
Alkyone, maleri av Herbert James Draper, 1915
Den romerske poeten Ovid og den latinske forfatteren Hyginus har begge gjenfortalt parets metamorfoser (forvandlinger) i og etter Keyks omkom i stormen, skjønt begge har utelatt at de kalte hverandre for «Zevs og Hera» – og Zevs påfølgende raseri – som en årsak for det. De begge gjør metamorfosen til opprinnelsen til «halykondager», de syv dagene om vinteren når det aldri opptrer storm. Begge forfatterne hevdet at disse var opprinnelig de syv dagene hvert år hvor Alkyone (som isfugl) la sine egg og lå på deres rede ved stranden mens hennes far Aiolos, vindguden, holdt vinden tilbake og dempet bølgene slik at hun kunne være trygg. Denne fasen har siden blitt referert til som en fredelig tid.

Myten har også kortvarig blitt nevnt av Vergil, men uten at Zevs' raseri er nevnt.

Det er to figurer ved navn Keyks i gresk mytologi. Den første var den Keyks som var gift med Alkyone og omtalt over som forvandlet til fugler. Den andre Keyks var en konge i Trakhis i Theassalia, og en nevø av Amfitryon, stefar av Herakles. Denne Keyks, konge av Trakhis, ble venn med Herakles og tilbød ham beskyttelse mot kong Eurytos av Oikalia. Keyks' sønn Hippasos fulgte Herakles på hans hærtokt mot Eurytos, men i slaget ble Hippasos drept. Keyks av Trakhis hadde også en datter ved navn Temistonoe som ble gift med kong Kyknos.[]

Ulike arter av isfuglene er oppkalt etter myten.

Referanser
----------

1. ↑   Pseudo-Apollodorus, i. 7. 3 - 4
2. ↑   Ovid: *Metamorfoser* XI, 410ff.-748 (også her)
3. ↑   Hyginus: *Fabulæ* 65
4. ↑   Vergil: *Georgics* i. 399. Sitat i engelsk oversettelse: «[At that time] not to the sun's warmth then upon the shore / Do halcyons dear to Thetis ope their wings.»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ceyx and Alcyone – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Ceyx» i: Smith: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, v. 1, s. 676

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Zhang Hanzhi** (kinesisk: 章含之, pinyin: *Zhāng Hánzhī*; Wade–Giles: *Chang Han-chih*; født 1935 i Shanghai i Kina, død 26. januar 2008) var en kinesisk diplomat som underviste Mao Zedong i engelsk. Hun var tolk under den amerikanske president Richard Nixons besøk til Kina i 1972.

Bakgrunn og virke
-----------------

Hun var uekte barn av en butikkekpeditrise og en ung mann fra en fremstående Shanghai-familie. Hun ble adoptert av Zhang Shizhao. Familien flyttet til Beijing i 1949. Fire år etter begynte hun på Beijing universitet for utenlandsstudier, der hun etter eksamen selv underviste. 

Hun møtte Mao i 1950, og begynte da å oversette fra engelsk for ham, og gi ham undervisning i språket. Undervisningen tok slutt i 1964, og noen år utbrøt kulturrevolusjonen. Zhang og hennes familie og venner var blant dem som ble forfulgt, skjønt hun senere sa at Mao til tider holdt en beskyttende hånd over dem. I 1971 ble hun overført til det kinesiske utenriksdepartement, der hun begynte sin diplomatiske karriere og deltok ved en rekke viktige internasjonale møter – hvorav det ovennevnte med Richard Nixon – på den tid da Folkerepublikken Kina hadde sine viktigste gjennombrudd på den diplomatiske arena. 

Hun skilte seg og inngikk i 1973 nytt ekteskap med Kinas sjefsdelegat til FN, Qiao Guanhua, som var 22 år eldre enn henne. Han døde ti år etter.

Se også
-------

* Biografi[*død lenke*]
* Artikkel av Zhang Hanzhi om hennes undervisning av Mao Arkivert 18. desember 2008 hos Wayback Machine. Time Asia (engelsk)

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6rv9g7m, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   news.yahoo.com, arkiv-URL web.archive.org[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Gågaten på Nesttun før den ble trasé for Bybanen.
**Nesttun** er et nærings-og boligområde og bydelssenter for Fana bydel i Bergen kommune, og tidligere kommunesenter for Fana kommune frem til innlemmelsen i Bergen i 1972. Området ligger ved Nesttunvannet og er omgitt av Paradis, Hop, Skjold, Øvsttun og Midtun, alle med sammenhengende tettbebyggelse som inngår i Tettstedet Bergen. Nesttun grunnkrets i Bergen kommune hadde 1 866 innbyggere 1. januar 2014 og et areal på 0,65 km² og 0,07 km² ferskvann.

Poststedet
----------

Den gamle bygningen til Fana Apotek, tegnet av Per Grieg i 1923,ligger fortsatt i Nesttun sentrum  Foto: Nina Aldin Thune 
Poststedet Nesttun består av både Nesttun (språklig opprinnelse: «det nederste tunet»), Midtun («det midterste tunet») og Øvsttun («det øverste tunet»). På Midtun finner man ved siden av boligfelt også grossister, kaffe- og næringsmiddelindustri.

Beliggenhet
-----------

Nesttun sentrum ligger i et dalsøkk ved Nesttunvannet (ca. ti km sør for Bergen sentrum), med det delvis industrialiserte Midtun på østsiden og et stort villaområde på vestsiden. I Nesttun sentrum finner man AMFI Nesttun (tidligere navn Nesttunsenteret), Fana kulturhus, detaljhandel, bibliotek og banker, offentlige servicekontorer og helsetjenester, samt Birkeland kirke. Like sør for Nesttun sentrum ligger Midtun skole, mens Hop oppveksttun ligger på Hop, en knapp kilometer nordvest for bydelssenteret.

Klima
-----

Et stort problem er flom, som følge av mye nedbør. I 2005 forårsaket mye nedbør at elven som renner gjennom Nesttun sentrum nådde nye høyder og oversvømte kjøpesenteret og andre bygninger som lå i nerheten av elven. Det ble større materielle skader på flere bygninger.

Kommunikasjon
-------------

Nesttun nye stasjon 1907
Dronning Sonja (i midten) gikk sammen med byråd for miljø og byutvikling Lisbeth Iversen (til venstre) og byrådsleder Monica Mæland (til høyre) inn i en bybanevogn den 22. juni 2010. Foto: Jonny EriksenNesttun stasjon var stoppested på Vossebanen inntil Ulrikentunnelen ble åpnet. I årene 1894-1934 fungerte stoppestedet også som den ene endestasjonen på Nesttun–Osbanen.

Nesttun terminal var siste stoppested for Bybanens byggetrinn 1, som ble åpnet av Dronning Sonja 22. juni 2010 og går fra Bergen sentrum. Terminalen er i dag et viktig knutepunkt for kollektivtrafikken i Fana og Ytrebygda. Her har Skyss lagt opp til omstigning for kollektivreisende mellom Bybanen og matebusser videre ut i bydelene.

Se også
-------

* Nesttunvassdraget

Referanser
----------

1. ↑  BT-melding etter flommen 2005

Kilder
------

* «Nesttun», fra *Store norske leksikon*

Strøk og boligområder i Bergen kommune

| * v
* d
* r
Fana bydel |
| --- |
| Brattland **·** Dyngeland **·** Fanahammeren **·** Fjøsanger **·** Helldalsåsen **·** Hop **·** Kaland **·** Kirkebirkeland **·** Krokeide **·** Midtun **·** Nesttun **·** Nordvik **·** Paradis **·** Rådal **·** Skjold **·** Smørås **·** Storetveit **·** Sædalen **·** Totland **·** Øvsttun |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Bergen byleksikon **·** GeoNames
 |
Graffiti laget av Dolk.  Foto: Justis- og politidepartementet (2010) 
**Halden fengsel** i Viken ble da det var ferdigstilt betegnet som Europas mest moderne. Fengselet tok i mot de første innsatte 1. mars 2010, men åpnet ikke offisielt før den 8. april 2010. Under denne åpningen var det norske kongehuset ved kong Harald V representert. Dette var første gang i norsk historie at noen fra kongehuset har deltatt på åpningen av et nytt fengsel. Halden fengsel ligger under Kriminalomsorgens region øst, og har en kapasitet på 248 innsatte.

Per 1. september 2010 hadde Halden fengsel 224 plasser i bruk fordelt på avdelingene A (56 plasser), B (84 plasser) og C (84 plasser). Avdeling A er en mottaksavdeling, mens avdelingene B og C er boenhetsavdelinger med henholdsvis 10 eller 12 innsatte. Her har de innsatte felles stue/kjøkken/oppholdsrom.

Fengselet ble i mai 2010 omtalt i det amerikanske tidsskriftet *Time* som «verdens mest humane fengsel».

Halden fengsel ble tildelt Arnstein Arneberg pris for arkitekturen i 2010.

Referanser
----------

1. ↑  «Time - Norway Builds the World's Most Humane Prison (mai 2010)». Arkivert fra originalen 5. mai 2010. Besøkt 3. mai 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Fengselets offisielle nettsted
* Kunsten i Halden fengsel
* Adams, William Lee. «Norway Builds the World's Most Humane Prison» Arkivert 25. juni 2010 hos Wayback Machine. artikkel i *Time Magazine*, 10. mai 2010 (engelsk)
* Adams, William Lee. «Sentenced to Serving the Good Life in Norway» Arkivert 22. august 2013 hos Wayback Machine. artikkel i *Time Magazine*, 12. juli 2010 (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

Midtun skole Foto: Frode H. Korneliussen 
**Midtun** er et nærings-og boligområde i Fana bydel i Bergen kommune, like øst for bydelssenteret Nesttun, og ellers omgitt av Paradis og Helldalsåsen i nord og Øvsttun i sør, som alle utgjør sammenhengende tettbebyggelse som inngår i tettstedet Bergen. Øst for Midtun er det mer spredt bebyggelse mot grensen til Arna bydel. 

Midtun hører til poststedet Nesttun sammen med Øvsttun, ca. 10 km sør for Bergen sentrum. På Midtun er det mest rekkehus, villaområder og næringsområder, med mye næringsmiddelindustri, som Kavli og Friele. Midtun skole og Ulsmåg skole ligger i området.

Midtun er endestasjon for museumsbanen Gamle Vossebanen - beliggende mellom Hardangervegen og Nesttunelven umiddelbart nord for der disse krysser Ulsmågvegen. Midtun er den av Gamle Vossebanens stasjoner som har det største antallet av- og påstigende reisende. Stasjonen har omløpsspor og plattform til ett spor. Under 2. verdenskrig anla tyskerne en lasteplass på stedet. Rester av lasteplattformen er ennå synlige under Hardangervegen (sett fra stasjonsplattformen). 

Midtun omfattes av grunnkretsene Midtun og Ulsmåg, som hadde til sammen 2 262 innbyggere 1. januar 2014 og et samlet areal på 1,66 km² og 0,02 km² ferskvann.

Strøk og boligområder i Bergen kommune

| * v
* d
* r
Fana bydel |
| --- |
| Brattland **·** Dyngeland **·** Fanahammeren **·** Fjøsanger **·** Helldalsåsen **·** Hop **·** Kaland **·** Kirkebirkeland **·** Krokeide **·** Midtun **·** Nesttun **·** Nordvik **·** Paradis **·** Rådal **·** Skjold **·** Smørås **·** Storetveit **·** Sædalen **·** Totland **·** Øvsttun |
**Raphael Thattil** (født 21. april 1956 i Thrissur i India) er en indisk katolsk geistlig og storerkebiskop for den syromalabarske kirke.

Liv og virke
------------

### Prest

Raphael Thattil ble presteviet for bispedømmet Trichur den 21. desember 1980.

### Hjelpebiskop i Trichur

Den 15. januar 2010 utnevnte pave Benedikt XVI ham til titulærbiskop av *Buruni* og til hjelpebiskop i Trichur. Erkebiskopen av Trichur, Andrews Thazhath, bispeviet ham den 10. april samme år; medkonsekratorer var biskopen av Palghat, Jacob Manathodath, og emeritert erkebiskop av Trichur, Jacob Thoomkuzhy.

Den 11. januar 2014 utnevnte pave Frans ham til apostolisk visitator til de syro-malabariske kristne i India som bor utenfor sine forfedres tradisjonelle omrader under storerkebispedømmet Ernakulam-Angamaly.[1]

### Biskop av Shamshabad

Med etableringen av eparkiet Shamshabad den 10. oktober 2017, utnevnte pave Frans ham til dets første bispedømmebiskop.[2] Innsettelsen der fant sted den 7. januar 2018.

### Storerkebiskop

Den 9. januar 2024 ble han valgt til storerkebiskop av det syro-malabarske erkeparki Ernakulam-Angamaly av bispesynoden; hans valg ble bekreftet av pave Frans samme dag.[3]
Det **Kongelige Gendarmeri** ; fransk: *Gendarmerie royale*) er den nasjonale gendarmeristyrken i Kambodsja. Det er en gren av de Kongelige kambodsjanske væpnede styrker og har ansvar for å opprettholde offentlig orden og intern sikkerhet i Kambodsja. Denne paramilitære enheten har en styrke på 30,000 soldater utplassert i alle provinser. Hovedkvarteret ligger i Phnom Penh, med en kommandokjede gjennom høykommandoen for de kongelige kambodsjanske væpnede styrkene. Gendarmeriet er under direkte tilsyn av en kommandør med en rang tilsvarende General. Høykommandoen er ansvarlig for å overvåke alle Gendarmeri-enheter samt generell opplæring. Nåværende kommandør er General Sao Sokha, en tidligere livvakt og personlig rådgiver til Kambodsjas tidligere statsminister Hun Sen.

Oppgaver
--------

Kongelig Gendarmeris oppgaver inkluderer:

* Gjenopprette fred og stabilitet ved alvorlige forstyrrelser
* Motvirke terrorisme
* Bekjempe voldelige grupper
* Undertrykke opprør i fengsler

Sivile oppgaver inkluderer: å sikre sikkerhet og offentlig fred, etterforske og forhindre organisert kriminalitet, terrorisme og andre voldelige grupper; beskytte statlig og privat eiendom; hjelpe og assistere sivile og andre nødetater i nødstilfeller, naturkatastrofer, sivil uro og væpnede konflikter.

Militære oppgaver inkluderer: å bevare og beskytte nasjonal sikkerhet, stat, eiendom, offentlig fred og orden, og å assistere andre sikkerhetsstyrker i nødstilfeller, sivil uro, krig; å undertrykke opprør; å forsterke unntakstilstand og mobilisering; å bekjempe og pågripe mistenkte kriminelle, terrorister og andre voldelige grupper.

Organisering
------------

Det Kongelige Gendarmeriet består av 10 bataljonstørrelse enheter. Hver bataljon har mellom 500 – 1000 politifolk. Hovedbasene ligger i Phnom Penh.

Gendarmeriet overvåker alle de 25 provinsene og 186 distriktene, og arbeider sammen med lokalbefolkningen. Enheten inkluderer: et mobilt team, bestående av seks inngripenenheter, en inngripenkjøretøybataljon, en kavaleri, og 4 infanteri, med baser i Phnom Penh. Dens opplæringsskole ligger i Kamboul-kommunen, Kandal-provinsen.

Referanser
----------

1. ↑  General Sao Sokha innvier administrasjonsbygningen til Gendarmeriet i Poipet City
**David Ian Hewlett** (født 18. april 1968 i Redhill, Surrey, England) er en kanadisk skuespiller som er kanskje best kjent for sin rolle som dr. Rodney McKay i science fiction-TV-serien *Stargate Atlantis*.

Biografi
--------

David Hewlett ble født i 1968 i England, men familien utvandret til Canada. Mens han gikk på skolen i Toronto begynte han å spille i studentfilmer. Han sluttet skolen uten å ta eksamen og spilte deretter i en rekke skrekkfilmer på små budsjetter, som *The Darkside*, *Scanners II: The New Order* og *Pin*.

I 1996 fikk han en av sine mer kjente roller som Grant Jansky i TV-serien *Traders*, og i 1997 hadde han en rolle i thrilleren *Cube* som arkitekt, en rolle som ga ham innpass i andre filmer. Han stiftet internettfirmaet *Darkyl Media* som arbeider med nettdesign foruten *Fusefilm.com*, et nettsted for de som arbeider med film. Han fikk sin første datamaskin i midten av tenårene. 

Han fikk en gjesterolle i *Stargate SG-1* som Rodney McKay som etterhvert vokste til hans faste rolle i *Stargate Atlantis*. I 2007 opptrådte han som gjesteskuespiller i den første episoden av *Sanctuary* som Larry Tolson, en pasient som lider av en form psykose, og som ble skutt og såret.

David Hewlett var tidligere gift med Soo Garay, men ble skilt i 2004 og giftet seg i juni 2008 med Jane Loughman som fødte deres sønn i 2007.

Referanser
----------

1. ↑  Hans profil på IMDB

Eksterne lenker
---------------

* Adogsbreakfastmovie.com David Hewletts nettstedsportal
* Fransk fannettsted Arkivert 27. oktober 2010 hos Wayback Machine.
* (en) David Hewlett på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) David Hewlett i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) David Hewlett på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) David Hewlett på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) David Hewlett på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) David Hewlett på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) David Hewlett hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Canadian Encyclopedia **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Sofie Asplin** (født 26. august 1996) er en norsk skuespiller som blant annet er kjent for sin rolle som heksas datter i *Reisen til julestjernen* fra 2012. Hun har jobbet med en rekke kjente skuespillere, som Kåre Conradi, Ellen Dorrit Petersen, Agnes Kittelsen, Anders Baasmo Christiansen og Jakob Oftebro.

Asplin var aktivt medlem av teatergruppen Tønsberg Amatørteater fram til 2014. Tidligere har hun hatt diverse roller i familiestykket *Putti Plutti Pott*. I 2012 debuterte hun i sin første TV-jobb, i NRK-serien *Erobreren*. Senere i 2012 spilte hun i sin første film, *Reisen til julestjernen*. Sommeren 2015 spilte hun Kassandra Jensen i krimkomedien *Mysteriet på Sommerbåten* som gikk i en serie i sommeråpent på NRK. Fra 2015–2016 spilte hun Jenny Augusta Anker-Hansen i såpeserien *Hotel Cæsar*.

Hun er grandniesen til Per Asplin.

Filmografi
----------

* 2012: *Reisen til Julestjernen*

TV-serier
---------

* 2012: *Erobreren*
* 2015–2016 *Hotel Cæsar*
* 2015: *Mysteriet på Sommerbåten*

Referanser
----------

1. ↑  «Sofie er Cæsar-Jenny». Tønsbergs Blad. 28. november 2014. Besøkt 30. november 2014.
2. ↑  «Dropper utdannelsen for en rolle i Hotel Cæsar». TV2.no. 22. november 2014. Besøkt 30. november 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sofie Asplin på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Sofie Asplin hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Ulla Marie Broch** (født 5. desember 1969) er en norsk skuespiller.

Broch tok utdannelse ved Nordisk Teaterskole i Danmark (1992–1995) samt ved The Arts Ed School i England (1995–1996). Etter utdannelsen spilte Broch i ulike teaterstykker ved flere teatere, bl.a. Rogaland Teater, Agder teater, Det norske teatret, Sogn og Fjordane Teater, Beaivváš Sámi Teáhter og Nationaltheatret.

Broch har også arbeidet sammen med diverse teatergrupper, bl.a. Jo Strømgren Kompani som hun turnerte verden rundt sammen med, med produksjonene *Klosteret*, *Orkesteret* og *Eksperimentet*. Samtidig turnerte Broch i 2010 og i januar 2011 med forestillingen *I morgen var jeg alltid en løve*.

I 2009 hadde Broch rollen som Solveig i Hålogaland Teaters oppsetning av Knut Nærums *Peer!*.

Våren 2011 medvirket Broch i forestillingen *En folkefiende* ved Hålogaland Teater. På TV og film har Broch bl.a. spilt Lucy (Børres mor) i *Linus i Svingen* og *Jul i Svingen*, Linn Fylke i *Hotel Cæsar* og Andrea i *Ulykken*.

Broch har også lagt norsk stemme på TV-serier og lest inn lydbøker.

Roller
------

| År | Film/TV-serie | Rolle |
| --- | --- | --- |
| 1997 | *Tre på toppen* | Vilde |
| 1999, 2000–2001 | *Hotel Cæsar* | Linn Fylke |
| 2003 | *Robotgjengen* | *Ukjent* (norsk stemme) |
| 2004 | *Skolen* | Gun (Ylvas mor) |
| 2004 | *Linus i Svingen* | Lucy (Børres mor) |
| 2006 | *Jul i Svingen* | Lucy (Børres mor) |
| 2006 | *Ekko av Ibsen – Edderkoppfesten* | *Ukjent* |
| 2007 | *Titanics ti liv* | Beate Møller |
| 2009 | *Ulykken* | Andrea |

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ulla Marie Broch på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Ulla Marie Broch hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) Ulla Marie Broch hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
*For filmen fra 2020, se Pelle Svanseløs (film fra 2020)*

***Pelle Svanslös*** er en svensk animert eventyrfilm for barn fra 1981. Filmen er løst basert på de to første av Gösta Knutssons bildebøker om Pelle Svanseløs.

Handling
--------

På en svensk gård på landsbygda føder en katt et kull med kattunger, men den ene kattungen har ikke hale. Den snille bonden blir beordret av gårdens grusomme eier om å kvitte seg med den haleløse kattungen, så han smugler katten i bilen sin til en familie som er på vei hjem til Uppsala etter sommerferien deres i nærheten av gården. Familien oppdager ikke kattungen før etter ankomst til familiens hjem, og den får navnet Pelle Svanslös av barna i familien: Olle og Birgitta. Peter slår seg snart ned i sitt nye hjem, men når Birgitta tar ham med seg ut en tur våren etter, blir han jaget av en bulldog. Katten rømmer til en annen gate hvor Elaka Måns bor.

Han møter også en hunnkatt som heter Maja, og hun blir tiltrukket av den høflige og godhjertede Pelle. Måns bryter seg inn i Pelles hjem, og gir ham skylden for å ha spist Olles bursdagskake, så familien låser ham inne som straff. Men når det bryter ut brann i huset deres om natten, våkner Pelle og varsler den sovende familien med sin paniske mjauing. Pelle redder også kattungen Fridolf fra et kollapset stillas. Etter å ha reddet Fridolf, roser de andre kattene i området Pelle og aksepterer ham til slutt i samfunnet deres.

Svenske stemmer
---------------

* Mats Åhlfeldt - Pelle Svanslös
* Ewa Fröling - Maja Gräddnos
* Ernst-Hugo Järegård - Elaka Måns
* Carl Billquist - Bill
* Björn Gustafson - Bull
* Wallis Grahn - Gammel-Maja i domkyrkotornet
* Lena-Pia Bernhardsson - Gullan från Arkadien
* Charlie Elvegård - Laban från Observatorielunden/En råtta
* Åke Lagergren - Murre från Skogstibble/Kalle Huggorm
* Nils Eklund - Rickard från Rickomberga
* Jan Sjödin - Fritz
* Gunilla Norling - Frida
* Eddie Axberg - Den tjocka råttan
* Gunnar Ernblad - Kråkan
* Kajsa Bratt - Birgitta
* Niklas Rygert - Olle
* Helena Brodin - Mamma
* Axel Düberg - Pappa
* Sture Hovstadius - ladugårdsförmannen

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pelle Svanseløs* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Pelle Svanseløs* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Pelle Svanseløs* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Pelle Svanseløs* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Pelle Svanseløs* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Pelle Svanseløs* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Pelle Svanseløs* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
* Pelle svanseløs; filmweb.no

Portal: Film
Skuibakken Foto: Hans A. Rosbach 
**Skui** er et sted i vestre Bærum i Akershus med postnummer 1340 (tidligere 1314). Navnet kommer av norrønt *Skoðin*, et vin-navn hvor første ledd er uforklart. «Vin» betyr naturlig åpen slette. Skui er egen valgkrets, med 3487 stemmeberettigede ved valget i 2004.

I Skui er det registrert, dokumentert og rekonstruert en ulvestue.

Skui skole (1901) er barneskole for alderstrinnene 1 til 7, dekker området Skui – Vøyenenga og har egen skolefritidsordning.

Skuibakken var i sin tid verdens største skibakke og stod sentralt i norsk hoppsport i den gyldne etterkrigstiden for sporten.

Berghoff barnehage er en privat to avdelings barnehage. Lokalene huset fra 1967 Bibbi Bøhns barnesenter, og før dette hadde Husmorlaget drevet barnehage der. Bygningen ble reist rundt 1890, og fra 1900 til 1917 ble den brukt av foreningen for forsømte barn. Ombygginger i 1915 og 1932.

Skui har også fått sin egen kunstgressbane, Skuisletta kunstgress, som har vært i bruk en liten stund nå, og blir hovedsakelig brukt av Jutul IL, mens Jardar også leier banen til trening vinterstid. Noen sykkelgutter har også fått opp en liten sykkelpark, som har blitt veldig populær. Faktisk så har mange av Norges beste syklister vært der og syklet.[]

Referanser
----------

1. ↑  Bærum kommune: Word dokument Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** GeoNames
 |
Myrcen, et monoterpen
**Monoterpener** er en klasse terpener som består av **2** isopren enheter og har den kjemiske formelen C10H16. Monoterpener kan være sykliske eller asykliske (ikke-sykliske). Biosyntetisk går reasjonene via pyrofosfater (-OPP). Biokjemiske reaksjoner som oksidasjon eller omleiringsreaksjoner danner det man kaller *monoterpenoider*

Asyklisk
--------

Geranylpyrofosfat
Via biosyntese kan isopentenylpyrofosfat og dimetylallylpyrofosfat danne geranylpyrofosfat. Eleminering av pyrofosfatgruppen danner asykliske monoterpener som ocimen og myrcener. Hydrolyse danner det acykliske monoterpenoidet geranoil. Videre omleiringer og oksidereinger danner forbindelser som citral, citronellol, linalool og mange andre. Mange monoterpener som finnes i marine organismer er halogenerte som halomon.

Monosyklisk
-----------

I tillegg lineære addisjoner kan isoprenenhetene danne mange sykliske (ringformede) forbindelser. Den vanligste ringstørrelsen er 6-ringer (sykloheksenderivater). Et klassisk eksempel er syklisering av geranylpyrofosfat for å danne limonen. 

Biosyntese limonen

Terpinener, fellandrener og terpinolener dannes tilsvarende. Hydrooksylering av disse forbindelsene fulgt av dehydratisering kan gi den aromatiske forbindelsen p-kumen. Viktige terpenoider derivatesert fra monosykliske terpener er mentol, thymol og carvacrol og mange andre.

Bisyklisk
---------

Geranylpyrofosfat kan også gjøre to etterfølgende sykliseringer og danne bisykliske monoterpener, som pinen som er hovedkomponentene i harpiks og terpentin.

Biosyntese pinen

Andre bisykliske monoterpener er caren, sabinen, camfen og thujen. Kamfer, borneol og eucalyptol er eksempler på bisykliske monoterpenoider som inneholder keto-, hydroksyl- og etergrupper

Påvirkning av klima
-------------------

Monoterpener slippes ut fra trær i form av aerosoler som kan fungere som kondensasjonskjerner for skyer. Slike aerosoler øker lysheten til skyene og kjøler ned klimaet.

Referanser
----------

1. ↑  Dominick V. Spracklen, Boris Bonn, & Kenneth S. Carslaw (2008): *Boreal forests, aerosols and the impacts on clouds and climate*. Phil. Trans. R. Soc. A. doi:10.1098/rsta.2008.0201.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |