recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lacnunga** er en samling av diverse medisinske tekster på hovedsakelig på angelsaksisk og som ble nedskrevet i sørvestlige England en gang rundt det første tiåret på 1000-tallet, det vil si betydelig senere enn *Balds legebok* (*Bald’s Leechbook*), en annen medisinsk tekstsamling. Manuskriptet blir i dag bevart i British Library i London («BL, Harley 585»).

«Lacnunga» er et angelsaksisk ord som betyr «botemiddel». Navnet var ikke opprinnelige en del av manuskriptet, men gitt av samlingens første redaktør, Oswald Cockayne, på 1800-tallet og det har siden blitt stående.

Manuskriptet består av mange unike tekster, inkludert en uvanlig andel trolldomsformler som gir en sjeldent glimt inn populære, angelsaksiske forestillinger og praksis for helbredelser. Blant disse magiske formlene er en som er kjent som *Wið færstice* (*Mot brå smerte*) som kanskje var ment mot revmatisme. Legerådene, velsignelsene og trolldomsformlene blir gitt i prosa, men ellers er teksten på vers.

Bokens innhold var planlagt I henhold til prinsippet om «A capite ad calcem» (latin «fra hode til hæl»), underforstått at det begynner med den sykes hode først som det viktigste og deretter nedover kroppen, men planen ble ikke opprettholdt utover i teksten og mangler således den orden og disipli som *Blads legebok*. Skriveren som opplagt ikke hadde medisinsk kunnskap synes å ha skrevet ned det han kom over som falt innenfor temaet.

Lacnunga inneholder totalt sett rundt 200 resepter som omhandler blant annet fruktbarhetsråd, besvergelser mot sein fødsel, og den lengste teksten er den kjente «Niurtevelsignelsen» («Nine Herbs Charm») som inneholder den eneste referanse til den hedenske guden Woden (Odin) i medisinske tekster på angelsaksisk. Virkemidlene er preget av overtro som trolldomsbeskyttelser, besvergelser og hvit magi, og de mest interessante er fra angelsaksisk tid, men det er også tekster med keltisk og germansk opprinnelse. Selv om den medisinske verdien er liten er den historiske verdien stor som et innblikk i et ikke-rasjonelt tankesett i angelsaksiske England.

Litteratur
----------

* Cockayne, Oswald (red.) 1864–1866: *Leechdoms, Wortcunning and Starcraft of Early England*, The Rolls Series, 35, 3 bind (London: Longman and others). Første trykte utgave av teksten.
* Doane, A. N. 1994: *Anglo-Saxon Manuscripts in Microfiche Facsimile: Volume 1*, Medieval and Renaissance Texts and Studies, 136 (Binghamton, N.Y.: Medieval & Renaissance Texts and Studies). No. 265 er en faksmile av Harley 585; side 26-36 av notene er kilde for datering av manuskriptet som nevnt i denne artikkelen.
* Grattan, J. H. C. & Singer, Charles. 1952: *Anglo-Saxon Magic and Medicine*, Publications of the Wellcome Historical Medical Museum, new series 3 (London: Oxford University Press). Relativ ny utgave og oversettelse.

Portal: Litteratur
***Broadway Bill*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Fred J. Balshofer.

Handling
--------

Bill Clayton - en playboy og livsnyter fra New York - tar en jobb i en tømmer-leir drevet av John Underwood i Maine, i håp om å reformere seg selv, og gjenvinne kjærligheten til Muriel Latham. Men formann Buck Hardigan, som har stjålet og solgt Underwoods lønnesirup for å berike seg selv, mistenker at Bill har blitt sendt dit som spion. Han bestemmer seg for å kvitte seg med Bill, så snart han får muligheten.

Men Bill overlever en rekke drapsplaner, og beseirer til slutt Buck i en slåsskamp - før han blir valgt til ny formann i leiren. Men kort tid senere leser han en avis-artikkel som feilaktig påstår at Muriel allerede skal være forlovet med en annen mann. Bill bestemmer seg for å begynne å drikke tungt igjen.

Skuespillere
------------

* Harold Lockwood som Bill Clayton
* Martha Mansfield som Muriel Latham
* Cornish Beck som Jack Latham
* Raymond Hadley som Godfrey St. Cleve
* Stanton Heck som Buck Hardigan
* Bert Starkey som Creed
* William Black som John Underwood
* Tom Blake som Irish Fallon
* William Clifford som Daddy Dunningan
* Artie Ortego som Wabishke

Referanser
----------

1. ↑  Broadway Bill
2. ↑  BROADWAY BILL

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Broadway Bill* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Broadway Bill* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Broadway Bill* på Silent Era Rediger på Wikidata
***Enischnispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Ganske små (2,7 - 3,4 millimeter), avlange, gule med svarte tegninger eller helt svarte bladbiller. Hodet er nokså stort, antennene ganske lange og tynne og 8-leddete. Pronotum er tønneformet, tett og nokså fint punktert. Dekkvingene er jevnbrede med 8-9 punktrader av grove punkter, med tre opphøyde lengderibber. Beina er korte og kraftige.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på enfrøbladete planter og eter fra dem. Slekten kan finnes på busker og trær fra flere ulike familier.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt på Ny-Guinea inkludert Bismarckarkipelet.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Coelaenomenoderini** Weise, 1911
						* slekten ***Enischnispa*** Gressitt, 1957
							+ *Enischnispa calamella* Gressitt, 1990
							+ *Enischnispa calamivora* (Gressitt, 1957)
							+ *Enischnispa daemonoropa* Gressitt, 1963
							+ *Enischnispa palmicola* Gressitt, 1963
							+ *Enischnispa rattana* Gressitt, 1960

Litteratur
----------

* Hispines of the world - *Enischnispa*
* *Enischnispa* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Enischnispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Enischnispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Enischnispa* hos ITIS Rediger på Wikidata
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Broadway Mansions
**Broadway Mansions** (kinesisk: 百老汇大厦) er et nittenetasjers femstjernes hotell utført i art deco, og et kjent hotell i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Bygningen var i mer enn fire årtier et av de fremste av Shanghais kjennemerker,.

Bygningen stod ferdig oppført i 1934, samme år som Park Hotel, som er nesten seks meter lavere, og det var Shanghais høyeste hus, noe det forble i adskillige tiår. Broadway Mansions ligger der Suzhou og Huangpuelven møtes, såvel som i den nordlige del av Bund-området, og ble oppført av arkitekter og ingeniører fra selskapet Palmer and Turner. Dets ferdigstilling i 1935 markerte begynnelsen av skyskrapernes era i Asia.

Bygningen har muligens det beste utblikk over både Bund og Huangpu.

Bygningens oprinnelige navn var *The Broadway Mansions* tilbake i 1935. Det ble endret til Shanghai Mansions av Shanghais byråd i 1951, men fikk sit oprinnelige navn tilbake da Kina åpnet opp verden. Broadway Mansions har vært eid og drevet av Shanghai Hengshan (Group) Holdings Company (上海市人民政府直属的上海衡山集团) siden 1985.

Referanser
----------

1. ↑  It is described in 1993 as "Shanghai's best known building"; see "Shanghai", *The New Encyclopædia Britannica*, 15th ed. Vol. 27 (Encyclopædia Britannica, 1993):274;
2. ↑  Dmitri Kessel, *On Assignment: Dmitri Kessel, LIFE photographer* (Abrams, 1985):149.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. september 2008. Besøkt 4. mai 2009.
4. ↑  Sidney Shapiro, *An American in China: Thirty Years in the People's Republic* (New World Press, 1979):55.
5. ↑  "The Weary Wait" *Time* (23 May 1949);  Arkivert 27. januar 2012 hos Wayback Machine.
6. ↑  Georges Binder, *Tall Buildings of Asia & Australia* (Images Publishing, 2001):ifc.
7. ↑  Nicholas Whitlam, "Bright Lights, Old City", *The Sydney Morning Herald* (13 November 2008);
8. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Broadway Mansions – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Broadway Mansions Hotel

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Anita Dunn** er en politisk strateg som arbeidet som Det hvite husets kommunikasjonsdirektør fra april til november i 2009. Hun er seniorpartner i firmaet Squier Knapp Dunn Communications i Washington, D.C.. 

Hun begynte sin karriere i administrasjonen til Jimmy Carter, først som internkandidat ved kontoret til kommunikasjonsdirektør Gerald Rafshoon, deretter hos stabssjef Hamtilon Jordan. Etter dette jobbet hun ved valgkampene til John Glenn, Bill Bradley, Evan Bayh og Tom Daschle. 

I 2006 ble hun ansatt av Barack Obama som kommunikasjonsstrateg for hans politikk-komite «Hopefund». Under presidentvalgkampen til Obama var hun en av de viktigste rådgiverne, med ansvar for kommunikasjon, politikk og gransking. Hun tok med seg flere medarbeidere fra valgkampene til Bayh og Daschle. Hun ble karakterisert som en av de fire hovedrådgiverne til Obama under et intervju med 60 Minutes to dager etter at valget var vunnet. De andre var David Axelrod, David Plouffe og Robert Gibbs.

Hun ble midlertidig kommunikasjonsdirektør i Obamas Hvite hus, og ledet an i kritikken mot Fox News, som hun mente representerte en fløy av Det republikanske partiet.

Referanser
----------

1. ↑  Decision Makers: Anita Dunn. *National Journal*.
2. ↑  12. oktober 2009: White House Escalates War of Words With Fox News Arkivert 13. februar 2010 hos Wayback Machine.. *FOX News*.

Eksterne lenker
---------------

* Biografi hos Squier Knapp Dunn Communications.
**Nypan stasjon** ligger på Dovrebanen i Melhus, rett sør for grensa til nåværende Trondheim kommune. Stasjonen ble åpnet som *Stokke stoppested* i 1864 da Trondhjem–Størenbanen ble tatt i bruk. Etter å ha hatt navnet *Nypen* fra 1882 fikk stasjonen dagens navn 1891.

Stasjonsbygningen ble tegnet av Georg Andreas Bull og oppført til åpningen. 1. april 1909 fikk stasjonen poståpneri. Da Dovrebanen ble ombygd til normalspor i 1919, ble stoppestedet oppgradert til stasjon. I 1965 ble stasjonen fjernstyrt, og etter at persontrafikken ble nedlagt 2. juni 1985, drives den som fjernstyrt kryssingsspor. Stasjonsbygningen ble revet i 1978.

Nypan-ulykken
-------------

Den 26. februar 1981 var Nypan stasjon åsted for en kollisjon mellom et løpsk godstog og et lokaltog. Godstoget med rutenummer 5708 fikk bremsesvikt ved Heimdal stasjon på grunn av et fremmedlegeme hadde tettet hovedledningen, noe som igjen gjorde at godstoget rullet i fri fart nedover mot Nypan. Her traff det løpske godstoget, med 33 godsvogner og lokomotivet El 14 2197 i front, lokaltog med rutenummer 1727 mellom Heimdal og Ler i nordgående retning. Lokaltoget bestod for øvrig av styrevogn BFS 65 85 og motorvogn BM 65 25 av type 65. 

Godstoget skulle i utgangspunktet krysse for lokaltoget ved Heimdal stasjon, men rullet nedover fra Heimdal og traff lokaltoget som hadde rutemessig opphold ved Nypan. To passasjerer ble alvorlig skadet, men overlevde. Totalt 14 godsvogner sporet av i ulykken, og styrevognen i lokaltoget ble totalskadet, mens lokomotivet ble sendt til Marienborg verksteder for reparasjon. Lokomotivet El 14 2197 var også involvert i Tretten-ulykken i 1975, og ble etter Nypan-ulykken bygget opp igjen for andre gang.

Referanser
----------

1. ↑  «På siste post». Melhusporten. 9. oktober 2010. Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 17. juli 2012.
2. ↑  Regjeringen.no – NOU, Lillestrøm-ulykken 5. april 2000 – Eksempler på hendelser med bremsesvikt i Norge s. 58 (Publisert 30. januar 2001, besøkt 17. februar 2020)
3. ↑  «Nypanulykken skjedde 26.februar 1981». Digitaltmuseum. Besøkt 17. februar 2020.
4. ↑  «NSB elektrisk lokomotiv El 14 2197 etter gjenoppbygging etter ulykken ved Nypan i mars 1981». Digitaltmuseum. Besøkt 17. februar 2020.

Litteratur
----------

* Thor Bjerke og Finn Holom (2004). *Banedata 2004*. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 90–92. ISBN 82-90286-28-7.
* Aasmund Dahl, red. (1992). *NSBs bygningsregistrering: Trondheim distrikt: Trondheim-Størenbanen*. NSB Arkitektkontoret. s. 107.
* Thor Bjerke og Roar Stenersen (2002). *Rørosbaneboka*. s. 272. ISBN 82-90286-24-4.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Nypan stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
* (no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Trondhjem–Størenbanen


| **Forrige stasjon** |   |  |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Heimdal |  | Dovrebanen |  | Melhus |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister **·** Network Statement
 |
Den hvite keisers tempel.
Bronseplakett med Li Bais dikt om Baidi, og med Mao Zedongs kalligrafi.
Baidicheng sett fra et cruiseskip
**Baidicheng** eller **Baidi** (forenklet og tradisjonell kinesisk: 白帝城; pinyin: *Báidì Chéng*, Wade-Giles: *Paiticheng* eller *Paiti*; 8 km øst for sentrum i fylket Fengjie i byprovinsen Chongqing i Folkerepublikken Kina) er et gammelt tempelområde bygd på nordre side av floden Yangtze. Ordrett betyr stedsnavnet «Den hvite keisers by». Anlegget ligger delvis i storkommunen Yong'an, delvis i storkommunen Baidi, begge i Fengjie.

Det sies at området en gang var innhyllet i hvit tåke, noe som gav det en uutgrunnelig ro, mye godt slik en keiser skulle utstråle. Det sies også at noen så en hvit drage komme ut derfra – dragen er en keisersymbol –, og at krigsherren Gongsun Shu så et godt omen i det og utropte seg selv til keiser av Chengja. Han grunnla tempelbyen og kalte seg selv *Den hvite keiser*. 

På grunn av oppdemmingen av floden i forbindelse med byggingen av De tre kløfters demning er tempelområdet nå på en øy i floden. Men mye av området lå for lavt for den nye vannstanden, og flere bygninger ble derfor tatt ned og gjenoppbygd høyere oppe. Øya har broforbindelse med Yangtzes nordre bredd. Den er et viktig turistmål som mange elvecruise stanser ved.

Baidicheng er også kalt *Diktenes by* ettersom mange kinesiske diktere har omtalt den. Blant dem er den berømte Li Bai, som skrev *Forlater Baidi om morgenen*. Andre, som Du Fu, bodde der i perioder. 

Baidicheng er også hvor Liu Bei, første keiser av kongedømmet Shu i de tre rikers tid, døde. 

I 2006 ble Baidicheng erklært til nasjonalt kulturminne.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Baidicheng – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Théodore Maunoir** (født 1. juni 1806, død 26. april 1869) var en sveitsisk kirurg og medgrunnlegger av Den internasjonale Røde Kors-komiteen.

Liv og virke
------------

Maunoir ble født inn en velstående familie fra Genève.[] Begge hans foreldre var leger.

Maunoir fulgte familietradisjonen med å studerte medisin i Storbritannia og Frankrike.[] Maunoir ble tildelt doktorgrad i kirurgi i 1833. Etter at Maunoir kom tilbake til sin hjemby, ble han medlem av Genève-kommisjonen for hygiene og helse og foreningen for offentlig velferd i Genève.[]

Maunoir forble medlem av Den internasjonale Røde Kors-komiteen frem til sin tidlige og uventede død i april 1869.[] Maunoirs etterfølger i komiteen ble lokalpolitikeren Louis Micheli de la Rive, som også kom fra Genève. 

Maunoir ble av sine venner og bekjente ansett som ekstremt intelligent og sjarmerende person med en utmerket sans for humor.[]

Da Maunoir giftet seg for første gang, tok han også ansvaret for barna fra konens tidligere ekteskap. Da hans første kone døde, giftet Maunoir seg for andre gang. Maunoir var en meget nær og god venn med Louis Appia, som også var kirurg.[]

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   HDS ID 045846[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   hls-dhs-dss.ch, besøkt 6. mars 2023[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC **·** HDS
 |
**Gullfagerfly** (*Pyrrhia umbra*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae).

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 34 – 38 mm), friskt brunoransje nattfly. Den ligner på den ubeslektede arten tistelstengelfly (*Gortyna flavago*), men skilles lett fra denne på at forvingene er friskere i fargen og at bakvingen har mørk ytterkant. Forvingen er brunoransje, mørkere utenfor den ytre mellomlinjen, med brune årer. Mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er brune og skarpe. Den ytre mellomlinjet er jevnt buet, den indre går i sik-sak. Det er dessuten en tredje tverrlinje som går i en bue mellom ringmerket og nyremerket, og tangerer innerkanten av nyremerket. Nyre- og ringmerkene er brunkantede og skarpt markerte. Bakvingen er gråhvit i den indre delen med en grå flekk nær roten, mørkgrå i den ytre delen.

Larve
Larven er gulgrønn med små, svarte flekker og en gul sidestripe.

Levevis
-------

Gullfagerflyet finnes på åpne steder, helst ute ved kysten. Larvene lever på blomster og frø av ulike planter, som vikker (*Vicia* spp.) og beinurt (*Ononis* spp.) i erteblomstfamilien og torskemunn (*Linaria* spp.) og løvemunn (*Antirrhinum* spp.) i kjempefamilien.

Utbredelse
----------

Den er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord. I Norge er den funnet på Sørlandet og det sørligste Østlandet.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Pyrrhia umbra* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *gullfagerfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *gullfagerfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *gullfagerfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *gullfagerfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *gullfagerfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *gullfagerfly* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *gullfagerfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Pyrrhia umbra* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Pyrrhia umbra* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Keiser Han Hui** (kinesisk 漢惠帝; pinyin: *Hàn Huìdì*; 210 f.Kr-188 f.Kr), personlig navn **Liu Ying** ((劉盈; *Liú Yíng*) var det kinesiske Han-dynastiets andre keiser som regjerte fra 195 til hans død i 188 f.Kr. Han var den andre sønnen til den første keiseren, Han Gaozu, og enkekeiserinne Lü. Han blir vanligvis husket som en svak person som ble dominert av mora, keiserinne Lü, og som selv var snill og generøs, men som ikke klarte å unnslippe moras makt.[] Han forsøkte å redde den yngre halvbroren Liu Ruyi fra å bli myrdet av enkekeiserinne Lü, men misslyktes. Deretter henga han seg til drikking og kvinner i en relativt ung alder.[] Keiserinne Lü innsatte to av sønnene hans, Liu Gong og Liu Hong (sammen kjent som keiserne Shao av Han), sønnene til keiserens konkubin(er), da han døde uten noen utpekt etterkommer. Keiser Huis kone var keiserinne Zhang Yan, som var en niese til søsteren prinsesse Luyuan. Det var enkekeiserinne Lü som insisterte på dette ekteskapet, som ble et ekteskap uten barn.[]

Referanser
----------

1. 1 2 3   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Josef Guter: *Lexikon zur Geschichte Chinas. Sieben Jahrtausende im Überblick.* Marix-Verlag, Wiesbaden 2004, ISBN 3-937715-40-1.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Gullfaks C** er en oljeplattform på Gullfaksfeltet i Nordsjøen. Understellet til plattformen ble bygd av Norwegian Contractors, med Condeep understell av betong. Plattformdekket ble bygget av Aker Stord AS. Plattformen er den tyngste strukturen i verden som noen gang har blitt flyttet på (1,5 millioner tonn). Plattformen ble satt ned på 216 meters havdyp.

Produksjonsstart var den 4. november 1989. Gullfaks C er en kombinert bore-, produksjons- og boligplattform, en integrert oljeplattform. Fra juni 1994 har Gullfaks C mottatt og håndtert petroleum fra Tordisfeltet. 
Equinor er operatør for hele Gullfaksfeltet.

Plattformunderstellet ble bygget i Yrkefjorden i Tysvær. Arbeiderne bodde på baser i Yrke og på Raunes i Vindafjord.

Referanser
----------

1. ↑  «Heaviest man-made object moved». *Guinness World Records* **(engelsk)**. Besøkt 5. november 2020.
2. ↑  Amazing Structures, author Michael Pollard Page 34,35

Eksterne lenker
---------------

* Et minisamfunn i Nordsjøen NRK- fjernsynsprogram om livet på Gullfaks C
* Olje- og energidepartementet: Fakta norsk petroleumsvirksomhet 2005. Nettversjon
* Gullfaksområdet
* Gullfaksfeltet - Petroleumskartet, Norsk Oljemuseum
* Gullfaks C på
**Keiser Hé av Hàn** (tradisjonell kinesisk: 漢和帝; forenklet kinesisk: 汉和帝; hanyu pinyin: *Hàn Hédì*; født 79, død 13. februar 106), født **Líu Zhào** (劉肇), tempelnavn **Mùzōng** (穆宗), posthumt navn **Xiàohé** (孝和), var den fjerde keiseren av det senere kinesiske Han-dynastiet, kjent som det senere Han eller Det østlige Han-dynasti, fra 88 til 106.

Liv og virke
------------

### Barndom, keiser i skyggen av Dou-slekten

Han var sønnen til den forrige keiseren Han Zhangdi. Hédì besteg tronen da han var ni år gammel, og han kom til å regjere i sytten år. Det var i hans regjeringstid at Det østlige Hàn gikk inn i sin nedgangstid.

### Regjeringen i egne hender

I 92 klarte keiser Hé å ordne opp situasjonen ved å fjerne enkeiserinnas bror ved hjelp av evnukken Zheng Zhong og sin egen bror Liu Qing, Prinsen av Qinghe. Statskuppets forløp er uklart.

Enda en trend som begynte under keiser Hé var mangelen på keiserlige arvtagere; keiser Hé mistet sine sønner mens de ennå var unge, og da han døde hadde han bare etterlatt seg to levende sønner, hvorav ingen levde stort lengre enn ham selv.

Æranavn
-------

* *Yŏngyúan* (永元) 89–105
* *Yúanxīng* (元興) 106

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Josef Guter: *Lexikon zur Geschichte Chinas. Sieben Jahrtausende im Überblick.* Marix-Verlag, Wiesbaden 2004, ISBN 3-937715-40-1.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Han Zhangdi** | **漢朝皇帝Keiser av Hàn**(88–105) | Etterfølger:**Han Shangdi** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**HKB 25./978 Husvik**, også kjent som **Hausvik fort**, ligger i Lyngdal kommune, Vest-Agder. Fortet ligger på østsiden av innløpet til Rosfjorden, ikke langt fra Korshavn.

Fortet ble bygd av den tyske okkupasjonsmakten og lå under kommando av *Artilleriegruppe Vanse*. Fortet var bestykket med 4 stk 10,5 cm K331 feltkanoner (opprinnelig franske), 2 stk 8,8 cm luftvernkanoner (exrussiske), 2 stk 4,7 cm luftvernkanoner (exfranske) og 2 stk 20 mm FLAK 38 luftvernkanoner. Bemanningen var på ca. hundre mann. Fortet var etter det man vet aldri i kamp med allierte styrker, men klarte ved en feiltagelse å senke kystruteskipet DS «Tungenes» (1922) den 25. januar 1945.

Anlegget ble nedlagt i 1945, og deler av skytset er fremdeles til stede, men er i dag i til dels svært dårlig befatning. De underjordiske anleggene står åpne. Området er åpent for publikum, og det er bilvei nesten helt fram til fortet.

Portal: Andre verdenskrig

| * v
* d
* r
Artillerigruppe Vanse |
| --- |
| 
* HKB 21./978 Hitterøy (Hågåsen (Hidra) fort)
* HKB 22/978 Varnes-fyr (Varnes fort)
* HKB 25./978 Husvik (Hausvikodden fort)
* MKB 4./502 Lister (Trihaugodden)
* MKB 5./503 Nordberg (Nordberg fort)
* HKB 23./978 Marka (Marka skyte- og øvingsfelt)
* HKB 24./978 Farsund (Flyttet Lodshavn)
* HKB 24./978 Lodshavn (Lodshavn fort)

 |
**Hauptmann** er en tysk lederbenevnelse eller offisersgrad som for offisersgradens vedkommende oversettes til **kaptein**. Benevnelsen brukes som offisersgrad i den tyske, østerrikske og sveitsiske hæren. Den første delen, «*haupt*», betyr «*hoved*» på tysk, slik at graden kan oversettes med «*hovedmann*», noe som etymologisk tilsvarer bakgrunnen for ordet *kaptein* som kommer fra latin: «*caput*» som betyr «*hode/hoved*»; tilsvarende norsk «*høvedsmann*»,. 

Benevnelsen kan også bli brukt for å benevne en formann eller lignende leder i et strukturert hierarki, som *Feuerwehrhauptmann* er i Østerrike en brannmester, leder av et brannlag/vaktskift, mens benevnlsen *Räuberhauptmann* er en leder for en ransgjeng. 

I Østerrike finnes det også offisielle titler som *Landeshauptmann* (delstatsguvernør), *Bezirkshauptmann*, *Burghauptmann* og *Berghauptmann*. 

I Sachsen under Weimarrepublikken ble titlene *Kreishauptmann* og *Amtshauptmann* benyttet om høyere offentlige tjenestemenn.

Eksterne lenker
---------------

* Deutsches Wörterbuch, Hauptmann[*død lenke*]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Grad under**Oberleutnant** | **Offisersgrader i tyskspråklige land****Hauptmann** | Grad over**Major** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | HDS
 |
**Lillesand videregående skole** (tidligere Møglestu videregående skole) er en videregående skole i Lillesand, Agder (tidligere Aust-Agder). Skolen tilbyr både studiespesialiserende og yrkesfaglig opplæring.

Historie
--------

Lillesand videregående skole startet opp med undervisning i 1978, da under navnet Møglestu videregående skole, med offisiell åpning 4. desember 1979. I 1990 ble den slått sammen med Birkenes videregående skole på Birkeland, som i stor grad hadde AMO-kurs (Arbeidsmarkedsopplæring) som hovedfelt, og Møglestu fagskole i husstell.

AMO-kursene ble i 1995 flyttet fra AMO-senteret på Birkeland til nyopprettede **SEKON** (Senter for kompetanse og næringsutvikling) som holdt til i den gamle gårdsbygningen på Møglestu. SEKON holdt etterutdanningskurs og voksenopplæring på oppdrag både fra enkeltbedrifter og arbeidsmarkedsetaten. AMO/SEKON var en avdeling under Møglestu videregående skole frem til 2005. I 2019 byttet skolen navn fra Møglestu videregående skole, til Lillesand videregående skole.

Beliggenhet og byggestart
-------------------------

Skolen ligger på Møglestu i Lillesand, i nærheten av Vestre Moland kirke. 
  
I utgangspunktet var det meningen at den nye skolen skulle ligge på Birkeland, men etter en politisk kamp ble det i 1974 flertall i fylkestinget for Lillesand.

Arkitektene Kjell Brantzeg og Pål Benestad hentet inspirasjon i Roskilde i Danmark, og tegnet en skole bestående av paviljonger rundt et tun (som i løpet av planleggingen kom under tak som gangarealer). Byggingen av skolen startet november 1977, og var ferdig i juni 1979. Det første kullet ved skolen startet dermed sin undervisning mens skolen fortsatt var en byggeplass. Offisiell åpning av skolen skjedde først 4. desember 1979.

Arkivet
-------

Deler av arkivet etter skolen befinner seg på KUBEN i Arendal. Arkivet omfatter bl.a. møtebøker, journaler, saksarkiv, noen fotografier samt elev- og personalinformasjon.

Referanser
----------

1. ↑  «Fylkestingets vedtak 23. oktober 2018 - Aust-Agder Fylkeskommune». *www.austagderfk.no*. Arkivert fra originalen 5. juni 2019. Besøkt 5. juni 2019.
2. ↑  Jubileumsskrift: *Møglestu Videregående Skole 10 år - 1989*, Lillesand, 1989, s. 19-20
3. ↑  Godbiten, *Avtrykk.no*, 15.05.2016

Eksterne lenker
---------------

* *Møglestu videregående skoles* offisielle nettsted
* (no) Arkiv etter Lillesand videregående skole på Arkivportalen

| * v
* d
* r
Videregående skoler i Agder |
| --- |
| Videregående skoler: | Akademiet  **·** Arendal  **·** Byremo  **·** Dahlske  **·** Eilert Sundt  **·** Drottningborg  **·** Flekkefjord  **·** KKG  **·** Kvadraturen  **·** KV Vennesla  **·** KVS Bygland  **·** KVS Lyngdal  **·** Lillesand  **·** Mandal  **·** Risør  **·** Sam Eyde  **·** Setesdal  **·** Sirdal  **·** Søgne  **·** Tangen  **·** Tvedestrand  **·** Vennesla  **·** Vågsbygd  **·** Øvrebø |  |
| Tidligere videregående skoler: | Blakstad  **·** Hornnes  **·** Hovden  **·** Lister  **·** Valle  **·** Strømsbu |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
Tysk versjon av Scavenger's Daugther.
**Scavengers datter** var et torturinstrument som særlig ble brukt i England i tudortiden.

Historie
--------

Instrumentet ble oppfunnet i Henrik VIIIs regjeringstid av Leonard Skevington (død 1535), som var løytnant i Tower of London. Navnet er en forvanskning av hans etternavn; en eldre form er Skevingtons datter. 

Det består av en A-formet ramme i metall, hvor en bøyle på toppen ble lagt rundt halsen, to bøyler lenger ned ble lagt rundt håndleddene og to bøyler nederst rundt anklene. Kroppen ble da så sammenpresset at ofrene begynte å blø fra nese og ører; i noen tilfeller skal de også ha blødd fra fingertuppene. Tilknytningen til Tower of London gjør at den ofte blir sammenlignet med strekkbenken, som fungerer etter motsatt prinsipp idet kroppen strekkes i stedet for å bli presset sammen. 

Instrumentet er sjelden nevnt i dokumenter, og ble nok ikke ofte brukt. Den meste kjente bruken var mot iren Thomas Miagh, som var tiltalt for å ha vært i kontakt med irske opprørere i 1581. Det kan ha vært dette instrumentet han viste til da han på celleveggen i Beauchamp Tower skrev om «torture straynge», «merkelig tortur»

Scavenger's datter ble også brukt i Italia, der den ble kalt *cicogna* («stork»), og i Spania hvor den bare ble kalt en A-ramme.
Logo til Métro Lille
Et av Métro de Lilles VAL-togsett (legg merke til gummihjulene)
**Lilles metro** (fransk: **Métro de Lille**) er tunnelbanen i den franske byen Lille. Den danner sammen med sporvogns- og bussnettet kollektivtrafikksystemet i byen. T-banen ble åpnet i 1983, og består nå av to linjer. Dette var det første metrosystemet i verden som brukte VAL-teknologi. Dermed er Métro de Lille en av de få t-banene i verden som frakter mennesker førerløst. Transpole er navnet på selskapet som driver banen.

Linjenett
---------

### Linjer

T-banenettet i byen Lille består av to linjer, som tilsammen blir 45,5 km lange, med 61 stasjoner. Togene kjører fra mellom kl. 5 og 6 om morgenen til mellom kl. 23 og halv ett om natten. Togfrekvensen er på sitt høyeste i rushtiden, med et tog hvert minutt.

T-bane og trikkenettet i Lille

| Linje | Endestasjoner | Åpnet | Lengde | Stasjoner |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Linje 1 Linje 1 | 4 Cantons – C.H.R. B-Calmette | 1983 | 13,5 km | 18 |
| Linje 2 Linje 2 | St-Philibert – C.H. Dron | 1989 | 32 km | 41 |

### Stasjoner

Karakteristisk for stasjonene på t-banen er glassvegger og skyvedører mellom plattformene og togsporene. Automatikken sørger for at skyvedørene på perrongen åpnes synkront med togets dører. 47 av 61 stasjoner er gitt spesielle arkitektoniske og kunstneriske utforminger.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lille Metro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Undergrunnsbane
**Stenomicridae** er en liten og lite kjent familie av små fluer. Lite er kjent om biologien til disse fluene, bortsett fra at de ofte blir funnet mellom gress. En art, *Stenomicra delicata*, er kjent fra Norge. Det er en meget liten flue, 1,5 mm lang og spinkelt bygd.

Utseende
--------

Små (ca. 1,5 – 2 mm), slanke fluer. Av utseende kan de ligne på sivfluer (Anthomyzidae) eller på sevjefluer Periscelididae. **Hodet** er som hos sevjefluer, bortsett fra at de har tre, ikke to, børster langs innerkanten av fasettøyet, og de har en tydelig kinnbørste (*vibrissa*). Forøvrig ligner de sevjefluer Periscelididae, se under denne familien.

Levevis
-------

Lite er kjent om stenomicridenes biologi. De larvene som er kjente lever i vann som samler seg ved bladfestene hos visse tropiske planter (såkalte *phytotelmata*). Tropiske arter av slekten *Cyamops* finnes på våte steiner ved rennende vann. Noen av artene blir ofte funnet på gressmark og er kanskje på en eller annen måte knyttet til gress. *Stenomicra*-artene kan sees løpende omkring på blader, hele tiden vendt i den samme retningen.

Systematisk inndeling
---------------------

Disse fluene har blitt regnet til flere ulike familier: fruktfluer (Drosophilidae), almesevjefluer Aulacigastridae og sevjefluer Periscelididae. Også i dag blir de ofte regnet som en underfamilie av sevjefluer.

**Treliste**
* Ordenen tovinger, Diptera
	+ Underordenen høyere fluer, Cyclorrhapha
		- gruppen Schizophora (Acalyptrata)
			* Overfamilien Opomyzoidea
				+ Familien **Stenomicridae** (eller **Periscelididae: Stenomicrinae**)
					- Slekten *Cyamops* Melander, 1913 – mørkfargede, trege fluer. Ved rennende vann, tropiske.
					- Slekten *Planinasus* Cresson, 1914
					- Slekten *Stenomicra* Coquillett, 1900 – små, slanke, bleke fluer, kjappe i bevegelsene. 18 kjente arter.
						* *Stenomicra delicata* (Collin, 1944) – et par funn i Norge. 1,5 mm lang, ligner familien sivfluer (Anthomyzidae)

Kilder
------

* Jonassen, T. 1994. *Stenomicra (Podocera) delicata* (Collin, 1944) (Dipt. Stenomicridae) found to Norway. *Fauna norvegica Serie B* 41: 89.
* Mathis, W.N. og Papp, L. 1998. Family Periscelididae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red.): *Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera.* 3: 285-294. Science Herald, Budapest.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Stenomicridae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *Stenomicridae* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata
**Evert Jan Bulder** (født 24. desember 1894 i Groningen, død 21. april 1973 i Heerenveen) var en nederlandsk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Bulder var med på det nederlandske fotballaget som kom på tredjeplass i den olympiske fotballturneringen under OL 1920 i Antwerpen. Det var fjorten lag som deltok i fotballturneringen som ble avviklet i perioden 28. august til 5. september 1920. Belgia og Tsjekkoslovakia møttes i finalen på olympiastadion i Antwerpen. Belgia ledet kampen med 2-0 i slutten av første omgang da spillerne fra Tsjekkoslovakia forlot banen i protest mot dommeren. Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Belgia ble olympiske mestere i fotball.

Nederland som hadde tapt semifinalen til Belgia med 0-3 fikk da en mulighet å spille om sølvmedaljene. De fikk møte Spania i en sølvfinale, Spania som hadde tapt kvartfinalen til Belgia fikk etter at Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Frankrike, som tapte semifinalen mot Nederland, hadde reist hjem en mulighet til å spille om sølvplassen. Spania vant over Sverige med 2-1 og over Italia med 2-0 og var dermed kvalifisert til å møte Nederland i en kamp om sølvmedaljene.

Nederland tapte sølvfinalen til Spania med 1-3 som ble spilt på olympiastadion i Antwerpen 5. september 1920. Hans yngre bror Jaap spilte også på laget.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1920 Belgias flagg Belgia - Bronse i fotball Nederlands flagg Nederland

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 151862, oppført som Evert Bulder †[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Evert Bulder – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Evert Bulder – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Evert Bulder – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Evert Bulder – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Evert Bulder – EU-Football.info Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
Inngang til Lillemarkens fra Markens gate
**Lillemarkens** er et innendørs, selvstendig privateid kjøpesenter i Kvadraturen i Kristiansand. Kjøpesenteret er lagt opp som en «innendørs handlegate» på omkring 8.500 m² og har innganger fra Markens gate (Hovedinngang), Skippergata, Gyldenløves gate, Vestre Strandgate og fra parkeringshus. Lillemarkens har en blanding av nisje- og kjedebutikker samt spisesteder. Åpningstider er mandag til fredag 09:00 – 18:00, torsdag 09:00 – 19:00 og lørdag 10:00 – 16:00.

Butikker
--------

Oppdatert: mars 2021

* Apotek 1
* Auds hudpleie
* b.young
* Elegant
* Eva sko
* Jernia Torjesen
* Joker Lillemarkens (søndagsåpent)
* Kid Interiør
* Kitch'n
* Kjøkkenskapet
* Kjøkkenskapet bakeri
* Lekia
* Lotus grillbar
* Mestergull Hodne
* Miabell Undertøysalong
* Moni frisør
* Regntøyspesialisten
* Reinhartsen (sjømat, vilt og delikatesser)
* Sans & Smak
* Subway
* Synsam
* Sønnik
* Tango frisør
* Tea & Coffee shop
* Til Henne Rasmus
* Til bords
* Vinmonopolet

Eksterne lenker
---------------

* Lillemarkens, nettsted
***Stenocrates carbo*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (gjerne 10-20 millimeter), avlangt oval, blankt svart hornbille. Disse artene mangler horn på hodet, som er forholdsvis bredt og firkantet. Antennene har 10 ledd. "Snuten" er trapesformet, litt innbuktet i spissen. I motsetning til de fleste andre Cyclocephalini har ikke hannene forstørrede klør på forføttene. Pronotum er grovt, men spredt punktert, dekkvingene har grove punktrader. Beina er temmelig kraftige, leggene med butte tenner på yttersiden. Artene i slekten *Stenocrates* ligner hverandre sterkt og kan ofte bare skilles ved å undersøke hannenes kjønnsorganer.

Levevis
-------

Nesten ingeting er kjent om disse billenes levevis, og larvestadiet er helt ukjent. De voksne billene kommer gjerne til lys.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Peru og Brasil.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Cyclocephalini
						* Slekten *Stenocrates* Burmeister, 1847
							+ ***Stenocrates carbo*** Prell, 1938

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Stenocrates*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Stenocrates carbo* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Stenocrates carbo* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Stenocrates carbo* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene
**Anne Marthe Dyvi** (født 1979 i Bærum) er en norsk interdisiplinær kunstner utdannet og basert i Bergen, med master fra Kunst- og Designhøgskolen samme sted fra 2010.  

Hun har stilt ut i mange deler av Norge og Sverige, samt Italia, England, Tyskland, Slovakia, Estland, Island, Danmark og Litauen. Flere av arbeidene hennes er innkjøpt av KODE, Bergen kommune, Stavanger kunstmuseum samt KORO og Vestland fylkeskommune. 

I 2008 etablerte hun seg sammen med resten av kunstnergruppen Ytter, som hun er medredaktør for. Ytter er en uavhengig, nettbasert kunstblogg og kunstnergruppe. I dag primært et digitalt arkiv. Hun har jobbet på Bergen senter for elektronisk kunst som kunstnerisk utvikler fra 2010-2019, og i et år som konstituert daglig leder. Hun var en del av ressursgruppa i PNEK som utviklet Videokunstarkivet, et nasjonalt arkiv for videokunst i Norge på oppdrag for Norsk Kulturråd, nå underlagt og forvaltet av Nasjonalmuseet. 

Fra 2020 er hun styreleder for Atelier Nord i Oslo.

Referanser
----------

1. 1 2   drive.google.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  ytter.no

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |
Minnesteinen over de som døde av kolera i Baskemölla
**Baskemölla** er et småsted i Simrishamn kommune i Skåne län i Sverige. Det ligger cirka fem kilometer nord for Simrishamn. Baskemölla var regnet som tettsted fram til 2005, og hadde da 238 innbyggere, men i 2010 var andelen fritidshus blitt for høyt til at stedet kunne bli regnet som tettsted.

Baskemölla tilhørte opprinnelig Gladsax kommune og ble municipalsamhälle i 1889. Ved kommunereformen i 1952 ble Gladsax innlemmet i Simrishamn kommune, samtidig som municipalsamhället ble oppløst.

Næringsvirksomhet
-----------------

Fisket har utspilt sin rolle etter at det hadde sin storhetstid fra begynnelsen av 1900-tallet til slutten av 1960-årene. Turismen har etter hvert blitt den viktigste næringen. Den pittoreske bebyggelsen har gjort stedet populært blant turister, og mange hus er kjøpt av sommerturister..

Referanser
----------

1. ↑  «Statistiska centralbyrån - Folkmängd i tätorter 1960-2005» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 23. juni 2011. Besøkt 21. mars 2016.
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 21. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Baskemölla – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Baskemölla – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Kart over Österlen
* Baskemölla förr och nu... av Jan Garpenhus

  


| * v
* d
* r
Simrishamn kommune i Skåne län i Sverige |
| --- |
|  | Borrby **·** Brantevik **·** Gärsnäs **·** Hammenhög **·** Kivik **·** Sankt Olof **·** Simris **·** Simrishamn **·** Skillinge **·** Vik **·** Vitaby **·** Östra Tommarp |  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Stenodus nelma*** er en laksefisk. Den heter нельма, *nelma* på russisk, mens den på engelsk ofte kalles *inconnu*. Deltakerne på Alexander Mackenzies ekspedisjon hadde ikke sett denne arten før og kalte den *poisson inconnu*, «ukjent fisk».

Denne fisken kan bli 1,5 m lang. Vanlig vekt for voksne fisker er 14–25 kg. Den er sølvfarget og underkjeven stikker fram. Unge individer eter mysider og insektlarver, men når de blir over 300 mm lange går de over til å ta alle slags mindre fisker.

Den er en anadrom fisk som er utbredt i vassdrag som renner til Nordishavet. Den tåler en salinitet på opptil 20 ‰. I Russland finnes den fra Kolahalvøya og Kvitsjøen østover til Anadyr. I Nord-Amerika er den utbredt i Yukon- og Mackenzievassdragene. Det finnes også rene ferskvannsbestander, for eksempel i Store Slavesjø.

Den ble tidligere regnet som en underart av *Stenodus leucichthys* i Det kaspiske hav, men er nå skilt ut som en egen art. *Stenodus* er nært beslektet med sikene i slekten *Coregonus*, men er tilpasset et liv med jakt på andre fisker.

Referanser
----------

1. ↑  J. Freyhof og M. Kottelat (2008). *Stenodus nelma*. IUCN 2013. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2. Besøkt 6. februar 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Stenodus nelma* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Stenodus nelma* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Stenodus nelma* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Stenodus nelma* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Stenodus nelma* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Stenodus nelma* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

Inuiter som fisker etter *Stenodus nelma* i Alaska
* (en) *Stenodus nelma* (Pallas, 1773) - FishBase
«***Det var i fjor jag tjente som dreng***» er et skillingstrykk som sto i «Arbeider-Magasinet» i 1930. Alf Prøysen tok den også med i visespalten sin i 1956 i «Magasinet for Alle». Skillingsvisen var velkjent for Prøysen også, og han skriver at hjemme på Ringsaker gikk visa bare under navnet «Visa hass Tater-Hjalmar».

Teksten
-------

**1.**Det var i fjor jag tente dreng  

hos tjukke Per på Nergårdseng  

det var et farlig slit og sleng  

på åker og på eng.  

Der var gubben arg og kjerringa snål  

det var dårlig mat til varje mål  

det var sure epler og råtten kål  

det var soknets sämsta gård.  

  

**2.**Til høsten vil jag sluta her  

da vil jag sega som det er  

en flicka har jag fått så kjær  

det børjade så her.  

Det var en dag sa sola skjen  

vi satt oss på en liten sten  

for at hvila våra trøtta ben  

det var jag og min Helen.  

  

**3.**Vi satt på dikets kant så grann  

med munn mot munn og hand i hand  

vi satt på dikets kant så grann  

og så på vatnet som rann.  

Men da vi skulle oppat stå  

hva illa hende det ju då  

i diket fall vi både två  

i bøljorna de blå.  

  

**4.**Vi reiser opp en minnesten  

til minne om våra trøtta ben  

vi reser opp en minnesten  

det var jag og min Helen  

PÅ denne minnesten skal stå:  

I diket falt vi båda två  

og dermed börja vår kärlek slå  

så ille kan det gå.  

  

**5.**Jag sto opp med mi stora skam  

Helena rakte jag min hand  

og drog a opp på tørre land  

og tok a i min favn,  

Helena blev så hjärtans glad  

fordi jag hjelpte henne så bra.  

Hun tykte jag var god å ha  

kan du gjette hva hun sa.  

  

**6.**Det er den beste pojk jag vet  

som reddat meg från dødlighet  

som reddat meg från dødlighet  

en gang vi satt og gret  

og da vi hadde gretet slut  

så tørka vi oss med en klut  

og kysste så det rant på trut  

og senn så var det slut.  

  

**7.**Om fredag vi til presten gå  

en lysning der vi redan får  

kan hende det er laga så  

vi blir et par vi två.  

En pojk vi har så fin og grann  

sin pappa liknar han minsann  

og blir den andra likadan  

blir jag en lycklig mann.

Kilder
------

* De gamle visene 2 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1973
*For det historiske området, se Baskerland*

**Baskerland** (baskisk: *Euskadi*, spansk: *País Vasco*) er en autonom region i Spania. Hovedstaden i regionen er Gasteiz (spansk: Vitoria).

Regionen består av de tre provinsene Araba, Gipuzkoa og Bizkaia (spansk: Álava, Guipúzcoa og Vizcaya), og er del av det historiske området Baskerland. Den autonome regionen er det området som i dag oftest omtales som Euskadi, mens Euskal Herria brukes om det historiske området Baskerland, som også inkluderer den autonome regionen Navarra og de tre baskiske provinsene Nedre Navarra, Lapurdi og Zuberoa som ligger i det franske departementet Pyrénées-Atlantiques.

Regionen Baskerland styres av Baskerlands regjering.

Historie
--------

I 1931 samlet leder av Det baskiske nasjonalistparti (EAJ-PNV) José Antonio Aguirre nasjonalistiske ordførere i Gernika der forsamlingen under Gernikatreet proklamerte den Baskiske Republikk og dennes rett til selvstyre i et føderalt Spania. Republikken ble kortvarig på grunn av den spanske borgerkrigens utbrudd 17. juli 1936. Aguirre og hans regjering ble tvunget i eksil, men fortsatte arbeidet for et mer selvstendig Baskerland. Regjeringen forble i eksil i USA og ble ledet av Jesús María Leizaola etter Aguirres død i 1960. 

Etter Francisco Francos død i 1975 begynte en forsiktig demokratisering av Spania. I 1978 fikk Spania ny grunnlov godkjent ved folkeavstemning som ledd i demokratiseringen. Mens EAJ-PNV oppfordret folk til å avstå fra å stemme, oppfordret det nye partiet Herri Batasuna baskere om å stemme mot den nye grunnloven. I de baskiske provinsene i Spania stemte 23.5 prosent nei, mens 55 prosent avsto fra å delta.

Senere samme år ble Statuttene om baskisk autonomi vedtatt ved folkavstemning. EAJ-PNV støttet opprettelsen av den autonome regionen Baskerland, mens Batasuna var i mot, dels fordi provinsen Nafarroa var utelatt fra den nye politiske enheten. Den baskiske eksilregjeringen ble ikke oppløst før Statuttene om baskisk autonomi ble vedtatt. Samtidig ble Baskerlands regjering og Baskerlands parlament opprettet.

Referanser
----------

1. ↑  .

Kilder
------

* Kurlansky, Mark: *The Basque History of the World*. Penguin (2001). ISBN 978-0-14-029851-2
* Aguirre, José Antonio: *Escape Via Berlin - Eluding Franco in Hitler's Europe*. University of Nevada Press (1991) ISBN-13: 978-0874171679.

Eksterne lenker
---------------

* (es) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Basque Autonomous Community – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Spanias autonome regioner |
| --- |
| Andalucía **·** Aragón **·** Asturias **·** Balearene **·** Baskerland **·** Kanariøyene **·** Cantabria **·** Castilla-La Mancha **·** Castilla y León **·** Catalonia **·** Comunitat Valenciana **·** Extremadura **·** Galicia **·** La Rioja **·** Madrid **·** Murcia **·** Navarra | Spanias flagg |

Portal: Baskerland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |