recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**The Gideons International in Norway** er en tverrkirkelig organisasjon som har som formål å vinne mennesker for Gud. De gør dette på tre måter. Først gjennom et fellesskap som hjelper hverandre i troen, dernest gjennom personlig evangelistisk livsførsel, og til slutt gjennom å dele ut og distribuere bibler og nytestamenter.  For å bli medlem i Norsk Gideon må man være mann, kristen, og handelsreisende, leder eller fagkvalifisert.

Bakgrunn i USA
--------------

Organisasjonen ble startet i USA i 1899 av tre handelsreisende. I 1908 begynte de å gi ut Det nye testamente til institusjoner som fengsler, skoler og sykehus og som en personlig gave til skoleelever.

Navnet Gideon er hentet fra Det gamle testamente. Der var Gideon en mann som var vilig til å lytte og tjene Gud, beskrevet i Dommernes bok 6:8 som en djerv kriger.

Virke i Norge
-------------

Organisasjonen kom til Norge i 1930 under navnet Handelsreisendes Kristelige Forening (HKF). Senere er navnet blitt endret en rekke ganger, til blant annet Norsk Gideon. Siden 2021 har organisasjonen hatt navnet The Gideons International in Norway. For å bli medlem i Norsk Gideon må man være mann, kristen, og handelsreisende, leder eller fagkvalifisert.

Norsk Gideon deler ut en bibelutgave bestående av Det nye testamente og Salmenes bok. Dette finansieres gjennom en kombinasjon av frivillige gaver fra medlemmene, ofringer og kollekter fra kirker og forsamlinger, og testamentariske gaver.

Fram mot 2021 delte Norsk Gideon ut rundt 10 000–15 000 bøker hvert år til norske skoleelever i samarbeid med skoler, men så kom en tilrådning fra Utdanningsdepartementet om at kommunene bør stoppe denne praksisen. Norsk Gideon deler også ut bibler til hoteller.

Referanser
----------

1. ↑   «Ofte stilte spørsmål». *gideon.no* **(norsk)**. Besøkt 23. oktober 2023.
2. 1 2   «Ofte stilte spørsmål». *The Gideons International in Norway* **(norsk)**. Besøkt 18. juni 2023.
3. ↑   «Sidan 1950 har Gideon delt ut skulebiblar personleg. Det kan det no bli slutt på». *Vårt Land* **(norsk)**. 29. august 2021. Besøkt 18. juni 2023.
4. ↑   Myhr-Hansen, Johnny (16. april 2020). «Norsk Gideon: En traurig tid akkurat nå – men vi har en lys fremtid». *Norge IDAG* **(norsk)**. Besøkt 18. juni 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**StormGeo** er en av de største[] kommersielle leverandørene av værtjenester globalt. Kjernevirksomheten omfatter også fornybar energi, luftfart og media. Selskapet har 24 kontorer fordelt på 16 land og over 340 ansatte.[]

Selskapet har kontorer i Bergen, Oslo, Stockholm, København, Hamburg, London, Aberdeen, Vilnius, Moskva, Dubai, Muskat, Baku, Hongkong, Shanghai, Tokyo, Singapore, Seoul, Rio de Janeiro, Houston, Miami, New Jersey, New York og Sunnyvale.[] Hovedkontor og senter for R&D er i Bergen.[]

StormGeo leverer beslutningstøtte til værkritiske operasjoner.[] Dette innebærer at selskapet ikke bare varsler været, men de varsler konsekvensene av været.

Kent Zehetner er konsernsjef for StormGeo.[]

Historie
--------

### Grunnlaget

Selskapet ble i 1997 stiftet av meteorolog og programleder Siri Kalvig i samarbeid med TV 2.[] Værmeldingene ble ikke bare sett av allmennheten. De ble også nøye overvåket og brukt som beslutningsgrunnlag av de som handlet i energimarkedet. Selskapet utviklet derfor i 1998 den første værtjenesten for den voksende vannkraftindustrien. Samme år ble tjenester utviklet for offshore-industrien, som er avhengig av værforhold i sine beslutninger med tanke på planlagte operasjoner og sikkerhet.[]

### Oppkjøp

Ved utgangen av 2011 utvidet StormGeo sin virksomhet i Midtøsten gjennom oppkjøpet av det Dubai-baserte værvarslingselskapet Met Consultancy FZ LLC. Samtidig tok StormGeo et strategisk grep i USA med oppkjøpet av det Houston baserte ImpactWeather Inc. ImpactWeather (nå StormGeo Inc.) er den ledende leverandøren av værvarslingstjenester til oljeindustrien i Mexicogulfen samt relatert landbasert industri.  I januar 2014 kjøpte StormGeo det California-baserte selskapet Applied Weather Technology (AWT). AWT er ledende på vær- og rutevarsling til sjøs.[]

### Priser og utmerkelser

Selskapet har mottatt flere priser, deriblant: 

* DNBs bedriftspris (2012)
* Hordalands internasjonaliseringspris  - Villsauen - (2014)
* Eksportprisen (2016)

### Eiere

Majoritetseierne i StormGeo er EQT og DNV GL med henholdsvis 56.2 prosent og 26.4 prosent av aksjene.[]

Referanser
----------

1. ↑   Research Organization Registry Data (ROR release v1.19)[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «DNBs bedriftspris 2012».
3. ↑  «Hordalands Internasjonaliseringspris 2014».
4. ↑  «Eksportprisen 2016».

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) StormGeo på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) StormGeo på Facebook Rediger på Wikidata

* (en) StormGeo på LinkedIn Rediger på Wikidata

* (en) StormGeo på YouTube Rediger på Wikidata
* (no) Storm.no – norsk værportal
* (no) Storm247 – internasjonal værportal Arkivert 10. mai 2023 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
Giacomo Puccinis operaer

*Le Villi* (1884)  

*Edgar* (1889)  

*Manon Lescaut* (1893)  

*La bohème* (1896)  

*Tosca* (1900)  

*Madama Butterfly* (1904)  

*La fanciulla del West* (1910)  

*La rondine* (1917)  

*Il trittico*: *Il tabarro* (1918)  

*Il trittico*: *Suor Angelica* (1918)  

*Il trittico*: *Gianni Schicchi* (1918)  

*Turandot* (1926)


***La bohème*** er en italiensk opera i fire akter av Giacomo Puccini, komponert i 1896. Handlingen utspiller seg i Paris omkring 1830.
Den ble oppført 1. februar 1896 på Teatro Regio i Torino i Italia under ledelse av Arturo Toscanini. Librettoen ble skrevet av Giuseppe Giacosa og Luigi Illica etter en roman av Henri Murger: *La Vie de Bohème*. 

Handlingen utspiller seg i kunstnerkretser i det senere 1800-tallets Paris og de bærende rollene er poeten Rodolfo (tenor), skredderen Mimi (sopran), maleren Marcello (baryton), musikeren Schaunard (baryton), filosofen Colline (bass) og den tidligere sangeren Musetta (sopran).

Allerede i løpet av første akt får tilskuerne oppleve tre av de største numrene i operalitteraturen: «Che gelida manina» (Rodolfo), «Si mi chiamano Mimi» (Mimi) og «O soave fanciulla» (Rodolfo og Mimi).

Rockmusikalen Rent er en moderne tolkning av *La bohème*.

Eksterne lenker
---------------

Videoer:

* Forskjellige versjoner av "O soave fanciulla"

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BBC Things
 |
**Eva Hildrum** (født 22. juni 1948) er en norsk tidligere embetskvinne. Fra 2006 til 2015 var hun departementsråd i Samferdselsdepartementet.

Hildrum er tok hovedfag i statsvitenskap i 1985/86 (cand.polit.). Hun var ansatt i Statskonsult fra 1986 til 1990. Fra 1990 til 1995 arbeidet hun i Arbeids- og administrasjonsdepartementet. Fra 1995 til 1997 var hun ekspedisjonssjef i Barne- og familiedepartementet. Hun var ekspedisjonssjef i Samferdselsdepartementets Post og teleavdeling fra 1997 til 2005 (siden 2003 avdeling for luft-, post- og telekommunikasjon). 21. desember 2005 ble ut utnevnt til departementsråd i Samferdselsdepartementet.

I 2012 ble Hildrum oppnevnt til ordenskansler i St. Olavs Orden.

Litteratur
----------

* 

* (no) Publikasjoner av Eva Hildrum i BIBSYS

Referanser
----------

1. ↑  regjeringen.no Samferdselsdepartementet: Eva Hildrum ny departementsråd 21.12.2005
2. ↑  «Eva Hildrum ny kansler i St. Olavs Ordens Råd», kongehuset.no, 1. juni 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom leksikonrelevans. *Passer bedre på Lokalhistoriewiki?*.
**Stavanger Cementvarefabrik** ble etablert i Lervig i 1897 som A/S Stavanger Tagskiferfabriker og endret navn til A/S Stavanger Cementvarefabrik allerede året etter. Bedriften startet med produksjon av sementtakpanner, men utvidet raskt sitt virke til å inkludere andre produktkategorier, blant annet leketøy fra 1901.

Historie
--------

I begynnelsen fokuserte bedriften på produksjon av sementtakpanner, men innså tidlig behovet for diversifisering. I 1901 utvidet de porteføljen til å inkludere leketøy. Denne produksjonen varte imidlertid ikke kjent lenge. Virksomheten ble gradvis utvidet til å omfatte gipsstøperi, kalkbrenneri, asfaltforretning og marmorsliperi, med marmorbrudd på Talgje. En avdeling for oppføring av mur- og betongbygg, inkludert et eget arkitektkontor, ble etablert.

I 1950 hadde bedriften omtrent 60 ansatte, og hovedproduksjonen var kloakkrør. Stavanger Cementvarefabrik var en pioner innen utvikling og mekanisering av kloakkrørproduksjon, og de produserte disse rørene helt til 1966. Fra 1956 startet de også produksjon av ferdigbetong.

Diversifisering og vekst
------------------------

På midten av 1900-tallet diversifiserte bedriften ytterligere og involverte seg i produksjon av marmorsliperi og kalkbrenneri. De drev også entreprenørforretning og hadde store kaianlegg for lasting og lossing. I 1972 hadde Stavanger Cementvarefabrik en omsetning på omtrent 65 millioner kroner og 150 ansatte, hovedsakelig fra salg av stål- og valseverkprodukter.

I 1976 overtok A/S Stormbull aksjene i Stavanger Cementvarefabrik.

Produktportefølje
-----------------

Bedriftens produktportefølje inkluderte ikke bare kloakkrør, men også mosaikk, betongtrapper, cementhulsten, servantplater, elektriske apparater, og annet bygningsmateriale. De spesialiserte seg også i produksjon av byggningskalk, melkalk og gjødningskalk for landbruket.

Ledelse og struktur
-------------------

Stavanger Cementvarefabrik ble ledet av ingeniør Sven Offedal i omtrent 20 år, og under hans ledelse vokste bedriften til å bli en av landets største innen sin bransje. I 1919 overtok B. J. Gabrielsen som disponent. Bedriften hadde et omfattende fabrikkanlegg Ryfylkegata 70 i Lervig med over 20 bygninger som dekket et areal på ca. 30 mål.

Avslutning
----------

Stavanger Cementvarefabrik etterlot seg en betydelig arv som en viktig aktør innen produksjon av bygningsmaterialer i Norge. Deres pionerarbeid innen kloakkrørproduksjon og bred produktportefølje bidro til selskapets vekst og anerkjennelse i industrien.

Referanser
----------
**Aktuell artikkel:** Denne artikkelen omhandler en aktuell hendelse. Vær ekstra oppmerksom på at innholdet kan være utdatert eller feilaktig, og at hyppige redigeringer kan forekomme.

Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.
Plakett til minne om ofrene til SMERSJ i Rjazan
**SMERSJ**, **СМЕРШ** (forkortelse for russisk *SMERt' SJpionam* (СМЕРть Шпионам, «Død over spionene»), fullt navn *Главное управление контрразведки СМЕРШ Народного комиссариата обороны СССР*) var sovjetiske kontraspionasjeavdelinger opprettet innen, men ikke som del av, Den røde armé i 1943. Avdelingene hadde tre hovedoppgaver:

1. sikre Den røde armés operasjoner mot angrep i ryggen fra partisaner, sabotører og spioner
2. etterforske og arrestere konspiratører og mytterister, «forrædere, desertører, spioner og kriminelle elementer» ved frontlinjene, og
3. støtte opp under generalstabens strategiske operasjoner.

Bakgrunn
--------

Virksomheten startet opprinnelig da det 3. februar 1941 da NKVD opprettet slike avdelinger innen hæren og marinen. Da andre verdenskrig brøt ut for Sovjetunionenes del, ved innledningen av Operasjon Barbarossa 22. juni samme år, ble virksomheten igjen reorganisert og flyttet tilbake til NKVD i januar 1942.

Del av det statlige sikkerhetsapparat
-------------------------------------

Ettersom utviklingen i krigen flyttet kamphandlingene over på tidligere tysk-okkuperte områder, ble det behov for en annen type virksomhet, da Den røde armé ble mer utsatt for partisanvirksomhet og sabotasje. Den 15. april 1943 ble derfor SMERSJ opprettet med de ovenfornevnte oppgaver. Leder var Viktor Semjonovitsj Abakumov som rapporterte direkte til Lavrentij Berija. Dette viser at virksomheten ble ansett som en del av statens sikkerhet og ikke en del av Den røde armés militære virksomhet.

Etter andre verdenskrig
-----------------------

Dette understrekes også av det faktum at virksomheten fortsatte etter at krigen var over, med et større fokus på kontraspionasje. Til tross for senere reorganiseringer, eksisterte enheter fra det opprinnelige SMERSJ utover på 1950-tallet, og var særlig aktive under Koreakrigen og den kalde krigen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |

Portal: Andre verdenskrig
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Hall in Tirol** er en bykommune i den østerrikske delstaten Tirol rett øst for Innsbruck. Byen har 12 400 innbyggere.

Hall fikk stor betydning på 1200-tallet på grunn av saltgruven nord for byen. Saltet ble eksportert til store deler av Europa og la grunnlaget for byens rikdom. Hall fikk byrettighetene i 1303 og ble i 1477 også setet for Tirols myntpregeri. Byen forble en av Østerrike-Ungarns myntpregerier frem til begynnelsen av 1900-tallet. Alt dette gjorde Hall til et av de viktigste handelsstedene i Tirol. Saltgruvedriften ble avviklet i 1967.

Mange bygninger fra storhetstiden på 1500- og 1600-tallet er godt bevart, selv om et jordskjelv i 1670 gjorde stor skade. Bybildet preges av bl.a. flere klostre i renessanse- og barokkstil, mange kirker bl.a. i gotisk stil, borgen Hasegg med *Münzerturm* (myntpregertårnet), og bo- og butikkvartaler i middelalderpregede, trange smyg.

Referanser
----------

1. ↑  «Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018». Statistik Austria. Besøkt 10. mars 2019.
2. ↑  «Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018». Statistik Austria. Besøkt 9. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hall in Tirol – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Hall in Tirol – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Stadio Giuseppe Meazza**, vanligvis kjent som **San Siro**, er et fotballstadion i Milano i Italia. Det er hjemmebanen til både AC Milan og Football Club Internazionale Milano. Opprinnelig var banen kun hjemmebane for Milan, og først i 1947 begynte Inter å spille her. 3. mars 1980 skiftet stadionet navn til ære for Giuseppe Meazza, klubblegenden med to VM-gull som spilte for Internazionale - og en kort periode for AC Milan - i 1920- til 1940-årene. Stadionet som nå huser 80,000 tilskuere, er klassifisert som Kategori 4 stadion av UEFA, altså toppkategorien.[]

UEFA bestemte 18. september 2014 at finalen i Mesterligaen 2015/2016 skulle spilles på San Siro.

Historie
--------

San Siro ligger i bydelen med samme navn, om lag fem kilometer unna Milano sentrum. Stadionet åpnet 19. september 1926 med en kamp mellom Inter og Milan. Inter vant 6-3. I 1934 var San Siro vertskap for flere kamper i fotball-VM, blant annet semifinalen hvor hjemmelaget Italia slo Østerrike 1-0. Kamper i EM 1980 og VM 1990 ble også arrangert her. San Siro var åstedet for Kameruns 1-0-seier over Argentina i åpningskampen i den sistnevnte turneringen.

Dessuten har tre europacupfinaler vært spilt her: Serievinnercupfinalene i 1965 og 1970, og Champions League-finalen i 2001.

Referanser
----------

1. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 14260, besøkt 30. juli 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑
3. ↑  «Milan to host 2016 UEFA Champions League final». UEFA.org. 18. september 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Stadio Giuseppe Meazza – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Museo & Tour San Siro
* San Siro på www.worldstadiums.com Arkivert 31. mars 2017 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** GeoNames
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Danmarks flagg Danmark |
| Skyting: |
| VM i skyting |
| Sølv | Changwon 2018 |  50 m rifle liggende lag |
| Sølv | Changwon 2018 |  50 m rifle helmatch lag |
| Friidrett Ungdoms-OL |
| Gull | Buenos Aires 2018 |  10 m luftgevær |

**Stephanie Laura Scurrah Grundsøe** (født 27. januar 2000) er en dansk skytter som konkurrerer med luftgevær. Hun gikk på videregående skole på Norges Toppidrettsgymnas Kongsvinger.

Idrettskarriere
---------------

Grundsøe deltok i Skyting under Sommer-OL for ungdom 2018 i Buenos Aires, der hun vant 10 meter luftgevær individuelt. Hun deltok også i lagkonkurransen for mixlag sammen med Adriaan de Beer fra Sør-Afrika, der de kom på 18.-plass. 

Hun deltok i VM i skyting 2018, og fikk der sølv i lagkonkurransen i 50 meter liggende og 50 meter helmatch, sammen med Rikke Ibsen og Stine Nielsen.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stephanie Grundsøe – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Stephanie Grundsøe – ISSF Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Sommer-OL for ungdom 2018 Arkivert 19. januar 2019 hos Wayback Machine.
**Energiverket AS** er et norsk selskap som forhandler og installerer varmesentraler og varmepumper for vannbåren varme og solenergi. Selskapet har avdelinger i Råde (Viken), Ski (Nordre Follo), Sandefjord (Vestfold og Telemark) og Drammen (Viken). Hovedkontoret ligger i Fredrikstad.

Selskapet ble grunnlagt i 2010 av Arne Hellum og Richard Granskogli. Virksomheten ble i 2014 gasellebedrift som et resultat av sterk vekst i oppdrag og omsetning. Den positive utviklingen har vedvart og i 2017 ble Energiverket tildelt klimaprisen fra Enova  på bakgrunn av å ha byttet ut flest oljefyrer med varmepumper for vannbåren varme i 2016. Samme år ble bedriften også største forhandler av NIBE, med flest salg av bergvarmepumper og luft/vann-varmepumper i Norge. 

I mai 2018 ble Energiverket, som første bedrift, tildelt klimaprisen fra Enova for andre år på rad.. I juni 2018 fikk Energiverket tildelt prisen "Mest salg NIBE 2017" på bakgrunn av å ha solgt flest vannbårne anlegg i Norge også i 2017.

Priser
------

* Gasellebedrift 2014
* Årets Enovatilskuddsbedrift 2016
* Største NIBE-forhandler 2016 Arkivert 11. september 2017 hos Wayback Machine.
* Årets Enovatilskuddsbedrift 2017
* Største NIBE-forhandler 2017
* Største NIBE-forhandler 2018
* Miljøfyrtårn

Referanser
----------

1. ↑  Årets Tilskuddsbedrift
2. ↑  «klimaprisen fra Enova for andre år på rad». Arkivert fra originalen 25. april 2018. Besøkt 24. april 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Vatnefjorden sett fra Ramnfloget mot nord. Tettstedet Vatne i forgrunnen.
**Vatnefjorden** er en fjordarm av Midfjorden og Romsdalsfjorden i Ålesund kommune på Sunnmøre. Fjorden er 8 kilometer lang og strekker sørover til bygdesenteret Vatne, som den er oppkalt etter. Fjorden har innløp mellom Baralsneset i vest og Ørsneset i øst. På Ørsneset var der fergekai mellom 1958 til 1969. Rester av denne eksisterer den dag i dag, og benyttes i dag til fricamping. Tennøya ligger midt i innløpet og sør for den ligger Meøya og Løvøya. 5 kilometer ut i fjorden, på østsiden, finner du bygda Hellestranda (bestående av Hovset, Nybø, Skogvoll, Orvika og Helle). 

Hellestranda har også småbåthavn tilhørende Hellestranda Småbåtlag, med opptrekk for båt samt "Skrytebu" (lokalt omtalt som Rølebua). Innerst i fjorden finner du Vatne Småbåtlag med dieseldepot og gjestehavn.

Riksvei 661 går langs østsiden av fjorden, mens Fylkesvei 145 går langs vestsiden. 

Ytre delen er tre kilometer bred, mens indre delen er mindre enn en kilometer bred. Fjorden er 113 meter på det dypeste.

Referanser
----------

1. ↑  Vatnefjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «Vatne Småbåtlag». *Vatne Småbåtlag*. Besøkt 9. januar 2024.
3. ↑  «Sjøkart på Norgeskart.no». Besøkt 27. oktober 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Gjensidige Bank ASA**, senere **Nordea Direct Bank ASA**, var en norsk nettbank rettet mot privat-, organisasjons- og landbruksmarkedet, som eksisterte fra 22. september 2006 til 5. november 2022 og tilbød tradisjonelle bankprodukter tilpasset elektronisk distribusjon.

Historie
--------

Gjensidige Bank ble først etablert i 1993, som et heleid datterselskap av Gjensidige Forsikring. Da Sparebanken NOR og Gjensidige Forsikring i 1999 fusjonerte og stiftet finanskonsernet Gjensidige NOR, ble banken innlemmet i Gjensidige NOR Sparebank. Gjensidige NOR fusjonerte i 2003 med Den norske Bank og ble til DnB NOR. Gjensidige NOR Forsikring, nå Gjensidige Forsikring, var ikke en del av denne fusjonen.

Gjensidige Bank ble lansert på nytt i januar 2007 og hadde kontorer i Oslo og Førde.[]

Varemerket OPP Finans ble etablert i 2012 etter at Gjensidige Bank overtok forbrukslånsvirksomheten til Citibank i Norge.

Banken var eiet av Gjensidige Forsikring frem til 1. mars 2019, da den ble kjøpt av Nordea Bank Abp for 5,5 milliarder kroner. Banken skiftet navn til Nordea Direct Bank ASA 27. februar 2020.

5. november 2022 ble Nordea Direct innfusjonert i morselskapet og fortsetter der under navnet Nordea.

Referanser
----------

1. ↑  «Pressemelding: Nordea kjøper Gjensidige Bank og inngår strategisk samarbeid med Gjensidige». Nordea Norge. 2. juli 2018. Arkivert fra originalen 5. juli 2018. Besøkt 5. juli 2018.
2. ↑  Anders Nybakken Kvale (2. juli 2018). «Nordea kjøper Gjensidige Bank for 5,5 milliarder kroner». *Dagens Næringsliv*. Arkivert fra originalen 5. juli 2018. Besøkt 5. juli 2018.
3. ↑  Tiril Mettesdatter Solvang (2. juli 2018). «Nordea kjøper Gjensidige Bank». *NRK*. Besøkt 5. juli 2018.
4. ↑  «Nordea Direct og Nordea blir én bank ved årsskiftet». Nordea Direct. Arkivert fra originalen 3. mars 2022. Besøkt 3. mars 2022.
5. ↑  «Sletting etter fusjon». Foretaksregisteret. 5. november 2022. Besøkt 19. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.

Portal: Film

***Tick, Tick... Boom!*** er en er en amerikansk biografisk musikalfilm fra 2021, regissert av Lin-Manuel Miranda. Den er basert på scenemusikalen ved samme navn av Jonathan Larson.

### Handling

I 1992 fremfører Jonathan Larson sin rockemonolog *Tick, Tick... Boom!* på New York Theatre Workshop, akkompagnert av vennene Roger og Karessa. Han beskriver en uopphørlig tikkende lyd han hører i hodet og begynner å fortelle historien sin. En forteller forklarer at filmen er den sanne historien om Larson, "bortsett fra delene Jonathan fant opp." Tidlig i 1990 sjonglerer Jonathan jobben som servitør på Moondance Diner og å forberede en workshop for hans musikalske og lidenskapsprosjekt Superbia. Han føler et press for å lykkes før han fyller 30. Med bursdagen en drøy uke unna ser han på workshopen som sin siste sjanse. Han bruker store deler av uken på å skrive en ny sang til musikalen, samtidig som han opplever en rekke kriser. Han er blakk, forholdet til kjæresten, Susan, halter og en god venn er innlagt på sykehus med HIV. Workshopen går bra, men ingen vil gå videre med Superbia. Han får beskjed om å heller skrive om noe han kan. 

Filmen slutter med at vi får vite at det neste prosjektet ble nettopp *Tick, Tick... Boom!*, før han skrev den kjente musikalen Rent. Han opplevde aldri suksessen han ønsket fordi han døde få dager før premieren av Rent av hjertestopp.

Skuespillere
------------

* Jonathan Larson – Andrew Garfield
* Michael – Robin de Jesús
* Susan – Alexandra Shipp
* Roger - Joshua Henry
* Rosa Stevens - Judith Light
* Karessa - Vanessa Hudgens
* Freddy - Ben Levi Ross
* Stephen Sondheim - Bradley Whitford
* Cristin – Gizel Jimenez

### Priser

Den ble kåret til en av de beste filmene i 2021 av American Film Institute, og ble nominert til beste film – musikal eller komedie ved 79. Golden Globe Awards, og beste film ved 27. Critics' Choice Awards. For sin opptreden vant Garfield en rekke priser, inkludert Golden Globe Award for beste skuespiller – filmmusikal eller komedie, samt en nominasjon til Oscar for beste skuespiller.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
**Val di Fiemme** (tysk *Fleimstal*) er en dal og et forvaltningsdistrikt (*comprensorio*) i den italienske provinsen Trentino. Dalen strekker seg i vest–øst-retning innover i Dolomittene.

Elven Avisio renner gjennom dalen. Nordøst for (og ovenfor) Predazzo skifter dalen navn til Val di Fassa. Sydvest for (og nedenfor) Castello-Molina di Fiemme heter dalen Val di Cembra. Østover er Val di Fiemme forbundet med Primiero over Rollepasset, nordvestover med Auer i Syd-Tirol.

Val di Fiemme er et kjent vintersportssted, og ski-VM i langrenn, hopp og kombinert ble arrangert her både i 1991 og 2003 og igjen i 2013.

Kommuner
--------

Val di Fiemme har elleve kommuner:

* Capriana
* Carano
* Castello-Molina di Fiemme
* Cavalese
* Daiano
* Panchià
* Predazzo
* Tesero
* Valfloriana
* Varena
* Ziano di Fiemme

I tillegg kommer en tyskspråklig kommune, Altrei, som geografisk ligger i Val di Fiemme, men ikke hører til samme forvaltningsdisktrikt, men til Syd-Tirol.

Eksterne lenker
---------------

* Val di Fiemme.Net
* Val di Fiemme.Com
* alberghivaldifiemme.com

| * v
* d
* r
Distrikter i Trentino |
| --- |
| Alta Valsugana **·** Alto Garda e Ledro **·** Bassa Valsugana e Tesino **·** Fascia / Val di Fassa **·** Primiero **·** Val di Fiemme **·** Val di Non **·** Val di Sole **·** Vallagarina **·** Valle dell'Adige **·** Valli di Giudicarie | Italias flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
Pluto Plus ROV for undervannsøk etter miner. Denne fra KNM «Hinnøy»  Foto: KEN 
**AUV** (**a**utonomous **u**nderwater **v**ehicle), også kalt **autonome undervannsfarkoster**, er selvgående undervannsroboter, ofte av form som minner om en torpedo om de skal gå langt, eller andre former om de skal operere innenfor et begrenset område.

Slike farkoster opererer som oftest etter forut lagrede operasjonsplaner, eller utfra planer som lastes ned via akustiske kommunikasjonssystemer. På grunn av lang tid fra en kommando sendes og til den får effekt så må kommandoen ta høyde for miljøendringer der AUVen oppholder seg, eller at kommandoen ikke lengre er gyldig idet den når frem. Et annet assosiert problem er hvordan det etableres et posisjonsfiks. Det kan brukes akustiske fyr på havbunnen, eller fartøy på overflaten kan ha slike akustiske fyr. Det brukes også treghetsnavigasjon kombinert med havbunnfølgende sonarer.

Eksterne lenker
---------------

* Teknisk Ukeblad: Selvgående undervannsubåter
* Kongsberg: HUGIN - best på de store dyp

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
***Peter Pan*** (engelsk *Peter Pan in Kensington Gardens*) er en barnebok fra 1906 av den skotske forfatteren J.M. Barrie (1860–1937). Den er det tredje av Barries bøker om **Peter Pan**, og skildrer Peters liv som spedbarn blant alvene i Kensington Gardens.

Barrie introduserte Peter Pan i et av kapitlene i *The little white bird* (1902); Peter ble deretter hovedperson i skuespillet *Peter Pan* (1904). Stoffet fra *The little white bird* ble videreutviklet til boka *Peter Pan in Kensington Garden* i 1906, mens historiene fra skuespillet, om Peters opplevelser i Neverland, ble utgitt i prosa i *Peter Pan og Wendy* (1911). Peter i Kensington Gardens er vesentlig yngre og annerledes enn Peter i Neverland, men guttens nære forbindelse til og likhet med alvene er et fellestrekk.

George Framptons skulptur av Peter Pan i Kensington Gardens ble reist i 1912 på forfatterens eget initiativ.
En av Arthur Rackhams illustrasjoner viser Peter seilende i et fuglerede under en av bruene i parken.
Historiene om Peter Pan er fantasier om hva som foregår i Kensington Gardens etter stengetid. Peter Pan er et spedbarn bare noen uker gammel; han har rømt hjemmefra for å unngå å vokse opp. I parken omgås han alvene og den fire år gamle jenta Maimie. I parken har Peter også andre roller; «omtrent som skogguden Pan. […] boken antyder noen mørke fantasier om blomsterpinner og plakater, som fortelleren har kalt små barnegraver. Og det er Peter Pan som har begravd barna i løpet av natten.»

Boka er oversatt av Zinken Hopp som *Peter Pan*, 1946, og av Tormod Haugen som *Peter Pan*, 1981.

Referanser
----------

1. ↑  *The ultimate encyclopedia of Fantasy*. General editor David Pringle. Carlon Books, 2006. ISBN 978-1-84442-110-7. Side 239
2. ↑  Knut Anders Løken. «Peter Pan − bare en språkpotet?» Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine.; barnebokkritikk.no, 2005
3. ↑  Barrie, J.M. (1946). *Peter Pan*. Bergen: Eide.
4. ↑  Barrie, J.M. (1981). *Peter Pan*. Oslo: Gyldendal. ISBN 8205130868.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Peter Pan in Kensington Gardens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
***Hegemus vittatus*** er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor til stor (30-48 millimeter), svært kraftig gullbasse. Kroppsformen er påfallende bred. På farge er den svart, uten metallglans, med noen lyse striper på pronotum og dekkvingene. Hannen har et kort horn midt i pannen og en pigg på hver side av dette. Pronotum er mye bredere enn langt, nærmest firkantet, men med avrundede forhjørner, dekkvingene mye bredere enn pronotum.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i muld som samler seg i råtnende trestammer. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og utflytende sevje.

Utbredelse
----------

Arten lever i Tanzania.

Systematisk oversikt
--------------------

Denne slekten er trolig nært beslektet med slektene *Goliathus* og *Fornasinius*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
				+ Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
					- Stammen Goliathini
						* Slekten *Hegemus* Thomson, 1881
							+ ***Hegemus vittatus*** (Bates, 1888)

Kilder
------

* Liste over artene
* Beetles of Africa - *Hegemus vittatus*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hegemus vittatus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Hegemus vittatus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Hegemus vittatus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Theodorus Cornelis Maria Hoogenboom** (født 27. august 1960 i Oudewater i Nederland) er en nederlandsk katols prelat og hjelpebiskop i Utrecht.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Theodorus Hoogenboom studerte jus ved Universitetet i Utrecht. Etter endt utdanning tjenestegjorde han som reserveoffiserkandidat i den nederlandske hær i to år. Deretter arbeidet han som akademisk forsker innen forfatnings- og forvaltningsrett med særlig fokus på menneskerettigheter. Samtidig meldte han seg til ulønnet innsats ved *Døperen Johannes menighet* i Montfoort, og begynte å studere teologi. Han gikk inn på *Ariënskonvikt*, et interdiocesant seminar i Utrecht, og fullførte sine teologiske studier ved det teologiske fakultet i Utrecht, med hovedfag i moralteologi. Etter å ha fullført en pastoral praksis ved *Eemland Hospital* i Amersfoort, studerte han kanonisk rett ved Det pavelige gregorianske universitet i Roma. 

### Prest

Erkebiskopen av Utrecht, hardinal Adrianus Johannes Simonis, presteviet ham den 25. september 1999. Etter at han kom tilbake fra Roma i 2001, ble Hoogenboom viserektor for Ariënskonvikt og dommer ved den kirkelige domstol i erkebispedømmet Utrecht. I 2008 ble han generalvikar i Utrecht og deretter prost for metropolitankapittelet.[1]

### Hjelpebiskop i Utrecht

Pave Benedikt XVI utnevnte ham til hjelpebiskop i Utrecht og titulærbiskop av *Bistue* den 7. desember 2009. Erkebiskopen av Utrecht, Willem Jacobus Eijk, presteviet ham den 13. februar 2010; medkonsekratorer var Johannes Harmannes Jozefus van den Hende, biskop av Breda, og Johannes Antonius de Kok OFM, tidligere hjelpebiskop i Utrecht. .
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.

**Aicha Bouhlou** (født 26. februar 1964 i Beni Sidel, Marokko) er en norsk forfatter, matskribent og blogger. Hun er oppvokst i Nauheim i Tyskland, men flyttet til Bergen i 1982.

Fra 1992 til 2012 arbeidet hun med formidling og salg av kunst i sitt eget kunstgalleri, Galleri Bouhlou. Der samarbeidet hun blant annet med kunstnerne A.K. Dolven, Per Barclay, Bård Breivik, Lotte Konow Lund, Kjell Erik Killi Olsen, Tone Vigeland, Kjell Nupen og Ida Lorentzen.

Kokebøkene hennes er utgitt av Gyldendal.

Bibliografi
-----------

* *Aichas kjøkken* (2016)
* *Den grønne maten* (2017)
* *Litt kjøtt, mer fisk, mest grønt* (2019)
* *Aichas salatfantasier* (2021)

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Bouhlou, Aicha 1964-, besøkt 16. august 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Galleri Bouhlou». *Listen*. Besøkt 22. juni 2021.
3. ↑  «gyldendal.no».

Eksterne lenker
---------------

* Galleri Bouhlou
* Aichasmat.no
* Forfatterside hos Gyldendal

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Kazimierz Aleksander Sabbat** (født 27. februar 1913 i Bieliny Kapitulne, død 19. juli 1989 i London) var en polsk jurist, forretningsmann og politiker.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var sønn av en kirkekantor i hjembyen Bieliny Kapitulne ved foren av fjellet Lysa Gora, og tok artium i Mielec. Deretter studerte han jus ved universitetet i Warszawa, og mottok magistertittelen i juni 1939. Allerede som gymnasiast og student var han aktiv i den polske speiderbevegelsen, og deltok i etableringen av en sentralorganisasjon for speidere ved polske universiteter. 

Etter det polske nederlaget i september 1939 flyktet han til Ungarn, hvor han var kommandant for en speiderleir. Senere reiste han over Jugoslavia og Italia til Frankrike, og ble kadett i den polske marinen. Etter at de polske troppene ble evakuert til Storbritannia ble han sekretær for speiderspørsmål i den polske generalstaben i London.

### Etterkrigstiden

Etter krigen ble Sabbat værende i London, og grunnla i 1948 en bedrift som produserte dekk og soveposer. Han fortsatte å engasjere seg i den polske speiderbevegelsen i eksil og i det eksilpolske politiske miljøet. 

### Statsminister, så president, i eksil

**Statsminister:** Han ble statsminister i eksil i august 1976, og dannet en hjelpeorganisasjon for forfulgte arbeidere i Polen, som senere støttet den demokratiske opposisjonen i landet. Som eksilstatsminister besøkte han en rekke polske eksilmiljøer i Europa og USA.

**President.** Den 8. april 1986 trådte Edward Raczyński tilbake som eksilpresident, og Sabbat ble hans etterfølger. Hans embedsperiode var en vanskelig tid, og sammenfalt med demokratibevegelsen Solidarnośćs endelige kamp mot kommunistregimet. 

Sabbat døde imidlertid før kommunistregimet falt. Sørgemessen for Sabbat den 19. juli 1989 i Johanneskatedralen i Warszawa ble en av de siste store demonstrasjonene mot kommunistregimet.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 106577379X, besøkt 17. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Internetowy Polski Słownik Biograficzny, Internetowy Polski Słownik Biograficzny ID kazimierz-aleksander-sabbat-1913-1989-prezydent-rp-na-uchodzstwie, oppført som Kazimierz Aleksander Sabbat[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Sejm-Wielki.pl profil-ID psb.27769.1[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Edward Raczyński** | **Polsk eksilpresident**(1986–1989) | Etterfølger:**Ryszard Kaczorowski** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
RadlerDenne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
**Radler** er en blandet øldrikk som i dag består av øl med lite eller ingen alkohol og sitronbrus, omtrent like mye øl og sitronbrus. 

Radler er forfriskende drikkealternativer med lavt alkoholinnhold. Drikken stammer fra Sentral-Europa og har spesielt vært populær i Tyskland, men drikkens popularitet sprer seg også til resten av Europa inkludert Norge. Radler var populær blant sykelistene som ikke ønsket en drikk med så mye alkohol men en drikk mot tørsten, radler betyr syklist på Tysk. Det finnes en rekke lignende øldrikker i Europa, noen finnes kun i mindre områder og noen kun i områder hvor man snakker et språk eller dialekt. 

I senere tid har det også kommet andre smaker enn sitron på markedet, for eksempel lime, grapefrukt, mango, pasjonsfrukt og bringebær. Også norske bryggerier som Munkholm, Hansa og Clausthaler produserer radler med sitron og andre smaker.

Stadig flere henger seg på NoLo-trenden, som handler om å drikke ingen alkohol (No) eller alkohol med lav alkoholprosent (Low).

Varianter
---------

### Shandy

Se hovedartikkel: Shandy
Shandy er nært beslektet med radler. Den er også en blandet øldrikk med lavt alkohol innhold. I motsetning til radler som har sitt opprinnelse i Tyskland har Shady sin opprinnelse i Storbritannia, den er blitt populært også i andre land, særlig i land som Irland, USA og Canada.

### Sitronøl

I motsetning til randler og shandy er sitronøl et øl som under bryggeprosessen er smaksatt med sitron, og ikke et blandingsøl.

Det kan være en hvilken som helst type øl, fra lys lager til mørk stout, 

### Andre

* Sveits (tyskspråklig del), Spania, Italia, Saarland og Frankrike – *Panaché* (fransk for "blandet")
* Bayern – *Russ* eller *Russe,* bestående av hveteøl sitronlimonade
* Østerrike – *Almradler,* man bruker en krydderholdig brus med navnet *Almdudler*
* Tyskland (nordområde) – *Alsterwasser* eller *Alster*
* Tyskland (Berlin, Brandenburg og nordre Sachsen-Anhalt) – *Potsdamer* eller *Pots*
* Tyskland (delar av Münsterland) – *Wurstwasser,* øl og appelsinlimonade
* Tyskland – *Diesel*, øl og cola
* Nederland – S*neeuwwitje* (Snehvit)
* Spania – *Clara*
* Spania (Catalonia) – *xampu*

Referanser
----------

1. ↑  «Dette er radler – trenddrikken nordmenn ikke får nok av». *www.kiwi.no*. Besøkt 15. november 2023.
2. ↑  Portillo, German (29. september 2023). «Forskjeller mellom Radler og Shandy». *Lifestyle* **(norsk)**. Besøkt 15. november 2023.
**Kjønn**, eller **genus**, er innen lingvistikk en morfologisk kategori, der et ords tilhørighet uttrykkes gjennom bøying. Et språk sies å ha grammatiske kjønn når to kriterier er oppfylt:

* Et substantiv tilhører en viss morfologisk klasse. Det kan finnes unntak i form av substantiver som kan plasseres i flere kjønn.
* Adjektiv, og i en del språk verb, har forskjellige former for de forskjellige kjønn. Adjektivene samsvarsbøyes med substantivene de står til, mens verb kan bøyes i forhold til objektet (grammatisk objekt eller den man faktisk sier det til).

Kjønnene
--------

Det er fire kjønn som er vanlige:

* Maskulinum (hankjønn)
* Femininum (hunkjønn)
* Utrum (felleskjønn, erstatter maskulinum og femininum)
* Nøytrum (intetkjønn)

Felleskjønn er en klasse som finnes i språk som ikke skiller mellom han- og hunkjønn, for eksempel dansk. På norsk kan riksmål og moderat bokmål sies å ha felleskjønn; i praksis er det innenfor bokmålsnormen snakk om en assimilering av hunkjønnsklassen i hankjønnsklassen, uten at noen ny klasse har oppstått.

Forholdet mellom grammatisk kjønn og naturlig kjønn er ikke alltid åpenbart. For eksempel er irsk *cailin*, «pike», maskulinum mens *stail*, «hingst», er femininum. Et annet kjent eksempel er tysk *Mädchen*, «pike» som på grunn av diminutivsendelsen *-chen* er neutrum (likeså *meisje*, «pike», med diminutivsendelsen *-je*, på hollandsk).

Forekomst
---------

Grammatiske kjønn er svært utbredt i afroasiatiske språk, flere australske, dravidiske, indoeuropeiske og nordøstlige kaukasiske språk. Blant de indoeuropeiske språkene utmerker engelsk og afrikaans seg med svært svake elementer av grammatiske kjønn. 

På finsk, som savner grammatiskt genus, benyttes det kjønnsnøytrale *hän* uansett kjønn. Dette gjelder også for tyrkisk (*o* uansett kjønn). I altaiske, austronesiske, sinotibetanske og uralske språk forekommer kjønn sjeldent. 

Niger-kongospråkene og de nordøstkaukasiske språkene har substantivklasser som fyller omtrent samme funksjon som kjønn, men som normalt klassifiseres som et separat fenomen.

Referanser
----------

1. ↑  Andersson, Lars-Gunnar (2001): *Språktypologi och språksläktskap*, Liber, ISBN 9789147051182, s. 33.

Litteratur
----------

* Corbett, Greville G. (1991): *Gender*, Cambridge University Press. (En omfattende undersøkelse av grammatisk kjønn i 200 språk).

Eksterne lenker
---------------

* Grammatical Features Inventory, Universitetet i Surrey
* Arne Torp: «Kva styrer språkleg kjønn – biologi, grammatikk eller begge delar?», *Språknytt* nr 1 2022

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
*For tettstedet på Kvaløya se: Akkarfjord (Kvaløya)*

**Akkarfjord** (nordsamisk: *Áhkárvuotna*) er et lite fiskevær på nordøstenden av Sørøya.

Akkarfjord har havneanløp av rutebåt fra Hammerfest, postkontor skole (se Akkarfjord Oppvekstsenter), barnehage og butikk, men det er fiskebruket, Johan Kvalsvik AS, som er hovednæringen i bygda. Sauehold og fisketurisme har tilført bygda mye aktivitet. 

I tillegg til fiske har også turgåere og turister satt bygda på kartet.

Det bor 77 personer i grunnkretsen Akkarfjord per 1. januar 2017. Skolen har åtte elever.

Tidligere stortingspolitiker Reidar Johansen vokste opp i Akkarfjord.

Referanser
----------

1. ↑  «Akkarfjord». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 22. januar 2018.
2. ↑  Akkarfjord på Norgeskart.no fra Statens kartverk
3. ↑  «Tabell: 04317: Folkemengde, etter grunnkrets». *20040512 Akkarfjord*. Statistisk sentralbyrå. Besøkt 22. januar 2018.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

Det vestlige Jìn-dynastiet.
**Keiser Huì av Jìn** (tradisjonell kinesisk: 晉惠帝;forenklet kinesisk: 晋惠帝; pinyin: *Jìn Huìdì*; født 259, død av forgiftning 8. januar 307), personlig navn **Sīmǎ Zhōng** (司馬衷; 司马衷), stilnavn **Zhèngdù** (正度) var den andre keiseren av det kinesiske Jin-dynastiet. Keiser Huì var en psykisk utviklingshemmet hersker, og i hans regjeringstid var det hele tiden maktkamp mellom ulike regenter, keiserlige prinser (hans onkler og fettere) og hans keiserinne Jia Nanfeng over retten til å kontrollere ham og gjennom ham den keiserlige administrasjonen, noe som førte til store lidelser blant folket og til at Jìn-regimet mistet sin stabilitet, noe som førte til wu hu-opprørene som til slutt førte til Jìn-dynastiets tap av det nordlige og sentrale Kina og til opprettelsen av de stridende Sekstenkongerikene. I en kort periode i 301 ble han avsatt av sin grandonkel Sima Lun, som da selv besteg tronen, men siden ble han gjeninnsatt og hersket fram til han i 307 ble forgiftet, sannsynligvis av regenten Sima Yue.

Referanser
----------

1. 1 2 3   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Sima Yan (Jìn Wǔdì)** | **晋朝皇帝Keiser av Jìn**(Regenter: Yang Lun (290-1)Sima Liang (291)Wei Guan (291)Keiserinne Jia Nanfeng (291-300)Sima Lun (300-1; krevde tronen 3. februar-30. mai 301)Sima Jiong (301-2)Sima Ai (302-4)Sima Ying (304)Sima Yong (304-6)Sima Yue (306-7))(290–8. januar 307) | Etterfølger:**Jin Huaidi** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Norsk medisinstudentforening (Nmf)** er en partipolitisk uavhengig organisasjon, og organiserer medisinstudentene i Norge og norske medisinstudenter i utlandet. Foreningens hovedformål er å arbeide for medisinstudentenes faglige, økonomiske og sosiale interesser. 

Norsk medisinstudentforening er en avdeling av Den norske legeforening og representerer norske medisinstudenter i IFMSA. 

Norsk medisinstudentforening organiserer medisinstudenter ved norske universitet og norske statsborgere som studerer medisin i utlandet, og fungerer som en fagforening for norske medisinstudenter. Dette innebærer at Norsk medisinstudentforening er et foreningsledd i Legeforeningen på lik linje med yrkesforeningene, lokalforeningene, spesialistforeninger og de fagmedisinske foreningene.

Nmf har et sentralt styre og 5 lokallag; Bergen, Oslo, Tromsø, Trondheim og Utland.

Nmfs øverste myndighet er Landsstyret, som møtes til to ordinære årlige møter; Landsmøtet og Valgmøtet. På Landsmøtet vedtas et politisk måldokument og arbeidsprogram. Disse skal definere retningen for Nmfs arbeid det kommende året. Under Valgmøtet på høsten velges Nasjonale tillitsvalgte for det kommende året.

Historie
--------

Nmf ble opprettet i 1987. På ekstraordinært landsmøte i november 2008 ble organiasajonen besluttet slått sammen med IFMSA-Norway, en sammenslåing som ble fullført 1. januar 2009. Navnet på den nye organisasjonen ble Norsk medisinstudentforening (Nmf), internasjonalt navn Norwegian Medical Student Association (NMSA.)

**Ledere av Nmf:**[]

|  |  |
| --- | --- |
| 2022 | Maja Elisabeth Mikkelsen |
| 2021 | Maja Elisabeth Mikkelsen |
| 2020 | Håvard Ulsaker |
| 2019 | Øystein Ohr |
| 2018 | Inger Heimdal / Rannei Hosar |
| 2017 | Eivind Valestrand |
| 2016 | Rasmus Bakken |
| 2015 | Rasmus Bakken |
| 2014 | Even Holth Rustad |
| 2013 | Bjørg Bakke |
| 2012 | Bjørg Bakke |
| 2011 | Kersti Elisabet Styren |
| 2010 | Kristin Kornelia Utne |
| 2009 | Anja Fog Heen |

Referanser
----------

1. ↑   Enhetsregisteret[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Nettsidene til Norsk medisinstudentforening

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |