recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***En falskspillers roman*** , (originaltittel: *Le Roman d'un tricheur*) er en fransk spillefilm fra 1936 med regi og manus av Sacha Guitry og med ham selv i hovedrollen. Filmens forelegg er Guitrys egne roman, *Les Mémoires d'un tricheur*.

Handlingsreferat
----------------

Den 54 år gamle Cheat sitter ved en kafe, og skriver sine memoarer. En dag spiser resten av familien hans sopp, som viser seg å være giftig. Hans foreldre, søsken, onkel og besteforeldre dør. Moren hans har en skruppelløs fetter som tar ansvaret for Cheat. Men han bruker snart opp hele arven fra foreldrene hans, som egentlig burde gått til Cheat. Han blir dermed sittende igjen med det inntrykket at uærlighet gir mer penger, enn å være ærlig.

Cheat stikker etter hvert av hjemmefra, og finner seg forskjellige jobber: For eksempel dørvakt, eller hotell-ansatt. I Paris blir han uvillig trukket inn i et hemmelig komplott for å myrde den besøkende tsar Nikolaj II av Russland sammen med en annen restaurant-arbeider Serge Abramich. Imidlertid fører et anonymt brev (som Cheat antyder at han skrev selv) til at Abramich og en rekke andre blir arrestert. Som heis-operatør ved Hotel de Paris i Monaco får Cheat øye på en mye eldre grevinne.

Etter en tid i militæret, bestemmer Cheat seg for å finne et yrke som belønner ærlighet - som ansatt ved et kasino i Monaco. Imidlertid blir han snart innkalt til det franske militæret i begynnelsen av første verdenskrig. Cheat blir skadd nesten umiddelbart, men blir reddet av Charbonnier - en med-soldat som mister sin høyre arm som resultat. Når han igjen blir sivil møter han snart en vakker kvinne ved en restaurant. Etter å ha overnattet sammen, tilstår hun at hun er en profesjonell tyv.

Skuespillere
------------

* Sacha Guitry som The Cheat.
* Marguerite Moreno som en velstående grevinne.
* Jacqueline Delubac som Henriette. Kone til The Cheat.
* Roger Duchesne som Serge Abramich
* Rosine Deréan som en juvel-tyv.
* Pierre Labry som kusine Moriot
* Henri Pfeifer som Monsieur Charbonnier
* Gaston Dupray som en servitør.

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 1. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *En falskspillers roman* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *En falskspillers roman* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *En falskspillers roman* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *En falskspillers roman* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *En falskspillers roman* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *En falskspillers roman* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis
 |
Fire arter galapagosfinker
**Darwinfinker**, eller **galapagosfinker**, er en gruppe på 13 eller 14 nært beslekta fuglearter, som hovedsakelig lever på Galápagosøyene. Én nærstående art finnes på Isla del Coco på stillehavssida av Costa Rica.

Artene regnes til slektene *Geospiza*, *Camarhynchus*, *Certhidea* og *Platyspiza*. I tillegg kommer cocospurv (*Pinaroloxias inornata*) på Isla del Coco. De er ikke finker i snever betydning, og ble tidligere regnet til buskspurvene, men er nå flyttet til tanagarene. Darwinfinkene ble tidligere ofte samlet i underfamilien Geospizinae, eller stammen Geospizini.

Analyse av mitokondrielt DNA bekrefter at darwinfinkene er en naturlig gruppe, og viser at de fleste nære slektningene lever på øyer i Karibia. Alle disse fuglene skiller seg fra andre tanagarer ved at de bygger overbygde reir. Tholospiza er foreslått som navn på kladen.

Alle darwinfinker er omtrent like store: 10–20 cm. De mest iøynefallende forskjellene mellom dem er størrelsen og formen på nebbene, som er tilpasset ulike typer mat. Atferden deres er ulik, og sangen er forskjellig. Fargen er som regel brunlig eller svart.

Fuglene ble innsamla første gang av Charles Darwin under reisen hans med HMS «Beagle», og er siden grundig studert for bl.a. å forske på temaene artsdannelse, naturlig utvalg og tilpasning.

Litteratur
----------

* F.J. Sulloway (1982). «Darwin and his finches: the evolution of a legend» (PDF). *Journal of the History of Biology*. 15 (1): 1–53. ISSN 1573-0387. doi:10.1007/BF00132004.
* K.J. Burns, S.J. Hackett og N.K. Klein (2002). «Phylogenetic relationships and morphological diversity in Darwin's finches and their relatives» (PDF). *Evolution*. 56 (6): 1240–1252. ISSN 1558-5646. PMID 12144023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Darwin's finches – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
**Eryops** var en panserpadde, en amfibie som levde for 310 til 295 millioner år siden i karbonperioden og perm-tiden. Den var 60 centimeter lang og lignet på en salamander.

Eryops hadde få fiender, men kamøglen dimetrodon var en trussel. Fossiler av eryops er funnet i New Mexico og Texas i USA. Eryops la egg i vann, akkurat som de fleste amfibier gjør i dag. Den kunne leve både på land og vann, og var dermed i stand til å jakte på både fisker og andre smådyr.

Bildegalleri
------------

* EryopsEryops
* Dimetrodon og EryopsDimetrodon og Eryops
* Eryops megacephalusEryops megacephalus

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Eryops* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Eryops* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Eryops* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Eryops* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Gåsvær naturreservat** består av et område ved Gåsværet i Solund kommune. Området ble vernet 28. mai 1993 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 1. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å gje sjøfuglane gode og trygge livsvilkår, og å ta vare på ein viktig hekke-, trekk- og overvintringslokalitet for sjøfugl med naturleg tilhøyrande vegetasjon og dyreliv.»
Påviste hekkende arter inkluderer toppskarv, grågås, ærfugl, siland, tjeld, steinvender, småspove, rødstilk, tjuvjo, fiskemåse, sildemåse, gråmåse, svartbak, rødnebbterne, makrellterne og teist.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Naturbase, Naturbase-id VV00001377, faktaark.naturbase.no, besøkt 9. mars 2024[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   (på en) *Nationally designated areas (CDDA)*, Wikidata Q1116062,
4. 1 2  «Forskrift om vern av Gåsvær naturreservat, Solund kommune, Sogn og Fjordane». Lovdata. Besøkt 9. mars 2024.
5. ↑  «Forvaltningsplan». Naturbase. Besøkt 9. mars 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
***Siste trikk*** (fransk originaltittel *Le Dernier Métro*) er en fransk film fra 1980, regissert av François Truffaut med Catherine Deneuve og Gérard Depardieu i hovedrollene.

Handling
--------

På vei for å starte øvingene på Théâtre Montmartre, hvor han har blitt ansatt som mannlig hovedrolle for en ny produksjon, blir unge Bernard Granger gjentatte ganger avvist av en kvinne han forsøker å plukke opp på gaten. Når han kommer frem til teateret, viser det seg at kvinnen er produksjonsdesigner Arlette, som er lesbisk. Bernard møter også den tidligere stjernen Marion, som både er eier av teatret og skal spille den kvinnelige hovedrollen i oppsetningen.

Marions jødiske ektemann, Lucas, er direktøren for teatret som antas å ha forlatt Paris som følge av andre verdenskrig og nazistenes forfølgelse av jøder. Men de holder fremdeles til i en kjeller. Den første kvelden de skal holde en oppsetning ved teateret er det fullt hus, men en av avis-anmeldelser neste morgen er grusomt fiendtlig reportasje om oppsetningen.

Forfatteren av stykket, Daxiat, en anti-semitt, håper å fjerne Marion og ta over kontroll på teateret hennes. En natt begynner to Gestapo-agenter å søke gjennom teatret, og Marion henvender seg til Bernard i desperasjon for å få akutt hjelp til å skjule Lucas og hans teater-effekter.

Rollelste
---------

* Catherine Deneuve - Marion Steiner
* Gérard Depardieu - Bernard Granger
* Heinz Bennent - Lucas Steiner
* Jean Poiret - Jean-Loup Cottins
* Andréa Ferréol - Arlette Guillaume
* Paulette Dubost - Germaine Fabre

Referanser
----------

1. ↑  «'Siste trikk' på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 31. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Siste trikk* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Siste trikk* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Siste trikk* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Siste trikk* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Siste trikk* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Siste trikk* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Siste trikk* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Siste trikk* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Siste trikk* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Siste trikk* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |

Portal: Film
***… och alla dessa kvinnor*** er en svensk svart-hvitt dramafilm fra 1944 i regi av Arne Mattsson (hans debut). Manuset ble skrevet av østerrikskfødte Adolf Schütz og Paul Baudisch.

Innspillingsfakta
-----------------

Filmen ble spilt inn i august – oktober 1944 i Centrumateljéerna i Stockholm,

Handling
--------

Axel Skönman er sønn av en feiret skuespillerinne. Allerede som guttunge viste han seg å ha en god hånd om det andre kjønnet. Ni år gammel gir Axel en solfjær til Margit, som han også gifter seg med i voksen alder. Bryllupet blir holdt i Paris, men ekteskapet blir kortvarig. Allerede før bryllupsdagens kveld er det over.

Axel oppvarter nå kvinner på løpende bånd. Stadig mer bevisst og dreven utnytter han sin gangbare sjarme og utvikler seg til å bli en ren sol- og vårmann. Under sin løpebane, dels hjemme i Sverige, men mest utenlands, nedlegger Axel eksempelvis en godseierinne og hennes 15 år gamle datter, en kabaretsangerinne, en rik amerikansk enke, en fransk grevinne, en motehusforestanderinne og en kunstnerinne. Han avholder seg heller ikke fra å legge an på sin borgerlige veloppfostrede brors hustru.

Axels eventyr ender med at han blir stilt for retten, men hans kvinnelige advokat greier å få ham frikjent. Nå vender Axel tilbake til sin ungdomskjærlighet, Margit. Tross hans hensynsløse måte å leve på vil hun tro på hans gode vilje til gjensidig fellesskap. De stiger om bord sammen på en hvit dampbåt med kurs for Cuba.

I rollene (kun krediterte)
--------------------------

* Arnold Sjöstrand - Axel Skönman
* Sonja Wigert - Margit
* Stig Järrel - Gunnar Skönman
* Irma Christenson - Ingegärd Skönman, Gunnars hustru
* Marguerite Viby - Dagmar
* Gudrun Brost - Mrs. Gordon-Brewster
* Marianne Löfgren - Grevinne de Chaufrésnes
* Karin Kavli - Harriet
* Ester Roeck-Hansen - Advokat
* Bojan Westin - Mimi
* Thor Modéen - Lärkengren

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  «... och alla dessa kvinnor». *Svensk Filmdatabas*. Svenska Filminstitutet. Besøkt 27. juli 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *... och alla dessa kvinnor* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *... och alla dessa kvinnor* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *... och alla dessa kvinnor* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *... och alla dessa kvinnor* på AllMovie Rediger på Wikidata
**Javatiger** (*Panthera tigris sondaica*) er en utdødd underart av tigeren. Den levde på øya Java i Indonesia og var kjent for sitt svært karakteristiske kinnskjegg.

Beskrivelse
-----------

Javatigeren var svært lik sumatratigeren, men den var litt mørkere og hadde flere og mer distinkte striper. Den var dessuten noe mindre av vekst og hadde et svært karakteristisk kinnskjegg. De eldste fossildata man har funnet etter tiger (*Panthera tigris trinilensis*) på Java er ca. 1,2 millioner år gamle, men de har trolig ingen tilkytning til javatiger som sådan.

En fullvoksen javatiger veide normalt ca. 95-125 kg og målte ca. 225-245 cm fra snutespiss til halerot. Hunnen var mindre og veide gjerne ca. 70-90 kg og målte ca. 195-215 cm fra snutespiss til halerot.

Bestanden
---------

På 1950-tallet var det fortsatt 20-25 javatigere igjen på Java, hvorav ca. halvparten befant seg på Ujung Kulonhalvøya sørvest på øya. Disse døde trolig ut alt på 1960-tallet.

I det nordøstre hjørnet av Java ligger *Baluran National Park*, som ble erklært som reservat for ville dyr alt i 1937. Området, som er ca. 250 km² stort, ble imidlertid ikke nasjonalpark før i 1982, og da var trolig javatigeren alt utdødd.

*Meru Betiri nasjonalreservat* er oppkalt etter Gunung Betiri, det høyeste fjellet i området, og dekker et areal på ca. 580 km² øst på øya. Området er dekket av tett regnskog i lavlandet. I 1972 var det fortsatt sju registrerte tigere igjen her, samtidig som nasjonalreservatet ble erklært. I 1979 ble det registrert spor etter 3 tigere i Meru Betiri, men siden har det ikke vært dokumentert verken observasjoner eller spor etter tiger i dette området.

Den siste dokumenterte beviset for javatiger skjedde altså i 1979. Trolig døde den ut på 1980-tallet, men ingen vet nøyaktig om eller når det skjedde. Det går fortsatt rykter om observasjoner på Øst-Java, der regnskogen er tett og ufremkommelig. Meru Betiri nasjonalreservat er i så fall mest aktuelt. Området er imidlertid under stort press fra tre ulike selskaper som driver med gruvedrift etter gull.

Referanser
----------

1. ↑  Jackson, P. & Nowell, K. 2008. Panthera tigris ssp. balica. In: IUCN 2011. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2011.2. Besøkt 2012-04-03

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Javatiger* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Javatiger* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Javatiger* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Javatiger* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Panthera tigris sondaica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Panthera tigris sondaica* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Panthera tigris sondaica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
***Et kvinnesinn*** (originaltittel: *Une femme douce*) er en fransk dramafilm fra 1969, regissert av Robert Bresson. Filmens forelegg er en novelle av Fjodor Dostojevskij.

Handling
--------

Historien begynner med et fallende skjerf som fører seerne til en ung kvinnes døde kropp på gaten. Den unge kvinnen var Elle (spilt av Dominique Sanda) som går ut av balkongen utenfor leilighet hvor hun bodde i Paris, hvor hun stuper i døden.

Hennes fortvilte ektemann, Luc, forsøker deretter å finne ut hva som kan ha ført til at at hans kone tok livet av seg. I den forbindelse kan man se en rekke flashback fra hvordan de ble sammen, giftet seg, og hvordan forholdet deres egentlig var.

Rolleliste
----------

* Dominique Sanda som Elle
* Guy Frangin som Luc.
* Jeanne Lobre som Anna.
* Claude Ollier som en doktor.
* Gilles Sandier som en ordfører
* Dorothée Blanck som en sykepleier

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Et kvinnesinn* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Et kvinnesinn* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Et kvinnesinn* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Et kvinnesinn* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Et kvinnesinn* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Et kvinnesinn* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Et kvinnesinn* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
***Han, hun... og David*** , (originaltittel: *César and Rosalie*) er en fransk kjærlighetsfilm fra 1972 regissert av Claude Sautet og med Yves Montand og Romy Schneider i hovedrollene.

Handling
--------

I Paris tilbringer den vakre Rosalie tid sammen med César. Men i et bryllup ser hun sin første store kjærlighet: Den sjenerte David. Til tross for Césars innsats for å kvele det fornyede forholdet, reiser David og Rosalie sammen til Sète i nærheten av Middelhavet. César er fortvilet over å bli forlatt. Han sporer dem opp, og tilbyr Rosalie familiens gamle feriehus på øya Noirmoutier i Atlanterhavet- som César nylig har kjøpt.

Rosalie godtar, og hele familien hennes kommer for å tilbringe sommeren der. Men Rosalie faller snart ned i en dyp depresjon. César finner igjen David, og han overtaler David til å reise sammen med dem i forsøk på å hjelpe Rosalie. Men Rosalie stikker av, kort tid senere.

Skuespillere
------------

* Yves Montand - César
* Romy Schneider - Rosalie
* Sami Frey - David.
* Bernard Le Coq - Michel.
* Eva Maria Meineke - Lucie Artigues.

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 1. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Han, hun... og David* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Han, hun... og David* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Han, hun... og David* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Han, hun... og David* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Han, hun... og David* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Han, hun... og David* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Han, hun... og David* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Han, hun... og David* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Han, hun... og David* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
***Peggys egteskap*** (originaltittel: *Seed*) er et amerikansk drama fra 1931 regissert av John M. Stahl.

Handling
--------

Bart Carter har ofret sin karriere som forfatter, for at han kan støtte sin kone Peggy og deres fem barn ved å jobbe på kontor for et forlag i New York City. Når hans tidligere kjæreste Mildred Bronson, en litterær agent som tidligere jobbet ved Paris-kontoret, vender tilbake til USA, legger hun til rette for at Bart kan få hans vanlige lønn samtidig som han kan arbeide med en ny roman. Fordi hjemmet hans er så kaotisk, tilbringer Bart mye tid i leiligheten til Mildred om dagen og blir ofte til middag, og de oppdager snart deres tidligere romantiske følelser for hverandre som blir gjenopplivet.

Barts roman "Seed" skal publiseres, og boken blir en stor kommersiell suksess. Han velger å forlate familien sin, og flytter til Frankrike sammen med Mildred. Peggy åpner en klesbutikk, og bor sammen med barna deres i en leilighet over butikken. Et tiår senere vender det nå gifte paret Bart og Mildred tilbake til New York. De voksne barna hans er glade over å se faren, som ønsker å gjøre opp for seg etter å ha forlatt dem som barn.

Roller
------

* John Boles - Bart Carter
* Lois Wilson - Peggy Carter
* Genevieve Tobin - Mildred
* Raymond Hackett - Junior Carter
* ZaSu Pitts - Jennie
* Bette Davis - Margaret Carter
* Richard Tucker - Bliss
* Frances Dade - Nancy
* Jack Willis - Dicky Carter
* Dick Winslow - Johnny Carter
* Bill Willis - Danny Carter
* Dickie Moore - young Johnny Carter
* Helen Parrish - young Margaret Carter

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Peggys egteskap* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Peggys egteskap* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Peggys egteskap* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Peggys egteskap* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Peggys egteskap* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Peggys egteskap* på American Film Institute Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Knut Borge med gjester. En innspilling av programmet fra 2005
***20 spørsmål*** er en norsk radio- og TV-quiz basert på en selskapslek der man skal gjette seg frem til ulike ord ved kun å stille inntil 20 ja- og nei-spørsmål. Programmet gikk opprinnelig på NRK radio (senere NRK P1) fra 1947 til 1985 og igjen fra 2004 til 2016. Den første utgaven ble ledet av Rolf Kirkvaag, mens den nye versjonen ble ledet av Knut Borge, og etterhvert Trond-Viggo Torgersen (2012). Fra 2006 ble den nye versjonen i perioder sendt på TV. Programmet ble nedlagt høsten 2016.

Programkonseptet var det samme som da det gikk på radio fra 1947 til 1985. Da som nå skulle panelet resonnere og stille inntil 20 ja- og nei-spørsmål for å komme frem til et ord som en av lytterne hadde sendt inn. Om de ikke klarte det, fikk lytteren en premie.

Etter relansering på 2000-tallet ble programmet til å begynne med tatt opp i Studio 19 på Marienlyst med Knut Borge som programleder. I 2006 startet man i tillegg å vise det samme programmet på TV i NRK1, da kun som TV-opptak av selve radioprogrammet. I 2009 la NRK om dette noe, og skiftet blant annet til Studio 4. Programmet har hatt fast sendetid på lørdager. Trond-Viggo Torgersen erstattet Knut Borge som programleder 25. august 2012.

Det var fire paneldeltagere i hvert program, men i senere tid har det vært tre. De faste paneldeltagerne på 1970- og 1980-tallet var Alf Nordhus, Gerd Nyquist, Bjørg Gaathaug og Knut-Jørgen Erichsen. Deltagere fra 2004 var: Cille Biermann, Kari Slaatsveen, Helén Vikstvedt, Åsleik Engmark, Gustav Nilsen, Bjarte Tjøstheim, Siri Kristiansen, Ingrid Gjessing Linhave, Marit Voldsæter, Mari Maurstad, Christian Fredrik Mikkelsen, Øystein Bache, Olav Svarstad Haugland, Margrethe Røed, Eirik del Barco Soleglad, Ingunn Thon, Rune Gokstad, Trond-Viggo Torgersen, Finn Bjelke, Nina Stensrud Martin, Knut Lystad, Erik Fosnes Hansen, Linn Skåber, Anne Lindmo, Pernille Sørensen, Paul Håvard Østby, Ingerid Stenvold, Lene Kongsvik Johansen, Tom Totini, Mikkel Niva m.fl.

Programmet hadde også levende musikk i studio, under ledelse av kapellmester/pianist Eivind Thoresen Skarpaas. Med seg hadde han på bass Ole Marius Melhuus og på trommer Totto Hansen. Kjenningsmelodien var skrevet av Nissa Nyberget, som også var kapellmester en tid.

*20 spørsmål* ble regnet som et av de mest populære programmene på NRK Radio noensinne.

Referanser
----------

1. ↑  «Har spilt inn siste «20 spørsmål»: – Rart, men ikke vemodig». *VG*. 24.10.2016. Besøkt 24. oktober 2016.
2. ↑  Marine Lunder (4. september 2012). «Knut Borge knust over «20 spørsmål»-avskjed». *VG*. Besøkt 21. oktober 2016.
3. ↑  «20 Spørsmål». NRK. 8. januar 2015. Besøkt 21. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (no) *20 spørsmål* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (no) *20 spørsmål* på NRK TV Rediger på Wikidata
* (no) 20 spørsmål i NRK nettradio
* (no) Gjenhør med 20 spørsmål i NRK nettradio
**Jacques Charland** (født 10. april, 6. mai eller 21. juli 1930 i Trois-Rivières, Québec, død 12. oktober 2013 samme sted) var en canadisk skihopper som representerte Trois-Rivières Ski Club.

Charland ble canadisk juniormester i 1947 og vant seniormesterskapet ni ganger - i 1953, 1954, 1955, 1956, 1957, 1959, 1960, 1961 og 1968. Han deltok i OL i Oslo i 1952, Cortina d'Ampezzo 1956 og Squaw Valley 1960, og fikk plasseringene 25, 27 og 33. Han var også tatt ut til OL i Innsbruck i 1964, men gikk glipp av mesterskapet fordi han ikke hadde råd til å reise dit. Charland var tatt ut til fire verdensmesterskap. I Falun i 1954 ble han nummer 21, i Lahtis 1958 ble det 28. plass, i Zakopane 1962 startet han ikke, og i Oslo 1966 ble det 54. plass i normalbakken og 51. plass i storbakken.

Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1957/58 og 1959/60, og ble nummer 32 og 16 sammenlagt. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 5. plass i Bischofshofen 6. januar 1960. I skiflygingsuka i Oberstdorf 1958 ble han nummer 6 sammenlagt. Hans lengste hopp der var 134 meter; verdensrekorden satt samme sted var da 139 meter.

Jacques Charland var trener for Canadas hopplandslag i 1969 og 1970. Han ble tatt opp i Canadian Ski Hall of Fame i 1990.

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 20. januar 2016[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   FIS-databasen, FIS skihopper-ID 9701, besøkt 26. april 2022[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3  Canadian Ski Hall of Fame & Museum: Jacques Charland Arkivert 2. februar 2017 hos Wayback Machine. (besøkt 24. januar 2017)
4. 1 2 3  Adam Kwieciński: Jacques Charland[*død lenke*] (hoppresultater, besøkt 24. januar 2017)
5. 1 2 3 4  Sports Reference: Jacques Charland Arkivert 13. desember 2012 hos Wayback Machine. (olympiaresultater, besøkt 24. januar 2017)
6. ↑  Musée du ski des Laurentides: Jacques Charland Arkivert 1. mai 2016 hos Wayback Machine. (besøkt 24. januar 2017)
7. ↑  Canoë: Jacques Charland n'est plus (17. oktober 2013, besøkt 24. januar 2017)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jacques Charland – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Jacques Charland – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jacques Charland – Canadian Olympic Committee Rediger på Wikidata

* (en) Jacques Charland – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***I morgen er alt mørkt*** er en trilogi med ungdomsromaner skrevet av Sigbjørn Mostue og utgitt på Cappelen Damm forlag. Trilogien består av bøkene *Brages historie*, *Marlens historie* og *Når historien slutter*.

Bøkene i trilogien
------------------

### *Brages historie*

Boken ble utgitt første gang i 2014. Hovedpersonen Brage er tidlig i tenårene, men blir raskt voksen og må stå på egne bein, og ta beslutninger ingen barn skulle måtte ta. Boken viser kontrasten mellom et velfungerende samfunn og et samfunn som bryter sammen. 

### *Marlens historie*

Boken ble utgitt første gang i 2016. Det går rykter om en farlig parasitt kalt MTG som kan gjøre alle mennesker til mordere. Denne epidemien er raskt på vei til Norge, og hele samfunnet er på vei til å bryte sammen.

### *Når historien slutter*

Boken ble utgitt første gang i 2017 Marlen og resten av familien må gjøre alt de kan for å unngå å bli smittet av den stadig voksende epidemien som har rammet hele verden, og underveis står de ovenfor den ene prøvelsen etter den andre.

Referanser
----------

1. ↑  «I morgen er alt mørkt». *www.cappelendamm.no*. Cappelen Damm forlag. Besøkt 14. april 2021.
2. ↑  «I morgen er alt mørkt: Brages historie». *cappelendamm.no* **(norsk)**. Cappelen Damm forlag. 2014. Besøkt 14. april 2021.
3. ↑  «I morgen er alt mørkt: Marlens historie». *Cappelendamm* **(norsk)**. Cappelen Damm forlag. 2016. Besøkt 14. april 2021.
4. ↑  «I morgen er alt mørkt: Når historien slutter». *Cappelendamm* **(norsk)**. Cappelen Damm forlag. 2017. Besøkt 14. april 2021.
**Benz Patent Motorwagen** er en bil som ble bygd i 1885, som regnes som den første bilen *konstruert* for å være drevet framover av en motor.

Karl Benz søkte om tysk patent på bilen 29. januar 1886, og fikk patentnr 37435. Benz avduket offisielt sin oppfinnelse 3. juli 1886 på Ringstrasse i Mannheim i Tyskland. Salget startet i 1887.

Det eneste gjenlevende eksemplaret står i dag i Deutsches Museum i München.

Spesifikasjoner
---------------

Etter å utvikle en vellykket bensindrevet totakts stempelmotor i 1873 fokuserte Benz på å utvikle motoriserte kjøretøy og samtidig opprettholde sin karriere som designer og produsent av stasjonære motorer og tilhørende deler.

Patent Motorwagen var en trehjuls bil med bakmontert motor, og bestod av mange nye oppfinnelser. Den ble bygget av stålrør, med paneler av treverk. Hjulene, med eiker av stål og massive gummidekk, var Benz' eget design. Styringen var tannhjul som styrte det ufjærede forhjulet. Elliptiske fjærer ble brukt på bakhjulene, sammen med en roterende aksel, og kjededrift på begge sider. Et enkelt beltesystem fungerte som en ett-girs overføring.

Den første Motorwagen brukte Benz' 954 ccm énsylindrede firetaktsmotor. Denne nye motoren hadde ⅔ hk (½ kW) ved 250 rpm i denne bilen, men senere tester ved Universitetet i Mannheim viste at den var i stand til å yte 0,9 hk (0,7 kW) ved 400 rpm. Det var en utrolig lett motor til å være denne perioden, den veier rundt 100 kg.

Benz produserte senere flere modeller av Motorwagen, modell nummer 2 hadde 1,5 hk (1,1 kW), og modell nummer 3 hadde 2 hk (1,5 kW), noe som ga en toppfart på ca. 16 km/t. Understellet ble forbedret i 1887 med innføringen av tre-eikede hjul, en drivstofftank, og manuell brems med bremsebånd av skinn på bakhjulene.

Ny produksjon
-------------

I oktober 2001 begynte DaimlerChrysler salget av en tro kopi av den originale bilen. De tekniske spesifikasjonene er de samme som originalen, og prisen ble satt til ca. 56 000 euro.

Det ble også produsert et lite antall replikaer i 1986, i forbindelse med bilens 100-årsjubileum, disse ble produsert av firmaet John Bentley Engineering i England, fra 1986 til 1997.

Utmerkelser
-----------

* 1888 – Gullmedalje under *Kraft- und Arbeitsmaschinen-Ausstellung München*

Referanser
----------

1. ↑  «Avis2 – *Benz Patent-Motorwagen fra 1886 i produksjon igjen!»*. Arkivert fra originalen 21. oktober 2020. Besøkt 22. november 2008.
2. ↑  1886 Benz Motorwagen Replica

Eksterne lenker
---------------

* Karl Benz' patentsøknad
* Automuseum Dr. Carl Benz, Ladenburg (Heidelberg)
* Bertha Benz Memorial Route

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Karl Johan Forthun** (1909–1987), født i Oslo. Vokste opp i Kristianas i Gråbeingårder, på Oslos østkant, under første verdenskrig. Ledet propaganda-radioen Frihetssenderen og rapporterte til britisk etterretning (Special Operations Executive) under andre verdenskrig. Ble arrestert i Oslo hos sine foreldre av Gestapo 2. juli 1941. Forhørt og torturert i Møllergata 19, av Kriminal-Kommissar Siegfried Wolfgang Fehmer, Og tilbrakte fire år i Tyske konsentrasjonsleirer, blant annet Sachsenhausen, og dens død-avdeling "klinker-spesial". Etter krigen giftet han seg og fikk to barn, i tillegg utdannet han seg til lektor i matematikk og har utgitt to bøker; *Møte med Helvete* og *Gråbein* på Tiden Forlag

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Norsk digitalt fangearkiv, oppført som Karl Johan Knutsen / Karl Johan Forthun, "Kalle", norsk fangeregister person ID 22291, besøkt 23. februar 2024[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Historisk befolkningsregister, oppført som Karl Johan Knudsen, Historisk befolkningsregister ID pc00000003513947, besøkt 23. februar 2024[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret

 |
**Kung Fu Girls** er et band som rakk å gi ut to album, *This Is the Kung Fu Beat* i 1993 og *Puzzle* i 1995. I tillegg kom det et par singler og noen spor på samlere. Bandets uttrykk var tuftet på energisk, refrengbasert powerpop. 

Debutlangspilleren fikk ny oppmerksomhet da den ble gjenutgitt i 2004 og oppnådde terningkast 6 i *Aftenposten*. Albumet dukket også opp på *Dagsavisen*s liste over tidenes beste norske skiver sommeren 2007. Albumet var noen få år tidligere med på en lignende kåring i *Spirit*. 

Bandet hadde utspring i det samme miljøet som har gitt suksesser som Gluecifer, Turboneger, Astroburger og Anal Babes. Kung Fu Girls hentet inspirasjon fra fuzzpop, punkrock og surf. Samtidige anmeldelser navnedroppet artister som Buzzcocks, Dinosaur Jr. Blondie og Lemonheads som referanser for bandets uttrykk. 

Etter at bandet ble oppløst, startet Andreas Grøtterud og Bård Høvik bandet Beatroute og senere; Bonk.

Referanser
----------

1. ↑  «- Kina trenger Bonk». *bt.no*. 21. april 2006. Besøkt 27. januar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* MIC Artikkel

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Communic** er et progressiv metal-band fra Mandal/Kristiansand.

Bandet ble etablert i 2003 som et sideprosjekt av gitarist Oddleif Stensland (tidligere i bandet Ingermanland), og trommeslager Tor Atle Andersen, begge fra bandet Scariot. Ettervert kom bassist Erik Mortensen med, som tidligere hadde spilt med Stensland i bandet Ingermanland.

I januar 2004 spilte bandet inn de første sporene til demoen *Conspiracy in Mind*, som kun ble trykket i 100 eksemplarer. Bandet signerte med det danske selskapet Intromental Management i mars, og demoen ble utvalgt som «Demo of the Month» av tidsskriftet Rock Hard i april. Stensland forlot så Scariot for å fullt kunne konsentrere seg om Communic. I juli signerte bandet med plateselskapet Nuclear Blast, og 21. februar 2005 kom debutalbumet *Conspiracy in Mind*, innspilt i Danmark. Den danske keyboardisten Peter Jensen spilte keyboard på albumet, og var med på den påfølgende turneen.

I 2006 reiste bandet igjen til Danmark for å spille inn oppfølgeralbumet *Waves of Visual Decay*, som ble utgitt i mai samme år. Norske Endre Kirkesola ble tatt med for å ta seg av keyboardspillingen på albumet. Bandets tredje album; *Payment of Existence*, ble utgitt 30. mai 2008 i Europa, og i USA 30. juli samme år, på Locomotive Music.

Medlemmer
---------

* Oddleif Stensland — vokal og gitar
* Erik Mortensen — bassgitar
* Tor Atle Andersen — slagverk

Diskografi
----------

* 2004: *Conspiracy in Mind* (demo)
* 2005: *Conspiracy in Mind*
* 2006: *Waves of Visual Decay*
* 2008: *Payment of Existence*
* 2011: *The Bottom Deep*
* 2017: *Where Echoes Gather*
* 2020: *Hiding From The World*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Communic – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Communic – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Communic på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Communic på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Communic på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Communic på Encyclopaedia Metallum Rediger på Wikidata

* (en) Communic på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Communic på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Communic på Last.fm Rediger på Wikidata
* (en) Offisiell facebook
* (en) Communic på MySpace

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Mikal Andor Petter Kelok Urheim** (1932–2020) var en norsk samisk lærer, forfatter og læstadianerpredikant fra Tysfjord i Nordland. Urheim har vært sentral i arbeidet med å fremme lulesamisk språk, han satt blant annet i språknemnda som laget den gjeldende lulesamiske rettskrivinga, og han satt som lulesamisk representant i Samisk utdanningsråd og deltok i Samerettsutvalget.

Urheim ble i 1993 utnevnt til statsstipendiat i historie, de siste 10 år av sitt yrkeslivet.

Barneboka *Tre samiske fortellinger* (1991) er utgitt på norsk, svensk og lulesamisk.

I 2012 ble Urheim tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv, for sin samfunnsgagnlige og livslange pionerinnsats for samisk språk, kultur og samfunnsliv. Han arbeidet for at de samiske grenselosene under andre verdenskrig skulle anerkjennes.

Urheim arbeidet i mer enn femti år for å fremme nasjonale og lokalpolitiske saker av stor samfunnsmessig betydning, særlig for det samiske folk, og lulesamene spesielt.

Han donerte i 2017 sitt arkiv på 800 kg dokumenter og bøker til museet ved Árran lulesamiske senter.

Referanser
----------

1. ↑   arkiveringsdato 5. juni 2020, arkiv-URL web.archive.org, www.sametinget.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Wulff, Geir (3. juni 2020). «En samisk pionér har gått bort». *Ságat* **(norsk)**. Besøkt 26. februar 2022.
3. ↑  Aili Keskitalo: Minneord ved Mikal Urheims båre Arkivert 5. juni 2020 hos Wayback Machine.; Sametinget, 5.6.2020
4. ↑  «Får kongens fortjenestemedalje», *NRK Sápmi*, 2. november 2012.
5. ↑  Verstad, Anders Boine (26. november 2019). «På vegne av regjeringen kom forsvarsministeren med unnskyldning til de samiske grenselosene». *NRK*. Besøkt 26. februar 2022.
6. ↑  Et stort kulturhistorisk materiale til Árran Lulesamisk senter; arran.no

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mikal Urheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Kyrylo Jevhenovitsj Sjevtsjenko** (ukrainsk: Кирило Євгенович Шевченко, født 25. oktober 1972) er en ukrainsk økonom, som fra juli 2020 til oktober 2022 var sentralbanksjef i Ukrainas nasjonalbank.

Utdanning og yrkeskarriere
--------------------------

Sjevtsjenko er utdannet innen regnskap og forretningsanalyse ved Kharkiv National University of Economics, og han har studert økologi ved Drahomanov National Pedagogical University.

Han startet sin yrkeskarriere i Ukrainian Credit Bank i 1994, og han har også jobbet i Aval bank og i Finance and Credit bank, der han var visestyreformann. Fra 2006 til 2009 ledet han den statlige institusjonen for boliglån, og i 2009 var han rådgiver for Ukrainas statsminister. Han var formann i ledergruppen i Ukrainian Strategic Group i 2011, og hadde samme rolle i SKPD PrJSC i 2012. Han har sittet i styret i Ukrgasbank JSB, der han i 2015 ble styreleder.

Tidligere sentralbanksjef Jakiv Smolij leverte sin avskjedssøknad den 1. juli 2020, og ble oppsagt av parlamentet to dager senere. Kateryna Rozhkova var fungerende sentralbanksjef fram til Sjevtsjenko overtok stillingen 16. juli 2020.

Sjevtsjenko leverte sin avskjedssøknad den 4. oktober 2022, grunnet «helserelaterte plager». Han ble formelt løst fra stillingen to dager senere, av parlamentet. Trolig var avskjedssøknaden en kombinasjon av helseplager og politisk press på grunn av en konflikt med Ukrainas president. Den 6. oktober 2022 kunngjorde Ukrainas antikorrupsjonsenhet at Sjevtsjenko og fire andre var anklaget for underslag da de tidligere ledet banken Ukrgasbank. Han rømte til Østerrike i september 2022, og er etterlyst av ukrainske myndigheter.

Referanser
----------

1. ↑  Ukrainas nasjonalbank - *Kyrylo Shevchenko*, besøkt 29. april 2021.
2. ↑  Reuters - *Ukraine's central bank governor resigns, citing health reasons*, besøkt 14. mars 2024.
3. ↑  Ukrinform - *Smolii's resignation will not affect hryvnia exchange rate*, besøkt 29. april 2021.
4. ↑  - *Ukraine's parliament backs chief banker's exit*[*død lenke*], besøkt 29. april 2021.
5. ↑  Interfax - *Rozhkova takes office as acting Governor of NBU*, besøkt 29. april 2021.
6. ↑  Ukrainian News - *Rada Dismisses NBU Head Shevchenko*, besøkt 14. mars 2024.
7. ↑  Apostrophe.ua - *НАБУ проти НБУ: з чим або з ким пов'язана відставка Кирила Шевченка* (*NABU vs. NBU: hva eller hvem er forbundet med oppsigelsen til Kirill Shevchenko*), besøkt 14. mars 2024.
8. ↑  Ukrainian News - *The reason for Kyrylo Shevchenko's resignation is pressure from the President's Office, says Forbes*, besøkt 14. mars 2024.
9. ↑  Interfax - *NBU ex-head Shevchenko claims political pressure, rejects accusations against him*, besøkt 14. mars 2024.
10. ↑  Ukrainian News - *SACPO Reports Suspicion To NBU Head Shevchenko*, besøkt 14. mars 2024.
11. ↑  Kyiv Independent - *Der Standard: Austria investigating ex-National Bank head who fled Ukraine*, besøkt 14. mars 2024.
**Carl Harald Hagen** (1816–1871) var en dansk skuespiller.

Liv og virke
------------

Hagen ble født den 25. februar 1816 i København i Danmark. Han ble utdannet av Giuseppe Siboni ved Det Kongelige Teaters syngeskole fra konfirmasjonsalder av. Hagen debuterte først i 1836, da han kom til Bergens teater. I 1838 fikk han fast ansettelse på de norske provinsscenene ved teatret i Kristiania imens dette enda var dansk. Han ble en populær karakterskuespiller gjennom å spille roller i et reportoar hovedsakelig hentet fra Det Kongelige Teater. Det hendte at han spilte på norsk (blant annet Mons Østmoe i Fjeldeventyret). Han fikk reisestipend fra den norske stat for å videreutdanne seg i Wien i 1847. Etter hvert ble etterspørselen etter norske skuespillere større, under press fra  Ibsen og  Bjørnson. Så da direktør Erik Bøgh i 1856 tilbød ham et ti års engasjement på vegne av  Casinoteatret, dro han tilbake til København. Her debuterte han som den gamle skredderen i Skrædderen og Neboen og ble etter hvert en av Københavns mest yndede skuespillere. Rollene han spilte var blant annet kalkunbonden i Fastelavnsgildet, den hyklerske ektemannen i Et Hyre, den dumme-posh adelsmannen i Et Parti Piket og den norske ballettmesteren i En Kaprice. I 1857 fikk han tillatelse av kulturdepartementet til å spille Jeppe ti ganger. Som følge av denne forestillingen, fikk han et tilbud fra den nasjonale scenen som han måtte avslå som følge av sin allerede eksisterende kontrakt. Han spilte imidlertid en mengde roller i  Casinoteatrets reporoar for eksempel storvesiren i The Caliph in Adventure og suffleren i Kean. I 1867–1869 forsøkte han seg uten økonomisk hell som direktør i provinsene og ble deretter knyttet til  Folketeatret i København, hvor han 12. mai 1871 opptrådte siste gang som Bass i Hverdagsfolk.   Han døde den 5. juni 1871 i København i Danmark.

Referanser
----------

1. 1 2   sceneweb.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   www.gravsted.dk, besøkt 19. juli 2023[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5   biografiskleksikon.lex.dk, besøkt 19. juli 2023[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3 4   runeberg.org, besøkt 19. juli 2023[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2  Neiiendam, Robert (17. juli 2011). «Carl Hagen». *Dansk Biografisk Leksikon* **(dansk)**. Besøkt 19. juli 2023.
6. ↑  «Carl Harald Hagen». *Kentes Gravsted* **(dansk)**. Besøkt 19. juli 2023.
7. ↑  «Salmonsens konversationsleksikon/Anden Udgave/Bind X: Gradischa-Hasselgran/646». *Projekt Runeberg* **(dansk)**. Besøkt 19. juli 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Geni
 |
**Larshus naturreservat** ligger på Hadeland Østås, vest for innsjøen Skjerva.

Reservatet dekker et småkupert område med flere myrer, hvorav noe klassifiseres som rikmyr. Skogen er dominert av ulike typer granskog, med usedvanlig store mengder død ved. Det har tidligere vært drevet plukkhogst i området, men svært lite etter andre verdenskrig. Reservatet huser rikelig med vedboende sopp, herunder fire rødlistearter.

Det er ikke tillatt å endre naturmiljøet. Dyr og planter er vernet, men forskriften gir en del unntak. Blant annet er det tillatt å sette opp midlertidige mobile jakttårn for storviltjakt, og å sanke matsopp og bær. Bålbrenning er tillatt i samsvar med øvrig lovverk.

Referanser
----------

1. ↑   Naturbase, Naturbase-id VV00003722, besøkt 29. mai 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 28. januar 2022.
3. ↑  «Larshus naturreservat» (PDF). Klima- og miljødepartementet. Desember 2021. Besøkt 28. januar 2022.
4. ↑  (no) Larshus naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
5. ↑  «Forskrift om vern av Larshus naturreservat, Lunner kommune, Viken». Lovdata. Besøkt 28. januar 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Vang**, også kalt **Grindaheim**, er en bosetning og et tettsted i Vang kommune. Stedet er kommunens administrasjonssenter. Bosetningen ble første gang regnet som et eget tettsted i 2023. 

Stedet ligger ved bredden av Vangsmjøse, 20 km vest for Ryfoss og 10 km sørøst for Øye. Europavei 16 går gjennom stedet vestover mot Filefjell.

Da kongeveien over Filefjell ble anlagt på 1790-tallet fikk stedet skysstasjon. Skysstasjonen ble hundre år senere til Grindaheim Turisthotell. I 1986 ble hotellet tatt i bruk som asylmottak.

Samlokalisert med kommunens rådhus ligger Vang kirke (Valdres) og Vangsheimen sykehjem, etablert 1955. På stedet lå tidligere Vang stavkirke. Stavkirken ble i 1842 flyttet til Karpacz i Karkonosze hvor den er kjent som *Kościół Górski Naszego Zbawiciela* («Vår Frelsers fjellkirke»).

Referanser
----------

1. ↑  *Vang i Valdres*. Vang kommune. 2000.
2. ↑  «Valdres bygdebok». 1964. s. 250.
3. ↑  Araldsen, Hege (1989). «Det norske flyktningemottaket 1982-1988». Kommuneforlaget. s. 64. ISBN 8272426315.
4. ↑  «Bygdefest på mottaket». Fremtiden. 27. august 2016. s. 28.
5. ↑  «Vangsheimen ble navnet». Oppland Arbeiderblad. 31. mai 1979.
***Hva feiler det deg?*** er en norsk TV-serie om helse som gikk på NRK1 siden 2016 frem til 2021. Serien er utviklet av NRK og er solgt til flere land. I programmet konkurrerer et lag på tre personer uten medisinsk utdannelse, men med nettbrett, mot et lag bestående av tre leger, som ikke har tilgang til noen hjelpemidler. Komkurransen går ut på å stille diagnose på ekte pasienter. Målet med serien er å drive folkeopplysning om sykdom og helse.

Sesong 6 av *Hva feiler det deg?* ble sendt høsten 2021. Og siden har det ikke vært noen planer om ny sesong.

Programleder i serien var Kjetil Røthing Askeland. I de fem første sesongene besto legelaget av Wasim Zahid, Elisabeth Holmboe Eggen og Astrid Nylander Almaas. I sesong seks besto legelaget av Wasim Zahid, Astrid Nylander Almaas og Kaveh Rashidi.

HUSK! DETTE ER IKKE LEGER UTEN GRENSER.

Referanser
----------

1. ↑  Målfrid Bordvik (2. mars 2016). «Leger konkurrerer mot google». *Dagens Medicin* **(norsk)**. Besøkt 4. juli 2019.
2. ↑  Ryan Watson (10. oktober 2017). «TV2 prescribes Doctors vs Internet». *C21media* **(engelsk)**. Besøkt 4. juli 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (no) *Hva feiler det deg?* på NRK TV Rediger på Wikidata
**Terje Jens Detlev Aass** (født 27. juni 1942) var administrerende direktør i Aass Bryggeri i Drammen i 34 år, fra 1976 til 2013. Han startet som markedssjef i 1974 og overtok som administrerende direktør i 1976.

Terje Aass er direkte nedstammet fra Poul Lauritz Aass, som i 1860 kjøpte et lite bryggeri i Drammen og ga det sitt navn. Bryggeriet har siden den gang vært i Aass-familiens eie. Terje Aass representerte den fjerde generasjonen og hans sønn Christian August Knudsen Aass som overtok i 2013 er femte generasjon.

Terje Aass er utdannet siviløkonom ved universitetet i Mannheim, men da han pensjonerte seg i 2013 tok han et kurs i ølbrygging og er nå ivrig opptatt av gammel, norsk øltradisjon og har sitt eget mikrobryggeri som fungerer som et pilotbryggeri for Aass Bryggeri.

Terje Aass har i alle år vært kjent i lokalmiljøet for sitt brennende engasjement for øl og ølkultur, og han har holdt en rekke foredrag om dette temaet.

Referanser
----------

1. ↑   byleksikon.drmk.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Drammen byleksikon-ID aass-terje-27-6-1942[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   «Fem generasjoner på Aass bryggeri», verkets språk bokmål, besøkt 12. september 2023[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Terje Aass: En ølkonge abdiserer». *karrierestart.no*. Besøkt 24. juli 2021.
5. ↑  «Terje Aass – 4. Generasjon». *www.aass.no*. Arkivert fra originalen 24. juli 2021. Besøkt 24. juli 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon
 |
**Bai Bang Paper Company** er en stor papirfabrikk i Bai Bang, ca. 100 km nordvest for Hanoi i Vietnam. Papirfabrikken var et utviklingsprosjekt fra det svenske Sida og var i mange år svært kontroversielt, både grunnet kostnadsoverskridelser og på grunn av påstander om tvangsarbeid.

Prosjektet ble initiert i 1969 og byggingen startet i 1974, beregnet kostnad var 770 millioner svenske kroner. Papirfabrikken var ikke ferdig før i 1982 og først i 1996 nådde fabrikken full kapasitet, prisen hadde da økt til 2,8 milliarder svenske kroner.

I dag er imidlertid fabrikken i full drift og leverer 40 % av alt skrivepapir i Vietnam og er en av de større produsentene av toalettpapir i landet. I 2006 ble det produsert om lag 100 000 tonn papir, nesten dobbelt så mye som planlagt (55 000 tonn). Rundt 2 000 arbeider på papirfabrikken og rundt den har det vokst opp et samfunn med 20 000 innbyggere. Bai Bang ligger 10 mil sørøst for Ham Yen som er distriktssenter for området fabrikken ligger i.

I 2005 ble det annonsert planer for store utvidelser av fabrikken, totale investeringer er anslått til 407 millioner US dollar. Etter utvidelsen er ferdig vil fabrikken produsere 250 000 tonn papirmasse i året og 150 000 tonn papir.

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel på Sidas nettside om papirfabrikken i Bai Bang (svensk)
* Rapport fra Chr. Michelsens Institutt i Bergen om Bai Bang
* Bai Bang paper mill to undergo expansion, artikkel fra Vietnams nyhetsbyrå (engelsk)
* Bai Bang Information (svensk) Arkivert 7. oktober 2018 hos Wayback Machine.