recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Bembidion biguttatum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion biguttatum* finnes sør i Europa, fra Kanariøyene i vest til Israel og Kirgisistan i øst. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion biguttatum* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion biguttatum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World (søkedato: 4. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion biguttatum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion biguttatum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion biguttatum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion biguttatum* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion biguttatum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Philochthus biguttatus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion biguttatum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion biguttatum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion biguttatum* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Sofus Richard Jacobsen** (født 8. august 1908 i Klaksvík, død 18. februar 1992) var en færøysk politiker og skipper.

Han innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Norðoyar fra 1954 til 1958, som representant for Javnaðarflokkurin, det sosialdemokratiske partiet. Han var også medlem av sognestyret i Klaksvík fra 1955 til 1959 og sognestyreformann i 1955, mens Klaksvíkstriden var på sitt mest tilspissede.

Han gikk realskolen i Tórshavn og drog så til sjøs. Han var blant de færøyske sjøfolkene som forsynte Storbritannia med fisk fra Færøyene og Island under den andre verdenskrig. Dette var svært innbringende, men også farlig. Sammen med faren og brødrene sine drev han handel- og rederivirksomheten J.J. Jacobsen i Klaksvík. Ved sin død ble han hedret som en foregangsmann innen den færøyske skipsfarten.

Han utgav i 1984 en memoarbok om sine opplevelser som sjømann.

Referanser
----------

1. 1 2  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 295–296. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.
2. 1 2 3  Lindenskov, Jacob (25. februar 1992). «Richard Jacobsen». *Sosialurin* **(færøysk)**: 20.
3. 1 2 3  «Richard Jacobsen». *14. september* **(færøysk)**: 12. 25. februar 1992.
4. ↑  Jacobsen, Richard (1984). *Mín lívssøga til sjós* **(færøysk)**. Klaksvík.

Portal: Færøyene
***Bembidion atrocaeruleum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion atrocaeruleum* finnes i nesten hele Europa. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion atrocaeruleum* er en liten løpebille, 4,5-5,5 mm lang. Den er blå-svart blank (metallisk), med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår (krever forstørrelse for å se). Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion atrocaeruleum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World Søk: Filter by country / Norway Arkivert 25. oktober 2008 hos Wayback Machine. (søkedato: 2. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion atrocaeruleum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion atrocaeruleum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion atrocaeruleum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion atrocaeruleum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Bembidion atrocaeruleum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion atrocaeruleum* (Ground Beetles of Ireland) - engelskspråklig
* *Bembidion atrocaeruleum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Pave Sixtus II** eller **Pave St. Sixtus II** var pave fra 30. august 257 til 6. august 258. Han døde som martyr under keiser Valerians forfølgelse av kirken.[]

Biografi
--------

### Bakgrunn

*Liber Pontificalis* angir at Sixtus var gresk, men dette kan bero på en sammenblanding mellom ham og en pythagoreisk filosof av samme navn.[] Tidligere antok man feilaktig at det var samme person som hadde skrevet *Sentences*.[] Videre ble det påstått, muligens uriktig, at pave Sixtus hadde forfattet en avhandling, *Ad Novatianum*.[]

### Pave

Under forgjengeren, pave Stefan Is pontifikat, brøt det ut en heftig strid mellom kirken i Roma og kirkene i Afrika og Asia om kjetterdåpen. Under Sixtus' pontifikat ble relasjonene mellom øster- og vesterlandets kirker bedret, men i Roma fortsatte de å nekte å gjendøpe kjettere.[]

### Martyrdød

Han led martyrdøden ved halshugging under keiser Valerianus' forfølgelse. Valerian hadde i to edikter forbudt kristendomen. I det siste av ediktene, utstedt i begynnelsen av august 258, beordret keiseren at alle biskoper, prester og diakoner skulle summarisk avrettes (*episcopi et presbyteri et diacones incontinenti animadvertantur*). Opplysningene om dette kommer hovedsakelig fra et brev fra Cyprianus til Successus, biskop av Abbir Germaniciana.[]

Det er usikkert om Sixtus var stilt for retten før henrettelsen, men før han ble tatt til fange, samlet han sin menighet på en kirkegård, der han satte seg på en stol for å tale til dem da soldatene ankom. Pave Sixtus var en av de første som falt som offer for denne forfølgelsen. Samtidig ble fire diakoner henrettet, og ytterligere to diakoner led martyrdøden samme dag.

Pave Damasus I har skrevet epitafen ved graven i Calixtus katakomber. Til graven førte forsamlingen den blodige stolen som han hadde sittet på på kirkegården. Ved stedet der han ble avrettet ble det bygd et oratorium, *Oratorium Xysti*, dit pilegrimer valfartet ennå på 600- og 700-tallene.[]

Sixtus IIs relikvier æres i kirken San Sisto Vecchio i Roma.

Litteratur
----------

* (de) Erich Kettenhofen: «Sixtus II» i *Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon* (BBKL). Bind 10, Herzberg 1995, ISBN 3-88309-062-X, sp. 578–582.

  



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Forgjenger:**Stefan I** | **Pave**(liste over paver) | Etterfølger:**Dionysius** |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Catholic-Hierarchy **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NKC **·** ICCU **·** BNE
 |
***Bembidion geniculatum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion geniculatum* finnes i nesten hele Europa, nord til Danmark og Island. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion geniculatum* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion geniculatum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World *Bembidion geniculatum* (søkedato: 9. november 2008)
4. ↑  Fauna Europaea *Bembidion geniculatus* (søkedato: 9. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion geniculatum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion geniculatum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion geniculatum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Bembidion geniculatum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion geniculatum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion geniculatus* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
Byen Davao ligger i provinsen Davao del Sur
**Davao** (tagalog: *Lungsod ng Dabaw*; cebuano: *Dakbayan sa Davao*) er en by på sørsiden av øya Mindanao i Filippinene. Byen har cirka 1,45 millioner innbyggere (2010) fordelt på 2 444 km².[] Davao er den fjerde meste folkerike byen i Filippinene.[] Byen er hovedstad i Davao-regionen (Region XI).

Den er et sentrum for handel og industri på øya Mindanao. Lufthavnen i byen heter Francisco Bangoy internasjonale lufthavn.

Davao City ligger vest i Davaobukten og er med dette godt beskyyttet mot tyfoner og tsunamier.[] Straks utenfor ligger øyene Samal med perlefarmer og ferieanlegg, og øya Talikud der det er mulighet for dykking.[] Byen er kjent for sine fruktplantasjer med papaya, mango og frukten durian.[]

Filippinenes høyeste fjell, Mount Apo (2 954 moh.), ligger innenfor byens grense.

Historie
--------

I året 1528 ble stedet besøkt av Alkvaro de Saavedra, men spanjolene fikk ikke stabilt fotfeste der. 

I 1844 gjorde generalguvernør Figueroa og brigadegeneral Agustin Bocallan krav på området for den spanske krones regning, men dette motsatte sultanen av Mindanao seg. I 1847 ble kravene fremsatt på nytt, denne gang av don Uyanguren pp vegne spanske generalguvernør Clavería som styrte de filippinske øyer fra 1844 til 1849. Don Uyanguren. Denne var en politisk flyktning og leiesoldat som angrep muslimene i området som ble ledet av høvding Bago. I striden falt Bago, og hans tilhengere flyketet opp i fjellene så spanjolene nå fikk mulighet til å ekspandere i området.

Davao ble grunnlagt av inflyttede kolonister fra Luzon og Visayas i 1915. Man kjøpte grunn av urbefolkningen som tilhørte stammene manobo, tagacaolo, guongan og b'laan. Navnet Davao anses å komme fra navnet Daba-Daba som betyr ild og som ikter til de rituelle ildene som stammene anla der elvene fra fjellmassivet Mount Apo munner ut i Davaobukten.

Se også
-------

* Mindanao
* Cagayan de Oro

Referanser
----------

1. ↑  «2020 Census of Population and Housing (2020 CPH) Population Counts Declared Official by the President». *folketellingen 2020*. Filippinenes statistikkbyrå. 7. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Davao City – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Local Governance Performance Management System

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC **·** GeoNames **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Sjah** (persisk: شاه), fra det gamle persiske ordet *khshathra* («konge, fyrste»), er den persiske termen for en monark og ble brukt av de tidligere herskerne i Persia (dagens Iran), så vel som herskerne av Det persiske rike.

Den siste sjahen av Iran, Mohammad Reza Pahlavi, tok offisielt tittelen شاهنشاه *sjâhansjâh*, «keiser» (bokstavelig «kongenes konge»), under sin kroning. Han gav også sin hustru Farah Pahlavi tittelen شاهبانو *sjahbânu*, «keiserinne», i 1967. Tidligere var herskerens livsledsager kjent som ملکه *maleke* (lånt fra det arabiske begrepet *malika*, som betyr «dronning»).[] Tittelen *sjâhansjâh* ble også brukt av osmanene for en stor helt eller keiser.[] I tillegg hadde de persisk-iranske keiserne også tittelen *Arya Mehr* (siste uttales som med en norsk æ) som betyr «ariernes lys». Begge titler ble brukt på myntene i Iran inntil sjahens fall i 1979.

De norske ordene *sjekk*,[] *sjakk* og *sjakkmatt* kommer alle fra sjah.

Referanser
----------

1. ↑  *Islam vokser fram*. Oslo: Gyldendal. 1970.
2. ↑  Amarloui, Mano (1990). *Norsk persisk ordbok*. Oslo: Universitetsforl. ISBN 8200029751.
3. ↑  *Faktum leksikon*. Oslo: Faktum. 1987. ISBN 8254000808.
4. ↑  *Damms store leksikon*. Oslo: Damm. 1989. ISBN 8251772508.
5. ↑  *Cap leksikon*. [Oslo]: Cappelen. 1981. ISBN 8202047110.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
***Bembidion decorum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion decorum* finnes sør i Europa, i Asia og Nord-Afrika. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion decorum* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion decorum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World *Bembidion decorum* (søkedato: 9. november 2008)
4. ↑  Fauna Europaea *Bembidion decorum* (søkedato: 9. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion decorum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion decorum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion decorum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion decorum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion decorum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion decorum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion decorum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion decorum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion decorum* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
***Bembidion deletum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion deletum* finnes i nesten hele Europa, østover til Kasakhstan i Asia. Den er også registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion deletum* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion deletum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World Søk: Filter by country / Norway Arkivert 25. oktober 2008 hos Wayback Machine. (søkedato: 2. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion deletum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion deletum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion deletum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion deletum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion deletum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion deletum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion deletum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion deletum* (Ground Beetles of Ireland) - engelskspråklig
* *Bembidion deletum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion deletum* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Magnar Inge Enoksen** (født 1960 i Stavanger) er en norsk musiker og musikkprodusent. Han har komponert sangen «Venners nærhet» som vant Melodi Grand Prix 1989, og han var blant annet initiativtaker til veldighetssingelen «Nå e det tid» til støtte for ofrene etter flodbølgekatastrofen i Sørøst-Asia jula 2004.

Bakgrunn
--------

Enoksen vokste opp i Stavanger og har drevet med musikk hele sitt voksne liv. Han spiller piano og har skrevet en rekke låter. I 1989 skrev han og kompisen Leiv Grøtte popballaden «Venners nærhet» som vant Melodi Grand Prix 1989. Sangen ble sunget av Britt-Synnøve Johansen. Den var Norges bidrag i Eurovision Song Contest samme år, der den ble nummer 17 av 22 deltakere.

I januar 2005 tok Enoksen initiativ til å samle en rekke Rogalands-artister til å framføre singelen «Nå e det tid». Sangen lå sju uker på VG-lista med en tredjeplass som høyeste notering. Inntektene fra salget gikk til ofrene etter flodbølgekatastrofen i Asia 2. juledag 2004. Han har også vært musiker og komponist ved en rekke musikalske arrangementer i Stavanger-området, og siden 2007 har han vært et av medlemmene i Stavanger-gruppa Leif og kompisane.

Han er butikksjef for en musikkutstyrsbutikk i Stavanger.

Diskografi
----------

Noen av sangene Enoksen har bidratt til:

* «Torjå», komponist. Fra albumet *Superhimmel* med Siv Langøy (2007)
* «Nå e det tid», komponist. Singel med diverse artister (2005)
* «Tenn lys», komponist. Singel med Mia Gundersen (1996). Nummer 7 i Melodi Grand Prix 1996.
* *Timebeat*, som del av gruppa Timebeat (1990)
* «Venners nærhet», komponist. Fra albumet *God morgen!* med Britt-Synnøve Johansen (1989)
* «Days of Laughter», komponist. Fra albumet *Back from Wonderland* med Rita Eriksen (1988)
* «My Chance Tonight», komponist. Fra albumet *Back from Wonderland* med Rita Eriksen (1988)

Referanser
----------

1. ↑  «Artister i Rogaland ‎– Nå e det tid». Discogs.com. Besøkt 21. januar 2017.
2. ↑  Tjersland, Jonas (4. januar 2005). «Rogalandseliten trår til». *VG Nett*.
3. ↑  «VG-lista for 'Nå e det tid'». VG Nett. Besøkt 21. januar 2017.
4. ↑  «Leif & Kompisane». Rockipedia.no. Arkivert fra originalen 2. februar 2017. Besøkt 21. januar 2017.
5. ↑  «Medarbeidere Stavanger». 4sound.no. Besøkt 21. januar 2017.
6. ↑  «Inge Enoksen – diskografi». Rockipedia.no. Arkivert fra originalen 8. august 2020. Besøkt 21. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Inge Enoksen på Discogs Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**Astrid Synnøve Gunnestad** (1938–2016) var en norsk journalist, radioprogramleder og redaktør som var ansatt i *Norsk Ukeblad* i over 30 år. 

Gunnestad studerte ved University of Oxford og ble like etter ansatt i Norsk Riksmålsforbund. Hun arbeidet deretter noen år i flyselskapet SAS, men skiftet så karrierevei og begynte i pressen. I 1969 fikk hun sin første journalistjobb i *Morgenbladet*. I 1971 begynte hun i *Norsk Ukeblad*, hvor hun steg i gradene og forble i hele 33 år. Hun ble etterhvert redaktør i og hadde denne stillingen til hun ble pensjonist i 2005. Hun ble like etter samlivsrådgiver i radiokanalen P4, og fra 2007 til 2011 var hun fast i lørdagsprogrammet *Oss megger i mellom*, sammen med programleder Lise Askvik. Ved siden av arbeidet i P4 var hun spaltist i magasinet *Tara*. I en periode var hun også en av programlederne i kvinneprogrammet *Studio 5* på TV-kanalen FEM.

I 2011 utgav hun selvbiografien *Mild og vill*. Boka ble utgitt på Aschehoug forlag.

Hun skapte mediablest i 2014 da hun røkte marihuana for åpen mikrofon i et innslag som ble tatt opp i Amsterdam. Til P4 sa hun at hun ville prøve rusmiddelet som et alternativ til smertelindring.

I 2015 mottok Gunnestad Oslo Redaktørforenings hederspris. I 2008 vant hun (sammen med Lise Askvik) Prix Radios pris for «Årets beste humorinnslag» (fra programmet *Oss megger i mellom*)og i 2016 ble hun (post mortem) og Askvik tildelt Prix Radio i kategorien «Årets spesialflate» for radioprogrammet samme program.

Privatliv
---------

Gunnestad ble gift i 1974 med journalist Gunne Hammarstrøm.

Referanser
----------

1. ↑   Aftenposten, www.aftenposten.no, utgitt 2016, besøkt 18. juli 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Dagsavisen, www.dagsavisen.no, utgitt 2011, besøkt 18. juli 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Aftenposten, type referanse nekrolog, www.aftenposten.no, utgitt 2016, besøkt 19. juli 2021[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   wang.vareminnesider.no, type referanse dødsannonse, besøkt 18. juli 2021[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2 3 4 5 6 7  Rossow, Lise (25. november 2008). «Riksmegga Astrid Gunnestad». *Ukebladet Hjemmet* **(norsk)**. www.klikk.no. Besøkt 1. februar 2019.
6. 1 2 3 4  Michalsen, Gard L. (22. september 2016). «Tara hedrer Astrid Gunnestad med egen minnepris. Kjenner du en kvinne som har «en flik av Astrid i seg»?». *Medier24.no* **(norsk)**. Besøkt 1. februar 2019.
7. ↑  «Mild og vill - epistler | Astrid Gunnestad | ARK Bokhandel». *www.ark.no*. Besøkt 19. juli 2021.
8. ↑  Bjørnstad, Ørjan. «P4s "sjefmegge" (76) røyker marihuana». *www.nrj.no*. Besøkt 19. juli 2021.
9. 1 2  «Tidligere vinnere – Radiodager». Besøkt 19. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Astrid Gunnestad på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Raidet på Haverhill** var et raid som fant sted den 29. august 1708 under dronning Annes krig. Franske algonkin- og abenaki-krigere kommandert av Jean-Baptiste Hertel de Rouville gikk mot Haverhill, som da var et lite grensesamfunn i provinsen Massachusetts Bay. I et overraskende angrep ble 16 mennesker drept og mellom 14 og 24 tatt til fange. Engelskmennene samlet raskt sammen en milits som fulgte etter, og i en mindre trefning senere på dagen ble ni franskmenn og indianere drept og noen av fangene deres rømte.

Opprinnelig var ikke Haverhill et mål for ekspedisjonen til franskmennene. De ventet en større indiansk kontingent og franskmennene planla å utføre en rekke raid på samfunnene langs Piscataqua River. Noen av indianerstammene ønsket ikke å delta i ekspedisjonen og franskmennene måtte redusere omfanget av operasjonen og velge enklere mål. Raidet kostet franskmennene mer enn tidligere grenseraid hadde gjort, som for eksempel det i 1704 på Deerfield i Massachusetts, siden provinsen nå hadde blitt advart mot angriperne.

Kilder
------

* Chase, George W (1861). *The History of Haverhill, Massachusetts*. Haverhill, MA: self-publisher. OCLC 4879490.
**Inge Hegeler** (født 17. september 1927 i Hamburg, død 11. juli i Næstved 1996) var en dansk psykolog, lege, sexolog og forfatter. Hun var gift med Sten Hegeler i 1954-1983.

Foreldrene hennes var Andres Christian Laurits Pedersen (1895-1959) og Wilhelmine Pauline Helene Stähr (1900-60). Da hun var fem år gammel, flyttet hun til Danmark sammen med sin tyske mor.

Hegeler ble kjent i Sverige i løpet av 1960-tallet da hun og ektemannen Sten Hegeler hadde spørsmålsspalten Inge & Sten i Expressen. Sammen hadde de en populær sexpostkasse i Ekstra Bladet på 1960- og 1970-tallet. Paret hadde også sexpostkasse i Dagbladet i en årrekke. Paret ga også ut bøkene Love ABZ og Fråga Inge och Sten.

Parallelt med ulike kontorjobber tok hun eksamen i 1950 gjennom kveldsundervisning. Under psykologistudiene ved Københavns Universitet møtte hun i 1951 Sten Hegeler, som hun senere giftet seg med. I 1958 tok hun en bachelorgrad. i psykologi.

I tillegg til omsorgen for parets to barn, som ble født i 1957 og 1961, jobbet hun som psykolog. Gjennom 1950-tallet utforsket paret et fordomsfritt sexliv i både teori og praksis. I 1969 mottok hun og Sten Hegeler PH-prisen for sin seksualundervisningsbedrift.

I 1979 fullførte hun medisinstudiet ved Københavns Universitet. Inge og Sten Hegeler ble skilt i 1983. Hun jobbet som lege ved Länssjukhuset i Vordingborg da hun døde av en hjertesykdom.

Inge og Sten Hegeler var pionerer innen fordomsfrihet i menneskets seksualliv, og de var aktive i den seksuelle frigjøringen som i løpet av 1960- og 1970-årene endret de flestes moralske holdninger og seksuelle uttrykk.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6   Dansk kvinnebiografisk leksikon-ID Inge\_Hegeler, besøkt 14. mars 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   gravsted.dk ID ingehegeler, besøkt 14. mars 2023[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Fra Inge og Sten til Træen – Dagbladets Stiftelse. Besøkt 8. november 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk kvindebiografisk leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Oslo Fotokunstskole** er en statsstøttet kunstskole som underviser i fotografi og film. Skolen ble grunnlagt i 1989 av Emil Fedida som en malerskole, DMN Kunstskole, og i 1994 startet han også linje for Fotografi. Malerlinjen ble nedlagt i 1996. Fedida arbeidet som rektor til 2004. I 2004 overtok Hanne Sophie Claussen som rektor, og har siden 2016 også drevet skolen. I 2019 startet hun en film og videolinje. Skolen har statlig godkjenning. 

Fotoutdanningen går over to år. Første året legges det vekt på billedforståelse med utforsking av forskjellige fotografiske/kunstneriske sjangre, kunsthistorie med vekt på fotografiet og teknikkundervisning med vekt på analoge teknikker som sort/hvitt mørkerom, fargemørkerom, filmfremkalling, kamerateknikk og eksperimentelle analogiske prosesser. Andre året dykker en videre inn i kunstneriske og fotografiske prosesser, og teknikken dreier seg her om det digitale, video og bokprosjekt. Andre året vektlegger i større grad at studentene skal veiledes i, og opparbeide selvstendighet til å definere egne prosjekter. 

Filmutdanningen er et-årig og legger vekt på at studenten skal prøve seg i ulike sjangere, i ulike roller ved en filmproduksjon, samt tilegne seg kunnskap om tekniske ferdigheter. Det vektlegges også her at studentene skal finne sin "stemme" og komme tettere på hvor de selv kan plassere seg i mediet. Studiet legger vekt på eksperimentelle sider ved film og video. 

Skolen tilbyr også et deltidsstudium på kveldstid for begge linjer, hvor man kan ta første året over to år. 

Skolen fungerer for mange som et springbrett til høyere utdanning innen foto, film og/eller kunst.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Oslo Fotokunstskole

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Astrid Langjord** (født 1885 i Vefsn, død 1955) var bondekone, dikter og organisasjonskvinne.

Astrid Langjord var født på Myrnes ved Fustvatnet. Moren var Berit Danielsdtr. og faren var læreren Olaus Ottesen Myrnes, som døde da Astrid var fem år gammel. Da flyttet moren med fire småjenter hjem til Langjorda i Bjørnådalen. Nitten år gammel giftet Astrid seg med onkelen Harald Langjord, som kom hjem til Bjørnådalen etter å ha vært gullgraver i Amerika.

Ut over folkeskolen fikk Astrid et års utdanning på Vefsn Folkehøgskole på Halsøy, og et fire måneders vevkurs på Statens Industriskole i Kristiania. Astrid engasjerte seg i mållaget og ungdomslaget, og i 1926-28 var hun formann i nemnda som skulle granske gamle folkedrakter i bygdene på Helgeland og utarbeide forslag til en nordlandsbunad. I 1949 ble hun som første kvinne valgt inn i styret til Noregs mållag.

Astrid skrev dikt og noveller for håndskrevne lagsblad og for bladet Skuld. I 1951 ga hun ut diktsamlingen *Flyg mine fuglar* og i 1956 *Ei lita gjente gøymer seg*.

I 1984 gav Vefsn kulturstyre ut samlingen Skrifter 1909-1955.

Referanser
----------

1. 1 2   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Kristian Halse 1984: «Astrid Langjord» i Skrifter 1909-1955, ISBN 82-991236-0-7
* Rønnaug Tuven 1996: «Astrid Langjord» i Spor etter mødrene ISBN 82-993918-0-6

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel hos Nordland fylkesbibliotek[*død lenke*]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Bystyrets sekretariat** er Oslo bystyres administrasjon og direkte underlagt bystyret og ordføreren. Bystyrets sekretariat har sitt tilhold på Oslo rådhus, består av 61 medarbeidere og ledes av direktør Lars Arne Ryssdal.

Oppgaver
--------

Bystyrets sekretariat har som hovedoppgave å tilrettelegge for arbeidet som gjøres i bystyret og bystyrets organer gjennom å gi faglig og administrativ støtte og råd til bystyrets folkevalgte.

En stor del av sekretariatets arbeid er avvikling av møter, saksbehandling og informasjonsformidling. Virksomheten er sekretariat for bystyret, bystyrets fagkomiteer, finanskomiteen, klagenemda, valgstyret og forretningsutvalget.
Sekretariatet er dessuten ansvarlig for den praktiske gjennomføringen av stortingsvalg, sametingsvalg, kommunestyrevalg og valg til bydelsutvalg i Oslo. Ordførerens kontor og herunder saksbehandling av representasjon på rådhuset i Oslo hører innunder sekretariatet.

Kort historikk
--------------

Bystyrets sekretariat fikk sin nåværende form i 1986, da parlamentarismen ble innført som styringsform i Oslo. Sekretariatets historiske forløper var *skriveren* for «De tolv eligerede menn» – byens styre fra 1740, og Formannskapets kontor fra 1897, med det tilhørende Valgsekretariatet og Bydelsutvalgenes fellessekretariat.

Kilder
------

* Slik styres Oslo, Bystyrets sekretariat, Oslo 2007
* Oslo kommunes styringssystem, Bystyrets sekretariat
* Folkevaltopplæring, Oslo bystyre 2007 – 2011, Bystyrets sekretariat, Oslo 2007
* Kommunal håndbok for Oslo 2008, Bystyrets sekretariat, Oslo 2008
* Om Bystyrets sekretariat  Oslo kommune, september 2016

  


| * v
* d
* r
Oslo kommune |
| --- |
| Oslo bystyre **·** Bystyrets sekretariat **·** Oslo byråd |
| Kommunevåpen | Etater | Barne- og familieetaten **·** Beredskapsetaten **·** Brann- og redningsetaten **·** Byantikvaren **·** Bymiljøetaten **·** Deichman bibliotek **·** Eiendoms- og byfornyelsesetaten **·** Fornebubanen **·** Gravplassetaten **·** Helseetaten **·** Innkrevingsetaten  **·** Klimaetaten **·** Kommuneadvokaten **·** Kommunerevisjonen **·** Kulturetaten **·** Munchmuseet **·** Næringsetaten **·** Origo **·** Plan- og bygningsetaten **·** Renovasjons- og gjenvinningsetaten **·** Rådhusets forvaltningstjeneste **·** Sykehjemsetaten **·** Utdanningsetaten **·** Utviklings- og kompetanseetaten **·** Vann- og avløpsetaten **·** Velferdsetaten |
| Foretak | Boligbygg Oslo **·** Oslo Havn **·** Oslobygg |
| Bydeler | Alna **·** Bjerke **·** Frogner **·** Gamle Oslo **·** Grorud **·** Grünerløkka **·** Nordre Aker **·** Nordstrand **·** Sagene **·** St. Hanshaugen **·** Stovner **·** Søndre Nordstrand **·** Ullern **·** Vestre Aker **·** Østensjø |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |

Portal: Oslo
**Christophe Cheval** (født 25. februar 1971 i Somain) er en tidligere fransk sprinter som spesialiserte seg på 200 meter. Hans personlige rekord er 20.41 sekunder, fra juli 1998 i Dijon.
Under EM i 1998 i Budapest, Ungarn fikk han sjetteplass på favorittdistansen 200 meter, og sølvmedalje på 4 x 100 meter sammen med lagkameratene Thierry Lubin, Frederic Krantz og Needy Guims.

I OL i 2000 i Sydney, Australia, kom det franske stafettlaget (4x100 meter) på femteplass. Laget bestod denne gang av Frederic Krantz, Needy Guims, David Patros og Christophe Cheval. 
I 2001 ble Cheval dopingtatt for nandrolon. Prøven ble tatt under VM 2001 i Edmonton, Canada. Han ble utestengt fra januar 2002 til januar 2004.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 50137[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  EM i friidrett 1998, resultater menn (Sporting Heroes)
3. ↑  «Fransk sprinter suspendert». *BBC*. 4. september 2001.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Christophe Cheval – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Christophe Cheval – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Christophe Cheval – World Athletics Rediger på Wikidata

* (fr) Christophe Cheval – Fédération française d athlétisme Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Rai 3** er en italiensk tv-kanal og en av de tre hovedkanalene til allmennkringkasteren Rai. Den startet faste sendinger 15. desember 1979. I 2020 hadde Rai 3 en markedsandel på 6,9 prosent, noe som også gjorde den til en av landets største tv-kanaler, og Rais nest største. Rai 3 er en allmennkanal med fokus på fordypningsprogrammer, kultur og nyheter.

Bakgrunn
--------

Italia begynte med prøvesendinger på fjernsyn i 1952, og i 1954 startet den italienske allmennkringkasteren Rai med regulære tv-sendinger på Rai 1. I 1961 opprettet Rai sin andre tv-kanal, Rai 2, som da het Secondo Programma (*andre program*). 

I desember 1979 startet Rai sin tredje tv-kanal som da ble kalt TV3 eller Rete 3 (kanal 3). De to andre kanalene ble omdøpt Rete 1 og Rete 2 (ofte også kalt TV1 og TV2). I begynnelsen sendte den nye kanalen mye undervisnings- og kulturprogrammer. I begynnelsen var det kun de store byene som kunne motta kanalen, tilsvarende rundt 45 prosent av Italias befolkning.

Rai 3s faste nyhetssendinger heter *TG3* (TeleGiornale 3, norsk oversettelse: *TeleJournal 3*) og har gått på kanalen siden starten i 1979.

Rai 3 er en allmennkanal som sender et bredt spekter av programmer, men har et tyngre fokus på kultur, nyheter og dokumentarer enn sine søsterkanaler.

Referanser
----------

1. ↑  «Rai – årsrapport for 2020» (PDF). Rai. januar 2021. Besøkt 23. januar 2022.
2. ↑  Donati, Silvia (3. januar 2014). «RAI TV Celebrates 60 Years». *ITALY Magazine*. Besøkt 23. desember 2017.
3. 1 2  Manuel Grottolo (21. januar 2013). «RAI - 15 Dicembre 1979 - La Nascita di Rai3». Besøkt 23. desember 2017.
4. ↑  «Rai 3». *www.rai.it* **(italiensk)**. Besøkt 23. desember 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) RAI 3 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
Ordenstegn for Fortjenstordenen
**Fortjenstordenen** (engelsk: *Order of Merit*) er en jamaicansk orden innstiftet i 1969 av Jamaicas parlament. Den tildeles for fortjenester. Ordenen er rangert som den fjerde av de seks ordenen i Jamaicas ordensvesen og rangerer etter Nasjonens orden og Ordenen for fremragende virke, men foran Jamaicaordenen. Generalguvernøren er ordenskansler.

Inndeling
---------

Ordenen for fremragende virke har én klasse, *medlem*. Medlemmene tiltales *The Honourable*.

Tildeling
---------

Fortjenstordenen blir tildelt jamaicanske borgere som oppnår internasjonal anerkjennelse innen vitenskap, kunst, litteratur eller annen virksomhet. Utenlandske borgere kan også tildeles ordenen som «honorary member».

Orden kan maksimalt tildeles to personer i løpet av ett år.

Ordenen ble tidligere tildelt utenlandske statsoverhoder og regjeringssjefer, men dette opphørte ved opprettelsen av Ordenen for fremragende virke.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Monkoo (red.): *World Orders of Knighthood & Merit - Volume II*, Burke's Peerage & Gentry, Wilmington 2006, ISBN 0-9711966-7-2, s. 1251-1253.

Eksterne lenker
---------------

* Order of Merit (OM), fra Government of Jamaica, Office of the Prime Minister
**Alexander Gauge** (født 29. juli 1914 i Wenzhou i Kina, død 29. august 1960 i Woking i England) var en britisk skuespiller, best kjent for sin rolle som munken Tuck i *The Adventures of Robin Hood*, en populær britisk TV-serie som gikk fra 1955 til 1960.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Alexander Gauge ble født på en metodistisk misjonsstasjon i Wenzhou i Kina. Gauge gikk på skole i California før han flyttet til England. 

### Skuespiller

Han spilte første gang på en scene i New York City i 1945 og ble en velkjent engelsk karakterskuespiller. Han spilte i flere Shakespeare-skuespill, og spilte vanligvis skurken i britiske filmer, men mange betraktet at hans sterke side var i komedien. Han var en stor suksess i teaterproduksjonen i London av *The Seven Year Itch*.

Gauge opptrådte i filmene *The Interrupted Journey* i 1949, og, alle i 1952, *Murder in the Cathedral*, *Old Mother Riley Meets the Vampire*, med Old Mother Riley og Béla Lugosi, og *The Pickwick Papers*. Han spilte også i filmene *Martin Luther* (1953), *Beau Brummell* (1954), og *The Iron Petticoat* som hadde Bob Hope i hovedrollen (1956). 

I 1955 ble han medlem av skuespillerstaben for både *The Scarlet Pimpernel* (som George, prinsregenten) og *The Adventures of Robin Hood*, som Munken Tuck, en rolle han fylte fram til 1960. I 1959 Gauge hadde en hovedrolle som Brigadier Wellington-Bull i TV-serien *The Adventures of Brigadier Wellington-Bull* sammen med Valerie Singleton.

Hans siste framføring var en posthum opptreden i filmen *Nothing Barred* fra 1961 sammen med Brian Rix.

Alexander Gauge døde i en alder av 46 år fra en overdose i Woking i Surrey i 1960

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 177868359[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Biography of Gauge Arkivert 23. juni 2010 hos Wayback Machine.
3. ↑  'The Adventures of Robin Hood'-nettstedet
4. 1 2  Gauge på Internet Movie Database

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alexander Gauge på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Alexander Gauge hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Gauge and The Adventures of Robin Hood

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Illustrasjin fra Pointis' 1697 raidet mot Cartagena de Indias av Pierre Landry.
**Raidet mot Cartagena** var et angrep av franskmennene på festningsbyen Cartagena i Colombia den 6. mai 1697, som en del av niårskrigen.

Beskrivelse
-----------

I 1695 hadde den franske marinen blitt svekket så pass at den ikke lenger kunne møte den engelske og nederlandske marinen i et åpent sjøslag, og derfor gikk over til kapervirksomhet eller handelskrig. Baron Bernard Desjean de Pointis, som var aktiv i Karibia fra starten av krigen, klarte å overbevise kong Ludvig XIV av Frankrike om å prøve et dristig angrep på den rikeste byen i regionen, ʽCartagena, i dagens Colombia.

Han fikk kommando over en flåte på syv skip, tre fregatter og noen mindre fartøy. Skvadronen dro fra Brest i Frankrike, den 7. januar 1697, og nådde frem til Saint-Domingue i Vestindia den 3. mars. Pointis ba om støtte fra guvernør Jean du Casse, som bare motvillig ga ham støtte, siden han foretrakk et angrep på Portbelo. En måned senere, med en flåte med 1 200 soldater og 650 sjørøvere, nådde han frem til Cartagena.

Det kjente spanske forsvarsverkene var ikke det den en gang hadde vært og Pointis erobret begge festningene som forsvarte Cartagena forholdsvis lett, og mistet bare 60 mann. Mellom 6. og 24. mai plyndret franskmennene byen, og tok et krigsutbytte som var verdt mellom ti og tyve millioner livres.

Pointis seilte så direkte tilbake til Frankrike og lurte de allierte sjørøverne som hadde fått løfte om å dele potten. Rasende vendte sjørøverne tilbake og plyndret byen en gang til, denne gangen uhindret av de franske soldatene. Det ble en orgie i voldtekt, utpressing og mord.

Ettervirkning
-------------

På reisen tilbake til Frankrike klarte Pointis å unngå den engelske admiral John Nevell, som hadde sendt skvadronen sin fra Cádiz i Spania for å forfølge den franske kaperen. Etter tre dager klarte Nevell bare å ta ett skip. Uheldigvis for ham var dette et sykehusskip angrepet av gul feber, som nå spredte seg til den engelske og nederlandske flåten. Sykdommen tok livet av 1 300 engelske sjømenn, seks kapteiner og admiral Nevell selv. Bare en kaptein på den nederlandske flåten overlevde. 

Franskmennene kom ikke fra det uskadet, siden den gule feberen hadde spredt seg i flåten deres også, og tok livet av flere hundre sjømenn. Pointis kom seg likevel tilbake til Frankrike og ga Ludvig XIV hans del på to million livres. Resten av skatten gjorde Pointis til en umåtelig rik mann. 

Han ga ut *Relation de l'expédition de Carthagène faite par leser François en 1697* i Amsterdam året etter.

Kilder
------

* Lynn, John A. *The Wars of Louis XIV: 1667–1714*. Longman, (1999). ISBN 0-582-05629-2
* Roger N.A.M. *The Command of the Ocean: A Naval History of Britain 1649–1815*, Penguin Group, (2006). ISBN 0-141-02690-1

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Rødven stavkirke har vært i foreningens eie helt fra begynnelse.   
  Tegning (Halvard Hatlen)
**Fortidsminneforeningen, Romsdal avdeling** opprinnelig **Forening til norske Fortidsminnemerkers Bevaring Romsdal avdeling** ble stiftet 14. november 1975. De første årene var foreningens hovedoppgave å øke kunnskapen om og forståelsen for å ta vare kulturminner i nærområdet. Mye tid gikk med til å kartlegge bevaringsverdige miljøer og bygninger.

*Måttmjøl-nytt* var et tidsskrift som kom mellom 1982 og 1987. Senere kom tidsskriftet ut med enkelte nummer på nytt under navnet *Våre omgivelser*. Bladet utkommer uregelmessig.

Prosjekter
----------

I 1908 overtok Fortidsminneforeningen (nasjonalt) ansvaret for Rødven stavkirke og da lokallaget ble stiftet falt dette ansvart over på Romsdalsavdelingen. Stavkirken hadde til da blitt tatt vare på av bønder i Rødven. Fra 1929 til 1977 hadde Knut K. Rødven hatt ansvar, fra 1977 Knut Otto Rødven. I 1977 mottok foreningen en kulturpris fra Romsdals Fellesbank på kr. 10 000 kroner. Den gikk til arbeidet med Rødven stavkirke, som utgjør foreningens største og kanskje viktigste prosjekt. I perioden 2003-2005 gjennomgikk Rødven stavkirke en omfattende restaurering.

Andre mer eller mindre omfattende proskjekt har vært:

* Bevaring av *Tresfjord I*, Vestnes
* Kirkestallene på Sølsnes
* Kurs i lafteteknikk og restaurering
* Kvernhuset på Sekken
* Naust i ,Eikremsbukta
* Naust på Tjelle
* Naust på Nordre Bjørnsund
* Osen jernverk
* Sommerfjøs på Hjelset
* Steinfjøs i Vistdal
* Tun på Maleremmen

Ledere
------

* 1975–1981: Magnus Trønningsdal
* 1981–1985: Bjørn Austigard
* 1985–1989: Anne-Grethe Aassve
* 1989–1996: Kjell J. Vatne
* 1997–1999: Berge Hjørungnes
* 1999–2001: Brit Hansen
* 2001–2005: Berge Hjørungnes
* 2005–2007: Anita K. Waatvik
* 2007–: Knut Bryn

Litteratur
----------

* Hjørungnes, Berge; Aassve, Anne-Grethe; Bryn, Knut; Waatvik, Anita K. 2005. *Kulturminnevern gjennom 30 år.* Fortidsminneforeningen, Romsdal avdeling. 68 sider. ISBN 82-90052-71-5