recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Bembidion punctulatum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion punctulatum* finnes i nesten hele Europa, men mangler i nord, videre østover i Asia og i Nord-Afrika. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion punctulatum* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion punctulatum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World *Bembidion punctulatum* (søkedato: 9. november 2008)
4. ↑  Fauna Europaea *Princidium punctulatum* (søkedato: 9. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion punctulatum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion punctulatum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion punctulatum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion punctulatum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion punctulatum* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion punctulatum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion punctulatum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion punctulatum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion punctulatum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Princidium punctulatum* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
***Bembidion varium*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion varium* finnes i nesten hele Europa og Asia, østover til Kina. Den finnes også i Tunis i Nord-Afrika. Den er også registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion varium* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion varium* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World Søk: Filter by country / Norway Arkivert 25. oktober 2008 hos Wayback Machine. (søkedato: 2. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion varium* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion varium* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion varium* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion varium* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion varium* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion varium* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion varium* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion varium* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion varium* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion varium* (Ground Beetles of Ireland) - engelskspråklig
* *Bembidion varium* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
***Bembidion transparens*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion transparens* finnes nord i Europa, Nord-Amerika og Asia. Den er også registrert fra Norge 
.
.

Utseende
--------

*Bembidion transparens* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion transparens* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World *Bembidion transparens* (søkedato: 9. november 2008)
4. ↑  Fauna Europaea *Bembidion transparens* (søkedato: 9. november 2008

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion transparens* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion transparens* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion transparens* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion transparens* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion transparens* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion transparens* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Bembidion transparens* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion transparens* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion transparens* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Thorstein Himle** (født 11. oktober 1857 på Voss, død 18. oktober 1925 i Northfield, Minnesota, USA) var en norskfødt amerikansk kinamisjonær tilknyttet det amerikanske lutherske Hauge Synode Kinamission. Han ble utdannet ved Voss lærerskole 1873-1875 og virket deretter som lærer til 1885. I 1885 utvandret han til USA, fikk teologisk utdannelse i Red Wing i Minnesota 1887-1889 og ble prest. Etter å ha virket som prest i Taylor i Minnesota i fem år studerte han ved Minnesota University 1894-1895.

I 1895 reiste han som misjonær til Hauge Synode Kinamissions misjonsfelt i Hubei i Kina. Han var først i Fancheng til 1903, og deretter i Xinye i Henan med et avbrudd frem til 1909.

Han kom så tilbake til USA der han underviste i teologi ved seminaret i Red Wing og fra 1912 var pastor i Santa Rosa i California. Han dro også tilbake til Kina for en tid.

Han var gift tre ganger, i 1889 med Gidske Sigmundstad (1863–1898), i 1899 med Anna Carlson og i 1922 med Anna Sigmundstad Haugen (kusine av Gidske).

Verker
------

* *Guds Veje Med et gjenstridig Folk: En historisk Beretning*, Red Wing, Minnesota: Kinamissionsbestyrelsen, 1902 (om bokseropprøret)
* *Hauges Synodes Missionskart*, 1904
* *Utvalgte stykker til husandakt* (på kinesisk), 1906
* *Evangeliets Seier: Festdskrift for Hauge Synode Kinamissions 25 Aars Jubilæum* (red.), Minneapolis, Minnesota: Hauge's Norwegian Evangelical Lutheran Synod, 1916

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Vornedskab** er betegnelsen for den plikten som var pålagt bøndene på Sjælland, Lolland og Falster med tilhørende øyer om å forbli på sine fødegods og til å overta eventuelt ødegods til feste. Ordningen kom i stand på slutten av 1300-tallet for å sikre godseierne arbeidskraft til bondegårdene og til hoveri på hovedgårdsmarken; blant annet på bakgrunn av avfolkningen etter svartedauden.

Vornedskabet nevnes første gang i 1446 og utviklet seg på slutten av 1400-tallet til at en herremann kunne selge sine vornede bønder. Det ble forbudt av Christian II som «ondt og ukristelig». Kvinner var ikke bundet av vornedskabet.

Det lyktes innimellom vornede å flytte til kjøpsteder uten at de ble krevet tilbake. I 1542 ble de vornede som hadde bodd i en kjøpstad i tre år fritatt for sin vornedskab.

Christian IV forsøkte i 1634 å avskaffe vornedskabet, men støtte på motstand hos adelen. I riksdagen 1660 ble spørsmålet brakt på bane igjen og senere av Christian V i Danske Lov i 1682. I 1696 ble vornedskabet opphevet på Møn og i 1702 på de andre øyene for de bøndene som var eller ble født etter Frederik IVs tronbestigelse (1699). Men det ble erstattet 31 år senere av stavnsbåndet av hensyn til muligheten for å skrive ut soldater. Stavnsbåndet gjaldt over hele Danmark.

Eksterne lenker
---------------

* Thomas Munch: *Vornedskabet under den tidlige enevælde* (*Historie/Jyske Samlinger*, Ny række, Bd. 11; 1974)
* Johannes C. H. R. Steenstrup: *Vornedskabet hos den danske Bonde* (*Historisk Tidsskrift*, Bd. 5, rk. 6; 1886)

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
***Bembidion velox*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler den opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion velox* finnes i nesten hele Europa, østover til Kasakhstan og Kina i Asia. Den er også registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion velox* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion velox* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World Søk: Filter by country / Norway Arkivert 25. oktober 2008 hos Wayback Machine. (søkedato: 2. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion velox* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion velox* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion velox* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion velox* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion velox* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion velox* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion velox* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bilde - *Bembidion velox* - (Database Carabidae of the World)
* *Bembidion velox* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion velox* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Vorondil** er en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han var riksforstander av Gondor i tidsperioden 1998 - 2029 i tredje tideverv.

Han ble født i år 1919, og ble riksforstander da hans far Pelendur døde. På dette tidspunktet hadde tittelen blitt arvelig, og ble overført fra far til sønn innen Húrins hus. Vorondil tjenestegjorde under regjeringstiden til kong Eärnil II.

I begynnelsen av hans tid som riksforstander opplevde Gondor et stort tap da de mistet byen Minas Ithil og dets palantír til Saurons styrker. Byen falt i år 2002, ble dernest kjent som Minas Morgul, og ble oppholdsstedet til ringskrømtene. Gondors hovedstad, Minas Arnor, ble etter dette omdøpt til Minas Tirith (vakttårn).

Vorondil er også kjent som "Jegeren Vorondil", ettersom han var en dyktig jeger, og jaktet på en okse av Araw. Fra dets horn lagde han Gondors horn, som ble et arvestykke i familien hans. Boromir, sønn av Denethor, var den siste kjente eieren av dette hornet.

Da Vorondil døde i år 2029 ble han etterfulgt av sin sønn, Mardil, som senere ble den første regjerende riksforstanderen av Gondor.
**Saupstadringen** (2a–87) er en ringvei på Saupstad sør for Trondheim sentrum. Veien starter i Kongsvegen i nordvest, og ender i samme vei mot sørvest etter å ha gått i hesteskobue rundt Saupstad. Veien fungerer som gjennomfarts- og adkomstvei for flere boligområder i området Saupstad og Kolstad, hvor disse har egne tilstøtende gateadresser som tar utgangspunkt i Saupstadringen. 

Veien ble bygget på slutten av 1960-tallet i forbindelse med utbyggingen av drabantbyen på Kolstad og Saupstad. Den fikk sitt navn i 1969 og bestod opprinnelig av flere tilknyttede veier med samme gatenavn, hvorav enkelte av disse fikk egne gatenavn på 2010-tallet. 

Saupstadringen ble en sentral veg gjennom innføringen og utbyggingen av Metrobuss i Trondheim, hvor Saupstadringen med rute M2 og enkelte lokalbussruter har busstopp både ved Saupstadsenteret holdeplass, Casper Lundes veg holdeplass og Midteggen holdeplass.

Bygninger og annet i Saupstadringen
-----------------------------------

* **14:** Kolstad barnehage
* **16:** Kolstad skole
* **19d:** Ringvegen borettslag
* **37c:** Ringen barnehage
* **87:** Huseby barneskole og Huseby ungdomsskole, gamle Saupstad skole

Tilstøtende veger
-----------------

* Kongsvegen, nord
* Reier Søbstads veg
* Blisterhaugvegen
* Casper Lundes veg
* Kolstadtunet
* Torplassen
* Saupstadbrinken
* Midteggen
* Sørflata
* Søbstadvegen
* Saupstadbergan
* Kongsvegen, sør

Referanser
----------

1. ↑  AtB.no – Kolstad, Saupstad og Huseby Arkivert 29. januar 2021 hos Wayback Machine. (Besøkt 27. januar 2021)

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 467. ISBN 978-82-573-1762-1.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Nyfeministene** var en norsk feministisk organisasjon som ble startet i 1970 i Oslo og som eksisterte frem til slutten av 1970-årene. Etableringen av organisasjonen sammenfalt med starten på den andre feminismebølgen i Norge, og den var med på å introdusere feminisme som et vanlig begrep i den norske kvinnebevegelsen.

Historie
--------

Organisasjonen Nyfeministene hadde utspring blant studenter ved Universitetet i Oslo. En av initiativtakerne var Siri Nylander Mæland (1940–1978; også kalt Siri Nylander). Hun hadde i 1969 møtt feministen Jo Freeman da hun studerte i USA, og inviterte henne i 1970 til Norge for å snakke for studenter på Universitetet i Oslo. Mæland introduserte begrepet «nyfeminisme» og tanken om en ny bevegelse i kronikken «Nyfeminister foren dere» i *Dagbladet* 31. januar 1970. Noen av initiativtakerne til Nyfeministene var medlemmer av Norsk Kvinnesaksforening, der Mæland var landsstyremedlem en kort periode rundt 1970, men ønsket mer aktive aksjonsformer enn foreningens tradisjonelle fokus på lover og politiske reformer, og et mer radikalt program enn det den tradisjonelt borgerlige NKF stod for. De var inspirert av aksjonsformer blant unge feminister i USA, og særlig den amerikanske *Womens Liberation*.

Nyfeministene spredte seg etterhvert til andre deler av landet. Lignende foreninger ble snart etablert i Trondheim, Bergen, Støren, Vadsø, Gjøvik, Kongsberg, Tønsberg, Åfjord, Porsgrunn, Namsos, Raufoss, Molde, Lillehammer, Harstad, Åga, etter hvert kom Stavanger/Sandnes, Fredrikstad, Larvik, Moss og Ski. Blant kampsakene var lik rett på arbeidsplassen, rett til daghjemplasser og rett til selvbestemt abort.

Nyfeministene gikk i oppløsning mot slutten av 1970-årene, og en del nyfeminister gikk da inn i ulike andre kvinneorganisasjoner.

Referanser
----------

1. 1 2  Lønnå, Elisabeth (1996). *Stolthet og kvinnekamp*. Gyldendal Norsk Forlag. ISBN 8205244952.
2. ↑  omtale Arkivert 27. juni 2007 hos Wayback Machine. fra kampdager.no
**Sault Ste. Marie** (uttales ˈsuː ˈseɪnt məˈriː) er en by i den kanadiske provinsen Ontario. Byen ligger ved St. Marys River, rett overfor en by i Michigan med samme navn. Sault Ste. Marie har 74 566 innbyggere (2001).

Historie
--------

Området var opprinnelig bebodd av Chippewa-indianere, og ble da kalt *Baawitigong*. Da den franske oppdageren Étienne Brûlé kom til området i 1623 gav han det navnet *Sault de Gaston*, etter Gaston, hertug av Orléans, bror av kong Ludvig XII. Senere kom jesuitter til området, og døpte det om til Sault Sainte Marie. Jesuitten fader Jacques Marquette grunnla også byen.

Sault Ste. Marie fikk bystatus i 1887 (som «town»), og i 1912 status som «city».

Næringsliv
----------

Sault Ste. Marie er kjent for stålindustri. Byens største arbeidsgiver er Algoma Steel, med 3150 ansatte. I tillegg kommer selskapet Tube Mill Tenaris med 550 ansatte. Under andre verdenskrig var stålproduksjonen i byen en viktig brikke i rustningsindustrien i Canada og i Amerikas forente stater.

Ena nne viktig næring i byen er skogbruk. I denne sektoren er St.Mary's Paper den største bedriften i byen, med 380 ansatte. Møbelprodusenten Flakeboard er også basert i byen.

I den senere tid er outsourcede callsentre blitt en viktig næring i Sault Ste. Marie. 3600 personer jobber i denne sektoren i byen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sault Ste. Marie, Ontario – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** VIAF **·** SUDOC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Nygaards eft. Toneblomst AS** er Norges eldste blomsterbutikk, anno 1875.

En lang rekke gartnerier ble anlagt i og omkring Bergen i 1880- og 1890-årene. Gartner Hans P. Amland startet den første blomsterbutikken i Walkendorffs gate. Amland døde i 1907, da overtok datteren Caroline Amland butikken, og butikken flyttet rundt hjørnet til Olav Kyrres gate 5.

Gartner Ole Nygaard overtok Amlands Blomsterhandel etter bybrannen i 1916, han var utdannet gartner fra Tyskland og hadde drevet handelsgartneri i Solheimsviken siden 1907. Ole Nygaard døde i 1964, etter andre verdenskrig, i 1947, begynte sønnen Rolf Nygaard i butikken, eldstesønnen Finn Nygaard overtok gartneriet i Solheimsviken. I 1975 kom Rolfs sønn Svein Nygaard inn i butikken etter å ha utdannet seg til blomsterdekoratør og siden fikk mesterbrev i faget. Svein Nygaard overtok butikken i 1984.

I 2010 overtok Tone Slåtten Rasmussen butikken, som ga den navnet Nygaards eft. Toneblomst. Hun er utdannet blomsterdekorør og har også mesterbrev i sitt fag. Hun eier og driver butikken.
**Vorarlberg** (uttales IPA: [ˈfoːɐ̯ʔaʁlbɛʁk]) er den vestligste delstaten i Østerrike og ligger mellom Bodensee, Rhinen og Arlbergpasset.
Vorarlberg grenser mot Tyskland (Bayern), Sveits (St. Gallen og Graubünden) og Liechtenstein samt den østerrikske delstaten Tirol.
Delstaten har flere vintersportssteder, og turisme er en viktig næringsgren.

Den tyske dialekten som snakkes i Vorarlberg (alemannisk) er nærmere beslektet med dialektene i Sveits og det sydvestlige Tyskland enn med de bairiske dialektene i resten av Østerrike.

Geografi
--------

Fra Tirol og resten av Østerrike er Vorarlberg atskilt gjennom Arlbergpasset (1793 m), som også er opphavet til delstatens navn («bortenfor Arlberg»).
De største elvene i Vorarlberg er Rhinen (som danner grense mot Sveits), Bregenzer Ach og Dornbirner Ach.

Administrativ inndeling
-----------------------

Vorarlberg er inndelt i 96 kommuner (*Gemeinden*) i fire distrikter, som er oppkalt etter sine forvaltningssteder:

* Bludenz
* Bregenz
* Dornbirn
* Feldkirch

Historie
--------

I løpet av 1400- og 1500-tallet ble mesteparten av Vorarlberg ervervet av habsburgerne.
Før den tid hadde området tilhørt ulike grevehus, bl.a. grevene av Montfort og Tübingen.

Vorarlberg ble lenge administrert fra Innsbruck i Tirol (inntil 1805 som en del av Vorderösterreich), men fikk selvstyre i 1861.
Etter den første verdenskrig ble det holdt en folkeavstemning om en tilslutning til Sveits, som ble støttet av 80 % av innbyggerne.
Likevel forble Vorarlberg ved den nyoppretta republikken Østerrike, nå som delstat.
Bortsett fra perioden 1938–1945, da Vorarlberg inngikk i *Reichsgau* (distriktet) *Tirol-Vorarlberg* sammen med Nord-Tirol, har Vorarlberg vært en selvstendig delstat i Østerrike.

Referanser
----------

1. ↑  E. M. Wilkinson (1998). «Dialect and Standard Language in the Other German-speaking Countries» (PDF). Dept. of German Studies and Slavic Studies, Monash University. Besøkt 19. juni 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Vorarlberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Vorarlberg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Østerrikes delstater |
| --- |
|  Burgenland •  Kärnten •  Niederösterreich •  Oberösterreich •  Salzburg •  Steiermark •  Tirol •  Vorarlberg •  Wien | Østerrikes flagg |
| ISO 3166-2:AT |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Österreichisches Musiklexikon **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** HDS **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Samsung Pay** er en tjeneste for mobilbetaling og en digital lommebok som er utviklet av det sørkoreanske firmaet Samsung. Tjenesten lar brukere foreta betalinger med smarttelefoner, smartklokker og andre mobile enheter fra Samsung. Løsningen bruker nærfeltskommunikasjon og fungerer med betalingsterminaler i fysiske butikker som deltar i ordningen og støtter kontaktløs betaling, eller som har Samsung Pay-logoen. Avhengig av land og region, fungerer Samsung Pay også i noen nettbutikker og i mobilapplikasjoner.

Historie
--------

Samsung Pay ble først lansert i Sør-Korea og USA i 2015. Etter dette har tjenesten spredd seg til flere land og regioner. Per oktober 2018 var Samsung Pay tilgjengelig i over 20 land og regioner.

Sikkerhet og teknologi
----------------------

Samsung Pay fungerer med debetkort og kredittkort utgitt av deltakende banker. For å godkjenne hver betaling kreves tofaktorautentisering med fingeravtrykk, enhetens sikkerhetskode eller iris-skanning. Samsung Pay deler ikke brukerens ekte kortinformasjon. I stedet genereres tilfeldige virtuelle (tokeniserte) numre som representerer betalingskortene. Kortinformasjonen blir kryptert og lagret i et sikkert område lokalt på hver mobile enhet. Avhengig av land og region, er det mulig å linke Samsung Pay med en PayPal-konto.

Ved siden av nærfeltskommunikasjon (eller Near-field communication, forkortet NFC) støtter Samsung Pay en teknologi kalt *Magnetic secure transmission (MST)*. Magnetic secure transmission-teknologien gjør at brukerens enhet kan avgi et magnetisk signal som etterligner magnetstripen på et tradisjonelt betalingskort. Signalet (med betalingsinformasjonen) blir sendt til betalingsterminalens kortleser og blir tolket som om brukeren brukte et tradisjonelt betalingskort, uten at brukerstedet trenger å oppgradere betalingsterminalens maskinvare eller programvare. Samsung Pays MST-teknologi fungerer på de fleste betalingsterminaler.

Støtte og bruk i Norge og Norden
--------------------------------

Samsung Pay ble lansert i Sverige 27. april 2017. Per juli 2019 foreligger det ennå ingen lanseringsdato for Samsung Pay i Norge, Finland og Danmark.

Se også
-------

* Apple Pay
* Google Pay
* mCASH
* MobilePay
* Payr
* Swish
* Vipps

Referanser
----------

1. ↑  Eigil Knudsen (10. mars 2017). «Nå har Samsungs mobilbetaling kommet til Sverige - Tek.no». tek.no. Besøkt 31. oktober 2018.
2. ↑  Samsung (2018). «Samsung Pay: Mobile Payment App & Digital Wallet». samsung.com (Samsung). Besøkt 31. oktober 2018.
3. ↑  Samsung (2018). «Samsung Pay». samsung.com (Samsung). Besøkt 31. oktober 2018.
*For byen i Egypt, se: Damanhur*
Speilsalen i Humanitetens Tempel  Foto: Gufo Mandragora 
**Damanhur**, er et spirituelt øko-samfunn i Valchiuselladalen i Piemonte i Italia. Det ligger ca. 50 km fra Torino. Grunnleggeren er Oberto Airaudi, hans damanhuranske navn er Falco Tarassaco. Innbyggerne velger egne navn etter dyr og planter.

Damanhur har 800 innbyggere fordelt på et område på ca. 500 hektar, antallet har økt gradvis siden grunnleggelsen med 24 interesserte i 1975. Mange av dem bor i fellesskap bestående av 10 til 20 medlemmer. Det er egne skoler for barn. Damanhur har utstedt en egen myntenhet, *il Credito*. Tobakk og illegale stoffer er forbudt i hele området som omfatter Damanhur.

Referanser
----------

1. ↑  *Eighth wonder of the world? The stunning temples secretly carved out below ground by paranormal eccentric*, dailymail.co.uk. Besøkt 10. august 2015
2. 1 2  «*THE FEDERATION OF DAMANHUR*, religioustolerance.org. Besøkt 10. august 2015». Arkivert fra originalen 1. juli 2007. Besøkt 10. august 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Damanhurs hjemmeside
* Neffe, Jürgen: *Ein Teufel mit drei Köpfen*, spiegel.de. Besøkt 10. august 2015
* Lunde, Åshild Elsebutangen: *Drømmen om Damanhur: En religionssosiologisk studie av Damanhur i Nord-Italia*, masteroppgave i religionshistorie, Universitetet i Oslo, 2005

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Lloyd Hamilton** (født 19. august 1891 i Oakland i California i USA, død 19. januar 1935 i Hollywood) var en amerikansk komiker som var aktiv først og fremst i stumfilmtiden. 

Hamilton slo først igjennom sammen med Bud Duncan som komikerparet Ham and Bud; disse medvirket i en rekke kortfilmer i årene 1915-17. 

Etter at samarbeidet med Duncan hadde opphørt, utviklet Hamilton en egen karakter, som først og fremst blir husket for sin stadige uflaks. Hamilton medvirket i mange kortfilmer hos flere studio, bl.a. Sunshine Comedies. Han ble omsider stor publikumfavoritt, og mottok lovord fra andre komikere; Charlie Chaplin skal angivelig ha sagt at "Hamilton er den eneste skuespilleren som gjør meg misunnelig." Buster Keaton utpekte i et intervju mot slutten av livet at han anså Hamilton som en av de tre største stumfilmkomikerne, i selskap med Chaplin og Harry Langdon. 

Privat opplevde Hamilton mange vanskeligheter. Han ble etter hvert kraftig alkoholisert[], noe som fikk som følge at stadig færre studio ville ansette ham mot slutten av livet.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 17031802w[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 8748180, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lloyd Hamilton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Lloyd Hamilton på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Lloyd Hamilton i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Lloyd Hamilton på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Lloyd Hamilton på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Lloyd Hamilton hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Samstemthet** defineres av Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling (OECD) som den systematiske promoteringen av gjensidig forsterkende politikk på tvers av departementer og underetater som skaper synergier som bidrar til å oppnå omforente målsetninger.

Fra et utviklingspersepektiv handler samstemthet om fremming av politikk på ulike områder (f.eks. handel, landbruk og miljø) som er gjensidig forsterkende og samlet innvirker positivt på utviklingslandenes utviklingsmuligheter. På engelsk heter dette "policy coherence for development." Regjeringer bør som et minimum unngå negative konsekvenser som ville ha en negativ påvirkning på utviklingsland.

Samstemthet og norsk utviklingspolitikk
---------------------------------------

Betydningen av en samstemt norsk politikk for utvikling ble drøftet av Stortingsmeldingen «Felles kamp mot fattigdom» framlagt av Kjell Magne Bondeviks andre regjering. Jens Stoltenbergs andre regjering ønsket å videreføre og konkretisere dette arbeidet og oppnevnte derfor i 2006 Utviklingsutvalget for å utrede økt samstemthet for utvikling. Utvalgets rapport «Samstemt for utvikling?» ble lagt fram i september 2008. Den gjennomgår norsk politikk med hensyn til handel, investeringer, finansiering for utvikling, klima og energi, migrasjon, kunnskap/teknologioverføring og freds-, sikkerhets- og forsvarspolitikk. Utredningen inneholder forslag til tiltak for å samstemme politikken med utviklingsmålene.

Stortingsmeldingen «Klima, konflikt og kapital» fulgte opp. Her la den norske regjeringen opp til å arbeide for at all norsk politikk blir mer utviklingsvennlig. Under behandling av meldingen ble Utenriksdepartementet bedt av Stortinget om å utarbeide en årlig rapport som viser hvor samstemt norsk politikk er med målet om å fremme utvikling i fattige land. Den aller første rapporten ble lagt fram av den norske regjeringen i oktober 2011 sammen med forslag til statsbudsjett for 2012. Erna Solbergs regjering opprettet i 2018 et saksforberedende samstemthetsforum.

Referanser
----------

1. ↑  Dohlman, Ebba (2015). *Better Policies for Development 2015: Policy Coherence and Green Growth* (PDF) **(engelsk)**. Paris: OECD. s. 3. ISBN 978-92-64-23681-3. Besøkt 24. august 2020.
2. ↑  St. meld. nr 35, 2003-2004 «Felles kamp mot fattigdom - En helhetlig utviklingspolitikk»
3. ↑  NOU 2008:14 «Samstemt for utvikling? Hvordan en helhetlig norsk politikk kan bidra til utvikling i fattige land»
4. ↑  St mld 13, 2008-2009 «Klima, konflikt og kapital - Norsk utviklingspolitikk i et endret handlingsrom»
5. ↑  «Nytt forum skal bidra til samstemthet». Utenriksdepartementet. 29. mai 2018. Besøkt 25. august 2020.
**Enevold Torbensen Skaktavl, til Nordvie i Stange** (1627-1702) var en norsk adelsmann. 

Han tjente Norges stattholder Hannibal Sehested, reiste utenlands med fenriks gasje og var i 1657 fenrik ved Det oplandske regiment. I 1661 underskrev han suverenitetsakten for Norge. I 1664 var han løytnant.

Skaktavl giftet seg i 1672 med Dorte Joachimsdatter Budde (d. 1696). Paret fikk i alt 11 barn, og Skaktavl var ødsel med pengene. I 1686 pantsatte han gården Samsal, og han klaget senere over fattigdom og at han ikke hadde råd til tjenere og såkorn. I 1701 overgav han gården Nordvie til svigersønnen Stockmann, mot at gården ble holdt i stand og at denne ville fravike ved eventuelle krav fra odelsberettiget arving. Datteren Anna Elisabeth pleiet ham i hans langvarige sykdom.

Skaktavl døde i 1702, og ble bisatt i Stange kirke.

Referanser
----------

1. ↑   Danmarks Adels Aarbog, bind 1915[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  H. R. Hiort-Lorenzen og A. Thiset (red.). «Skaktavl» (PDF). *Danmarks Adels Aarbog*: 500.
3. ↑  «Østlendingen 1967.05.20». Elverum;. 20. mai 1967.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**«Tuvalu mo te Atua»** (*Tuvalu for den allmektige*) er Tuvalus nasjonalsang. Teksten og melodien er av Afaese Manoa. Den ble tatt i bruk i 1978, da Tuvalu ble selvstendig. Den har både tuvalsk og engelsk tekst.

Tuvalsk tekst
-------------

*Tuvalu mo te Atua*
Ko te Fakavae sili,
Ko te ala foki tena,
O te manuia katoa;
Loto lasi o fai,
Tou malo saoloto;
Fusi ake katoa
Ki te loto alofa;
Kae amo fakatasi
Ate atu fenua.
«Tuvalu mo te Atua»
Ki te se gata mai!
Tuku atu tau pulega
Ki te pule mai luga,
Kilo tonu ki ou mua
Me ko ia e tautai.
«Pule tasi mo ia»
Ki te se gata mai,
Ko tena mana
Ko tou malosi tena.
Pati lima kae kalaga
Ulufonu ki te tupu.
«Tuvalu ko tu saoloto»
Ki te se gata mai!

Engelsk tekst
-------------

*Tuvalu for the Almighty*
Are the words we hold most dear;
For as people or as leaders
Of Tuvalu we all share
In the knowledge that God
Ever rules in heav'n above,
And that we in this land
Are united in His love.
We build on a sure foundation
When we trust in God's great law;
"Tuvalu for the Almighty"
Be our song for evermore!
Let us trust our lives henceforward
To the King to whom we pray,
With our eyes fixed firmly on Him
He is showing us the
"May we reign with Him in glory"
Be our song for evermore,
for His almighty power
Is our strength from shore to shore.
Shout aloud in jubilation
To the King whom we adore.
"Tuvalu free and united"
Be our song for evermore!

Eksterne lenker
---------------

* Tuvalus nasjonalsang – musikk, tekst og informasjon

  


| * v
* d
* r
Nasjonalsanger i Oseania |
| --- |
| Nasjonalsanger: | 
* Australia
* Cookøyene
* Fiji
* Kiribati
* Marshalløyene
* Mikronesiaføderasjonen
* Nauru
* New Zealand
* Niue
* Palau
* Papua Ny-Guinea
* Samoa
* Salomonøyene
* Tonga
* Tuvalu
* Vanuatu

 |
| Territorier og biland: | 
* Amerikanske Samoa
* Christmasøya
* Fransk Polynesia
* Guam
* Kokosøyene
* Nord-Marianene
* Norfolkøya
* Ny-Caledonia
* Pitcairnøyene
* Påskeøya
* Tokelau
* Wallis- og Futunaøyene

 |
| Afrika **·** Asia **·** Europa **·** Nord- og Sentral-Amerika **·** Oseania **·** Sør-Amerika |
**Tuva Hagen Rønning** (født 6. februar 2002) er en norsk langrennsutøver, som representerer Vikersund IF.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2018/19

Rønning kom på tredjeplass i klassen K17 under Norgescupen i langrenn for junior 2018/19. Under Junior-NM på ski 2019 fikk hun bronse på sprinten i fri teknikk i klassen M17.

Hun deltok i Nordisk juniorlandskamp i langrenn 2019 i Otepää, og fikk der sølv på 5 km fri teknikk, bak Ida Haapala fra Finland. På sprinten kom hun på sjuendeplass, og på stafetten fikk hun gull sammen med Marie Sølverud Wangen og Anna Heggen på Norges førstelag.

### Sesongen 2019/20

Hun representerte Norge under Vinter-OL for ungdom 2020. Der kom hun på sjuendeplass på 5 km klassisk. På sprinten ble hun slått ut i kvartfinalen og endte på 16.-plass, og i langrennscross ble hun slått ut i seminalen og endte på 14.-plass.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Norges skiforbund - *Equinor Norgescup, M17, 2018/2019*
3. ↑  Langrenn.com - *Resultater Nordisk Juniorlandskamp - 5 km, intervallstart, fri - Kvinner*, besøkt 4. mars 2020.
4. ↑  Langrenn.com - *The Nordic Junior Ski Competition Girls 3x3km Relay*, besøkt 4. mars 2020.
5. ↑  Lausanne 2020 - *Cross-Country Skiing Women's 5km Classic* Arkivert 31. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 4. mars 2020.
6. ↑  Lausanne 2020 - *Tuva Hagen Rønning*[*død lenke*], besøkt 4. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tuva Hagen Rønning – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Tuva Hagen Rønning – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata

* (en) Tuva Hagen Rønning – TheSports.org Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020[*død lenke*]
**Edward Rennix «Teddy» Larkin** (født 21. september 1880 i North Lambton i New South Wales, død 25. april 1915 i Gallipoli i Tyrkia) var en australsk parlamentariker og rugby-spiller på Australias landslag som deltok i den første verdenskrig. Han ble drept i en aksjon i Tyrkia på den aller første dagen av kampene i Gallipoli.

Han var en av bare to medlemmer av det australske parlamentet som falt under den første verdenskrigen.[] Han var medlem av det australske parlamentet for distriktet Willoughby i delstaten New South Wales sin lovgivende forsamling fra desember 1913 og frem til sin død i 1915. Familien hans flyttet til Camperdown i Sydney, hvor den unge Larkin fikk utdannelse ved St. Benedict's Broadway og senere begynte ved St. Joseph's College, Hunters Hill der han spilte på skolens rugbylag. Etter skolen jobbet han innenfor journalistikk før han ble ansatt ved Metropolitan Police Force i 1903 som en vanlig konstabel, senere ble han forfremmet til førstekonstabel i 1905.[]

Larkin opprettholdt sitt aktive engasjement innenfor flere idrettsgrener etter å ha fullført skolegangen spilte han cricket og drev med svømming og rugby. Han spilte for Australias nasjonale rugbylag før han ble medlem av det australske Labour Party.[] Larkin var medlem av New South Wales lovgivende forsamling fra desember 1913 og frem til sin død. Larkins lovende karriere innenfor australsk politikk ble avsluttet da første verdenskrig brøt ut, den 4. august 1914. Av patriotiske grunner vervet Larkin seg til C Company i 1. bataljon, 1. Brigade som var en del av First Australian Imperial Force. Han vervet seg til det australske militæret mindre enn ti dager etter at verdenskrigen var erklært.

Bataljonen som Larkin var medlem av ankom Egypt den 2. desember 1914. Larkins bror Martin hadde også vervet seg til militæret og ble utstasjonert i Egypt, der begge brødrene var aktive i å fremme rugby blant de andre australske soldatene. Bataljonen som Eward Larkin var med i, gikk i land på Anzac Cove i Tyrkia ved daggry den 25. april 1915, der de tok del i kampene for å få fotfeste på denne halvøya.

Tyrkerne tilkjempet seg etter hvert kontroll og de igangsatte flere motangrep for å drive de allierte soldatene vekk fra høydene i landskapet. Larkin døde under disse kampene i en skur av kuler fra et maskingevær. Medsoldater som overlevde den første verdenskrig skal senere ha uttalt at sårede og døende soldater lå strødd rundt Larkin, men da den medisinske hjelpen ankom skal han ha vinket dem vekk og sagt at «Det er soldater med mye verre skader enn meg der ute».[] Senere fant de ham død.

Hans bror Martin som var 37 år gammel, mistet også livet den samme dagen på høydene ovenfor Anzac Cove. Kroppen hans ble ikke gjenfunnet før våpenhvilen den 24. mai. Men det finnes ingen kjent grav for noen av Larkin-brødrene og deres navn er registrert på et minnesmerke over 4 934 soldater fra Australia og New Zealand som ble drept i dette området. Ingen av soldatene som står oppført på dette minnesmerket har noen annen kjent grav.

Referanser
----------

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Australian Dictionary of Biography
 |

Portal: Første verdenskrig
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Langrenn: |
| Norges flagg Norgesmesterskap |
| Gull | 2009 Gjøvik | 3 x 5 km stafett |
| Gull | 2010 Stokke | 3 x 5 km stafett |
| Gull | 2011 Steinkjer | 3 x 5 km stafett |
| Gull | 2013 Budor | Lagsprint fristil |
| Gull | 2014 Lillehammer | 3 x 5 km stafett |
| Sølv | 2010 Tolga | Lagsprint fristil |
| Sølv | 2013 Hamar | 3 x 5 km stafett |

**Tuva Toftdahl Staver** (født 31. mai 1990 i Oslo) er en norsk langrennsløper som representerer Idrettslaget Heming.

Staver har siden 2009 deltatt i en rekke renn i Verdenscupen i langrenn og hennes beste individuelle plassering er en 18.-plass fra 30 km klassisk i Holmenkollen 2014. I 2009 deltok hun for Norge i junior-VM i Frankrike og ble nummer åtte på 5 km fristil. Hun har også fem NM-titler som junior.

I tillegg til langrenn konkurrerer hun også i motbakkeløp, orientering, sykling og triatlon. I 2007 ble hun juniorverdensmester i vintertriathlon i Italia. Hun hadde også løyperekord for kvinner i løpene Opp Kantebakk, Grefsenkollen Opp og Vetenløpet.

Under Norgesmesterskapet på ski 2010 i Stokke ble hun norsk mester på 3 x 5 km stafett sammen med Marte Monrad-Hansen og Astrid Uhrenholdt Jacobsen. Bedriften ble gjentatt i 2011 i Steinkjer.

Hun ble juniorverdensmester i 2010 på stafett 4x5km langrenn.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tuva Toftdahl Staver – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
* *Toftdahl og Eliassen til topps*, langrenn.com
* *Tuvas gullvinter*, Akersposten[*død lenke*]
Skytetrening mot bowlingkjegler.
**Bowlingkjegleskyting**, også kjent som **kjegleskyting**, **bowlingskyting** eller **bowlingstevne**, er en skytesport som går ut på å skyte ned flest mulig bowlingkjegler på kortest mulig tid. Bowlingstevner arrangeres vanligvis for pistol og revolvere, men av og til også for rifle og hagle. Tiden måles med skytetimer. Bowlingskyting blir ofte beskrevet som en underholdende og uformell skytesport.

Historie
--------

Amerikaneren Richard Davis har fått æren for å ha funnet opp bowlingkjegleskyting som sport på midten av 1970-tallet. Sport nådde en popularitetstopp på midten av 1980-tallet. Et svært kjent stevne fra gamle dager var *Second Chance Bowling Pin Shoot*.

Gjennomføring
-------------

Det brukes som regel utslitte bowlingkjegler, men noen ganger brukes stålmål eller elektroniske skiver istedenfor ekte bowlingkjegler. Vernebriller er som regel påbudt i tilfelle rikosjett. Feltklubber arrangerer som regel startende med våpen i 45 grader. Noen praktiskklubber arrangerer med trekk fra hylster, men da må alle deltagere ha godkjent praktiskkurs.

Se også
-------

* Dynamisk sportsskyting
* Feltskyting med pistol

Referanser
----------

1. ↑  Massad Ayoob. *Hit the White Part*. ISBN 978-0936279015.
2. ↑  Ayoob, Massad (15. november 2011). *Combat Shooting with Massad Ayoob*. Iola, Wisconsin: Gun Digest Books. ISBN 1-4402-1859-5.
3. ↑  Sweeney, Patrick (10. desember 2004). *The Gun Digest Book of Smith & Wesson*. Gun Digest Books. s. 123. ISBN 1-4402-2714-4.

Videre lesning
--------------

* Ayoob, Massad (1982). *Traff den Hvite Delen*. Politiet Bokhylle, Concord, NH, 03302, ISBN 978-0936279015.
* Ota, Mitchell A. (1991). *Pin-Opptak: En Komplett Guide*. Wolfe Publishing Co. Prescott, AZ, 86301, ISBN 978-1879356047.
*Se også det amerikanske rockebandet Clutch (band)*

En **kobling** er en mekanisk eller hydraulisk friksjonskobling som gjør at en roterende del kan frikobles fra en annen. Slike koblinger finnes i drivverket på biler, der de sitter mellom motoren og girkassen,[] og brukes for å skifte gir. Koblinger kalles også **clutch** (engelsk opprinnelse med betydning «klo, hånd som griper noe og holder det fast») noen ganger skrevet med den fornorskede stavemåten **kløtsj**,

Koblinger finnes både på manuelle og automatiske girkasser, men på automatiske girkasser styres koblingen mekanisk eller elektronisk istedenfor av sjåføren.

De fleste bilkoblinger med manuell girkasse opereres med en pedal, som da kalles *clutchpedal*. De fleste konvensjonelle koblinger består av en eller flere friksjonsplater som holdes mot svinghjulet med fjærer. Koblingen kan være «våt» eller «tørr»; hvis den er våt ligger den i en væske som kjøler den ned og frakter bort urenheter.

Se også
-------

* Klokobling, en type kløtsj
* Dreiemomentomformer, en type kløtsj kjent fra automatiske girkasser
* Synkronringer (*synchromesh*), en mekanisme bestående av ringer brukt for å tilpasse hastigheter under giring med synkroniserte girkasser

Referanser
----------

1. 1 2  clutch - Det Norske Akademis ordbok
2. ↑  clutch - Bokmålsordboka | Nynorskordboka

Eksterne lenker
---------------

* HowStuffWorks.com – koblingen på en bil

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wiktionary: kløtsj – ordbokoppføring |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |
**Medieekologi** er et teoretisk-metodisk felt innenfor humaniora som fokuserer på medienes historie, medieteknologier og medienes integrering i- og påvirkning på kultur og natur.

Begrepet kan spores tilbake til medieteorien på 1960-tallet og tenkere som Marshall McLuhan. McLuhan foreslo å se på mediene som utgjørende miljøer eller økologier. Begrepet fikk et visst gjennomslag med Neil Postmans kritiske studier av det moderne massemenesket på sent 1960- og 1970-tall, og kan også kobles til tenkere som Gregory Bateson (for eksempel Steps to an Ecology of Mind, 1972). I dag brukes begrepet av flere tenkere, for eksempel John Durham Peters, Matthew Fuller, Jussi Parikka, med det formål å beskrive og analsysere komplekse sammenhenger mellom medier, artefakter, landskap og mennesker. Undersøkelsesobjekt for medieøkologien er alt fra droner, piratradio, bøker, billedkunst, poesi og serverhaller. Som analytisk begrep har termen blitt aktualisert i takt med at den digitalt baserte infrastrukturen har vokst frem de siste tiårene.

Litteratur
----------

* Fuller, Matthew. *Media ecologies*. MIT Press, 2005.
* John Durham Peters. *The Marvelous Clouds. Toward A Philosophy of Elemental Media*. University of Chicago Press, 2015.
* Jussi Parikka, *Insect Media*. University of Minnesota Press, 2010.

Referanser
----------

1. ↑  «Media Ecology» i *The Johns Hopkins Guide to Digital Media* (2014), red. Marie-Laure Ryan, Lori Emerson & Benjamin J. Robertson.
2. ↑  Se for eksempel: John Durham Peters, The Marvelous Clouds. Toward A Philosophy of Elemental Media (2015), Matthew Fuller, Media Ecologies (2005), Jussi Parikka, Insect Media (2010).
**Ingrid Pedersen** (17. april 1933 – 11. september 2012) var en svensk-amerikansk flyger.
Hun var den første kvinnelige pilot til å fly over Nordpolen.

Ingrid Elisabeth Liljegren ble født i Stockholm, Sverige. Hun var datter av Sivert Roland Liljegren (1908-75) og Maud Berg (1915-82). I 1957 fikk Ingrid sitt flysertifikat i Sverige. I 1958 ble hun gift med Einar Sverre Pedersen (1919-2008). I 1962 flyttet familien til Anchorage, Alaska, hvor Einar Pedersen var stasjonert som navigatør for Scandinavian Airlines på interkontinentale flyvninger, Nordpolsruten.

I 1963 satte Ingrid Pedersen sammen med sin mann som navigatør ut med et én-motors Cessna 205 fly fra Fairbanks, Alaska over den geografiske Nordpol og videre til Bodø, Norge. Ingrid og Einar emigrerte til USA i 1979. Einar Pedersen døde i 2008. Ingrid Pedersen døde i løpet av 2012 i Anchorage, Alaska.

Referanser
----------

1. ↑  "Ingrid Pederson , Alaska Kapittel Medlem" Arkivert 29. september 2016 hos Wayback Machine..
2. ↑  "Einar Sverre Pedersen, 1919 – 2008.
3. ↑  Bjørn Bjørhovde: *Einar Sverre Pedersen, Sjefsnavigatør i SAS, pionér i norsk polar- og flyhistorie*.
4. ↑  "Ingrid Pederson" Arkivert 30. april 2017 hos Wayback Machine..

Kilder
------

* *Women Aviators: 26 Stories of Pioneer Flights, Daring Missions, and Record-Setting Journeys* av Karen Gibson. Utgiver:Chicago Review Press. ISBN 9781613745403
* *The Ninety-Nines*. av Julie Thomas.Utgiver: Turner. ISBN 9781563112034
* *Encyclopedia of Women in Aviation and Space* av Rosanne Welch. Utgiver: ABC-CLIO. (1998). ISBN 9780874369588

Eksterne lenker
---------------

* Kvinner i norsk luftfartshistorie Arkivert 30. april 2017 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN
 |