recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Burfotball** (engelsk: *cageball*) er en ballsport som ligner på tradisjonell innendørsfotball, men med en vri med at man spiller man i et bur (som navnet antyder). På grunn av det lukkede miljøet er spillet raskere og mer dynamisk, og legger større vekt på fotballteknikk.

Historie
--------

Burfotball ble oppfunnet av fotballtreneren Jörg Berger, daværende trener for Schalke 04 i Bundesligaen, som søkte en måte å spille fotball på tross dårlige vinterforhold. Han ville holde regelverket så enkelt og kort som mulig for å sikre et raskt og spennende spill.

Den 19. oktober 2002 i Gelsenkirchen i Tyskland ble burfotball spilt for første gang da den tyske Bundesligaklubben Schalke 04 arrangerte det første offisielle mesterskapet. 16 lag kjempet om mester-tittelen. Noen av de største navnene innen tysk fotball har engasjert seg i burfotball, herunder navn som Jörg Berger, Rudi Assauer og Klaus Fischer.

Banen
-----

Burfotball spilles på kunstgress. Banen pleier å være 23 × 15 m, men dette kan variere noe. Hele banen er omringet av ett vant som er 1 meter høyt, i tillegg til dette er det et 4 meter høyt nett som strekker seg over hele banen. Dette fører til at ballen vanligvis aldri er ute av spill.

Målhøyden kan tilpasses antall spillere på banen eller om det spilles med eller uten målvakt.

Lagene
------

Et lag består av 4 spillere (3 utespillere pluss målvakt). I tillegg kan det byttes inn så mange spillere som ønskelig. Burfotball er et intensivt og svært hurtig spill, så det kan være godt å ha noen innbyttere på benken.

Spillereglene
-------------

Spill med veggen er ikke bare lov, det er litt av vitsen. Hands av spiller på banen, eller av målvakt utenfor målvaktområdet, gir straffespark: straffespark tas på hockeymåten, starter på midtbanen og spiller har 3 sekunder på å sette ballen i mål.

Man bruker stort sett samme regler som i vanlig fotball. Frispark gis som i vanlig fotball, og frispark må tas hurtig. Innkast, hjørnespark og offside er dog ikke gjeldende.

På utendørsbaner brukes det vanligvis kunstgress-sko. Andre typer innendørs-sko kan også brukes. Det er ikke tillat å bruke sko med skruknotter.

Referanser
----------

1. ↑  href=, <a (3. januar 2008). «Klart for bur-fotball». *folkebladet.no*. Arkivert fra originalen 20. juli 2021. Besøkt 20. juli 2021.
2. ↑  «Rockefeller: Avspark Lørdag presenterer: SAMBA-AKADEMIET LIVE DJ Goldfinger, Triksegutta, m.m. (01/08-2006)». *www.rockefeller.no*. Besøkt 20. juli 2021. [*død lenke*]
3. ↑  Østrem, Kjetil (22. mars 2017). «Nytt treningssenter på Heiane i april». *Sunnhordland* **(norsk nynorsk)**. Arkivert fra originalen 20. juli 2021. Besøkt 20. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell hjemmeside for Cageball i Norge
**Trønderkaninen** er den eneste helnorske kaninrasen. Den står i fare for å bli utryddet om ikke avlsarbeidet tar seg opp. Bevaringsbesetninger for rasen er etablert på Øya VGS på Kvål i Trøndelag. I 2007 ble det også tatt initiativ til å danne et eget interesselag for trønderkanin.

Trønderkaninen har sin opprinnelse i trøndelagsdistriktet. Det var T. Hannemo i Trondheim som omkring 1917 startet et avlsarbeid med det man antar var en krysningskanin.

Under 2. verdenskrig var kaninkjøtt populært, dette ga gode slaktedyr som vokste hurtig. Trønder var vanlig helt fram til 1970-årene. Da ble det mindre populært, og rasen holdt på å forsvinne. Det var noen få som holdt på den gamle norske rasen, og takket være dem har man i dag kunnet etablere bevaringsbesetninger i samarbeid med private opprettere og skoler. På 1990-tallet ble det registrert 40 trønderkaniner, men I nyere tid ble det registrert 70 trønderkaniner.[] Trønderkaninen har til dels vært sterkt innavlet. Avlsarbeidet har vært lite koordinert mellom oppdretterne og mange oppdrettere har sett seg nødt til å krysse inn kaniner av andre raser, f.eks. Hvit Land og Stor Sølv. Dette har gjort at Trønderkaniner i dag ofte får unger med avvikende farger og at mange har en stor andel sølv-hår i pelsen. Rasen har i mange år vært utrydningstruet og er det fortsatt.

Trønderkaninen er en stor kanin med en idealvekt på rundt 4 kg. Pelsen er tett, glansfull og bløt. Den er svart med noen hvite hår (disse skal være hvite i hele sin lengde). De hvite hårene er jevnt fordelt over hele kaninen, inkludert hode, ører, labber og hale. Trønder har god fruktbarhet. Den kan være sta og hissig, men også en ordentlig kosekanin.
**Hilmar Arnold Myhra** (født 4. juni 1915 i Kongsberg, død 13. april 2013 samme sted) var en norsk skihopper fra Kongsberg, blant landets ledende på 1930-tallet.

Han var den første rekordholder i Vikersundbakken med 85 meter i åpningsrennet i 1936. Av seiere og medaljeplasser nevnes bronse i Ski-VM 1938 i Lahtis, seier i Garmisch-Partenkirchen i 1939 og seier i Holmenkollen skifestival (stor bakke) i 1940.

Myhra var første over 100 meter i Norge, i et prøvehopp der han falt (Narekollen i Sauherad i 1939). Han virket mye sammen med bysbarna Birger Ruud, Asbjørn Ruud og Arnholdt Kongsgård, og var senere forbundets sjefstrener (1955).

I Kongsberg finner man *Hilmar Myhras vei*.

Referanser
----------

1. ↑   «Nå er den siste storhopperen borte|Laagendalsposten (Norwegian)»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Ole John Hostvedt (16. april 2013). «Nå er den siste storhopperen borte». *Laagendalsposten.no*. Besøkt 17. april 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hilmar Myhra – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Ikea Sentre** er en kjede bestående av kjøpesentre og handelssteder i Norden, Russland (under merkenavnet mega) og Kina (under merkenavnet livet). Gallerier i Europa har forskjellige varemerker. I 2015, selskapet eide 59 kjøpesentre i 14 land med 3,7 millioner kvadratmeter rentable butikklokaler og hadde 400 millioner besøkende per år. Samme år var 28 nye kjøpesentre, som skulle være ferdig innen fem år under bygging i 16 land. Hovedkvarteret ligger i Lund.

Historie
--------

### Inter Ikea Sentrum Gruppe

Inter ikea sentrum gruppen ble grunnlagt i 2001. Selskapet hadde 600 ansatte og hovedkontor lå i  Kastrup i Danmark. Før 31. desember 2014 var eid av inter ikea group (51%) og ikea (49%). inter ikea sentrum gruppe løp 36 handel destinasjoner, og besto av 31 kjøpesenter og 5 steder i Kina og resten av Europa.

### Ikea kjøpesentre russland

ikea kjøpesentre Russland var en kjøpesenter kjeden med 14 mega kjøpesentre i Russland. Selskapet med 5 000 ansatte, ble grunnlagt i 2000 og hovedkontoret lå i Krimki, nær Moskva. Det var eid opprinnelig av ikea, men ble slått sammen med inter ikea sentrum gruppe på grunnleggelsen ikea sentre på 1. januar 2015.

### Ikano detaljhandel sentre nord

ikano detaljhandel sentre nord ble grunnlagt i 2008. Det var et uavhengig selskap, som var eid i fellesskap av ikano fastigheter (51%) og ikea (49%) og var en del av gruppen ikano. ikano kjøpesentre løp 14 arenaer.

### Omorganisering til Ikea Sentre

Selskapet ikea sentre ble dannet på 1. januar 2015 ved sammenslåing av inter ikea sentrum gruppe og ikea kjøpesentre Russland. Det nye selskapet ble deretter 46 kjøpesentre og fire trading steder i 11 land. På den 31. mars 2015 var også ikano detaljhandel sentre nord.

Sverige
-------

Eier
* Borlänge
* Haparanda
* Kalmar
* Linköping
* Stockholm
* Sundsvall
* Västerås
* Örebro
* Uddevalla Torp köpcentrum
* Älmhult

Bygger
* Göteborg, Kållered
* Stockholm, Kungens Kurva
* Stockholm, Söderstaden
* Umeå

Finland
-------

Eier
* Kuopio
* Vanda

Bygger
* Tammerfors

Norge
-----

Bygger
* Kristiansand
* Trondheim

Eksterne lenker
---------------

* sentre[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Achzarit** (אכזרית på hebraisk, *grusom kvinne*) er et tungt pansret personellkjøretøy som blir produsert for det israelske forsvaret.

Achzarit er basert på sovjetisk-bygde T-54/T-55 stridsvogner. De første ble modifisert av vogner erobret fra arabiske armeer under kriger i regionen. Tårnet på disse ble fjernet, og det ble laget et mannskapsrom og en bakovervendt dør. Den opprinnelige dieselmotoren ble fjernet, og en mer kompakt moderne motor ble installert. Reaktivt panser ble lagt til.

Vognene er bevæpnet med et antall 7,62 mm mitraljøser, hvorav én er fjernstyrt fra inne i kjøretøyet. Den fjernstyrte våpenstasjonen leveres av Rafael.

Achzarit er i tjeneste med Golan-brigaden, som er stasjonert nær grensen mot Libanon og den nordre delen av Vestbredden.

Varianter
---------

Mk 1650 hk motor
Mk 2850 hk motor

Eksterne lenker
---------------

* (en) Achzarit armored personnel carriers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Achzarit – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Achzarit (Israeli-Weapons) (engelsk)
**Trøndelag Ungdomskorps** (også kjent som **TUK**) er NMF Trøndelags representasjonskorps. Korpset har eksistert i nåværende form siden 2001.

Prosessen med å danne korpset, ble startet på et ekstraordinært kretsting i november 2000 for daværende NMF Nord-Trøndelag og NMF Sør-Trøndelag, der de to kretsene ble slått sammen til NMF Trøndelag. Under behandlingen av den nye handlingsplanen ble det lagt frem et forslag om å satse på ungdommen ved å gjenopprette kretskorpset. Forslaget ble vedtatt og den første TUK-kontingenten hadde sin første samling 27.-28. oktober 2001 på Stjørdal.

Kontingenter
------------

For å delta i TUK, må man gjennom prøvespill. Hovedprøvespillet avholdes annethvert år, og man får dermed nye kontingenter med annet hvert års mellomrom. I tillegg avholdes det, ved behov, supplerende prøvespill midtveis i kontingenten. Prøvespillene avholdes i Trondheim, og i forbindelse med musikkorpsforbundets sommerkurs på Grong i Nord-Trøndelag

* TUK1 - 2001-2003 (Dirigent: Geir Ulseth)
* TUK2 - 2003-2005 (Dirigent: Geir Ulseth)
* TUK3 - 2005-2007 (Dirigent: Geir Ulseth/Tomas Carstensen)
* TUK4 - 2007-2009 (Dirigent: Tomas Carstensen)
* TUK5 - 2009-2011 (Dirigent: Tomas Carstensen)
* TUK6 - 2011-2013 (Dirigent: Michael Antrobus)
* TUK7 - 2013-2015 (Dirigent: Michael Antrobus)
* TUK8 - 2015-2017 (Dirigent: Bjørn Breistein)

TUK i dag
---------

Trøndelag Ungdomskorps består i dag av musikanter i alderen 15-20 år. De er satt sammen etter prøvespill sommeren 2017 og dagens dirigent heter Bjørn Breistein. Breistein ble engasjert som dirigent for TUK8 høsten 2015, og avløste Michael Antrobus som dirigent. Breisten er engasjert for 2 nye år for TUK9.

Det blir holdt 4-5 samlinger i sesongen(skoleåret) og fordi TUK ønsker å vise seg frem i hele Trøndelag blir samlingene lagt til ulike steder rundt om i de to fylkene. Arbeidet med korpset blir ledet av et styre satt sammen av musikanter fra korpset, representant fra kretsstyret i NMF Trøndelag og eksterne ildsjeler.

Konkurransedeltakelse
---------------------

TUK har deltatt i flere forskjellige konkurranser de siste årene.

* Kontingenten TUK2 deltok sommeren 2005 på World Music Contest i Kerkrade, Nederland. TUK deltok der i to konkurranser, 3.divisjon janitsjar og festival divisjon (Oppvisningskonkurranse for korps som ikke marsjerer til vanlig). Den sistnevnte konkurransen foregikk på Limburg stadion i Kerkrade.

TUKs innsats sto til gullmedalje i begge divisjoner.

* Våren 2006 reiste TUK3 til Lillestrøm på kretskorpsfestival med Michael Antrobus som gjestedirigent. Også her ble det gjort stor suksess da det endte med seier i den uformelle kretskorpskonkurransen som ble holdt den siste festivaldagen. TUK er dermed det beste kretskorpset i Norge (helt uformelt).
* Sommeren 2009 deltok TUK5 på World Music Contest i Kerkrade, Nederland. TUK deltok der i 1.divisjon janitsjar.

TUK gjorde en veldig fin innsats som førte til 13.plass med 90.33 poeng.

Eksterne lenker
---------------

Trøndelag ungdomskorps' hjemmeside
Mälartorget 13, kino Hansa, 1954.
**Hansa** var en kino på Mälartorget 13, Gamla stan i Stockholm. Kinoen ble åpnet i mai 1936, og ble stengt i juni 1954.

Historie
--------

Hansa var en av de to mindre kinoer som fantes i den Gamla stan, men ikke på samme tid. Mellom 1908 og 1927 var stumfilmkinoen *Kornhamns Kino* på Kornhamnstorg 49.

I nesten ti år var Gamla stan uten en kino, men 18. mai 1936 åpnet *Hansa* i Midas-kvartalet, adresse, Mälartorget 13 dørene. Kinoen lå i første etasje og hadde 110 sitteplasser. Over inngangsdøren lyste ordet "BIO" i neonbokstäver og på glassrutene i den doble inngangsdøren var navnet "Hansa" skrevet.

Før åpningen annonserte Hansa i aviser og ukeblader som et "nytt moderne lydfilmsteater med førsteklasses lyd installasjon". Hansa, derimot, forble bare en liten kino i nabolaget som varte frem til andre verdenskrig og inn i 1950-årene. I juni 1954 var siste fremvisning. Bygget ble teaterlokale med 119 sitteplasser og overtatt av  *Theatret i Gamlebyen*, som tidligere hadde holdt til på Yxsmedsgränd 1. Etter det har det ikke vært noen kino i Gamla stan.

Litteratur
----------

* Berglund, Kurt (1993). *Stockholms kinoer: et stykke Stockholmshistoria fra 90-tallet til 90-tallet*. Stockholm: den svenske turistforeningen. - Siden. 264. Libris 7611737. ISBN 91-7156-113-7
**Trønderhopp** er en hoppklubb som holder til ved Granåsen i Trondheim. Klubben ble stiftet i 1982, og har siden den gang levert mange topphoppere, blant dem Roar Ljøkelsøy, Tommy Ingebrigtsen, Henning Stensrud og Anders Bardal.

Sportssjef i Trønderhopp sesongen 2011/12 var Hroar Stjernen. Med i treningsapparatet har han Rolf Åge Berg, Steinar Bråten, Daniel Forfang, Geir Johnsen, Henning Stensrud, Håvard Lie og Morten Solem, alle tidligere hoppere på høyt nivå.

Ildsjelen bak stiftelsen av Trønderhopp var Odd Johannessen. Johannesen brukte helt nye prinsipper bak organiseringen av skiklubben, og organiserte den som et lag for de beste hopperne i distriktet. Trønderhopp var også åpen for de beste fra hele landet. Satsingen gav resultater allerede på åttitallet, og førte frem hoppere som Hroar Stjernen, Trond Jøran Pedersen, Steinar Bråten, Ole Christian Eidhammer, Rolf Åge Berg og Jan Henrik Trøen.

Trønderhopp samarbeider med Heimdal videregående skole om et opplegg for unge talenter som kan gå på videregående over fire år mens de trener med klubben. Dette tilbudet gjelder både hopp og kombinert.

Referanser
----------

1. ↑  «Trønderhopp», *Adresseavisen* 30.01.2008
2. ↑  «Odd Johannessen er død», *Adresseavisen* 26.09.2007

Eksterne lenker
---------------

* Trønderhopps nettsider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Hansaviertel** eller **Hansa-Viertel**, er en ortsteil i Berlins bydel Mitte (sentrum). Ortsteilen ble etablert i 2001 og strekker seg i sør og øst mot Tiergarten og i vest og nord mot Spree. Hansaviertel er med 0,53 km² Berlins minste ortsteil i utstrekning. Den hadde i 2011 en befolkning på 5 764.

Historie
--------

Hansa-Viertel ble opprettet som boligområde i 1874, hvor det etablerte seg velstående familier. Navnet oppsto av flere grunner: beboerne var i stor grad kjøpmannsfamilier fra hansabyen Hamburg, området ligger nært til Hamburger Bahnhof, det ligger til Spree som med sin forbindelse til Elben via Havel også knytter seg til Hamburg og endelig at byen Berlin i det 14. og 15. århundret, også var tilknyttet Hansaforbundet.

Under den andre verdenskrigen ble Hansaviertel nærmest fullstendig ødelagt. I 1957 ble området internasjonalt kjent for Interbau-utstillingen i 1957 da strøket ble bygget opp av velrenommerte arkitekter fra mange land.

* Arkitekt: Alvar AaltoArkitekt: Alvar Aalto
* Punkthus. Arkitekter: Lopez/Beaudouin og SchwippertPunkthus. Arkitekter: Lopez/Beaudouin og Schwippert
* Punkthus. Arkitekter: Baldessari (venstre) og Van den Broek/BakemaPunkthus. Arkitekter: Baldessari (venstre) og Van den Broek/Bakema
* Arkitekter: Oscar NiemeyerArkitekter: Oscar Niemeyer

Eksterne lenker
---------------

* (en) Berlin-Hansaviertel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Berlin-Hansaviertel – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Hansaviertel
* Bürgerverein Hansaviertel

Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Ortsteiler i Berlins bydel Mitte |
| --- |
| Stadtwappen Berlin | 
* Gesundbrunnen
* Hansaviertel
* Mitte
* Moabit
* Tiergarten
* Wedding

 | Bezirkswappen Mitte |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
***The Highbinders*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Tod Browning.

Handling
--------

Maggie, datter av Pat Gallagher, blir tvunget inn i ekteskap med en bølle som arbeider for faren hennes. Hun søker tilflukt i en butikk i Chinatown, rett rundt hjørnet fra farens feriested.

Men den kinesiske kjøpmannen, som har gitt henne husly, overtaler henne etter hvert til å gifte seg med ham. Dermed bytter hun ut en elendig tilværelse, med en annen enda mer motbydelig situasjon. Flere år senere planlegger Hop Woo, kjøpmannen, å selge datteren han fikk sammen med sin hvite kone til slaveri.

Rolleliste
----------

* Eugene Pallette som Hop Woo
* Seena Owen som Ah Woo (as Signe Auen)
* Billie West som Maggie Gallagher
* Walter Long som Pat Gallagher
* Tom Wilson som Jack Donovan

Referanser
----------

1. ↑  The Highbinders

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Highbinders* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Highbinders* på Silent Era Rediger på Wikidata
***The Fair Pretender*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Charles Miller.

Handling
--------

Sylvia Maynard arbeider som stenograf for en teater-produsent, og forsøker å bevise for sjefen sin at hun kan opptre på teater ved å posere som samfunnskvinne ved en overdådig hjemmefest. Don Meredith, dramatikeren som skrev verket som Sylvia ønsker å spille hovedrollen for, gir seg også ut for å være en berømt forfatter på festen for å bevise at den sentrale tesen i skuespillet han har skrevet er gyldig: at man kan posere som hvilken som helst rolle i samfunnet og komme seg unna med det.

Sylvia, introdusert som enken etter kaptein Milton Brown, forelsker seg i Don. Men gleden hennes blir snart til panikk når hennes antatt døde ektemann plutselig dukker opp igjen. Den underholdte kapteinen lar Sylvia fortsette etterligningen sin en stund, men han råder henne også til å forlate festen.

Skuespillere
------------

* Madge Kennedy som Sylvia Maynard
* Tom Moore som Don Meredith
* Robert Walker som Harcourt
* Paul Doucet som Ramon Gonzales
* Wilmer Walter som Kaptein Milton Brown
* Emmett King som Townsend
* John Terry som Freddie
* Charles Slattery som Barnum
* Florence Billings som Marjorie Townsend
* Grace Stevens som Mrs. Townsend

Referanser
----------

1. ↑  The Fair Pretender
2. ↑  THE FAIR PRETENDER

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Fair Pretender* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Fair Pretender* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Fair Pretender* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *The Fair Pretender* på American Film Institute Rediger på Wikidata
***Nesosisyphus*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). De lever av møkk som de graver ned i jorda. Billene ruller store møkk-kuler som skal tjene som mat for larvene deres.

Utseende
--------

Nokså små, langbeinte skarabider. Kroppen er nærmest eggformet, mørkbrun til svart, noe matt og kraftig punktert. Beina, særlig bakbeina, er betydelig forlenget.

Levevis
-------

Disse billene er kjent for sin rulling av store møkk-kuler. Når billen finner en kuruke eller annen møkk, klemmer den en del av denne sammen til en ball som er noe større enn billen selv. Denne graves ned og tjener som mat for larven. Ballen forsvares energisk mot konkurrerende biller, og harde kamper kan oppstå. Om grunnen der møkka ligger ikke egner seg for graving, kan billen rulle dem en ganske lang strekning. Den går da baklengs og skyver møkkballen med bakbeina.

Utbredelse
----------

Slekten er endemisk for Mauritius.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
					- Stammene Sisyphini
						* slekten *Nesosisyphus* Vinson, 1946
							+ *Nesosisyphus pygmaeus* Vinson, 1946
							+ *Nesosisyphus regnardi* (Alluaud, 1898)
							+ *Nesosisyphus rotundatus* Vinson, 1946
							+ *Nesosisyphus vicinus* (Vinson, 1939)

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av *Nesosisyphus pygmaeus*
* (en) *Nesosisyphus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Nesosisyphus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Nesosisyphus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**The Highway** er ei gate i bydelen Tower Hamlets i østlige sentrale London. Gata begynner rett øst for Tower of London og går østover til Limehouse, og utgjør dermed nordgrense for det området langs Themsen som kalles Wapping. Fram til 1937 het gata *Ratcliff Highway*.

Highway er en gammel veg; allerede i romertida var den en veg som førte østover fra den befesta byen. Midt på 1500-tallet ble den beskrevet som en veg med «lange rekker av alm og andre trær», men da John Stow skrev sin *Survey of London* i 1598, var den blitt til «en skitten gate med rekker av småhus».

Etter hvert som sjøfarten vokste og London utvikla seg til å bli en av verdens største havnebyer, ble Ratcliff Highway oversvømt av sjøfolk på landlov og alle lovlige og ulovlige virksomheter som betjener sjøfolk i havnekvarterene. I 1811 fikk Ratcliff Highway bekrefta sin status som et senter for menneskelig forfall ved de såkalte Ratcliff Highway-drapene. I 1837 beskriver Charles Dickens i *Sketches by Boz* Ratcliff Highway som «et reservoar av skitt, drukkenskap og horer».

For å bli kvitt det sterkt belasta navnet Ratcliff Highway omdøpte myndighetene på slutten av 1800-tallet gata til *St George Street*. I 1937 fikk gata rett og slett navnet The Highway. Utover på 1900-tallet ble det gjort spredte forsøk på byfornyelse, men den største slumsaneringa sto tyske bomber for under andre verdenskrig.

I seinere år har Wapping og Highway blitt gjenstand for mer storstilte byfornelsesprosjekter, med Rupert Murdochs avishus News International som det mest synlige resultatet langs Highway.
**Keiser Xuān av Hàn** (tradisjonell kinesisk: 漢宣帝; forenklet kinesisk: 汉宣帝; hanyu pinyin: *Hàn Xuāndì*; født 91 f.Kr. død 49 f.Kr. født **Liú Bìngyǐ** (劉病已), skiftet senere navn til **Liú Xún** (劉詢), tempelnavn **Xiàoxuān** (孝宣), var den tiende keiseren av det tidlige kinesiske Han-dynastiet, kjent som det Det vestlige Han-dynasti, fra 74 til 49 f.Kr. Han ble født inn i et velstående hjem, men opplevde siden fattigdom før han ble innsatt som keiser. 

Keiser Xuān var oldebarnet til keiser Han Wudi. Hans farfar Liu Ju var sønnen til Han Wudi og keiserinne Wei Zifu, og hadde vært kronprins, men ble i 91 anklaget for bruk av magi mot keiseren før han ble tvunget til å starte et mislykket opprør, og samme år begikk han selvmord.[] Hans far Liu Jin døde også, men det er ikke klart hvorvidt han begikk selvmord eller ble myrdet av soldater. Fordi Liú Bìngyǐ da bare var et spedbarn, ble livet hans såvidt spart, men han ble straffet ved å bli degradert til vanlig borger.[]

Etter keiser Hes korte regjeringstid på bare tjuesju dager i 74, ble Bìngyǐ erklært keiser av Huo Guang, halvbroren til Huo Qubing. Han har blitt regnet for å være en dyktig og hard arbeidende keiser, og siden keiser Xuān vokste opp sammen med vanlige folk, forsto han deres lidelse.[] Han senket skattene, gjorde regjeringen mer åpen og ansatte dyktige ministere.[] I tillegg var han åpen for andres forslag, var flinkt til å se folks egenskaper og konsoliderte makten sin ved å fjerne korrupte embedsmenn, inkludert Huo-familien, som hadde utøvet mye makt etter keiser Wus død.[] Hans henrettelse av hele Huo-klanen førte til at han ble kritisert av historikere for sin utakknemlighet ovenfor Huo Guang (e.g. Sima Guang i *Zizhi Tongjian*).[]

Under keiser Xuān var Hàn-dynastiet sterkt både økonomisk og militært.[] Hans regjeringstid varte i tjuefem år, før han ble etterfulgt av sin sønn, som ble keiser Han Yuandi.

Referanser
----------

1. 1 2 3   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Josef Guter: *Lexikon zur Geschichte Chinas. Sieben Jahrtausende im Überblick.* Marix-Verlag, Wiesbaden 2004, ISBN 3-937715-40-1.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Changyi Wang He** | **漢朝皇帝Keiser av Hàn**(74 f.Kr.–49 f.Kr.)Regenter:Huo Guang (74-68)Storenkekeiserinne Shangguan (74-49) | Etterfølger:**Han Yuandi** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***The Hellion*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av George L. Cox.

Handling
--------

Joseph og Helen Harper, som har brukt opp alle pengene som deres niese Blanches fikk i arv, bekymrer seg for at Blanches forlovede - den velstående George Graham - ikke lenger vil gifte seg med henne når han oppdager at hun har blitt sinnssyk av sorg etter å ha hørt en rapport om at han skal ha dødd under krigen. Når George kommer tilbake, og får vite om situasjonen, ansetter han detektiver for å etterforske situasjonen.[]

Harper-ekteparet overbeviser derfor kabaret-danserinnen Mazie Del Mar, som ligner veldig mye på Blanche, om å etterligne henne og gifte seg med George. Mazie. Men Mazie ønsker egentlig å stikke av fra kabaret-eieren Signor Enrico, som bruker hypnose for å kontrollere henne. Men hun blir snart ordentlig forelsket i George. Etter at Enrico kidnapper Blanche, i den tro at hun er Mazie - og uten hell prøver å hypnotisere henne - slåss de, og Blanche blir myrdet.[]

Skuespillere
------------

* Margarita Fischer som Mazie Del Mar / Blanche Harper
* Emory Johnson som George Graham
* Charles Spere som Larry Lawson
* Henry A. Barrows som Joseph Harper
* Lillian Langdon som Helen Harper
* George Periolat som Signor Enrico

Referanser
----------

1. ↑  THE HELLION

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Hellion* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Jack Gøtzsche Westergaard** (født 1908, død 1975) var en dansk forretningsmann og politiker.

Han var medredaktør i *Studium* i 1930, og i 1932 ble han valgt til formann i Konservativ Ungdom (KU) ved en kampvotering mot sittende formann Christian R. Christensen. Westergaard ledet organisasjonen igjennom en svært fremgangsrik periode med en vekst fra 16 000 medlemmer i 1932 til 30 000 i 1935. Westergaard var den fremste eksponenten for en fløy av Konservativ Ungdom som kritiserte parlamentarismen og de krisene som man mente den hadde medført, og fløyen lot seg inspirere av korporativisme etter mønster fra den italienske fascismen.

Inntil Folketingets forbud mot politiske uniformer i 1933, fulgte visse kretser av Konservativ Ungdom etter Danmarks Socialdemokratiske Ungdom (DSU) og Danmarks Kommunistiske Ungdom (DKU) med uniformering, deriblant i form av rideklær, lange støver, marsjerende stormtropper og oppstrakt høyrearm som hilsen. Westergaard og hans fløy tok imidlertid avstand fra Danmarks Nationalsocialistiske Arbejderparti (DNSAP), som man mente var en blek kopi av Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei (NSDAP), og som dermed ikke tok tilstrekkelig hensyn til danske forhold.

I 1936 lyktes John Christmas Møller og Poul Sørensen, begge med sterkt demokratiske idealer, i å felle Westergaard som formann og innsette den demokratiske, moderate og konservative Aksel Møller istedenfor. I 1937 var Westergaard leder av København KUs politiske avdeling, hvorfra han muligens utøvde stor politisk innflytelse overfor daværende formann i København KU, Leo Dane. I 1938 forsøkte Westergaard og hans fløy å gjenvinne formannskapet i Konservativ Ungdom ved å stille Hans Mørup, den relativt ukjente formannen i Aabenraa KU, som motkandidat til Leo Dane fra Aksel Møllers fløy, men tapte voteringen, og samme år ble Westergaard ekskludert. Han gikk inn i den mer eller mindre nazistiske bevegelsen Nationalt Samvirke og var også aktiv i Dansk Samling og Den Nationale Liga, sistnevnte med teknokratiske, antikommunistiske, antikapitalistiske og korporative elementer. På tross av tidligere motsetninger meldte han seg inn i DNSAP i februar 1942 med det formål å grunnlegge en dansk koloni på Krim.

Westergaard var utdannet cand.polit. og gjorde karrière i forretningslivet.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  Jonas Bejer Paludan; Jeppe August Sand Hørning (2008). *Konservativ Ungdom og moderniteten* (PDF) **(dansk)**. Roskilde: Roskilde Universitetscenter. Arkivert fra originalen (PDF) 11. august 2014. Besøkt 23. januar 2011.
2. 1 2 3 4 5  Henrik Lundbak (2001). *Staten stærk og folket frit: Dansk samling mellem fascisme og modstandskamp 1936–47* **(dansk)**. København: Museum Tusculanum Press.
3. ↑  Bjørn Pedersen (2005). «Kampen om demokratiet 1930–45» **(dansk)**. Befrielsen 1945. Arkivert fra originalen 6. januar 2011. Besøkt 23. januar 2011.
4. ↑  «Historie 1941–1960» **(dansk)**. Det Konservative Folkeparti. Arkivert fra originalen 7. april 2011. Besøkt 23. januar 2011.
5. ↑  Joachim Lund (18. mai 2005). «Udvandrerne» (PDF) **(dansk)**. historie-nu.dk.
**The Hertz Corporation** (også kjent som **Hertz Rent A Car**) er verdens største bilutleieselskap, med 1 900 filialer i USA, og 11 000 på verdensbasis.

The Hertz Corporation ble grunnlagt av Walter L. Jacobs i 1918, som startet en bilutleievirksomhet i Chicago med et dusin Ford Model T. I 1923 solgte Jacobs virksomheten til John D. Hertz, president i Yellow Cab og Yellow Truck and Coach Manufacturing Company, som endret navnet til *Hertz Drive-Ur-Self System*. Selskapet har hatt en rekke eiere, inkludert General Motors, United Airlines og Ford Motor Company.

Selskapet slo seg selv konkurs 22. mai 2020 som følge av koronaviruspandemien i 2019–2020.

Hertz Norge
-----------

I Norge har Hertz har kontorer i de fleste store byer, og på alle de største flyplassene. Hertz Norge har et riksdekkende nettverk med 170 utleielokasjoner, og samarbeider med en rekke verksteder og bilforhandlere, som gjør at det er over 450 steder i Norge der det er mulig å hente ut en leiebil fra Hertz. Tilsammen har Hertz Norge opptil 10 000 leiebiler i sin flåte. 

Hertz leier ut personbiler, varebiler, minibusser og lastebiler i størrelsesklasser opptil 35 m³. Hertz i Skandinavia er franchisetakere til Hertz International, og eies av Volvo Personvagnar AB. Hertz Bilutleie i Norge driver også Hertz BilPool; bildeling med flere sentrale utleveringspunkter i Oslo, Hertz FlexiLease; leasing fra 30 til 365 dager, og Hertz Freerider; gratis leiebil. 

Hertz Norge har sitt hovedkontor på Lysaker utenfor Oslo.

Referanser
----------

1. ↑  «Hertz Global Holdings, Inc. 10-K».
2. ↑  Business, Chris Isidore, CNN. «Hertz files for bankruptcy». *CNN*. Besøkt 23. mai 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hertz Corporation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Hertz Corporation, selvpresentasjon på norsk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** LCCN
 |
**The Falling Man** er et fotografi tatt av Richard Drew klokka 09.41.15 den 11. september 2001. Det viser en mann som faller fra et av tårnene i Verdens Handelssenter (*World Trade Center*) under terrorangrepene 11. september 2001 i New York. Subjektet var en av personene (i pressen omtalt som «jumpers» – *hoppere*) som var fanget i de øvre etasjene av bygningen, og som tilsynelatende valgte å hoppe i den sikre død framfor å dø av ild og røyk. Til å begynne med hevdet journalisten Peter Cheney i avisen Globe and Mail at den fallende mannen var en Norberto Hernandez, men da familien så gjennom hele serien med bilder (det var omkring et dusin), ble det klart at det ikke var ham. Journalistene som undersøkte disse «hopperne»s identitet, lot ikke til å være kjent med at benektelser utstedt av likskuere og andre myndigheter om at ingen hadde hoppet fra bygningen, beskyttet ofrenes familier, ikke bare mot emosjonell skade, men, av større betydning, mot at ofrenes livsforsikringer skulle bli erklært ugyldig. Sett i dette perspektiv var benektelsene fullt og helt altruistiske.

*"9/11: The Falling Man"* ble en dokumentarfilm om bildet og historien bak det. Den ble vist første gang 16. mars 2006 på den britiske fjernsynskanalen Channel 4. Senere hadde den sin premiere i Nord-Amerika på den canadiske kanalen CBC 6. september 2006. TVNorge viste programmet lørdag 16. september. Programmet mener at mannen på fotografiet er Jonathan Eric Briley, en lydtekniker som jobbet i restauranten Windows on the World i toppen av Nordre Tårn.

Det mektige og kontroversielle bildet provoserte følelser av sinne, spesielt i USA, like etter angrepene den 11. september. Fotografiet ble trykt kun én gang i mange amerikanske aviser fordi de mottok kritiske og sinte brev fra lesere som følte at fotografiet var spekulativt og appellerte til titterinstinktet hos folk, og så videre. Dette gjorde at media påla seg selvsensur av bildet og i stedet foretrakk å trykke fotografier av handlinger som viste heroisk innsats og oppofrelse. 

Drew kommenterte angående variasjonene i reaksjoner med å si: «Dette er hvordan det påvirket menneskers liv på det tidspunktet, og jeg tror det er derfor det er et viktig bilde. Jeg fanget ikke inn denne personens død. Jeg fanget en del av hans liv. Dette er det valget han gjorde, og jeg tror jeg bevarte dette.» *9/11: The Falling Man* ender med å antyde at dette bildet ikke handlet om mannens identitet, men hvordan han symboliserte hendelsene 11. september.

Referanser
----------

1. ↑  Howe, Peter (2001). «Richard Drew». *The Digital Journalist*.

Kilder
------

* *Dødshoppet fra Twin Towers* (eng: *9/11: The Falling Man*) (16. september 2006 på TVNorge). (Reprise mandag 18. september)
* Junod, Tom (September 2003). Falling Man Arkivert 3. september 2006 hos Wayback Machine.. *Esquire.*
* «Falling Man: the many faces of a 9/11 riddle» (5. mars 2006). *Sunday Times*.

Eksterne lenker
---------------

* Intervju med tidsskriftet Esquires skribent Tom Junod av NPRs Melissa Block, 21. august 2003
* Jonathan Brileys hjemmeside, med lenke for veldedige donasjoner
* Hele dokumentaren på youtube.com

  

Portal: Kunst
**Keiser Shāng av Hàn** (tradisjonell kinesisk: 漢殤帝; forenklet kinesisk: 汉殇帝; hanyu pinyin: *Hàn Shāngdì*; født tidlig 105 i Luoyang, død 21. september 106 samme sted), født **Líu Lóng** (劉隆), posthumt navn **Xiàoshāng** (孝殤), var den femte keiseren av det senere kinesiske Han-dynastiet, kjent som det senere Han eller Det østlige Han-dynasti, fra 105 til 106.

Biografi
--------

### Hos fosterforeldre

Prins Long, som han het fra fødselen, var sønn av keiser He og en konkubine hvis navn ikke er overlevert til ettertiden. Ettersom keiser He under sin regjeringstid flere hanger hadde mistet sønner på grunn av sykdom, ble nå både prins Long - i pakt med overtro utbredt da - sammen med sin endre bror prins Sheng, gitt til forterforeldre som bodde utenfor palasset. Men da keiseren døde kort etter, hentet enkekeiserinnen dem tilbake til palasset.

### Keiser som spebarn

Enkekeiserinne Deng Sui satte ham på tronen da han var knapt mer enn 100 dager gammel, til tross for at han hadde en eldre bror, Liu Sheng (劉勝), hvis alder er ukjent, men som antageligvis også var ung. Grunnen til at storebroren ble forbigått, var hans sykelighet. 

Enkekeiserinne Deng holdt også Liu Hu, den tolv år gamle fetteren til Shāngdì, i hovedstaden Luoyang, som sikkerhet mot den unge keiserens død. 

Den egentlige makt ble utøvet av Deng Sui. Hennes bror Deng Zhi (鄧騭) ble regjeringens mektigste embedsmann. Hun utropte et generalamnesti for å få Dou-familien ut av all fare.

### Død og begravelse

Keiser Shang døde meget tidlig, og de ville embedsmennene opphøye Liu Sheng til keiser. De var kommet til at han neppe var så sykelig som man lenge hadde trodd. Men keisermoren fryktet at han hadde et agg mot henne ettesom det var hun som hadde forbigått ham, og utropte derfor Liu Hu til keiser (han ble kalt keiser An). Enkekeiserinne Deng Sui beholdt den formelle og reelle makt ettersom også keiseren var meget ung, helt til hun selv døde i år 121. 

Ettersom keiser Shang døde så ung, ble han bisatt i sin fars gravkompleks, for å spare penger.

Æranavn
-------

* *Yánpíng* (延平) 106

Referanser
----------

1. 1 2 3   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Josef Guter: *Lexikon zur Geschichte Chinas. Sieben Jahrtausende im Überblick.* Marix-Verlag, Wiesbaden 2004, ISBN 3-937715-40-1.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Han Hedi** | **漢朝皇帝Keiser av Hàn**(Regent: Keiserinne Deng Sui)(105–106) | Etterfølger:**Han Andi** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** SUDOC
 |
**Keiser Zhí av Hàn** (tradisjonell kinesisk: 漢質帝; forenklet kinesisk: 汉质帝; hanyu pinyin: *Hàn Zhídì*; født 138, død 26. juli 146), født **Líu Zǔan** (劉纘), posthumt navn **Xiàozhí** (孝質), var den tiende keiseren av det senere kinesiske Han-dynastiet, kjent som det senere Han eller Det østlige Han-dynasti, fra 145 til 146. Han var sønnesønnen til den tidligere keiseren Han Zhangdi. Zhídìs regjeringstid kom til å bli dominert av Liang Ji, broren til enkekeiserinne Liang Na, som til slutt forgiftet keiseren.

Æranavn
-------

* *Bĕnchū* (本初) 146

Referanser
----------

1. ↑   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Josef Guter: *Lexikon zur Geschichte Chinas. Sieben Jahrtausende im Überblick.* Marix-Verlag, Wiesbaden 2004, ISBN 3-937715-40-1.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Han Chongdi** | **漢朝皇帝Keiser av Hàn**(Regent: Keiserinne Liang Na)(145–146) | Etterfølger:**Han Huandi** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Bømlafjorden** er en fjord i Vestland og den ytterste delen av Hardangerfjorden. Fjorden begynner ved Ryvarden fyr, nord på Sletta, og Bømmelhuk, sør på Bømlo, og går til Tittelsnes i Sveio og Langenuen. I nordenden møter Bømlafjorden flere andre fjorder. Langs fjorden på nordsida finnes innløp til Børøyfjorden og Nyleia. På sørsiden finner vi innløpet til Førdespollen. Fjorden går langs kommunene Sveio, Bømlo og Stord.

Bømlafjorden er stort sett åpent og enkelt farvann uten særlige utfordringer for skipstrafikken. Ved innseilingen til fjorden fra sør må skipstrafikken fra Haugesund gå utenom de to grunnene Bloksene like utenfor Ryvarden fyr. Litt sør for midten av fjorden finner vi øygruppa Nappholmane, med Nappholmen lykt, og litt lenger nord øya Hjartholmen. Flere mindre holmer og skjær langs land på begge sider.

Det er stor skipstrafikk i fjorden. Mye av lokaltrafikken og gjennomgangstrafikken går gjennom fjorden på grunn av værforholdene utenfor og den forholdsvis ukompliserte seilasen gjennom fjorden og videre nordover Langenuen. Det er ingen større havner langs fjorden, men det finnes mindre havner i Langevåg (Bømlo) og Mosterhamn (Bømlo), Leirvik (Stord). I tillegg ligger Aker Solutions Stord verft til Bømlafjorden. Ett større offshorerederi har sitt kontor langs fjorden (Eidesvik Offshore).

Tross enkel seilas i fjorden har det skjedd flere ulykker her, siste katastrofe var Sleipner-forliset 26. november 1999 ved Bloksene ved innseilingen til fjorden.

Tidligere var lokalbåttrafikken på fjorden større. Nå er dette begrenset til ett fergesamband (Buavåg-Langevåg), trafikkert av Norled med M/F «Strandebarm», og en gjennomgangsrute med hurtigbåt, Flaggruten Bergen-Stavanger, som har stopp på Leirvik og Mosterhamn. Noe av årsaken til den reduserte lokalbåttrafikken er Trekantsambandet, hvor Bømlafjordtunnelen nå krysser under fjorden fra Valestrand i Sveio til Føyno, med broer videre til Bømlo og Stord.

De største småbåthavnene langs fjorden finner man i Langevåg og på Leirvik.

Mellom Valevåg og Otterøya er det funnet et nesten to kilometer langt korallrev på rundt 150 meters dyp.

Referanser
----------

1. ↑  Bømlafjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Keiser Zhāng av Hàn** (tradisjonell kinesisk: 漢章帝; forenklet kinesisk: 汉章帝; hanyu pinyin: *Hàn Zhāngdì*; født 57, død 9. april 88 i Luoyang), født **Líu Dá** (劉炟), tempelnavn **Sùzōng** (世祖), posthumt navn **Xiàozhāng** (孝章), var den tredje keiseren av det senere kinesiske Han-dynastiet, kjent som det senere Han eller Det østlige Han-dynasti, fra 75 til 88.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Prins Da ble født i år 57 som sønn av daværende kronprins Liu Zhuang og hans hustru Jia. Kronpinsens yndlingshustru, fru Ma, var hans tante på morssiden. Ettersom hun selv ikke hadde noen sønner, adopterte hun fru Jias sønn. Prins Da vokste slik opp som fru Mas sønn. men ettersom han kjente godt sin kjødelige mor, følte han seg snarere som hennes sønn.

Keiser Guangwu, Liu Das bestefar, døde allerede samme året som Da ble født, og kronprins Zhuang etterfulgte ham på tronen som keiser Ming. I år 60 eleverte han etter påtrykk fra sin mor Yin Lihua sin hustru Ma til keiserinne, og Liu Da til kronsprins, selv om det var fore eldre brødre å velge mellom.

### Kronprins

Ikke meget r kjent om hvordan hans tid som kronprins forløp. Han ble imidlertid undervist i klassikerne i den konfucianske litteratur (de fire klassiske romaner og de fem klassikere) og støttet opp i dette av sin adoptivmor, som han hadde et tett forhold til. Dessuten stod han nær sine onkler av Ma-slekten.

I året 75 døde keiser Ming, og ble etterfulgt på tronen av Liu som da var 18 år gammel. Han fikk keisernavnet Zhang. Keiserinne Ma fikk tittelen keisermor.

### Keiser

Zhāngdì skal ha vært en hard arbeidende og flittig hersker. Han senket skattene og fulgte nøye med i statsanliggende, og i tillegg senket han regjeringens utgifter og fremmet konfusianismen. På grunn av dette blomstret Hàn-dynastiets samfunn og kultur i hans regjeringsperiode. Sammen med sin far Han Mingdi har Zhāngdìs regjeringsperiode blitt sett på som det senere Hàn-dynastiets gullalder.}

I Zhāngdìs regjeringstid hadde kinesiske soldater ledet av general Ban Chao framgang i vest i dagens Xinjiang og Sentral-Asia, hvor de forfulgte de beseirede xiongnuene som hadde forstyrret handelsveiene som siden har blitt kjent som Silkeveien. Etter keiser Zhāng kom det senere Hàn-dynastiet til å plages av indre stridigheter mellom keiserfamilien og dens støttespillere og evnukkene og keiserinnefamiliene (keiser Zhāng økte makten til både hans adoptivmor Keiserinne Ma og hans keiserinne Dous klaner).

Kineserne i det følgende halvannet århundre kom til å lengte tilbake til velstanden under keiserne Míng og Zhāng.

Æranavn
-------

* *Jìanchū* (建初) 76-84
* *Yúanhé* (元和) 84-87
* *Zhānghé* (章和) 87-88

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Josef Guter: *Lexikon zur Geschichte Chinas. Sieben Jahrtausende im Überblick.* Marix-Verlag, Wiesbaden 2004, ISBN 3-937715-40-1.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Han Mingdi** | **漢朝皇帝Keiser av Hàn**(75–88) | Etterfølger:**Han Hedi** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Geni
 |
Bølgelengden i en sinuskurve tilsvarer avstanden mellom to bølgetopper.
**Bølgelengde** er avstanden mellom to bølger i en gitt periode. Enkelt forklart er det snakk om lengden på den rette linjen mellom to bølgetopper, men bølgelengden kan like gjerne måles på et hvilket som helst annet punkt på en bølge, da med samme resultat.

Bølgelengden angis ofte med den greske bokstaven lambda, λ.

Bølgelengden *λ* har et inverst forhold til frekvensen *f*, antall bølgetopper som passerer et gitt punkt per tidsenhet, ved at bølgelengden er lik hastigheten til bølgen dividert med frekvensen. For elektromagnetiske bølger i vakuum er hastigheten til bølgen lik lyshastigheten, mens farten på lyd i luft er lik lydhastigheten. Forholdet mellom bølgelengde og frekvens er gitt som

{\displaystyle \lambda ={\frac {c}{f}}}
der 

* *λ* er bølgelengden til en lydbølge eller elektromagnetisk bølge.
* *c* er hastigheten til lys i vakuum, det vil si 299 792 458 m/s eller hastigheten til lyd i luft, det vil si 343 m/s ved 20 °C.
* *f* er frekvensen til bølgen.

For radiobølger tilnærmer man dette forholdet med formelen:

bølgelengde i m = 300 / frekvensen i MHz.
Når lydbølger eller elektromagnetiske bølger entrer et medium, blir bølgelengden redusert med en faktor som tilsvarer mediets refraksjon *n*, men frekvensen er uendret. Bølgelengden i mediet er gitt ved

{\displaystyle \lambda ^{\prime }={\frac {\lambda \_{0}}{n}}},
der *λ* er bølgelengden i mediet, mens λ0 er bølgens bølgelengde i vakuum.

Bølgelengder for elektromagnetisk stråling er vanligvis oppgitt ved vakuumbølgelengden, uavhengig av hvilket medium de passerer.

Louis-Victor de Broglie oppdaget at alle partikler med bevegelsesmengde har en bølgelengde, kalt *de Broglie-bølgelengden*. For en relativistisk partikkel er denne bølgelengden gitt ved

{\displaystyle \lambda ={\frac {h}{p}}={\frac {h}{{m}{v}}}{\sqrt {1-{\frac {v^{2}}{c^{2}}}}}},
der:

* *h* er Plancks konstant
* *p* er partikkelens bevegelsesmengde
* *m* er partikkelens masse
* *v* er partikkelens hastighet

Jo større energi, jo større frekvens og kortere bølgelengde. Tar en i betraktning forholdet mellom bølgelengde og frekvens, ser en at korte bølgelengder bærer mer energi enn lange.

Se også
-------

* Bølger
* Frekvens
* Periode (fysikk)
* Amplitude
* Sinuskurve

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Bøndernes Bank** var en forretningsbank i Norge med utspring fra landbrukssamvirket. 

Bøndernes Bank ble etablert i Oslo i 1918 på initiativ fra Norsk Landmandsforbund (senere Norges Bondelag) og Felleskjøpet. Felleskjøpets innskuddsavdeling, etablert i 1908, ble brukt som basis, og sparebanker, samvirker og enkeltpersoner sluttet snart opp om banken.

Bøndernes Bank hadde mange kunder i jord- og skogbruk, men opererte som en vanlig forretningsbank.

I 1987, etter flere år med økende driftsutgifter, fusjonerte Bøndernes Bank med Forretningsbanken i Trondheim, Vestlandsbanken i Bergen og Buskerudbanken i Drammen og dannet Fokus Bank.

Bøndernes Banks symbol var en Olavsrose.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Helgesen, Kari (2000). *Fokus Banks historie. Banker i fokus, 1859–1987*. Trondheim: Tapir akademisk forlag. s. 60–61, 111–119, 214–225 og 328–341. ISBN 82-519-1622-4.
2. ↑  Aadahl, Thorvald m.fl. (1943). *Bøndernes Bank 25 år 1918–1943: en beretning*. Oslo.
3. ↑  Helgesen, Kari (2000). *Fokus Banks historie. Banker i fokus, 1859–1987*. Trondheim: Tapir akademisk forlag. s. 335. ISBN 82-519-1622-4.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Terra Australis** (eller: *Terra Australis Incognita*, latin for «det ukjente landet i sør») var et mytisk kontinent man lenge antok måtte finnes rundt sydpolen og som figurerte på europeiske kart fra 1400- til 1700-tallet.

Idéen om en stor landmasse i sør som balanserte de nordlige landmassene Europa, Asia og Afrika ble først framsatt av Aristoteles. Den greske geografen Klaudios Ptolemaios trodde at Det indiske hav var omringet av land i sør. Hans innflytelse førte til at Terra Australis fra renessansen ble et fast innslag på europeiske verdenskart.

Det mytiske kontinentet skrumpet inn etter hvert som det ble klart at landmasser man først antok var del av det mytiske Sydlandet, som Ildlandet, Ny-Guinea, Australia og New Zealand viste seg å være omgitt av vann. Forestillingen om det store kontinentet i sør ble endelig oppgitt etter James Cooks reiser på slutten av 1700-tallet.

I 1820 ble det virkelige Sydpollandet funnet av en russisk ekspedisjon ledet av Mikhail Lazarev og Fabian Gottlieb von Bellingshausen. Da var navnet *Australia* allerede tatt i bruk for landmassen som tidligere var kjent som Ny-Holland. Det nyoppdagede kontinentet ble isteden etter hvert kjent som Antarktika.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |