recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Peter Nicolai Arbo** (født 16. november 1768 i Strømsø ved Drammen, død 16. september 1827 på Aldershvile gods i Bagsværd) var en norsk-dansk trelasthandler og godseier. Han eide godsene Lundbygård og Aldershvile i Danmark, og fikk også bygget lystgården Gulskogen gård i Drammen. Han hadde også to boliger i København (Holmens Kanal 259 (nå 12) og Villa Sans Souci på Frederiksberg).

Anne Cathrine Arbo født Collett (1768–1846)
Han var gift med Anne Cathrine Collett (1768–1846), datter av Peter Collett (1740–86) til Buskerud og Maren Kirstine Holmboe (1745–68). De hadde ingen barn. Enken Anne Cathrine drev siden godset Lundbygård, og testamenterte det til sin brorsønn Bernt Anker Collet.

Referanser
----------

1. ↑   Geni.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Historisk befolkningsregister ID pf010582670[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   trap5.lex.dk[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Alf Collett, *Familien Collett og Christianialiv i gamle dage*, J.W. Cappelens Forlag, 1915

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Michael Burke** (født 15. oktober 1863 i Beaver Dam, Wisconsin, død 12. desember 1918) var en representant i senatet og Kongressen for delstaten Wisconsin.

Han gikk på lokale offentlige skoler, og ble uteksaminert fra Wayland Academy på Beaver Dam i 1884.[] Han studerte juss ved University of Wisconsin, Madison i 1886 og 1887.[]

Han tjenestegjorde som byskriver mellom 1887 og 1889. Han var medlem av Wisconsin State Assembly fra 1891 til 1893. Han representerte Wisconsin i Senatet mellom 1895 og 1899. Burke var advokat for byen Beaver Dam 1893-1908.[] Han var delegat til demokratenes landsmøte i 1904. Burke ble valgt til ordfører i hjembyen Beaver Dam og hadde denne rollen fra 1908 til 1910.[] Burke ble valgt som demokrat til Kongressen (4. mars 1911 – 3. mars 1917). Han mislykket som kandidat for gjenvalg i 1916. 

Han døde i Beaver Dam, Wisconsin, 12. desember 1918. Han ble gravlagt i St. Patrick's Cemetery.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, oppført som Michael Edmund Burke, Find a Grave 39052318, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Michael E. Burke hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** US Congress
 |
**Peter Nicolay Motzfeldt** (født ca. 1660, død ca. 1732) var generalmajor i den dansk-norske hær tidlig på 1700-tallet og sjef for Nordenfjeldske Dragonregiment.

Familie
-------

Motzfeldt ble født inn i familien Motzfeldt i Danmark i 1660, antagelig København, ettersom hans far Peter Motzfeldt var bosatt der. Han ble gift i Jylland i Danmark med Kirstine Hansdatter Schade eller Calundborg. Hun var datter av en rektor i Roskilde, Hans Pedersen Schade eller Calundborg og Bodil Danclefsdotter. Motzfeldt ble gift for andre gang med Anne Sophie von Mühlheim. Han fikk sønnen Peter Jakob Motzfeldt (1699–14. mars 1791) som også ble generalmajor. Motzfeldt døde i Danmark i 1732.

Karriere
--------

Motzfeldt ble utnevnt til oberst 17. mai 1713. Det er usikkert når han kom til Norge. Det virker som om han som mange andre dansker på den tiden kom i embeds medfør, i det han fra 5. august 1718 til 10. april 1730 var sjef for Nordenfjeldske Dragonregiment, som man antar hadde hovedsete i Trondheim. Han var da generalmajor.

Under felttoget i Trøndelag i 1718 kommanderte han dragonregimentet.

Referanser
----------

1. ↑  Sunde, Hjalmar I. (1937-) (1984). *Av Sør-Trøndelag infanteriregiment nr 12's historie: med møre- og trøndersoldater fra muskett til rakett*. [Trondheim]: [H. I. Sunde]. s. 40. ISBN 8271640194.

Litteratur
----------

\* Steffens, Haagen Krog (1911): *Stamtavle over familien Motzfeldt. Norske slægter 1912*, Christiania (Oslo)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**Fredrik Wilhelm Nielsen** (født 24. april 1870 i Kristiansand, død 25. april 1951 i Stockholm) var en norsk-svensk foretaksleder.

I unge år arbeidet Nielsen etter tilbørlige eksamener innenfor apotekbransjen. Hans interesse for fysikkens og kjemiens problemer, i særdeleshet fotografiske eksperimenter, førte til at han gikk over til fotobransjen. Efter en tid hos J.L. Nerliens fotografiske firma i Kristiania fulgte han i 1902 med dennes bror til Sverige da denne skulle etablere et fotografisk firma der. Nielsen fikk oppdraget med å være foretakets direktør i de første årene. I 1905 ble han svensk statsborger. I 1907 var Nielsen med på å grunnlegge Nordiska Syrgasverken og var administrerende direktør for dette foretaket fram til han ble pensjonert.

Fredrik Wilhelm Nielsen var først gift med Adéle Magelssen (født 1881 i Kristiania). Etter en skilsmisse giftet han seg på nytt med Elsa Johansson (1891–1927) og fikk blant annet datteren Tuss (1927–2016), som var gift med Lennart Hyland.

Han er begravd på Bromma kyrkogård i Stockholm.

Referanser
----------

1. 1 2 3  *Direktör Fredr. Wilh. Nielsen, Stockholm, avled på onsdagen*. Svenska Dagbladet 26. april 1951
2. 1 2  *Rotemannen*. Stockholm: Stadsarkivet. 2012.
3. ↑  *Sveriges dödbok 1901–2013 Swedish death index 1901-2013* (Version 6.0 utg.). Solna: Sveriges släktforskarförbund. 2014. ISBN 9789187676642.
4. ↑  «Bromma kyrkogård, kvarter E, gravnummer 32». Hittagraven.se. Besøkt 21. april 2018.
**Arthur Peter Mutharika** (født 1940 i Chisoka i Thyolo i Nyasaland) er en malawisk jurist og politiker for Democratic Progressive Party (DPP). Han var Malawis president fra 31. mai 2014 til 28. juni 2020.

Mutharika ble født i Chisoka i Thyolo sør i Malawi hvor hans foreldre var lærere på en prebyteriansk misjonsskole. Han avla bachelorgrad ved University of London i 1965, Master of Laws grad ved Yale University i 1966 og doktorgrad i rettsvitenskap ved Yale i 1969. Han har arbeidet som professor ved Washington University in St. Louis hvor han fratrådte i 2011 og skrevet flere bøker om internasjonal rett.

I 2009 ble Peter Mutharika innvalgt i Malawis parlament. Hans bror Bingu wa Mutharika var president i Malawi fra 2004 til sin død i 2012.

Mutharika hadde til forskjellige tider posisjoner som justisminister, utdanningsministerer og utenriksminister.

I mars 2013 ble Mutharika anklaget for å ha planlagt et militærkupp i landet etter brorens død i 2012 og tiltalt for forræderi. Han avviste anklagene.

I presidentvalget Malawi i 2014 ble Mutharika valgt til president med 36% av stemmene foran Lazarus Chakwera med 28% av stemmene og sittende president Joyce Banda med 20%. Banda overklaget resultatet til den malawiske høyesterett med påstander om valgfusk men fikk ikke medhold.

I august 2021 behandler forfatningsdomstolen en anke fra det progressive demokratiske partiet til Peter Mutharika. Han oppfordrer til å kansellere presidentvalget i 2020 fordi fire av hans representanter hadde blitt utestengt fra å sitte i valgkommisjonen.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 173082882, besøkt 16. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Peter MutharikaMunzinger.de. Hentet 22. september 2014. hos WebCite.
3. 1 2  A. Peter MutharikaWashington University Law. Hentet 22. september 2014. hos Webcite.
4. 1 2 3 4 5  Malawi's Peter Mutharika offers Joyce Banda olive branch BBC. 2. juni 2014.
5. ↑  AFP (31. mai 2014) Peter Mutharika emerges triumphant in disputed Malawi elections The Guardian.

Eksterne lenker
---------------

* Peter Mutharika hos Store norske leksikon.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** BBC Things **·** Munzinger (iba)
 |
**Fredrik William Olsen** (født 6. oktober 1987) er en artist fra Bodø. Han er mest kjent som låtskriver, gitarist og vokalist i Kråkesølv, men har hatt en aktiv solokarriere siden 2012.

Solokarriere
------------

11. mai 2012 debuterte Fredrik William Olsen som soloartist med albumet *Hver gang æ græv*. Albumet ble sluppet digitalt og fysisk gjennom det bodøbaserte plateselskapet Beyond Records. *Hver gang æ græv* ble spilt inn i Store Studio i Bodø, mikset av Hallstein Sandvin og mastret av Håvard Christensen. Omslag og booklet er, i likhet med Kråkesølv sine album, tegnet av kunstneren Bernt Dyrstad.

I 2014 kom oppfølgeren *Til stede* ut på Grappa Musikkforlag. Hans foreløpig siste soloalbum, *Kosmos og kaos*, ble utgitt i 2017 på samme plateselskap.

Olsen har vært gjesteartist på flere låter av RSP & Thomax under navnet Odrik. I 2022 ga han ut albumet *Brenn det her* under dette artistnavnet. Albumet ble gitt ut i to bolker i mars og oktober 2022, og inneholder gjesteopptredener fra RSP, Joddski og Christofer Bengtsson Guillot. Albumet skiller seg stilmessig ut fra hans øvrige solomateriale, med utleverende tekster og musikk i hiphop-sjangeren.

Kråkesølv
---------

Sammen med Kråkesølv har Fredrik William Olsen gitt ut albumene *Trådnøsting* (2009)*, Bomtur til jorda* (2010), *Alle gode ting* (2012), *Kråkesølv* (2014), *Pangea* (2016) og *Force majeure* (2020). Med *Bomtur til jorda* vant Kråkesølv Spellemannpris i kategorien Årets popgruppe, etter å ha vært nominert i to kategorier året før.

Diskografi som soloartist
-------------------------

* *Hver gang æ græv* (Beyond Records, 2012)
* *Til stede* (Grappa Musikkforlag, 2014)
* *Kosmos og kaos* (Grappa Musikkforlag, 2017)
* *Brenn det her* (som Odrik) (Siste steg, 2022)

Referanser
----------

1. ↑  «Hver gang æ græv». Besøkt 16. mai 2023.
2. ↑  «Musikknyheter.no - Fredrik William Olsen - Kosmos og kaos». *www.musikknyheter.no*. Besøkt 13. januar 2020.
3. ↑  «Avslutter med nostalgi, selvransaking og fandenivoldskhet». *www.nordlys.no* **(norsk)**. 30. mars 2015. Besøkt 13. januar 2020.
4. ↑  Evjen, Ådne (5. oktober 2022). «Odrik Frelsen - Brenn det her». *disharmoni*. Besøkt 16. mai 2023.
5. ↑  «Spellemann - Arkiv over alle nominerte og vinnere fram til i dag!». 2. september 2019. Besøkt 16. mai 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fredrik William Olsen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** MusicBrainz
 |
**Liddington** er en landsby og et verdslig sogn i nærheten av Swindon i grevskapet Wiltshire i England. Bosetningen ligger sørøst for byen Swindon, nær knutepunktet 15 på motorveien M4, noe som er omtrentlig 3 km unna veien B4192. I henhold til folketellingen i 2011 bor det 376 innbyggere i landsbyen og sognet.

Historie
--------

Sognet har vært bosatt siden de eldste tider. Oldtidsveien Ridgeway, beskrevet som Storbritannias eldste vei, strekker seg gjennom sognet rett nord for landsbyen. En bygdeborg fra jernalderen, kjent som Liddington Castle, har utsyn over dagens landsby. Landsbyen Liddington er nedtegnet i sen angelsaksisk tid, en gang rundt 940. *Domesday Book* for 1086 omtaler bosetningen som *Ledentone*. Senere nedtegnelser synes å indikere at Liddington var et relativt framgangsrikt sogn på 1300-tallet. Befolkningen hadde sitt høyeste antall med 454 innbyggere i 1841 og deretter gått gradvis tilbake.

Referanser
----------

1. 1 2  «Wiltshire Community History – Census», *Wiltshire Council*.
2. ↑  «The Ridgeway», *BBC* 24. september 2014
3. ↑  «Liddington Castle Circular Walk» Arkivert 5. august 2016 hos Wayback Machine. *National trail*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Liddington – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Liddington, nettsted for landsbyen

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Kurt Lisø** (født 29. september 1970) er en norsk trommeslager. Han er oppvokst i Mosjøen i Nordland fylke.

Bakgrunn
--------

Lisø gikk 3 år på musikklinjen ved Mosjøen videregående skole (1986-1989) og ett år på Toneheim Folkehøgskole (1990-1991) før han gikk videre til Musikkonservatoriet/Universitetet i Agder (1992-1997, 2004-06/09). Han har mastergrad i utøvende rytmisk musikk.

Han har jobbet som pedagog i ulike sammenhenger blant annet ved VGS, høgskole, universitet og kulturskole. Som utøvede musiker er Lisø fast medlem i bandet Leif & Kompisane og er tidligere medlem av bandet Elle Melle. Han har samarbeidet med en rekke lokale og nasjonale artister som Stavanger Symfoniorkester, Trine Rein, The Monroes, Morten Abel, Jan Werner Danielsen, Tor Endresen, Stavangerkameratene, Elisabeth Andreassen, Elle Melle, Leif & Kompisane, Torhild Sivertsen, Rein Alexander, Lisa Stokke, Britt-Synnøve Johansen, Hanne Sørvaag, Øivind Elgenes, Venke Knutson, The Norwegian Fords og Nils Mathisen både på turne og i studio og har medvirket på en rekke innspillinger. 

Lisø jobber til daglig som rådgiver/produsent for Den kulturelle skolesekken i Rogaland/Kulturtanken (tidligere Rikskonsertene).

Teater/Musikal/Show/Tv
----------------------

* "Revytalentianden" på TV2

* GREASE (på turne og Chat Noir) i 1999-2000.
* Tommys Popshow. Underholdningsprogram på TV2.

* "Nasareeren" i Fjærheia sommeren 2000.

* "Jesus Christ Superstar" i Fjærheia i 2001 og 2002.

* "80-tallet beat for Beat for Bit" på Chat Noir, turne og på Edderkoppen teater i 2004-2005.

* "Les Miserables" i Moster Amfi sommeren 2004.

* "Chess", Norgespremiere i Moster Amfi sommeren 2006.

* "Alt for Rognan", med forestillinger på Chat Noir og turne rundt om i hele landet i 2006-  2007.

* "Highligts" i Moster Amfi sommeren 2011.

* "I slik ei natt". Mostraspelet, Moster Amfi våren 2017 og 2019.

* "Billy Elliot" i Sandnes Kulturhus våren 2018. (kåret til årets Musikal under musikkteaterprisen i 2019).

* "Evita" i Moster Amfi sommeren 2018.

* "Kristina från Duvemåla", Norgespremiere i Moster Amfi sommeren 2021.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Fredrik Söderström** (født 16. juni 1977 i Leksand) er en svensk ishockeytrener for EHC Olten som spiller på nivå to (NLB) i Sveits.

Trenerkarriere
--------------

Etter at Söderström la opp som aktiv ishockeyspiller i 1997, begynte han umiddelbart å engasjere seg på trenerfronten. I perioden 1997-2003 trente han diverse lag på aldersbestemt nivå for den velkjente klubben fra hans hjemsted, Leksands IF. Han fungerte som hovedtrener i alle sesongene der, med unntak av 1998/1999-sesongen da han var assistent. 

Nye utfordringer sto i vente fra sesongen 2003/2004, da han fikk jobben som med å lede Nynäshamns IF, som på spilte i Division 2 i det svenske seriesystemet. Der forble han i tre sesonger, før ferden førte han videre til Nyköpings HK. Han startet med å lede deres U20-lag i sesongen 2006/2007, før han ble assistent for seniorlaget i påfølgende sesong, for deretter å være hovedtrener i den neste. 

Etter tre sesonger i Nyköping, ble det to sesonger i Olofströms IK. Så signerte han for Allsvenskan-klubben IK Oskarshamn, hvor han tilbragte de neste seks sesongene. 

Fredrik Söderström ble presentert som Storhamar-trener den 28. april 2017. Sesongen etter ble det umiddelbart suksess da Söderström ledet laget til sitt første norgesmesterskap på ti år. I den neste sesongen ledet han laget til sølvmedalje i både serien og sluttspillet.

Hans gode prestasjoner som hockeytrener i Norge, vakte oppsikt nedover i Europa. Av den grunn gikk ferden videre til Sveits, hvor skrev han under for klubben EHC Olten i mai 2019. De spiller på nivå to, nærmere bestemt NLB.

Referanser
----------

1. 1 2   www.eliteprospects.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Fredrik Söderström ny Storhamartrener – Storhamar Hockey». *www.sil.no*. Arkivert fra originalen 25. november 2018. Besøkt 24. november 2018.

Eksterne lenker
---------------

(en) Fredrik Söderström – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
Licitarhjerter i Samobor.
**Licitar** (kroatisk flertallsform: *licitari*) er et tradisjonelt hjerteformet bakverk fra Zagreb og det nordlige Kroatia. De gis ofte som en dekorativ gave ved spesielle høytider som bryllup, alle hjerters dag og fødselsdager. Licitarhjerter er også en vanlig juledekorasjon som henges i juletreet ved jul i Kroatia. 

I 2010 ble produksjonsprosessen av licitarhjerter i nordlige Kroatia oppført på Unescos liste over menneskehetens immaterielle kulturarv.

Historie
--------

Tradisjonen å lage licitarer har røtter tilbake i middelalderen. Licitarprodusentene ble kalt *medičari* og var høyt aktede i samfunnet. Produksjonsprosessen gikk videre fra generasjon til generasjon og var opprinnelig mannsarbeid. Tradisjonen ble kjent og spredt over hele Kroatia etter at mange katolske pilegrimer førte med seg licitarer hjem etter å ha valfartet til Marija Bistrica der lokale produsenter solgte dem til gjestene.

Referanser
----------

1. 1 2  «UNESCO - Intangible Heritage Home». *ich.unesco.org* **(engelsk)**. Besøkt 10. juli 2023.
2. 1 2  «UNESCO - Gingerbread craft from Northern Croatia». *ich.unesco.org* **(engelsk)**. Besøkt 10. juli 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Licitar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Fredrik Thoresen** (født 7. mai 1926, død 23. desember 2012 i Bærum) var en norsk industrileder.

Han var utdannet sivilingeniør innen kjemi fra University of Birmingham fra 1953. Thoresen startet sin karrière i laboratorieavdelingen til Standard Telefon og Kabelfabrik (STK), senere Alcatel STK, i midten av 1950-årene. Etter kort tid avanserte han til leder for utviklingsavdelingen, og i 1972 tok han over som administrerende direktør etter Amund Braathen. Denne stillingen hadde han frem til 1988, og han satt som styreformann i Alcatel STK til han gikk av for aldersgrensen i 1998. Han hadde en rekke styreverv, deriblant viseformann i styret i Statoil 1984–1987, president i Norges Industriforbund 1987–1989 og visepresident i Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO) 1989–1992.

I 1989 ble han ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sitt fremme av norsk industri.

Referanser
----------

1. 1 2  «85 år: Fredrik Thoresen». *Dagsavisen*. NTB: 63. 7. mai 2011.
2. ↑  «Bjarne Aamodt ny styreleder i Alcatel». Nyhetsbyrået Newswire. 15. desember 1998. [*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Håndkarde.Håndkarde.**Karding** er en prosess hvor floket fibermasse trevles opp, renses og blandes sammen til sammenhengende fiberflor egnet til videre behandling. Karding gjøres stort sett med ull og bomull. Kardingen skjer ved at fibrene går gjennom større og mindre valser, beslått med bomull, lin eller lær, gjennomstukket av ståltrådspisser. Etter karding er materialet klart for spinning.

Håndkarde
---------

En tradisjonell håndkarde består av en plate med håndtak, hvor platen er dekket av tettsittende nåler i et lag av lær, og brukes i par. Kardingen skjer ved at fibrene som skal kardes plasseres mellom kardene før disse legges mot hverandre og så dras fra hverandre med en bestemt bevegelse. Den første dokumentasjonen på kardeverktøy stammer fra India i det 2. århundret.

Kardemaskin fra Hillesvåg Ullvarefabrikk.Kardemaskin fra Hillesvåg Ullvarefabrikk.
Oscar Schimmel kardeverk fra 1910 i den tidligere tekstilfabrikken Salhus Tricotagefabrik.

Kardemaskin
-----------

I en kardemaskin passerer ullfibrene gjennom et system av roterende valser med et tindebeslag som er stukket gjennom et belegg av lær eller tettvevd tekstil, for eksempel av bomull. Den første kjente kardemaskin ble tatt i bruk i England i 1748, og sammen med oppfinnelsen av spinnemaskinen var kardemaskinen en vesentlig del av industrialiseringen av tekstilindustrien og den industrielle revolusjon.

Referanser
----------

1. ↑  «Karde». Store norske leksikon. 14. februar 2009. Besøkt 23. april 2015.
2. ↑  Mosgaard, Peder (1955). *Tekstilstoffer : kortfattet varekunnskap*. Cappelen.
3. ↑  «Håndkarde». Store norske leksikon. 14. februar 2009. Besøkt 23. april 2015. [*død lenke*]
4. ↑  Zaheer, Baber (1996). *The Science of Empire: Scientific Knowledge, Civilization, and Colonial Rule in India*. ISBN 0-7914-2919-9. s. 57. ISBN ISBN 0-7914-2919-9 Sjekk `|isbn=`-verdien: invalid character (hjelp).
5. ↑  «Kardeverk». *digitaltmuseum.no*. Besøkt 28. januar 2022.
6. ↑  Tuft, Jack (1999). *Fiberlære og materialprosess*. Vollen: Amfora. ISBN 8278830002.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** KulturNav
 |
Satellittfoto av de omstridte øyene Imia/Kardak (inntegnet med rødt).
**Kardak** (tyrkisk) eller **Imia** (gresk: Ίμια) er to små, ubebodde øyer i Egeerhavet, mellom øygruppen Dodekanesene og sørvestkysten av Tyrkia. De ligger 3,8 nautiske mil vest for kysten av den tyrkiske provinsen Muğla, 5,5 nautiske mil øst for Kalymnos og 2,5 nautiske mil sørøst for ubebodde Kalólimnos, begge greske øyer. Totalt har Imia/Kardak et areal på 4 hektar. Øyene blir også kalt for *Limnia* på gresk, *İkizce* på tyrkisk eller *Heipethes* på noen kart fra tidlig 1900-tallet.

Ímia/Kardak-krisen
------------------

Imia/Kardak var i januar 1996 åstedet for en militær krise og påfølgende strid om herredømmet over øya mellom Hellas og Tyrkia. Imia-Kardak-striden er en del av en større Egeerhavsstrid som handler om overherredømme over dodekanesene, kontinentalsokkelen, territorialfarvann, luftrom, flyveinformasjonsregion og demilitarisering av øyene i Egeerhavet.

Andre lands representanter har vært forsiktige med sine uttalelser og ikke tatt direkte side i konflikten.

Referanser
----------

1. ↑  Yüksel İnan, Sertaç Başeren (1997): *Status of Kardak Rocks. Kardak Kayalıklarının statüsü*. Ankara. ISBN 975-96281-0-4.
2. ↑  «Background Note on Aegean Disputes», de tyrkiske myndigheter (representerer således et partsinnlegg)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Kylix med dansende kvinne av Evergides-maleren, ca. 500 f.Kr.
**Kylix** (gresk: κύλιξ, flertall κύλικες, *kylikes*) er en type drikkeskål i keramikk som ble brukt i antikkens Hellas.

De ble brukt i finere selskaper, spesielt symposier. Formen gjør den egnet til å drikke av mens man ligger, men krever en viss finesse for å unngå at man søler seg til.

Kylikes var oftest vakkert dekorert, gjerne med scener knyttet til vindrikking, erotikk eller humoristiske scener fra mytologi eller hverdagsliv.

Spillet kottabos, som var vanlig underholdning på symposier, består av at man kaster den siste vinresten fra en kylix mot et mål, gjerne en bronseplate slik at det blir en lyd om man treffer. Terrakotta viste seg som en populær substans i produksjonen. En type terrakotta kalt for «rødvare» var særlig verdsatt blant grekerne og etruskerne for dens konsentrasjon av ferrooksid som ga den en rødfarge.

Referanser
----------

1. ↑  5 Vases whose Painter is Euergides Painter, Art & Archaeology Artifact Browser
2. ↑  Broby-Johansen, R. ([1965] 1977): *Kunstordbog*, København: Thaning og Appel, s. 122. Sitat: «Kylix (gr.) flad drikkeskål med lav fod og to modstillede små hanke.»
3. ↑  Austin, Jamie: «Terracotta: The beauty of fired earth, Part I», *LifeInItaly.com*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kylixes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Greske vasetyper |
| --- |
| Alabastron **·** Amfora **·** Aryballos **·** Dinos **·** Hydria **·** Kantharos **·** Khous **·** Kotyle **·** Kratér **·** Kyathos **·** Kylix **·** Lagynos **·** Lebes **·** Lekanis **·** Lekyth **·** Mastos **·** Oinokhoe **·** Olpe **·** Pelike **·** Pithos **·** Psykter **·** Pyxis **·** Rhyton **·** Skyfos **·** Stamnos |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Smalkantet humlesvermer** (*Hemaris tityus*) er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Den er ganske lik på bredkantet humlesvermer (*Hemaris fuciformis*) og etterligner som denne en humle. Larven lever på blåknapp og rødknapp.

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 41 – 46 mm), tettbygd sommerfugl, den minste svermeren i Norge. Vingene er uten skjell og glassklare, bortsett fra hos helt nyklekte eksemplarer. Antennene er vel halvparten så lange som forvingene, tykkere mot spissen, ytterst med en liten krok. **Hodet** og brystet er kledt med gulaktige hår. Bakkroppen er gul ved roten, med en bredt, svart belte, utenfor dette med et gult tverrbånd som kan være avbrutt av en svart midtstripe. Den mangler hvite sideflekker, og den svarte haledusken er forholdsvis liten. **Forvingene** har en smal, brun sidekant. Cellen nær fremkanten er ikke delt av en lengdeåre, og åren som avslutter den ytterst er tynn. Bakerst ved roten har den et ganske lite felt kledt med gule hår. **Bakvingenes** brune ytterkanter er ganske smale, og feltet kledt med gule hår langs innerkanten lite.

* Hemaris tityus ♂*Hemaris tityus* ♂
* Hemaris tityus ♂   △*Hemaris tityus* ♂ △

Levevis
-------

Den smalkantede humlesvermeren flyr om dagen i mai – juni på blomsterenger og i hager. Larven lever på blåknapp (*Succisa*) og rødknapp (*Knautia*) (kardeborrefamilien). Den henger på svirrende vinger foran blomstene den besøker, men holder seg fast med frambeina.

Utbredelse
----------

Smalkantet hunlesvermer finnes fra Nord-Afrika, gjennom det meste av Europa og Lilleasia østover til Iran. I Norge forekommer den spredt over det meste av Sør-Norge, men den er sjelden nesten over alt.

Kilder
------

* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norvegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Hydén, N. Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* Nettsiden *Norges sommerfugler*:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *smalkantet humlesvermer* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *smalkantet humlesvermer* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *smalkantet humlesvermer* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *smalkantet humlesvermer* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *smalkantet humlesvermer* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *smalkantet humlesvermer* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Hemaris tityus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Hemaris tityus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Hemaris (Eitschbergera) tityus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Fredrik Øgreid Vogsborg** (født 25. februar 1982 i Stavanger) er en norsk musiker, produsent, låtskriver og komponist.

Vogsborg er vokalist i det norske pop/indie-bandet Casiokids, som gav ut tre studioalbum i perioden 2006 til 2012. Han spiller også i The Megaphonic Thrift, Silja Sol, Strange Hellos, KaPLiNG!, Alibiet, O Martin og Divisjonen. 

Han var også musikalsk leder for AURORA  sitt band i perioden 2016 til 2020, og har ellers tidligere spilt med blant andre Young Dreams, Hjerteslag og Syme. 

Vogsborg vant i 2017 Spellemannpris som produsent og medlåtskriver for Silja Sol sin plate "Ni Liv" i kategorien "indie". Han vant også Spellemannprisen 2015 med The Megaphonic Thrift for albumet *Sun Stare Sound*. og med Young Dreams for debutplaten Between Places i 2013. Begge disse var også i kategorien "indie".

Vogsborg har produsert album for blant annet *Hjerteslag*, *Silja Sol* og *Real Ones*.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  «Sju kunstnarar i Hordaland har fått stipend frå Hordaland fylkeskommune». *Radio Folgefonn*, 14. november 2016.
3. ↑  «Årets bergenslåter». *Bergensavisen*, 24. desember 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fredrik Øgreid Vogsborg på Discogs Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** Discogs
 |
***Chronic Town*** er en EP av R.E.M. utgitt i 1982 på plateselskapet I.R.S. Records. *Chronic Town* er det første eksempelet på R.E.M.s særegne musikalske stil med skranglete gitarlyd, akkorder spilt i arpeggio, mumlende vokal, og tekster som fullstendig unngår de tradisjonelle temaene i popmusikken.

Selv om bandet selv var misfornøyd med platen da den ble utgitt, ble den hyllet av kritikerne, og I.R.S. ga R.E.M. dermed grønt lys til å spille inn sitt debutalbum, *Murmur*, som ble utgitt i 1983.

Forsidebildet på albumcoveret viser en vannkaster i blåtoner. På baksidecoveret er bandmedlemmene avbildet, også i blåtoner.

*Chronic Town* ble inkludert i CD-versjonen av samlingen *Dead Letter Office* som ble utgitt i 1987. Dette er dens nåværende eneste tilgjengelighet i CD-form.

Sporliste
---------

Alle tekster og melodier ved Bill Berry, Peter Buck, Mike Mills og Michael Stipe.

1. «Wolves, Lower» – 4:10
2. «Gardening at Night» – 3:29
3. «Carnival of Sorts (Box Cars)» – 3:54
4. «1,000,000» – 3:06
5. «Stumble» – 5:40

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Chronic Town* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *Chronic Town* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *Chronic Town* på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) *Chronic Town* på AllMusic Rediger på Wikidata

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Chrome Hoof** er et eksperimentelt orkester som holder til i London i England. Gruppen ble dannet i 2000 av bassisten Leo Smee og hans bror Milo Smee.

Opprinnelig var gruppen en duo bestående av de to brødrene, men siden 2007 har gruppen rekruttert flere musikere på mange forskjellige instrumenter. Bandet bestod per januar 2010 av ti medlemmer, og hadde instrumenter som saksofon, trompet, fiolin, gitar, bass og trommer.

Chrome Hoof er et stort orkester, og deres musikk spenner over flere varierte musikksjangre som f.eks. metal, elektro, funk, jazz, disco og kammermusikk. Musikken har blitt beskrevet som både progressiv, futuristisk og psykedelisk.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Chrome Hoof – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Chrome Hoof på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Chrome Hoof på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Chrome Hoof på Songkick Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
***Engelen i Arkhangelsk*** (orig. *Archangel*) er en roman av den engelske forfatteren Robert Harris, utgitt i 1998. BBC laget i 2005 en TV-serie av romanen med Daniel Craig i hovedrollen.

Handling
--------

Historikeren Christopher Fluke Kelso deltar på en konferanse i Moskva. Der møter han en gammel mann ved navn Papu Rapava, som påstår å ha vært til stede ved Josef Stalins død. Umiddelbart etter Stalins død gjennomførte Lavrentij Berija angivelig tiltak for å sikre seg en svart notatbok, som antas å ha vært Stalins hemmelige dagbok. Rapava tilbrakte deretter mange år i en Gulag-leir i Kolyma, etter at sovjetiske myndigheter prøvde å få tak i Stalins dagbok.

Kelso oppdager til slutt notatboken, som Rapava hadde overlatt til datteren sin rett før han ble fanget, utsatt for tortur, og drept. Dagboken viser seg å egentlig være memoarene til en ung kvinne valgt av Josef Stalin til å være mor til hans hemmelige arving. Etter å ha fulgt en rekke spor, som til slutt fører til det avsidesliggende Arkhangelsk oblast, står Kelso endelig ansikt til ansikt med Stalins sønn.

Oppvokst i en gammel tømmerhytte fylt med Stalins personlige eiendeler, skrifter og tidligere taler, er sønnen en fysisk og ideologisk kopi av sin far. Det blir avslørt at sønnen tidligere hadde myrdet ett ektepar (og tidligere KGB-agenter) som hadde oppdratt ham fra han var spedbarn, fordi han mente at de var upålitelige. Unge Stalin hadde tidligere blitt fortalt at folk kom til å hente ham, når det var på tide for ham å ta kontroll over landet sitt.

Stalin overvinner en spesialstyrke-enhet sendt for å eliminere ham, noe som alarmerer Kelso om mannens hensynsløse og lidenskapelige bruk av vold. Kelso kommer seg unna om bord på et tog på vei mot Moskva. På hver tog-stasjon samles stadig større folkemengder for å være vitne til den tilsynelatende gjenoppstandelsen til den berømte diktatoren, og det ser ut til at mannen kan være i stand til å gå gjennom dørene til Kreml og overta kommandoen over nasjonen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |
***28 dager*** er en amerikansk dramakomedie fra 2000 med Sandra Bullock i hovedrollen som «Gwen Cummings», en alkoholisert spaltist som havner på rehabilitering. Filmen er regissert av Betty Thomas.

Historien
---------

«Gwen Cummings» (Sandra Bullock) er spaltist i en avis og havner i en bilulykke på vei til sin søsters bryllup. Fordi hun har kjørt i alkoholpåvirket tilstand, blir hun gitt valget mellom fengsel eller rehabilitering. Hun velger det siste, men har ekstrem motstand mot å delta i noen av behandlingsprogrammene de har å tilby. Dette er fordi hun har motstand mot å innrømme at hun har et alkoholproblem. 

Etter at hun har blitt kjent med noen av de andre pasientene, begynner «Gwen» gradvis å revurdere livet sitt og se hva det er hun gjør, at hun faktisk har et seriøst problem. Veien mot tørrleggelse er ikke lett, og hun er ikke garantert suksess. Hun er allikevel villig til å gjøre et forsøk.

Rolleliste
----------

| Rolle | Skuespiller |
| --- | --- |
| Gwen Cummings | Sandra Bullock |
| Eddie Boone | Viggo Mortensen |
| Jasper | Dominic West |
| Lily Cummings | Elizabeth Perkins |
| Andrea | Azura Skye |
| Cornell Shaw | Steve Buscemi |
| Gerhardt | Alan Tudyk |
|

Eksterne lenker
---------------

* (en) *28 dager* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *28 dager* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *28 dager* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *28 dager* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *28 dager* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *28 dager* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *28 dager* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *28 dager* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *28 dager* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *28 dager* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

  

Portal: Film
**Jørn Sloth** (født 5. september 1944 i Sjørring i Thisted kommune) er en dansk sjakkspiller, som har oppnådd tittelen stormester i postsjakk og vunnet verdensmesterskapet i denne disiplinen av sjakkspillet i det 8. VM, spilt fra 1975–1980
Han er den yngste spilleren noensinne som har oppnådd tittelen.

Karriere
--------

Jørn Sloth vant i 1962 dansk mesterskap i sjakk for juniorer, og i 1964 tok han den uoffisielle EM–tittelen for juniorer i Groningen. Han er utdannet som cand. mag. og har i alle år valgt å føre en tilværelse som gymnaslærer og familiefar framfor å forsøke seg som profesjonell sjakkspiller. Han var på det danske laget i Sjakk-OL i 1972 og har i alt spilt 52 landskamper for Danmark. Siden 1975 har han mest spilt postsjakk, men deltar stadig av og til i alminnelige sjakkturneringer.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jørn Sloth – FIDE Rediger på Wikidata

* (en) Jørn Sloth – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Jørn Sloth – OlimpBase Rediger på Wikidata

* (en) Jørn Sloth – 365Chess.com Rediger på Wikidata
* Sloth hos chessmail.com

Portaler: Danmark | Sport

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
**Jørund Berg Leknes** (født 24. januar 1982 i Trondheim) er en norsk politiker (SV). Leknes var politisk rådgiver i Moderniseringsdepartementet i utgangen av 2005, og i
fra januar 2006 til oktober 2009 i Fornyings- og administrasjonsdepartementet. Etter det ble han ansatt som utvikler av programvare basert på åpen kildekode i det norske IT-selskapet Kantega. Fra 1. januar 2012 er han i tillegg ansatt som avdelingsleder i Kantega for avdelingen Multikanal. 

Han var vararepresentant på Stortinget for SV fra Sør-Trøndelag i perioden 2001–2005 og igjen i perioden 2005–2009. Han møtte i Stortingets finanskomité første gang som 20-åring (som vara for Øystein Djupedal).

Han har markert seg innenfor IKT-politikk: Jørund Leknes har bl.a stilt flere spørsmål om åpen kildekode og fri programvare i Stortingets spørretime, og han har også ledet IKT-utvalget i SV. Han har programmert siden han var 14 år, og behersker bl.a programmeringsspråkene C, Java og C++. Leknes har havnet blant de ti beste i NM i programmering fire ganger.

Referanser
----------

1. ↑  «*Kantega ansetter Jørund Leknes*, artikkel i digi.no». Arkivert fra originalen 28. mai 2010. Besøkt 16. november 2010.
2. ↑  Stortingets oversikt over representanter fra Sør-Trøndelag
3. ↑  *SVs hippe nerd*, artikkel i Dagens IT
4. ↑  *Regjeringens datanerd*, artikkel i TU.no

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jørund Leknes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Jørund Leknes hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Jørund Leknes hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
IDE-sokler på et hovedkort
IDE-kabel
**Integrated Drive Electronics (IDE)**, også kjent som **AT Attachment (ATA)** er en grensesnitt-standard for å koble lagringsenheter som harddisker og CD-ROM-enheter til personlige datamaskiner.
Mange synonymer og relaterte begreper eksisterer, inkludert forkortelser som **ATAPI** og **UDMA**.

Da Serial ATA kom på markedet i 2003, ble den opprinnelige ATA-standarden omdøpt til **Parallel ATA (PATA)**. Denne artikkelen dekker kun Parallel ATA.

PATA-standarden tillater bare kabler opp til 46 cm lengde. Det er likevel enkelt å finne kabler på opp til 91 cm på markedet. På grunn av den begrensede lengden, brukes denne teknologien vanligvis internt i kabinettet.

Kablene hadde 40 ledere fram til UDMA4 (Ultra DMA/66)-standarden kom med 80 ledere i kabelen. Denne standarden brukte de samme 40-pinners soklene, men kabelen hadde 40 nye jordledere for å redusere elektromagnetisk støy.

Eksterne lenker
---------------

* (en) ATA – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) ATA – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Chronica Gallica av 452**, også kalt for *Den galliske krønike av 452*, er en krønike fra senantikken, presentert i form av annaler som fortsetter arbeidet til Hieronymus. I moderne tid har krøniken redigert av Theodor Mommsen i utgivelsen *Monumenta Germaniae Historica*, sammen med en annen anonym gallisk krønike, *Chronica Gallica av 511*.

Krøniken begynner i 379 da Theodosius ble opphevet til medkeiser, og ender med angrepet av hunernes konge, Attila, på Italia i 452. Krøniken har sitt navn etter dette året. Dets fokus er på Gallia, keiserne og pavene, mens hendelser i den østlige delen av Romerriket er lite nevnt. Det er det eldste bevarte historiske verk fra Gallia (Frankrike). Stedet for dens opprinnelse er meget diskutert, men de fleste forskere har plassert den et sted i Rhônedalen. Marseille har også blitt nevnt.

*Chronica Gallica av 511*, redigert i det samme bindet av *Monumenta Germaniae Historica*, begynner også med Theodosius, men dekker perioden kun opp til år 511.

Litteratur
----------

* *Monumenta Germaniae Historica*, Auctores antiquissimi 9: Chronica minora saec. IV. V. VI. VII. (I). red. Theodor Mommsen. Berlin 1892, S. 615–666, Digitalisert. (Tekst: sidene 646ff. og hver andre side [648, 650 etc.])
* Burgess, Richard (2001): «The Gallic Chronicle of 452: A New Critical Edition with a Brief Introduction». I: Ralph W. Mathisen, Danuta Shanzer (Hrsg.): *Society and Culture in Late Antique Gaul. Revisiting the Sources*. Aldershot, S. 52ff.
* Muhlberger, Steven (1990): *The Fifth-Century Chroniclers: Prosper, Hydatius, and the Gallic Chronicler of 452*. Leeds.
**Avantgardistisk metall** (også kjent som *avant-metall* eller *eksperimentell metall*) er undersjanger av heavy metal, som løselig definert ved bruken av eksperimentering og innovasjon, elementer fra avantgardistisk musikk, inkludert ikke-standardiserte og ukonvensjonelle lyder, instrumenter, sangstrukturer, spillestil og sangteknikker. Avantgardistisk metall er påvirket av progressiv rock og ekstremmetall, særskilt death metal, og er nært beslektet med progressiv metal. Avantgardistisk metall har sin opprinnelse i Sentral-Europa på begynnelsen av 1980-tallet. En del lokale miljøer er blant annet Los Angeles, San Francisco Bay Area, Boston, og Seattle i USA, Oslo i Norge, og Tokyo i Japan.

Avantgarde kontra prog-metal
----------------------------

Avantgardistisk metall kan til tider forveksles med progressiv metal, som har kompliserte og varierte oppbygninger, hastigheter og stilarter, en kompleks sjanger fordi musikken er meget teknisk og vokalen er operainspirert med stor dynamikk og variasjon. Det er det eksperimentelle og nyskapende i avant-garde metal som virkelig skiller disse sjangerne. I andre tungmetall-sjangre er det ofte en ideologi eller estetikk som er kjennetegn, mens i avant-garde er det ikke slike fellesnevnere.

Band
----

De tidligste avantgardistisk metall-bandene var blant andre Master's Hammer og Celtic Frost. Blant norske band i sjangeren er Arcturus, Solefald DHG, Ulver, Fleurety og Ved Buens Ende.

Referanser
----------

1. ↑  Rate Your Music – Avant-Garde Metal[*død lenke*]
2. ↑   Wray, John (28. mai 2006): «Heady Metal», New York Times.
3. ↑  «The Avant Garde And How To Swing It», *Metal Storm*
4. ↑  «What Is Heavy Metal? Arkivert 5. februar 2006 hos Wayback Machine.» *About.com*

Eksterne lenker
---------------

* Avantgardemetal.com

  


| * v
* d
* r
Heavy metal |
| --- |
| Sjangere | 
* Avant-garde
* Black
* Death
* Doom
* Folk
* Glam
* Gothic
* Groove
* Industriell
* Power
* Progressiv
* Sludge
* Speed
* Stoner
* Tradisjonell
* Thrash
* Viking

 |
| Krysningssjangere | 
* Crossover thrash
* Alternativ
* Deathcore
* Deathgrind
* Melodisk black
* Metalcore
* Nu
* Symfonisk black

 |
| Scener og perioder | 
* Bay Area thrash
* New Wave of American
* New Wave of British
* Gothenburg death
* True Norwegian Black
* Neue Deutsche Härte

 |
| Andre betegnelser | 
* Ekstrem
* Melodisk
* Nyklassisk
* Symfonisk
* Teknisk
* Shred
* Kristen

 |
Treskje, skåret i bjørk av Ole Moene omkring 1875. Skjeen kommer fra Bernadottesamlingen.Foto Anne-Lise Reinsfelt/Norsk Folkemuseum, NF. 1915-0278.
Skrin med kronet "J" i speilmonogram, skåret i bjørk av Ole Moene for enkedronning Josefine. Lengde 28 cm. Skrinet kommer fra Bernadottesamlingen og er nå på Norsk Folkemuseum. Foto Anne-Lise Reinsfelt/Norsk Folkemuseum, NF.1915-0275.
**Ole Moene** (født 1839, død 1908) var en norsk treskjærer fra Oppdal.

Han var elev av treskjæreren og sambygdingen Sjur Jamtseter og var med Sjur på utsmykkingen av Lønset kirke. Senere arbeider Moene med mindre formater, og han hadde en stor produksjon av dekorerte esker, skrin, tiner, treskjeer, serviettringer, knivskaft, brillehus og andre små gjenstander. Disse ble dels solgt direkte og dels gjennom forhandlere som for eksempel husflidsforretninger i Trondheim og i Kristiania.

Under et opphold i Kristiania i 1872 fikk Moene forespørsel om å undervise i treskjæring og skulptur på tegneskolen, og han fikk også tilbud om å undervise på Treskjærerskolen på Bygdøy kongsgård. Men Moene trivdes hverken særlig godt i Kristiania eller med undervisning så han reiste tilbake til Oppdal. Der han bodde på plassen Molund på Lønset. Der tok han også imot elever, og av disse var det sambygdingen Johannes Haugen som ble mest kjent.

Ole Moene utvikler en egen stil som i ettertid har fått betegnelsen *Ole Moene-stil*. Han bruker akantus i lite format, og utvikler stor variasjon i ranker. Han skar helst i lys bjørk, og produksjonen hans er særlig kjent for sin detaljrikdom, sine fine snitt og sin høye kvalitet og presisjon. Han har trolig produsert ca. 1600 gjenstander, men bare en liten del av disse er signert med hans navnestempel.

Ole Moene leverte flere arbeider til den svensk-norske kongefamilien, og han er representert i samlingene på Aulestad, Hadeland Folkemuseum, Nasjonalmuseet, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum, Norsk Folkemuseum, Norsk Skogmuseum og Oppdal bygdemuseum.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Artists of the World Online, oppført som Ole Olsen Moene, AKL Online kunstner-ID 00321893[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Viken (1979) s. 42.

Litteratur
----------

* Ingri Skou (1991). *To norske treskjærere: Ole Moene og Lars Kinsarvik*. C. Huitfeldt. ISBN 82-7003-104-6.
* Ellen Magerøy (1983). *Norsk treskurd*. Oslo: Samlaget. ISBN 82-5212341-4.
* Ingeborg Viken (1979). «Ole Moene». I Olav Dalgard. *Kunst og kunstnarar frå Oppdal*. Oslo: Tanum-Norli. s. 34–42. ISBN 82-518-0807-3.

Eksterne lenker
---------------

* Se arbeider av Ole Moene i DigitaltMuseum.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** KulturNav
 |
***Hurlyburly*** er et amerikansk skuespill fra 1984, regissert av David Rabe. Tittel på teaterstykket henviser til en dialog fra William Shakespeares *Macbeth*. Teaterstykket handler om narkotikaavhengige Hollywood-skuespillere på 80-tallet som engasjerer seg i endeløse diskusjoner med kvinnehat. Broadway-stykket ble opprinnelig regissert av Mike Nichols, og hadde William Hurt, Christopher Walken, Harvey Keitel, Jerry Stiller, Judith Ivey, Sigourney Weaver og Cynthia Nixon i hovedrollene. *Hurlyburly* ble nominert til en Tony Award for beste teaterstykke i 1985.

I 2005 ble stykket satt opp på nytt på off-Broadway med Ethan Hawke, Josh Hamilton, Bobby Cannavale, Parker Posey, Wallace Shawn, Halley Wegryn Gross og Catherine Kellner i rollene. I 1998 ble skuespillet filmatisert av Anthony Drazan, som gjorde noen endringer på handlingen. Sean Penn, Kevin Spacey, Chazz Palminteri, Robin Wright Penn, Garry Shandling, Anna Paquin og Meg Ryan hadde roller i filmversjonen.

Referanser
----------

1. ↑  McKinley, Jesse (22. februar 2005). «'Hurlyburly' Will Move, Bypassing Broadway». *The New York Times*. Besøkt 19. april 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hurlyburly* på Internet Broadway Database
**NM Mixed** er et nasjonalt curlingmesterskap. Turneringen er åpen, og personer fra andre nasjoner kan gjerne delta. Vinneren av turneringen får som regel førsteretten til å spille europamesterskapet i samme format.

Regler
------

* Alle lag må bestå av to menn og to kvinner
* To spillere av samme kjønn kan ikke spille etter hverandre
* Det finnes ingen aldersbegrensning

Vinnere
-------

1995 – Halden Curling Club (Jan Øivind Hewitt, Anne Grethe Bremnes, Jan Marcus Lilledal, Anne Grethe Hewitt)

2000 - Oppdal curling club (Stig Høiberg, Grethe Wolan, Christian Jørgensen, Else Skogan)

2004 – Oppdal Curling Club (Øivind Andre Grøseth, Solveig Enoksen, Kristin Skaslien, Hans Roger Tømmervold)

2005 – Lillehammer Curling Club – (Thomas Løvold, Linn Gitmark, Thomas Due, Camilla Grøseth)

2006 – Snarøen Curling Club (Håvard Vad Petersson, Henriette Wang, Christoffer Svae, Åsa Celius)

2007 – Halden Curling Club (Jan Marcus Lilledal, Anne Grethe Hewitt, Jan Øivind Hewitt, Anne Christine Berg)

2008 – Snarøya Curling Club (Thomas Løvold, xx, Christoffer Svae, xx)

2009 – Oppdal Curling Club (Eli Skaslien, Steffen Walstad, Kjersti Husby, Steffen Mellemseter) 

2010 – Mixed Curling Club (Sander Rølvåg, Kristine Davanger, Frode W, Malin Frondell Løchen)

2011 – Halden Curling Club (Ole N. Hauge, Hilde Stenseth, Tomas Moe, Anne Grethe Bremnes)

2012 – Mixed Curling Club (Magnus Nedregotten, Pia Trulsen, Steffen Walstad og Ingvild Skaga)

2013 - Oppdal Curling Club (Hans Roger Tømmervold, Marte Bakk, Hans Olav Storlien og Solveig Enoksen)

2014 - Snarøen Curling Club (Steffen Walstad, Kristin Skaslien, Magnus Nedregotte og Julie Kjør Molnar)