Ebraucus, illustrasjon i *Genealogical Chronicle of the Kings of England to Edward IV* (ca 1461)
**Ebraucus** (walisisk: *Efrawg/Efrog*) var en mytisk konge av britene, og det finnes ingen historiske bevis for hans mulige eksistens. Hans fortelling kommer fra Geoffrey av Monmouths *Historia Regum Britanniae* (*De britiske kongenes historie*), skrevet omkring 1136. Her gjengis han som sønn av den foraktelige Mempricius som til sist ble spist av ulver. 

Etter sin fars død ble Mempricius konge og styrte i 39 år. I henhold til Geoffrey ble han meget beundret, var høy og bemerkelsesverdig sterk. Han var den første til å gå i krig med gallerne siden Brutus' tid. Ved å herje byene og kysten og drepe mange menn, ble han meget rik på gull og sølv og beriket selv landet i Britannia. Han grunnla byen Kaerebrauc (York), oppkalt etter seg selv, nord for elven Humber, (se Eboracum for den egentlige bakgrunnen for York), og Alclud i Alba (Skottland) (se Dumbarton, hovedstaden i Strathclyde). I følge Polidoro Virgili «bygde han byen Maidens, nå kalt Edinburgh Castle, og ble anlagte i den ytterste delen av Storbritannia, nå kalt Skottland.» *Registrum Malmesburiense* hevder at han også bygde «festningen i Montrose». Geoffrey hevdet at dette var på samme tid som kong David regjerte i Judea og Silvius Latinus i Sparta.

Ebraucus hadde tyve koner som skaffet ham tyve sønner og tretti døtre. Mange av disse nevnes med navn, men ingen biografi er knyttet til dem, unntatt datteren Galaes som var den vakreste kvinnen i hele Britannia og Gallia, men det er også alt som sies om henne. Alle sine døtre sendte han til sin fetter Silvius Alba i Alba Longa (Italia) slik at de kunne bli gift med andre etterkommere fra Troja. Med unntak av Brutus Grønnskjold dro alle hans andre sønner, ledet av Assaracus, til Tyskland, underkastet folket og skapte seg et kongedømme der som ikke nevnes med navn.

Brutus Grønnskjold, den gjenværende sønnen, arvet kongeriket da Ebraucus døde.

Familietreet til Ebraucus' slekt
--------------------------------

*Se også*: Mytiske konger av britene

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   | Corineus |   |   |   |   |   | Brutus trojaneren |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   | Dronning Gwendolen |   | Locrinus |   | Albanactus |   | Kamber |  |
|   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Maddan |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Mempricius |  |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Ebraucus |  |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Brutus Grønnskjold |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Leil |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Rud Hud Hudibras |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Bladud |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Leir |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| Goneril |   | Regan |   | Cordelia |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|
| Marganus |   | Cunedagius |  |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Rivallo |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Gurgustius |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Sisillius I |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Kimarcus |
|
|   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   | Gorboduc |   | Judon |
|   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   | Ferrex |   | Porrex I |
|

Referanser
----------

1. ↑  *Polydore Vergil's English History, from an Early Translation*, bind 36, Camden society, 1846, s. 34.
2. ↑  Brewer, J.S. (2012): *Registrum Malmesburiense: The Register of Malmesbury Abbey Preserved in the Public Record Office*, Cambridge University Press, s. 463.

Litteratur
----------

* Geoffrey av Monmouth (1982): *The History of the Kings of Britain*, oversatt med innledning av Lewis Thorpe, Guild Publishing London, s. 78-79