recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tollef K. Tollefsen** (født 2. juni 1885 i Stavanger, død 28. mars 1963 samme sted) var en norsk roer som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Tollefsen vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1920 i Antwerpen. Han var med som roer på den norske åtteren som kom på tredjeplass bak USA og Storbritannia. Mannskapet på den norske båten var; Theodor Nag, Conrad Olsen, Adolf Nilsen, Håkon Ellingsen, Thore Michelsen, Arne Mortensen, Karl Nag, Tollef Tollefsen og Thoralf Hagen som var styrmann. Totalt deltok åtte båter fra åtte nasjoner og konkurransen, som ble avviklet 28. og 29. august 1920, ble gjennomført i cupform. To og to båter møttes i kvart- og semifinaler. Norge møtte og beseiret Tsjekkoslovakia i kvartfinalen men tapte siden i semifinalen til Storbritannia.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1920 Belgias flagg Antwerpen - Bronse i roing, åtter Norges flagg Norge

Referanser
----------

1. 1 2   sports-reference.com, «Tollef Tollefsen», Sports-Reference.com olympisk utøver-ID to/tollef-tollefsen-1, besøkt 31. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   World Rowing athlete database, «Tollef Tollefsen», World Rowing-ID 1a94dcb4-f3d0-4827-bbea-e20202c0ebce, besøkt 8. mars 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tollef Tollefsen – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Tollef Tollefsen – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Tollef Tollefsen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Tollef Tollefsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Tollef Tollefsen – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Tollef Tollefsen – FISA Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Tolpuddle** er en landsby og et verdslig sogn i distriktet West Dorset i grevskapet Dorset, England. Den har navn etter elven Piddle, og ligger i dalen elven renner gjennom, omkring 13 km øst for Dorchester og 19 km vest for Poole. I henhold til sognets beregninger var befolkningstallet for 2013 420 personer.

Tolpuddlemartyrene
------------------

Martyrmuseet
Landsbyen er kjent for tolpuddlemartyrene, seks menn som i 1832 dannet en fagforening. To år senere ble de dømt til transportering til Australia; i 1836 ble de frigitt fordi de hadde blitt folkehelter. Flere gamle arbeiderhus er bevart, noen av dem fortsatt bebodd av jordbruksarbeidere, og en er innredet som Martyrmuseet. Utenfor museet står en skulptur som viser de seks tolpuddlemartyrene. Den årlige festivalen for martyrene blir årlig holdt i landsbyen den tredje helgen i juli.

En gammel platanlønn i landsbyens park er kjent som martyrenes tre, og det er sagt at det var under dette treet som martyrene sverget sin troskap. Treet er nå tatt var på av National Trust.

Dagens landsby
--------------

Tolpuddle hadde tidligere en bensinstasjon, butikk og postkontor, men disse har stengt. Den har en pub, The Martyrs Inn, som er eid av det nærliggende herregården Athelhampton House fra tudortiden og som ligger rundt 1,6 km til vest. Det er åpent for publikum.

Tolpuddles sognekirke er dedikert til Johannes Døperen og er datert til 1200-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  «Parish Population Data» Arkivert 2. november 2014 hos Wayback Machine. *Dorset County Council*. 20. januar 2015.
2. ↑  «Tolpuddle Martyrs village tree pruning carried out», *BBC News*. 7. november 2014.
3. ↑  Athelhampton House
4. ↑  *West Dorset Holiday and Tourist Guide* (1983). West Dorset District Council, s. 21.

Eksterne lenker
---------------

* «1834: Tolpuddle Martyrs banished to Australia», *History.com*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
Tolstoj (foran) med Tsjertkov, hans venn og grunnleggeren av tolstojanismen
**Tolstojanerne** (russisk: Толстовцы, *Tolstovtsy*) var tilhengerne av en ved århundrestiftet til den 20. århundre utbredt for kristen anarkisme og pasifisme.

Historie
--------

Tolstojanerne var inspirert av forfatteren Leo Tolstojs verker, i særdeleshet av boken *Himmelriket i dere* (Царство Божие внутри вас, *Tsarstvo Bozjije vnutri vas*). Som grunnlegger av tolstojanismen regnes Vladimir Grigorjevitsj Tsjertkov (1854–1936). Tolstoj selv distranserte seg fra tolstojanismen. 

Tolstojanernes lære bygde fremfor alt på kristent fundament, og særlig på Bergprekenen. Statlige institusjoner, privateiendom og verdslig rettsorden ble avvist. Tolstojanerne ernærte seg som regel utelukkende vegetarisk eller vegansk og mange av dem slo seg sammen i *landkommuner*. Såvel i tsartiden som under Sovjetstyret ble tolstojanerne forfulgt på grunn av deres anarkistiske og radikal-pasifistiske tankegods.

Tolstojanismen hadde tidlig på 1900-tallet sterk innflytelse på intellektuelle som Pierre Ramus, John Ruskin ogr Mohandas Gandhi, og på den israelske kibbutz-bevegelse.

De ble ofte kritisert som verdensfremmede idealister. Fra kristent hold kritiserte Vladimir Solovjov den tolstojanske «rettsnihilisme».

Referanser
----------

1. ↑  Anita Schlüchter: «Zur Verteidigung des Rechts. Die Kritik an Tolstojs Rechtsnihilismus durch Juristen und Solov’ev. Arkivert 7. november 2016 hos Wayback Machine.»' I: *Junges Forum Slavistische Literaturwissenschaft.* 2004 (PDF; 208 KB Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tolstoyan movement – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Pema Lingpa** (født 1450, død 1521) var en berømt mester og tertøn i Nyingma-tradisjonen i tibetansk buddhisme. Pema Lingpa-tradisjonen er idag ved siden av Drukpa-skolen den mest kjente buddhistisk lærtradisjon i Bhutan. Pema Lingpa har i Bhutan en særstilling som landets hellige patron, fordi han stammer fra Bhutan, praktiserte der den største delen av livet og fant lærsystemet hans som skjulte skatter i landet. Han var en mest berømt skattfinder av Guru Rinpoches spirituelle skatter og oppdaget ved siden av ritualgjenstander og statuer, 25 lærsykler blant annet angående Dzogchen og Vajrakilaya. Han oppdaget utover det en skjult tempel i Lho Kyercu i Bhutan, idag kalt Paro Kyercu. Denne tempel ligner en av templene i Samye, Tibets første klosteret og kan fortsatt besøkes.

Inkarnasjon av Longchenpa
-------------------------

Pema Lingpa var ifølge overlevering den umiddelbare inkarnasjonen av Longchen Rabjam, den mest berømt lærde mester i Nyingma-skolen. Han gjelder samtidig som den siste inkarnasjonen av den tibetanske prinsess Pemasel, datteren til kongen av Tibet Trisong Detsen. Hun ble vekket fra døden av Guru Rinpoche i det 8.arhundre og han overførte Dzogchen-læren kalt "dakiniens hjerteessens" ("Khandro Nyingtig") til prinsess Pemasel. Denne lærsyklus ble gjenoppdaget av Pema Lingpa og har fortsatt stor betydning i Pema Lingpa tradisjonen. Guru Rinpoche hvar en enestående tantrisk mester som var drivkraften bak overføringen av buddhismen fra India til Tibet og gjelder dermed som grunnlegger av tibetansk buddhisme.

Kongen til Bhutan Jigme Wangchuk og 6. Dalai Lama Tsangyang Gyatso har vært viktige historiske personligheter som stammer fra Pema Lingpa-familien.

Gangteng Tulku Rinpoche
-----------------------

Den 9. Gangteng Tulku Rinpoche *Kunzang Pema Namgyal* blir ansett som en kropps-emanasjonen av Pema Lingpa. Han er linjeholder i Pema-Lingpa-overdragelseslinjen som inneholder hele lær -og praksissystemen i tradisjonen. Han fungerer også som lærer for westlige elever i Europa og USA.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 103204415, besøkt 15. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   NUKAT, oppført som Padma-glin-pa, NUKAT autoritetspost n2014147595[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   BDRC Resource ID P1693[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   BDRC Resource ID P2652[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Dudjom Rinpoche, *The Nyingma School of Tibetan Buddhism - It's fundamentals and history*, Wisdom Publ.Boston 1991, s.797
6. ↑  Dudjom Rinpoche, *The Nyingma School.... s.554*

Litteratur
----------

* Dudjom Rinpoche: *The Nyingma School of Tibetan Buddhism - It's fundamentals and history*, Wisdom Publications, Boston 1991 ISBN 0-86171-1998
* Sarah Harding (overs.): *The Life and Revelations of Pema Lingpa*. Snow Lion Publications, Ithaca N.Y. 2003, ISBN 1-55939-194-4

Eksterne lenker
---------------

* Yeshekhorlo International
* 

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Rømerskalaen** eller **Rømers skala** er en temperaturskala oppkalt etter den danske astronomen Ole Christensen Rømer, som foreslo det i 1701. Skalaen er ikke lenger i bruk.

I denne skalaen var nullpunktet satt ved å bruke frossen saltlake. Vannets kokepunkt var satt til 60 grader. Senere så Rømer at vannets frysepunkt falt omtrent til en åttendedel av dets verdi (7,5 grader), så han brukte denne verdien som det andre faste punktet. Altså er denne skalaens enhet, en rømergrad, 40/21 av en grad kelvin eller celsius. Noen ganger er symbolet for rømer kalt **°R**, men siden dette symbolet også er gitt rankines skala, brukes helst **°Rø**. Navnet bør ikke forveksles med réaumur.

Gabriel Daniel Fahrenheit lærte av Rømers arbeid og besøkte ham i 1708. Han forbedret skalaen, og økte antallet deler med en faktor på fire, og fikk etter hvert sin egen skala, fahrenheitskalaen, i 1724.

Omregningstabell mellom de forskjellige enhetene
------------------------------------------------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Vauxhall Velox** (1948–65) var en familiebil fra britiske Vauxhall Motors. Den etterfulgte Vauxhall 14, og var frem til 1957 et mer romslig alternativ til den rimeligere Vauxhall Wyvern, selv om de delte ramme og understell. Disse var etter lanseringen i Norge, klare bestselgere i mellomklassen, og stod i 1953 med utsalgspriser på 17 500 og 16 250 kroner.[1] I likhet med andre modeller fra General Motors, fikk Velox årlige endringer i utseendet.

**LIP** (1948–51) var en 4-seters sedan med 2.3-liters 6-sylindret bensinmotor på 54 hk. Den ble produsert i Luton, samt ved General Motors sine fabrikker i Sveits, New Zealand og Australia. **EIP/EIPV & EBP** (1951–57) fikk større karosseri og etterhvert forbedret motorkraft. Fra 1955 var **Cresta** en mer luksuriøs utgave av Velox.

**PA** (1957–62) var helt nye modeller med halefinner og panoramavindu (derav P), slik som på Opel Rekord P. Samme året kom Vauxhall Victor og overtok for Vauxhall Wyvern som et rimeligere alternativ (til Velox). Motoren i Velox ga nå 83 hk. **PY** og **SX** var kosmetiske endringer i 1959 og 1960, mens **PB** (1962–65) ble den siste Velox. 

* LIP, 1947
* EIP, 1953
* PA S, 1958
* PA SY, 1962
* PB


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Vauxhall Velox*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  *Ukens bil: Vauxhall* i VG den 3. desember 1953.
**Anleggsseksjonen, Bergen** var en kommunal enhet opprettet i 1972, og hadde ansvar for prosjektering, anlegg, drift og vedlikehold av den nye storkommunens vei-, vann- og kloakkanlegg. Anleggsseksjonen skiftet navn i 1988, til «Avdeling for vei, vann og avløp» (VVA).

Historikk
---------

Anleggsseksjonen ble etablert da kommunene Arna, Bergen, Fana, Laksevåg og Åsane ble slått sammen i 1972. Seksjonen fikk. Dette innebar at veivesenet og vann- og kloakkvesenet i tidligere Bergen by opphørte. Det samme gjaldt for ingeniørkontorene i de øvrige kommunene.

Oddvin Fonn, som hadde vært leder av vann- og kloakkvesenet i Bergen siden 1964, ble Anleggsseksjonens første direktør. Under ham sorterte fem fagavdelinger med ulike ansvarsområder. Prosjektavdelingen sto for planleggingen. Anleggsavdelingen skulle gjennomføre prosjektene. Driftsavdelingen hadde ansvar for vedlikeholdet av anleggene. I tillegg hadde seksjonen verksted og en økonomiavdeling. Teknisk direktør forholdt seg også til Teknisk utvalg som var det folkevalgte organet med ansvar for Anleggsseksjonens drift.

Denne administrative organiseringen holdt seg uforandret inntil omorganiseringen av Bergen kommune i 1984. Anleggsseksjonen ble nå en linjeavdeling underlagt Kommunalavdeling teknisk utbygging. Teknisk utvalg ble avviklet til fordel for Hovedutvalg for teknisk utbygging, som i tillegg til ansvaret for planlegging og gjennomføring av kommunaltekniske anlegg, også fungerte som bygningsråd.

Internt fortsatte administrasjonen av Anleggsseksjonen omtrent som før, men uten egen økonomiavdeling. Seksjonen beholdt også navnet inntil 1988. Da ble Kommunalavdeling for teknisk utbygging omorganisert, og Anleggsseksjonen skiftet navn til Avdeling for vei, vann og avløp (VVA).

Historiske arkiver
------------------

Det hiostoriske arkivet etter Anleggsseksjonen er oppbevart ved Bergen Byarkiv. Arkivet etter Anleggsseksjonen forteller om store utbyggingsprosjekter i Bergen kommunes nye bydeler i perioden fra 1972 til 1987. Etaten var blant annet ansvarlig for planlegging og utbygging av tekniske anlegg for boligområdene på Sandsli og Bønes. Et annet større prosjekt var utbygging av Loddefjord nord og Olsvik. I tillegg gjennomførte man massiv boligbygging i Åsane, blant annet på Flaktveit, Rolland og deler av Ulsetåsen.

Den store byggeaktiviteten i områdene rundt Bergen sentrum førte til et behov for utbedring av sentral infrastruktur. Arkivet inneholder på grunn av dette mye materiale som omfatter innfartsårene til sentrum, vannforsyningen i Åsane og fra Gullfjellet. I tillegg kom spørsmålet om rensing av kloakk utover 1970-tallet, noe som innebar prosjektering av nye renseanlegg. Utover dette finnes blant annet opplysninger om erstatningskrav, overtakelser av private veier og VA-anlegg og periodevis vedlikehold.

Referanser
----------

1. 1 2

Litteratur
----------

* Byrkjeland, Martin og Hammerborg, Morten 2005: Byens skjulte årer - Vann og avløp i Bergen gjennom 150 år.

Eksterne lenker
---------------

* Anleggsseksjonen - oppslagsverket oVe, artikkel av Bjarne Medby, Bergen Byarkiv.
* Bergen Byarkiv
* Vann- og avløpsetaten Arkivert 9. desember 2013 hos Wayback Machine.
**Ceraphronidae** er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser. Gruppen omfatter rundt 350 kjente arter fordelt på 14 slekter. Den er nesten ikke undersøkt i Norge, men det er trolig at vi har ca. 50 arter.

Utseende
--------

Knøttsmå til små (0,5 – 2,8 mm), tettbygde snylteveps. De ligner på den beslektede familien Megaspilidae men skiller seg fra disse ved at vingemerket er ganske lite, at «stilken» fremst på bakkroppen er nokså bred og at de har en enkelt midtfure på thorax. Hodet er nokså stort med store fasettøyne, antennene er 9 – 11-leddete. Det andre leddet er sterkt forlenget, og antennen er knebøyd mellom andre og tredje ledd. De ytterste leddene danner en litt kølleformet antennesvøpe. Midtkroppen (thorax) er nokså bred, med én midtfure på ryggsiden. Beina er nokså korte og spinkle, vanligvis lyse på farge. Vingene er avrundede med sterkt redusert årenett. Det går en markert åre (costa) langs forvingens forkant i de innerste 2/3, utenfor dette gjør den en sving bakover før den ender blindt før vingespissen. Andre årer finnes ikke. Ganske mange arter er helt vingeløse. Hunnens eggleggingsrør er ganske kort og ikke påfallende.

Levevis
-------

De er parasitoider, som utvikler seg på larver eller pupper av ulike insekter og til slutt dreper disse før de forpupper seg. De fleste ceraphronidene snylter på tovinger (Diptera), men det finnes også en del arter som er hyperparasitoider, som snylter på snylteveps i gruppene Braconidae og Chalcidoidea, som i sin tur snylter på bladlus, skjoldlus eller barkbiller.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* ordenen vepser, (Hymenoptera)
	+ gruppen stilkvepser, Apocrita
		- gruppen Ceraphronoidea
			* familien Ceraphronidae
				+ slekten *Aphanogmus* Thomson, 1858 – 47 arter i Europa
				+ slekten *Ceraphron* Jurine, 1807 – 47 arter i Europa
				+ slekten *Cyoceraphron* Dessart, 1975 – ikke i Europa
				+ slekten *Elysoceraphron* Szelenyi, 1936 – 1 art i Europa
				+ slekten *Gnathoceraphron* Dessart & Bin, 1981 – ikke i Europa
				+ slekten *Microceraphron* Szelenyi, 1935 – 1 art i Europa
				+ slekten *Retasus* Dessart, 1984 – ikke i Europa
				+ slekten *Synarsis* Förster, 1878 – 6 arter i Europa

Kilder
------

* Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40.
* Foto av en afrikansk art:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ceraphronidae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ceraphronidae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Ceraphronidae* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Ceraphronidae* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Ceraphronidae* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Ceraphronidae* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Ceraphronidae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Ceraphronidae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Ceraphronidae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Ceraphronidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Eivind Grov** (født 20. oktober 1936 i Naustdal) er en norsk forretningsmann, som har vært særlig sentral i reiselivsnæringen.

Grov overtok i 1965 driften av Alexandra Hotel i Loen. Under hans ledelse utviklet bedriften seg til en helårsvirksomhet, som i 2006 hadde 135 årsverk og en omsetning på 100 millioner kroner. Han har også vært aktiv i norsk reiselivsnæring utenom egen bedrift og har sittet i styrene i blant annet Nortra, Fjord Norge, Norsk hotell- og restaurantforbund, Kilde Hotels og Reiselivsutvikling AS.

Grov har vært engasjert i lokalpolitikk for partiet Høyre. Han har vært medlem av kommunestyret og formannskapet i Stryn kommune og i fylkestinget i Sogn og Fjordane.

Kongen utnevnte i 2004 Grov til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans innsats for norsk reiseliv.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  «Eivind Grov 70 år» Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. Stryn kommune, 3. november 2006, besøkt 4. november 2009.
2. ↑  «Eivind Grov», *Sogn og Fjordane fylkesleksikon*, NRK, besøkt 4. november 2009.
3. ↑  «Tildeling av ordener og medaljer: Søk i arkivet», kongehuset.no, besøkt 4. november 2009.
Xiang i Kina
Kinesiske dialekter og språk
**Xiang** (kinesisk: 湘語; pinyin: *Xiāng yǔ*), også kalt **hunanesisk**, er en variant av det kinesiske språk. Språket er oppkalt etter elven Xiang og er utbredt særlig i provinsen Hunan. 

Xiang tales av over 36 millioner mennesker i Kina, særlig i det sentrale og sørvestre Hunan, i de fire fylkene Quánzhōu (全州), Guànyáng (灌陽), Zīyuán (資源) og Xīngān (興安) nord i regionen Guangxi, og dessuten i mindre deler av Guangdong. Xiang-området omgis av mandarintalende områder i nord, vest og sør, Hakka i sør, og av Gàn i østre Hunan og i Jiangxi. Xiāng er også i kontakt med språkene Tujia og Miao i vest.

Man kan dele inn xiang etter kriteriet gammel og ny, der den gamle (i sør) har stått seg bedre mot påvirkning fra mandarin. *Gammel xiang* er av stor interesse for språkforskere ettersom det i likhet med wu-dialekten har bevart den gamle tredelte distinksjonen mellom obstruenter. 

Det finnes dessuten tre dialektgrupper innen xiang:

* Chángyì-subgruppen (長益片) i 32 byer/byfylker og fylker, blant annet i Changsha
* Lóushào-subgruppen (婁邵片) i 21 byer/byfylker og fylker i Hunan og Guangxi
* Jíxù-subgruppen (吉漵片) i åtte byer/byfylker og fylker

Xiang var det språket som Mao Zedong vokste opp med.

Litteratur
----------

* Bào, hòuxīng & Chén, huī. (2005). "Xiāngyǔ de fēnqū" (The divisions of Xiang languages). *Fāngyán*: 261-270. (鮑厚星, 陳暉. 2005. "湘語的分區".方言: 261-270)
* Norman, Jerry. [1988] (2002). *Chinese*. Cambridge, England: CUP ISBN 0-521-29653-6
* Wu, Yunji. (2005). *A Synchronic and diachronic study of the grammar of the Chinese Xiang dialects*. Berlin, New York: Mouton de Gruyter. ISBN 3-11-018366-8
* Yuán, jiāhuá (1989). *Hànyǔ fāngyán gàiyào* [An introduction to Chinese dialects]. Beijing, China: Wénzì gǎigé chūbǎnshè. (袁家驊. 1989. 漢語方言概要. 北京:文字改革出版社.)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
***Josefine på skoletur*** er et videospill med kaninen Josefine og vennene hennes som er på skoletur for å hjelpe alle dyrene i skogen. Spillet er designet for yngre barn. Det har en aldersgrense på tre år. Spillet ble utgitt 6. oktober 2006.

Handling
--------

I dette spillet kan man følge Josefine rundt i en stor skog hvor man skal hjelpe dyr med problemer. Det kan være bjørnen som er sulten, beveren som har mistet skatten sin, eller ulven som driver loppemarked, men kunne ikke regne.

Klarer Josefine oppgaven, får hun en belønning som hun kan bruke til neste dyr som trenger hjelp. Du må gjennom tre hindringer som du må forbi før du kommer til skolegården. Før du løser disse, må du ha klart å hjelpe alle dyrene på den delen av kartet Klarer hun å hjelpe alle dyrene, kommer hun til skolegården. I spillet kan man også samle gulrøtter. Med gulrøttene kan du kjøpe klær hos Kanindamen.

Spillet har også ting man kan skrive ut, eller fargelegge direkte på skjermen.

Dette spillet inneholder topplister over gamle og nye resultater.

Referanser
----------

1. ↑  «Gamereactor Norge». *www.gamereactor.no*. Besøkt 14. februar 2016.
2. 1 2  «Barnevakten er en organisasjon som gir råd om barn og medier». *www.barnevakten.no*. Arkivert fra originalen 17. februar 2016. Besøkt 14. februar 2016.
3. ↑  «Jubel for Josefine». *VG*. Besøkt 14. februar 2016.

Portal: Videospill
**Moravice** (tysk: *Mohra*) er ei elv i regionen Mähren-Schlesien i Tsjekkia. Den er 100,5 km lang og er ei høyre sideelv til Opava. Den har et nedbørfelt på 899,9 km², og middelvannføringen ved Branka u Opavy er 7,92 m³/s

Elva har utspring i 1 135 meters høyde i Hrubý Jeseník-fjellene og renner derfra i sørøstlig retning, før den snur mot nordøst og munner ut i Opava nær byen Opava. Elva danner deler av den historiske grensa mellom Mähren og Schlesien.

Elva renner gjennom byene Břidličná, Hradec nad Moravicí og Branka u Opavy. To større demninger er bygget langs elva, Slezská Harta-demningen og Kružberk-demningen. De viktigste sideelvene er Hvozdnice, Lobník, Černý potok, Kočovský potok, Podolský potok og Bělokamenný potok.

Referanser
----------

1. 1 2  «Základní charakteristiky toku Moravice a jeho povodí». Besøkt 21. januar 2013.
2. ↑  «Moravice». *vodak.zlin.cz*. Vodák SaS. 2001. Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 24. januar 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Moravice (river) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC **·** GeoNames
 |
Kirke
Landskap i Hunsrück-området som Morbach ligger i
*Energiepark Morbach*
**Morbach** er en *Gemeinde*/kommune i Landkreis Bernkastel-Wittlich i Rheinland-Pfalz i Tyskland. Den er også statlig anerkjent som kursted på grunn av sitt klima (*Luftkurort*).

*Ortsteile*
-----------

Morbach rt inndelt i de følgende *Ortsteile*:

|  |  |
| --- | --- |
| * Bischofsdhron
* Elzerath
* Gonzerath
* Gutenthal
* Haag
* Heinzerath
* Hinzerath
* Hoxel
* Hundheim
* Hunolstein
 | * Merscheid mit Hölzbach, Dörrwiese und Götzenfeld
* Morbach
* Morscheid-Riedenburg
* Odert
* Rapperath
* Wederath
* Weiperath
* Wenigerath
* Wolzburg
 |

Historie
--------

Inntil til de kommunale administrative reformer i Rheinland-Pfalz] i 1969, tilhørte Morbach *Landkreis* Bernkastel, som hadde sitt sete i Bernkastel-Kues. Kommunen ble konsolidert den 31. desember 1974 da den nye *Gemeinde* Morbach ble dannet ut av selve Morbach og de 18 til da selvadministerte kommunene Bischofsdhron, Elzerath, Gonzerath, Gutenthal, Haag, Heinzerath, Hinzerath, Hoxel, Hundheim, Hunolstein, Merscheid, Morscheid-Riedenburg, Odert, Rapperath, Wederath, Weiperath, Wenigerath og Wolzburg.

Innen det som er Wenigerath var frem til 1985 US Air Forces *Wenigerath Munitions Depot*. Fra 1950-tallet hadde flere hundre amerikanske *United States Air Force Munitions Systems* personell, også kjent som «ammo troops», arbeidet ved det skalte *Wenigerath Non-Nuclear Munitions Storage Area* og bodd i Morbach og omliggende landsbyer som støtte for NATO-operasjoner ut fra Hahn Air base ikke langt unna. Det tidligere områder for bomber («bomb dumps»), som ikke lenge var operativt etter Sovjetunionens sammenbrudd og slutten av den kalde krigen, ble et område med vindturbiner, fotovoltaiske celler og forskjellige teknologier som samlet utgjør en «energifarm».

Kjente personer
---------------

* Friedrich Thinnes (1790–1860), katolsk prest
* Jacob Forrell (1821–1893), orgelbygger
* Johannes Greber (1874–1944), katolsk prest og spiritualist
* Mathias Jacobs (født 9. september 1885 i Hunolstein, død 5. mai 1935 i Gladbeck, sosialdemokratisk politicker og medlem av den prøyssiske landdagen.
* Edgar Reitz (født 1. november 1932), forfatter, filmprodusent, professor i cinematografi
* Jakob Maria Mierscheid, en fiktiv politiker født i 1933
* Gabriele Andretta (født 1961), tysk politiker (SPD), ble medlem av Niedersachsens *Landtag* i 1998
* Stefan Gemmel (født 1970), forfatter abv barne- og ungdomslitteratur

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *GeoNames*, 2005, GeoNames-identifikator 6554390, Wikidata Q830106,
2. ↑   (på de) *Tysklands kommuneregister (4. kvartal 2022)*, Statistisches Bundesamt, 12. januar 2023, Wikidata Q116783074,

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Morbach – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Wenigerath Munitions Depot
* energielandschaft.de

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Moravia** er en landsby i fylket  Cayuga i den amerikanske delstaten New York. Ved folketellingen i 2010 bodde det 1 282 mennesker her, en liten nedgang fra 1 363 i 2000. Landsbyen er den sørlige delen av byen Moravia og ligger sør for Auburn.

Historie
--------

Landsbyen var opprinnelig en del av den historiske militære landtraktaten til sentrale New York, som besto av nesten 8 000 km² med land som ble øremerket som belønning, «bounty land», for å kompensere soldater fra New York etter deres deltagelse i den amerikanske uavhengighetskrigen mot England (1775–1783). På dette stedet var det da en tidligere, innfødt landsby.

Landsbyen ble grunnlagt i 1789 av John Stoyell, en veteran fra uavhengighetskrigen. Den ble da kalt for *Owasco Flats* etter områdets indianske opprinnelse. Dagens stedsnavn *Moravia* har tsjekkisk opprinnelse. Landsbyen ble innlemmet i 1837 og innlemmet på nytt i 1859 da den ble økt.

I den nærliggende Fillmore Glen State Park finnes det en kopi av den hytten som USAs 13. president, Millard Fillmore (1800–1874), ble født i.

Powers Library, som ble opprettet i 1880, er det eldste biblioteket i New York som har vært i bruk uavbrutt.

Kjente mennesker med tilknytning
--------------------------------

* Millard Fillmore ble gift i landsbyen.
* John D. Rockefeller, landsbyen var barndomshjemmet til den framtidige industrilisten.
* Andrew Dickson White, pedagogen og presidenten av Cornell University.

Referanser
----------

1. ↑  «American FactFinder» Arkivert 29. juli 2011 hos Wayback Machine.. *United States Census Bureau*.
2. ↑  Scarry, B.: «History of the Village of Moravia, NY» Arkivert 14. september 2012 hos Wayback Machine. Cayuga County NYGenWeb Project
3. ↑   Joshi, L. B. (2006): «Moravia Continues Powers's Vision», The Citizen.

Eksterne lenker
---------------

* Landsbyen Moravia, NY
* Historien til landsbyen Moravia
* Powers Library, biblioteket
* Foto, kart, historie og slektsforskning

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS **·** GNIS
 |
Peppes Pizza i Hønefoss.
**Peppes Pizza** er en norsk pizzarestaurantkjede. 

Kjeden består av ca. 90 avdelinger i Norge som drives etter franchise-prinsippet i tillegg til egeneide avdelinger. Den første restauranten ble åpnet på Solli Plass i Oslo i 1970 av den amerikanske innvandreren Louis Jordan, sammen med hans norske kone Anne, under navnet Peppe’s Pizza.

Historie
--------

Restaurantkjeden er knyttet til det norsk-amerikanske ekteparet Louis Jordan (født 1931) og Anne Jordan (født 1944), der Louis Jordan jobbet på pizzarestauranten «Pepe Pizzeria» i Hartford i Connecticut. Etter at ekteparet flyttet til Norge startet han prosessen med åpne en pizzarestaurant ved hjelp av sin kone.

De overtok et lokale på Solli Plass i Oslo under navnet «Peppes Pizza Pub» i mai 1970.

Eierskap og firmanavn
---------------------

Kjeden skiftet i perioden 1998–99 navn fra Peppe’s Pizza til Peppes Pizza, og i 1993 ble selskapet børsnotert. Peppes Pizza ble kjøpt opp av Narvesen ASA i 1994, og deretter ble alle serveringsvirksomhetene i Narvesen solgt til Umoe Catering (senere Umoe Restaurants) i 2002. I 2021 ble Umoe Restaurants solgt til Jordanes, og endret samtidig navn til Dely AS med merkevarer som TGI Fridays, Starbucks, La Baguette, Kjøkken & Kaffe m.fl.

Peppes Pizza utenfor Norge
--------------------------

Den første Peppes Pizza-restauranten utenfor Norge åpnet i København på 1980-tallet, men ble avviklet i 1997. Kjeden har også hatt restaurant i Göteborg. 

Peppes Pizza ble også etablert i Kuwait 20. januar 2005, og i 2006 åpnet det også en Peppes-restaurant i Shanghai som ble avviklet i 2010.

Referanser
----------

1. ↑  Antonsen, Robin (24. november 2021). «Peppes Pizza». *Store norske leksikon*. Besøkt 26. oktober 2022.
2. ↑  «Vår historie». Umoe Restaurants. Arkivert fra originalen 4. april 2016. Besøkt 31. mars 2016.
3. ↑  «Peppes Pizza til Kuwait». *Dagens Næringsliv*. 20. januar 2005. Besøkt 31. mars 2016.
4. ↑  «Peppes Pizza floppet i Kina». *E24*. Besøkt 9. oktober 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Peppes Pizza – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Peppes Pizza på Facebook Rediger på Wikidata

* Peppes Pizza på Instagram Rediger på Wikidata

* (no) Peppes Pizza på YouTube Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Per-Arne Skogstad**, (født 13. september 1952 i Hokksund) er en tidligere ekspedisjonssjef i Justis- og politidepartementet og luftfartsdirektør.

Skogstad er utdannet statsviter/cand.polit. fra Universitetet i Bergen. Han har også studert økonomi og administrasjon ved Rogaland distriktshøgskole (nå Universitetet i Stavanger) og samfunnsfag ved State University College i Potsdam, New York.

Han var ansatt som underdirektør og leder for Forskningsavdelingen og Sekretariatet for eksternt finansiert virksomhet ved Universitetet i Oslo i perioden 1984–91; i Justisdepartementet/Sivilavdelingen 1991-99 som underdirektør, avdelingsdirektør (1993) og ekspedisjonssjef (1995),
direktør for Luftfartsinspeksjonen (1999), luftfartsdirektør og leder for Luftfartstilsynet fra 2000 til 2005.
Skogstad fratrådte stillingen i forbindelse med flyttingen av Luftfartstilsynet fra Oslo til Bodø.

Skogstad hadde en rekke internasjonale verv i sin tid som luftfartsdirektør. Han var leder for Joint Aviation Authorities (JAA) og Group of Aerodrome Safety Regulators (GASR), visepresident i Eurocontrol, medlem av koordineringskomiteen i European Civil Aviation Conference (ECAC) og styremedlem i Det europeiske luftfartssikkerhetsbyrå.
Han var også Norges representant i FNs luftfartsorganisasjon ICAO. Etter sin tid som luftfartsdirektør ble Skogstad oppnevnt som medlem av DEGAS (Dutch Expert Group Aviation Safety) som har publisert flere rapporter om flysikkerheten i nederlandsk luftfart.

Skogstad var tidligere partner i Kreab Gavin Anderson, et svensk/amerikansk byrå innen kommunikasjonsrådgivning.

Referanser
----------

1. ↑   snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «NOU 1997: 14». Justis- og beredskapsdepartementet. 12. februar 1997. Besøkt 4. juli 2012.
3. ↑  
«Offisielt fra statsråd». Statsministerens kontor. 22. desember 1999. Besøkt 4. juli 2012.
4. ↑  
Pål Enghaug (1. februar 2005). «Flere slutter etter Skogstads avgang». Aftenposten. Besøkt 4. juli 2012.
5. ↑  Boarding.no (28. november 2003). «Norge leder internasjonalt luftfartssamarbeid» Arkivert 21. februar 2005 hos Wayback Machine.. Besøkt 26. juni 2014.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ove Liavaag** | **Luftfartsdirektører**(2000–2005) | Etterfølger:**Otto Lagarhus** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Joseph-Antoine-Joachim** (opprinnelig *Giuseppe Antonio Giachimo*) **Cerutti** (født 13. juni 1738 i Torino i kongedømmet Sardinia, død 3. eller 13. februar 1792 i Paris) var en fransk forfatter og jesuitt av italiensk herkomst.

Biografi
--------

Cerutti var først lærer ved jesuittkollegiet i Lyon og virket der med stor berømmelse, men viet seg til litteratur og politikk etter ordenens opphevelse i Frankrike. Ved den franske revolusjons utbrudd i 1789 gikk han inn for dens idéer, utgav en del politiske brosjyrer og sluttet seg til Mirabeau. Cerutti var en av stifterne av den republikanske avis «La feuille villageoise» og en av Mirabeaus fremste litterære medhjelpere, som utarbeidet hans taler. 

I år 1791 ble han innvalgt i den lovgivende forsamling. 

Ceruttis fremste arbeide er *Apologie de l'institut et de la doctrine des jésuites* (1762), et forsvarsskrift for jesuittene som vekte stor oppmerksomhet. I 1793 kom hans *Œuvres diverses* i tre bind.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Giuseppe Cerutti, SNAC Ark-ID w6p300zm, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Sycomore, oppført som Joseph, Antoine, Joachim, Camille Cérutti, Sycomore-ID 14563, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* (sv) Cerutti, Joseph Antoine Joachim i *Nordisk familjebok* (2. utgave, 1905)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
Innenfor matematikk er en **begrenset operator** er en lineær operator en transformasjon mellom to normerte rom der forholdet mellom vektoren og avbildningen av denne er oppad begrenset av en konstant.

Begrensede lineære operatorer fra et vektorrom til skalarkroppen det er definert over kalles for funksjonaler, og rommet av disse kalles for dualrommet til V. Begrensede lineære operatorer som er relativt kompakte kalles for kompakte operatorer.

En begrenset operator er generelt *ikke* en begrenset funksjon.

Definisjon
----------

La V og {\displaystyle W} være to normere rom med norm gitt ved henholdsvis {\displaystyle ||\cdot ||\_{V}} og {\displaystyle ||\cdot ||\_{W}}. En lineær operator {\displaystyle A:V\to W} er *begrenset* dersom det finnes en konstant {\displaystyle M\in \mathbb {R} } slik at

{\displaystyle ||A(v)||\_{w}\leq M||v||\_{V}}
for alle vektorer {\displaystyle v\in V}.

Den minste verdien *M* som dette er sant for, benevnt {\displaystyle ||A||} og definert som

{\displaystyle ||A||=\operatorname {sup} \{{\frac {||A(v)||\_{W}}{||v||\_{V}}}:v\neq 0\}}
der {\displaystyle \operatorname {sup} } betegner supremum, kalles for *operatornormen* til A.

Rommet av begrensede operatorer fra V til {\displaystyle W} benevnes videre for {\displaystyle B(V,W)}, og {\displaystyle B(V)} dersom {\displaystyle V=W} i denne teksten.

Egenskaper
----------

### Kontinuitet

For en lineær operator mellom to normerte rom, er følgende ekvivalent:

1. A er en begrenset operator
2. A er uniformt kontinuerlig
3. A er kontinuerlig i **0**.

Dette impliserer at hvis én av disse gjelder, så gjelder også de andre (f.eks. hvis A er begrenset, er den også både uniformt kontinuerlig og kontinuerlig i 0).

### Kompletthet

Dersom V og W er normerte rom, og W er komplett, er også rommet {\displaystyle B(V,W)} komplett.

Referanser
----------

1. 1 2  T. Lindstrøm: *Spaces*, side 151.
2. 1 2  T. Lindstrøm: *Spaces*, side 153.

Litteratur
----------

* Tom L. Lindstrøm (2018). *Spaces: An Introduction to Real Analysis*. Pure and Applied Undergraduate Texts. American Mathematical Society. ISBN 978-1-470-44062-6.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld
 |
Elueringsprosessen i en kromatografikolonne
I analytisk og organisk kjemi er **eluering** prosessen ved å ekstrahere ett kjemisk stoff fra et annet ved å "vaske" det i en løsning. 

I væskekromatografi forsøk vil for eksempel en analytt bli adsorbert eller bundet til en adsorbent i væskekromatografikolonnen. Adsorbenten er ofte et fast stoff (stasjonærfasen) i pulverform som er belagt på en fast bærer. 
Eluering er deretter proessen med å fjerne analytter fra adsorbenten ved å la et løsemiddel renne gjennom kolonnen (mobilfasen). Når mobilfasen «eluerer» eller går ned gjennom kromatografikolonnen, kan de enten passere gjennom adsorbenten/ analytkomplekset eller de kan forskyve analyten ved å binde til adsorbenten i stedet. Forskjellige stoffer vil bruke forskjellig tid gjennom kolonnen. Dette har med hvordan de forskjellige stoffene binders seg med mobilfasen. Vanligvis vil en ha en type detektor etter kolonnen for å sjekke hva som blir eluert.

nReferanser
-----------

1. ↑  Elsa. Lundanes,. *Chromatography : basic principles, sample preparations and related methods*. Weinheim, Germany. ISBN 1299804241. OCLC 856625819.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND
 |
**Lavender** er en sang av det britiske ny-progressive rockebandet Marillion. Den ble gitt ut som den andre singelen fra konseptalbumet *Misplaced Childhood* fra 1985 i Storbritannia. Oppfølgingen av Storbritannias nummer to-hit "Kayleigh", sangen var deres andre Top Five UK-hit, og kom inn på listen 7. september 1985, nådde nummer fem og holdt seg på listen i ni uker. Ingen av gruppens påfølgende sanger har nådd topp fem, og "Lavender" er fortsatt den nest høyeste listede sangen. Som med alle Marillion-album og singler mellom 1982 og 1988, ble omslagsbildet skapt av Mark Wilkinson.

> Lavenders blue, dilly dilly, lavenders green
> 
> 
> When I am king, dilly dilly
> 
> 
> You will be queen
> 
> 
> A penny for your thoughts my dear
> 
> 
> A penny for your thoughts my dear
> 
> 
> I O U for your love
> 
> 
> 
> I O U for your love
> 
>

Medvirkende
-----------

* Fish - vokal
* Steve Rothery - gitarer
* Mark Kelly - keyboard
* Pete Trewavas - bass
* Ian Mosley - trommer

Referanser
----------

1. ↑  «Marillion - Misplaced Childhood • Prog History • DPRP.net». *www.dprp.net* **(engelsk)**. Besøkt 21. februar 2021.
***Akumia*** er en slekt som inngår i familien Cytherellidae, som igjen er den eneste familie i ordenen **Platycopida**  av muslingkreps - små krepsdyr. Denne slekten anses foreløpig som sannsynlig utdødd.

Nærmere taksonomisk plassering
------------------------------

Taksonomien av muslingkreps er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Skillet mellom gruppnene innenfor klassen muslingkreps er basert på morfologi snarere enn molekylær analyse, og det er mulig at muslingkreps-gruppen er parafyletisk og bør deles. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopa-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars. Oversikten nedenfor følger den nyeste taksonomiske plasseringen i henhold til *WoRMS*-databasen:

* Rekke: krepsdyr (Crustacea) Brünnich, 1772
	+ **Klasse muslingkreps (Ostracoda)**
		- **Underklasse Platycopa** Sars, 1866
			* Orden Platycopida Sars, 1866
				+ Familie Cytherellidae
					- **Slekt** *Akumia* Veen, 1932 †

Referanser
----------

1. ↑  Richard A. Fortey og Richard H. Thomas, *Arthropod Relationships*, Chapman & Hall 1998. ISBN 978-0-412-75420-3.
2. ↑  Akumia - *World Register of Marine Species*. Besøkt 20. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
I dag er det meste av det tidligere torget bebygget. Her fra sørsiden av Torggata vis-à-vis Jakob kirke og Ingrid Bjerkås' plass.  Foto: Helge Høifødt 
**Ankertorget** var et torg i Oslo som lå i strøket Hausmannsområdet i bydel Grünerløkka og avgrenset av Torggata, Hausmannsgate, Storgata og Axel Maurers vei. Hausmannskvartalet ligger der det tidligere torget lå.

Navnets opprinnelse
-------------------

Torget har navn etter Christian Anker, som eide Ankerløkka og var en av Christianias rikeste handelsmenn.

Historie
--------

Ankertorget ble anlagt 1880-1882 til dels på grunnen til den nedlagte Ankerløkken kirkegård. Ankertorget ble anlagt som furasjetorg, det vil si torg for omsetning av hestefor. Her var det vekthus, og her lå den offentlige kjøttkontrollen fra 1894 til 1908, da den ble flyttet til Grønlands torg. Fra 1921 til begynnelsen av 1970-årene var torget bussterminal for bussruter til Oslos sørlige og østlige omland. I 1970-årene ble «Yrkesskolenes hybelhus» bygget der, og anlegget endret seinere navn til Anker Studentboliger.

Kilder
------

* Oslo byleksikon
* Bård Alsvik: «Torget – byens hjerte», i Tobias nr.1–2/2005, s. 22–25

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ankertorget – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Ankertoget i Oslobilder

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
***Adopt Me!*** er et «massively multiplayer online»-spill utviklet av Uplift Games på spill- og spillutviklingsplattformen *Roblox*. Opprinnelig var det et rollespill hvor spillerne kunne velge mellom å være en forelder som skal adoptere et barn eller et barn som kunne bli adoptert. Senere ble spillet endret, slik at det går ut på å ha omsorg for ulike virtuelle kjæledyr; spillerne kan også bytte kjæledyr med andre spillere.

Siden august 2022 har *Adopt Me!* blitt spilt nesten 30 milliarder ganger. Spillet hadde gjennomsnittlig 500 000 samtidige spillere fra januar 2021, noe som gjør det til et av de mest populære og vellykkede spillene på *Roblox*.

Referanser
----------

1. 1 2  Stevens, Barry (7. juni 2020). «The most popular games on Roblox episode 1, Adopt Me». Entertainment Focus. Besøkt 8. juli 2020.
2. ↑  «Most popular roblox games 2022 | Statista». 23. august 2022. Besøkt 5. januar 2023.
3. ↑  Sant, Sam (25. januar 2021). «What is the most popular game in Roblox (2021)». GameRevolution. Besøkt 30. november 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Spillets side på *Roblox* nettsted
* Team Adopt Me offisielle nettsted

Portal: Videospill
**Cécile Renault** (født 1774 i Paris, død 17. juni 1794 i Paris) er en historisk skikkelse fra den franske revolusjon. Hun ble henrettet i giljotinen etter et angivelig attentat mot Maximilien Robespierre.

Det er uavklart om Cécile Renault virkelig hadde satt seg fore å prøve å ta livet av Robespierre. Men det står fast at hun den 22. mai 1794 bad om å få komme inn i hans leilighet. Da hun ble spurt hvorfor, svarte hun at hun gjerne ville se «hvordan en tyrann ser ut». Blant hennes småsaker ble det funnet en liten pennekniv. Dette var tilstrekkelig for en dødsdom under Skrekkveldet i Paris.

Hun ble ført i en rød skjorte til skafottet den 17. juni 1794 på det som i dag er Place de la Nation. En slik påkledning var tegnet på en fadermorder. Det var sikkerhetsutvalget som hadde sørget for denne drakten, i den hensikt å bringe vanære over Robespierre i folkemengden. Sikkerhetsutvalget var dominert av motstandere av Robespierre, som var medlem av Comité de salut public (*Velferdskomiteen*).

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, oppført som Aimée Cécile Renault, BNF-ID 149559767[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 13. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Olivier Blanc: *Les hommes de Londres*, Paris Albin Michel, 1989 (documents inédits).
* Bonnemain: *les Chemises rouges, Mémoires pour servir à l'Histoire du règne des anarchistes*, Paris, l'an VII, tome II.
* Alexandre Tuetey: *Répertoire général des sources manuscrites de l'Histoire de Paris pendant la Révolution*, Paris, 1895, Volume XI.
* Nicole Pellegrin: *Les Vêtements de la Liberté*, Aix en Provence, Alinéa, 1989

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Dynamic label segment med artist - tittel info under kanalnavnet.
En **Dynamisk Label Segment** (**DLS**) er en digital medfølgende tekst som kan kringkastes av DAB- og DAB+-sendinger og kan sammenlignes med radiotekst i en FM-radio med RDS. Maksimalt 128 bytes kan overføres per segment, som hver gir opp til 128 tegn i tegnsettet som kan brukes. De enkelte segmenter vises som rulletekst, vekselvis i displayet på en DAB-radio.

Typisk informasjon som sendes i DLS er navn på programmet som sendes, artist-tittelinfo på musikk som spilles, telefonnummer til radiostasjon, trafikkmeldinger og lignende.

Andre vanlige datatjenester på DAB er elektronisk programguide (EPG), trafikkinformasjon TPEG, nyhetsmeldinger (Journaline) og MOT Slideshow (SLS).

Dynamic Label Plus
------------------

Dynamic Etikett Plus (DL+)  gjør det mulig å tildele hver enkelt av de forhåndsdefinerte innholdstyper (for eksempel artist, tittel, telefonnummer, e-post adresse) deler av en etikett. De således isolerte deler av teksten kan deretter bli behandlet av en DAB-radio med DL+ funksjonen innebygget – for eksempel kan bare artist / tittel vises og det resterende innholdet i en etikett blir forkastet.

Referanser
----------

1. ↑  ETSI EN 300 401 V1.4.1 (2006-06) – *Radio Broadcasting Systems;Digital Audio Broadcasting (DAB) to mobile, portable and fixed receivers* (PDF; 1,9 MB)
2. ↑  ETSI TS 102 980 V1.1.1 (2008-09) – *Digital Audio Broadcasting (DAB);Dynamic Label Plus (DL Plus);Application specification* (PDF; 202 KB)

Eksterne lenker
---------------

* WorldDMB - Glossar (englisch)
* DAB Begriffe - digitalradio.ch
***Dynastes miyashitai*** er en bille som hører til gruppen hornbiller (Dynastinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor (kroppslengde hos hannene 50-90 millimeter), kraftig bille. Kroppen er sylindrisk, glatt og skinnende, dekkvingene gulgrå med mørkbrune flekker. Pronotum er mørkt hos hunnen. Beina er svarte. Hannen har et krumt, svart horn på hodet som danner en klype mot et krumt horn på pronotum. Hornet på pornotum har en brem av korte, gule hår på undersiden, hornet på hodet har en firkantet tann nær spissen. Hunnen mangler hornene i pannen og på pronotum, som er kraftig punktert, det samme gjelder dekkvingenes rot.

Levevis
-------

Hannene bruker hornene på hodet og pronotum til å kjempe om hunnene. De prøver å gripe motstanderen mellom hornet på hodet og det på pronotum, og vippe ham over på ryggen. Billene er svært sterke for sin størrelse.

Utbredelse
----------

Arten er beskrevet fra Mexico.

Systematisk plassering
----------------------

Arten blir ofte plassert som et synonym for *Dynastes hyllus*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Slekten *Dynastes* MacLeay, 1819 – åtte arter, Mellom- og Sør-Amerika
						* *Dynastes miyashitai* Yamaya, 2004

Kilder
------

* University of Nebraska, Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Dynastes hyllus*  Arkivert 2. oktober 2017 hos Wayback Machine.
* Yamaya (2004) Discovery of a new species allied to *Dynastes hyllus* from Puebla State, Mexico. *Gekkan-Mushi*, 396: 4–9.

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av arten
* Nettside med bilder av alle stadier av arten (på japansk)
* (en) *Dynastes miyashitai* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Dynastes miyashitai* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata