**Nidarø** er en tidligere gård og nåværende navn på området nordvest og helt ytterst ved halvøya Øya i Trondheim, som er omkranset av elveslyngen til Nidelva. Gårdsanlegget lå opprinnelig i enden av Klostergata like sør for nåværende Trondheim Spektrum og siste gjenværende bygning var en del av hovedbygningen som ble revet i 1984.

Historie
--------

Gården, med matrikkelnummer 29 og løpenummer 261, var opprinnelig en parsell under Elgeseter gård som i 1801 ble fradelt og solgt til apoteker Johan Friederich Ackermann (1743–1811). I 1816 ble Nidarø solgt til magasinforvalter Peter Friderich Suhm Wille (1791–1851) og videre til enkefru Anne Bergithe Dahl i 1831. Sistnevnte ble i 1830 gift med kjøpmann og politiker Ole Andreas Krogness (1808–1869), som overtok svigerfamiliens manufakturhandel. Etter byutvidelsen i 1863 ble Nidarø og resten av Øya skilt ut fra Strinda og innlemmet i byen. I 1872 ble Nidarø overtatt av handelsmann Jens Moe før den gikk videre til vognmann Nils Bjerkan mot slutten av 1800-tallet. 

Det ble tidlig fradelt flere parseller av Nidarø, men den største av disse ble fradelt i 1894 da 65 dekar ble solgt til Thomas Angells Stiftelser for 25 000 kr. Stiftelsen etablerte deretter Nidarø sagbruk på nordenden av Nidarø i tilknytning til elva. I 1911 overtok stiftelsen resten av gården og tok blant annet i bruk bygningene som boliger for de ansatte ved bruket. En annen parsell av Nidarø ble benyttet til å etablere Øya stadion i 1900 og området ble knyttet nærmere sentrum med oppføringen av Gangbrua i 1902. Med nedlagt gårdsdrift fikk Nidarø et større preg av friområde og da sagbruket ble endelig nedlagt i 1928 ble resten av området stående ubrukt. I 1930 ble Trøndelagsutstillingen arrangert ved Nidarø og samme år ble sagbrukseiendommen overdratt til Trondheim kommune som friområde.

Under andre verdenskrig rekvirerte tyskerne Nidarø og i 1940 ble det oppført en militærleir for *Marine-Kraftfahr-Kompanie*, som var en avdeling som driftet kjøretøy for Kriegsmarine i Trondheim. Leiren bestod hovedsaklig av tre større verkstedbygninger, garasjer, mannskapsbrakker og et kontor. Distriktskommando Trøndelag overtok leiren i oktober 1945 og i 1947 ble en større del av leiren frigjort til sivile formål, hvor blant annet Kunstskolen i Trondheim flyttet inn og hvor Trondheim yrkesskole etablerte Bilmekanikerskolen som landets største i sitt slag.

Høsten 1947 ble store deler av Nidarø lånt ut på festekontrakt til Trondheim kommune av Thomas Angells Stiftelser med vedtak om at området ville ble ryddet og tatt i bruk som park og fremtidig messe- og utstillingsområde. Kontrakten ble hevet av stiftelsen i 1962 på grunnlag av manglende riving av leiren og kommunen gikk deretter til ekspropriasjon av området i 1964, hvor stiftelsen ble tilkjent en erstatning på 1 654 000 kroner.

I 1961 flyttet Bilmekanikerskolen til Lade og i 1962 ble leiren revet i sin helhet før eiendommen deretter ble brukt som byggegrunn for Nidarøhallen fra 1962/1963. I 1964 ble Nidareid bru oppført for å lette tilkomsten mot Ila og Skansen, samtidig som Elvepromenaden deretter ble forlenget til brua. Samme år ble det etablert et nytt tennisanlegg for Trondhjems Tennisklubb rett sør for Nidarø gård. I henholdsvis 1971 og 1988 ble det foretatt omfattende utvidelser av Nidarøhallen, hvor det i mellomtiden ble fattet vedtak om å rive de siste gjenværende bygningene til Nidarø gård som ble gjennomført i 1984.

Bildegalleri
------------

* Driftsbygningene til Nidarø med gården Kveldskvile mot høyre  Foto: Jenny Bergensten (1886)Driftsbygningene til Nidarø med gården Kveldskvile mot høyre  Foto: Jenny Bergensten (1886)
* Nidarø med sagbruket i 1911Nidarø med sagbruket i 1911
* Trøndelagsutstillingen 1930 og Nidarø gårdTrøndelagsutstillingen 1930 og Nidarø gård
* Nidarø utover 1930-årene sett fra Utsikten.Nidarø utover 1930-årene sett fra Utsikten.
* Flyfoto over Nidarø og Kalvskinnet i 1945, med Nidarø leir nederstFlyfoto over Nidarø og Kalvskinnet i 1945, med Nidarø leir nederst
* Nidarøhallen på begynnelsen av 1970-årene.  Foto: Henning MeyerNidarøhallen på begynnelsen av 1970-årene.  Foto: Henning Meyer
* Nidarø med Trondheim Spektrum.  Foto: Stein Langørgen (2019)Nidarø med Trondheim Spektrum.  Foto: Stein Langørgen (2019)

Referanser
----------

1. ↑  Bratberg, Terje (2008). Trondheim byleksikon s. 386
2. ↑  Nissen, Gunnar Brun (1967). *Thomas Angells stiftelser: 1767–1967*. Thomas Angells stiftelser. s. 152.
3. ↑  Støren, Wilhelm (1983). Sted og navn i Trondheim s. 227
4. ↑  Bratberg, Terje (2008). Trondheim byleksikon s. 387
5. ↑  Olsen, Sture Lian (1984). *Kunstskolen i Trondheim*. Trondheim: Kunstakademiet i Trondheim. s. 23.
6. ↑  Moen, Ulf (1994). *Lade videregående skole 50 år*. Trondheim: Lade videregående skole. s. 67.
7. ↑  Nissen, Gunnar Brun (1967). *Thomas Angells stiftelser: 1767–1967*. Thomas Angells stiftelser. s. 167–168.
8. ↑  Trhtk.no – Trondhjems Tennisklubb, Historie (Besøkt 15. august 2023)

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 386–387. ISBN 978-82-573-1762-1.
* Støren, Wilhelm K. (1983). *Sted og navn i Trondheim*. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 226–227. ISBN 82-7028-471-8.

Eksterne lenker
---------------

* Flickr.com – Bilder av Nidarø gård hos Trondheim byarkiv

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Wikistrinda
 |