*Liber responsorium*, viser på høyre side antifoner for første *matutin* (morgenbønn) i julen. Den assosierte salmetone er indikert ved nummer og avslutningsstemme og stemmer for avslutningene i doksologi som er indikert med vokaler:*et in secula s**e**c**u**l**o**r**u**m **a**m**e**n*.
**Antifon** (gresk ἀντίφωνον, ἀντί «motsatt» + φωνή «stemme», *antifonos*, «motlydende») er i kristen musikk og ritualer en vekselsang ved et (eller to) kor eller forsamling, vanligvis i gregoriansk sang, til en salme eller andre tekster i religiøs tjeneste eller musikalsk verk. I nordisk liturgi betegner antifonal sang en vekselsang mellom prest og forsamling.

Grunnet denne bakgrunnen har det generelle begrepet *antifoni* oppstått som benyttes for å betegne enhver form kall og svar i sangstil som eksempelvis i indisk kirtan eller sjømannssanger av typen sjanti. Særskilt er en enhver form for musikk som blir framført av to delvis uavhengige kor i interaksjon, ofte syngende skiftende musikalske fraser karakterisert som «antifonale». Antifonale salmesang er synging eller musikalsk spilling av salmer av alternerende grupper av opptredende.

Opprinnelse
-----------

Speilstrukturen i hebraiske salmer var antagelig en gjengivelse av den antifonale metode som ble benyttet i de religiøse ritualene hos oldtidens israelitter. I henhold til historikeren Sokrates Scholastikos fra Konstantinopel ble det introdusert i kristen religionsdyrkelse av Ignatius av Antiokia (død 107 e.Kr.) som i en drømmevisjon hadde sett engler synge i alternerende kor, men muligens hadde han også sett det i praksis i jødiske sammenhenger.

Antifoner kan ha forblitt en integrert del av gudsdyrkelsen i den gresk-ortodokse kirke og i orientalske katolske kirker. Det var ikke praksis i den vestlige katolske kirke før mer enn to århundrer senere. Ambrosius, biskop av Milano, og pave Gregor I den store, grunnleggere av den katolske enstonig kirkesang, er kreditert for «antifonarier», samlinger med musikk som var egnet for antifoni og som fortsatt er i bruk i den katolske kirke den dag i dag.

Referanser
----------

1. ↑  Foley, E. & Paul, M. (2000): *Worship music: a concise dictionary*, Liturgical Press, s. 18.
2. ↑  McKinnon, J. (1989): *Music in early Christian literature*, Cambridge University Press, s. 10.
3. ↑  Zenos, A.C. red. (1957): «The Ecclesiastical History of Socrates Scholasticus», bok VI, kapittel VIII, bind 2, s. 144 i: *A Select Library of Nicene and Post-Nicene Fathers of the Christian Church*, Second Series, Schaff, P. & Wace, H. red. Grand Rapids: W. B. Eerdmans Publishing Company
4. ↑  «Antiphon (in the Greek Church)». *Catholic Encyclopedia*. New York: Robert Appleton Company. 1913.
5. ↑  «Antiphon (in Greek Liturgy)». *Catholic Encyclopedia*. New York: Robert Appleton Company. 1913.
6. ↑  Wainwright, G. & Tucker, K. B. W. (2006): *The Oxford history of Christian worship*, Oxford University Press, s. 244.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Antiphon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Antifon «O Sapientia quae ex ore Altissimi...» hjelp•info
* Antifon «O Adonai II Great Advent Antiphon» hjelp•info

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |