recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ymittos**, også kalt for *Hymettos*/*Hymettus* (gresk Υμηττός) er en fjellkjede i Athenområdet øst i det sentrale Hellas. Fjellkjeden blir også kalt for *Trellos* eller *Trellovouno* («Galefjellet»), sannsynligvis etter franske kolonister på 1400- og 1500-tallet, som kalte fjellet *Tres Long*. Den har en høyde på 1 026 moh ved Evzonas og er 16 km langt mellom Athen og Saroniabukta og 6-7 km bredt fra øst til vest. I antikken var det høyeste punktet kalt for *Megas Ymittos* (Μέγας Ὑμηττός) og det sørlige *Elattona* (Ελάττονα) og *Anydros Ymittos* (Ἄνυδρος Ὑμηττός) (i dag Mavrovouni (Μαυροβούνι betyr «Svart fjell») og Kontra (Κόντρα)). Det var kjent for sin timianhonning. Marmor av god kvalitet har også blitt utvunnet fra fjellet siden antikken.

Rundt fjellet ligger kommunene Athen, Zografou, Kesariani, Vyronas, Ilisia (et område i Zografou), Ymittos, Ilioupoli, Argyroupoli, Elliniko, Glyfada, Voula og Vouliagmeni i vest, Varkiza, Vari, Markopoulo og Peania i øst, og Papagou, Kholargos, Agia Paraskevi, Gerakas og Glyka Nera i nord. Det meste av skogen på fjellet ligger i nord og mye av fjellet er steinete, avskoget og gresskledd. Store deler består også av kalkstein.

Det store universitetsområdet til Athens universitet og Det nasjonale tekniske universitet ligger på vestsiden av fjellet. Urbane områder omringer nesten hele fjellet. Det går en vei til toppen av fjellet, men denne blir bare nyttiggjort av kjøretøy med spesiell tillatelse for å vedlikeholde kommunikasjonstårnene som står der.

Man kan se nesten hele Athen, de østlige forstedene og den nye flyplassen fra fjelltoppen, i tillegg til fjellene Parnitha i nordvest, Penteli i nord og Egaleo i vest.

Eksterne lenker
---------------

* **Kart og flyfoto** :
	+ Gatekart: Gatekart fra Mapquest, MapPoint Arkivert 9. februar 2007 hos Wayback Machine. eller Google
	+ Satellittbilder: Google – bilde dog ikke tilgjengelig ennå

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
innen digital signalbehandling er **spektralsentroiden** et mål som brukes for å karakterisere et lydspektrum. Det indikerer 'massesenteret' til spekteret. For en lytter samsvarer dette med oppfattelsen av hvor 'lys' en lyd er.

Målet blir beregnet som et vektet gjennomsnitt av frekvensene i signalet, vektet utfra frekvens.:

{\displaystyle Centroid={\frac {\sum \_{n=0}^{N-1}f(n)x(n)}{\sum \_{n=0}^{N-1}x(n)}}}
der *x(n)* representerer størrelsen til bin (søyle) nummer *n*, og *f(n)* representerer dennes senterfrekvens. Matematisk er dette det samme som et annet mål på høyfrekvent innhold, bortsett fra normaliseringen.

Andre betydninger
-----------------

Noen ganger blir uttrykket 'spektral sentroide' brukt om medianverdien til spekteret. Dette er et annet statistisk mål. Siden gjennomsnitt og medianverdi noen ganger gir lignende resultat vil disse to betydningene også gi lignende resultat i noen situasjoner. Men siden lydspektrum ikke er normalfordelt, vil disse to målene ofte gi helt forskjellige verdier.

Referanser
----------

1. ↑  Schubert, E. Wolfe, J. and Tarnopolsky, A. (2004) Spectral centroid and timbre in complex, multiple instrumental textures Arkivert 10. august 2011 hos Wayback Machine. i *Proceedings of the International Conference on Music Perception and Cognition, North Western University, Illinois*
2. ↑  A Large Set of Audio Features for Sound Description – technical report publisert av IRCAM i 2003. Seksjon 6.1.1 beskriver spektral sentroide
**GodsetUnionen** er Strømsgodsets uavhengige supporterforening.

Foreningen hadde stiftelsesmøte på SIF-Huset 1. februar og ble offisielt stiftet 10. februar 1997 av medlemmer fra de to tidligere supporterklubbene til Strømsgodset – *Fugleberget (S.U.S.)* og *Strømsgodset Supporterklubb*. 

Hensikten med dette var å heve standarden på supportermiljøet i Drammen, og lage en stor union av de to mindre supporterklubbene. 

I 2006 ligger medlemstallet på cirka 1 000 medlemmer, men det er ventet ytterligere oppsving i 2006 etter at en investorgruppe med Atle Kittelsen i spissen har gått inn med frisk kapital i Strømsgodset.

Tifo
----

*GodsetUnionen* har også sin egen Tifo-gruppe. Tifo-show er en stadig voksende aktivitet hos norske fotballsupportere. I *GodsetUnionen* ønsker man å arrangere TIFO-show av ulik art – til hver eneste hjemmekamp. Tifo-gruppa har også sin egen nettside.

Eksterne lenker
---------------

* GodsetUnionens hjemmesider
* GodsetUnionen Tifo
* Den Blå Armé

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** VIAF
 |
**Yngvar Hauge** (født 6. april i Oslo 1899, død 7. mars 1977 i Oslo) var en norsk forfatter, kjent for en rekke biografier og dokumentarbøker fra norsk og europeisk historie, og fordi han var praktisk talt blind.

Hauge var elev ved Kristiania blindeinstitut 1908–1915, og deretter ved Dalen blindeskole i Trondheim 1915–1918. Hensikten med utdannelsen ved Dalen var at blinde og sterkt svaksynte skulle lære et håndverksfag, men det ble tidlig klart at Hauge ikke hadde praktiske anlegg. Han tok artium i 1922, og studerte deretter historie og kunsthistorie ved Universitetet i Oslo.

Han debuterte i 1925 med romanen *Ulv av Lauvnes, en livssaga fra kong Sverres tid*. Samtidig med forfatterskapet arbeidet han også som journalist i Morgenbladet. Karakteristisk for forfatterskapet ble etterhvert en lang rekke romaner med biografiske og dokumentariske trekk, hvor trilogien om Karl Johan 1940-42 må regnes som et hovedverk. Hauge har ellers skrevet romaner og kulturhistorisk om Ove Bjelke og Austråttborgen, om keiserinne Teodora av Bysants, Carsten Anker, Haakon VII, Iver Huitfeldt, Ulefos Jernværk, Morgenbladets historie, Bogstad gård, Blindeskolen og Slottet. Andre av hans romaner henter miljø fra antikkens Athen og Roma, fra spansk middelalder og fra dansketiden.

Hans synsevne lå under grensen for medisinsk blindhet, og han skrev sine manuskript med braille, punktskrift. Hans kone Lolla, som også selv var blind, renskrev hans manuskripter. 

Han ble utnevnt til statsstipendiat i 1963, og mottok Mads Wiel Nygaards legat i 1964.

Referanser
----------

1. ↑   Merkedager : fødselsdager, stiftelsesdatoer, begivenheter, urn.nb.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Det tyske nasjonalbibliotekets katalog, GND-ID 116527005, besøkt 30. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Yngvar\_Hauge[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Sambok 53 bøker av Yngvar Hauge

* Aftenposten 3.4.1959
* Aftenposten 6.4.1974
* Aftenposten 6.12.1975

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
***Sleepers*** er en amerikansk krimdrama fra 1996, produsert og regissert av Barry Levinson. Den er basert på en roman av Lorenzo Carcaterra fra 1995, med samme navn. Hovedrollene spilles av Brad Pitt, Jason Patric, Robert De Niro, Dustin Hoffman og Kevin Bacon.

Sammendrag
----------

Shakes, Tommy, Michael Sullivan og John Reilly er barndomsvenner i New York på 1960-tallet. Sommeren 1967 tar de nesten livet av en mann ved ett uhell. Som straff blir Tommy, Michael og John dømt til 12 måneder i en ungdomsanstalt. Shakes blir dømt til 6 måneder. De blir systematisk misbrukt og voldtatt av vaktene Sean Nokes, Henry Addison, Ralph Ferguson og Adam Styler. De mange overgrepene ved anstalten endrer guttene og deres vennskap for alltid. Under oppholdet deltar de i en fotballkamp mellom vakter og innsatte. Michael overbeviser en annen innsatt, Rizzo, om å hjelpe dem å vinne.

Som et resultat blir de banket, og kastet på isolat i flere uker. Vaktene slår Rizzo brutalt ihjel. Kort tid før Shakes løslates insisterer han at de burde rapportere om vold og misbruk de har opplevd. Men de andre nekter. De vil ikke gjenoppleve grusomhetene de har opplevd, og tror ikke at noen kommer til å tro på dem eller bry seg. 14 år senere er John og Tommy fryktede gjengledere. De skyter Nokes, foran flere vitner, på en pub. Michael, en assisterende statsadvokat, blir satt som aktor for påtalemyndighetene. De planlegger å ta hevn på alle vaktene som mishandlet dem.

Rolleliste
----------

* Jason Patric som Shakes
* Brad Pitt som Michael Sullivan
* Billy Crudup som Tommy
* Ron Eldard som John Reilly
* Robert De Niro som Bobby Carillo
* Kevin Bacon som Sean Nokes
* Jeffrey Donovan som Henry Addison
* Lennie Loftin som Adam Styler
* Terry Kinney som Ralph Ferguson

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sleepers* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Sleepers* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Sleepers* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Sleepers* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Sleepers* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Sleepers* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Sleepers* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Sleepers* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Sleepers* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Sleepers* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
* Trailer, youtube.com
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Finland Finlands flagg |
| Orientering |
|  Seire sammenlagt i Verdenscupen: 0
(en tredjeplass) |
| Verdenscupseire, enkeltløp: 1
(2 pallplasseringer) |
| Verdensmesterskap |
| Sølv | 1993 USAs flagg West Point | Kort |
| Sølv | 1995 Tysklands flagg Detmold | Stafett |
| Sølv | 1997 Norges flagg Grimstad | Kort |
| Sølv | 1997 Norges flagg Grimstad | Stafett |
| Bronse | 1993 USAs flagg West Point | Stafett |
| Nordisk mesterskap |
| Bronse | 1990 Danmarks flagg Fanø | Stafett |
| Bronse | 1995 Sveriges flagg Skellefteå | Stafett |

**Timo Karppinen** (født 26. desember 1967) er en finsk tidligere orienteringsløper. Han representerte blant andre den finske orienteringsklubben SK Pohjantähti.

Karppinen var i flere sesonger en del av den internasjonale verdenseliten. Han ble nummer tre sammenlagt i Verdenscupen i orientering 1996. Han tok totalt fem medaljer i Verdensmesterskapet i orientering, fordelt på fire sølv og en bronse. Han tok to sølv på kortdistanse, i USA i 1993 og i Norge i 1997. De tre øvrige medaljene tok han på stafett, sølv i 1995 og 1997, bronse i 1993. Han fikk også med seg to stafettmedaljer fra nordisk mesterskap.

Sammne med sin klubb SK Pohjantähti ble Karppinen nummer to i verdens største orienteringsstafett, Jukola, i 1999.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Timo Karppinen – World of O Rediger på Wikidata
**Timo Kalevi Nummelin** (født 7. september 1948 i Åbo), er en finsk tidligere ishockeyspiler og fotballspiller. Nummelin var som ishockeyspiller back, han la opp som aktiv spiler i 1994. Han har spilt for det finske landslaget i både ishockey og fotball.

Han spilte for TPS Åbo både i ishockey og i fotball, og har også vunnet det finske mesterskapet i begge idretter (ishockey 1976, fotball 1968, 1971 og 1972). Han er den eneste finske idrettsmannen som ble kåret til årets spiller både i fotball (1968) og ishockey (1981). Han har også spilt på det finske landslaget både i ishockey (225 kamper) og fotball (14 kamper), og deltok i åtte ishockey-VM.

Klubber
-------

* TPS Åbo 1964–1987
* VG-62 1987–1989
* Kiekko-67 1989–1994

Familie
-------

Nummelin er far til den finske ishockeyspilleren Petteri Nummelin og svigerfaren til den finske ishockeyspilleren Antti Niemi.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 304505, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Timo Nummelin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Timo Nummelin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Timo Nummelin – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Timo Nummelin – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Timo Nummelin – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Timo Nummelin – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Timo Nummelin – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Timmervatnet** er en innsjø som ligger to kilometer oppstrøms Tunglandsfossen, i Strand kommune. Innsjøen inngår i Jørpelandsvassdraget, og er ellers en del av området som heter Tungland. Vegetasjonen i innsjøen består av siv, botngras og algevekster  - i tillegg til diverse fiskeslag som nevnes senere i artikkelen.

Litt om området
---------------

Det er flere måter å komme seg til Timmervatnet. Den korteste veien går fra Selemorkshytten og opp Fossabekken, eller Fossabrekkå som lokalbefolkningen gjerne kaller det. Denne veien er svært bratt, og selv en gjennomsnittlig trent person må regne med å få høy puls. Du vil fra denne veien til slutt havne ytterst på innsjøens vestre side.

Det er fin utsikt fra Timmervatnet, selv om store deler av Jørpeland blir skjult bak Tunglandsfjellet og Førlandsnuten.

På nordre langside av innsjøen er Husafjellet, mens Lomafjellet ligger innerst på innsjøens østre side. Piggjafjellet, som i nyere tid har blitt et mer og mer populært turmål for lokalbefolkningen, ligger sydvest for vannet.

Ellers så hender det fra en tid til en annen at turgåere må hjelpes ned fra området.

Fiske
-----

Fra 1977 har flere innsjøer med utløp til Jørpeandsåna blitt kalket, og Timmervatnet er et av disse. Dette ble gjort for å bedre vannkvaliteten for laksen i Jørpelandsåna.

Jeger- og sportsfiskarlaget (SJSL) har gjort mye arbeid for å gjøre innsjøen til et fint fiskevann. SJSI har fanget fisk i ruser hver høst i tilløpsbekken fra Tintusvatnet, og årlig satt ut 150-300 stykker av denne fangsten i småtjern i området. Tilbakefangst av utsettingene gir i dag fin fisk i størrelsen 0,5 til 1,5 kg. Gjennomsnittsstørrelsen av fisken i Timmervatnet har økt fra i underkant av 100 gram til over 300 gram. Årlig fiskeproduksjon i Timmervatnet anslås å være like i overkant av 80 kilo pr år.

Det er ellers grunn til å tro at flere fiskebestander i dette området ville ha vært skadet dersom dette ikke hadde blitt gjort.

Om navnet
---------

Den offisielle skrivemåten er Timmervatnet, men lokalbefolkningen bruker helst Tømmervatnet. Navnet har med frakting av tømmer å gjøre.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 31. mai 2015
2. ↑
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 2. april 2015. Besøkt 9. mars 2015.
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 2. april 2015. Besøkt 14. mars 2015.
5. ↑
**Þorsteins þáttr bæjarmagns** (norsk: *Torstein Bæjarmagns tått*) er en islandsk fornaldersaga eller tått om hirdmannen Torstein som var i tjeneste hos kong Olav Tryggvason. Navnet «bæjarmagn» betyr «gårdsmakt» og henspiller på Torsteins størrelse. Han beskrives som så stor og høy at det knapt finnes den dør i landet som han kan gå ubesværet rett gjennom. Sagaens hovedtema er kristendommens fremmarsj i Norge, her representert ved den kristne Torstein som i den kristne kong Olavs tjeneste overvinner mørkets makter.

Historien forteller først om Torsteins reise til det underjordiske, dernest kommer tåttens hovedbudskap om hans reise sammen med kong Godmund (Gudmund) på Glæsivollene til hedendommen, representert ved kong Geirrød. Godmunds krigere måler styrke mot krigerne til Agdi jarl, og med den kristne Torsteins hjelp vinner «de gode».

Joseph Harris karakteriserer historien som en «tått», en kort saga, og plasserer den i en liten gruppe av tåtter som omhandler reiser til det hinsidige. Sammen med tåtten Helga þáttr Þórissonar blir denne historien sammenlignet med europeiske middelalderromanser og spesielt de såkalte Breton lays.

Referanser
----------

1. ↑  Joseph Harris «Þættir». I: Dictionary of the Middle Ages. (Joseph R. Strayer, ed.). Bind 12; s. 1-6. Scribner, 1989. ISBN 0-684-18278-5

Eksterne lenker
---------------

* Dansk oversettelse på nettstedet heimskringla,no
* Sagaen i norrøn fulltekst og engelsk oversettelse på nettstedet germanicmythology.com

| * v
* d
* r
Sagalitteratur • Islendingesagaer • Tått • Liste over islendingesagaene |
| --- |
| Audun fra Vestfjordene • Bandamanna saga • Bård • Bjørn Hitdølakjempe • Droplaugs-sønene • Egils saga • Eirik Raude • Færøyingesaga • Finnboge • Fljotsdølane • Flóamanna • Fosterbrødrene • Gisle Sursson • Grette • Grønlendingene • Gull-Tore • Gunnlaug Ormstunge • Hallfred Vandrådeskald • Håvard Isfjording • Heiðarvíga • Hønse-Tore • Kjalnesinga • Kormak • Kristnisaga • Kroka-Rev • Laksdøla • Ljósvetninga • Njål • Ravnkjell Frøysgode • Reidar • Røykdølane • Snegle-Halle • Svarvdølane • Torstein Kvite • Torstein Side-Hallsson • Torvald den vidfarne • Tord den trugande • Torstein Oksefot • Valla-Ljót • Vápnfjordingane • Vatsdølene • Viga-Glum • Víglund • Ølhette • Øyrbyggene |
**Þora Arnórsdóttir** (født 18. februar 1975) er en islandsk nyhetsredaktør og var kandidat til presidentvalget på Island 30. juni 2012. 

Hun arbeider som journalist og nyhetsredaktør for Islands statlige kringkastingsselskap Ríkisútvarpið. 4. april 2012 annonserte hun at hun utfordret sittende president Ólafur Ragnar Grímsson som kandidat til presidentvalget. I en periode ledet hun meningsmålingene. 26. april svarte hele 49 % at de ville stemme på henne, men oppslutningen sank frem mot valget, der hun oppnådde 33,16 % av stemmene og tapte mot Grímsson.

Þora har en bachelorgrad i filosofi fra Háskóli Íslands, og en mastergrad i internasjonal økonomi og utviklingsøkonomi fra Johns Hopkins University Paul H. Nitze School of Advanced International Studies i Washington, D.C. USA og Bologna, Italia.

Hun har tre barn sammen med sin mann, Svavar Halldórsson.

Referanser
----------

1. ↑  (is) «Þóra mælist með mest fylgi»; Könnun Félagsvísindastofnunar Háskóla Íslands 26. apríl 2012
2. ↑  Forsetakosningar 30. júní 2012 - Landið allt Arkivert 3. juli 2012 hos Wayback Machine. Ríkisútvarpið
3. ↑  Ásta Sigrún Magnúsdóttir: (is) «Flestir lesendur DV.is vilja Þóru sem forseta» Arkivert 5. juni 2012 hos Wayback Machine.. *DV*, 4. april 2012
4. ↑  Lea Wind-Friis: (da) «Højgravid tv-stjerne er favorit ved præsidentvalget i Island». *Politiken*, 2. mai 2012

Portal: Island

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Ürümqi Lu** (tradisjonell kinesisk: 烏魯木齊路, forenklet kinesisk: 乌鲁木齐路, pinyin: *Wūlǔmùqí Lù*, shanghainesisk: [vu²³lu²³moˀ¹²ʑi²³lu²³], engelsk: *Ürümqi Road*, norsk: *Ürümqigaten*) er en gate i Shanghai. Den går i nord–sør-retning fra Yan'an Lu like ved Jing'an-tempelet tvers gjennom den franske konsesjonen, der den ved krysset Huaihai Lu går forbi Irans generalkonsulat, Frankrikes generalkonsulat og USAs generalkonsulat før den møter Zhaojiabang Lu. På sørsiden av Zhaojiabang Lu heter gaten Dong'an Lu.

Nord for Huaihai Lu er Ürümqigaten på dagtid preget av stor trafikk til både Huashan-sykehuset og til Jing'an-tempelet. Sør for Huaihai Lu er Ürümqigaten en stille og typisk gate fra konsesjonstiden uten de neonlys, barer og internasjonale restauranter som preger Hengshan Lu. De fleste bygningene langs Ürümqigaten er bevart fra konsesjonstiden.

Notable bygninger
-----------------

Ürümqigaten nr. 64.
### Nr. 64

**Ürümqigaten nr. 64** (tradisjonell kinesisk: 花園住宅, forenklet kinesisk: 花园住宅, pinyin: *huāyuán zhùzhái*, shanghainesisk: [ho⁵³ɦyø²³zɿ²³zɑˀ¹²], engelsk: *Garden Residence*) ble bygget i 1932 i mursten og bindingsverk. Bygningen ble fredet i 2003.

Ürümqigaten nr. 151.
### Nr. 151

**Ürümqigaten nr. 151** er murstensvilla i amerikansk kolonistil påbegynt i 1924 men ikke ferdigstilt før i 1948. Bygningen var opprinnelig residensen til Zhu Mintang (朱敏堂). Bygningen ble fredet i 1994 og er i privat eie.

Ürümqigaten nr. 176.
### Nr. 176

**Ürümqigaten nr. 176** er en ordinær bygning i betong oppført i 1939 under navnet *Defour Apartments*. Bygningen ble fredet i 2005, noe som kan ha sammenheng med nabobygningen, nr. 178.

Ürümqigaten nr. 178.
### Nr. 178

Ürümqigaten nr. 178 var frem til 1948 foreningshus for en avdeling av den internasjonale frimurerordenen Den skotske ritus. I dag huser bygget Shanghai bys Xuhui-komité av Det kinesiske folks politisk rådgivende konferanse (中国人民政治协商会议上海市徐汇区委员会).
Grunnboksutskrift, eksempel
**Grunnboken** er et realregister over tinglyste dokumenter vedrørende fast eiendom og borettslagsandeler. Det er et **grunnboksblad** for hver enhet i matrikkelen og for hver andel i borettslag. Betegnelsen grunnboksblad stammer fra den tid grunnboken ble ført manuelt, og da det faktisk var et blad for hvert matrikkelnummer. Grunnboken inneholder bare en ekstrakt av opplysningene som fremkommer i det tinglyste dokumentet. Selve dokumentet blir ført i panteboken.

Opplysningene i grunnboken er inndelt i tre avsnitt:

* **Hjemmelsopplysninger** – Hvem som har grunnbokshjemmel til matrikkelenheten/borettslagsandelen.
* **Heftelser** – Opplysninger om heftelser i matrikkelenheten/borettslagsandelen, blant annet pant, leieavtaler, festeavtaler og servitutter.
* **Grunndata/Opplysninger fra borettslaget** – Opplysninger om opprettelse av matrikkelenheten/borettslagsandelen, og eventuelle oppdelinger.

Grunnboksblad - Gammel versjon
Grunnboken ble før i tiden ført ved de enkelte sorenskriverkontorene i landet. Siden juni 2007 har all tinglysing vedrørende fast eiendom foregått hos Statens kartverk på Hønefoss, mens tinglysing vedrørende borettslagsandeler har foregått hos Statens kartverk i Ullensvang. Utskrift av grunnboken kan bestilles fra tinglysingsmyndigheten, og ved salg av eiendom gjennom eiendomsmegler skal det alltid foreligge en slik utskrift for den eiendom som er for salg. Det er også mulig å se utskrifter via tjenesten Se eiendom

Se også
-------

* Matrikkel

Eksterne lenker
---------------

* Statens kartverk, tinglysingen
* Se eiendom

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC **·** NKC
 |
**Petroleumsloven** (lov 29. november 1996 nr. 43) regulerer myndighetenes forvaltning av norske petroleumsressurser. Formålet med loven er å sikre en best mulig utnyttelse av ressursene, i tråd med målsettingene i loven og de petroleumspolitiske føringene proposisjoner og meldinger til Stortinget. Det mest sentrale virkemidlet for å sikre statlig styring og kontroll på norsk kontinentalsokkel er konsesjonssystemet, som innebærer at leting, utvinning, utnyttelse og transport av petroleum forutsetter tillatelse fra myndighetene.

**§ 1-4. Virkeområde** 
Loven kommer til anvendelse på petroleumsvirksomhet knyttet til undersjøiske petroleumsforekomster underlagt norsk jurisdiksjon. Loven gjelder også petroleumsvirksomhet i og utenfor riket og norsk kontinentalsokkel når det følger av folkeretten eller av overenskomst med fremmed stat.

Loven gjelder utnyttelse av utvunnet petroleum som foregår på norsk landterritorium eller sjøgrunn underlagt privat eiendomsrett, kun når slik utnyttelse er nødvendig for eller utgjør en integrert del av utvinning eller transport av petroleum.

Når en oljerørledning i norsk indre farvann, på norsk sjøterritorium eller kontinentalsokkelen begynner på område utenfor norsk jurisdiksjon, kan Kongen i den utstrekning det følger av folkeretten, bestemme hvilke regler i denne lov som skal gjelde for slik rørledning med tilbehør.

For erstatningsansvar for forurensningsskade etter kapittel 7 og skade som følge av forurensning og avfall etter kapittel 8, gjelder de særlige regler som er fastsatt der.

Loven gjelder ikke på Svalbard, herunder dets indre farvann og sjøterritorium.

Kongen kan ved forskrift gi nærmere regler til utfylling og avgrensning av bestemmelsene i denne paragraf, herunder om hvilken utnyttelse som anses nødvendig for eller utgjør en integrert del av utvinning eller transport av petroleum som nevnt i annet ledd. Kongen kan i tvilstilfelle bestemme om en innretning eller virksomhet omfattes av loven eller ikke.

Eksterne lenker
---------------

* Lov om petroleumsvirksomhet (petroleumsloven) – Lovdata
**Waagan Transport AS** var et norsk transportselskap som ble opprettet av Per Waagan i 1969. 

Selskapet startet med en lastebil som ble kjørt av selskapets grunnlegger, via overgangen til aksjeselskap i 1976, utvidet selskapet kjøretøyparken og opprettet flere terminaler. I 1986 begynte satsingen på termotransport. 

Waagan Transport hadde i 2010 to terminaler, Waagan Logistikksenter på Blindheim i Ålesund, og Waagan Terminal i Årødalen i Molde. I årenes løp har det vært fler, blant annet i Sula og Ørsta. Selskapet satte i 2001 opp en distribusjonsavdeling i Trondheim for COOP Norge.

I 1989 overtok Waagan Transport flere konkurrerende, norske bedrifter og i 1994 etablerte de seg i Skagen i Danmark da det overtok et dansk selskap. I september 2008 ble selskapet selv overtatt da moderselskapet Waagan Transport Group ble solgt til DSV Road AS. Waagan Transport Group var da et av landets største transportselskaper i privat eie. De hadde over 80 biler i drift og 110 ansatte.

Referanser
----------

1. ↑  NRK Møre og Romsdal: Transportbedriften Waagan er solgt (Besøkt 06.01.2010)

Kilder
------

* Oppsummering av bedriftens historikk på www.waagan.no
Den 6. Panchen Lama mottar George Bogle i Trashilhünpo, malt av Tilly Kettle, ca. 1775.
Lobsang Palden Yeshes bror, Mipam Chodrup Gyatso, den 10. Shamarpa.
**Lobsang Palden Yeshe** (tibetansk: བློ་བཟང་གྤལ་ལྡན་ཡེ་ཤེས་, Wylie: *Blo-bzang Gpal-ldan Ye-shes*, født 1738, død 2. november 1780 i Beijing) var den sjette inkarnasjonen av Panchen Lama i Gelug-sekten i tibetansk buddhisme.

Lobsang Pelden Yeshe var den eldre stebroren til den tiende Shamarpa Chödrub Gyatsho (*chos grub rgya mtsho*; 1741/1742–1793). Han var kjent for sine skrifter og store interesse for verdslige ting. Han identifiserte den åttende Dalai Lama og gav ham navnet Jamphel Gyatso.

På grunn av at Dalai Lama ennå ikke var myndig fikk Lobsang Palden Yeshe en viktig utenrikspolitisk rolle. Da Bhutans rājāh invaderte Kutch Behar i 1772 hjalp Lobsang Palden Yelde til med forhandlingene mellom britene og bhutaneserne. For å assistere under forhandlingene sendte den britiske guvernøren i Bengal, Warren Hastings, den skotske diplomaten og eventyreren George Bogle til Panchen Lamas residens i Shigatse, der han befant seg årene 1774-1775. Disse kontaktene la grunnen for tette kontakter mellom Panchen Lama og Britisk India.

Qianlong-keiseren ble uroet av de tette kontaktene mellom tibetanerne og britene, som han mistenkte for å ville løsrive Tibet fra Qingrikets proteksjon. I 1778 innbød derfor keiseren Panchen Lama til Beijing for å feire keiserens 70-årsdag. Panchen Lama dro fra Tibet med et stort følge og ble overøst med gaver da han ankom til Beijing. Han fikk imidlertid smittekopper og døde den 2. november 1780.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 123053587, besøkt 13. august 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Faceted Application of Subject Terminology, oppført som Panchen Lama III Dpal-ldan-ye-śes, FAST-ID 245626, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   BDRC Resource ID P168[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Faceted Application of Subject Terminology, oppført som Panchen Lama III Dpal-ldan-ye-śes, FAST-ID 245626, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Fabienne Jagou: «The Panchen Lamas and the Dalai Lamas: A Questionable Master-Disciple Relationship,» i Brauen (2005), s. 205.
6. ↑  Hedin: «Taschi Lamas i Jehol«, i *Jehol, kejsarstaden, skildringar från de stora mandschukejsarnas hov* (Stockholm: Lars Hökerbergs bokförlag, 1931), 89-118.

Litteratur
----------

* Martin Brauen: *The Dalai Lamas A visual history*. Zürich: Ethnographic Museum of the University of Zürich. 2005 ISBN 1-932476-22-9
* Sarat Chandra Das: *Contributions on the religion and history of Tibet*. Bibliotheca Himalayica. Ser. 3 ; 1. New Delhi. 1970/1882
* Sven Hedin: *Jehol, kejsarstaden: skildringar från de stora mandschukejsarnas hov*. Stockholm: Hökerberg. 1931

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Wachtendonckse Psalmen** (norsk: Wachtendoncks salmer) er en samling salmer fra Salmenes bok som er oversatt fra latin til gammel-østlavfrankisk eller gammelnederlandsk.

Historie
--------

Samlingen er oppkalt etter kannik Arnold Wachtendonck som levde i det 16. århundre. Han lånte sitt håndskrevne manuskript av Salmenes bok til Justus Lipsius som gjerne ville undersøke dokumentet nærmere. Lipsius kopierte noen salmer slik at han kunne undersøke dem nærmere, blant annet i et brev til en venn, og disse er det som utgjør dagens versjon av de *Wachtendonckse Psalmen*. Det opprinnelige dokumentet er tapt.

Bønneboken befant seg i Sint-Amorabbediet i Munsterbilzen der Wachtendonck var Landrada-alterets rektor. Den første gangen boken nevnes er i en kopi av et manuskript fra ca. 1444 av den tyske presten Johannes Keck (UB Würzburg,Ms.M.ch.q.85).

Språket
-------

Wachtendonckse Psalmen er skrevet på gammel-østlavfrankisk, som er en gammelgermansk dialekt. Denne ble brukt i dagens øst-Nederland eller kanskje Tyskland. Man regner med at manuskriptet ble skrevet rundt midten av det tiende århundre, og det har en del tyske kjennetegn språkmessig. Dette siste gjør det mulig at denne teksten kan være en bearbeidelse av en mellomfrankisk tekst (en dialekt av gammelhøytysk). 

Oversettelsen er en såkalt interlineær oversettelse: ordenes rekkefølge i den latinske kildeteksten ble fulgt i oversettelsen slik at teksten også kunne brukes til skolering.

Språkeksempler
--------------

Tekstfragment fra Salmenes bok kapittel 55, versene 6 og 7:

Gammelnederlandsk
Forchta in biuonga quamon ouer mi in bethecoda mi thuisternussi In ic quad uuie sal geuan mi fetheron also duuon in ic fliugon sal in raston sal

Nederlandsk
* Vrees en beving kwamen over mij en duisternis bedekte mij. En ik zei: Wie zal mij veren geven als duiven, zodat ik weg zal vliegen en een rustplaats zal vinden.

Norsk
* Frykt og beven kommer over mig, og forferdelse legger sig over mig. Og jeg sier: Gid jeg hadde vinger som duen! Da vilde jeg flyve bort og feste bo.

Moderne norsk
* Frykt og beven fyller meg, og hele kroppen skjelver. Jeg tenkte: Hadde jeg vinger som duen, da fløy jeg bort og fant meg et bosted.

Referanser
----------

1. ↑  Fra Universität Wien, Nederlandistiks nettsted Arkivert 22. februar 2007 hos Wayback Machine.

Portal: Litteratur
**Tolga-Os** (1966–1975) i Hedmark er en av meget få skilsmissekommuner i Norge i nyere tid. Kommunen bestod med navnet Tolga-Os fra 1. januar 1966 til 31. desember 1975, da de to tidligere kommunene Tolga og Os ble gjenopprettet.

Historikk
---------

1837: Tolga kommune ble opprettet med hovedsakelig samme grenser som dagens to kommuner. 

1. januar 1911 ble det gjennomført grensejusteringer i Tolga, Trysil, Ytre- og Øvre Rendal kommuner for å opprette Engerdal kommune. Et område med 201 innbyggere fra Tolga ble overført til den nye kommunen.

I 1926 ble Os skilt ut fra Tolga som egen kommune. Etter delingen hadde Tolga 1 917 innbyggere. Os hadde 1 936.

1. januar 1966 ble Tolga og Os kommuner slått sammen til den nye Tolga-Os kommune. Tolga hadde ved sammenslåingen 1 944 innbyggere, Os 2 015.

1. januar 1976 ble Tolga-Os igjen delt i Tolga og Os kommuner. Tolga kommune hadde et innbyggertall på 1 865, Os hadde 1 859.

Litteratur
----------

Jenssen, Jens Olai (mfl) *Ein skilsmissekommune i Bygde-Norge* (Samlaget, 1974)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
Kart over vassdraget.
**Wabash River** er en bielv til elven Ohio og ligger i Indiana i USA. Den strekker seg totalt over 764 km og drenerer 103 500 km² nord-sør i delstatene Indiana, Ohio og Illinois. Vassførselen er inntil 1 000 m³/sek. Elva er lite utbygd, den renner fritt i 661 km. Den er den offisielle delstatselva i Indiana. Elva var svært viktig for ferdsel allerede fra 1600-tallet, og er idag regulert med én demning.

White River er største sideelv, på 439 km med munning fra øst. Langs denne sideelva dreneres 14 882 km², og i elveføret ligger millionbyen Indianapolis. Denne sideelva er svært forurenset.

Wabash munner ut i elven Ohio omtrent fem mil sørvest for byen Evansville i Indiana, omtrent 22 mil før Ohio renner sammen med Mississippi ved byen Cairo i Illinois.

Se også
-------

* On the Banks of the Wabash, Far Away

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Sør-Koreas hær** (eller *Republikken Koreas hær*; RR: Daehanminguk Yukgun, Hangul: 대한민국 육군, Hanja: 大韓民國 陸軍) er den største militærgren i det sørkoreanske forsvaret med 520 000 mannskaper per 2010. Størrelsen skyldes i stor grad verneplikt, som for alle sørkoreanske menn betyr 21 måneders tjeneste i landets væpnede styrker mellom uteksaminering fra videregående skole og fylte 35 år.

Hæren er relativt godt utstyrt og den er en av de mest slagkraftige i Asia. Hovedformålet til hæren er å forsvare landets territorium mot fiender, i all hovedsak Nord-Korea.

Struktur
--------

Hæren er organisert for både å kunne operere i fjellrikt terreng som er typisk for Koreahalvøya og i Nord-Korea, som selv mønstrer over en million soldater i Den koreanske folkearmé hvorav to tredeler har sine garnisoner nær den demilitariserte sonen som i dag skiller de to koreanske statene. Dagens politiske ledelse i Sør-Korea har igangsatt et program som i løpet av de neste to tiårene skal omforme hæren til å bli en ren forsvarshær, der målet er å kunne slå tilbake et hvert nordkoreansk angrep mot sør.

Hæren var opprinnelig inndelt i tre arméer: første armé (FROKA), andre armé (2nd OC) og tredje armé (TROKA), hver med sitt eget hovedkvarter, korps og divisjoner. Tredje armé hadde ansvaret for å forsvare hovedstaden Seoul, samt de vestre deler av den demilitariserte sonen. Første armé hadde ansvaret for forsvaret av den østre delen av den demilitariserte sonen, mens andre armé utgjorde baktroppen lengre sør i landet.

Hæren har gjennomgått en restrukturering for å redusere overlappingen. Andre armé ble i 2006 omgjort til «andre kommando», mens de to andre arméene ble slått sammen i 2010 til den nye «første kommando».

Referanser
----------

1. ↑  «국방백서 2010». 30. desember 2010. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (ko) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Republic of Korea Army – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Øya hvor Hunsfos fabrikker ligger ses midt i bildet og skorsteinen på 90 meter
**Hunsfos Fabrikker**, også kalt *Hunsfoss Fabrikker*, er en tidligere papirfabrikk som ligger i Vennesla i Vest-Agder. Sammen med Vigeland Brug bidro Hunsfos til at Vennesla-samfunnet gjennom størstedelen av 1900-tallet var et industri-samfunn, hvor arbeiderbevegelsen og arbeiderkulturen stod sterkt. 

Hunsfos Fabrikker ble stiftet som aksjeselskap 17. mars 1886 på Hunsøya som ligger i elva Otra i Vennesla kommune. I 1913 ble det bygget en kraftstasjon bygget for å forsyne fabrikken med energi. På 1950-tallet var det rundt 1.200 ansatte ved fabrikken. Papirproduksjonen ble brukt innenlands og eksportert over Kristiansand havn. Etter flere år med underskudd ble fabrikken slått konkurs høsten 2011 etter 125 års drift. Det var da rundt 120 ansatte ved Hunsfos fabrikker.

I forbindelse med utvidelse av blant annet fyrhus i 1977 ble det bygget en skorstein på 90 meter. Denne er et landemerke i bygda og er blant landets høyeste byggverk.

I mars 2012 ble fabrikkområdet solgt til Hunsfos Næringspark AS for 23 millioner kroner, med planer om å opprette vekst- og bedriftspark på stedet.

Referanser
----------

1. ↑  Per R Lauritzen og Leif Ryvarden, *SkogNorge fra Buskerud til Vest-Agder*, Gyldendal Norsk Folrak 2009. ISBN 978-82-05-37907-7.
2. ↑
3. ↑  Otterelvens Papirfabrik/Hunsfos Fabrikker 1886 Arkivert 28. juni 2017 hos Wayback Machine. hunsfos.com Lest 3. september 2017
4. ↑  Kjøpte Hunsfos for 23 millioner kroner – *Fædrelandsvennen* 30. mars 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Katalog til arkiv etter Hunsfos fabrikker hos Statsarkivet i Kristiansand
* Digitalisert materiale fra Hunsfos fabrikkers arkiv på Digitalarkivet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
**Loch Awe** (skotsk-gælisk *Loch Obha*) er en stor innsjø i Argyll and Bute i Skottland. Den har gitt navn til en landsby ved bredden, som blir kalt enten Loch Awe eller Lochawe.

Innsjøen
--------

Loch Awe med noen av øyene i innsjøen, blant annet Innis Chonan
Med et overflateareal på 38,5 kvadratkilometer er Loch Awe den tredje største innsjøen i Skottland, og også den lengste innsjøen i landet med en lengde på 41 km fra ende til ende, og en gjennomsnittlig bredde på 1 km. 

Innsjøen går hovedsakelig fra sørvest til nordøst, omtrent parallelt til de to fjordene Loch Etive og Loch Fyne. Via River Awe og Loch Etive har innsjøen utløp vestover fra nordenden og ut i Atlanterhavet.

Vannkraft
---------

Det er to vannkraftverk ved Loch Awe. Det ene er en vanlig turbinstasjon hvor man har demt opp River Awe i Pass of Brander, og så fører vannet gjennom tunneler til Loch Etive. 

Den andre er pumpekraftverket Ben Cruachan vannkraftverk, hvor man benytter en kunstig innsjø i åsen over innsjøen. Vannet blir pumpet opp i dette reservoaret i perioder med mye vann, for deretter å benyttes til strømproduksjon når strømbehovet er størst.

Turisme
-------

Loch Awe er kjent for aurefiske. Det kommer også laks gjennom innsjøen, som går videre til River Orchy. Det ligger flere ruiner av gamle slott på øyer i Loch Awe og i nordenden ligger et av de meste fotograferte slottene i Skottland, Kilchurn Castle, som om sommeren kan besøkes etter en kort båttur.

Historie
--------

Det var fra Loch Awe og det omliggende området at Campbell-klanen etablerte seg som en mektig familie. I 1308 slo Robert the Bruce MacDougall-klanen i slaget ved Pass of Brander nedenfor innsjøen.

Se også
-------

* Innis Chonnell - en øy i innsjøen

Eksterne lenker
---------------

* The Loch Awe community
* Videoreise i St Conan's Kirk, Loch Awe

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |
**Yngre Zhōu** (hanzi: 後周/后周; hanyu pinyin: *Hòuzhōu*) var et kortlivet dynasti i kinesisk historie, det femte og siste av de fem dynastiene i de fem dynastiers og ti kongedømmers tid, en periode som varte fra 907 til 960, eller mellom Táng- og Sòng-dynastiene.

Opprettelsen
------------

Hànkineseren Guo Wei tjente som assisterende militærkommissær ved hoffet til Det yngre Han-dynastiet, et regime styrt av tyrkiske shatuoer. I 948 kom den tenårige Liu Chengyou på tronen etter at grunnleggeren Liu Zhiyuan hadde dødd. I 951 ledet Guo Wei et kupp mot keiseren og erklærte seg selv som keiser for Det yngre Zhōu-dynastiet.

Guō Weī
-------

Guo Wei var den første hànkinesiske herskeren over Nord-Kina siden 923, da Det yngre Liang-dynastiet ble styrtet av Det yngre Tang-dynastiet. Han ble regnet for å være en dyktig hersker som forsøkte å innføre reformer og lette på bøndenes byrder, og hans regjeringstid skal ha vært god og godt organisert. Det kom derimot ikke til å bli langt, siden han etter bare tre år døde i 954.

Guō Róng
--------

Chai Rong, senere Guō Róng, var Guo Weis adoptivsønn og sønnen til hans kones eldre bror. Han overtok tronen da adoptivfaren døde i 954, og også hans styre skal ha vært effektivt, og han klarte å presse sørover med seire mot Sørlige Tang i 956. Hans forsøk på å erobre Nordlige Han, selv om de opprinnelig så lovende ut, mislyktes, og i 959 døde han av sykdom under et felttog.

Dynastiets fall
---------------

Guo Rong ble etter sin død etterfulgt av sin syv år gamle sønn, Chai Zongxun. Kort tid senere overtok Zhao Kuangyin tronen og opprettet Song-dynastiet, som kom til å gjenforene Kina ved å fram til 979 erobre de sørlige statene og Nordlige Han.

Hòuzhōus herskere
-----------------

| Tempelnavn | Posthumt navn | Personlig navn | Regjeringstid | Æranavn |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tàizŭ (太祖) | Ikke brukt | 郭威 Guō Weī | 951-954 | Guǎngshun (廣順) 951-954
Xiande (顯德 xian3 de2) 954 |
| Shìzōng (世宗) | Ikke brukt | 柴榮 Chái Róng | 954-959 | Xiǎndé (顯德) 954-959 |
| Intet | Gōngdì 恭帝 | 柴宗訓 Chái Zōngxùn | 959-960 | Xiǎndé (顯德) 959-960 |
|

Litteratur
----------

* Frederick W. Mote: *Imperial China 900–1800.* Harvard University Press, Cambridge (Mass.) 1999, ISBN 0-674-44515-5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Sikatuna** (levde på 1500-tallet) var småkonge *(datu)* på vestsiden av øya Bohol på Filippinene. Han var den første fra øya som kom i kontakt med en spanjol, i 1525, og spilte igjen en viktig rolle da spanjolene fikk fotfeste på øygruppen i 1565.

Sikatuna tar spansk skipbrudden som slave (1525)
------------------------------------------------

Den 24. juli 1925, få år etter Magellan-ekspedisjonens jordomseiling, der Magellan selv ble drept av datu Lapu-Lapus styrker i en trefning ved øya Mactan i 1521, la en ny ekspedisjon ut på den samme ferden fra La Coruña i Spania. Ekspedisjonen kom også til de filippinske øyene, men i juni 1526 kom skipene fra hverandre under en storm. Et av skipene, «Santa Maria del Parral», led skipbrudd på stranden av det nordøstlige Mindanao. De overlevende ble tatt til fanger og solgt som slaver. En av mannskapene, Sebastian de Puerto (eller de Puerta), havnet hos høvding Sikatuna på Bohol. Det er det første kjente møtet mellom en spanjol og en øyboer fra Bohol som historien kjenner til.

Blodspakten med Legazpi (1565)
------------------------------

Nesten førti år etter, i 1564, sendte Spania avsted fire ekspedisjoner for å etablere kolonier i Det fjerne østen og sikre seg en del av den lukrative krydderhandelen som portugiserne så langt hadde vært alene om. Alle ekspedisjonene var mislykkede. Året etter seilte Miguel Lopez de Legazpi avsted. Han seilte vestover fra Mexico med fire skip og nesten 400 mann og nådde Filippinene tidlig i 1565 og etablerte en spansk bosetting.

Legazpi klarte ikke å få fotfeste på øya Cebu og dro da sørover mot Mindanao. Vinden snudde og drev skipene mot Bohol. Fra en muslimsk malayisk los fra et erobret handelsskip fra Borneo, fant han ut at øyboerne på de filippinske øyene hadde handelsforbindelser med Molukkene, Borneo, Java, Malacca og med fjernere land som India og Kina.

Også på Bohol fikk Legazpi en uvennlig mottakelse. Losen hans kunne forklare at fiendskapen skyldtes portugisernes plyndingsraid rundt øyene. Portugiserne kom fra Molukkene og krysset omkring blant øyene i Visayas, og bare to år tidligere, i 1563, hadde de plyndret Bohol og tatt omkring tusen boholanere som slaver. Naturligvis forvekslet øyboerne spanjolene med portugiserne. 

Med hjelp fra sin los forklarte Legazpi for de to høvdingene datu Sikatuna av Bool og datu Sigala av Loboc at de verken var portugisere eller var kommet for å plyndre eller drepe. Han lyktes og inngikk en vennskapspakt med dem. Den 16. mars 1565 fulgte så blodspakten mellom Legazpi og Sikatuna. Det fant antagelig sted i nærheten av den nåværende småbyen Loay. (Denne hendelsen feires fremdeles på Bohol i juni – *Sandugo-fiestaen*. Tre dager etter ble seremonien gjentatt med Sigala.

Sikatuna hjelper Legazpi (1565)
-------------------------------

Etter å sikret seg assistanse fra Sikatuna og Sigala bestemte Legazpi seg for å prøve å etablere en spansk bosetning på Cebu. Med de to høvdingene som ledsagere og hjelpere seilte han fra Bohol Påskesøndag og ankom Cebu den 27. april.

Referanser
----------

1. ↑  "A Short History of the Philippines (Part I)"
Det økonomiske, sosiale og kulturelle råd holder til i denne bygningen i Papeete
**Det økonomiske, sosiale og kulturelle råd** (fransk: *Conseil économique, social et culturel*) er et rådgivende selvstyreorgan i Fransk Polynesia. I tillegg finnes Fransk Polynesias forsamling, presidenten og regjeringen. Rådet har 51 medlemmer fra ulike økonomiske, sosiale og kulturelle organisasjoner. Funksjonstiden er fire år.

I 1977, da Fransk Polynesia fikk begrenset indre selvstyre, ble det oppnevnt en økonomisk og sosiale komité. Ved innføringen av omfattende selvstyre i 1984 ble denne komiteen nedfelt som én av de tre sentrale selvstyreinstitusjonene. Komitéen ble omdøpt til råd i 1990 og fikk da sitt nåværende navn.

Medlemmene kommer fra fagforeninger, yrkes- og næringslivsorganisasjoner og frivillige organisasjoner som til sammen representerer et bredt spektrum av det økonomiske, sosiale og kulturelle liv i Fransk Polynesia. Rådet er utformet etter mønster av tilsvarende organer i Frankrike, der det finnes et *Conseil économique, social et environnemental*.

Referanser
----------

1. ↑  «Présentation du CESC» Arkivert 14. juni 2013 hos Wayback Machine. Conseil économique, social et culturel.
2. ↑  «Évolution statutaire de l'institution» Arkivert 11. juni 2013 hos Wayback Machine. Conseil économique, social et culturel.

Eksterne lenker
---------------

* Conseil économique, social et culturel Arkivert 10. februar 2011 hos Wayback Machine.
Ville Larinto i Hinzenbach, høsten 2015.
**Ville Larinto** (født 11. april 1990 i Lahtis) er en finsk skihopper. Han konkurrerer for klubben Lahden Hiihtoseura.

Han debuterte i verdenscupen 1. desember 2007 i Kuusamo, der han ble nr. 36. I Engelberg ble han nr. 48 og 41, og i Oberstdorf tok han sine første verdenscuppoeng ved å bli nr. 29.

Larinto gikk til topps i det finske mesterskapet i Rovaniemi 15. november 2008. Ved verdenscuprennet i Trondheim 6. desember 2008 oppnådde han sin første pallplassering. Han vant sin første verdenscupseier i Kuopio 1. desember 2010.

Sammenlagtplasseringer i verdenscupen
-------------------------------------

| Sesong | Plassering | Poeng |
| --- | --- | --- |
| 2007/08 | 82. | 002 |
| 2008/09 | 14. | 541 |
| 2009/10 | 67. | 016 |
| 2010/11 | 20. | 342 |
| 2012/13 | 73. | 007 |
| 2013/14 | 65. | 027 |
| 2014/15 | 53. | 035 |
| 2015/16 | 60. | 014 |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ville Larinto – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
* Fanside (tysk, engelsk, finsk)
Øst-Antarktika og Australia (øverst) i tidlig Paleozoikum.
Fossilfunn av sørlig-voksende *Glossopteris*-bregner (grønt) vitner om Gondwana som et sammenhengende superkontinent. Antarktika i midten.
**Det øst-antarktiske skjold**, også kjent som det tidligere kontinentet **Øst-Antarktika**, er en kraton som utgjør den stabile grunnfjellstammen og den overveiende delen av kontinentet vi kjenner som Antarktis. Grensen mot det langt mindre Vest-Antarktis går langs de Trans-antarktiske fjellene fra Weddellhavet til Rossisen og Rosshavet. Skjoldet ligger dermed øst på kontinentet i hele området sør for Afrika og Indiahavet.

Paleogeografi
-------------

For 2,1 milliarder år siden brakk superkontinentet Kenorland opp og Øst-Antarktika-kratonen inngikk i det mindre superkontinentet Nena sammen med Baltica og Arktika. Nena disintegrerte for 1,8 milliarder år siden, og først i tidlig paleozoikum slo Øst-Antarktika seg sammen med superkontinentet Gondwana. Omkring 580 millioner år siden støtte kratonene Kongo, Kalahari og India inn i det øst-antarktiske skjoldet og forårsaket Kuunga-fjellkjedefoldingen fram til 515 millioner år siden. Dette skapte høye fjell i dagens vestre Antarktis (bl.a norsk sektor) og Sør-Afrika (Drakensberg).

Funn av fossiler av bregnearten *Glossopteris* langs kanten av Øst-Antarktika og i Afrika, Sør-Amerika, India og Australia vitner om at dette kontinentet var sammenhengende. Oppbrekkingen av Gondwana i mesozoikum førte til at Øst-Antarktika en stund hang sammen med Australia og India i Øst-Gondwana gjennom trias. Fra sen trias, om lag 200 millioner år siden, er dette østlige delkontinentet påvist blant annet ved distribusjonen av artene i sydbøkfamilien *(Nothofagus)*, som har utbredelse i Australia, New Zealand, og Chile, samt av familien Proteaceae som vokser på de samme stedene samt Sør-Afrika. Snart ble Øst-Antarktika helt adskilt fra de andre kontinentale massene. I det etterfølgende støtte de vest-antarktiske terranene inn i Øst-Antarktika og dannet sammen det nye kontinentet Antarktis slik vi kjenner det idag. Men først mye senere, for 65 millioner år siden, ble den Transantarktiske fjellkjeden langs kanten av kratonen (fra Wedelhavet til Rossisen) dannet.

Eksterne lenker
---------------

* informasjonsside fra Stanford University

Portal: Antarktis