recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Aamir Javed Sheikh** (født 3. mars 1970 i Gujrat i Pakistan) er en norsk forretningsmann og politiker (H).

Han ble født i Pakistan, kom til Norge som åtteåring, og vokste opp i Oslo. Sheikh er fra 2003 gift med Afshan Rafiq, som var Norges første faste stortingsrepresentant med ikke-vestlig innvandrerbakgrunn. Sheikh har studert regnskap og bedriftsøkonomi, og har diplomeksamen i finansregnskap fra Otto Treiders Handelsskole fra 1988. Han var butikksjef i Nærmat-kjeden 1990–2001, administrerende direktør i Netthandel AS 1997–2000, salgskonsulent for *Dine Penger* 1999–2000, stipendiat i Kommunenes Sentralforbund 2003–2004 og butikksjef i Top Temp 2004–2005. Siden 2005 har han vært administrerende direktør i Matbox.

Sheikh meldte seg inn i partiet Høyre i 1988. Han var leder i Sentrum Unge Høyre og medlem av Oslo Unge Høyres hovedstyre 1991–1995, medlem av Oslo bystyre 1995–2011 og leder av 17. mai-komiteen i Oslo 2007–2008. Han har også vært ansatt i Oslo Høyre som valgkamprådgiver 1998–1999 og politisk rådgiver og organisasjonssekretær 2001–2003. Siden 2003 har han ledet 14. august-komiteen for feiringen av Pakistans nasjonaldag i Norge. Gjennom komiteen har han også hjulpet norsk næringsliv med å knytte kontakter i Pakistan. Sheikh er dessuten grunnlegger av stiftelsen Dialog for fred.

Sheikh og hans plattformer har blitt kritisert som udemokratiske og korrupte av så vel riksmedier som norsk-pakistanske samfunnsdebattanter: Hans stiftelse Dialog for fred har blitt kritisert for å ta i mot penger for å hvitvaske det saudiarabiske regimet , mens 14. august-komiteen har blitt beskyldt for å undergrave viktige verdier som demokrati, ytringsfrihet og åpenhet.  Sheikh møtte deler av kritikken med å true den flerkulturelle avisen Utrop med en granskning.

Referanser
----------

1. ↑  Torvik, Line (6. januar 2004). «Hemmelig kjærlighet på Stortinget». *Verdens Gang*. Besøkt 14. desember 2012.
2. ↑  «Presentasjon av kandidatene til Akershus Høyres liste til Stortingsvalget 2013» (PDF). Høyre. 2012. Besøkt 14. desember 2012. [*død lenke*]
3. ↑  Drefvelin, Torgeir P. Krokfjord, Siri Gedde-Dahl, Caroline (7. oktober 2021). «Må svare etter Saudi-avsløringer». *dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 27. september 2022.
4. ↑  «– 14. augustkomiteen omfavner korrupte politikere». *Utrop* **(engelsk)**. Besøkt 27. september 2022.
5. ↑  «Aamir Sheiks prisdryss er politisk spill». *Utrop* **(engelsk)**. Besøkt 27. september 2022.
**Politiprovokasjon** tilhører den ulovfestede rett (ikke nedskrevne rett) og beskriver ulike situasjoner der en polititjenestemann forsøker å fremprovosere en lovovertredelse.

Norge
-----

I Norge er politiprovokasjon både forbudt og frifinnelsesgrunn i retten, hvis den kriminelle handling ellers ikke ville ha blitt begått.

### Formålet med provokasjonen

En provokasjon kan ha flere formål: fremskaffing av bevis, avverge straffbare handlinger eller få tak i stjålne gjenstander.

### Vilkår for at provokasjon kan benyttes

Vilkårene for bruk av provokasjon varierer. Ved fremskaffing av bevis er vilkårene strengest, sml. straffeprosessloven § 226.

Flere vilkår må være oppfylt for at provokasjon skal kunne tillates. Vilkårene avgjøres av de prosessuelle grunnkrav, dvs. grunnleggende krav som stilles i forbindelse med straffeprosess. Disse prosessreglene har som grunnleggende forutsetning å beskytte innbyggernes rettssikkerhet.

En politiprovokasjon regnes altså som en del av straffeprosessen, selv om den i Norge ikke er regulert av nedskrevet lov. Som en del av straffeprosessen skal provokasjonen utføres på en hensynsfull måte. Maktmisbruk må ikke forekomme. Det skal være et godt forhold mellom graden av provokasjon som anvendes og det mål som ønskes oppnådd med provokasjonen.

Et absolutt vilkår (det såkalte grunnvilkåret) er at provokasjonshandlingen ikke må fremprovosere en straffbar handling som ikke ville ha blitt begått hvis provokasjonen ikke hadde funnet sted.

### Politiet må innhente tillatelse

Politiet må innhente tillatelse til den provokative handling fra statsadvokaten i politidistriktet. Det er ikke tillatt for politiansatte å fremprovosere ulovlige handlinger uten at tillatelse er innhentet.

Referanser
----------

1. ↑  INFILTRASJON OG PROVOKASJON SOM ETTERFORSKINGSMETODE – VEDERLAG TIL POLITIETS KILDER - Riksadvokatens rundskriv 2/2018
2. ↑  Ibid.
3. ↑  Ibid. s. 5

Litteratur
----------

* Helge Røstad: Provokasjon som straffrihetsgrunn, 1976
* Odelstingsproposisjon (Ot. Prp.) nr 35 (1978–79) s. 179
* NOU 1997:15 *Etterforskningsmetoder for bekjempelse av kriminalitet*[*død lenke*], spesielt 4.2.8.5 Etterforsking med provokasjonstilsnitt
* Ot. Prp. Nr. 64 (1998 – 1999) Om lov om endringer i straffeprosessloven og straffeloven m v (etterforskningsmetoder m v), regjeringen.no
* Innstilling nr. 3 til Odelstinget (1999 – 2000) Innstilling fra justiskomiteen om lov om endringer i straffeprosessloven og straffeloven m.v. (etterforskningsmetoder m.v.)
* Infiltrasjon og provokasjon som etterforskningsmetode - vederlag til politets kilder - Riksadvokatens rundskriv 2/2018
Den brede Orkladalen sett fra Trondheimsfjorden, med byen Orkanger midt i bildet, og Thamshavn-anlegget til venstre. Foto: Åge Hojem, Trondheim Havn 
**Orkladalen** (også enkelte steder skrevet **Orkdalen**) eller **Orkladalføret** er et dalføre i Trøndelag. Dalføret følger elva Orkla fra Orkelsjøen i Oppdal i syd til elvas utløp i Orkdalsfjorden ved Orkanger i nord, altså i Trondheimsfjorden. Dalføret går innom Tynset kommune i Innlandet fylke, deretter gjennom Rennebu og Orkland (Tidl. Meldal og Orkdal) kommuner i Trøndelag fylke.

Orkladalen er bred med buktende elveløp og svært fruktbar med gode jordbruksbygder. Det er best jord nederst i dalbunnen og på avsatte morenevoller og moer litt oppe i dalsidene, moene kalles lokalt for «jår». 

Europaveien E6 krysser gjennom dalen i Rennebu, parallelt med Dovrebanen. Banen ble fullført her i 1921 og går nord til Trondheim. Lengre vest, i nedre del av Orkladalen går Thamshavnbanen – landets første elektriske jernbane – fra Løkken verk i Meldal og ned til Thamshavn i Orkdalsfjorden. Jernbanetrafikken ble avviklet på 1960- og 70-tallet. 

Den amerikanske oppdagelsesreisende journalisten Bayard Taylor reiste inn i dalen fra Dovrefjell og Drivdalen i sør i 1857, og møtte *«en uallminnelig pittoresk dal, som begynner helt inne ved fjellets fot og bukter seg nordover ... i dalbunnen med blomstrende marker på begge sider, og skogkledde dalsider som steg oppover til en bølgende og ujevn kontur mot himmelen.»*

Referanser
----------

1. ↑  Bayard Taylor, *En reise i Norge i 1857*, New York/London 1857, Frifant Forlag 2009, side 42.

Litteratur
----------

* B.A. Grimeland, red. (1924). *Dovre, Opdal og Orkladalen : Naturforhold, historie, kulturminder og næringsliv*. Kristiania: Foreningen Kjenn ditt land.

Eksterne lenker
---------------

* www.orkladal.com Arkivert 22. juni 2013 hos Wayback Machine. – Destinasjon Orkladal

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** VIAF **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Aud Talle** (født 23. september 1944, død 16. august 2011) var professor i sosialantropologi ved Universitetet i Oslo.

Talle utførte feltarbeid i Kenya, Somalia, Tanzania og London, blant annet hos masaiene og om kvinnelig omskjæring. Ifølge hennes hjemmeside ved universitetet var hennes faglige interesser «Pastoralisme, kjønn, sosial endring, modernitet & utvikling, urbefolkninger, medisinsk antropologi (AIDS), kropp og seksualitet, antropologisk metode.» Hennes siste bok ble *Kulturens makt. Kvinnelig omskjæring som tradisjon og tabu* (Høyskoleforlaget, 2010. ISBN 978-82-7634-801-9)

Sammen med den svenske fotografen Stig Holmqvist utga hun flere bøker, både for barn og voksne, i Sverige. For reportasjeboka *Barn i Belfast* (1976) vant de barnelitteraturprisen Expressens Heffaklump 1976.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 13008559j[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.nai.uu.se[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Nekrolog: Aud Talle», Sosialantropologisk institutt, UiO, 26. august 2011
4. ↑  «Aud Talle (1944–2011)», Antropologi.info

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Aud Talle i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
***Anne-Kat. ser på TV*** er et humorserie med Anne-Kat. Hærland som gikk på NRK i 2009. I serien presenterte Hærland klipp fra den norske TV-historien, fra både NRK, TV 2, TVNorge og TV3. Men heller enn å presentere retro-gjensyn med kjente klipp, viste hun klippene som eksempler på hvordan TV ikke burde lages. Serien hadde en ironisk tone.

Om programmet
-------------

«Anne Kat. Hærland endevender den norske TV-verdenen i sin jakt på pinligheter, feilskjær, bommerter eller bare ting hun selv synes er morsomt. Vi får hennes høyst subjektive meninger om TV, der hun fillerister programmene du elsket, programmene du hatet, programmene du ikke skjønner ble sendt i det hele tatt, og garantert en hel masse du aldri før har sett.»

Episoder
--------

* Episode 1 – Generelt om TV
* Episode 2 – Programledere
* Episode 3 – Konkurranser
* Episode 4 – Drama
* Episode 5 – Nyheter og aktualitet
* Episode 6 – Underholdning

Referanser
----------

1. ↑  Inger-Marit Knap Sæby (25. november 2009). «Anne-Kat: – Har funnet ut hvem i bransjen som ikke har selvironi». NRK. Besøkt 5. april 2016.
**Johannes Heimbeck** (født 1892, død 1976) var en norsk lege som innførte BCG mot tuberkulose.

Han var sønn av Louise Christopha Blom (1851–1938) og Johannes Marius Heimbeck (1848–1910) som var lege.

Efter examen artium fra Aars og Voss' skole i 1910 ble han cand.med. i 1917. Så fulgte en dr.med. i 1923 på avhandlingen *Serologiske undersøkelser over streptokokkerne*. Som reservelege for Olaf Scheel fant han i 1927 ut at man kunne bli smittet av tuberkulose i voksen alder, så han fikk innført BCG-vaksinering.

Han fikk i 1936 jobb på Norges Røde Kors-klinikken. Der satt han i ledelsen til 1962. Han hadde også privat praksis i Teatergata. Under den andre verdenskrig var han aktiv i det illegale arbeidet (motstandskampen).

Johannes giftet seg i 1925 med Euphemia (Effie) Melhuus (1900–71), datter av generalmajor Robert Shaw Melhuus (1870–1961) og Helga Hvoslef (1874–1962).

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Johannes\_Heimbeck[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Johannes Heimbeck i Norsk biografisk leksikon.
3. ↑  Kjell Bjartveit, *Olaf Scheel og Johannes Heimbeck og deres arbeid med BCG-vaksinen* i Tidsskrift for Den norske legeforening, 121:1076–81, 2001.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
Må ikke forveksles med Peter Alberg Holm.

**Petur Alberg** (født 15. desember 1885 i Tórshavn, død 1940) var en færøysk fiolinist, komponist og tekstforfatter.

Han var sønn av malermester, redaktør og lagtingsmann Djóni í Geil og hustru Elisabeth (Bette) Holm i Tórshavn samt bror av redaktør og forfatter Kristin í Geil. Han ble oppkalt etter morens farbror, sogneprest Peter Alberg Holm. Familien var nært knyttet til den færøyske nasjonalbevegelsen. Alberg var med å stifte Havnar Ungmannafelag, og han sørget for å skrive ned mange av de historiene som Mads Andrias Winther fortalte her. Mange ulike personer stod for å skrive det håndskrevne medlemsbladet *Baldursbrá*, men Alberg etablerte seg snart som den mest avholdte.

Han lærte seg å spille fiolin av musikklærer Georg «Bakar» Hansen i Tórshavn omkring 1900, og det var han som oppdaget Albergs musikalske begavelse. Han satte melodi til flere dikt av Hans A. Djurhuus. På Færøyene huskes Alberg allikevel best for landets nasjonalsang «Tú alfagra land mítt» («Mitt fagre land»), hvor han satte melodi til Símun av Skarðis tekst. Han komponerte også melodien til «Tjaldur, ver vælkomið», og er opphavsmann til 18 sanger i *Songbók Føroya fólks*.

Referanser
----------

1. ↑   The LiederNet Archive, oppført som Peter Alberg, LiederNet composer ID 3149[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   oppført som Peter Alberg, www.naxos.com, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Sigurðardóttir, Turið: *Tú alfagra land mítt – tjóðsangurin og søga hansara*. Tórshavn: Føroya Skúlabókagrunnur, 2006. (PDF Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Petur Alberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Petur Alberg[*død lenke*] på *snar.fo*

Portaler: Litteratur | Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Johannes Hentschel** (født 10. mai 1908, død 27. april 1982 i Achern) var en tysk mekaniker og elektriker. 

I 1934 ansatte Adolf Hitler Hentschel som maskinist i Rikskanselliet i Berlin og fra april 1945 var han maskinist i Førerbunkeren, hvor Hitler og hans nærmeste hadde gått i skjul for sovjetiske styrker som da var på vei mot Berlin.

Hentschel var blant de siste som forlot førerbunkeren; han ble der selv etter at Hitler hadde begått selvmord for å holde maskinene gående, ettersom feltsykehuset over bunkeren stadig trengte strøm. Han overga seg til Den røde armé da de ankom bunkeren. Han ble satt fri i 1949.

Ettermæle
---------

* I filmen *The Bunker* (1981) ble Hentschel spilt av den engelske skuespilleren Martin Jarvis.
* Han ble spilt av Oliver Stritzel i den tyske filmen *Der Untergang* (2004)

Referanser
----------

1. ↑  Bahnsen, Uwe (1976). *Førerbunkeren*. Aschehoug. s. 32-34, 194-200, 213-214. ISBN 8203084923.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Jack Russell-terrier** (FCI #345) tilhører gruppen av små terriere og stammer fra England der den ble brukt som jakthund (hihund). Jack Russell-terrieren skulle følge jegeren til fots, og derfor avlet man fram hunder med korte ben. I dag kan rasen variere en del i utseende og størrelse.

Opprinnelse og alder
--------------------

Jack Russell-terrier oppsto på 1800-tallet og er et resultat av pastor John Russells arbeider. Han avlet fram en stamme av foxterriere for sine egne behov, nemlig en hund som orket å bli med hans foxhounder på revejakt, og var liten og tøff nok til å krype inn i revehiet og jage ut reven. Det utviklet seg to parallelle varianter, en litt større og en litt mindre. Den største er nå kjent som Parson russell-terrier.

En Jack Russell-terrier kan bli 12-18 år gammel, og rasen har få rasetypiske sykdommer.

Lynne og anvendelser
--------------------

En Jack Russell-terrier er uredd og utholdende.

En Jack Russell terrier kan brukes innenfor en rekke aktiviteter, blant annet viltspor, kantarellsøk, agility, lydighet, jakt, turgåing og rundering.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Jack Russell Terrier – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Jack Russell Terrier – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** NKC
 |
**Anne-Marie Helland** (født 1970) er direktør for Internasjonal utvikling i PricewaterhouseCoopers AS (2019-). Hun var generalsekretær i Kirkens Nødhjelp fra 2012 til 2018.

Utdannelse
----------

Hun studerte ved Høgskolen i Oslo fra 1992 til 1996, og ved University of Bristol, der hun tok en mastergrad i utviklingsstudier i 1997.

Yrkesliv
--------

Hun arbeidet som konsulent i Nordic Consulting Group i 1998-1999 og hadde deretter stilling som utdanningsrådgiver hos FNs høykommissær for flyktninger (UNHCR) i 2000-2001. Hun har arbeidet for Kirkens Nødhjelp i ulike stillinger siden 2001 og ble generalsekretær for hjelpeorganisasjonen i 2012. I perioden 2007-2008 var hun valgt inn som styremedlem for Det globale fondet for bekjempelse av aids, tuberkulose og malaria, på vegne av NGOer fra utviklede land. Hun var i flere år leder av Ecumenical Advocacy Alliances strategigruppe for hiv/aids.[] I perioden 2007-2011 ledet hun Kirkens Nødhjelps policykontor for det Sørlige Afrika med kontor i Pretoria, Sør-Afrika. Hun har arbeidet for kvinners rettigheter og for kvinners rett til selvbestemmelse over egen kropp, herunder retten til trygge aborter.

Referanser
----------

1. ↑  «Bistandstopp går på dagen». *www.dn.no* **(norsk)**. 25. mai 2018. Besøkt 25. mai 2018.
2. ↑  «COMPOSITION OF THE BOARD OF THE GLOBAL FUND TO FIGHT AIDS, TUBERCULOSIS AND MALARIA» (PDF). Det globale fondet for bekjempelse av aids, tuberkulose og malaria.
3. ↑  Kjell Kvamme (29. desember 2017). «Abortsyn tirret eiere». *www.vl.no* **(norsk)**. Vårt Land. Besøkt 26. mars 2019. «Tidlig i år flagget generalsekretær Anne-Marie Helland at Kirkens Nødhjelp (KN) tar opp kampen for utsatte kvinner og vil sikre deres rett til abort.»

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Anne-Marie Helland i BIBSYS
**Tradisjonsøkologi** er et begrep fra folkloristikken, som innebærer at et overlevert materiale tar farge av det miljøet det blir fortalt i.

Eksempel: Fortellingen om Askepott, slik vi kjenner den fra Tyskland, vil være typisk tysk, og med referanser til det gamle tyske føydalsamfunnet, med borger, slottsball og slikt. I denne varianten vil Askepott møte prinsen på tre slottsball. 

Den norske varianten av samme eventyr ville være preget av et samfunn uten slott, men med kongsgårder og bygdeliv. For at nordmenn skulle kjenne seg igjen i fortellingen, møter den norske Askepott, Kari Trestakk, kongssønnen utenfor kirken under og etter messa. I det gamle bondesamfunnet var det nettopp der folk møttes. *Slottsball* ville være utenkelig under slike forhold. Dette trekket er typisk for alle norske varianter av eventyret. Fortellingen er preget av fortellerens miljø.

Litteratur
----------

* Lauri Honko. «Traditionsekologi  : en introduktion». I: *Tradition och Miljö: Ett kulturekologiskt Perspektiv*. Redigert av Lauri Honko og Orvar Löfgren. Lund: Liber Läromedel. Opptrykt i *Theoretical Milestones. Selected Writings of Lauri Honko*. Helsinki: Academia Scientiarum Fennica. ISBN 978-951-41-1090-0
**Johannes Henrik Schiøtz** (født 27. november 1884 i Hamar, død 8. mars 1957) var en norsk militæroffiser og historiker.

Schiøtz ble født i Hamar som sønn av bankmann Jonas Schanche Kielland Schiøtz (1841–1901) og hans kone Hanna Minda Constance Øvergaard. Han var bror til Carl Schiøtz og nevø av Hjalmar August Schiøtz, som begge var professorer i medisin. Han var også nevø til geologen Oskar Emil Schiøtz. Han markerte seg først som en militærhistoriker, hvor hans største verk var historien bak Danmark-Norges involvering i den store nordiske krig, som ble gitt ut i tre bind mellom 1936 og 1955. Fra 1936 og frem til sin død arbeidet han som redaktør av Norsk Militært Tidsskrift.

Fra 1954 til 1956 var han bestyrer for Hærmuseet. Schiøtz var også militæroffiser, og ble beskikket til oberst i 1939. Som stabssjef ved 2. divisjon var han delaktig i kampene under angrepet på Norge i 1940, og i den påfølgende okkupasjonstiden ble han arrestert av tyske styresmakter den 17. januar 1942. Han satt deretter fengslet på Grini fangeleir før han 30. desember samme år ble sendt til Oflag XXI-C i Schildberg, hvor han satt som krigsfange frem til frigjøringen.

For innsatsen under krigen ble han tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren.

Bibliografi
-----------

* Stavern forts og Fredriksverns verfts historie (1919)
* Den militære Høiskoles historie 1817–1917 (1920)
* Kongsvinger festnings og Kongsvingeravsnittets militære historie (bind I i 1924, bind II i 1942)
* Elleveårskrigens militære historie I–III (1936–55)

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, www.disnorge.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.disnorge.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Schiøtz» hos Store norske leksikon, forfatter Terje Bratberg. (Besøkt 21. september 2010)
4. ↑  Norsk fangeleksikon, Grinifangene s. 52. Av Børre R. Giertsen. Cappelen. Oslo 1946.
5. ↑  *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*. Oslo: Grøndahl Dreyer. 1995. s. 202. ISBN 8250421906.

Litteratur
----------

* Schiøtz, Eli: *Offiser og krigsfange – norske offiserer i tysk fangenskap, fra oberst Johannes Schiøtz' dagbok.* Genesis forlag, 2007. ISBN 9788247603369

Eksterne lenker
---------------

* «Johannes Henrik Schiøtz» hos Store norske leksikon.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** Fangeregisteret

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Anne-Lise Løvlie Schibbye** (født 1932) er en norsk psykolog som særlig har vært opptatt av relasjoner mellom mennesker. Hun har skrevet flere bøker om tema.

Schibbye studerte ett år ved Universitetet i Oslo før hun i 1954 flyttet til USA hvor hun tok sin psykologiutdannelse og PhD (1964). Hun var ansatt ved Psykologisk institutt, UiO (1970–2002) hvor hun etterhvert fikk stilling som førsteamanuensis. Hun har gjennom sin forskning pekt på verdien av å kunne skille mellom egne følelser og behov, og kravene mennesker møter fra omverdenen. Avgrensning og refleksjon mener hun er nøkkelord i denne prosessen. Hun har særlig arbeidet med relasjoner mellom mennesker og har utviklet teorien om dialektisk relasjonsforståelse, med inspirasjon fra den tyske filosofen Hegels ideer om at mennesker trenger hverandre for å bli selvstendige individer.

Hun har blant annet gitt ut bøkene *En dialektisk relasjonsforståelse* (2002), *Livsbevissthet: om å være til stede i eget liv* (2006), *Relasjoner* (2009) og vært medforfatter (sammen med sin datter, litteraturviter Elisabeth Løvlie) på *Du og barnet* (2017).

Anne-Lise Løvlie Schibbye er gift med generalløytnant Eyvind Schibbye.

Referanser
----------

1. ↑   Dagbladet, utgitt 5. september 2009, besøkt 3. juli 2021, «Født: 23. juni 1932. Familie: Gift, ett barn. Norsk psykolog, tidligere førsteamanuensis ved Universitetet i Oslo.»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Tidsskrift for Norsk Psykologforening, psykologtidsskriftet.no, utgitt 2019, besøkt 3. juli 2021, «Anne-Lise Løvlie Schibbye vokste opp i Oslo»[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Nordisk Tidende 1964.08.13». USA. s. 4.
4. ↑  «Selverkjennelse i borgerkrigens tid». *Tidsskrift for Norsk psykologforening*. 2019. Besøkt 3. juli 2021.
5. 1 2  Drefvelin, Caroline (12. mai 2017). «Slik får du en god relasjon til barnet ditt». *A-magasinet*.
6. ↑  «Skal du få et bedre forhold til barnet ditt, må du begynne med deg selv.». *www.aftenposten.no*. 2017. Besøkt 3. juli 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
**Christophe Joseph Marie Dabiré** (født 27. august 1948) er en politiker fra Burkina Faso, og han er fra 2019 landets statsminister. Han ble utnevnt av president Roch Marc Christian Kaboré 21. januar 2019 og etterfulgte Paul Kaba Thieba som hadde gått av to dager tidligere. President Kaboré hadde ikke gitt noen begrunnelse for skiftet av statsminister. 8. desember 2021 avsluttet president Roch Marc Christian Kaboré funksjonene til sin statsminister Christophe Marie Joseph Dabiré, forfatter av et "avskjedsbrev", som automatisk resulterte i hele regjeringens.

Karriere
--------

Dabiré arbeidet i Økonomi- og planleggingsdepartementet fra 1984 til 1992. Fra 1992 til 1997 var han helseminister i regjeringen til Kaboré, og fra 1997 til 2000 var han ansvarlig for høyere utdanning og vitenskap i Burkina Faso.

Dabiré har representert Burkina Faso i Den vestafrikanske økonomiske og monetære union (kalt UEMOA etter unionens franske navn, Union économique et monétaire ouest-africaine),

Han satt to perioder i nasjonalforsamlingen som representant for partiet CDP (Congrès pour la Démocratie et le Progrès), fram til 2007.

Den 21. januar 2019 ble han utnevnt til statsminister i Burkina Faso.

8. desember 2021 avsluttet president Roch Marc Christian Kaboré funksjonene til sin statsminister Christophe Marie Joseph Dabiré, forfatter av et "avskjedsbrev", som automatisk resulterte i hele regjeringens.

Referanser
----------

1. ↑  «Burkina Faso: Christophe Joseph Marie Dabiré is new PM» **(engelsk)**. Africanews. 21. januar 2019.
2. ↑  «Son Excellence Christophe Joseph Marie DABIRE - Bienvenue sur le site Officiel du Premier Ministère du Burkina Faso» **(fransk)**. gouvernement.gov.bf.
***Syndig kjærlighet*** (originaltittel: *The Forbidden Woman*) er en amerikansk spillefilm fra 1927 regissert av Paul L. Stein, med Jetta Goudal og Ivan Lebedeff i hovedrollene.

Handling
--------

Zita, en vakker spion for sultanen av Marokko, blir beordret til å skaffe til veie militære hemmeligheter fra det franske militæret. Sultanen arrangerer at Zita får møte oberst Pierre Gautier, noe som resulterer i at de gifter seg med hverandre. Denne viktige alliansen gjør det mulig for Zita å skaffe verdifull informasjon, som hun overfører til sultanen med hjelp fra hushjelpen sin. Kort tid etter bryllupet blir imidlertid Pierre kalt tilbake til Frankrike, og Zita reiser sammen med ham.

Men under reisen møter hun den internasjonalt kjente fiolinisten Jean La Coste, og de blir snart forelsket i hverandre. Senere blir Zita sjokkert når hun oppdager at Jean faktisk er Pierres yngre bror, og begge to blir fortvile over deres egen situasjon. Når Pierre oppdager dem sammen, beordrer han Jean til Marokko. Når Jean deretter avviser Zita, forsøker hun å fremstille ham som en spion.

Medvirkende
-----------

* Jetta Goudal - Zita Gautier
* Ivan Lebedeff - Sjeik
* Leonid Snegoff - Sultan
* Josephine Norman - Zitas hushjelp
* Victor Varconi - oberst Gautier
* Joseph Schildkraut - Jean La Coste
* Lassie Lou Ahern - liten arabisk kvinne
* Catherine Dale Owen

Referanser
----------

1. ↑  «Medietilsynets filmdatabase» **(norsk)**. Besøkt 1. mai 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Syndig kjærlighet* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Syndig kjærlighet* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Syndig kjærlighet* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Syndig kjærlighet* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Jack Wilson** (født 17. januar 1918, død 10. mars 1956) var en amerikansk bokser som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Wilson vant en olympisk sølvmedalje i boksing under OL 1936 i Berlin. Han kom på andreplass i den neste letteste vektklassen, bantamvekt, opp til 53,5 kg. Han vant de fire første kampene men tapte finalen til italienske Ulderico Sergo. Det var 24 boksere fra 24 nasjoner som stilte i den nest letteste vektklassen som ble avviklet i perioden 10. til 15. august 1936.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Sølv Sølv boksing, bantamvekt USAs flagg USA

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jack Wilson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jack Wilson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jack Wilson – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jack Wilson – BoxRec Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
En **syndsbekjennelse** er en religiøs handling der noen innrømmer å ha begått en misgjerning eller synd, det vil si handlinger eller tanker som strider mot Guds vilje og som medfører skyld og Guds straff. Bekjennelsen er ofte en fast formulert del av liturgien i en gudstjeneste eller inngår i en bønn der en ber den krenkede om tilgivelse. Slike innrømmelser tillegges varierende betydning i ulike religioner og kirkesamfunn, fra å være nødvendig for å kunne motta nattverd til å være en positiv handling uten spesielle følger.

Varianter
---------

Standardiserte varianter av syndsbekjennelse i kristendommen inngår både i luthersk, katolsk, anglikansk og ortodoks liturgi. Syndsbekjennelsen kan også være av friere og mer uformell art, noe som er vanligere i karismatiske menigheter.

En spesiell form for kristen syndsbekjennelse er skriftemålet der den troende som har syndet, erkjenner sin synd overfor en skriftefar, det vil si presten som representant for kirken, for å lette samvittigheten, bli ilagt passende bot og få absolusjon, det vil si bli tilgitt. .

Religiøse bekjennelser, både synds- og trosbekjennelser, kan på latin kalles *confessio*.

### Romersk-katolsk variant

*Jeg bekjenner for Gud, Den Allmektige, og for dere alle,*
*at jeg har syndet meget i tanker og ord, gjerninger og forsømmelser*
*ved min skyld.*
*Derfor ber jeg den salige Jomfru Maria,*
*alle engler og hellige*
*og dere alle:*
*Be for meg til Herren, vår Gud.*
### Luthersk variant

*Hellige Gud, himmelske Far, se i nåde til meg, syndige menneske,* 
*som har krenket deg med tanker, ord og gjerninger og kjenner lysten til det onde i mitt hjerte*
*For Jesu Kristi skyld ha langmodighet med meg.*
*Tilgi meg alle mine synder, og gi meg å frykte og elske deg alene.*
*Amen.*

Se også
-------

* Skriftemål
* Synd
* Syndsforlatelse, absolusjon
* Bønn
* Trosbekjennelse
* Liturgi

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Syndsbekjennelser og løftesord i Den norske kirkes *Ordning for hovedgudstjenesten* vedtatt 2011

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin
 |
***Nigidius semicariosus*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En nokså liten (16-22 millimeter), smal, flat, blank, svart hjortebille. Denne gruppen har ikke svært forstørrede kjever hos hannene, derimot har kjevene en oppoverrettet, krokformet lobe ("øre") ved roten. Hodet er timeglassformet, innsnevret i midten. Pannen er ganske flat, hodet er svært grovt og tett, men grunt punktert, betydelig innsnevret foran fasettøynene. Pronotum er rundet, bredere enn langt, svært blankt og grovt punktert, med en bred, grovt punktert midtfure, forkanten er litt nedsenket sammenlignet med resten av pronotum. Dekkvingene har tydelige, grove punktrekker med litt opphøyde ribber mellom.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Etiopia, Eritrea, Somalia, Uganda og Kenya.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Nigidiini*
						* Slekten *Nigidius* W.S. MacLeay, 1819 – 75 arter
							+ ***Nigidius semicariosus*** Fairmaire, 1881

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Nigidius semicariosus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* (en) Nigidius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Lille Vandve**, offisielt **Liss-Vandve**, er ei lita øy i Dønna kommune på Helgelandskysten.

Det har i årenes løp bodd opp til et ti-talls familier på øya. Disse har primært livnært seg av fiske og litt jordbruk. Avstanden til gode fiskefelter som for eksempel Åsvær, er kort, og mange tok veien dit i sesongene. Øya er noe karrig, men ga likevel mulighet for et par kyr og noen sauer i hver husstand.

Adventistene
------------

Syvendedagsadventistene har tidligere drevet barneskole på øya i tilknytning til Sion, som var adventistenes kirke på øya. Skolen ble drevet i noen år tidlig på 1900-tallet, for så å bli startet opp igjen i 1952. Elevgrunnlaget var barn av adventistfamilier i området, primært fra øya Havstein og Lille Vandve. Det dreide seg om ca. 15 elever totalt i denne perioden. I 1959 ble den nedlagt for godt, blant annet på grunn av manglende elevgrunnlag. Etter at skolen ble nedlagt, måtte alle barna dra på den offentlige skolen på Vandve.

Skolen hadde bare en lærer. De første par årene fra 1952 var Gunnar Gustavsen lærer, og i to påfølgende korte perioder fram til nedleggelsen i 1959, var Gunnar Olsen (Myrmo) og Ingvald Frantzen lærere.

Menigheten
----------

Menigheten hadde samling på «Sion» hver sabbat året rundt til bibelstudium og gudstjeneste. De fleste adventistene i området bodde enten på Lille Vandve eller Havstein. For dem som ikke bodde på øya, ble det benyttet robåt eller sjark for å komme seg til kirka.

Rundt år 1900, organiserte br. O. A. Johnsen Lille Vandve adventistmenighet. Helt fram til 1970-tallet samlet menigheten seg til gudstjeneste på Sion. Etter hvert som de unge flyttet fra øyene og inn til tettere befolkede områder, og den eldre generasjonen begynte å dø ut, ble Sion mindre og mindre benyttet. I 1984 ble det besluttet at menigheten skulle få sitt tilhold i Sandnessjøen, og det ble kjøpt et hus i Nessgata som skulle tjene som kirke. 

Samme året (1984) ble Sion solgt til Arthur Johansen (Bodø). En lang æra med Sion på adventistmenighetens hender var over. 

I 1998 skiftet Sion igjen eier. Det var Berit Ås, tidligere stortingsrepresentant for SV, som ble kjøper. Hun har lagt stor vekt på å vedlikeholde huset, og bevare det mest mulig i samme stil som det opprinnelig hadde.

Kilder
------

* O. Jordahl, Femtiårs jubileum i Lille Vandve menighet, Evangeliets Sendebud, 1948 nr. 10 s. 2.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
***Bembidion fumigatum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion fumigatum* finnes sør i Europa, i Midtøsten og Asia. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion fumigatum* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion fumigatum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World *Bembidion fumigatum* (søkedato: 9. november 2008)
4. ↑  Fauna Europaea *Bembidion fumigatus* (søkedato: 9. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion fumigatum* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion fumigatum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion fumigatum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion fumigatum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion fumigatum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion fumigatum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion fumigatum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion fumigatum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion fumigatus* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
***Bembidion femoratum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion femoratum* finnes i nesten hele Europa, østover til Tyrkia og Aserbajdsjan i Asia. Den er også registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion femoratum* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion femoratum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World Søk: Filter by country / Norway Arkivert 25. oktober 2008 hos Wayback Machine. (søkedato: 2. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion femoratum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion femoratum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion femoratum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion femoratum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion femoratum* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion femoratum* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion femoratum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion femoratum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion femoratum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion femoratum* (Ground Beetles of Ireland) - engelskspråklig
* *Bembidion femoratum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion femoratum* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
***Bembidion obtusum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion obtusum* finnes i nesten hele Europa, østover i Asia til Kaukasus og vest i Sibir. Den er også registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion obtusum* er en liten løpebille, mellom 3-3,5 millimeter lang. Den er mettalisk, mørk, svart-brunlig og har en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion obtusum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World Søk: Filter by country / Norway Arkivert 25. oktober 2008 hos Wayback Machine. (søkedato: 9. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion obtusum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion obtusum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion obtusum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion obtusum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion obtusum* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion obtusum* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion obtusum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion obtusum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion obtusum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion obtusum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion obtusum* (Ground Beetles of Ireland) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Qaqortoq kommune** er en tidligere kommune i Vestgrønland landsdel. Den lå på sydvestkysten av Grønland.

Navn og våpenskjold
-------------------

Navnet Qaqortoq betyr «Det Hvite». Det danske navnet er Julianehåb. Grunnen til det grønlandske navnet vites ikke, men kan ha med alle fuglene som holdt til der boplassen opprinnelig lå, ved at fuglene lettet når man ankom stedet med båt, og etterlot seg hvit avføring på steinene. En annen mulig kilde til navnet er at Hvalsey kirke, som er fra 1300-tallet, opprinnelig var hvitkalket, og var i sin tid en dominerende bygning i byen.

Det danske navnet har byen etter Dronning Juliane Marie av Danmark og Norge. 

Våpenskjoldet får i blått og hvitt. Nederst er et hvitt anker på blå bakgrunn. I forlengelsen av ankeret oppover blir det til en skålvekt, tilsvarende den som Justitia bærer.

Geografi og klima
-----------------

Qaqortoq kommune dekker et areal på 8.500 km², hvorav 2.500 km² er isfritt. 

Kommunen ligger helt syd på Grønland, noe som gir et mildt klima i grønlandsk målestokk. Den ligger på en breddegrad som ligger rett nord for Bergen. 

Saarloq er den sydligste bygda, og med sin beliggenhet på en øy ytterst i fjordsystemet er dette den mest værharde bygda i kommunen. Saarloq ligger ca. 20 km syd for Qaqortoq, kommunens eneste by og administrative sentrum. 

Eqalugaarsuit ligger i ly av 4-500 meter høye fjell, inne i fjordsystemet. Fjellene ligger både mot syd og nord, og gir bygda et stabilt og rolig klima. Bygda ligger 12,5 km sydøst for Qaqortoq. 

Qassimiut ligger også ut mot havet, men er ikke fullt så værhardt som Saarloq. Denne bygda ligger ca. 60 km vest for Qaqortoq. 

Nærheten til havet er med og stabiliserer temperaturene i de havnære bygdene i forhold til Qaqortoq og Eqalugaarsuit, men gir noe mer bedbør. Årlig middeltemperatur for de tre bygdene er ca. -4 til -2°C, med middeltemperaturer i august på +6 til +8°C, og i januar og -8 til -9°C i januar. Årlig nedbørsmengde her er 900-1 000 mm. Av dette kommer ca. 40% i månedene juli-september.

Byer og bygder
--------------

Kommunen har én by og tre bygder:

* Qaqortoq
* Eqalugaarsuit
* Qassimiut
* Saarloq

Skoler
------

* Tasersuup atuarfia (Qaqortoq)
* Atuarfik Saarloq (Saarloq)
* Daanialiup atuarfia (Eqalugaarsuit)
* Atuarfik Qassimiut (Qassimiut)

Referanser
----------

1. ↑  «Qaqortoq». Nordic Adventure. Besøkt 12.11.2007. [*død lenke*]
2. ↑  «Byggesjusk fra vikingetiden». Miljøstyrelsen i Danmark. Arkivert fra originalen 7. mars 2016. Besøkt 12.11.2007.

Eksterne lenker
---------------

* Kommunens offisielle hjemmeside

| * v
* d
* r
Grønland |
| --- |
| **Amt fra 1950 til 2008:** Nordgrønland **·** Vestgrønland **·**  Østgrønland | Grønlands flagg |
***Bembidion bruxellense*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion bruxellense* finnes i nesten hele Europa, østover i Asia, til Kirgisistan og vest i Sibir. Den er også registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion bruxellense* er en liten løpebille, 4-5,2 mm lang. Den har en ganske slank og litt flat kroppsform. Den er svart, men har fire diffuse brun-orange flekker på dekkvingene, to foran og to bak. Den kan skilles fra alle andre nordiske arter med fire flekker på dekkvingene, ved at den på brystskjoldet (pronotum) har en svært fin nettmønstret overflate. (Krever god forstørrelse). Hodet har noen svake panne fårer som ikke konvergerer i framkanten. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se). Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion bruxellense* lever der det er leireholdig grunn, i kulturlandskapet, der det er sparsom vegetasjon. Men helst nær vann, som langs elvebredder. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Fauna Europaea – søk på: *Distribution: Norwegian mainland for Subtribe Bembidiina* Arkivert 9. mai 2017 hos Wayback Machine. (søkedato: 5. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion bruxellense* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion bruxellense* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion bruxellense* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion bruxellense* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion bruxellense* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion bruxellense* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion bruxellense* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion bruxellense* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion bruxellense* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion bruxellense* (Ground Beetles of Ireland) - engelskspråklig
* *Bembidion bruxellense* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening