recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Wuxi fylkes beliggenhet i Chongqing
**Wuxi** (kinesisk: 巫溪县; pinyin: *Wūxī Xiàn*) er et fylke i byprovinsen Chongqing i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 4 030 km².

Befolkningen var på 502 432 innbyggere i 1999, og på rundt 520 000 i 2004

Fylket tiltrekker turister på grunn av det vakre landskapet rundt elven Daning.

Administrative enheter
----------------------

Wuxi har ti storkommuner og 47 kommuner:

**Storkommunene** Chengxiang (城厢), Fenghuang (凤凰), Ningchang (宁厂), Shanghuang (上磺), Gulu (古路), Wenfeng (文峰), Xujia (徐家), Bailu (白鹿), Jianshang (尖山), Xiabao (下堡)
**Kommunene** Huani (花栗), Linguo (菱角), Datong (大同), Shengli (胜利), Dahe (大河), Houhe (后河), Tianxing (天星), Wangu (万古), Changgui (长桂), Huangyan (黄阳), Fenglin (峰灵), Hongyan (红岩), Pulian (蒲莲), Tanghuan (塘坊), Xinshu (梓树), Jinpeng (金盆), Chaoyandong (朝阳洞), Xianshui (咸水), Jianlou (建楼), Zhengxi (正溪), Zhongba (中坝), Yulin (鱼鳞), Wulong (乌龙), Gaozhu (高竹), Yusha (渔沙), Zhonglu (中鹿), Zhaojiao (皂角), Tianba (田坝), Maping (马坪), Longtai (龙台), Zhonggang (中岗), Tongcheng (通城), Lanying (兰英), Huatai (花台), Shuangyan (双阳), Congshu (丛树), Shengjia (沈家), Gaolou (高楼), Tianyuan (天元), Zhongniang (中梁), Tucheng (土城), Heping (和平), Xingza (兴寨), Yixi (易溪), Changdu (长渡), Shuangtai (双台), Qianghe (前河)

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑  Phoer.net Arkivert 20. november 2008 hos Wayback Machine..

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Kullgroper** er gravde groper for produksjon av trekull. Gropene kan ha voller og har som regel flat bunn. Formen på gropene varierer. De kan være kvadratiske, rektangulære eller runde. Etter at gropa var gravd ble den stablet med ved. Veden i gropa ble stablet omtrent like høyt over bakken som gropa var dyp, før den ble dekket med torv. Denne mila ble så påtent nede ved vollen og forkullingen ble styrt ved å åpne eller lukke miledekket slik at det sank jevnt sammen. Når brenningen var ferdig ville det ferdigproduserte kullet akkurat fylle gropa. Det øverste laget var aske.

Denne teknikken har vært brukt i lang tid, og gropene dateres som regel til perioden ca. 600-1600 e.Kr. De knyttes til utvinning av jern i yngre jernalder og middelalder. Undersøkelser i Øst-Norge indikerer at hovedperioden er ca. 1000–1350 e.Kr. Kullgroper i nærheten av gårder og innmark kan i en del tilfeller knyttes til produksjon av kull for gårdssmier. Disse gropene har gjerne litt senere dateringer.

Kilder
------

* Block-Nakkerud, T. 'Kullgropen i Jernvinna øverst i Setesdal', *Varia 15*. Universitetets Oldsaksamling, Oslo (1987)
* Risbøl et al. 'Kulturminner og kulturmiljø i Gråfjell, Regionfelt Østlandet, Åmot kommune i Hedmark. Arkeologiske registreringer fase 2' NIKU publikasjoner 102. Oslo (2001)
**Wyatt Berry Stapp Earp** (født 19. mars 1848, død 13. januar 1929) var en amerikansk sheriff, gambler og saloon-eier i Det ville vesten.

Earp var blant annet sheriff i gruvebyen Tombstone i Arizona. Der ble han kjent med den alkoholiserte, halvkriminelle, og pokerspillende tannlegen Doc Holliday, som ble Earps beste venn til han døde av tuberkulose i 1887.

Han er kjent fra oppgjøret ved O.K. Corral sammen med to av sine brødre, Virgil Earp og Morgan Earp, samt Doc Holliday.

Selv om Earp var med i mange skuddvekslinger unngikk han å bli truffet, og forble uskadet. Dette har ført til spekulasjoner om at han var ikledd en skuddsikker vest. Han drepte de fire mennene som mistenkes for å ha drept broren, Morgan.[]

Familie
-------

Earp var sønn av Nicholas Porter («Nick») Earp (1813–1907), og Victoria Ann («Virginia») Cooksey (1821–1893). Han hadde 5 brødre. Halvbroren Newton Nicholas Earp (1837–1928), fra farens første ekteskap, og James Cooksey Earp (1841–1926), Virgil Walter Earp (1843–1905), Morgan Seth Earp (1851–1882) og Warren Baxter Earp (1851–1900). Han hadde også tre søstre; Martha (1845–1856), Virginia Ann (1858–1861) og den yngste, Adelia (1861–1941), som var den eneste av søstrene som nådde voksen alder.

Faren deltok i den mexicanske krigen under kommando av Wyatt Barry Stapp. Han kalte opp sin fjerde sønn etter sin kommandant.

Wyatt Earp var gift med 1) 1870 med Urilla Sutherland, som døde etter kort tid av ukjente årsaker, 2) Celia Ann («Mattie») Blaylock (d. 1888) og 3) Josephine Marcus (d. 1944).

Wyatt Earp døde av blærebetennelse og alderdom i sitt eget hjem i Los Angeles den 13. januar 1929. Han ligger begravd i byen Colma i California.

Ettermæle
---------

Livet hans er filmatisert i klassikere som *My Darling Clementine* (1946 – med Henry Fonda i hovedrollen), *Gunfight at the O.K. Corral* (1957 – med Burt Lancaster som Wyatt Earp og Kirk Douglas i rollen som Doc Holliday), *Tombstone* (1993 med Kurt Russel som Earp, samt Val Kilmer som Doc Holliday) og *Wyatt Earp* (1994 – med Kevin Costner i hovedrollen).

Se også
-------

* James J. Jeffries

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Wyatt-Earp, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Roglo, Roglo person ID p=wyatt;n=earp[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   GeneaStar, GeneaStar person-ID earpw[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 16665989j[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wyatt Earp – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Wyatt Earp – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC
 |
**Giftgassangrepet i Tokyos undergrunnsbane**var et et terrorangrep i Japan utført av medlemmer av Aum Shinrikyō den 20. mars 1995.

Ti personer var direkte involvert i angrepet; fem personer som satte gassen ut og fem sjåfører. På fem ulike tog i Tokyos undergrunnsbane ble gassen frigitt og drepte 13 mennesker, og skadet mer enn 6000. Angrepet var rettet mot tog som skulle passere gjennom stasjonene Kasumigaseki og Nagatacho, områder hvor den japanske regjering har sine hovedkontorer og ministerier. Det var det mest alvorlige angrep i Japan siden andre verdenskrig.

Aum Shinrikyo er også blitt funnet skyldig i andre forbrytelser, blant annet mord og et gassangrep i 1994 der åtte personer ble drept og 600 ble skadet. I alt ble det tatt ut tiltale mot 191 medlemmer av Aum Shinrikyo og lederen Asahara etter angrepet. Rettssakene ble avsluttet i november 2011, og alle unntatt én ble dømt, herunder 13 til døden, fem til livsvarig fengsel og ytterligere 80 til fengsel på ubestemt tid.

Alle de tretten medlemmene som ble dømt til døden ble henrettet i juli 2018.

Referanser
----------

1. ↑  «Japan Executes Cult Leader Responsible For 1995 Sarin Gas Attack On Tokyo Subway». *NPR.org* **(engelsk)**. Besøkt 26. juli 2018.
2. ↑  «He was responsible for Tokyo’s deadliest attack but his day of reckoning is coming». *NewsComAu*. Besøkt 26. juli 2018.
3. ↑  «Japan executes six more members of death cult responsible for Tokyo sarin attack». *The Independent* **(engelsk)**. Besøkt 26. juli 2018.
4. 1 2  Yoshida, Reiji; Murakami, Sakura (6. juli 2018). «Aum Shinrikyo guru Shoko Asahara and six other cult members hanged for mass murders». *The Japan Times Online* **(engelsk)**. ISSN 0447-5763. Besøkt 26. juli 2018.
5. ↑  Aum trials conclude at last / Top court finalizes death penalty on sarin chemist Endo, Daily Yomiuri Online, 2011-11-22
6. ↑  «Japan executes 6 other Aum cultists, bringing the total to 13：The Asahi Shimbun». *The Asahi Shimbun* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 26. juli 2018. Besøkt 26. juli 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
Kuleskruer.
En **kuleskrue** er en type skrue som i prinsippet ligner på virkemåten til en mutter montert på en gjengestang, men virker med svært høy presisjon og lav friksjon.

Skrur man på gjengestangen samtidig som man hindrer mutteren fra å spinne så vil denne forflytte seg langs stangens lengde. Dersom gjengestangen holdes fast og mutteren kan bevege seg fritt ligner funksjonen på en hydraulikksylinder dersom man fester et apparat på mutteren. På denne måten kan man forflytte en gjenstand uten å benytte hydraulikk og samtidig oppnå veldig god presisjon.

Friksjon
--------

Friksjonen med en kuleskrue og tilhørende mutter ligger som regel på bare 0,2 % av friksjonen med en vanlig gjengestang og mutter. Den lave friksjonen oppnås ved hjelp av kulelager mellom mutteren og gjengene. Matebanene sørger for at kulene som triller ut bakenfor mutteren mates inn igjen foran mutteren igjen.

Eksempler på bruksområder
-------------------------

Kuleskruer benyttes først og fremst i verktøysmaskiner som for eksempel fresemaskiner, dreiebenker og 3D-skrivere. Det er da viktig at kuleskruene har en veldig eksakt stigning (forflytning per rotasjon) og er glippfrie.

Fly har vært utstyrt med kuleskruer for å justere rorene.

Aktuatorer av høyere kvalitet leveres ofte med kuleskruer, ettersom lav friksjon gjør at mindre motorer kan anvendes.

Enkelte heiser bruker kuleskruer for å løfte heisen opp og ned i heissjakten.

Kuleskruer er lite brukt i forbrukerprodukter grunnet relativt høy pris.

Vanlige bevegelsesskruer (f.eks. med trapesgjenger) kan gjøres glippfrie og presise, men dette skjer da på bekostning av økt friksjon.

Se også
-------

* Firkantgjenger
* Akselkrage, for eksempel brukt til å feste bevegelsesskruer til stegmotorer og lignende
* Rundgjenger
**Ungdoms- og Idrettslaget Glimt** (stiftet 9. februar 1896) er et idrettslag fra Råbygda (også kalt Gjølme) i Orkland, tidligere Orkdal, kommune.

Klubbfargene er blått og gult.

Klubben har eget klubbhus, baneanlegg (kunstgress) og lysløype. Medlemsantallet ligger på rundt ca. 400.

Klubben har et seniorlag i fotball menn som spiller i 6. divisjon. Ellers har klubben også en rekke ulike lag som spiller aldersbestemt fotball. 
Klubben arrangerer Glimt Cup for spillere i alderen 7-10 år. 

I tillegg til fotballavdelingen driver klubben også en allidrettsavdeling som blant annet arrangerer mosjonsløpet Fjellkjøsdilten.

Litteratur
----------

* «Ungdoms- og Idrettslaget Glimt». *Norske skiløpere: skihistorisk oppslagsverk i 5 bind*. Oslo: Skiforlaget - Erling Ranheim. 1958. s. 444–445.  [Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket / Tilgang for norske IP-adresser]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
6. divisjon fotball for menn, Trøndelag Fotballkrets, avdeling 4, 2020 |
| --- |
|  | 
* Dolmøy
* Frøya
* Glimt
* KIL/Hemne 3
* Løkken
* Meldal 2
* Orkanger
* Rindal 2
* Sandstad/Hitra 2
* Svorkmo 2

 | Norges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Kulhuse** er et lite tettbygd område med feriehus og 918 fastboende helt nord på halvøya Hornsherred, ved Roskildefjordens munning, i Frederikssund kommune nord på Sjælland i Danmark. Kulhuse har med fergelinjen Kulhuse–Sølager sommerstid forbindelse med Hundested nord over Roskildefjordens munning. Ruten trafikkeres av fergen M/F Columbus.

Beskrivelse og historie
-----------------------

Havnen i 1938
Kulhuse Kro
Navnet Kulhuse har sin bakgrunn i at kong Christian IV tilsatte en mann som var trekullbrenner til å holde oppsyn med utskipingen av tømmer fra byen. Det ble bygd et hus, Kulhus («Kullhus»), for denne oppsynsmannen, og dette ble opphavet til navnet. For å få utnyttet tømmeret fra den såkalte Nordskoven («Nordskogen») nord i Horns Herred på halvøya, hadde kong Christian IV fastsatt i 1633 at det skulle bygges en brygge på nordspissen av Hornsherred for utskiping av tømmer, ved og trekull, og det var utskipingen av dette som kullbrenneren skulle holde øye med.. Virket i Nordskoven kunne avvirkes med denne utførselvei, og dette skjedde særskilt langs veien fra godset Abrahamstrup, som lå der Jægerspris slott ligger idag, til Kulhuse.

Nordskoven, som ligger helt opp på den nordøstlige spids av Hornsherred, grenser helt opp til Kulhuse. Her står de tre eikene Snoegen, Storkeegen og Kongeegen, som er Danmarks eldste trær. De er henholdsvis ca. 600, ca. 800 og ca. 1500 år gamle. *Kongeegen* er også den eldste eik i hele Europa. Grunnen til at de ikke er blitt felt (eiketre har jo ellers alltid vært ettertraktet skipstømmer), er at de har stått i ufremkommelig terreng i blant annet mosemyr, noe som gjorde transport av tømmer fra området besværlig.

Likeledes i Nordskoven står den kongelige jaktpaviljong som ble oppført av kong Frederik VII i 1857. Paviljongen står på toppen av en steil bakke. Den består kun av noen trestolper som understøtter stråtaket, det er ikke noen vegger. Under stråtaket står det bord og benker som stammer helt tilbake fra da den ble bygd. Det er underholdende å lese det som er risset i bordene – mange av disse innskrifter stammer fra lang tid tilbake.

Kulhuse har dessuten en kirke, Skoven Kirke fra 1897, Kulhuse Havn, en kro, en gammel skanse og en campingplass.

Området mellom Kulhuse og Jægerspris er i dag militært øvingsområde for Jægersprislejren.

Litteratur
----------

* John Nielsen Præstegaard: Horns Herred og dets mere end 80 seværdigheder – Forlaget Præstegaard 1993.
* Turistårbogen 1973 – Nordsjælland.
* Jægerspris Slot og Kong Frederik den Syvendes Stiftelse – P. Chr. Nielsen: Jægersprisskovene.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
***Callirhinus metallescens*** er en bille som hører til gruppen praktskarabider (Rutelinae) i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor, metallisk farget skarabide uten påfallende hårkledning. Arten er ganske variabel i fargen. "Snuten" (clypeus) er trukket ut og oppbøyd i spissen. Pronotum er gjerne svart med metallglans, med lyse sidekanter. Dekkvingene kan være gulbrune i den fremre delen. Ellers har den ofte et stort innslag av metallisk grønt.

Levevis
-------

Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. De kan gjøre skade på sukkerrør der de etterlater seg ruller av sammenrullede bladfibre etter å ha spist de bløtere delene av bladet. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

Utbredelse
----------

Arten har en ganske begrenset utbredelse i det sentrale Mexico.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien Praktskarabider, Rutelinae MacLeay, 1819
					- Stammen Anisopliini
						* Gruppen Anisopliina
							+ Slekten *Callirhinus* Blanchard, 1851
								- *Callirhinus metallescens* Blanchard, 1851

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Callirhinus metallescens*:
* Morón, Miguel-Angel & Hernández-Rodríguez, Salvador (1996). Observaciones sobre la variación cromática y los hábitos de

*Callirhinus metallescens* Blanchard (Coleoptera: Melolonthidae, Rutelinae). Med tegninger av fargevarianter.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Callirhinus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
***The Elder Scrolls III: Bloodmoon*** er den andre og siste utvidelsespakken til Bethesda Softworks' datarollespill *The Elder Scrolls III: Morrowind*. Den ble lansert i Norge 3. juni 2003.

Utvidelsen tilfører en stor øy kalt «Solsteim» nord for «Vvardenfell». Den er i hovedsak bebodd av «the Nord», et folkeslag som i motsetning til «the Dunmer» (den dominerende rasen i *Morrowind*), er tilpasset øyas kalde klima. Ekspansjonen legger også til nye fiender, et nytt laug (*guild* på engelsk), samt muligheten til å bli varulver. Et mer detaljert miljø (blant annet snøfall) medfører noe økte systemkrav.

*Tribunal* er navnet på den første av de to utvidelsene til *The Elder Scrolls III: Morrowind*.

Handling
--------

Bloodmoon finner sted på en øy kalt Solstheim, nordvest for Morrowind, og nordøst for Skyrim. Dette er omstridt territorium, og forskjellige provinser gjør krav på øya. Spilleren begynner med å gjennomføre forskjellige strøjobber for Fort Frostmoth på Solstheim. Når fortet blir angrepet av varulver, må spilleren reise til den nordlige landsbyen Skaal nord på øya. Spilleren må deretter gjennomføre forskjellige ritualer før man endelig kan bli akseptert av resten av landsbyen. Spilleren blir deretter informert om Bloodmoon Prophecy, en rituell jeger ledet av Daedra Lord Hircine.

The Daedric Prince tar de fire største mesterne på Solstheim, inkludert spilleren, til hjemmet sitt. Han forteller karakterene at de må slåss mot hverandre frem til bare én av dem fremdeles lever. Hvis spilleren overlever, må de også slåss mot en rekke andre motstandere. Hvis spilleren vinner, må de komme seg unna den smuldrende isbreen, og deretter gjennomføre resten av hoved-oppdragene.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Elder Scrolls III: Bloodmoon* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *The Elder Scrolls III: Bloodmoon* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
The Elder Scrolls |
| --- |
| 
* *Arena*
* *Daggerfall*
* *Morrowind*
	+ *Tribunal*
	+ *Bloodmoon*
* *Oblivion*
	+ *Knights of the Nine*
	+ *Shivering Isles*
* *Battlespire*
* *Redguard*
* *Travels*
* *Oblivion Mobile*
* *Skyrim*

 |

Portal: Videospill
***Sinorychomus*** er en slekt av pillebiller.

Utseende
--------

Små til middelsstore (gjerne 3-4 millimeter), ovale pillebiller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Oversiden er fint hårete. **Hodet** er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. **Dekkvingene** er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. **Beina** er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. **Larvene** er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.

Levevis
-------

Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Kina.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
			* Familien pillebiller, Byrrhidae
				+ Underfamilien hårpillebiller, Byrrhinae
					- Stammen Morychini
						* Slekten ***Sinorychomus*** Fabbri, 2003
							+ *Sinorychomus albovillosus* Fabbri, 2003

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 29. august 2020. Besøkt 29. august 2020.
2. ↑  R. Fabbri R. (2003) Due nuovi generi di Birridi della Cina: *Byrrhochomus* n. gen. e *Sinorychomus* n. gen. (Coleoptera Byrrhidae). *Annali di Museo civica di Storia naturale Ferrara* 5

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sinorychomus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Sinorychomus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
***The End of the Feud*** er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av Allan Dwan.

Handling
--------

I femti år har familiene Dawson og Putnam vært engasjert i en dødelig familie-feide. Gamle Hen Dawson er nå patriarken for Dawson-familien, og Jed Putnam er den øverste lederen for Putnam-familien. Dawson har en eneste datter, June. I den rivaliserende familien finnes det en eneste sønn, Joel. Men det familiene ikke vet er at Joel og June lenge har vært hemmelige elskere.

Men en dag kommer det en ny religiøs person til området, som klarer å overbevise overhodene for de to familiene at feiden deres er ugudelig. Alle deres forskjellige håndlangere blir deretter avvæpnet, og fred og harmoni blir omsider etablert. Men når det kommer frem at Joel og June allerede har hatt et forhold, gjenopptas de tidligere fiendtlighetene. Medlemmer av Dawson-familien planlegger å drepe Joel, og tragedien er nært forestående.

Skuespillere
------------

* Murdock MacQuarrie som Hen Dawson
* Pauline Bush som June
* Lon Chaney som Wood Dawson
* William Lloyd som Jed Putnam
* William C. Dowlan som Joel

Referanser
----------

1. ↑  The End of the Feud

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The End of the Feud* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The End of the Feud* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The End of the Feud* på Silent Era Rediger på Wikidata
*For Sæmund Fiskviks farfar, se Sæmund Sørensen Fiskvik.*

**Sæmund Olav Fiskvik** (født 22. juni 1948 i Trondheim) er en norsk plateprodusent, musikkorganisasjonsmann og *Spellemann-general*, som ansvarlig for kåringen gjennom 25 år.

Han er utdannet adjunkt med fagene historie og matematikk.

Fiskvik var leder i AKP(m-l) i Trondheim i 1970-årene og deltok i visegruppa Isenkram. Han var sjef for ml-bevegelsens plateselskap MAI 1976–1983, konsulent for platebransjen 1983–1990, direktør for organisasjonen til de internasjonale plateselskapene i Norge, IFPI 1990–2005 og styreleder i Grammofonplategrossistenes Forening. Han har vært sekretær for Spellemannkomiteen siden 1983.

Fiskvik mottok *bransjeprisen* under utdelingen av Spellemannprisen 2005.

Han er sønnesønn av småbruker, organist og Sp-politiker Sæmund Fiskvik.

Referanser
----------

1. ↑  «Streng som en fele». Aftenposten. 23. februar 2002.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** KulturNav **·** Discogs
 |
**Stallbron** er en bro over Stallkanalen mellom Stadsholmen og Helgeandsholmen i Gamla stan i Stockholm. 

Stallbron med RännarbananSannsynligvis er dette er Stockholms eldste bro; den gamle Norrbro gikk fra Västerlånggatans elvemunning over øya Helgeandsholmen i det sørvestlige hjørnet av Gustav Adolfs torg. Nåværende bro ble åpnet 4. november @1904. Det er ca 20 meter lang, og ble laget ved Keillers mekaniske verksted (nå Gøtaverken). Navnet har eksistert siden 1879 og av navnet kommer fra en tidligere bygning på Helgeandsholmen. 

Broen ble ombygd og utvidet i forbindelse med utvidelse av Riksdagen i 1980-83. Det var en skjermet gangvei under brua, kalt Rännarbanan, tegnet av AOS Arkitekter. Denne passasjen er kun åpn for medlemmer av parlamentet, som de kan gå mellom 
Kaselliet på Gamla stan side og plenumsbygningen på øya Helgeandsholmen.

Frem til 1979 var biltrafikk tillatt, men senere, da Riksbron, Stallbron, og Riksgatan mellom disse sammenhengende broene ble omgjort til Gågater er biltrafikk ikke tillatt. På Stallbron er det et av Rikseple i rød granitt, utformingen av Riksdsagens arkitekt, Aron Johansson.

Se også
-------

* Riksbron

Kilder
------

* *Riksdagens Hus*. Stockholm: Byggförlaget. 1983. ISBN 91-85194-48-4. , s. 68

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Særeie** er ekteskapslovens (Lov av 4. juli 1991 nr. 47) betegnelse på formue som er unntatt fra likedeling ved ekteskapets opphør. Formue som er særeie står i motsetning til formue som er felleseie, men er ikke en motsetning til sameie. Ektefeller kan godt eie en eiendel i sameie og samtidig kan begge to ha særeie.

Ved en avtale om særeie (ektepakt) kan ektefellene avtale at det de eier eller senere erverver, skal være unntatt fra deling. En avtale om særeie kan også inngås med sikte på et forestående ekteskap. 

Avtalen kan begrenses til å gjelde den ene ektefellens formue eller deler av den enes eller begge ektefellenes formue.

Ektefeller kan ved ektepakt avtale at særeie ikke skal gjelde ved oppgjør etter den ene ektefellens død. 

Det er formkrav for at en avtale om særeie skal være gyldig. Den må inngås ved ektepakt, dvs en avtale mellom ektefellene som fyller særlige krav til vitnepåtegninger mv. 

En vanlig og unødvendig feil som gjøres er at en ektefelle overfører egne eiendeler til den annen ektefelles særeie for å unngå pågang eller risiko for pågang fra egne kreditorer. Dette er imidlertid ikke nødvendig å benytte særeieinstituttet for å oppnå vern mot egne kreditorer. Man kan i stedet gjøre en ektepakt hvor eiendelene overføres til den annen ektefellens eneeie. Eiendelene vil da fortsatt være felleseie (betyr ikke sameie), noe som medfører at eiendelene skal deles likt ved ekteskapets opphør. I noen tilfeller kan det allikevel være aktuelt å gjøre en gave fra den ene ektefellen til den andres særeie, dette gjelder de tilfeller hvor ektefellen som gir gaven har gjeldsproblemer denne ikke antar å kunne løse innen sin død. I slike tilfeller vil felleseie deles ved død, og kreditorene vil da kunne gjøre sine krav gjeldende mot dødsboet, ved særeie er den muligheten avskåret, med mindre kreditorene kan kreve omstøtelse.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** BNE
 |
**Kullgass** er en brennbar syntesegass som oppstår ved forgassing eller forbrenning av kull. Forgassing innebærer normalt en kjemisk reaksjonsprosess, mens forbrenning (karboniséring) i denne sammenheng oppstår gjennom brenning til koks eller gjennom destillasjon ved hjelp av oksygen eller damp. Den karboniseringen av biologisk materiale som i sin tid skapte det fossile brenslet, videreføres og materialet når et høyere energiinnhold ved å omvandles fra kull til kullgass (COH2), som inneholder en betydelig mengde energi. Denne kan brukes både som brensel for gassturbiner i kraftverk, og i forbrenningsmotorer. 

Den tilsvarende syntesegassen fra forbrenning av koks kalles koksgass, og anvendes også i noen få, moderne gasskraftverk. Koksgass framstår i ulike former, enten som såkalt vanngass (water gas), eller som eksotermisk produksjonsgass (producer gas).

Når oksygen blåses gjennom kull eller koks, reagerer brenslet med luften og det oppstrår karbonmonoksid (CO). Man fant etter hvert ut at ved å blande luften med damp ville vanndampen reagere og skape hydrogen som sammen med karbonmonoksiden økte energiinnholdet i kullgassen. Energiinnholdet øker når man lykkes i å redusere innholdet av nitrogen og karbondioksid (CO2) i gassen. William Siemens gjorde fremskritt med nitrogenproblemet på 1850-tallet. Selve prosessen bærer potensialet til å være eksotermisk og ikke avgi CO2 til atmosfæren. Biproduktene av kullgass er koks, kulltjære og ammoniakk.

Anvendelse
----------

Skotten William Murdoch introduserte lysgass for bybruk på 1790-tallet. Fra 1800-tallet ble kullgass produsert ved destillasjon i gassverk eller ved koks-prosessen, og brukt til gatebelysning og husholdningsbruk. Fram til naturgass ble utvunnet fra naturen fra 1960-tallet, var kullgass hovedkilden til gassbruk i Europa og USA, og de fleste byer hadde et gassverk. 

skjematisk tegning av destillasjonstårn for industribruk.
Typisk innhold i bygassen var:

* Hydrogen – 50%
* Metan – 35%
* Karbonmonoksid – 10%
* Etylen – 5%

Under andre verdenskrig ble kullgass brukt til framdrift av biler, eksempelvis i Tyskland, for å avhjelpe mangelen på råolje og bensin. 

I dag produseres kullgass – i likhet med de andre syntetiske industrigassene – gjennom kullforbrenningen i anlegg som forbrenner kull (smelteverk, kullkraftverk, osv), og forsynes til videre energibruk i gassforbrenningsanlegg gjennom rørledninger. Enkelte moderne gasskraftverk nytter kullgass som tilleggsbrensel i produksjonen av elektrisitet eller kraftverme i gassturbiner. Et kullkraftverk kan også utstyres med gassturbiner og nytte kullgass i generasjonen av elektrisitet – på den måten utviskes skillet mellom kull- og gasskraftverk. Ved modernisering av turbiner i kullkraftverk kan de ofte nytte både kullgass og naturgass i kraftproduksjonen.

I Sør-Afrika arbeidet statsselskapet SASOL mye med å produsere kullgass og annen syngass til forbrenning for å motvirke effekten av oljeboikotten under apartheid-regimet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** NKC
 |
**Det europeiske forskningsområdet, ERA** (engelsk: European Research Area, ERA), er et felles forskningsområde i EU. ERA bygger på en visjon om et indre marked for forskning som kompletterer det indre økonomiske markedet ved å legge til rette for fri bevegelse av forskere, ideer og teknologi i Europa.

Det europeiske forskningsområdet er et samarbeid mellom EUs medlemsland og Europakommisjonen. ERA har eksistert siden 2000. Kjernen i ERA er Lisboatraktaten, artikkel 179, som omhandler målsettingen om et europeisk forskningsormråde med fri bevegelse av forskere og vitenskapelig og teknologisk kunnskap. I perioden 2015-2020 har hovedtyngden av ERA-arbeidet vært knyttet til det europeiske veikartet for ERA, som er fulgt opp med nasjonale veikart.

ERA samarbeider også med land utenfor EU. Norge har vært en aktiv deltaker i utviklingen av ERA.

Det ble i 2019 startet et arbeid med å etablere nytt ERA fra 2021.

Se også
-------

* Det europeiske forskningsrådet
* Marie Skłodowska-Curie Actions

Referanser
----------

1. 1 2  «Nytt ERA». *Regjeringen.no* **(norsk)**. 21. april 2020. Besøkt 20. august 2020.
2. 1 2 3  regjeringen.no (8. august 2018). «Norges forskningssamarbeid med EU». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 21. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Émile Hilaire Spannoghe** var en belgisk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.

Spannoghe spilte på det belgiske laget *Université de Bruxelles*. Det ble spilt kun to fotballkamper mellom tre lag som demonstrasjonsport på Vélodrome de Vincennes i Paris under verdensutstillingen og OL 1900 i Paris. Det britiske laget *Upton Park F.C.* beseiret *Union des Sociétés Françaises de Sports Athlétiques* med 4-0 den 20. oktober 1900. Tre dager senere vant det franske laget over *Université de Bruxelles* med 6-2. I ettertid har International Olympic Committee valgt å utse tre medaljevinnere, gull til Storbritannia, sølv til Frankrike og bronse til Belgia.

OL-medaljer
-----------

* 1900 Frankrikes flagg Paris - Bronse Bronse i fotball Belgias flagg Belgia

Referanser
----------

1. 1 2   Olympedia[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Émile Spannoghe – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Émile Spannoghe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
En xenonlampe brukt i IMAX-projektorer
**IMAX** er et filmformat og et registrert varemerke som eies av det canadiske selskapet IMAX Corporation.

Teknologien bak IMAX (som betyr *Image Maximum* på engelsk) ble oppfunnet av tre kanadiere for Canadas Expo 67. Den går gjennom en spesialkonstruert projektor med en hastighet på to meter i sekundet. Lerretet har små hull, slik at lyden tilsynelatende kan komme fra nesten overalt.

På 2000-tallet fantes en IMAX-kino på Aker Brygge i Oslo. Media meldte i 2015 om en samarbeidsavtale som hadde som intensjon at et planlagt Storo Kinosenter i Oslo skal ha IMAX-projektorer.

22. mars 2018 åpnet ODEON kino ved Storo storsenter i Oslo. Kinoen er per dags dato (2018) eneste kinosenter med IMAX-visninger i Norge.

IMAX-projektoren
----------------

Filmformat: 70 mm, 15 perf.
Vekt: 900 kg.
Projeksjon: kule, 180° x 120°
Lampe: 15 kW Xenon

Filmen
------

Filmhastighet: 24 bilder pr. sek.
Filmareal: 3.376 mm² (verdens største filmprint)
Filmlengde: 4–5 km
Filmvekt: ca. 100 kg

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Odeon Kino». *www.odeonkino.no* **(norsk)**. Besøkt 1. mai 2018.

Kilder
------

* Tycho Brahe Planetarium

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) IMAX cinemas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
Fangeskip i Portsmouth havn
**Prisonen** var under Napoleonskrigene samlebetegnelse på de fangeleirene engelskmennene opprettet. Begrepet er avledet av *prison*, som er det engelske navn på fengsel. I perioden 1807-1814 satt om lag 7 000 dansk-norske borgere «i prisonen», de fleste av dem var norske. Den litterære skikkelsen Terje Vigen, i det kjente diktet av Henrik Ibsen, var blant dem.

Tre typer fangeleirer
---------------------

* Prisonskip hvor krigsfangene satt innelukket på fangeskip under militær bevoktning. De tre viktigste havner for fangeskip var Plymouth, Portsmouth og Chatham.
* *Lukket landprison* som var fangeleirer på land der krigsfangene satt innelukket under militær bevoktning på engelsk bekostning.
* *Åpen landprison* (ofte kalt å være *på parol*) som var åpen internering hvor krigsfangene hadde gitt æresord om ikke å rømme og levde på egen bekostning. De hadde også lov til å bringe med seg en oppasser, gjerne en ung gutt som også var krigsfange. Åpen internering ble hovedsakelig innvilget militære offiserer, skipsoffiserer på handelsskip (men ikke på kaperskip) og enkelte sivilister (f.eks. handelsreisende).

Antall fanger
-------------

Det har vært anslått at engelskmennene til sammen førte hjem til England rundt 200 000 fanger, de aller fleste franske. Ikke alle satt samtidig, da fanger hele tiden ble løslatt, samtidig som nye kom til. Det var på grunn av det høye antallet fanger at det ble nødvendig å opprette fangeskip i tillegg til landfengsler.

Antallet dansker og nordmenn i fangenskap har vært anslått til omtrent 7 000 til sammen i perioden fra 1809 til 1814. Ikke alle satt samtidig, og fangetallet var synkende i løpet av perioden. Ved krigens avslutning skal det ha vært omtrent 2 000 danske og norske fanger. Flertallet av fangene var norske.

Bakgrunnen for fangenskapet
---------------------------

Praktisk talt alle de norske fangene var oppbragt fra skip, som enten kunne være militære, handelsskip uten nødvendig seilingstillatelse under den handelsblokaden som var iverksatt under Napoleonskrigene eller mindre skuter som enten seilte til Danmark etter korn eller drev kaperfart.

Litteratur
----------

* Johnsen, Berit Eide *Han sad i prisonen... Sjøfolk i engelsk fangenskap 1807-1814*, Universitetsforlaget, Oslo 1993 ISBN 8200216764 (Ebok fra bokhylla.no)

Eksterne lenker
---------------

* Norske prisonfanger 1807-1814, fra Digitalarkivet
* En fanges beretning
**iMAX 432** (forkortelse for *Intel Multifunction Applications Executive for the Intel 432 Micromainframe*) er et operativsystem som ble utviklet av Intel for datamaskiner med 32-biter mikroprosessoren Intel iAPX 432. Begrepet *micromainframe* ble brukt i markedsføringen for å beskrive ytelsen til iAPX 432 som sammenlignbar med en stormaskin (*mainframe*). iAPX 432 hadde en annen datamaskinarkitektur og var ikke kompatibel med Intel 8086 og etterfølgende mikroprosessorer som ble introdusert i IBM Personal Computer i 1981. iMAX 432 ble implementert i programmeringsspråket Ada; nærmere bestemt av en delmengde av den opprinnelige 1980-versjonen av dette språket, som var blitt utvidet med typesjekking under kjøretid og dynamisk pakkeskaping.

As of 1982 in iMAX version 2, iMAX was aimed at programmers rather than application users, and it did not provide a command line or other human interface. iMAX provided a runtime environment for the Ada programming language and other high-level languages, as well as an incomplete Ada compiler which was to be extended to cover the full Ada programming language in a later iMAX version after Version 2.

There were at least two versions of iMAX as of 1982, Version 1 and Version 2. Version 1 was undergoing internal Intel testing as of 1981 and was scheduled to be released in 1982. Version 2 was modular and the programmer could choose what parts of the iMAX operating system to load; there were two standard configurations of iMAX version 2 named "Full" and "Minimal", with the minimal configuration being similar to Version 1 of iMAX. As of 1982, a Version 3 of iMAX was planned for release, which was to add support for virtual memory.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  «iMAX 432 Reference Manual» (PDF). Intel. mai 1982. Arkivert fra originalen (PDF) 8. august 2014.  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 13. oktober 2011. Besøkt 18. januar 2020.
2. ↑  Pollack, Fred J.; Kahn, Kevin C.; Wilkinson, Roy M. (desember 1981). «The iMAX-432 object filing system». *ACM SIGOPS Operating Systems Review*. Association for Computing Machinery. 15 (5): 137–147. doi:10.1145/1067627.806602.
3. 1 2  Kahn, Kevin C.; Corwin, William M.; Dennis, T. Don; d'Hooge, Herman; Hubka, David E.; Hutchins, Linda A.; Montague, John T.; Pollack, Fred J. (desember 1981). «iMAX: A multiprocessor operating system for an object-based computer» (PDF). *ACM SIGOPS Operating Systems Review*. 15 (5): 127–136. doi:10.1145/800216.806601.

Litteratur
----------

* Kahn, Kevin C.; Corwin, William M.; Dennis, T. Don; d'Hooge, Herman; Hubka, David E.; Hutchins, Linda A.; Montague, John T.; Pollack, Fred J. (desember 1981). «iMAX: A multiprocessor operating system for an object-based computer» (PDF). *ACM SIGOPS Operating Systems Review*. 15 (5): 127–136. doi:10.1145/800216.806601.
* Zeigler, Stephen F; Weicker, Reinhold P. (juni 1983). «Ada Language statistics for the iMAX 432 operating system». *ACM SIGAda Ada Letters*. Association for Computing Machinery. II (6): 63–67. doi:10.1145/989813.989818.
***The Empire of Diamonds*** er en amerikansk stum drama-kriminalfilm fra 1920, regissert av Léonce Perret. Manus er basert på en roman fra 1914 av Valentin Mandelstamm.

Handling
--------

Matthew Versigny, sjefen for en amerikansk diamant-konsern, reiser til utlandet sammen med søsteren Marguerite for å finne ut kilden til noen verdifulle steiner. I Paris slår de seg sammen med Paul Bernac, en spesialagent for den franske hemmelige tjenesten. De møter også Andre Zarnoff, kjemikeren som fant opp formelen som produserte de falske steinene.

Men Arthur Graves, lederen for gjengen som står bak forfalskningene, bestemmer seg for å eliminere Versigny. Etter å ha kidnappet motstanderen sin, velger Graves å ansette Baron de Lambri - Versignys tidligere sjef, for å stjele den hemmelige formelen fra Versignys pengeskap.

Skuespillere
------------

* Robert Elliott som Matthew Versigny
* Lucy Fox som Marguerite Versigny
* Léon Mathot som Arthur Graves
* Henry G. Sell som Paul Bernac
* Jacques Volnys som Trazi d'Aricola
* Laurent Morléas som Andre Zarnoff
* Fernand Mailly som Baron de Lambri
* Ruth Hunter som Esther Taylor

Referanser
----------

1. ↑  The Empire of Diamonds
2. ↑  THE EMPIRE OF DIAMONDS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Empire of Diamonds* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Empire of Diamonds* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Husvannledninger** er alle ledninger eller rør som trengs for å transportere varmt og kaldt vann inne i byginger (inklusive armatur) og ledningene fra hovedvannledningen til bygningen.

I husinstallasjoner benyttes det rør utformet av flere forskjellige materialer avhengig av bruksområde, mekanisk påkjenning økonomi mv.. Rørsystemer må utføres slik at de ikke avgir giftige eller helsefarlige stoffer til vannet. I tillegg er det påkrevd en høy grad av korrosjonsbestandighet. Mest benyttet i hustinstallasjoner i dag er rør-i-rør system etter at dette ble innført i som krav i teknisk forskrift i 1995 (TEK10).

Rørtyper
--------

### Kobberrør

Kobberrør er mye brukt på grunn av god korrosjonsbestandighet og gode mekaniske egenskaper både i form av bestandighet og at de er lette å jobbe med. Kobberrør utvider seg med 0,0165mm/m per grad celsius oppvarming, det er derfor viktig å ta høyde for dette i montasjen av anlegg for å unngå tretthetsbrudd. Kobberrør forhandles i hovedsak som harde rør i heltrukne stangemner og i *halvharde* eller *glødde* rør.

Kobberør leveres også i forkrommet utgave som er en foretrukken løsning ved åpent anlegg av estetiske årsaker.

### Isolerte kobberrør

Isolerte kobberrør er en type mykglødet kobberrør med mantel av plast (som regel hvit celle-polyetelen). Rørene sammenkobles med myklodding, hardlodding, ved bruk av støttehylse kan også kompresjonskobling eller presskobling benyttes. Rørtypen ble mye brukt på 80-tallet og er fremdeles i bruk i dag, men rør-i-rør-systemer dominerer i dagens husinstallasjoner til skjult opplegg.

### Plastrør

Plast innbefatter en stor mengde materialer med forskjellige egenskaper. Mest benyttet i husinstallasjoner er PEX-rør som er laget av tverrbundet polyetylen. Det er denne rørtypen som benyttes i de fleste kommersielle rør-i-rør-systemer. Plastrør er svært hurtige å montere, veldig håndterbare, rimelige og har stabile mekaniske egenskaper. Videre er korrosjonsbestandigheten svært god og plasten har isolerende egenskaper.

### Galvaniserte stålrør

Galvaniserte stålrør har et belegg av sink utenpå, inni eller på begge sider av rørveggene. Dette er et tiltalt for å øke bestandigheten mot korrosjon. Galvaniserte stålrør tåler dårlig varmt vann.

Referanser
----------

1. ↑  Meek, Knut, red. (1981). *Rørleggeren* (2 utg.). Oslo: Teknologisk forlag. s. 54. ISBN 8251202019.
***The Education of Mr. Pipp*** er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av William F. Haddock.

Handling
--------

Medlemmene av en familie i Pittsburgh forsøker å forberede deres Sosiale klasser, gjennom en million dollar som de fikk når faren deres solgte virksomheten sin til Steel Trust. De flytter deretter til New York, og etablerer seg snart i en bolig på Fifth Avenue. Moren i familien ansetter en falsk fransk adelsmann, for å lære seg selv og døtrene sine det franske språket. Men denne franskmannen er i virkeligheten en kjeltring. Den eldste datteren i familien møter en ung ridemester ved navn Fitzgerald, og det blir kjærlighet ved første blikk.

Den unge ridemesteren er i virkeligheten Lord Fitzmaurice, sønn av en gammel engelsk familie. Den yngre datteren blir glad i John Willing, som har vært farens leder i hans tidligere Pittsburgh-virksomhet. Familien bestemmer seg for å reise en tur til England. Men kort tid før de skal reise, får fransk-læreren deres en sjekk på 75 dollar i betaling for fransk-leksjonene, og han sammen med ett par andre kjeltringer forfalsker denne sjekken slik at det ser ut som den er på 75 000 dollar - samtidig som familien reiser til Europa.

Skuespillere
------------

* Digby Bell som Mr. Pipp
* Kate Jepson som Mrs. Pipp
* Belle Daube som Ida Pipp
* Edna Mae Wilson som Julia Pipp
* Henry Driscole som Grev Charmount
* George Irving som John Willing
* Stanley Dark som Dix de la Touraine
* Harry Blakemore som Baron Haussling
* Mona Ryan som Lady Fitzmaurice
* Frank Patton som Lord Herbert Fitzmaurice

Referanser
----------

1. ↑  The Education of Mr. Pipp

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Education of Mr. Pipp* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Education of Mr. Pipp* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Education of Mr. Pipp* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Massakren ved Jokela skole** var en skolemassakre på skolen Jokela videregående skole (*Jokelan koulukeskus*) i Tusby i Finland 7. november 2007. 

Åtte personer ble drept og flere skadet. Skolens kvinnelige rektor var blant de døde. Ytterligere tre skal ha fått skader av skuddløsningen og et ukjent antall av knust glass. 

Gjerningsmannen var den 18 år gamle eleven Pekka-Eric Auvinen, som skjøt mot elever og lærere med en halvautomatisk pistol av typen SIG Mosquito i kaliber .22, og til slutt skjøt seg selv. Han ble innlagt på sykehus med kritiske skader og døde senere på kvelden.

Han lastet opp en video av seg selv på YouTube før massakren. Under brukernavnene «sturmgeist89» og «naturalselector89», som ble sperret kort tid etter hendelsen, skrev han at han trodde på naturlig utvalg, samt at menneskeheten var verdiløs. Han hadde lagt ut flere videoklipp av seg selv i ferd med å øve seg i å skyte med pistol. Han skal ha vært en einstøing som så opp til Josef Stalin og Adolf Hitler, og ønsket å bosette seg i Nord-Korea.

I Finland er det å eie våpen ganske utbredt.

I en etasje i skolen fant man brennbar væske. Derfor spekuleres det i om Auvinen hadde tenkt å sette fyr på skolen før han skulle ta sitt eget liv.

Under ransakingen av boligen til gjerningsmannen fant politiet ut at han hadde fortalt om at han hadde tenkt å begå selvmord. 

En skyteepisode fant også sted på en skole i Raumo i Finland i 1989, der to personer døde. 

Mindre enn ett år senere, i september 2008, inntraff en lignende massakre ved en yrkesskole i Kauhajoki.

Referanser
----------

1. ↑  VG, 7. november 2007: Åtte drept i finsk skolemassakre
2. ↑  Aftenposten: - Han kom mot meg med pistol i hånden
3. ↑
4. ↑  Hans O. Torgersen og Anders Hagen (8. november 2007). «Truffet med 20 skudd». Aftenposten. Besøkt 9. november 2007.
5. ↑
6. ↑  Aftonbladet, 7. november 2007: *Han förvarnade om massakern på Youtube*
7. ↑
8. ↑  Aftenposten, 7. november 2007: *Finland flommer over av våpen. Tredje størst i verden målt i antall sivile skytevåpen eid per innbygger.*
9. ↑  Aftenbladet, 8. november 2007: *Skoledrapene i Finland: Ville brenne ned skolen* Arkivert 9. november 2007 hos Wayback Machine.
**Massakren ved Hyllinge bro** fant sted den 29. oktober 1676. En kolonne av sårede og syke danske soldater ble angrepet og drept av Karl XIs hær under den skånske krig.

Etter slaget ved Halmstad den 17. august 1676 sto Karl XI og Christian V med sine hærstyrker ved Åskloster ved elven Viskan i Halland. Karl XI hadde en sterk taktisk posisjon mens Christian V hadde større styrker.

Ded 25. september 1676 brøt danskene opp og dro sørover til det nordlige Skåne der de gikk i vinterkvarter. Men Karl XI med 5 000 menn brøt også opp, og marsjerte til Ljundby i Småland der 10 000 mann var samlet ved midten av oktober. Den 21. oktober rykket de svenske styrkene over grensen til dansk Skåne, og startet en vinterkrig som kom uventet på danskene. Den svenske styrkens første mål var Helsingborg, deretter Malmö hvor de svenske styrkene hadde velfylte lagre.

Ved Hyllinge bro ikke langt fra Helsingborg oppdaget de svenske styrkene en kolonne på rundt 270 sårede og syke danske soldater. Den danske kolonnen var ikke kampdyktig, men de svenske offiserer gav ikke nåde og alle de danske soldatene ble drept.

Litteratur
----------

* *Claes-Göran Isacsson*, Skånska kriget 1675-1679 ISBN 91-88930-87-4

Portal: Danmark
***Oropesa*-sveip** eller **O-sveip** er en type sveip på minesveipere.

*Oropesa*-sveipet består av en kabel som fartøyet slipper ut. I enden av kabelen er det festet en oter som får kabelen til å trekke seg ut fra fartøyet, samt en oter festet nærmest fartøyet. På overflaten flyter en markør - eller *Paravan* - for å vise hvor oteren befinner seg. Langs kabelen er det kniver som kutter forankringen til eventuelle miner, og minene vil flyte opp for å kunne bli uskadeliggjort.

Sveipet ble utviklet av Royal Navy under første verdenskrig og er oppkalt etter tråleren «Oropesa», som var første skip til å prøve denne type sveip. Sveipet var en videreutvikling fra «A-sveip», som besto av to eller flere skip som trakk en kabel mellom seg. Dette systemet fungerte ikke godt under angrep, og det ble forsøkt å utvikle et bedre system.

Minesveiperne «Otra» og «Rauma» er eksempler på norske skip som ble utstyrt med O-sveip før andre verdenskrig.

Se også
-------

* Trål

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Forsvarets museer «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 14. mars 2015. Besøkt 14. mars 2015.