recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Workin' Overtime*** er Diana Ross sitt comeback-album på plateselskapet Motown, som hun hadde forlatt åtte år tidligere for en 20 millioners-avtale med RCA. Ross skal ikke ha vært fornøyd med RCA, og forlot selskapet etter at hennes siste album, *Red Hot Rhythm & Blues*, floppet i 1987. 

Ross skal først ha vært lite interessert i å komme tilbake, ettersom hennes gamle sjef, Berry Gordy, hadde solgt selskapet videre til MCA. Men hun ble overbevist da hun ikke bare fikk tilbudet om å være artist, men også medeier i selskapet. Dette var også det første albumet etter *diana* i 1980, hvor hun samarbeidet med Nile Rodgers.

Sporliste
---------

### Side A

1. «Workin' Overtime» (Nile Rodgers & Christopher Max) – 4:17
2. «Say We Can» (Nile Rodgers & Cathy Block) – 4:20
3. «Take the Bitter With the Sweet» (Preston Glass, Steven Ray, Steve Burch) – 3:51
4. «Bottom Line» (Preston Glass) – 4:05
5. «This House» (Nile Rodgers) – 5:34

### Side B

1. «Paradise» (Nile Rodgers & Greg Smith) – 3:54
2. «Keep On (Dancin')» (Nile Rodgers & Greg Smith) – 4:33
3. «What Can One Person Do» (Nile Rodgers & Greg Smith) – 3:18
4. «Goin' Through the Motions» (Preston Glass, Steve Birch, Steven Ray) – 3:54
5. «We Stand Together» (Nile Rodgers, Greg Smith) – 5:07

Mottakelse
----------

Ross hadde innsett at hun hadde fått konkurranse av yngre artister som Janet Jackson og Paula Abdul, og ville med albumet fange de unges interesse for henne som *diana* hadde gjort i 1980. Albumet inneholdt sanger i new jack swing- og house-stilen. Albumet ble slaktet av kritikerne, alle de tre singlene floppet og albumet nådde #116, Ross laveste plassering noensinne. Albumet gjorde det noe bedre i Europa, men blir allikevel sett på som «the flop» i Ross sin karriere.

Samme året besøkte Ross Norge og holdt konsert i Drammenshallen, for første gang siden 1982 med sin *Workin' Overtime World Tour*.

Singler
-------

* 1989: *«Workin' Overtime»* (#32 UK)
* 1989: *«Paradise»* (#61 UK)
* 1989: *«This House»*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Workin' Overtime* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *Workin' Overtime* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *Workin' Overtime* på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) *Workin' Overtime* på AllMusic Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
Må ikke forveksles med Pasadena (Texas).

**Pasadena** er en by i Los Angeles County i California i USA. Den har rundt 137 000 innbyggere (2010). Den ble etablert i 1874.

I Pasadena ligger California Institute of Technology (Caltech), og det Caltech-eide Jet Propulsion Laboratory som bygger satellitter og romsonder. Pasadena er også hjemstedet til kulturinstitusjoner som Art Center College of Design, American Academy of Dramatical Arts, Norton Simon Museum og The Huntington Library, Art Collections and Botanical Gardens.

I Pasadena ble blant annet finalene i VM i fotball 1994 og i VM i fotball for kvinner 1999 spilt.

Geografi
--------

Pasadena ligger i San Gabriel Valley på 263 meters over havet. Byen omgis av Raymond-forkastningen, San Rafael Hills og San Gabriel Mountains.

Ifølge United States Census Bureau, har byen et totalt areal på 60,0 km², 59,8 km² er land og 0,2 km² (0,30 %) er vann.

Pasadena ligger 16 kilometer nordøst for det sentrale «downtown» i Los Angeles. byen grenser til 10 byer/områder Highland Park, Glendale, South Pasadena, San Marino, Arcadia, Sierra Madre, La Cañada-Flintridge og områdene Eagle Rock og Garvanza som hører til byen Los Angeles, samt Altadena som ikke tilhører noen by, men styres direkte av Los Angeles County.

Referanser
----------

1. ↑  United States. Bureau of the Census (2016) (på en), *2016 U.S. Gazetteer Files*, Washington D.C.: Bureau of the Census, Wikidata Q32859555,
2. ↑  ; *folketellingen I USA 2020*; redaktør: Bureau of the Census; besøksdato: 1. januar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Pasadena, California – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |
Tysk veiskilt med tre bynavn, som hver inneholder en "Ü".
**Ü** eller **ü** er en bokstav som finnes i en rekke utvidede latinske alfabeter. Den består av en u med en germansk *e* over. Bokstaven kan transkriberes som *ue*.

Ü finnes i tysk, estisk, ungarsk, tyrkisk, azerisk, turkmensk og tatarsk. I språk som har tatt i bruk ord av tysk opprinnelse, som nederlandsk og skandinavisk, forekommer bokstaven også, selv om den ikke hører til de språkenes primæralfabeter.

Ü brukes også i latinske transkriberingssystemer for kinesisk, deriblant Wade-Giles, det tysk-baserte Lessing-Othmer, og Folkerepublikken Kinas offisielle pinyin, selv om prikkene ikke skrives der kun ü kan opptre i en stavelse. 

I fransk opptrer bokstaven ü sjelden, her viser trema at u-en skal uttales separat, og ikke inngår i en digraf med den forestående vokalen. For eksempel i det bibelske navnet Emmaus, som skrives Emmaüs. 

| * v
* d
* r
Det latinske alfabetet |
| --- |
| Grunnbokstaver | 
* Aa
* Bb
* Cc
* Dd
* Ee
* Ff
* Gg
* Hh
* Ii
* Jj
* Kk
* Ll
* Mm
* Nn
* Oo
* Pp
* Qq
* Rr
* Ss
* Tt
* Uu
* Vv
* Ww
* Xx
* Yy
* Zz

 |
| Modifiserte bokstaver | 
* Áá
* Ââ
* Àà
* Ăă
* Ää
* Ǟǟ
* Ãã
* Ąą
* Ą̊ą̊
* Ⱥⱥ
* Ɓɓ
* Ḇḇ
* Ƀƀ
* Ƈƈ
* Ćć
* Ĉĉ
* Čč
* Çç
* Ċċ
* Ȼȼ
* Ɗɗ
* Ḓḓ
* Ďď
* Ḑḑ
* Đđ
* Ðð
* Ɖɖ
* Ḏḏ
* Éé
* Èè
* Êê
* Ěě
* Ëë
* ‌Ẽẽ
* Ęę
* Ėė
* Ẹẹ
* Ɇɇ
* Ƒƒ
* Ɠɠ
* Ḡḡ
* Ǵǵ
* Ĝĝ
* Ǧǧ
* Ğğ
* Ģģ
* Ǥǥ
* Ġġ
* Ĥĥ
* Ȟȟ
* Ḧḧ
* Ħħ
* ‌Ḥḥ
* İi/Iı
* Íí
* Ìì
* Îî
* Ïï
* Ĩĩ
* Įį
* Ịị
* Ɨɨ
* Ĵĵ
* J̌ǰ
* Ɉɉ
* Ƙƙ
* Ḱḱ
* Ǩǩ
* Ķķ
* Ĺĺ
* Ḽḽ
* Ľľ
* Ļļ
* Ḷḷ
* Łł
* Ƚƚ
* Ɫɫ
* Ⱡⱡ
* Ṃṃ
* Ŋŋ
* Ńń
* Ṋṋ
* Ňň
* Ṅṅ
* N̈n̈
* Ññ
* Ɲɲ
* Ņņ
* Ōō
* Ơơ
* Őő
* Óó
* Òò
* Ôô
* Ŏŏ
* Ȯȯ
* Ȱȱ
* Öö
* Õõ
* Ȭȭ
* Øø
* Ǫǫ
* Ọọ
* Ƥƥ
* Ᵽᵽ
* Ɽɽ
* Ŕŕ
* Řř
* Ŗŗ
* Ɍɍ
* Śś
* Ŝŝ
* Šš
* Şş
* Șș
* Ṣṣ
* Ťť
* Ṱṱ
* T̈ẗ
* Ţţ
* Țț
* Ŧŧ
* Ⱦⱦ
* Ūū
* Úú
* Ùù
* Ûû
* Ŭŭ
* Ưư
* Űű
* Üü
* Ųų
* Ůů
* Ũũ
* Ụụ
* Ʉʉ
* Ʋʋ
* Ṽṽ
* Ŵŵ
* Ƴƴ
* Ýý
* Ŷŷ
* Ÿÿ
* Ỹỹ
* Y̨y̨
* Ɏɏ
* Źź
* Ẑẑ
* Žž
* Żż
* Ƶƶ

 |
| Ligaturer | 
* Åå
* Ææ
* @
* ȸ
* &
* Ƕƕ
* Œœ
* Ȣȣ
* ȹ
* ß
* ᵺ

 |
| Uvanlige bokstaver | 
* Ɐɐ
* Ƃƃ
* Ƅƅ
* Ↄↄ
* Ƌƌ
* Ǝǝ
* Əə
* Ⅎⅎ
* Ƣƣ
* Ɣɣ
* Ⱶⱶ
* Ɩɩ
* ĸ
* Ɯɯ
* Ƞƞ
* ŉ
* Ɔɔ
* Ɵɵ
* Ƿƿ
* Ɋɋ
* ſ
* Ʃʃ
* Ʊʊ
* Ƨƨ
* Ƽƽ
* Ʌʌ
* Ȝȝ
* Ʒʒ
* Ǯǯ
* Þþ
* ʘ
* ǀ
* ǁ
* ǂ
* ǃ

 |
| Digrafer | 
* CHch
* C'Hc'h
* DZdz
* DŽdž
* GBgb
* GĦgħ
* Ĳĳ
* LJlj
* LLll
* ḶḶḷḷ
* L·ll·l
* LYly
* NJnj

 |
| Spesielle tegn | 
* ¶
* °
* !
* ?
* ;
* %
* \*
* "
* '
* ©
* ®
* ɔ:
* ฿
* ¢
* €
* ₭
* £
* ₦
* $
* ₩
* ¥

 |
| Diakritiske tegn | 
* ´
* ˝
* `
* ^
* ˇ
* ˘
* ¨
* ¨
* ¸
* ~
* ˛

 |
**Überleitungsvertrag** tysk for **overgangsavtalen** (offisielt: Vertrag zur Regelung aus Krieg und Besatzung entstandener Fragen) ble inngått 26. mai 1952 mellom Forbundsrepublikken Tyskland, USA, Storbritannia og Frankrike, og kunngjort 30. mars 1955. Avtalen tjente til å gjennomføre Tysklandsavtalen og regulerte forskjellige spørsmål med hensyn til videreføringen og opphevelse av okkupasjonsstatuttet. Overgangsavtalen ble opphevet ved den såkalte to-pluss-fire-avtalen.

Det fulgte av avtalen at dommer og avgjørelser av allierte domstoler også var rettskraftige og tvangskraftige etter tysk rett. Konsekvensen av dette var at hverken tyske domstoler eller det tyske embetsverket, kunne gjennomføre noen fornyet behandling eller gjenopptakelse av en sak som var avgjort av de allierte.

Regelens opprinnelige formål var å hindre at tyske domstoler skulle gjenoppta saker pådømt av de allierte mot tyske statsborgere, og senke straffene. Det var imidlertid det motsatte som skjedde. Etter at Tyskland ble en selvstendig stat i 1955, benådet de allierte etter kort tid, alle krigsforbryterne med unntak av tre (Hess, Schirach og Speer).

Se også
-------

* Avnazifisering

Referanser
----------

1. 1 2  «lexexakt - Rechtslexikon Ueberleitungsvertrag». *www.lexexakt.de*. Besøkt 29. desember 2022.
2. ↑  Totland, John (1968). *De siste 100 dagene : fra Jalta-konferansen til V-dagen*. Stabenfeldt forlag. s. 523.
Varer losses i land på kaien ved Kirkja på Fugloy. Ytterøyene mangler bro- eller tunnelforbindelser, og ferge- og helikoptertrafikken er ofte innstilt grunnet uvær.  Foto: Erik Christensen 
**Útoyggjar** (IPA: [ˈʉutˌɔʤːar], norsk oversettelse: «ut-» eller «ytterøyene») betegner Færøyenes ytre periferi. Ytterøyene er de åtte øyene Fugloy, Svínoy, Kalsoy, Mykines, Hestur, Koltur, Skúvoy og Stóra Dímun. De har til felles at de har dårlig kommunikasjon til resten av øyriket, og kan ikke alltid nås hver dag, ofte grunnet dårlig vær. Ytterøyene er de delene av Færøyene som er mest utsatt for avfolking; fra 2007 til 2012 sank folketallet fra 340 til 240.

Nólsoy var tidligere regnet som en ytterøy, men etter at øya ble innlemmet i hovedstadskommunen i 2005, har kommunikasjonene blitt forbedret og folketallet stabilisert. Lítla Dímun har aldri vært bebodd, og dekkes dermed ikke av begrepet.

I desember 2001 ble interesseorganisasjonen Útoyggjafelagið stiftet.

Referanser
----------

1. ↑  Biskopstø, Olga (red.) (2001). *Útoyggjaálitið* (PDF) **(færøysk)**. Tórshavn: Løgmansskrivstovan. s. 8. ISBN 99918-962-0-1. Arkivert (PDF) fra originalen 21. august 2016.
2. ↑  «Løgtingslóg nr. 137 frá 13. desember 2005 um at veita stuðul til íløgur í infrakervið á útoyggjum» **(færøysk)**. Lógasavn. Besøkt 21. august 2016.
3. ↑  Hentze, Bergljót D. og Johannesen, Johnsigurd (1. juli 2013). «Nú búgva 100 færri á útoyggj» **(færøysk)**. Kringvarp Føroya. Besøkt 21. august 2016. «Fólkatalið á teimum átta útoyggjunum er minkað við 100 fólkum seinastu fimm árini. Í 2007 búðu 340 fólk á útoyggj, men í fjør var hetta talið komið niður á 240.» CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

Eksterne lenker
---------------

* Útoyggjafelagið

Portal: Færøyene
Luftfoto av Ülemiste-sjøen sett fra nordøst mot sørvest. Til venstre sees Tallinn lufthavn.
**Ülemistesjøen** (estisk: *Ülemiste järv*) er den største innsjøen i nærheten av Estlands hovedstad Tallinn. Arealet er totalt 9,6 km² og innsjøen er inntil 6 meter dyp. Det meste av byens drikkevann hentes fra denne innsjøen og Tallinn lufthavn ligger på østsiden av innsjøen. Flyplassen har nødvendig utstyr for raskt å kunne taue ut fly som styrter i sjøen.

I innsjøen ligger det en stein kalt «Lindakivi». I estisk mytologi sier man at steinen var en av steinene Linda bar til Kalev sin grav ved Toompea, men som falt ut av forkledet hennes. Hun satte seg på steinen og gråt, og slik ble dermed innsjøen dannet. Et annet sagn sier at «Gamle Ülemiste» bor i innsjøen. Dersom noen møter han, skal han visstnok spørre: «Er Tallinn klar nå?». Og om personen da svarer «ja», så vil han flomme over byen. Det rette svaret vil altså vere «Nei, det er mye som ennå må gjøres».

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Philippe Avril** (født 16. september 1654 i Angoulême i Frankrike, død i 1698 til sjøs) var en katolsk prest tilknyttet jesuittordenen. Hen er kjent for sine oppdagelsesferder.

Avril var professor for filosofi og matematikk i Paris. Derfra ble han sendt ut for å slutte seg til jesuittene i Kina. Etter instruksjoner gitt av pater Ferdinand Verbiest, en jesuitt ved hoffet i Beijing, forsøkte han å nå Kina landveien, og reiste østover i seks år via Kurdistan, Armenia, Astrakhan, Persia og andre land i Asia.

Da han ankom Moskva ble Avril nektet viderereise gjennom Tataria, og ble sendt av den russiske regjering til Polen. Derfra dro han til Istanbul og deretter tilbake til Frankrike.

Til tross for sykdom gjorde han nok et forsøk på å nå Kina, nå sjøveien. Skipet forsvant; antagelig led det skibbrudd i 1698.

Avrils dagbok og øvrige skrifter gav historikere og demografer uvurderlige informasjoner om de besøkte land. .

Referanser
----------

1. ↑   www.ceeol.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   worldhistoryconnected.press.illinois.edu[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Love, Ronald S. (2003). «A Passage to China: A French Jesuit's Perceptions of Siberia in the 1680s». *French Colonial History*. 3: 94.  Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ICCU
 |
«**Syng igjen den kjære sangen**» er en gammel vise, som blant annet er sunget inn på plate av Lapp-Lisa. Det er uklart om den er svensk eller norsk. En teori går ut på at den kommer fra Nes på Romerike, hvor den skal ha blitt skrevet i 1870, men dette er en tvilsom opplysning.

Teksten
-------

1. Barndomstiden er forsvunnet, du har bare minnet nå,  
stilnet har den kjære sangen som du sang når du ved mamma lå.  
God du minns den trygge tiden, da ved mor sitt kne du ba,  
i ditt hjerte rådde freden, da du tenkte på Guds skjønne stad.

Ref: *Syng igjen den kjære sangen  
om den nåd som evig er.  
Be på nytt den gamle bønnen  
Gud som har barna kjær.*

2. Stunden her på jorden raskt forsvinner, matt ved tidens grens du står  
evighetens alvor minner om Guds dom som forestår.  
Be i dag til Gud om frelse her i enkelbarnetro,  
ta i mot den skjønne hilsning da ble ditt hjerte gitt fred og ro.

Kilder
------

* Per Johan Skjærstad: «Gode gamle viser frem fra glemselen», Gyldendal 1982
**Tverrsum** til et naturlig tall er summen av sifrene i tallet. For eksempel er tverrsummen til 453 lik 4 + 5 + 3 = 12. Når tverrsummen til et tall inneholder flere siffer, kan man fortsette med å ta tverrsummen av resultatet til man har et ensifret tall. Dette tallet kalles den minste tverrsummen til tallet. Den minste tverrsummen til 453 er tverrsummen til 12, nemlig 1+2=3. Den minste tverrsummen kan også kalles den gjentatte tverrsummen eller den itererte tverrsummen. Noen ganger kalles tverrsummen til tallet for den største tverrsummen, for å skille det fra den minste tverrsummen.

Det er viktig å merke seg at tverrsummen her beregnes ut fra sifrene til tallet, når det er skrevet i titallssystemet. Tverrsummen til et tall skrevet i andre posisjonssystemer kan også defineres, men vil da gi et helt annet resultat.

Tverrsummen er i enkelte tilfeller nyttig å regne ut.

* Et tall er delelig med 3 hvis og bare hvis tverrsummen er delelig med 3. Det samme gjelder om vi bruker den minste tverrsummen.
* Et tall er delelig med 9 hvis og bare hvis tverrsummen er delelig med 9. Det er det samme som at den minste tverrsummen er lik 9. Det samme gjelder om vi bruker den minste tverrsummen.

Tverrsummen kan også brukes til å sjekke om et regnestykke har blitt riktig utført. Hvis *a* ganget med *b* gir *c* som resultat, vil den minste tverrsummen av produktet av tverrsummen av *a* og *b* være lik den minste tverrsummen av *c*. Årsaken er at tverrsummene er kongruente med de opprinnelige tallene modulo 9, slik at modulær aritmetikk kan brukes. Dette var før regnemaskinenes tid viktig i bokføring, og er stadig i dag et viktig tema i skolematematikken.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** MathWorld
 |
En **tverrpolitisk organisasjon** er en politisk organisasjon som jobber for en bestemt sak av politisk natur, men som er uavhengig av politiske partier eller bestemte politiske ideologier eller retninger. Ofte vil en del av medlemsmassen i en tverrpolitisk organisasjon ha en partipolitisk bakgrunn, mens andre ikke er involvert i partipolitikk. Mange tverrpolitiske organisasjoner jobber for politiske saker som har oppslutning i mange politiske partier; på denne måten fungerer tverrpolitiske organisasjoner ofte som møtesteder for personer med forskjellig partipolitisk bakgrunn. For eksempel er Europabevegelsen og Nei til EU begge klart politiske organisasjoner som tiltrekker seg medlemmer fra mange partier, og til dels fra de samme partiene (f.eks. Arbeiderpartiet).

Ofte brukes betegnelsen *partipolitisk uavhengig organisasjon* om organisasjoner med et politisk virkefelt, men uten formelle bånd til et parti. Partipolitisk uavhengige organisasjoner kan likevel støtte bestemte politiske retninger og stå ideologisk nær bestemte partier. De kan dermed skille seg fra tverrpolitiske organisasjoner, som gjerne er mer bredt representative for det politiske spekteret og også uten uformelle og ideologiske bånd til bestemte partier. Alle tverrpolitiske organisasjoner er partipolitisk uavhengige, men ikke alle partipolitisk uavhengige organisasjoner er også tverrpolitiske.

Norske tverrpolitiske organisasjoner
------------------------------------

Saksfokuserte organisasjoner (ikke-partier)
Noen eksempler på norske saksfokuserte tverrpolitiske organisasjoner som ikke er partier er:

* Europabevegelsen
* Nei til EU
* Norsk Kvinnesaksforening

Valglister
Spesielt i lokalpolitikken finnes det også politiske valglister som har en tverrpolitisk profil, i den forstand at de ikke knytter seg opp mot etablerte ideologier eller fløyer i politikken, men ofte fokuserer på lokale saker, f.eks. Karmøylista.
En **tverrsnittstudie** er den enkleste formen for kvantitative studier, og består i at man observerer et antall observasjonsenheter på ett og kun ett tidspunkt. Formålet kan være å fastslå utbredelsen av et fenomen eller undersøke mistenkte årsaksfaktorer. Om man ønsker å undersøke generelt utbredelsen av et fenomen kan man gjøre et tilfeldighetsutvalg blant hele populasjonen. Om man ønsker å undersøke nærmere årsaksfaktorer ved et spesielt fenomen kan man gjøre utvalg enten blant enhetene som har vært utsatt for en spesiell påvirkning (den uavhengige variabler) eller blant enhetene som har fått et spesifikt resultat (den avhengige variabler). Man bruker så regresjonsanalyse for å undersøke statistiske sammenhenger med andre variabler innen dette utvalget.

Ulemper
-------

Svakheten med tversnittsstudier er at de ikke kan si noe om årsaks–virkningsforhold, altså hvilken vei årsaksrelasjonene eventuelt går, eller om de ligger nært/fjernt hverandre i tid. Videre vil det alltid være vanskelig å avdekke bakenforliggende variabler som kan skape en spuriøs korrelasjon.

Referanser
----------

1. ↑  Skog, Ole-Jørgen : *Å forklare sosiale fenomener - en regresjonsbasert tilnærming*, Gylendal Akademiske 2004, s. 71
2. 1 2  «tverrsnittsstudie – Store norske leksikon». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 29. januar 2017.
3. ↑  Skog, Ole-Jørgen : *Å forklare sosiale fenomener - en regresjonsbasert tilnærming*, Gylendal Akademiske 2004, s. 74
***The Ethical Slut: A Guide to Infinite Sexual Possibilities*** (ISBN 1-890159-01-8) er en engelskspråklig sakprosa skrevet av Dossie Easton og Catherine A. Liszt (et pseudonym for Janet Hardy). Boken blir ansett for å ha gitt øket forståelse for muligheten av å praktisere samtykkende ikke-monogami som en livsstil og gir praktisk veilledning om hvordan slike langvarige forhold virker og kan praktiseres.

Innhold
-------

Forfatterne definerer begrepet *slut* – eller ludder – «som en person av hvilket som helst kjønn som har mot til å leve etter den radikale ideen om at sex er deilig og nytelse er godt for deg». Begrepet er tatt tilbake fra den vanlige bruken som beskrivelse av en promiskuøs person. I stedet blir det brukt til å beskrive en person som aksepterer sin glede av seksualiteten og nytelsen som ligger i intimitet med andre, og velger å sammenkoble og akseptere disse på en etisk og åpen måte, heller enn å drive med fusk. 

*The Ethical Slut* diskuterer hvordan man kan leve et aktivt liv med flere samtidige seksuelle forhold på en måte som er både ærlig og riktig. Andre emner som blir tatt opp til diskusjon, er hvordan takle de praktiske vanskelighetene og mulighetene for å finne og beholde partnere, opprettholde forhold med andre og strategier for personlig vekst. 

Boken inneholder kapitler som tar opp hvordan samtykkende ikke-monogami håndteres i forskjellige subkulturer slik som 
i de homofile og lesbiske miljøene, informasjon om hvordan håndtere «timeplaner», sjalusi, kommunikasjon, konflikter i forhold og etikette for gruppesex.

Film
----

I en artikkel i januarutgaven av tidsskriftet *East Bay Express* ble det opplyst at Moses Ma skulle produsere en film basert på *The Ethical Slut*.

Teater
------

John Sable's stykke *Multiple O*, en tilrettelegging av *The Ethical Slut* for scenen hadde premiere 2. mai 2008 på Broom Street Theater.

Nye utgaver
-----------

Medforfatter Dossie Easton fortalte i mai 2007 at hun og Liszt arbeidet på en ny utgave av boken, hvor det blant 
annet skulle være flere kommunikasjonsøvelser og informasjon om polyamori-fellesskap på internett. Den utkom i mars 2009 og heter *The Ethical Slut: A Practical Guide to Polyamory, Open Relationships & Other Adventures*

Referanser
----------

1. ↑  East Bay Express | Arts & Culture | Sluts and Pork Buns Arkivert 17. februar 2007 hos Wayback Machine.
2. ↑  Broom Street Theater Arkivert 12. mai 2017 hos Wayback Machine.
3. ↑  Easton, Dossie. Interview. "Episode 110[*død lenke*]." *Polyamory Weekly Arkivert 9. desember 2021 hos Wayback Machine.*. By Cunning Minx. May 24, 2007. Quoted in "Upcoming Poly Books and Movie". *Polyamory in the News*. May 25, 2007.
4. ↑  Product Page at amazon.com

Eksterne lenker
---------------

* Greenery Press, hjemmesiden til forlaget som utgir *The Ethical Slut*
* A positive review of *The Ethical Slut*
* Summary on Qwantz Dinosaur Comics

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |
***The Evil*** er en amerikansk grøsser fra 1978 regissert av Gus Trikonis. Filmen handler om en gruppe mennesker som skal pusse opp et stort gods som har stått tomt i årevis. Ved en tilfeldighet forløser noen av dem de demoniske kreftene som ligger bundet der. Hovedrollene spilles av Richard Crenna og Joanna Pettet.

Filmen er også delvis kjent under titler som *Cry Demon* og *House of Evil*.

Handling
--------

Handlingen er lagt til et gammelt gods som har stått tomt i mange år, og som ingen i distriktet tør nærme seg. Årsaken er flere uforklarlige hendelser i og rundt huset. Uvitende om husets rykte leier C.J. Arnold og hans kone huset for sommeren. Sammen med noen venner begynner de å sette huset i stand igjen, men litt etter litt får flere av dem føle nærværet av andre krefter i huset. Ved en tilfeldighet åpner noen av dem en portal i husets kjeller, noe som medfører at de demoniske krefter som ligger bundet forløses i all sin kraft. Alle utganger og vinduer lukkes og det blir det en kamp på liv og død for å komme seg ut.

Rolleliste
----------

* Richard Crenna ... C.J. Arnold
* Joanna Pettet ... Dr. Caroline Arnold
* Andrew Prine ... Prof. Raymond Guy
* Cassie Yates ... Mary Harper
* George O'Hanlon Jr. ... Pete Brooks
* Lynne Moody ... Felicia Allen
* Mary Louise Weller ... Laurie Belman
* Robert Viharo ... Dwight
* Victor Buono ... Satan
* Milton Selzer ... Decker
* Ed Bakey ... Sam, the caretaker
* Galen Thompson ... Ånden til Emilio Vargas
* Emory Souza ... Demon

Referanser
----------

1. ↑  Video & Data nr. 4/5, 1983, s.25)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Evil* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *The Evil* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *The Evil* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *The Evil* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *The Evil* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *The Evil* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
***The Evangelist*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Barry O'Neil.

Handling
--------

Forretningsmannen Philip Nuneham legger mer vekt på sin virksomhet med å bygge kraftverk, enn han gjør for sin kone Christabel. Fordi hun føler seg forsømt og lite elsket, er Christabel mottakelig for oppmerksomheten til Rex Allan - en ung hær-offiser. Når regimentet hans plutselig blir kalt til utenlandstjeneste i India, overbeviser han Christabel om å i all hemmelighet følge ham til Southampton for å se ham reise sin vei.

Christabel tilbringer også natten med ham, men på vei hjem dagen etter blir hun involvert i en trafikk-ulykke og skadet. Den anerkjente evangelisten Sylvanus Rebbings oppdager og redder henne. Han har den aller største menigheten i landet. Men han har også pådratt seg fiendskapen til det religiøse etablissementet, på grunn av hans meninger angående religion og religiøs hykleri. I tillegg oppdager ektemannen hennes utroskap hennes, og truer med å skilles fra henne og beholde datteren deres Ione.

Skuespillere
------------

* Gladys Hanson som Christabel Nuneham.
* Walter Law som Sir James Nuneham.
* Ferdinand Tidmarsh som Philip Nuneham.
* George Soule Spencer som Sylvanus Rebbings.
* Jack Standing som Rex Allen.
* George Clarke som biskopen av Trentistown.
* Peter Lang som pastor Joseph Cushway.
* Arthur Matthews som Deacon Shergold.
* Bartley McCullum som Ben Possiter.
* Richard Wangermann som Hassell.
* Eleanor Dunn som Ione Nuneham.
* Betty Brice som Phoebe Ransford.
* Ruth Bryan som Naomi Rebbings.

Referanser
----------

1. ↑  The Evangelist
2. ↑  THE EVANGELIST

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Evangelist* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Evangelist* på American Film Institute Rediger på Wikidata
«**Syng for meg sangen om Jesus**», eller «**La meg få høre om Jesus**», som den også kalles, ble skrevet av Fanny Crosby i 1870. Hun ble blind som spedbarn, grunnet en øyebetennelse. Hun viste seg allerede som barn å være en begavet tekstforfatter. Denne sangen ble trukket frem i lyset av frelsesoffiseren Kommandør Frederick de Lauter Tucker. Han hadde sangen med til en verdenskongress i England i 1904, og brukte sangen i forbindelse med dramatisering av Jesu liv. Kommandør Karl Larsson oversatte den til svensk, og norsk språkdrakt har den fått av Bernhard Fjærestrand. Fanny Crosby døde 95 år gammel i 1915. Melodien til diktet hennes er av John R. Sweney. 

Sangen er innspilt på en rekke plateinnspillinger, blant annet av De Syngende Husmødre på platen *La oss leve for hverandre* og på *Frem fra Glemselen kap.19* med Rita Engebretsen.

Teksten
-------

1. La meg få høre om Jesus, skriv i mitt hjerte hvert ord!  
Syng for meg sangen om Jesus, herligste sang på vår jord.  
Den som for Betlehems hyrder lød fra det himmelske kor,  
ære skje Gud i det høye, født er en frelser til jord.  
*Ref: Syng for meg sangen om Jesus,  
syng den i sjelsdypet inn.  
Syng til hvert ord om min frelser  
gjenlyder dypt i mitt sinn.*
2. La meg få høre det atter at han for min skyld har lidt,  
fristelsens bitreste kvaler, hån og bespottelser titt!  
Hjemløs og fattig han vandret lidelsens tornfulle vei,  
bar all min synd uten klage, sådan en frelser har jeg.
3. La meg få høre om korset der han led skjenselfull død  
vis meg den grav der i klippen hvorfra med kraft han seg brøt.  
Dødsrikets porter han sprengte, åpnet til himmelen vei,  
førte fra døden til livet også en synder som meg.

Referanser
----------

1. ↑  *Sangboken*. s. 29. ISBN 82-520-7610-6.
**Hafslund Eco Vannkraft** (stiftet 6. juli 2001 som *Oslo Energi Produksjon AS*) er et norsk kraftproduksjonsselskap felleseid av Hafslund Eco (57,2 %) og Eidsiva Energi (42,8 %).

Selskapet har egne produksjonsanlegg i Aurland, Hallingdal, Innlandet og Glomma, samt at de er deleier i flere kraftverk over hele Sør-Norge, direkte eller indirekte gjennom det heleide datterselskapet Hafslund Eco Vannkraft Innlandet.

Historie
--------

Selskapet har sitt opphav i *Christiania Elektricitetsværk*, som ble etablert i 1892. Hammeren kraftverk i Maridalen sto ferdig noen år senere. Vannkraftproduksjonen økte betydelig fra 1920-årene og fram til 1989 under navnet Oslo Lysverker. Dette resulterte i utbygging av kraftverkene i Hallingdal, Solbergfoss, Aurland og Vinstra i Gudbrandsdalen.

I 1991 ble Oslo Lysverker omdannet til aksjeselskap med navnet Oslo Energi AS, og videre i 1994 tok selskapet form som konsern. I perioden 1996–2006 ble datterselskapene i konsernet Oslo Energi Holding solgt eller infusjonert. Selskapets andel i Fellesanlegget Kykkelsrud Fossumfoss kraftverk ble solgt til Hafslund.[] Oppgjøret kom i form av en rettet emisjon og gjorde at Oslo Energi Holding ble største aksjonær i Hafslund. I 1997 kjøpte Vattenfall Norge seg inn i Hafslund og ble største aksjonær. I 1999 kjøpte Oslo Energi Holding alle Statoils aksjer i Hafslund og ble igjen største aksjonær med 31,5%.[] I 2000 solgte Folketrygdefondet sine andeler i Hafslund til Vattenfall som dermed satt med 20,5%.[] I 2001 ble omsetningsselskapet Oslo Energi AS og dermed også merkevaren Oslo Energi solgt til Vattenfall Norge. Samtidig skiftet konsernet navn til E-CO Energi. Vattenfalls aksjer i Hafslund ble overtatt av svenske Sydkraft AB.

I 2001 ble E-CO Energi også majoritetseier i Oppland Energi. Byggingen av kraftverkene Øyberget og Framruste i Øvre Otta ble satt i drift i 2005. I 2008 ble Breidalsoverføringen åpnet mellom Breidalsvannet og Raudalsvannet. I april 2017 ble det kunngjort at E-CO Energi kjøper Hafslunds vannkraftproduksjon.

Før fusjonen med Hafslund og Eidsiva Vannkraft i 2020, hadde E-CO Energi ca. 500 000 energikunder og ca. 2,5 milliarder kroner i omsetning. Selskapet var også Norges nest største kraftprodusent, med en samlet årsproduksjon på ca. 10 TWh.[]

Referanser
----------

1. ↑   Enhetsregisteret, w2.brreg.no, besøkt 7. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  .
3. 1 2 3  «E-CO Energi AS skifter navn til Hafslund Eco Vannkraft AS». Hafslund Eco. 2. mars 2020. Arkivert fra originalen 15. august 2020. Besøkt 7. juni 2020.
4. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
Pyntet likkiste og annet utstyr som ofte blir brukt ved syning under formell likskue og minnesamvær i tilknytning til tradisjonelle begravelser i USA. Fra en utstilling i *Museum of Funeral Customs* i Springfield i Illinois 2006.
**Syning** er et uttrykk som brukes når noen ser en avdød eller liket vises fram. Den avdøde kan være i en seng, på en båre eller i en kiste. En syning kan finne sted når som helst mellom dødsfallet og begravelsen eller bisettelsen. Syning forveksles ofte med likskue, samling rundt et lik før man legger lokk på kista, som har en mer formell juridisk karakter.

Før var det vanlig praksis med visning eller syning av liket (likskue) og båreandakt og utsynging i forbindelsen med at den avdøde ble ført ut av hjemmet.

Se også
-------

* Likvake
* Lit de parade, høytidelig, seremonielt likskue

Referanser
----------

1. ↑  Om båreandakt og visning i *Religioner, livssyn og gravferd : en håndbok om gravskikker* (1993, side 122)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Philippe Bidart** (født 10. april 1953 i Saint-Étienne-de-Baïgorry, Frankrike), også kjent som **Filipe Bidart** eller under sitt *nom de guerre* **Patxi**, er en baskisk nasjonalist og tidligere leder av den væpnede organisasjonen Iparretarrak.

Liv og virke
------------

Logoen til Iparetarrak, organisasjonen Bidart stiftet i 1973.
Bidart arbeidet tidlig på 1970-tallet som lærer ved en *ikastola*. Inspirert av de politiske kampene i spansk Baskerland grunnla han i 1973 den væpnede organisasjonen Iparretarrak, som kjempet for baskisk selvstendighet fra Frankrike. Organisasjonen var også særlig opptatt av det de anså som franske myndigheters ensidige satsing på turisme, mens andre næringer som fiske, landbruk og industri ble neglisjert.

I 1982 gikk Bidart under jorden. 20. februar 1988 ble han arrestert i Boucau.

### Dom og fengsel

I 1992 ble Bidart dømt for drapet på to medlemmer av opprørspolitiet Compagnies républicaines de sécurité i hans hjemby Saint-Etienne-de-Baïgorry. I 1993 ble han dømt for drapet på en gendarm i Biscarrosse. I 2000 ble han også dømt for en gammel skyteepisode som kostet en politimann livet og såret en annen. Han sonet 19 år i høysikkerhetsfengselet i Clairvaux før han ble prøveløslatt i 2007. Prøveløslatelsen ble anket av den franske riksadvokaten.

### Etter løslatelsen

Et av vilkårene for prøveløslatelsen var at Bidart ikke fikk lov til å bo i fransk Baskerland.

I 2011 ble han valgt til sekretariatet i det baskiske nasjonalistpartiet Abertzaleen Batasuna.

I mai 2012 besluttet ankedomstolen i Paris at Bidart fikk flytte hjem til sin fars hus i Saint-Etienne-de-Baïgorry, stadig underlagt visse restriksjoner.

Referanser
----------

1. ↑   www.argia.eus[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Auñamendi Eusko Entziklopedia: Iparretarrak
3. 1 2  «Le nationaliste basque Philippe Bidart remis en liberté». Libération. 14. februar 2007. Besøkt 9. mars 2019.
4. ↑  «Sale de prisión en Francia el líder y fundador de Iparretarrak, Philippe Bidart». El Mundo. 14. februar 2007. Besøkt 9. mars 2019.
5. ↑  «AB invite Batasuna et EA à rejoindre EH Bai». Le Journal du Pay Basque. 7. desember 2011. Arkivert fra originalen 18. januar 2012. Besøkt 9. mars 2019.
6. ↑  Trabuchet, Ludovic (31. mai 2012). «Philippe Bidart sera resté discret jusqu'au bout». Midi Libre. Besøkt 9. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Institut National de l'Audiovisuel: Nyhetsinnslag om arrestasjonen av Bidart i 1982 (fransk)

Portal: Baskerland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** SUDOC
 |
***Atamania*** er en slekt av biller i familien rødvinger.

Utseende
--------

Hannen er en middelsstor (ca. 12 millimeter), avlang, fint hårete, matt brun rødvinge. Antennene er trådformede med lange, tynne ledd, over halvparten av kroppslengden. Hodet er nokså lite. Pronotum er klokkeformet, nær dobbelt så bredt som langt. Dekkvingene er nokså lange og smale med fine punktstriper. Hunnen er ukjent, men sannsynligvis larvelignende.

Levevis
-------

Artene lever i skog.

Trilobitt-larver
----------------

I underfamilien Dulticolinae, som lever i regnskoger i Sørøst-Asia (de er blant annet vanlige i Kinabalu nasjonalpark på Borneo), beholder hunnene sitt larve-utseende hele livet, såkalte larviforme hunner. Disse vokser seg betydelig større enn "normale" rødvinger og kan bli opptil 8 cm lange. Både larvene og de voksne hunnene har en svak likhet med de utdødde trilobittene, og navnet "trilobittlarver" brukes derfor både om larver og voksne hunner i denne gruppen. De er langstrakte og noe flate. Det lille hodet er fullstendig skjult under den fremste ryggplaten (pronotum). De tre brystsegmentene (thorax) bærer store, brede, mer eller mindre trekantede ryggplater. Bakkroppsleddene (abdomen) er korte og brede, harde, og hvert ledd bærer en pigg på siden. Disse interessante insektene nevnes som en turistattraksjon ved økoturisme til Borneos regnskoger.

Utbredelse
----------

Artene er utbredt på Malaysia, både i Vest-Malaysia, Sarawak og Sabah.

Systematisk oversikt
--------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
			* Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
				+ Underfamilien Leptolycinae Leng & Mutchler, 1922
					- stammen Duliticolini Mjöberg, 1925
						* slekten ***Atamania*** Kazantsev, 2005
							+ *Atamania emasensis* (Bocakova, 2006)
							+ *Atamania hammondi* (Bocakova, 2006)
							+ *Atamania pahangana* (Bocakova, 2006)
							+ *Atamania tembeling* Kazantsev, 2005

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 26. oktober 2020. Besøkt 26. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Atamania* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**Paralytisk skalldyrforgiftning** (PSP) er en form for skjellforgiftning. Symptomer på PSP er en brennende/prikkende følelse rundt munnen, i tunga og i fingrene. Man kan kjenne seg svimmel og i noen tilfeller oppleve muskellammelse og problem med å puste. Skjell som spiser giftige/toksiske alger vil kunne forårsake PSP. Blåskjellvarselet varsler blant annen forekomst av slike giftstoffer.

Årsak
-----

Skjellarter som blåskjell tar til seg næring ved å filtrere vann for planktonalger. Noen av disse algene, for eksempel Alexandrium tamarense, inneholder toksinet Saxitoxin som blir konsentrert i skalldyret.

Symptom og følger
-----------------

Skjelforgifting kan medføre diaré, kvalme, oppkast, magesmerter, svimmelhet, forvirring og nerveskader. I nokre tilfelle hender muskellaming og pustevanskar som kan vera livstruende.

Symptomene kan komme allerede 30 minutter etter at man har spist giftige skjell/muslinger. Første indikator bruker å være oppkast, kramper og diaré. Stikkinger i halsen, tunga og på leppene kan også finne sted. Deretter følger gjerne koordineringsvansker for kroppen, svake muskler og pustevansker. Som regel trenger man ikke å behandle sykdommen, for symptomene vil forsvinne etter 1-4 dager, men svake muskler kan man vente seg i flere uker.

Ved høye doser saxitoxin vil det som regel føre til nedsatt blodtrykk, hjertekrampe og til slutt hjertestans.
Ved 1-10 % av tilfellene kan paralytisk skaldyrforgifting føre til dødsfall, og sjansen for dette er størst hos eldre mennesker og de med nedsatt immunforsvar.

Historie
--------

Man har lenge kjent til skalldyrforgifning, men fant først sammenhengen med alger på 1920-talet.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Skjellforgiftning». *Smittevernboka*. Folkehelseinsituttet. Arkivert fra originalen 22. mai 2012.
2. ↑  Andrinolo D.; Michea L.; Lagos N. (1999). «Toxic effects, pharmcokinetics and clearance of saxitoxin, a component of paralytic shellfish poison in cat». *Toxicon*. 37 (3): 447–464.
3. ↑  de Carvalho M.; Jacinto J.; Ramos N. (1998). «Paralytic shellfish poisoning: clinical and electrophysiological observations». *Journal of Neurology*. 245 (8): 551–554.

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
***The Eternal Question*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Burton L. King.

Handling
--------

Ralph Courtland og Pierre Felix sitter i Fifth Avenue Club, og diskuterer kvinner. Felix påstår at han i løpet av tre måneder kan forvandle en hvilket som helst tilfeldig kvinne, ganske enkelt ved å kle henne skikkelig og mote-riktig. Ralph og Felix inngår derfor et veddemål, og innsatsen settes til 25 000 dollar.

Pierre gir kvinnen Bianca vakre klær, og installerer henne i en flott leilighet - hvor han begynner eksperimentet. Bianca blir deretter introdusert for samfunnet ved et veldedighetsball og basar arrangert av Ralphs mor. Pierre introduserer henne som en russisk grevinne. Ralph kommer snart tilbake, og gir henne så mye oppmerksomhet i løpet av ballet at Pierres misunnelse vekkes.

Skuespillere
------------

* Olga Petrova som Bianca.
* Mahlon Hamilton som Ralph Courtland.
* Arthur Hoops som storhertug av Serdian.
* Warner Oland som Pierre Felix.
* Edward Martindel som advokat Allen Tait.
* Henry Leone som Carlo.
* Howard Missimer som kongen av Montemaro.
* Evelyn Dumo som Carlotta.

Referanser
----------

1. ↑  The Eternal Question
2. ↑  THE ETERNAL QUESTION

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Eternal Question* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Eternal Question* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Eternal Question* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Darlene Vogel** (født 25. oktober 1962 i Modesto i California) er en amerikansk skuespiller som først var modell og gjorde reklamer før hen vendte seg mot skuespill, hovedsakelig for lettere amerikansk TV-underholdning. Hun er mest kjent for politiserien *Pacific Blue*.

Som skuespiller
---------------

Vogels første rolle i en spillefilm var sciencefictionfilmen *Tilbake til framtiden del II* (1989). Hennes andre spillefilmer hvor hun hadde en mindre rolle er *Ski School* (1991), *Angel 4: Undercover* (1993), og *Ring of Steel* (1994).

Det er først og fremst for TV Darlene Vogel har jobbet. Hennes mest kjente rolle er politiserien *Pacific Blue* som syklende konstabel Chris Kelly fra 1996 til 1999. Hun var også med i såpeoperaen *One Life to Live* som doktor Melanie Farrell McIver fra 2000 til 2001. Hun har også hatt flere gjesteopptredener i TV-serier, som *Full House*, *Northern Exposure*, *Boy Meets World* og *CSI: Crime Scene Investigation*. Den nyeste[*når?*] TV-filmen hun har deltatt i er *Relative Stranger* (2009).[]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Darlene Vogel på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Darlene Vogel på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Darlene Vogel på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Darlene Vogel hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Vryburg** («fri borg») er en stor agrikulturell by i provinsen Bokone Bophirima i Sør-Afrika.

Den ligger halvveis mellom Kimberley (hovedstaden i Noord-Kaap) og Mahikeng (hovedstaden i Bokone Bophirima). Det ligger ved Cecil Rhodes' store nordlige jernbane som gikk fra Cape Town gjennom Kimberleys diamantfelter, Vryburg, Mahikeng og nordover forbi Victoriafallene. Den ligger også ved N14 som går fra Gauteng i sørvestlig retning gjennom Vryburg, Kuruman og Upington til gruvebyen Springbok i nordvestlige Kapp. Denne veien forbinder Gauteng med Namibia.

Townshipet Huhudi (setswana: «rennende vann») ligger rett sør for byen. Utdanningsinstituttet Tiger Kloof ble satt opp sør for byen av London Missionary Society i 1904. Steinkirken på området er et nasjonalt monument.

Da republikken Stellaland ble etablert i 1882, ble Vryburg dens hovedstad. G.J. van Niekerk var dens første og eneste president. Britene tok byen i 1885 og førte området inn i Britisk Bechuanaland som igjen ble del av Kappkolonien i 1895. Under andre boerkrig bygget britene en konsentrasjonsleir her for å huse boerkvinner og barn. Kappkolonien ble Kapp-provinsen i 1910, en av de fire provinsene i Unionen Sør-Afrika og senere Republikken Sør-Afrika. Da ni provinser ble etablert i 1994, ble byen del av provinsen Bokone Bophirima.

Vryburg er Sør-Afrikas største kjøttproduserende distrikt, og Hereford–kveget er det mest populære. Det kalles noen ganger «Sør-Afrikas Texas». Mais og peanøtter er viktige avlinger som blir produsert i distriktet.

Eksterne lenker
---------------

* Tiger Kloof Educational Institute Arkivert 12. november 2007 hos Wayback Machine.
* Onderstepoort Veterinary Institute

| * v
* d
* r
Provinsen Bokone Bophirima i Sør-Afrika |
| --- |
| **Provinshovedstad:** Mahikeng |
| Landdistrikter | Bojanala Platinum **·** Ngaka Modiri Molema **·** Dr Ruth Segomotsi Mompati **·** Dr Kenneth Kaunda | Sør-Afrikas flagg |
| Mindre byer | Bloemhof **·** Blyvooruitzicht **·** Brits **·** Broederstroom **·** Christiana **·** Coligny **·** Delareyville **·** Derby **·** Freedom Park **·** Ga-Rankuwa **·** Groot Marico **·** Hartbeesfontein **·** Hartbeespoort **·** Klerksdorp **·** Kosmos **·** Koster **·** Kroondal **·** Leeudoringstad **·** Lichtenburg **·** Mabopane **·** Makwassie **·** Mmabatho **·** Mmakau **·** Moedwil **·** Orkney **·** Ottosdal **·** Phokeng **·** Pomfret **·** Potchefstroom **·** Ramatlabama **·** Ramokoka **·** Reivilo **·** Rustenburg **·** Sannieshof **·** Schweizer-Reneke **·** Stella **·** Stilfontein **·** Sun City **·** Swartruggens **·** Taung **·** Ventersdorp **·** Vryburg **·** Olmaransstad **·** Zeerust **·** Zinniaville |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Aiguille du Dru** (også kalte **Dru** eller **Drus**) er et fjell i Mont Blanc-massivet i De franske Alpene. Fjellet har to topper:

* *Grander Aiguille du Dru* (eller *Grander Dru*) 3 754 m og
* *Petit Aiguille du Dru* (eller *Petit Dru*) 3 733 m

De to toppene ligger på vestryggen av Aiguille Verte (4 122 m) og er forbundet til hverandre av *Brèche du Dru* (3 697 m).

De britiske fjellklatrerene Clinton Thomas Dent og J. W. Hartley sammen med guidene Alexander Burgener og K. Maurer foretok førstebestigningen av *Grander Dru* 12. september 1878 (sørøstsiden).

*Petit Dru* ble det påfølgende året, den 29. august 1879, klatret av J. E. Charlet-Straton, P. Payot og F. Follignet via sydsiden og sørvestryggen. Førstebestigningen av begge toppene ble gjort av E. Fontaine og J. Ravanel 23. august 1901. Nordsiden, som er en av Alpenes store nordvegger, ble første gang klatret av Pierre Allain og R. Leininger 1. august 1935.

Italieneren Walter Bonatti soloklatret en vanskelig rute på det sørvestlige bergfestet til *Petit Dru* («Bonatti-pilaren») i august 1955. Denne ruten eksisterer ikke lenger på grunn av store steinras i 1997, 2003 og 2005. Merkene etter rasene er synlig fra Chamonixdalen.

Eksterne lenker
---------------

* Aiguille du Dru på SummitPost

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
Abramovich med Eugenia Mikhailovna Shakhovskaya i 1913
**Vsevolod Mikhaylovich Abramovitsj** (russisk: Всеволод Михайлович АбрамовичВсеволод Михайлович Абрамович) (født 11. august 1890, død 24. april 1913) var en banebrytende flypioner.

Biografi
--------

Abramovitsj ble født 11. august 1890 i Odessa som sønnesønn av den jødiske forfatteren Mendele Mocher Sforim. Han studerte ved Charlottenburg tekniske høyskole. I 1911 fikk han en pilotlisens. Han begynte å arbeide for brødrene Wrights tyske datterselskap, Flugmaschinen Wright i Johannisthal, og ble deres sjefstestflyver.

I 1912 bygget Abramovitsj sitt eget fly, Abramovich Flyer, basert på hva han hadde lært på Wrightfabrikken. Han fløy det til St. Petersburg for å delta i en militær flykonkurranse.

Det samme året satte han en høyderekord på 2 100 meter og en utholdenhetsrekord for å frakte fire passasjerer i 46 minutter og 57 sekunder. Han ble drept i en luftfartsulykke mens han instruerte en flyelev, Eugenia Mikhailovna Shakhovskaja, på Johannisthal den 24. april 1913.

Referanser
----------

1. ↑  «Wssewolod Abramovitch». Early Aviators. Besøkt 18. oktober 2010. «Han ble født i Odessa 11. august 1890. Etter normal skolegang studerte han ved Charlottenburg polytekiske institutt i Tyskland. Høsten 1911 tok han eksamen ved Wright Society aviation school (diplom nr. 22) og ble flyinstruktør. Han arbeidet i "Flugmaschinen Wright-Gesellschaft" i Logannistalle. ...»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF
 |
***Sarantsja*** (originaltittel: *Саранча*) er en russisk film fra 2015, regissert av Jegor Baranov.

Handling
--------

Artyom og Lera møtes ved en badeby, og de har en sommer-flørt. Artyom er en enkel mann fra provinsen, en hardtarbeidende og en poet. Lera er en bohem-jente fra Moskva fra en langt mer velstående familie, hvis foreldre tar alle viktige avgjørelser på hennes vegne. Sommeren går fort, før de reiser tilbake til hvert deres liv. Lera drar tilbake til Moskva for å studere, og bygge en karriere for seg selv. Senere følger Artyom etter Lera til hovedstaden, men hun er ikke særlig glad for å møte ham igjen.

Lera forlover seg i stedet med farens gamle venn og forretningspartner, Gurevich. En eldre rik kvinne, Natalia, blir i mellomtiden interessert i Artyom. Først avviser han henne, men senere ombestemmer han seg - og går med på å gifte seg med henne. Men etter hvert gjenopptas også den romantiske affæren mellom Lera og Artyom, og dette kulminerer i en rekke brutale mord.

Skuespillere
------------

* Pjotr Fjodorov som Artjom
* Paulina Andrejeva som Lera
* Dmitrij Sjevtsjenko som Gurevitsj
* Jekaterina Volkova som Natalija
* Jevgenija Dmitrijeva som Irina

Referanser
----------

1. ↑  В далекой бухте - "Тимбукту"
2. ↑  Саранча (2013)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sarantsja* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) *Sarantsja* på Allociné Rediger på Wikidata