recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Geniale Griser** er et norskspråklig punk-skranglerock-band med medlemmer fra Oslo og omegn.

Geniale Griser ble dannet i 1995 og debuterte på Bærum Rockfestival samme år. På dette tidspunktet hadde bandet syv medlemmer. Bandet bestemte seg i 2002 for å satse hardere og endte opp med fem faste medlemmer, med Ilker Dursun som vokalist. I denne perioden var det generelt sterkt fokus[*hvor?*] på norsk rock og spesielt norskspråklig rock, og bandet fikk økt oppmerksomhet takket være denne bølgen. Gjennom de neste tre årene spilte de mange konserter i Oslo og rundt på Østlandet, samt ga ut debutalbumet *Til ungdommen* i 2004. Albumet ble spilt inn i Amper Tone studio; det var produsert av Kim Morten Mohn, med Johnny Skalleberg som lydtekniker

I 2005 sluttet vokalist Ilker og ble erstattet med Halvard Djupvik. Bandet spilte inn en coverlåt av Jokke & Valentinernes «Eller var det en drøm» til hyllestalbumet for Joachim Nilsen, *Det beste til meg og mine venner*. Låta «Fredag» fra *Til Ungdommen* kom med på den svenske punk-samlealbumet *Äggröran 7*. Halvard Djupvik sluttet i 2006, og i 2007 fikk bandet ny kvinnelig vokalist ved navn Sunniva Lind Høverstad.

Medlemmer
---------

* Marius Eymundsson – bass
* Kim Morten Mohn – trommer
* Erik Heje Werenskiold – tangenter
* Sunniva Lind Høverstad – vokal

### Tidligere medlemmer

* Ilker Dursun – vokal
* Halvard Djupvik – vokal
* Erlend Bæver – gitar
* Sebastian Slaaten
* Vidar K. Akse

Diskografi
----------

* 2004: *Til ungdommen* (album)

Referanser
----------

1. ↑  «Geniale Griser». *Rockipedia* **(engelsk)**. Rockheim. Arkivert fra originalen 27. oktober 2021. Besøkt 24. juni 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Bandets offisielle nettsted (Arkivert)
**Karihavet naturreservat** består av eliten holme i Melingsvågen i Bømlo kommune. Området ble som ett av 69 naturreservater i daværende Hordaland fylke, vernet 3. april 1987 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 15. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å sikre best mogelege vilkår for sjøfuglane i området samt å ta vare på ein viktig hekkelokalitet med dei plante- og dyrearter som naturleg er knytta til området.»
Med unntak av i 1990, altså 3 år etter fredningen, hvor det va 4-5 hekkende ternepar, har det ikke vært registrert noen hekkende fugler ifølge forvaltningsplanen fra 2014.

Referanser
----------

1. ↑  «faktaark». Naturbase. Besøkt 22. mars 2024.
2. 1 2  «Forskrift om vern for Karihavet naturreservat, Bømlo kommune, Hordaland». Lovdata. Besøkt 22. mars 2024.
3. ↑  Stein Byrkjeland (1. november 2015). «Hekkande sjøfugl i Hordaland 2014. Forvaltingsplan for 69 sjøfuglreservat, samt oppdatert bestandsoverslag for dei ulike sjøfuglartane i fylket.» (pdf). Fylkesmannen i Hordaland, miljøvern- og klimaavdelinga. s. 75. Besøkt 22. mars 2024.
**Opprydning:** Denne artikkelen trenger en opprydning for å oppfylle Wikipedias kvalitetskrav. Du kan hjelpe Wikipedia ved å forbedre den. Mangler som er blitt anført: mangler definisjon *(2020-12)*

Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. *(2021-03)*
I Nord-Gudbrandsdalen tok kvinnene på begynnelsen av 1800-tallet i bruk livkjolen. Norddalskvinnene utviklet livkjolen til et festantrekk ved å sy om todelte 1700-tallsdrakter de hadde liggende. Livkjolen fikk navn etter hva slags tøy stakken eller livkjolen var laget av. Livkjolen, norddalskvinnenes folkedrakt, var i bruk helt frem til de første tiårene av 1900-tallet. På dette tidspunkt skiftet folkedrakten identitet og ble bunad – bare brukt til høytid og fest. Bunadskjorta er i lin eller bomull med kryssesting med slyng, trådtunger og ev. nupereller. Kofte/trøye i svart klede er ytterplagget til denne bunaden. Damasktøyet til denne drakten veves nå i Norge og er rekonstruksjoner av 1700-tallstøy.
Borgeby slott
**Borgeby slott** ligger i Skåne, Sverige, mellom Lund og Landskrona. 

Slottet er antakelig en direkte etterfølger av en av Harald Blåtanns trelleborger. I middelalderen tilhørte den erkebiskopen av Lund. Ved reformasjonen kom den på adelige hender. I dag eies det av en stiftelse.

Slottets historie
-----------------

Trelleborgen ble antakelig reist ca. 980. Utenfor denne ble det oppført en trekirke, som senere ble erstattet av en i teglstein. Kirken var en patronatkirke, dvs. at den har vært borgherrens eiendom. 
Til forskjell fra de fleste andre ringborgene forble Borgeby et borgsted opp forbi vikingtiden. Funn av en skålvekt fra sen vikingtid og mynter preget fra midten av 1000-tallet, som er preget på stedet, viser dette. På 1100-tallet ble det reist et kraftig forsvarstårn midt inne i ringvollen. På 1200-tallet ble det oppført en mektig teglsteinsborg innenfor den ene fjerdedelen av ringvollen. Det ble også anlagt en vollgrav rundt dette anlegget. 

I 1452 ble borgen brent av svenskene under ledelse av Karl Knutssøn Bonde. Etter dette ble anlegget overtatt av erkebiskopen av Lund. Det ble oppført et eget kapell og en stor tårnbygning som skulle tjene som erkebiskopens privatbolig. Denne står fortsatt, selv om den gjennomgikk en hardhendt restaurering i 1870-årene.

Etter reformasjonen ble borgen gitt av kong Christian III i pant til borgermesteren i Malmö. Etter dette var Borgeby sete for flere adelsslekter. På 1550-tallet ble den nåværende hovedbygningen oppført av kong Frederik IIs kammertjener Hans Spiegel. Slottet ble brent av de danske styrkene i 1678 under den skånske krigen, men bygningene ble snart istandsatt. I 1887 gikk slottet over på ikke-adelige hender.

Arkeologiske undersøkelser
--------------------------

I 1974 framsatte arkeologen Rikard Holmeberg i sin doktoravhandling en hypotese om at det virkelig hadde vært en ringborg fra vikingtiden på Borgeby. Han kunne belegge dette med at deler av ringvollen kunne sees på flyfoto. I 1984 ble det åpnet utgravninger i borggården for å studere stratigrafien i kulturlagene. Dette ble fulgt opp med flere undersøkelser utover på 1990-tallet. I 1998 ble restene av ringvollen funnet under pløyelag, og det kunne konstateres at det dreier seg om en trelleborg. Den har hatt en diameter på 150 m, og har hatt en v-formet vollgrav utenfor vollen, som ved de andre danske anleggene. Bygningene innenfor vollen brant ned en gang i løpet av vikingtiden.

Litteratur
----------

Fredrik Svanberg: *Vikingatiden i Skåne*. Lund 2000. ISBN 91-89442-04-0.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Åge Simonsen** (født 1953) er en norsk zoolog med insekter som spesialfelt. Han har hatt et langvarig engasjement i Norges Miljøvernforbund (NMF). 

Simonsen er utdannet zoolog og entomolog med dr. scient.-grad fra Universitetet i Bergen. Han er den første i Norge med doktorgrad på tusenbein.

Han har vært ansatt som forsker ved konsulentselskapet NNI Resources. Her har han blant annet arbeidet innen områder som biologisk mangfold, entomologi, virvelløse dyr, terrestrisk økologi, akvatisk økologi, bunndyr og naturkartlegging.

På begynnelsen av 1990-tallet var Simonsen nestleder i Naturvernforbundet i Hordaland. I 1993 gikk han over til det nystartede Norges Miljøvernforbund (NMF), der han ble varamedlem i styret. Han har også hatt flere ledende stillinger i NMF, men gav seg etter interne konflikter.

Han har også være politisk aktiv. Først i studentparlamentet i Bergen hvor han var leder og landsstyremedlem av Norsk Studentunion. Rundt 1975 var han fylkesleder i Rogaland Sosialistisk Ungdom.

Simonsen har også engasjert seg i barnevernets virksomhet og har blant annet skrevet en håndbok for klientutvalg og barnevernsofre.

Familie
-------

Åge Simonsen er tvillingbror til Frp- og Demokratene-politikeren Jan Simonsen (1953–2019).

Referanser
----------

1. 1 2   VG, side(r) 26, utgitt 28. april 1990, besøkt 21. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Jan Ovind: «Tvillingbrødre – men ikke i ånden», *VG* 28. april 1990, side 26 f.
3. ↑  Astrid Gjerde (NTB): «Tusenbeinets beste venner», *Bergens Tidende* 3. desember 1990, side 20.
4. ↑  «Rogaland best på tusenbein». *www.aftenbladet.no*. 2005. Besøkt 19. juni 2020.
5. ↑  «Medarbeidere». *www.nni.no*. Besøkt 19. juni 2020.
6. ↑  Åge Simonsen: «Hetsen mot Naturvernforbundet», leserinnlegg i *Fanaposten* 12. april 1991, side 2.
7. ↑  «Oddekalv og krigarane ut på tokt», *Bergens Tidende* 15. juni 1993, side 2.
8. ↑  «Oddekalv vant i Høyesterett». *www.bt.no*. 19. september 2011. Besøkt 19. juni 2020.
9. ↑  Cecilie Enger: «Politikeren og miljøforskeren», *Dagens Næringsliv DN-magasinet* 18. juli 2015, side 8 f.
10. ↑  Bernt Ivar Bergum: «Arrangerer seminar om barnevernet», *Hallingdølen* 18. mai 2017, side 9.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
***Holcodryops*** er en slekt av mudderbiller. De er avlange biller, som oftest er oversiden kledt med lange, oppstående hår. Antennene er karakteristiske, ganske korte, de 5-6 ytterste leddene danner en kølle eller har kamaktige utvekster.

Utseende
--------

En liten (3,5 millimeter), avlang og litt flat, matt, mørk mudderbille. Hodet er firkantet, fasettøynene nokså små, sitter nær forhjørnet. Antennene er ganske korte, kølleformede. Pronotum er rundet, omtrent dobbelt så bredt som langt, med to ovale groper i midten. Dekkvingene er rundede, litt inntrykte på sidene, med kraftige, litt bølgende punktrader. Beina er nokså korte, de ytterste fotleddene mye lengre enn de andre til sammen.

Levevis
-------

Det eneste kjente eksemplaret av arten ble funnet i sprutsonen under et fossefall.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen (Ecuador).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
			* Familien mudderbiller, Dryopidae
				+ Slekten ***Holcodryops*** Spangler, 1987
					- *Holcodryops mouli* Spangler, 1987

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.
3. ↑  Spangler, P. J. 1987. *Holcodryops mouli*, an anomalous new genus and species of beetle from Ecuador (Coleoptera: Dryopidae). *Proceedings of the Entomological Society of Washington* 89: 616–621.

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
**Trimetylaminuria** (TMAU) er en stoffskiftesykdom. Personer med denne sykdommen har problemer med til tider dårlig kroppslukt grunnet manglende eller svekket enzym som skal bryte ned trimethylamin fra maten. Dette resulterer i en økt utskillelse av stoffet via ånde, hud, svette og urin. Noen mennesker med trimetylaminuri har en sterk lukt hele tiden, men de fleste har en moderat lukt som varierer i intensitet over tid. Lukten kan kun være til stede i perioder eller forbigående.
Lukten kan minne om råtten fisk, svette, søppel, dårlig ånde, eller avføringslukt.

Tilstanden er arvelig, men meget sjelden. Så lite som 700 registrerte tilfeller på verdensbasis.
Begge foreldre til personen med sykdommen er da bærere av dette genet som gjør at barnet får dobbelt opp og får defekt i stoffskifte. Foreldre har som regel ikke noen symptomer selv. Ved mistanke om sykdommen skal lege kontaktes for å hindre depresjon og isolasjon.
Det er også mulig å bedre tilstanden ved å unngå matvarer som dannes til trimethylamin, antibiotikabehandling for å fjerne noen av bakteriene i tarmen.

Det er ikke funnet en kur for sykdommen.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
Som navnet tilsier, inneholder en Tripiṭaka tradisjonelt tre «kurver» av lærdommer: Den første er Vinaya pitaka (sanskrit og pali) som tar for seg reglene for munker og nonner ved klostrene. Den andre er Sūtra piṭaka (sanskrit; pali: Sutta pitaka), som inneholder diverse sutraer – taler som tilskrives Gautama Buddha. Den tredje er *Abhidharma piṭaka* (sanskrit; pali: *Abhidhamma piṭaka*) som inneholder Abidhardma – skolastiske avhandlinger om buddhismen.

Buddhister innenfor retningen Theravāda benytter en kanon skrevet i pāli. Palikanonen, eller *Tipitaka*, er noen ganger litt upresist blitt synonymt med «de tre kurvene». I det gamle India fantes det likevel flere retninger enn Theravāda. De tidlige buddhistiske skolene omfattet 18 eller 20 forskjellige retninger, og forskjellige divergerende og sekteriske forskjeller gjorde at det også oppstod forskjellige buddhistiske kanoner.

Den tibetanske buddhistiske kanon er inndelt på en litt annen måte, i to store tekstsamlinger. Den første av disse, Kangyur («Buddhas oversatte ord»), følger den samme inndelingen i tre store kategorier. Den innledes med Vinaya, klosterdisiplinen. Den tibetanske Vinaya pitaka og dens regler for klosterdisiplin er likevel ikke den samme som i Pālikanonen. Sūtra-avdelingen i Kanguyr omfatter mahāyāna-skolens sūtraer, som ikke anerkjennes av Theravāda, og disse sūtraene finnes følgelig heller ikke i Pālikanonen. I tillegg inneholder den tibetanske sūtra-avdelingen en rekke tantriske tekster. Tibetansk buddhisme har likeledes sine Abidharma-tekster, men også dette er andre tekster enn i Pālikanonen. Den andre store tibetanske tekstsamlingen, Tanjur, omfatter kommentarer til tekstene Kanguyr, skrevet av indiske buddhister. I tillegg finnes en tredje tekstsamling, Sungbum, med tekster skrevet av tibetanske og mongolske buddhister.

Den kinesiske buddhistiske kanon er en fellesbenevnelse på ulike buddhistiske kanoner i Kina, Korea og Japan, og benytter en annen inndeling.

| * v
* d
* r
Buddhisme **·** Buddha |
| --- |
| Dharma / begreper | De fire edle sannheter **·** Skandha **·** Forgjengelighet **·** Dukkha **·** Anatman **·** Pratītyasamutpāda **·** Den gyldne middelvei **·** Tomhet **·** Karma **·** Reinkarnasjon **·** Samsara **·** Kosmologi | Dharmachakra |
| Trefoldig trening | De tre juveler **·** Den åttedelte veien **·** Moral **·** Perfeksjon **·** Meditasjon **·** Oppmerksomt nærvær **·** Visdom **·** Medlidenhet **·** Bodhipakkhiyādhammā **·** Buddhistkloster **·** Buddhistisk tempel |
| Nirvana | Fire trinn av opplyshet **·** Sotapanna **·** Anagami **·** Arhat **·** Sakadagami **·** Buddha **·** Bodhisattva |
| Tekster | Theravāda **·** Palikanonen **·** Mahāyāna **·** Kinesisk kanon (Tripitaka Koreana, Taishō Tripiṭaka, Dainippon Zokuzōkyō, Zhonghua Dazangjing) **·** Vajrayāna **·**
Tibetansk kanon (Kangyur, Tengyur, Nyingma Gyübum, Sungbum) |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg |
|  i skiskyting: |
| VM i skiskyting |
| Sølv | 1986 Falun |  10 km individuelt |
| Sølv | 1985 Egg am Etzl |  3x3 km stafett |
| Sølv | 1984 Chamonix | 3x5 km stafett |
| Bronse | 1987 Lahtis |  3x5 km stafett |
| Bronse | 1986 Falun |  3x5 km stafett |

**Siv Bråten Lunde** (født **Siv Bråten**; 31. desember 1960 i Drangedal) er en norsk tidligere skiskytter. Hennes fremste meritt er sølv på 10 km individuelt ved VM i skiskyting 1986.

Hun giftet seg med Ola Lunde, daværende norsk rikstrener i skiskyting, senere ekspertkommentator i skiskyting for NRK, 5. juli 1986.

Idrettskarriere
---------------

I 1983 ble hun nr. to i verdenscupen sammenlagt. Hun har vunnet fire NM-gull, to fra 1986 og to fra 1987.

Hun har VM-sølv i stafett fra VM i 1984 og 1985, og VM-bronse i stafett fra 1986 og 1987. Hun tok sølv under 10 km individuelt ved VM i 1986, der svenske Eva Korpela vant, og Sanna Grønlid tok bronsen.

Referanser
----------

1. ↑  De traff hverandre på standplass Aftenposten.no 22. november 1986
2. ↑  Oppfordres til å ta en pause Aftenposten.no 12. desember 2004
3. ↑  Adelskalender NM Arkivert 8. april 2013 hos Wayback Machine. Norges Skiskytterforbund

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Stangelandshelleren
**Stangelandshelleren** (lokal dialekt Stangelandshidleren, også kalt Hedleberget) er en heller i Klepp kommune.
I helleren er det funnet spor etter mennesker fra eldre steinalder, inkludert det eldste spor av husdyr som er funnet i Norge.

Helleren er i fast fjell, ved foten av en større haug. Lengden er omtrent 17,5 meter, dybden 5 meter og høyden 3,5 meter.
Åpningen er vendt mot sør, med vid utsikt over Figgjoelva og landskapet rundt.

Arkeologiske utgravinger i området ved helleren ble utført mellom 1905 og 1909, men dokumentasjonen fra dette arbeidet er svært mangelfull. Nye undersøkelser ble gjennomført i august 2020.
Funnene har så langt vist at helleren har vært i bruk fra slutten av eldre steinalder og fram til yngre jernalder, fra 6400 f.Kr til 570 e.Kr.
Det er mulig at helleren har vært i bruk både før og etter denne perioden.

De første undersøkelsene fant en stor mengde gjenstander av bein: pilspisser, fiskekroker og garnnåler. Det ble også funnet steinredskaper, som økser, bor og skrapere. Et sjeldent funn var
et hengesmykke av skifer. Brukerne av helleren har etterlatt seg en mengde matrester i form av knokler fra fugl, villsvin, krondyr, sau og tamokse. En datering av et tamoksebein viste at dette var fra
3255-2915 f.Kr, altså fra den yngre steinalderen. Dette er det eldste spor av husdyr som er funnet i Norge. Beboerne har også spist blåskjell og østers.

Stangelandshelleren er omtalt som en av de viktigste og mest interessante boplassene fra steinalderen på Jæren.

På toppen av haugen over helleren er det rester av en bygdeborg fra eldre jernalder. Også tre bunkers fra andre verdenskrig finnes i området.

Referanser
----------

1. 1 2 3  T.Obrestad *Den lengste historia...* s.32
2. 1 2 3  «Utgravingsprosjektet Stangelandshelleren». Norak - Norsk arkeologi. Arkivert fra originalen 8. januar 2021. Besøkt 6. januar 2021.

Litteratur
----------

* Tor Obrestad (2004). *Den lengste historia. Rogaland 10000 f.Kr - 1350 e.Kr*. Stavanger: Wigestand forlag. ISBN 82-91370-88-5.
*For den tidligere byen i Vladimir oblast, se Starodub-na-Kljazme*

**Starodub** (russisk: Староду́б, oversatt: *gammel eik*) er en by i Brjansk oblast i Russland. Den ligger ved elva Babinets (i Dneprs nedbørfelt), rundt 140 km sørvest for Brjansk. Innbyggertall: 18 643 (folketelling 2002).

Historie
--------

Starodub har vært kjent siden 1000-tallet, da den var en del av Severia. Den ble brent ned til grunnen av mongolene på 1200-tallet. På 1300-tallet havnet byen under Storhertugdømmet Litauen, og senere under Polen-Litauen. Mellom 1503–1618 var Starodub en del av Storfyrstedømmet Moskva, og deretter under Polen igjen til 1648. Under Khmelnytskyj-oppstanden ble byen senter for Starodub kosakkregiment og hadde en stor grad av selvstyre mellom 1666 og 1686.

Starodub forble en del av det selvstyrte Kosakk-hetmanatet til 1781, da den ble en distriktsby. I 1796 ble Starodub innlemmet i Tsjernigov gubernija. I 1917–1918 var byen okkupert av tyske styrker. Sovjetisk autoritet ble gjenopprettet i november 1918.

I sovjetperioden var Starodub en del av Homel-provinsen (1919–1926), Brjansk-provinsen (1926–1929), Vestre oblast (1929–1938) og Orjol oblast (1938–1944). Byen ble igjen okkupert av tyske styrker mellom august 1941 og 22.september 1943. Starodub ble endelig en del av Brjansk oblast i 1944.

Severdigheter og fortidsminner
------------------------------

Som et betydelig senter for Kosakk-hetmanatet er Starodub det eneste stedet i Russland hvor man kan se autentiske eksempler på ukrainsk barokk. Kristi fødsels katedral, bygget i 1617 og restaurert etter en brann i 1677, er et typisk eksempel på kosakkbarokk. Åpenbaringskirken går tilbake til 1789, mens Nikolaikirken ble oppført i nyklassisk stil i 1802.

Referanser
----------

1. ↑  ; arkiveringsdato: 17. oktober 2020; arkiv-URL: .

Eksterne lenker
---------------

* Nettsted om Starodub Arkivert 16. mai 2009 hos Wayback Machine. (russisk)

  


| * v
* d
* r
Byer i Brjansk oblast |
| --- |
| Administrativt senter: Brjansk |
| Flagget til Brjansk oblast | Djatkovo **·** Fokino **·** Karatsjev **·** Klintsy **·** Mglin **·** Novozybkov **·** Potsjep **·** Seltso **·** Sevsk **·** Starodub **·** Surazj **·** Trubtsjevsk **·** Unetsja **·** Zjukovka **·** Zlynka | Russlands flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Notting Hill*** er en romantisk komedie som har handlingen lagt til Notting Hill i London. Filmen er skrevet av Richard Curtis, som bl.a. skrev Fire bryllup og en gravferd. Fra denne filmen fikk han med seg hovedrolleinnhaver Hugh Grant og produsent Duncan Kenworthy samt fler av de samme produksjonsmedarbeiderne.

Filmen ble en suksess på begge sider av Atlanteren, og den spilte inn over 785 millioner i USA og 355 millioner i Storbritannia. Budsjettet var på rundt 280 millioner.

Handling
--------

William Thacker eier en bokhandel i Notting Hill. Han har ikke kommet seg over skilsmissen fra sin tidligere kone, og bor for tiden sammen med Spike, en eksentrisk waliser.

En dag kommer den amerikanske filmstjernen Anna Scott innom bokhandelen. Kort tid etter besøket støter de på hverandre på gaten og William søler juice over Anna. Han tilbyr henne å skifte i leiligheten hans, og det blir starten på et komplisert forhold. Først kommer Annas amerikanske kjæreste i veien, og etter at Spike har vært litt løsmunnet på den lokale puben blir paret omringet av reportere etter deres første natt sammen. Anna forlater William i sinne, og Willam bestemmer seg for å komme seg videre. I løpet av det neste året gjør vennene hans tapre forsøk på å koble han sammen med andre kvinner.

Etter et år kommer Anna tilbake til London, og prøver å vekke forholdet til live. Men William avviser henne, for så å innse at Anna er sjelevennen hans. Etter en jakt på Anna gjennom London, finner han henne på hennes siste pressekonferanse før hun drar tilbake til USA og lykkes med å be om en sjanse til.

Roller
------

* Julia Roberts – Anna Scott
* Hugh Grant – William Thacker
* Richard McCabe – Tony
* Rhys Ifans – Spike
* James Dreyfus – Martin
* Dylan Moran – Rufus the Thief
* Alec Baldwin – Jeff King
* Emma Chambers – Honey
* Tim McInnerny – Max
* Gina McKee – Bella
* Hugh Bonneville – Bernie

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Notting Hill* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Notting Hill* hos Filmweb Rediger på Wikidata

* (no) *Notting Hill* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Notting Hill* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Notting Hill* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Notting Hill* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Notting Hill* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Notting Hill* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Notting Hill* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Notting Hill* på American Film Institute Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
**Megalyn Ann Echikunwoke** (født 1983) er en amerikansk skuespillerinne. Hun er mest kjent for rollen *Nicole Palmer* i den første sesongen av 24 og *Isabelle Tyler* i The 4400. Hun spiller også rollen som *Carmen* i den fremtidige filmen *Fix* og Tara Price i CSI: Miami.

Tidlig liv
----------

Echikunwoke ble født i *Spokane, Washington*. Hun er datter av en nigerianer og en hvit, amerikansk mor med tyske/irske røtter. Hun har en bror som heter Miki og en søster som heter Misty.

Karriere
--------

Echikunwoke hadde en av sine første store rolle som den mystiske *Isabelle Tyler* i The 4400 siden starten av sesong 3. Echikunwoke sluttet i rollen i 2007. Ikke lenge etter at hun avsluttet sin karriere innenfor serien, ble hun droppet fra sitt sitt produksjonsselskap.

Jun har hatt gjesteroller et antall serier som The Steve Harvey Show, Boston Public, ER, What I Like About You, Buffy the Vampire Slayer, That '70s Show, Veronica Mars, and most recently Supernatural. Hun har også hatt en rolle under den første sesongen av 24.

I sesong 7 av CSI: Miami (2008) ble hun med som doktor Tara Price.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Megalyn Echikunwoke på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Megalyn Echikunwoke i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Megalyn Echikunwoke på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Megalyn Echikunwoke på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Megalyn Echikunwoke på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Megalyn Echikunwoke hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Megalyn Echikunwoke hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Megalyn Echikunwoke hos TV Guide Rediger på Wikidata

* (en) Megalyn Echikunwoke hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Megalyn Echikunwoke hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Vestre Aker kammerkor (VAK)** er et kor med rundt 40 medlemmer, som holder til i Oslo. VAK er tilknyttet *Vestre Aker kirke*, hvor koret jevnlig deltar på gudstjenester. Koret ble stiftet i 1993 og dirigeres av *Karstein Sigurd Ærø (f. 1961)*, som også er kantor i Vestre Aker kirke. 

Siden starten i 1993 har koret fremført en rekke kirkemusikalske verk, og mange av de store klassikerne. Blant annet H-mollmessen, Johannespasjonen, Juleoratoriet og flere kantater av Bach. Av andre større verker koret har satt opp kan nevnes Mozarts store c-mollmesse, samt «Requiem» av komponister som *Mozart*, *Brahms*, *Fauré* og *Duruflé*. Koret synger også komposisjoner og arrangementer laget av dirigenten Karstein S. Ærø. I 2002 urfremførte koret *Karstein S. Ærøs Juleoratorium* til gode kritikker. Ærø spesialskrev dette til VAK og verket ble spilt inn på CD i 2003, i Vestre Aker kirke, med *Svein Tindberg* som forteller. 

VAK har også gitt ut CD-en *Norske Folketonebearbeidelser*. Denne ble innspilt i Vestre Aker kirke i 1996.

Flere av verkene koret har framført de siste årene har vært i samarbeid med musikere fra *Oslo-Filharmonien.* Koret har også et langvarig samarbeid med sopransolisten Tone Elisabeth Braaten. 

VAK setter også opp konserter med "lettere" repertoar, og er kjent for sine julekonserter som arrangeres i Vestre Aker kirke under navnet "*Hellige Natt*", første gang i 2004. I 2010 utgav koret en CD med samme navn med flere av sangene som har stått på repertoaret på disse konsertene. Innspillingen ble gjort i Vestre Aker kirke i mai 2010 med Bjørn Andor Drage (BAD Music) som produsent.

I februar 2012 deltok Vestre Aker kammekor på tre framføringer av Mahlers 8. symfoni i Oslo Konserthus. Her deltok Oslo Filharmoniske Orkester, Oslo Filharmoniske Kor, Grex Vocalis, Oslo Domkor, Kammerkoret Nova og Sølvguttene. Dirigent var Jukka-Pekka Saraste. Totalt var det ca. 450 utøvere på podiet på disse konsertene.

Eksterne lenker
---------------

* Vestre Aker kammerkors nettside
* VGs anmeldelse av Karstein Ærøs Juleoratorium, desember 2003 (CD)
* Artikkel i Stavanger Aftenblad oktober 2008 om Bach-samarbeid med Stavanger domkirkes kammerkor

1. ↑   www.vak.no[Hentet fra Wikidata]
**Eva LaRue** (født **Eva Maria LaRuy** den 27. desember 1966 i Long Beach i California) er en amerikansk skuespillerinne.

Eva startet sin skuespillerkarriere i en alder av seks år. Hun vant senere en skjønnhetskonkurranse for tenåringer da hun 17 år gammel ble kåret ved *Danfranc Productions' Miss California Empire 1984* i Irvine i California.

Karriere
--------

Fra 1993 til 1997 og på nytt fra 2002 til 2005 spilte LaRue dr. Maria Santos Grey i såpeoperaen *All My Children*. Hun ble nominert til Daytime Emmy Award i kategorien «Outstanding Supporting Actress in a Drama Series» for *All My Children*. Hun ble også nominert i 2004 i kategorien «Outstanding Original Song» for å ha skrevet «Dance Again with You», som ble brukt som hennes rollefigurs temasang under en storyline hvor hennes rollefigurs mann ble lammet fra livet og ned.

LaRue har også spilt i fjernsynsfilmer. Hun spilte Anette Funicello i den biografiske filmen av den tidligere *Mouseketeer*, samt i en innspilling av Danielle Steels Remembrance hvor hun spilte prinsesse Serena.

Mens LaRue var i *All My Children* ble hun venninne med Sarah Michelle Gellar som spilte Kendall Hart i samme såpeopera.

Høsten 2005 startet LaRue i rollen som Natalia Boa Vista i *CSI: Miami* sesong 4. Fra sesong 5 ble hun en av de faste skuespillerne i serien.

Personlig liv
-------------

LaRue var gift med John O'Hurley i perioden 1992–1994. Hun startet et forhold til John Callahan som spilte hennes mann Edmund Gray i *All My Children*. Sammen presenterte de både Miss America og Lifetime-kanalens *Television Weddings of a Lifetime* før de giftet seg 30. november 1996 på Lanai på Hawaii. I mange år brukte hun navnet Eva LaRue Callahan. De har datteren Kaya McKenna sammen. Paret ble skilt i 2004.

I august 2006 kom det frem at Evas søster Nika var en av kvinnene fotografert av seriemorderen Willian Richard Bradford for hans samling. Hun var nummer 3 av 54 på plakaten som ble laget av LAPD. Bradford fotograferte kvinner han møtte i barer under påskuddet at han ville hjelpe dem med en modellkarriere.

LaRue er en fjern slektning av Jane Fonda. Hun er også gudmor til Michael Joseph, sønnen til Kelly Ripa og Mark Consuelos.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Babesdirectory, oppført som Eva Larue, Babesdirectory-ID eva-larue[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   LaRue's entry on Soap Central
4. ↑   About Darkroom Episode
5. ↑   Arkivert 2. februar 2007 hos Wayback Machine. Eva's Bio for All My Children

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Eva LaRue – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Eva LaRue på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Eva LaRue i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Eva LaRue på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Eva LaRue på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Eva LaRue hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE **·** MusicBrainz
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Nesbru** er et tettsted og et delområde i den nordlige delen av Asker kommune i Akershus. Nesbru grenser til Slependen (der det går bro over til Nesøya), og til Holmen, til Billingstad og Hvalstad. Postkontoret Nesbru fikk seg lokale på Holmen Senter på Holmen etter å ha blitt flyttet fra Nesbru. Postadressen Nesbru omfatter et langt større område enn selve Nesbru.

Fakta
-----

På Nesbru er det hotell og flere handels- og kontorvirksomheter, bensinstasjon og bilverksted. Møbelkonsernet IKEA åpnet sitt første utsalg i Norge og utenfor Sverige i leide lokaler på Nesbru. Dette ble flyttet til nytt og langt større bygg på en tomt på Slependen i Asker, der utsalget fortsatt ligger.

### Historie

Stedet er oppkalt etter *Nes bru*, som er en bro som går over Neselva. Broen var tidligere en del av den gamle Kongeveien mellom Christiania og Drammen. Nå er broen en vanlig gangbro med motorisert ferdsel begrenset til adkomst til nærliggende eiendommer. Rundt 1930 bestod Nesbru stort sett av frodige jorder med få fastboende. Siden den gang har befolkningen økt betydelig.

### Samferdsel

Man kan ta av fra E 18 til Nesbru ved Slependen og ved Holmen.

### Skole & Utdanning

Offentlige grunnskoler

* Nesbru videregående skole
* Mellom-Nes skole
* Landøya ungdomsskole

Alternative skoler

* Steinerskolen i Asker
* Holmen videregående skole

### Severdigheter

* Holmen kirke, moderne kirke i teglstein på Nesbru.
* Holmenskjæret, badestrand ved Holmen
* Holmenbanen, idrettsanlegg ved Holmen
* Grønlia, skog med lysløpe ved Holmen

Kilder
------

* Standard for delområde- og grunnkretsinndeling – Delområde- og grunnkretsinndeling 2020

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Erdal** er ei bygd i Stryn kommune i Vestland. Den ligger ved Oppstrynsvatnets sørøstligste ende, ved munningen av Erdalselva. Erdalen er omgitt av stupbratte fjell som går opp til 1800 meters høyde.

Riksvei 15 (Strynefjellsveien) passerer gjennom bygda, og fylkesvei 5720 (den gamle strynefjellsveien) går langs Strynevatnet til bygda Hjelle 3 km lenger nord. Det ligger en campingplass i bygda. Det går også en mindre vei oppover Erdalen til Greidung, som er utgangspunkt for fotturer til Vetledalssetra ved grensa til Jostedalsbreen nasjonalpark, og derfra videre over Jostedalsbreen til Slæom i Skjåk og Fåbergstølen i Jostedalen på østsida.

Erdal er ei jordbruksbygd, og det ligger gårder langs Erdalselva opp til Greidung. Det finnes også spor av jordbruk tilbake til bronsealderen i dette området. Blant annet har man funnet fire halsringer av bronse som antageligvis stammer fra 600 år f.Kr.

Referanser
----------

1. ↑  Bronsealderen: «Bronsedepoet i Erdal i Oppstryn» Arkivert 23. mai 2009 hos Wayback Machine. Nordfjordhistorie.no
**Jan Pande-Rolfsen** (født 18. mars 1922, død 10. mars 2002 i Oslo) var en norsk skuespiller, og hallomann i NRK.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Jan Pande-Rolfsen var sønn av Henrik Pande-Rolfsen (1893-1978) og Käth Helene, født Devold (1898-1994).

Han giftet seg i 1948 med skuespilleren Aud Schønemann (1922-2006). De fikk sønnen Pål (født 1952).

Jan Pande-Rolfsen tok examen artium i 1941 og begynte deretter som skuespillerelev på Det Norske Teatret. 

### Karriere

Han forble ved Det Norske Teatret til 1956, med unntak av et opphold på Rogaland Teater 1948-1949.

Han debuterte som skuespiller på Det Norske Teatret i 1941, og med unntak av et opphold på Rogaland Teater 1948-1949 var han der til 1956 da han begynte i NRK. Her var han en velkjent hallomann både i radio og fjernsyn til langt utover pensjonalderen. Han var i stor grad med på å prege Ønskekonserten i NRK.

Som skuespiller hadde han små biroller i flere av Olsenbanden-filmene.

Pande-Rolfsen deltok også i mange underholdningsprogrammer, og er kanskje best kjent fra programmet *O.J. – ute på prøve* som gikk på NRK høsten 1994, med Otto Jespersen som programleder. I denne serien hadde Pande-Rolfsen en fast spalte i hver episode hvor han satt på en trone og redegjorde for filosofiske betraktninger med en humoristisk undertone. Grunnstenen var alltid den samme: «Livet er herlig, dere!» – en setning han først brukte i radioprogrammet Revolvermagasinet (også med Otto Jespersen i en av hovedrollene) og som han ble assosiert med i alle årene som fulgte.

Jan Pande-Rofsen er gravlagt sammen med kona Aud på Vestre gravlund i Oslo.

Filmografi (utvalg)
-------------------

* 

* 1948 – *Den hemmelighetsfulle leiligheten* – en sekretær
* 

* 1974 – *Den siste Fleksnes* – lærer på sjarmskolen
* 

* 1975 – *Olsenbandens siste bedrifter* – grise-Hansen
* 

* 1982 – *Olsenbandens aller siste kupp* – pelsforhandler
* 

* 1999 – *Olsenbandens siste stikk* – vaktmann

Referanser
----------

1. 1 2 3   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  NRK Ønskekonserten

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jan Pande-Rolfsen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Jan Pande-Rolfsen hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (no) Jan Pande-Rolfsen hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (sv) Jan Pande-Rolfsen i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) Jan Pande-Rolfsen hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** VIAF **·** KulturNav
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Proforma**, (**pro forma**), av latin betyr «ifølge formen». Meningen med proforma avhenger av sammenhengen det brukes i, men uttrykket er en del brukt i juss og forretningslivet.

Eksempler
---------

Proforma ekteskap: Et ekteskap inngått utelukkende for å oppnå visse lovmessige fordeler. For eksempel gjenforeningsrett hvis den ene part er utenlandsk statsborger og ikke får nasjonalt statsborgerskap eller innreiserett uten å være gift med noen fra det aktuelle landet. Eller for å oppnå lavere inntektsskatt, ettersom gifte i enkelte land begunstiges med lavere skatt enn enslige og uregistrerte samboere.

Proforma faktura: En faktura som utstedes for en vare som allerede er betalt kontant. En slik proforma faktura fungerer som regnskapsmessig bilag på samme måte som en ordinær faktura. Proforma faktura kan også utstedes for varer som ikke har noen kommersiell verdi eller pris. For eksempel importerte, gratis vareprøver som skal hentes på et tollager.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** LCCN
 |

Hei@@
**Luigi Bonazzi** (født 19. juni 1948 i Gazzaniga i Italia) er en italiensk katolsk geistlig, erkebiskop og diplomat for Den hellige stol.

Liv og virke
------------

### Prest

Luigi Bonazzi ble presteviet den 30. juni 1973.

### Titilærerikebiskop, apostolisk nuntius til Haiti

Pave Johannes Paul II utnevnte ham til titulærerkebiskop *pro hac vice* av *Atella* og apostolisk nuntius til Haiti den 19. juni 1999. Han ble ordinert til biskop av kuriekardinal Angelo Sodano den 26. august samme år; medkonsekratorer var Roberto Amadei, biskop av Bergamo, og Lino Bortolo Belotti, hjelpebiskop i Bergamo. 

### Nuntius til Cuba

Den 30. mars 2004 ble han utnevnt til apostolisk nuntius til Cuba. 

### Nuntius til Litauenm Estland og Latvia

Pave Benedikt XVI utnevnte ham til apostolisk nuntius til Litauen, Estland og Latvia den 14. mars 2009.

### Nuntius til Canada

Pave Frans utnevnte ham til apostolisk nuntius til Canada den 18. desember 2013. 

### Nuntius til Albania

Den 10. desember 2020 ble han utnevnt til apostolisk nuntius til Albania.[1]
***Picodrilus*** er en slekt av lysbiller. Disse insektene har fått sitt navn ettersom de er istand til å frambringe lys.

Utseende
--------

Hannene er middelsstore (6-8 millimeter), avlange, røde og svarte lysbiller med kamformede antenner.

Levevis
-------

Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (*habitat*), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. De finnes i lavlandet, men kan også finnes oppover i fjellet, men ikke over skog-grensen. Larvene til sankthansormen, som lever i Norge, spiser skallbærende snegler, som de dreper med et giftig bitt. De sprøyter så inn fordøyelsesenzymer som langsomt løser opp sneglen, og slurper i seg innholdet. De kan leve ganske lenge på en snegle.

De spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen. Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier. Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.

Hunnene kryper opp i vegetasjonen like før det blir mørkt. De velger gjerne en åpen plass slik at lyset kan ses på lang avstand. Hannene som flyr lavt over vegetasjonen, straks de oppfatter hunnes lyssignal, flyr de til henne. I tropiske strøk er det mange ulike arter og de har utviklet egne lyssignaler (blinking) for å kunne kjenne igjen individer fra samme art.

Utbredelse
----------

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Orden **biller** (Coleoptera)
	+ Underorden  **Polyphaga**
		- Overfamilie  **Cantharoidea**
			* Familien **lysbiller** (Lampyridae Fleming, 1821)
				+ underfamilie **Ototretinae** McDermott, 1964
					- * slekten ***Picodrilus*** Wittmer, 1938
							+ *Picodrilus drescheri* (Pic 1937)
							+ *Picodrilus limbellus* Wittmer 1938

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Jørgen Foss** (født 18. juli 1989 i Oslo, Sagene) er en norsk politiker, forbundsleder og skuespiller, kjent fra blant annet spillefilmen *Pitbullterje* og NRK-serien *Skolen*. Han var elev ved Bjølsen skole i årene 2003–2005 og Hartvig Nissens skole i årene 2005–2008, der han gikk på dramalinja. I 2016 hadde Foss den norske stemmen til Clawhauser i Disneys Zootropolis.

Foss var leder av Landsforeningen for overvektige mellom 2010 og 2015 og har bidratt i en rekke dokumentarer og debatter om overvekt og fedme. Han representerer Arbeiderpartiet i Oslo bystyre og i bydelsutvalget i bydel Sagene. I 2010 var han med å starte Arbeiderkulturfestivalen i Oslo.

Foss har vært en aktiv kulturforkjemper med sin bakgrunn fra korpsbevegelsen. Foss sitter i forbundstyret i Norges Musikkorps Forbund.

Jørgen Foss er sønn av Ole Johnny Foss, som er miljøarbeider i Kirkens Bymisjon og tidligere kokk. Ole Johnny Foss ble i 2012 omtalt i media under Breivik-saken i forbindelse med at han ble trukket ut som varalegdommer i rettssaken mot Breivik. Ole Johnny Foss ble senere funnet inhabil på grunn av sønnens AUF-medlemskap.

Filmografi
----------

### Filmer

* 2005: *Pitbullterje* (spillefilm)
* 2016: *Zootropolis* (animasjonsfilm) – norsk stemme til figuren «Clawhauser»
* 2018: *Vann over ild* (spillefilm)

### TV-serier

* 2004-2005: *Skolen*
* *Kometkameratene* (norsk dukkeserie for NRK)[]
* *Lilyhammer[]*
* *Nårje[]*
* *Leo og de utstøtte[]*
* 2013: *MasterChef Norge* – deltager i 2013-sesongen på TV3

Priser/utmerkelser
------------------

* Lions frivillighetspris 2009
* Årets navn i Oslo Indre Øst østkantavisa
* Amanda for årets barne- og ungdomsfilm
* Norges Fremtid, kåret av TV 2 til å være et av Norges talenter i 2007

Referanser
----------

1. ↑   ČSFD, ČSFD person-ID 383384[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  NRK – Skolen
3. ↑  «Ole Johnny Foss er inhabil i terrorrettsaken (Arkivert kopi)». Ditt Oslo. 26. mars 2012. Arkivert fra originalen 31. mars 2012. Besøkt 29. september 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jørgen Foss på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Jørgen Foss hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
Fremtidig film***Denne artikkelen eller seksjonen inneholder informasjon om én eller flere planlagte eller forventede filmer.*** Innholdet i artikkelen kan endres når premieredatoen nærmer seg og mer informasjon blir tilgjengelig.
***Quislings siste dager***, tidligere under navnet *Quisling*, er en norsk, historisk dramafilm fra 2024, regissert av Erik Poppe og skrevet av Anna Backe-Wiig og Siv Rajendram Eliassen, basert på research og dagbøker av Peder Olsen. Filmen handler om Vidkun Quislings siste dager og møtet med sjelesørger Peder Olsen før dommen og henrettelsen i 1945. Hovedrollen spilles av Gard B. Eidsvold som Vidkun Quisling og Anders Danielsen Lie som Peder Olsen, Lisa Carlehed som Maria Quisling og Lisa Loven Kongsli som Olsens kone.

Filmen regnes som den siste i trilogien *Et skjørt demokrati*, hvor de to andre filmene er Utøya 22. juli og Kongens nei.

Rolleliste
----------

* Gard B. Eidsvold som Vidkun Quisling
* Anders Danielsen Lie som Peder Olsen
* Lisa Carlehed som Maria Quisling
* Lisa Loven Kongsli som Heidi Olsen
* Arthur Hakalahti som Arvid
* Stein Torleif Bjella som Vilhelm Ullman
* Øyvind Brandtzæg som Henrik Bergh
* Lasse Kolsrud som Biskop Berggrav

Produksjon
----------

I 2018 og 2019 fikk Paradox utviklingsstøtte på tilsammen 250 000 kroner. I mai 2021 fikk selskapet ytterligere 18 millioner kroner i produksjonsstøtte av NFI.

### Inspirasjons

Filmen er basert på research om Vidkun Quisling og dagbøker til prest Peder Olsen. Peder fungerte som sjelesørger for Quisling i tiden før han ble dømt og henrettet som landsforæder den 24. oktober 1945 på Akershus festning.

Se også
-------

* Norge under andre verdenskrig

Referanser
----------

1. 1 2
2. ↑  «Quislings siste dager». *NFI* **(norsk)**. Besøkt 2. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
**Oslo Damekor** er et norsk kor for kvinner, opprettet i 1870. Siden 1936 har koret hatt sine øvelser til samme tid og sted, i Oslo Maskinistforenings lokaler over Ibsen-museet i Arbins gate 1 - kun avbrutt av noen bombetokt i lokalområdet våren 1945. Koret består per 2014 av rundt 25 sangere, med et repertoar som strekker seg fra folketoner via viser til gamle og nye klassiske verk. Korets dirigent er Marianne Husby Berg.

Historie
--------

Oslo damekor i 1945. Foto Anders Beer Wilse.
Oslo Damekor ble startet 3. desember 1870 på initiativ av fattigforstander Johnsson, og het først Christiania Arbeidersamfunds Kvinnesangforening. Formålet var «at samle damer med interesse for sang, for saa at vække trang til god underholdning, bistaa ved fester for syke og gamle saalangt foreningen formaar, samt gjensidig forstaaelse og hygge blant damerne.»

For å starte virksomheten mottok foreningen et lån på 12 spesiedaler. Ved oppstart var medlemstallet over 100. Kontingenten var på 13 øre i måneden, og ble bare betalt av de som hadde mulighet. Hundre år senere hadde koret 65 medlemmer, og kontingenten lå på 20 kroner i måneden. 

Da hovedstaden skiftet navn i 1925 endret også koret navn, til Oslo Damekor.

Oslo Damekor var blant de 8 000 sangerne som ønsket kongefamilien hjem etter andre verdenskrig. Daværende kronprins Olav var tilstede på korets 75-årsjubileum samme år. Ved 100-årsjubileet i 1970 var både kong Olav og kronprinsparet blant publikum.

En rekke verk er tilegnet koret i årenes løp, deriblant *Stille* av Johan Kvandal med tekst av Einar Skjæraasen. og tolvtoneverket *Suoni* for fløyte, marimba og damekor av Knut Nystedt.

Referanser
----------

1. ↑  . Arkivert fra originalen 28. oktober 2014.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
2. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
3. ↑  Ed. John David White, Jean Christensen (2002). «New Music of the Nordic Countries». Pendragon Press, p. 431.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata