recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Oluf Arntsen**, tidligere **Arntzen** (født 1941) er en norsk direktør og politiker (KrF). Han var statssekretær i Kommunal- og arbeidsdepartementet under Lars Korvalds regjering 1972–1973.

Arntsen ble utdannet cand.real. i 1967. Han har blant annet arbeidet ved lærerutdanningsrådet og brevskolerådet i Kirke- og undervisningsdepartementet. Han har vært rektor ved lærerskolene i Bergen og Elverum og var adm. direktør i NKI Fjernundervisning da han fikk stillingen som statssekretær. Han returnerte til stillingen som adm. direktør i 1973. I 1978 ble han næringssjef i Vestfold og senere administrasjonsdirektør i Kosmos. Han var administrerende direktør i Sparebanken Pluss fra 1988 til 2001.

Han var nestformann i KrFU i to år og nestformann i Statens Ungdomsråd i to år. Han var generalsekretær i KrF fra 1976 til 1979.

Arntsen har hatt en rekke styreverv, både i offentlig og privat sektor, blant annet som formann i bedriftsforsamling og kontrollutvalg i Statoil, styreleder i SND, styreleder i Helse Sør og styreleder i Vårt Land. Han har vært medlem i flere utredningsutvalg (NOU), blant annet som leder for NOU 2007:4 Ny uførestønad og ny alderspensjon til uføre. Han har også hatt en rekke verv innenfor sparebankorganisasjonene, og var styreleder i Sparebankenes sikringsfond og i Sparebankkort as.

Han har også vært medlem av Asker kommunestyre og Akershus fylkesting.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Norsk Telegrambyrå, utgitt 2. mars 2001, besøkt 12. juni 2022, «OLUF ARNTSEN 60 ÅR 22. MARS. Oluf Arntsen er født i Kristiansand og utdannet cand.real.ved Universitetet i Oslo i 1967.»[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Oluf Arntsen fyller 80 år». *Fædrelandsvennen*. 22. mars 2021.
3. ↑  Aftenposten – (27.10.72, siste side)
4. ↑  «Fortsatt A-ordfører i Akershus Fylkesting». *Raumnes*. 14. januar 1972. s. 2.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Oluf Arntsen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF
 |
**Robert Paus «Robin» Platt** (født 31. mai 1905 i England, død 22. juli 1946 i Jerusalem) var en britisk diplomat. Han var statssekretær (under-secretary) i regjeringen i det britiskstyrte Palestinamandatet og var en av de 91 drepte i bombingen av King David Hotel, et terrorangrep gjennomført av terrorgruppen Irgun 22. juli 1946.

Karrière
--------

Robert Paus Platt var utdannet ved Queens' College ved University of Cambridge. Han ble ansatt i Colonial Administrative Service, den mest prestisjefulle avdelingen innenfor Colonial Service som omfattet generalister som inntok de fremste lederstillingene (herunder guvernørstillingene) i de britiske koloniene. Han ble i 1928 utnevnt til *Assistant Resident Commissioner* i Mombasa i Kenya. Han ble senere statssekretær (under-secretary) i regjeringen i Palestinamandatet, som var administrert av Storbritannia etter oppdrag fra Folkeforbundet. Han ble drept 22. juli 1946 i bombingen av King David Hotel.

Bakgrunn
--------

Han var sønn av Robert M. Platt og Ellen Sophie Paus. Hans mor var født i Manchester og var datter av den norskfødte forretningsmannen Christopher Paus. Robert Paus Platt var gift med Joan Rosa Lumley, datter av politidirektør i den britiske kolonien Kenya James Maddy Lumley. Han var nevø av britisk konsul i Oslo Christopher Lintrup Paus.

Han er begravet på den protestantiske kirkegården i Jerusalem.

Utmerkelser
-----------

* Offiser av Order of the British Empire (OBE)

Referanser
----------

1. ↑   www.ancestry.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *The Official Gazette*, 22. mai 1928, s. 618
3. ↑  *Queens' College 1948–1948*
4. ↑  Alice M. Boase, Mary Hannah, Margaret Knowlden, *When the sun never set: a family's life in the British Empire*, s. 149, Radcliffe Press, 2005
**Impact gardening** er en prosess hvor nedslagshendelser blander og mikser den ytterste delen av skorpen på måner og andre himmellegemer uten atmosfærer. I tilfellet med vår egen måne, er dette oftest kjent som *lunar gardening*. Planetlegemer uten en atmosfære vil generelt også mangle envher erosjonsprosess, med mulig unntak av vulkanisme, og som et resultat vil 
nedslagsrester akkumuleres på legemets overflate som en grov «jord», vanligvis omtalt som regolitt. Etterfølgende nedslag, spesielt av mikrometeoritter blander og mikser denne jorden. Det er estimert at den øverste centimeteren av måneoverflaten omveltes hver 10. millioner år.

Referanser
----------

1. ↑  G. H. A. Cole, M. M. Woolfson (2002). *Planetary Science: The Science of Planets Around Stars*. CRC Press. s. 96.

Videre lesning
--------------

* Hartmann; m.fl. (2001). «Martian Cratering 7: The role of Impact Gardening». *Icarus*. 149: 37–51. Bibcode:2001Icar..149...37H. doi:10.1006/icar.2000.6532.
* Housen; m.fl. (1979). «Asteroidal Regoliths». *Icarus*. 39 (3): 317–351. Bibcode:1979Icar...39..317H. doi:10.1016/0019-1035(79)90145-3.
**Miljøsystemvitenskap** (tysk: *Umweltsystemwissenschaften (USW)*) er et studium som ligger mellom matematikk, systemvitenskap og miljøinformatikk. Studiet blir i europa i hovedsak tilbudt i det tyskspråklige rom og ved få høyskoler, deriblant universitetene i Graz, Klagenfurt og Osnabrück. Systemvitenskap stammer fra USA og fagterminologien er i hovedsak på engelsk. Tilknytningen til klima og miljø er derimot en europeisk utvikling.

Universitetet i Graz
--------------------

Ved Karl-Franzens-Universität i Graz har det individuelle studiet *miljøsystemvitenskap* eksistert siden 1991. Siden vinter-semesteret 2003 er det et regulært studium. I internasjonal sammenheng er studiet i sitt konsept unikt i Europa. Grunnideen bak studiet er ved siden av en godt fundert fagspesifikk utdannelse å levere grunnideene og tankene fra andre disipliner for dermed å skape forbindelser mellom dem. Det handler ikke bare om analyse av de enkelte systemelementene men om systemdynamikken og nettverkene mellom dem. Systemanalytisk og matematisk metode er dermed viktige bestanddeler av studiet. 

Ved Karl Franzens universitetet i Graz tilhører studiet ISIS, Instituttet for System-vitenskaper, innovasjons- og tilbakeholdenhets-forskning. Studiet tilbys med fag-tyngdepunktene Samfunnsøkonomi, Bedriftsøkonomi, Geografi og naturvitenskap- teknologi.
**Forsknings- og kompetansenettverk for IT i utdanning** (ITU) var en nasjonal FoU-enhet[*klargjør*] innen feltet IKT og utdanning. Fra 1. januar 2010 inngikk ITU som en del av det Nasjonalt senter for IKT i utdanningen, sammen med Uninett ABC og Utdanning.no. ITU bedrev forskning og utredning om utdanningspolitikk og IKT. ITU fokuserte på den kunnskapsbygging om digital dannelse og digital kompetanse.

Bakgrunn
--------

ITU ble opprettet i 1997, som et sentralt prosjekt i handlingsplanen *IT i norsk utdanning 1996-1999*. Universitetet i Oslo vant en konkurranse utlyst av Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet om å opprette et nasjonalt forskningsnettverk. I 2000 ble ITU videreført i en ny fireårsperiode under handlingsplanen *IKT i norsk utdanning. Plan for 2000-2003*. 1. januar 2004 ble ITU etablert som en permanent nasjonal fagenhet ved Det utdanningsvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Oslo, og fikk et nytt mandat for fire år, knyttet til *Program for digital kompetanse 2004–2008*.

Eksterne lenker
---------------

* ITUs hjemmeside (arkiv)
* Senter for IKT i utdanningen
Imperial
**Imperial** er et costaricansk ølmerke. Det produseres i dag av Florida Ice & Farm Company i Cervecería Costa Rica, og ble for første gang brygga i 1924. Imperial er landets mest populære ølmerke. Logoen, som er gul og rød med en sort ørn på, har blitt et nasjonalsymbol i Costa Rica.

Varianter
---------

### Imperial

Imperial er den opprinnelige varianten og den mest solgte. Det har en alkoholprosent på 4,6.

Imperial selges i følgende størrelser:

* 350 ml glassflaske
* 1000 ml glassflaske
* 350 ml boks
* 473 ml boks

### Imperial Light

Imperial Light blei introdusert i 2006 og har både mildere smal og en lavere alkoholprosent (3,6).

Imperial Light selges i følgende størrelser:

* 350 ml glassflakse
* 350 ml boks

### Imperial Silver

Imperial Silver er en lysere og mildere variant av originalen, men har samme alkoholprosent (4,6).

Imperial Silver selges i følgende størrelser:

* 350 ml glassflaske
* 350 ml boks

Eksterne lenker
---------------

* Imperial hos Florida Ice & Farm Company

  


| * v
* d
* r
Costaricanske ølmerker |
| --- |
| Cervecería Costa Rica | Bavaria  **·** Bohemia  **·** Bremen  **·** Imperial  **·** Kaiser  **·** Pilsen  **·** Rock Ice |
| Costa Rica’s Craft Brewing Company | Libertas  **·** Segua |
**Miljøovervåking** beskriver prosesser og aktiviteter som er nødvendig for å fange opp og overvåke endringer i miljøet. Målet med miljøovervåking er å fange opp uheldige endringstendenser på et tidlig tidspunkt før det er for sent å snu en negativ utvikling. Gjennom systematisk overvåking og rullerende rapportering kartlegges hvilke konsekvenser som kan forventes og om tiltakene har den effekten som er ønskelig eller ikke. Resultater fra overvåking gir påvirkningsmuligheten til å styre utviklingen i den ønskete retningen. Det bidrar også til å formulere nye politiske mål eller revidere eksisterende mål. Overvåkingen har derfor også en viktig betydning for prioriteringer innenfor miljøforvaltningens arbeidsområder.

Eksempelvis bruker Riksantikvaren dette som verktøy for å følge utviklingen for noen prioriterte kategorier kulturminner og kulturmiljøer i Norge. Også Miljødirektoratet gjennomfører sytematisk naturovervåking.

Se også
-------

* EUs miljøbyrå

Eksterne lenker
---------------

* Miljøstatus i Norge: Nasjonale mål
* Miljøovervåking på Miljødirektoratets nettsider Arkivert 24. juni 2014 hos Wayback Machine.
* Miljøovervåking på Riksantikvarens nettsider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**Forskningsdagene** er en nasjonal, årlig festival i regi av Norges forskningsråd som har vært arrangert siden 1994.

Mottoet for festivalen er «Rom for store tanker», og under festivalen skal forskere i hele landet ut blant folk for å demonstrere forskning i praksis for alle typer målgrupper. Festivalen avholdes hvert år i uke 38 og 39. I 2014 hadde festivalen 1 000 arrangementer i 12 dager fra 17. til 28. september. De aller fleste arrangementene er gratis og åpne for alle.

Bidragsyterne er universiteter, høgskoler, forskningsinstitutter, biblioteker, muséer og næringsliv som ønsker å formidle til et bredt publikum. Det er registrert om lag 200 arrangører totalt. Det nasjonale sekretariat for festivalen driftes av avdelingen Forskningskommunikasjon sentralt i Norges forskningsråd og fungerer som tilrettelegger, koordinator og promotør for arrangementene ved alle enkeltinstitusjonene. I tillegg står sekretariatet for noen nasjonale arrangementer som åpningsarrangement og nasjonal finale i Forsker Grand Prix.

Forskningsdagene er til for alle fag og alle forskningsfelt, men har siden 2003 fokusert ekstra på et overordnet tema hvert år. Tema for Forskningsdagene settes av Forskningsrådets ledermøte:

* 2003 – Helse: *Kunsten å overleve*
* 2004 – Innovasjon og nyskaping: *På sporet av fremtiden*
* 2005 – Fysikk og design: *Umulige muligheter*
* *2006 – Etikk: Med viten og vilje*
* 2007 – Polaråret: *Tampen brenner*
* 2008 – Miljøvennlig energi: *Gjennom ild og vann*
* 2009 – Bærekraft og evolusjon: Kunsten å overleve
* 2010 – Forskningens verktøy: *Veien til viten*
* 2011 – Kjemi: *Magisk og logisk*
* 2012 – Samfunn: *Den menneskelige faktor*
* 2013 – Hav og vann: *Et hav av hemmeligheter*
* 2014 – Kommunikasjon: *Rom for store tanker*
* 2015 – Mat: *Sulten?*
* 2016 – Grenser: *Uten grenser*
* 2017 – Verdier: *Hva gjør noe verdifullt?*
* 2018 – Oppvekst: *Verdens største eksperiment: Å vokse opp med internett*
* 2019 – Miljø: *Hva gjør forskerne og hva kan vi gjøre?*
* 2020 – Hjernen

Referanser
----------

1. ↑  «Om oss». *Forskningsdagene.no* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 19. september 2021. Besøkt 9. september 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Forskningsdagene i Bergen
**Young John Allen** eller (kinesisk navn: 林乐知, *Lin Yuezhi*, født 3. januar 1836 i Burke County i Georgia i USA, død 30. mai 1907 i Shanghai i Kina) var en amerikansk kinamisjonær tilknyttet Methodist Episcopal Church. Hans virke var i ledende stillinger for metodistenes misjon i Shanghai.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Young J. Allen ble utdannet ved metodistenes Emory University i Georgia og ble utsendt som misjonær av the Methodist Episcopal Church, South. 

### Misjonær

Han ankom Kina med sin familie i juli 1860. Hans første misjonsgjerning var å forkynne i og rundt Shanghai. Under den amerikanske borgerkrig 1861-1865 var han avskåret fra finansiell hjelp fra hjemlandet, og han kombinerte da sin misjonærgjerning med å ta arbeid som kull- og rismekler, bomullsoppkjøper, redaktør, og ikke minst som lærer ved en regjeringsdrevet skole i Shanghai, der han underviste i engelsk og naturfag. Han begynte også på sine studier av de kinesiske klassikere.

Skoleerfaringen gjorde ham interessert i skolevirksomhet i misjonens regi, som et viktig misjonsmessig hjelpemiddel. I mai 1868 ble han redaktør for den kinesiskspråklige publikasjonen *Shanghai Xinbao* (Shanghai Daily News). Han satte også i gang *Jiaohui Xinbao* (Church News), som hadde som målsetting å formidle alment nyhetsstoff til kinesiske protestanter, hjelpe dem til bedre forståelse av Vesten, og bringe religiøse nyheter. Denne journalistiske erfaring førte til at han i 1871 ble bedt om å hjelpe den regjeringsdrevne *Kiangnan Arsenal* med oversettelser til kinesisk av materialer om historie, aktuelle nyheter, geografi og annet. 

I 1874 endret Allen navnet på *Jiaohui Xinbao* til *Wanguo Gongbao* (Globe Magazine) for å reflektere at det nå bragte mer lokalt og internasjonalt nyhetsstoff enn det var rent kirkelig orientert. Magasinet ble stadig mer sekulært orientert etterhvert som dets leserkrets økte blant embedsfolk, kinesisk adel, handelsfolk og utlendinger bosatt i Kina. 

Allen fortsatte å kombinere sin misjonsoppgave med denne publistiske oppgave. Han var superintendent for metodistenes misjonsstyre for Kina til 1895, tillike med direktør at et system av skoler i Shanghai som han kalte The Anglo-Chinese School.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6z90r32, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Rise of Modern China, Sixth Edition, side(r) 358, kapittel 15[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Adrian A. Bennett: *Missionary Journalist in China: Young J. Allen and His Magazines, 1860-1883*, 1983
* Warren A. Chandler: *Young J. Allen: «The Man Who Seeded China», 1931.*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Oluf Boesen** (også skrevet **Ole Boesen**) (født 1583 på Sjælland, død 1646 i Oslo) var en dansk teolog og biskop av Oslo fra 1639 til 1646.

I 1611 ble han rektor i Oslo etter magister Poul Thrane, og 1615 tok han magistergraden ved Københavns Universitet. I 1618 etterfulgte han magister Abraham de Gardes som *lector theol.* ved Oslo skole. I 1636 ble han den første professor i teologi ved det gymnasium som Christian IV opprettet i Christiania det året. I 1639 etterfulgte han sin svoger, magister Niels Simonsen Glostrup, som biskop av Oslo og Hamar stift, etter å ha bistått svogeren i bispegjerningen siden dennes sykdom i 1638.

Han var første gang gift med Magdalene, datter av sogneprest i Oslo Thomas Lagesen, og skal ha hatt 12 barn, men bare en datter overlevde til voksen alder. Med sin andre hustru Bodil, datter av skriver på Bremerholm Anders Hansen (Wincke) og enke etter organist og kannik i Roskilde Villum Dop, hadde han en sønn. Denne sønnen ble oppkalt etter morens første ektemann.

Litteratur
----------

* Oluf Boesen i Dansk biografisk leksikon

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Niels Simonsen Glostrup** | **Biskop av Oslo**(1639–1646) | Etterfølger:**Henning Stockfleth** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Young Neils** er et norsk hyllestband som spiller låter av Neil Young. Bandet har holdt på siden 1989 og består av:

* Lars Lillo-Stenberg (fra deLillos) på vokal og gitar,
* Jørn Christensen (fra CC Cowboys, Mercury Motors m.fl.) på vokal og gitar,
* Per Vestaby (fra CC Cowboys, Mercury Motors m.fl.) på bass og
* Palle Krüger (fra Radionettes, Go-Go Gorilla m.fl.) på trommer.
* Line Lockert (Fra Radionettes, Vegas m.fl) på kor siden 1995
* Live Maria Roggen (Wibutee, Tu´ba, Come shine m.fl) på kor siden 1996

Bandet har holdt mange konserter rundt om i Norge. Siden 1991 har de etablert en juletradisjon for mange musikktilhengere ved å holde konsert på Rockefeller Music Hall i Oslo 22. og 23. desember med mer enn 1000 tilskuere. Musikerne lever seg inn i musikken ved å gi lange, tildels mediterende improvisasjoner.

Alle medlemmene i bandet samt Geir Lynnismann Sundstøl og Jørun Bøgeberg deltok også i gruppen Leieboerne, som i 2007 gav ut albumet *Følg oss hjem, Ole Paus*.. Bandmedlemmene har uttalt at Young Neils kun er et hobbyprosjekt og at de ikke har planer om å utgi plate.

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon på Norwegian Bandindex
* 2003-artikkel fra Aftenposten (besøkt 26. desember 2007)
* Om konserten 21. desember 2005 på Martins i Lillestrøm (besøkt 26. desember 2007)
* Artikkel fra Drammens Tidende 22. desember 2007 (besøkt 26. desember 2007)[*død lenke*]
Hanishøyene
**Hanishøyene** (arabisk: جزر حنيش) er en øygruppe i Rødehavet. De fleste av dem tilhører Jemen, men før 1998–1999 la også Eritrea krav på øyene. Etter en lang rettssak med en internasjonal domstol under ledelse av Abdul Karim Aleryani ble Jemen tilkjent full suverenitet over de største øyene, mens Eritrea ble tildelt de perifere øyene i sørvest.

Historie
--------

Hanishøyene ble gjort krav på av Det osmanske riket, et krav som ble oppgitt av Tyrkia i 1923. Fra da av ble øyene administrert av den italienske kolonien Eritrea fram til 1941. I 1941, etter at de italienske kolonistyrkene hadde overgitt seg, etablerte den britiske hæren Eritrea som et protektorat. Til og med 1970-tallet gjorde Etiopia (som hadde annektert Eritrea) og Jemen krav på øyene. Etiopias interesse for øyene hadde sin bakgrunn i at eritreiske uavhengighetsgrupper brukte Hanishøyene, og den nærliggende Zuqarøya, som base for angrep mot etiopiske militære interesser.

I 1991 fikk Eritrea uavhengighet og forsøkte i 1995 å utøve suverenitet over øygruppen. Dette startet konflikten på Hanishøyene, en kort konflikt mellom Eritrea og Jemen om herredømmet over øyene. I alt ble 3–12 eritreere og 4-15 jemenitter drept i kampene.

Referanser
----------

1. ↑  «International Maritime Boundary». Arkivert fra originalen 15. desember 2007. Besøkt 17. juli 2006.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 15. desember 2007. Besøkt 3. august 2011.
2. ↑  Killion, Tom (1998). *Historical Dictionary of Eritrea*. The Scarecrow Press. ISBN 0-8108-3437-5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Norveg – senter for kystkultur og kystnæring** er en del av Museet Midt IKS i Nærøysund kommune i Trøndelag. Norveg rommer historisk utstilling, kafé, galleri og kulturhus. 

Museet ligger i kommunesenteret Rørvik, nær hurtigrutekaien, og er et karakteristisk landemerke langs kysten. Museets nybygg, som ble åpnet av Kong Harald 16. juni 2004, er tegnet av arkitekt Gudmundur Jonsson, og ble nominert til en av Europas viktigste arkitekturpriser, Den europeiske unionens pris for samtidsarkitektur: "Ludwig Mies van der Rohe"-prisen 2005. 

Museets grunnlegger Paul Woxeng (1883–1967) begynte sitt kulturhistoriske innsamlingsarbeid i 1919, og bygde i 1932 et eget hus til samlingene på sin egen gård *Vågsenget*. I 1970 kjøpte Vikna kommune samlingen, og en del av eiendommen ble avdelt som museum. Senere på 70-tallet ble *Woxengs Samlinger* flyttet til *Berggården*. 

Kystmuseet i Nord-Trøndelag, Norveg omfatter i alt om lag 15 punkter i Rørvik med Berggården, foruten Vågsenget og det fraflyttede fiskeværet Sør-Gjæslingan. 

Norveg er tusenårssted i Nord-Trøndelag. Kystmuseet er en avdeling i regionmuseet Museet Midt, hvor Camilla Birkeland er direktør. Museet Midt består i tillegg av Norsk Sagbruksmuseum, Kunstmuseet i Nord-Trøndelag og Namdalsmuseet, alle i Namsos, samt ubemannede museer i seks kommuner i Namdalen.

Eksterne lenker
---------------

* Museum Midt IKS Avd. Norveg – Kystkultursenter

| * v
* d
* r
Museet Midt er regionmuseum for Namdalen i Trøndelag |
| --- |
| 
* Kystmuseet Norveg
* Norsk Sagbruksmuseum
* Namdalsmuseet
* Kunstmuseet Nord-Trøndelag

* Bygdesamlinger: Fosnes bygdemuseum
* Olav Duuns barndomsheim
* Grong bygdemuseum
* Norli bygdemuseum
* Sørli museum
* Salsbruket Industrimuseum
* Haugum mølle

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Canadas flagg Canada |
| Boccia |
|  Amerikamesterskapet i friidrett |
| Bronse | Montréal 2015 | BC1-2, lag |
| Bronse | Kansas City 2013 | BC1, individuelt |
| Bronse | Kansas City 2013 | BC1-2, lag |
|  Parapanamerikanske leker |
| Sølv | Toronto 2015 | BC1, individuelt |
| Bronse | Toronto 2015 | BC1-2, lag |

**Hanif Mawji** (født 12. februar 1968 i Dar-es-Salaam) er en tanzaniafødt canadisk bocciaspiller, som konkurrerer i klassen BC1, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese.

Idrettskarriere
---------------

Mawfi deltok ved Verdensmesterskapet i boccia 2006, der han kom på 4.-plass individuelt, etter at han tapte bronsefinalen 3-6 for Cho Heeseong. Året etter deltok han ved Verdenscupen i boccia 2007, der han kom på 28.-plass individuelt, og Canada kom her på 6.-plass i lagkonkurransen i klasse BC1/2.

I 2008 deltok han ved Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing. Individuelt ble han slått ut i gruppespillet, etter en seier og tre tap. Han kom dermed på 15.-plass. Også i lagkonkurransen ble Canada slått ut i gruppespillet, her tapte de begge sine to kamper i gruppe A.

Ved Amerikamesterskapet i boccia 2013 (Boccia Americas Cup) fikk han bronse i klassen BC1, her slo han argentinske Mauricio Javier Ibarbure 4-1 i bronsefinalen. I lagkonkurransen deltok han på Canadas lag i BC1/BC2, sammen med Sylvain Dupuis, Tammy McLeod, Brock Richardson og Dave Richer, og disse fikk bronse.

Han deltok igjen ved Verdensmesterskapet i boccia 2014, men ble slått ut i gruppespillet, og kom på 17.-plass. I lagkonkurransen (BC1/2) kom Canada på 7.-plass. Ved Amerikamesterskapet i boccia for lag og par 2015 deltok han i BC1/2 sammen med Keven Smith-Worthylake, der de fikk bronse. Han fikk også bronse i lagkonkurransen ved Parapanamerikanske leker 2015, der han spilte sammen med Chris Halpen, Adam Dukovich og Tammy McLeod, og han kom på 2.-plass individuelt, etter at han tapte finalen 0-8 for brasilianske Jose Carlos Chagas de Oliveira.

Referanser
----------

1. 1 2  CPISRA Boccia World Ranking List Saturday, Jan 9 2010, besøkt 19. august 2015.
2. ↑  IPC - *Beijing 2008 Paralympic Games - Boccia - Mixed Individual BC1*, besøkt 19. august 2015.
3. ↑  IPC - *Beijing 2008 Paralympic Games - Boccia - Mixed Team BC1-BC2*, besøkt 19. august 2015.
4. ↑  BISFed - *2013 Boccia Americas Cup*, besøkt 19. august 2015.
5. ↑  SportAbility - *Boccia America’s Cup Update*, besøkt 19. august 2015.
6. ↑  Toronto 2015 - *Boccia - Athletes - Team BC1/BC2* Arkivert 18. august 2015 hos Wayback Machine. besøkt 19. august 2015.
7. ↑  - Toronto 2015 - *Boccia - Results - Individual BC1 - Final Match 13* Arkivert 18. august 2015 hos Wayback Machine. besøkt 19. august 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Canadian Paralympic Committee - Hanif Mawji
* Toronto 2015 PanAm Games - Hanif Mawji
**Fredmans Epistel nr 81** med innledningsord **«Märk hur’ vår skugga»** og undertittel *«Til Grälmakar Löfberg i Sterbhuset vid Danto bommen, diktad vid Grafven»* er en sang med tekst av svenske Carl Michael Bellman, som antagelig også komponerte melodien, og er dedikert til «Doctor Blad» som var en av Bellmans nærmeste venner og familielege i den senere delen av livet hans. Sangen beskriver begravelsen av Löfbergs hustru på Maria kirkegård i Stockholm. Sangen ble utgitt i førsteutgaven av *Fredmans epistler* i 1790 og forekommer ikke i noen kjent skrift før denne tiden, selv om den var komponert i slutten av 1780-tallet eller 1790.

Handling
--------

Ifølge undertittelen på den originale utgivelsen er sangen diktet ved graven til Lövbergs hustru, hvis navn aldri blir nevnt. Sangen skildrer en forhutlet og fyllesyk gjeng som snor seg oppover mot kapellet og kirkegården. Kisten med den døde senkes, og sangen avsluttes med verselinjene:

*Hon från Dantobommen skildes idag*

Och med henne alla lustiga lag

Vem skall nu flaskan befalla

Torstig var hon och uttorstig är jag

Vi är torstiga alla

Teksten refererer gjennom hele sangen til fyll og død. Som i mange av Bellmans sanger er det flere allegorier fra klassisk gresk mytologi. I en av de første verselinjene nevnes fergemannen Kharon som kaller fra Styx, og kirken omtales som «tempelet».

Senere tolkninger
-----------------

Flere svenske musikere har gitt tolkninger av «Märk hur vår skugga», blant andre Fred Åkerström (1969), Cornelis Vreeswijk (1977), Imperiet (1985) og Sofia Karlsson (2007). Imperiets innspilning lå på Svensktoppen i 19 uker i perioden 8. desember 1985 - 13. april 1986, med andreplass som høyeste plassering. Det svenske doom metal-bandet Candlemass har spilt inn sin tolkning av sangen på engelsk. Det har også det svenske black metal-bandet Marduk som oversatte tittelen til «Castrum Doloris». En engelskspråklig oversettelse har blitt innspilt av det amerikanske doom metal-bandet While Heaven Wept på albumet *Of Empires Forlorn*. Engelsktalende Mediæval Bæbes tolker sangen på svensk på albumet *Mirabilis* (2005).

Referanser
----------

1. ↑  *Fredmans epistlar* 1, side 258
2. ↑  *Fredmans epistlar* 2, side 340 ff
3. ↑  «N:o 81 Fredmans Epistel». Bellman.net. Besøkt 11. august 2019.
4. ↑  «Svensk mediedatabas».
5. ↑  «Svensk mediedatabas».
6. ↑  «Svensk mediedatabas».
7. ↑  «Svensk mediedatabas».
8. ↑  Svensktoppen - *1985* Arkivert 6. januar 2010 hos Wayback Machine.
9. ↑  Svensktoppen - *1986*

Litteratur
----------

* *Fredmans epistlar: text- och melodihistorisk utgåva med musiken i reproduktion efter originaltrycket. 1, Texten*. Stockholm: Norstedt i samarbete med Bellmanssällsk. 1990. ISBN 91-1-893962-7.
* *Fredmans epistlar: text- och melodihistorisk utgåva med musiken i reproduktion efter originaltrycket. 2, Musiken och kommentarer*. Stockholm: Norstedt i samarbete med Bellmanssällsk. 1990. ISBN 91-1-894192-3.

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (sv) Fredmans epistel n:o 81 – originaltekster fra den svenskspråklige Wikikilden |

* «Märk hur vår skugga» som digital faksimile hos *Litteraturbanken*
Kongshavn foran, Sjursøya bak
Sjursøya sett fra kafeen *Utsikten* i Ekebergskråningen Foto: Helge Høifødt 
**Sydhavna** er fellesbetegnelsen på de sammenhengende havnearealene på østsiden av Indre Oslofjord fra Grønlia i nord til Ormsund i sør. Det omfatter del av Grønlia, Kongshavn med Alnas utløp, Sjursøya med Bekkelaget terminal, Kneppeskjærutstikkeren og Ormsundkaia. Området skal i åra som kommer utvikles som Oslos permanente havn (bystyrevedtak august 2009). Det blir ingen byutvikling med boliger i området, og delområdene ble derfor noen år i forveien skilt ut fra planene om Fjordbyen.

Historie og utvikling
---------------------

Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB) skrev i februar 2014 en rapport om Sjursøya mtp. ulike risikofaktorer:
«Virksomheten i Sydhavna startet opp i slutten av 1930-årene. Siden da har aktiviteten gradvis økt i omfang. Boligområder og byområder har over tid etablert seg nærmere havneområdet,
som ligger bare tre kilometer fra Oslo sentrum. Sydhavna kan betraktes som et nasjonalt logistikksentrum og omfatter blant annet containervirksomhet, lagring og distribusjon av
petroleumsprodukter, håndtering av tørrbulk, import av biler og generell transport/spedisjon. Sydhavna har Norges største containerhavn og dekker 80 prosent av markedet på Østlandet.

Tankanlegget i Ekebergåsen og oljehavna på Sjursøya forsyner rundt 40 prosent av Norges drivstofforbruk samt alt av flydrivstoff til Oslo lufthavn Gardermoen. Samlet sett betyr
dette at det oppbevares og transporteres store mengder farlig gods i området. I tillegg er området i stadig utvikling, med økt aktivitet og flere utbyggingsprosjekter i nære omgivelser. Summen av dette gjør Sydhavna til et område med forhøyet risiko.»

Bilder
------

* Sjursøya i 1935, etter utsprengningenFoto: Anders Beer Wilse / Oslo MuseumSjursøya i 1935, etter utsprengningen  
Foto: Anders Beer Wilse / Oslo Museum
* Kneppeskjærutstikkeren i 2012, sett fra Ekebergskråningen.Kneppeskjærutstikkeren i 2012, sett fra Ekebergskråningen.
* OrmsundterminalenOrmsundterminalen

Referanser
----------

1. ↑  DSB.no Arkivert 6. mars 2016 hos Wayback Machine. - *Sydhavna (Sjursøya) - et område med forhøyet risiko* (2014) side 8

Eksterne lenker
---------------

* Oslo kommune Sydhavna

Portal: Oslo

| * v
* d
* r
Fjordbyen i Oslo |
| --- |
| Strøk fra vest mot øst | Frognerstranda • Filipstad • Tjuvholmen • Aker Brygge • Rådhusplassen • Akershusstranda • Vippetangen • Bjørvika • Sørenga • Grønlia |
| Prosjekter med tilknytning | Sydhavna • Fjordtrikken • Havnepromenaden |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
Deltakere i Mährens patriotiske årsmarsj, arrangert av Mährens nasjonale fellesskap i Brno.
**Mährens nasjonale fellesskap** (tsjekkisk: *Moravská národní obec*) er en partipolitisk uavhengig borgerforening som fokuserer på Mährens kultur, historie og mährisk samhold.

I praksis forsøker foreningen å oppnå klare politiske mål, eksempelvis gjenoppretting av den lovgivende forsamling på mährisk nivå. Foreningen ble grunnlagt i oktober 1990 i byen Brno, som oppfølger-organisasjonen etter den tidligere *Forbudnet av Mährens Venner* (Klub přátel Moravy), som ble grunnlagt 1985. 
 
Foreningen har blant annet heist det gamle mähriske flagget på noen kommunale bygninger i regionen, og på hovedkontoret til regionsforsamlingen i regionen Sydmähren. 
 
Mährens nasjonale fellesskap arrangerer også patriotiske marsjer 
og kulturelle feiringer.

Referanser
----------

1. ↑  «O nás». Moravská národní obec. Besøkt 12. september 2010.
2. ↑  «Historie». Moravská národní obec. Besøkt 12. september 2010.
3. ↑  «Radnice na Moravě na den věrozvěstů vyvěsily moravskou vlajku». Lidovky.cz. 5. juli 2010. Besøkt 24. september 2010.
4. ↑  «Pochod Moravanů centrem Brna proběhl v klidu». ČT24. 4. oktober 2008. Besøkt 24. september 2010.
5. ↑  Bartošek, Radovan (11. oktober 2007). «V Brně se v sobotu 6. října uskutečnil pochod moravských patriotů». Veľká Epocha. Arkivert fra originalen 26. juli 2011. Besøkt 24. september 2010.
6. ↑  «V Brně se budou konat oslavy první písemné zmínky o Moravanech». iRegiony.cz. 20. september 2010. Besøkt 24. september 2010. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Moravian National Community: About us (engelsk)
**Oluf Eie** (født 17. september 1896, Vejle, død 10. juni 1983) var en dansk misjonær.

Oluf Eie ankom til India i oktober 1920. Fra 1922 til 1962 var han bestyrer av Santalmisjonens tehage Mornai. I løpet av Eies 40-årige tjeneste bygde han opp plantasjen til å bli en av de mest lønnsomme i Assam. Mornai var også blant de første bedrifter i India som forbød barnearbeid. Allerede i 1933 ble det innført skoleplikt for barn av plantasjens ansatte. I Eies bestyrertid ble det bygget sykehus, skoler, kontorer og hundrevis av arbeiderboliger. Et lokalt velferdssystem ble utviklet på tehagens grunn. Mange av tehagens arbeidere ble etter hvert tilknyttet santalkirken (fra 1950 NELC) – og to kirker ble reist på området der det fortsatt forrettes søndagsmesse på flere språk; santali, mundari og bengali.

Etter 40 års tjeneste som leder for tehagen, flyttet familien til Dumka i 1962 da Oluf Eie ble misjonens førstesekretær.

Verk
----

* *En kirke bliver til : Santalkirken, dens vækst og udvikling*, Dansk Santalmission, 1967
* *Kampen for at overleve: Folkelige mindretal i Indien*, av Oluf Eie med forord av Ole Christiansen. DMS-forlag i samarbeid med Dansk Santalmission (januar 1980).

Biografi
--------

* *Fælles Eie*: En mindebog om missionæren og tehavebestyreren Oluf Eie, redigeret af Magda Krogh. København: Dansk Santalmission (1984).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Arne Edvin Strønstad** | **Førstesekretær for The Santal Mission of the Northern Churches**(1962–1962) | Etterfølger:**Arne Edvin Strønstad** |

Portal: Danmark
**Uno Birger Tord «Målle» Lindberg** (født 29. september 1929 i Nässjö) er en svensk kristen vekkelsespredikant og sanger. Tilnavnet (artistnavnet) *Målle* fikk han på grunn av en uttalefeil av ordet *hästapålle* (hestehandler), han sa *hästamålle*. Han virket fra 1960-tallet, først innen den svenske pinsebevegelsen senere innen svensk Maran Ata.

Lindberg er yngst av seks søsken og vokste opp i Nässjö i Småland. Hans foreldre var romer, og Målle ble født «ute på landeveien». Han ble sammen med sin familie engasjert innen den svenske frikirken. Faren var soldat i Frelsesarméen, moren var baptist. Flere av søskene var med i pinsebevegelsen.

Lindberg satt som ung to år i fengsel, under dette oppholdet vendte han seg tilbake til sin kristne barnetro. Etter endt militærtjeneste begynte som evangelist og predikant tidlig på 1960-tallet. I 1964 startet han med teltmøter, besøkstallet øke raskt til nær tusen. Lindberg var en uredd og radikal predikant og det oppstod ikke uventet en del medieomtale. Noe av kritikken var at ungjentene var pågående foran senen, samt at han danset på scenen og døpte mennesker i et badekar.

Lindberg virket først innen den svenske pinsebevegelsen senere innen svensk Maran Ata. I Göteborg grunnla han den kristne menigheten (? organisasjonen) *Världsvid Väckelse*. Lindberg er ikke tilsluttet en kristen bevegelse, men har uttalt at han har en «frilanskontrakt» med Gud og besøker ulike forsamlinger, både menigheter, teltmøter og marked. Han har ofte besøkt Norge.

Målle Lindberg har deltatt i det svenske TV-programmet *Minns du sången*. Han ble 14. desember 2002 utnevnt til «hedersdoktor i Kristen musikk» (? æresdoktor) av Life Christian University i Florida, USA.

Cornelis Vreeswijks låt *Tältet* handler om Lindbergs teltmøter på 1960-tallet

Lindberg har spilt inn flere album. Som 80-åring (2009) gjorde han en innspilling i Hollywood med noen av musikere til Andrae Crouch og fra gruppen Koinonia.

Diskografi
----------

**Studioalbum**

* 1960 – *Hav tack o Jesus* (med Curt Petersén)
* 1967 – *En klädnad vit*
* 1983 – *Ett sus av regn*
* 1998 – *Målle med Zigenarkompet*
* 1999 – *O, du dyrköpta själ*
* 1999 – *Underbara land*
* 1999 – *Målle Lindberg – artist, sångare, evangelist* (dobbel-CD)
* 2000 – *Minns du sången 3 «Jag är härligt löst och fri»*
* 2002 – *Målle Guld «Den komplette samlingen»* (3 CD)
* 2003 – *Målles jul*
* 2005 – *Still going strong*
* 2006 – *Speleman av Guds nåde*
* 2009 – *Målle i Hollywood*

**Samlingsalbum**

* 2014 - *Mitt liv som Målle*

Referanser
----------

1. ↑  Gustavsen, Anne. 2010
2. ↑  Side 86-87 i: Gustafson, Klas. 2006. *Ett bluesliv. Berättelsen om Cornelis Vreeswijk* CPI. Tyskland. ISBN 978-91-7343-199-6

Litteratur
----------

* Gustavsen, Anne. 2010. *Målle takker for livet.* Korsets Seier 9. juli 2010. side 4-5

Eksterne lenker
---------------

* Målle Lindberg
Det senere astronomiske symbolet for planten Jupiter som representerte Gad i oldtidens Midtøsten
**Gad** var navnet på en fellessemittisk guddom for lykke og skjebne. Han er dokumentert i oldtidens nedtegnelser i Aram og (nordlige) Arabia. Gad er også nevnt i *Jesajaboken* i den hebraiske Bibelen (det gamle testamente). En del bibeloversettelser kaller ham ganske enkelt (guden av) Skjebne, og som ble dyrket av et antall hebreere under det babylonske fangenskap. Gad skilte seg åpenbart fra den rene skjebneguden Meni (også nevnt i samme kapittel av *Jesajaboken*). Rotverbet i Gad betyr å «kutte» eller «dele», og fra dette kommer oppfatningen av at skjebnen ble tildelt, tilmålt og porsjonert ut, tilsvarende som i den beslektede guddommen Meni.

Det er mulig at Gad, en av de tolv sønnene til patriarken Jakob egentlig var oppkalt av guddommen Gad selv om den bibelske teksten i *Første Mosebok* oppgir en annen årsak, indikerer utsagnet fra Lea at navnet kan assosieres til guddommen, generelt eller i særdeleshet: 

*Da sa Lea: «For en lykke!» Så kalte hun ham Gad.*
Hvor utstrakt guddommen Gads kult var i kanaanittisk tid kan bli sluttet fra navnet *Baalgad*, en oldtidsby ved foten av Hermonfjellet, og *Migdal-gad* i området til Judas stamme. Sammenlign også med navnene Gaddi og Gaddiel i stammene til Manasse og Sebulon. På samme tid kan det ikke bli antatt at Gad alltid ble sett på som en uavhengig guddom. Navnet var uten tvil opprinnelig et fellesnavn i betydningen av makten som ble tildelt. Således er det antatt enhver av de større gudene som kunne tenkes favorisere enkelte mennesker, må bli antatt å være i stand til å tilby lykke og god skjebne, og ble dyrket under denne tittelen. Det er mulig at planeten Jupiter kan ha blitt oppfattet som Gad, og æret. Blant arabere ble Jupiter kalt for «Større Lykke» mens planeten Venus ble titulert «Mindre Lykke».

Referanser
----------

1. ↑  Nettbibelen: *Jesajaboken* 65:11[*død lenke*]
2. 1 2  «Gad», *Jewish Encyclopedia*
3. ↑  Nettbibelen: *Første Mosebok* 30:11[*død lenke*]
4. ↑  Nettbibelen: *Fjerde Mosebok* 13:10, 11[*død lenke*]
**Mäntsälä-opprøret** var et mislykket forsøk av Lappobevegelsen på å styrte den finske regjeringen.

Den 17. februar 1932 stanset 400 bevæpnede medlemmer av Suojeluskunta-militsen et sosialdemokratisk møte i Mäntsälä. I løpet av de neste dagene kom Lappobevegelsens ledelse og hundrevis av væpnede medlemmer til Mäntsälä. Den tidligere lederen av den finske generalstaben, generalmajor Kurt Martti Wallenius sluttet seg også til opprøret. Opprørerne krevde at regjeringen gav fra seg makten, og at det måtte bli en forandring i den politiske retningen i Finland.

To dager senere ble det utstedt arrestordre på Lappobevegelsens ledelse. Hæren, under ledelse av Aarne Sihvo, forberedte seg på å slå ned opprøret. Helsingfors ble forsterket med stridsvogner og artilleri i tilfelle situasjonen ville eskalere til et høyere nivå.

Den 2. mars ble opprørerne informert om at militsene trygt kunne returnere til sine hjem, og at bare ledelsen ville bli straffet. De fleste deserterte like etter, og lederne ble arrestert. Lappobevegelsen ble like etter påtvunget lagt ned.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Uppslagsverket Finland **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Cubitt Town** er et område på Isle of Dogs i bydelen Tower Hamlets i London. Det ligger på østsiden av halvøya, med Greenwich på den andre siden av Themsen. Mot vest grenser det til Millwall, mot nordvest til Canary Wharf og mot nord ligger Blackwall på den andre siden av Blue Bridge. 

Området har navn etter William Cubitt, som var Lord Mayor of London 1860–1861. Han var ansvarlig for bygging av boliger og annet i området i 1840- og 1850-årene. Formålet med utbyggingen var først og fremst å skaffe boliger til det voksende antallet arbeidere på de lokale kaianleggene, verftene og fabrikkene. Han sørget også for å få etablert en rekke bedrifter der, som tiltrakk seg enda flere arbeidere.

Cubitt Town består nå av en spesiell blanding av gamle arbeiderområder som er typiske for Øst-London blandet med høyblokker fra 1960- og 1970-årene og middelklasseboliger for folk som jobber i bedrifter på Canary Wharf. Det har også kommet til innvandrere fra Asia, spesielt fra Bangladesh. Området har nokså lave priser i forhold til beliggenheten rett ved elven.

Rekreasjon
----------

Cubitt Town har en rekke anlegg for rekreasjon og fritidssysler:

* St John's Park
* Millwall Park
* Island Gardens
* Mudchute, en urban gård som er beskrevet av de lokale myndighetene som den største urbane gården i Europa.

Referanser
----------

1. ↑  Hobhouse, Hermione, red. (1994): «Cubitt Town: Riverside area: from Newcastle Drawdock to Cubitt Town Pier», *Survey of London: volumes 43 and 44: Poplar, Blackwall and Isle of Dogs*. British History Online, s. 528–532 (se tekst ved referanser s. 507 & 510).
2. ↑   «Mudchute Park and Farm», London Borough of Tower Hamlets. Arkiver fra originalen den 27. september 2013.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |
**Brachypsectridae** er en artsfattig familie av biller som ligner smellere (Elateridae). Det er kjent fire nålevende arter, dessuten én art kjent fra fossiler i rav fra Den dominikanske republikk. Den best kjente arten er *Brachypsectra fulva*, på engelsk kalt "The Texas Beetle" som finnes fra Texas til California i USA.

Utseende
--------

Små til middelsstore (4 – 7 mm), avlange biller, rødbrune, ganske flate. De ligner på små, tettbygde smellere (Elateridae). **Hodet** er bredt, med små, noe utstående fasettøyne. Bakerst er hodet innsnevret til en tydelig "hals", men denne delen er vanligvis dekket av brystskjoldet. Antennene er brede, sagtakkede og består av 11 ledd. **Brystskjoldet** (pronotum) er litt bredere enn hodet, tilsmalnet forover, med omtrent rette sidekanter. Bakhjørnene er noe tilbaketrukket. De kan ikke "smelle" slik som de ekte smellerne. **Dekkvingene** er ved roten omtrent så brede som brystskjoldet, fint hårete, fint og tett punkterte, med eller uten fine lengdestriper. Beina er korte og slanke.

**Larvene** har et ganske spesielt utseende. De er flate og ovale, oversiden er mørk og tykkhudet mens undersiden er lys og tynnhudet. På sidene har de fingeraktige utvekster med kraftige hår. Hodet er flatt, med kølleformede antenner. Bakenden ender i en tykk, bevegelig pigg.

Levevis
-------

Disse billene er uvanlige og det er ikke så mye man vet om dem. De fire kjente artene er vidt spredt, og familien er funnet i de sørvestre delene av Nord-Amerika, Den dominikanske republikk, det sørlige India, Malaysia og det nordlige Australia. Larvene er rovdyr som ligger på lur under steiner eller løs bark, og venter på edderkopper og andre små leddyr. De griper byttet med å klemme det mellom hodet og den bevegelige halepiggen.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien **Brachypsectridae**
				+ Slekten *Asiospectra* Kovalev & Kirejtshuk, 2016
				+ Slekten *Brachypsectra* LeConte, 1874
					- *Brachypsectra fulva* LeConte, 1874 – Nord-Amerika
					- *Brachypsectra fuscula* Blair, 1930
					- *Brachypsectra kadleci* Hájek, 2010
					- *Brachypsectra lampyroides* Blair, 1930
					- *Brachypsectra moronei* Branham, 2006 – kjent fra ravfossiler
					- *Brachypsectra vivafossile* Woodruff, 2004 – Den dominikanske republikk

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brachypsectridae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Brachypsectridae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Brachypsectridae* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Brachypsectridae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Brachypsectridae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Brachypsectridae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Brachypsectra fulva* - bilde
* Larve - bilde

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Uno «Garvis» Öhrlund** (født 22. mai 1937 i Västerås) var en svensk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1964 i Innsbruck.

Öhrlund vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1964 i Innsbruck. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass i turneringen bak Sovjetunionen. Det var seksten lag som deltok, etter en kvalifiseringsrunde gikk de åtte vinnerne videre til finalegruppe som spilte en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant alle sju kampene og vant serien med maksimale 14 poeng foran Sverige, Tsjekkoslovakia og Canada alle med ti poeng.

Öhrlund ble verdensmester i ishockey en gang, 1962 i Colorado Springs. Han spilte 85 landskamper for Sveriges herrelandslag i ishockey.

OL-medaljer
-----------

* 1964 Østerrikes flagg Innsbruck - Sølv Sølv i ishockey Sveriges flagg Sverige

VM-medaljer
-----------

* 1962 USAs flagg Colorado Springs - Gull **Gull** i ishockey Sveriges flagg Sverige
* 1963 Sveriges flagg Stockholm - Sølv Sølv i ishockey Sveriges flagg Sverige
* 1965 Finlands flagg Tammerfors - Bronse Bronse i ishockey Sveriges flagg Sverige

Referanser
----------

1. ↑  «Uno Öhrlund - Sveriges Olympiska Kommitté». *sok.se* **(svensk)**. Besøkt 26. januar 2016.
2. ↑  *Olympia 1964: Innsbruck, Tokyo*. Oslo: Gyldendal. 1964. s. 46-47.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Uno Öhrlund – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Uno Öhrlund – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Uno Öhrlund – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Uno Öhrlund – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Uno Öhrlund – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
Tyske styrker kjører igjennom Fileniportalen i mars 1941
**Fileniportalen** (it: *Arco dei Fileni*) var en portal i Libya, bygget i den italiensk kolonitiden. 

Den sto på kystveien Via Balbia mellom Ras Lanuf og El Agheila, og markerte grensen mellom regionene Kyrenaika og Tripolitania. Den ble avduket 16. mars 1937, og oppkalt etter de legendariske Philaenus-brødrene. 

Portalen ble tegnett av arkitekten Florestano Di Fausto på oppdrag av den italienske generalguvernør Italo Balbo. Den var 31 meter høy, og åpningen var 15,75 meter høy og 6,5 meter bred. Portalen etterlikner en egyptisk pylon og var full av fascistiske symboler. Øverst sto den latinske inskripsjonen: «Alme Sol, possis nihil urbe Roma visere maius» (*Kjære Sol, må du aldri se på en større by enn Roma*). Inni i en åpning i toppen på portalen er det to liggende skulpturer av bronse som skal forestille de to Philaenus-brødrene. 

Portalen ble ødelagt på 1970-tallet av det nye revolusjonære regimet ledet av Muammar al-Gaddafi, men bronsestatuene eksisterer fremdeles.

Litteratur
----------

* Philip Kenrick: *Tripolitania: Libya Archaeological Guides*. Silphium Press, 2009. s. 152-157. ISBN 1900971089

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marble Arch (Libya) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* L'arco dei Fileni de Mussolini (fr)
**José Renato de Jesus** (født 27. februar 1963 i Rio de Janeiro i Brasil, død 15. juni 2020 samme sted), bedre kjent som **Renato de Jesus**, var en brasiliansk politiker fra delstaten Rio de Janeiro.

Biografi
--------

Renato De Jesus' politiske karriere begynte i 1992 da han ble valgt til byrådsmedlem i Belford Roxo. Han satt i byrådet fra 1993 til 1995.

I 1994 stilte han til medlem av delstaten Rio de Janeiros lovgivende forsamling, ble valgt og gjenvalgt og satt fra 1995 til 2002. Han ble imidlertid ikke gjenvalgt i 2002, men fikk nok stemmer til å bli vararepresentant *(suplente)*. Han kom imidlertid inn fast i 2005 da en annen representant, Otavio Leite, gitt ut for å tiltre som viseborgermester i Rio de Janeiro.

Dette skulle gjenta seg; i 2006 ble han ikke direkte representant, men vara; I 2006 kom han ikke inn, ble *suplente*, og rykket opp 14. august 2008 som fast representant idet representanten Álvaro Lins bortfalt på grunn av en korrupsjonsskandale. I 2010 og 2014 ble han igjen *suplente*, men det ble ingen nye vakanser å fylle permanent.

Han bestemte seg for ikke å stille til kandidat igjen i 2018.

Den 15. juni 2020 døde Renato de Jesus i Rio de Janeiro av komplikasjoner på grunn av covid-19.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  «Renato de Jesus». *Poder360*. Besøkt 18. juni 2020.
2. 1 2 3  Alves, Marroni. «Ex-deputado Renato de Jesus morre vítima de Covid-19». *Diário do Rio*. Besøkt 18. juni 2020.
3. 1 2  «ALERJ PRESTA HOMENAGEM AO EX-DEPUTADO RENATO DE JESUS». *Legislative Assembly of Rio de Janeiro*. Besøkt 18. juni 2020.
4. ↑  «Suplentes assumem a Alerj». *Otavio Leite*. Arkivert fra originalen 18. juni 2020. Besøkt 18. juni 2020.
5. ↑  Clark, Daniella. «Alerj cassa mandato de Álvaro Lins». *G1*. Besøkt 18. juni 2020.