recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Origo Gentis Langobardum
Den langobardiske jernkrone
**Waltari** var konge i Det langobardiske kongerike fra ca. 539 til ca. 546. Han etterfulgte sin far Wacho og de tilhørte det letingiske dynasti som var oppkalt etter Lethu som skal ha vært langobardenes konge, sannsynligvis i det 4. århundre.

Langobardene var et germansk folkeslag som var på vandring sørover og østover i Europa tidlig i folkevandringstiden. De nevnes allerede hos den romerske historikeren Tacitus i hans bok *Germania* fra 98 e. Kr. og de ble av ham betegnet som dyktige krigere.

På Wachos tid hadde langobardene underlagt seg store områder rundt det nåværende Østerrike og Ungarn, fra Böhmen til Pannonia. Wacho var på slutten av sin regjeringstid en av de mektigste konger i Sentral-Europa. Han døde sannsynligvis i 539 mens hans sønn Waltari bare var et barn. Waltaris mor var Silinga, datter av herulernes konge og hun var Wachos tredje hustru. Under barnekongen ble kongeriket administrert av Audoin som sannsynligvis drepte Waltari etter at han hadde regjert i sju år. Audoin overtok da selv som konge. Ifølge den romerske historikeren Prokopios døde Waltari av sykdom. Med Waltaris død var også herredømmet til det letingiske dynasti over etter at de hadde ledet langobardene i sju generasjoner.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage person ID p67182.htm#i671811[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   La Préhistoire des Capétiens, side(r) 65 et 71[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   La Préhistoire des Capétiens, side(r) 63-64[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Tacitus, *Germania*, kap 40
6. ↑  Paulus Diaconus, *Langobardenes historie*, første bok, kap 21-22

Eksterne lenker
---------------

* *Origo Gentis Langobardum*, engelsk og latinsk tekst
* Paulus Diaconus, *Historia Langobardum*, engelsk tekst
* Lombards, German tribes på web.archive.org


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Wacho** | **Konge av langobardene**(539–546) | Etterfølger:**Audoin** |
Askepottslottet i Magic Kingdom
Kart over Walt Disney World
**Walt Disney World Resort** er en samling av fornøyelsesparker rett utenfor Orlando i Florida. 

Disneyworld er det største og mest besøkte feriestedet verden, og åpnet 1. oktober 1971. Med sine 121 km² har Disneyworld et areal på størrelse med San Francisco.[] Det er rundt 52 millioner mennesker som besøker Disney World hvert år.[]

Disney World er ment å være den største av verdens Disney-parkkomplekser og heter derfor Disney *World*, til forskjell fra de andre parkene som alle heter Disneyland.

Da The Magic Kingdom åpnet i 1971 ble det ansatt ca. 5 000 ansatte.[]

Disneyworld består i hovedsak av fire store temaparker: Magic Kingdom, Disney's Animal Kingdom, Disney's Hollywood Studios og Epcot. I tillegg har Disneyworld de to badeparkene Typhoon Lagoon og Blizzard Beach, mat- og shoppingområdet Disney Springs, samt en rekke hoteller.

Parker i Disneyworld
--------------------

* Magic Kingdom
* Epcot
* Disney's Hollywood Studios
* Disney's Animal Kingdom

Badeparker
----------

* Disney's Typhoon Lagoon
* Disney's Blizzard Beach

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Walt Disney World Resort – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** GeoNames **·** GeoNames **·** GNIS
 |
Å vise langfingeren ledsages ofte med *fuck* eller *fuck you* i angelsaksisk kultur.
**Fuck** er et engelsk slanguttrykk med flere betydninger. Som verb betyr det «å ha samleie» eller «å lure», som substantiv betyr det «samleie». Ordet brukes også som utropsord og banneord, og oversettes på norsk gjerne til «faen», ettersom bruken minner om bruken av ordet faen. På engelsk refereres ordet ofte som «F-ordet». Norske filmtekstere bruker også gjerne «f\*\*\*».

Etymologi
---------

Ordets opprinnelse er usikker, men er sannsynligvis relatert til germanske ord som betyr å slå, å gni eller å ha samleie. Relaterte ord kan være tyske *ficken* («å ha samleie»), nederlandske *fokken* («å slå»), det norske dialektuttrykket *fukka* («å ha samleie»), og de svenske dialektuttrykkene *fokka* («å slå», «å ha samleie») og *fock* («penis»).

Historisk bruk
--------------

Den første anerkjente forekomst av ordet er i et kodet dikt fra før 1500-tallet. Diktet har tittelen «Flen flyys» og er et narredikt om munkene i Cambridge. En av strofene i diktet lyder *Non sunt in coeli, quia gxddbov xxkxzt pg ifmk.* Den siste delen er kodet tekst, og dekodes til *non sunt in coeli, quia fvccant vvivys of heli*, som oversatt til engelsk blir *they are not in heaven because they fuck wives of Ely*.

Den første trykte bruken av ordet «fuck» var i den skotske poeten William Dunbars dikt fra 1503 *Brash of Wowing* som har linjene

*«Yit be his feirris he wald haif fukkit:*
*Ye brek my hairt, my bony ane».*
I 1991 ga det amerikanske hardrock-bandet Van Halen ut et studioalbum med navnet *For Unlawful Carnal Knowledge*, hvor de hevdet at FUCK var akronym for tittelen. Hensikten var å provosere de amerikanske sensurmyndighetene.

Referanser
----------

1. ↑  aftenposten.no, 31. oktober 2002: Oversetter med stjerner
2. ↑  *Collected Poems*, red. Mackenzie, se «In secret place this hyndir nycht»

Eksterne lenker
---------------

* The Straight Dope: What's the origin of the "F" word?

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Julius Emil Knudsen** (født 25. november 1856 i Drammen, død 17. mars 1945 i Neddemin (nord for Neubrandenburg), Amt Neverin, Landkreis Mecklenburgische Seenplatte, Mecklenburg-Vorpommern, Tyskland) var en norsk bergingeniør og konsul. Knudsen var utdannet ved den tekniske høgskolen i München og Bergakademiet i Freiberg. Han var grubeingeniør ved Vigsnes Kobberverk. I 1890 ble han overstiger ved Røros Kobberverk, og deretter i 1895 administrerende direktør.

Fra 1897 til 1908 var han administrerende direktør for Sulitjelma Aktiebolag. I 1902 startet han de første eksperimentene med den såkalte Knudsenprosessen. Han kom frem til at røstingen kunne foregå i en lukket ovn med tilførsel av trykkluft. For å starte røsteprosessen trengte man små mengder koks, resten gikk av seg selv. Forbrenning av svovel og oksidering av jern utviklet slik varme at overskuddet kunne benyttes til å smelte malmen. Således kunne denne prosessen i én ovn og med minimal tilførsel av brensel, erstatte både røsting og skjærsteinsmelting.

I 1909 ble han direktør ved Mitterberger Kupfer-Aktiengesellschaft Salzburg.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   www.geni.com[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Sandvik, Per M.-K.: En norsk bergingeniør - Julius Emil Knudsen 1856-1944, i: *Jernkontorets Bergshistoriska utskott H 47*, Stockholm 1990, s 57-69.
* Knudsen, Emil (2005). *Bergingeniør Emil Knudsens erindringer: inntrykk fra et bergmannsliv 1856-1897*. Kongsberg: Norsk bergverksmuseum. ISBN 8291337381.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
**Edmonton** er et område i den østlige delen av distriktet Enfield i London, omkring fjorten km nord-nordøst for Charing Cross. Området er avgrenset av North Circular Road i sør, Edmonton Green i nord, Great Cambridge Road i vest og elven Lea i øst. Det er delt inn i Upper Edmonton i sør og Lower Edmonton i nord. Det ligger 13,8 km nordøst for Charing Cross. I henhold til folktellingen av 2001 hadde valgkretsen Edmonton en befolkning på 96 493 innbyggere.

Historie
--------

Den romerske veien Ermine Street går gjennom dagens Edmonton. Edmonton ble første gang dokumentert i *Domesday Book* (1086) som *Adelmentone*. Stedsnavnet er avledet av en gård tilhørende en angelsaksisk mann ved navn Ēadhelm og *tūn*, «gård».

På denne tiden var det den minste av hundredene (herred) i Middlesex, men besto uansett av Enfield, Tottenham og South Mimms. Skog dekket det meste av distriktet og griserøkt var den fremste formen for landbruk.

Pymmes Park i Upper Edmonton var opprinnelig en privat eiendom, som på slutten av 1500-tallet tilhørte den mektige Cecilslekten. I 1589 tilbrakte Robert Cecil, 1. jarl av Salisbury sin bryllupsnatt der. Eiendommen ble kjøpt av distriktsforvaltningen og åpnet som en offentlig park i 1906. Pymmes House ble totalskadet av brann under den andre verdenskrig, og ruinene er fjernet. 

I Church Street finner man sognekirken All Saints' Church og Lamb's Cottage, hjemmet til forfatterne Charles og Mary Lamb. 

Edmonton var hjemstedet til sir James Winter Lake, direktøren for Hudson's Bay Company. Dette var årsaken til at en utpost i Canada ble oppkalt etter stedet. Den vokste og er nå provinshovedstad i Alberta.

Referanser
----------

1. ↑   «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) den 10. april 2008.
2. ↑   Mills, A.D. (2001): *Oxford Dictionary of London Place Names*, ISBN 0-19-860957-4, s. 74
3. ↑   «Edmonton, Enfield», *Hidden London*

Eksterne lenker
---------------

(en) Edmonton, London – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Lower Edmonton N9 Information
* Reports and Statistics for Edmonton and Enfield Borough

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***Fuccbois***, eller ***F#\*@bois***, er en filippinsk drama-thriller-film fra 2019 regissert av Eduardo W. Roy jr. Filmen handler om de to unge guttene Miko (23) og Ace (17), spilt av henholdsvis Kokoy de Santos og Royce Cabrera, som ønsker å bli berømte skuespillere. Guttene deltar i skjønnhetskonkurranser og er kjente på Instagram, hvor de har et stort antall følgere.

Miko og Ace deltar i en skjønnhetskonkurranse hvor de møter byens ordfører. Ordføreren presser guttene til å dra sammen med han til et feriested på en privat øy for å ha en natt med sex. Hvis de ikke blir med, vil ordføreren publisere en uanstendig video av guttene på internett. Guttene gir etter for utpresningen, men natten med ordføreren blir verre enn de kunne forestille seg. *Fuccbois* gir et innblikk i hvor sårbare mannlige sexarbeidere kan være i møte med mektige menn.

Filmen hadde premiere i Filippinene 3. august 2019. Den har vunnet to nominasjoner på Cinemalaya Independent Film Festival og én på Star Awards for Movies.

Skuespillere
------------

* Royce Cabrera som Ace Policarpo
* Kokoy De Santos som Mico Ramos
* Ricky Davao som ordfører Fernan
* Yayo Aguila som Trisha
* Ruby Ruiz som Linda
* Janvier Daily som Jerry
* Mimi Juareza som Nanay Dandan
* Miguel Villasis som Thor Villasis
* Marlon Marcia som Blue Marcia
* Vandave Lopez som Billy Lopez
* Jericho Bautista som Jake Ortega
* Ron Angeles som Harold Angeles
* Dan Corbe som Dawe

Referanser
----------

1. 1 2 3  F#\*@bois på IMDv. Besøkt 2. april 2022. (en)
2. ↑  Click the City 5. august 2019. Cinemalaya 2019: ‘F#\*@BOIS’ explores the vulnerability of sex-for-pay. Besøkt 2. april 2022. (en)
3. ↑  F#\*@bois. Awards på IMDb. Besøkt 2. april 2022.

Eksterne lenker
---------------

* F#\*@bois på Film Philippines
* (en) *Fuccbois* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Fucked for Life** (**FFL**) er et svensk kriminelt nettverk som oppsto i Tumba i 1999. Kjernen i nettverket utgjøres av tolv menn som har tatovert «FFL» på overarmen eller i nakken. De kalte seg fra begynnelsen «Tumba Lords», men skiftet til det nåværende navnet på slutten av 1990-tallet.

Opphavsgruppen besto av fem medlemmer, men i 2004 anslo politiet at gjengen hadde ca. 40 medlemmer. FFL var fra starten involvert i mopedtyverier, men gikk senere over til å stjele motocrossykler. I senere tid har de også sprengt minibanker og utført verditransportran. Flere grove ran har vært knyttet til FFL, blant annet sprengningen av en verditransportbil i Hallunda, et væpnet ran mot en bussterminal i Landskrona i 2002 og et verditransportran i Liljeholmen i 2000.

Kilder
------

### Fotnoter

1. ↑  Ovander, Petter. «Moppestöld första brottet». *Aftonbladet*.
2. ↑  TT. «Ännu en Hallundarånare åtalad». *Dagens Nyheter*.

### Webbkällor

* Winberg, Birgitta (12. mars 2005). «Krönika: "Fucked for life"». *Apropå 1/2005*. Brå. Arkivert fra originalen 21. juli 2011. Besøkt 28. juli 2007.
**Julius Arthur Hemphill** (født 24. februar 1938, død 2. april 1995) var en jazzkomponist og saksofonist. Hovedinstrumentet var altsaksofon, men han spilte også sopransaksofon, tenorsaksofon og fløyte.

Hemphill ble født i Fort Worth i Texas (som også var hjembyen til Ornette Coleman), og studerte klarinett før han lærte å spille saksofon. Gerry Mulligan var et tidlig forbilde. Hemphill begynte i United States Army i 1964, og tjenestegjorde i flere år. Senere spilte han i en kort periode med Ike Turner. I 1968 flyttet Hemphill till St. Louis i Missouri og var med på dannelsen av Black Artists' Group (BAG), et multikunstnerisk kollektiv som satte ham i kontakt med musikere som Oliver Lake, Hamiet Bluiett, Baikida Carroll og Floyd LeFlore, og komponisten og orkesterlederen Malinke Robert Elliott.

Hemphill flyttet til New York City på midten av 1970-tallet, og var aktiv i frijazz-miljøet. Han underviste flere kjente musikere i saksofonspill, bl.a David Sanborn og Tim Berne. Hemphill var antagelig mest kjent som grunnleggeren av World Saxophone Quartet, som ble dannet i 1976, etter å ha samarbeidet med Anthony Braxton i flere ensembler bestående av kun saksofoner. Hemphill forlot World Saxophone Quartet tidlig på 1990-tallet, og dannet en saksofonkvintett.

Hemphill spilte inn over 20 album som leder, ca. 10 album med World Saxophone Quartet og var også med på innspillinger med Björk, Bill Frisell, Anthony Braxton og andre. På slutten av hans levetid tvang dårlig helse Hemphill til å stoppe å spille saksofon, men han fortsatte å skrive musikk til sin død. Hans saksofonsekstett, ledet av Marty Ehrlich, har gitt ut flere album av Hemphills musikk, hvor han ikke selv deltar. Den siste heter *The Hard Blues,* innspilt live i Lisboa etter Hemphills død.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6r643mj, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Encyclopædia Britannica Online, oppført som Julius Arthur Hemphill, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Julius-Arthur-Hemphill, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Julius Hemphill – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Julius Hemphill på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Julius Hemphill på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Julius Hemphill på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Julius Hemphill på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Julius Hemphill på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Tim Berne discusses Hemphill

  

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Marie-Eugène-Aimé Molle** (født 1895, død 1978) var en fransk generalløytnant.

Molle hadde en karriere i infanteriet. Han gikk i 1914 ut av École spéciale militaire de Saint-Cyr. Deretter deltok han i første verdenskrig. Under andre verdenskrig kjempet han i 1940 i Finland, deretter 1942 til 1943 i Tunisia etterfulgt av Italia. Molle deltok i frigjøringen av Frankrike og Tyskland.

Fra 1946 til 1949 var han sjef for École militaire interarmes tilknyttet École spéciale militaire de Saint-Cyr. Molle var øverstkommanderende i Tunisia 1949 til 1951 og fra 1951 til 1955 sjef for 9. militærregion med hovedkvarter i Marseille.

Molle ble høyt dekorert og hadde blant annet storkors av Æreslegionen. I 1946 ble han tildelt det norske Krigskorset med sverd.

Referanser
----------

1. ↑  Jean Boÿ: *Historique de la 98e promotion (1913–14), promotion de la Croix du Drapeau* Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine. Association des élèves et anciens élèves de l’École spéciale militaire de Saint-Cyr.
2. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl Dreyer, 1995, s. 47.

Portal: Andre verdenskrig
**Edmond Van Moer** var en belgisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen, han konkurrerte i bueskyting.

Van Moer ble olympisk mester tre ganger i bueskyting under OL 1920 i Antwerpen. Han vant den individuelle konkurransen i *sittende liten fugl*. Det var seks deltakere alle fra Belgia. I den individuelle konkurransen i *sittende stor fugl* kom han på fjerdeplass. De var de samme seks belgierne som deltok i denne konkurransen.
I lagkonkurranse i både stor og liten sittende fugl var det kun et lag som deltok og besto av de seks belgierne som var med i de individuelle konkurransene. Uansett plassering var de seks deltakerne garantert to olympiske gullmedaljer i lag.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen – Gull **Gull** i bueskyting, sittende liten fugl
* 1920 Belgias flagg Antwerpen – Gull **Gull** i bueskyting, sittende liten fugl lagkonkurranse (Belgia)
* 1920 Belgias flagg Antwerpen – Gull **Gull** i bueskyting, sittende stor fugl lagkonkurranse (Belgia)

Referanser
----------

1. ↑   www.olympicgameswinners.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Edmond Van Moer – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Edmond Van Moer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Amniocentese**, kalt **fostervannsprøve**, er en undersøkelse der en lang nål stikkes gjennom mavehuden og livmorveggen under ultralydveiledning. Det blir tatt ut litt fostervann som også inneholder enkelte celler fra fosteret. 

Prøven blir gjerne utført på gravide kvinner med relativt høy alder i forhold til graviditet, gjerne over ca. 36 år. Man gransker fostervæsken og cellenes kromosomer for å kunne oppdage sykdomer som for eksempel: kromosomfeil, spesielt Downs syndrom og ryggmargsbrokk eller arvelige sykdommer. 

Ved kartlegging av kromosomene blir kjønnet bestemt. Denne prøven tas helst i 15. og 16. uke. Siden 2005 har det vært mulig å få utført dobbeltest i Norge som et alternativ til fostervannsprøve. Selv om en fostervannsprøve gir et mer korrekt svar, er fordelen ved dobbeltesten at den kan tas tidligere og at den ikke medfører noen risiko for fosteret. Dobbelttesten kan utføres fra uke 8 og fram til før uke 14.

Ved funn av alvorlig sykdom er det aktuelt å søke om provosert abort/ svangerskapsavbrudd.

Referanser
----------

1. ↑  Merethe Johannessen (10.07.2007). «Dobbelttest - et alternativ til fostervannsprøve». Pasienthåndboka.no. Arkivert fra originalen 13. mars 2012. Besøkt 12. august 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Denny’s** er en amerikansk restaurant-kjede. Den har mer enn 1600 restauranter i USA (inkludert Puerto Rico og Guam), Canada, Costa Rica, El Salvador, Mexico, Den dominikanske Republikk, Guatemala, Japan, Honduras, New Zealand, Qatar, Filippinene, De forente Arabiske Emirater, Curaçao og Storbritannia.

Den åpnet opprinnelig som en kaffebar under navnet Danny’s Donuts, men er nå kjent for å alltid være åpen og serverer frokost, lunsj og middag døgnet rundt. Denny’s stenger ikke på helligdager og om natten, bortsett fra der det er påkrevd ved lov. Mange av restaurantene ligger i nærhet av motorveiavkjørsler og bensinstasjoner. Denny’s begynte med franchising i 1963, og de fleste Denny’s-restaurantene drives nå på franchise.

Referanser
----------

1. ↑  «Home Page – Denny's». Dennys.com. Arkivert fra originalen 21. august 2015. Besøkt 26. august 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) Denny's – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
***Xylopertha*** er en slekt av hettebiller som borer i ved.

Utseende
--------

Små (ca. 3 millimeter), langstrakte, sylindriske hettebiller. De kan minne om barkbiller (Scolytinae) men kan skilles fra disse blant annet på at fasettøynene er ovale og ikke oppdelt. Hos de fleste artene er brystskjoldet (pronotum) høyt hvelvet, hetteformet, og dekker hodet sett ovenfra. **Hodet** er kort og bredt med små fasettøyne. Hos underfamiliene splintvedbiller (Lyctinae) og Polycaoninae er hodet fremstrakt og godt synlig ovenfra, hos de andre undergruppene er det dekket av det hetteformede brystskjoldet. Antennene er korte til middels lange og består av 9-11 ledd. De tre ytterste leddene er noe tykkere enn de øvrige og danner en avlang kølle. Fasettøynene er ovale, ikke delt av noen innskjæring. **Brystskjoldet** (pronotum) er nokså flatt, firkantet sett ovenfra hos splintvedbiller og Polycaoninae, hos de andre gruppene er det karakteristisk hetteformet. Den fremre, bratt nedstigende delen har gjerne tverr-rynker og ofte er fremkanten trukket ut til et par korte horn. **Dekkvingene** er lange og parallellsidige. De slutter bratt bak, og mange arter har bakover- eller oppoverrettede tenner i den bakerste delen, i likhet med mange barkbiller. **Beina** er korte, framleggene har ofte tenner eller pigger. Føttene er nokså lange, slanke og fem-leddete. **Larvene** er bleke, svakt C-formede, med korte hår. De har en kraftig hodekapsel med nokså små, men sterke kjever (mandibler) og korte bein.

Levevis
-------

De fleste av hettebillene borer i død ved. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Europa, Nord-Afrika og Midtøsten.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
			* Familien **hettebiller**, **Bostrichidae**
				+ Underfamilien hettebiller, Bostrichinae Latreille, 1802
					- Stammen Xyloperthini Lesne, 1921 - over 140 arter
						* Slekten ***Xylopertha*** Guérin-Méneville, 1845
							+ *Xylopertha dunensis* Rai & Chatterjee, 1964
							+ *Xylopertha praeusta* (Germar, 1817)
							+ *Xylopertha reflexicauda* (Lesne, 1937)
							+ *Xylopertha retusa* (Olivier, 1790)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 29. august 2020. Besøkt 29. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Xylopertha* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Xylopertha* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Xylopertha* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Xylopertha* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for JamaicaJamaica Jamaica |
| Friidrett |
| Friidrett CARIFTA Games |
| Gull | 2018 Nassau |  100 mH (U20) |
| Gull | 2017 Willemstad |  100 mH (U20) |
| Friidrett Panamerikansk juniormesterskap i friidrett |
| Sølv | 2017 Trujillo |  4x100 m |

**Amoi Brown** (født 11. januar 1999) er en jamaicansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp og hekkesprint. Hun vant 100 meter sprint under CARIFTA Games 2017.

Idrettskarriere
---------------

### 2017

Brown deltok i CARIFTA Games 2017, der hun vant 100 meter hekk i U20-klassen på tiden 13,44, som var to hundredeler unna mesterskapsrekorden. I University of the West Indies Invitational kom hun på fjerdeplass på 100 meter hekk, i U20-klassen. I juni vant hun 100 meter hekk under det jamaicanske juniormesterskapet i friidret.

Hun deltok også i det panamerikanske U20-mesterskapet i friidrett 2017, der hun deltok på Jamaicas stafettlag som fikk sølv på 4 x 100 meter stafett. Hun deltok også på 100 meter hekk, og kom der på fjerdeplass. 

### 2018

Hun deltok i CARIFTA Games 2018, og vant på nytt 100 meter hekk i U20-klassen. Hun satte personlig rekord og mesterskapsrekord med tiden 13,15 sekunder.

Referanser
----------

1. ↑  IAAF - *Jamaicans impress at Carifta Games*, besøkt 7. juni 2018.
2. ↑  RunBlogRun - *Kingston (Jamaica), 25.3.2017 -UWI Invitational*, besøkt 7. juni 2018.
3. ↑  IAAF - *Amoi Brown - Results*, besøkt 7. juni 2018.
4. ↑  Jamaica Gleaner - *Carifta Games 2018 | Records, Medals Galore For Jamaica In Sprint Hurdles*, besøkt 7. juni 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Amoi Brown – World Athletics Rediger på Wikidata
**Rigging** er et ord med flere betydninger. Det kom inn i norsk språk som et sjømannsuttrykk via engelsk og stammer sannsynligvis fra angelsaksisk *wrigan*, «å kle». Opprinnelig betegner *rigging* hele framdriftssystemet på et seilskip, og omfatter dermed seil, tauverk, master og mekanikken for å håndtere dette. (Deler av riggingen på seilskip kaltes også takkelasje). Man kan på norsk si *rigg* i stedet for *rigging*. Således betegner en oljerigg kun den operasjonelle delen av en oljeplattform.

Siden 1970-årene kom – også via engelsk – dermed begrepet inn som et fagfelt i offshoreindustrien men også i den delen av sceneteknikken som er relatert til fysiske krefter og bevegelse av objekter. Felles for disse tre feltene er mekanikken og de fysiske prinsippene som ligger til grunn for bruken av liner (både tau av mykt materiale, kjetting og stålwire) for å skape bevegelse, heise og flytte på gjenstander. *Rigging* er lite formelt etablert som fag i Norge (med unntak for skoleskip og kranindustri). Ledende land på dette er Tyskland, Storbritannia og USA.

*Rigging* er også en fagbetegnelse for konstruksjon av et «skjelett» for bevegelsene til en figur i en dataanimasjon.

Dette er en pekerside og inneholder kun pekere til forskjellige betydninger av dette ordet. Hvis du har fulgt en lenke hit, kan du kanskje gå tilbake og rette den, så den peker direkte til riktig artikkel. Se alle artikler som begynner med *Rigging*.
**Amon Rûdh** (*Skallede Ås*) var en fiktiv ås fra J.R.R. Tolkiens Midgard. I det første tideverv var Amon Rûdh en stein ås sør for Brethil i Vest Beleriand. Det var bare blomsten *Seregon* (Steinblod) som vokste på toppen av denne åsen, og dette fikk den til å virke som den var dekket av blod.

Mîm, Lurvedvergen, bodde i Amon Rûdh med sine to sønner, Ibûn og Khîm. Mîm ble tatt til fange av en gruppe fredløse ledet av Túrin Turambar, og ble tvunget til å fortelle hvor tilfluktsstedet hans, som da fikk navnet *Bar-en-Danwedh* (Løsepengenes Hus). Egentlig hadde stedet navnet *Bar-en-Nibin-Noeg* (Lurvedvergenes Hus). Da det ble oppdaget at Khîm, som var blitt beskutt av Túrins menn, faktisk var blitt drept, ga Túrin sin tjeneste til Mîm, som fra da av godtok de fredløses nærvær.

Amon Rûdh ble hovedkvarteret for de fredløses operasjoner ved Belegs ankomst, og det ble hjertet av et område kjent som *Dor-Cúarthol* (*Buen og Hjelmens land*, det refererer til de to kapteinene, Beleg og Túrin), og det ble senteret for all motstand mot Morgoth og hans styrker. Men Túrins tilholdssted ble funnet til slutt, og han og hans fredløse ble drept av orker, noe som gjorde at åstoppen ble farget av ekte blod.

Amon Rûdh gikk tapt i havet da Beleriand ble ødelagt i Vredens krig i det første tidevervet.

Portal: Litteratur
Rigmor Luihns vei, øvre del sett mot syd. Foto: Helge Høifødt 
**Rigmor Luihns vei** er en gangvei på Grünerløkka  i Oslo. Veien begynner ved Grünerbrua (ved krysset mellom Nedre gate og Nordre gate) og går gjennom parkområdet Grünerhagen til Marselis gate ved Kuba park. Området er planlagt utvikla til en større bypark. Rigmor Luihns vei er en del av turvei B10 langs Akerselva.

Veien er oppkalt etter sosialkurator *Rigmor Luihn*, som arbeidet ved Mødrehygienekontoret og var en pioner i arbeidet for kvinners rett til sjølbestemt abort og for prevensjonsveiledning. Luihn var også aktiv i Grünerløkka beboerforening og satt i bydelsutvalget på Grünerløkka for Rød valgallianse. Luihn bodde i Sofienberggata 7 like ved Grünerhagen.

Veinavnet blei vedtatt av Grünerløkka bydelsutvalg 14. april 2011 som del av en pakke for å øke antall veier oppkalt etter kvinner.

Kilder
------

* Protokoll og sakspapirer fra bydelsutvalgets møte (sak 46/11)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
Siv i sjøen

**Baiyang-sjøen** (kinesisk *白洋淀*, pinyin: *Bái Yáng Diàn*) ligger i byprefekturet Baoding i provinsen Hebei i Kina, mellom Xiongxian og Renqiu. Det meste av den er således innen *Xiong'an New Area* som ble etablert på 2010-tallet. 

Den er en av de største ferskvannssjøene i det nordlige Kina.[] Innsjøen omtales gjerne som *Nordkinas nyre*.[]

Innsjøen har tilflod fra ni elver. Her er det om lag femti fiskeslag, og mange arter villgjess, ender og andre fugler.[] Innsjøene og parkene rundt er også habitat for atore mengder lotus, siv og andre planter.[] Lokalbefolkningen har pleie, innhøsting og beskatning av disse ressursene som viktig levebrød.

Tørke og overutnyttelse av grunnvannet, og problemer knyttet til skittent vann fra industrien siden 1990-årene, har påført Beijangsjøen økologiske utfordringer (som kvikksølv og arsen), som de lokale styresmakter sliter med å motvirke.[] Vannstanden er det også vanskelig med; på grunn av vannmangel i Beijing tar en vannkanal fra en elv i byprefekturet Liaocheng i Shandong unna i overkant store mengder av vann som ellers ville ha rent inn i Baiyangsjøen.

Baiyang-sjøen er en nasjonal og internasjonal turistattraksjon. Hånddrevne og motoriserte båter av forskjellige størrelser drives av turistindustrien. Sjøen er klassifisert *AAAAA* av Kinas nasjonale turismeadministrasjon. På øyer i innsjøen er det restauranter og overnattingssteder.

Referanser
----------

1. ↑  «AAAAA Scenic Areas». *China National Tourism Administration*. 16. november 2008. Arkivert fra originalen 4. april 2014. Besøkt 9. april 2011.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 4. april 2014. Besøkt 17. mai 2016. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Engel Jensen** (muligens født ca. 1550–60, død ca. 1635 i Grimstad) var en norsk sagbrukseier og rådmann, borgermester og lagmann i Skien. Han var gift i første ekteskap med enken etter sagbrukseier Søren Nielssen i Skien og i andre ekteskap med Karen Jørgensdatter von Ansbach, datter av Jørgen von Ansbach. I dette ekteskapet var han far til kjøpmann Lazarus Engelssen i Skien (f. ca. 1591) og Maren Engelsdatter, gift med godseier og skipshandler Henrik Jacobsen Friis (d. 1665).

Engel bosatte seg på Skaregrøms jord i Grimstad ca. 1615 etter at han ble avsatt på grunn av vilkårlig embedsførsel. Han eide fem huder i Skaregrøm og hadde også gods i Molland.

Litteratur
----------

* S.H. Finne-Grønn, «Jørgen v. Ansbach, Engel Jensen og slegten Klouman», *Norsk Personalhistorisk Tidsskrift* vol. 1 (1910) s. 357.
* Øystein Rian: *Bratsberg på 1600-tallet: stat og samfunn i symbiose og konflikt* ISBN 82-00-22519-4 , side 76, 105-106 og 109-110
* Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): *Segltegninger fra hyllingene i Norge 1591 og 1610*, utgitt av Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2010, side 100 med tegning av hans segl fra 24. mai 1591.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
Språkeksempel: «Dette ølet tilhører min herre!»
**Bairisk** er et vestgermansk språk som tales lengst sydøst i tyskens utbredelsesområde. Offisielt regnes bairisk som en dialektgruppe av det høytyske språket, men mange anser i dag bairisk som et eget språk, separat fra tysk. Årsaken til dette er bl.a. at avstanden mellom bairisk og standard høytysk er så stor at bairisk ikke er forståelig for de aller fleste tyskere som ikke er fra Bayern.

Selv om begge ordene har samme opphav, er ikke *bairiskens* utbredelse sammenfallende med delstaten *Bayern*.
For det første er ikke alle bayerske dialekter bairiske:
Vest i Bayern (Schwaben) brukes alemannisk, i nord frankisk.
For det andre bor de fleste brukere av bairiske dialekter i Østerrike, og bairisk tales også bl.a. i Nord-Italia.

Bairisk kan videre inndeles i tre dialektgrupper:

* **nordbairisk**, som brukes i Bayern i området rundt Nürnberg og Regensburg;
* **mellom-** eller **donaubairisk**, som brukes i mesteparten av Bayern samt omtrent de østerrikske delstatene Salzburg, Ober-, Niederösterreich, Wien og Burgenland;
	+ **münchendialekt** (*mingarisch*), en underdialekt av mellombairisk som snakkes i München. Dette er et bymål som snakkes i et av Tysklands største byer, og har derfor sterke forenklinger og mye til felles med standard høytysk.
	+ **wienerdialekt** (*weanarisch*), en underdialekt av mellombairisk som snakkes i den østerrikske hovedstaden Wien, som også er kjerneområdet for det bairiske språket.
* **sydbairisk**, som brukes i en smal stripe i Bayern sør for Augsburg, de østerrikske delstatene Tirol, Kärnten og Steiermark, den italienske provinsen Syd-Tirol samt Münster- og Samnaundalen i den sveitsiske kantonen Graubünden.

Også innenfor disse dialektgruppene er det en stor lokal språklig variasjon, spesielt i de østerrikske fjellstrøkene, der dialektene varierer fra dal til dal og delvis mellom ulike landsbyer i samme dal.

I tillegg til dette sammenhengende området hører også enkelte tyske språkøyer til det bairiske dialektområde.
Dette er noen kommuner i Italia, deler av de gjenværende tyskspråklige minoritetene i Tsjekkia, Slovakia, Ungarn og Ukraina, samt hutterer-folket i Nord-Amerika.
Den spesielle sydbairiske dialekten som tales i de italienske språkøyene (utenom Syd-Tirol), kalles zimbrisk.
Den forekommer i isolerte kommuner i de italienske regionene Veneto og Friuli-Venezia Giulia samt provinsen Trento.

Referanser
----------

1. ↑  Sverdrup, Jakob; Dal, Ingerid (1964). *Kortfattet tysk språkhistorie: lyd- og formsystemets utvikling* (2. omarb. utg. utg.). Oslo: Universitetsforlaget.
2. ↑  «Bavarian». *Ethnologue* **(engelsk)**. Besøkt 1. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bavarian language – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** UNESCO lang
 |

Portal: Tyskland
**Ammunitionsarsenalet** var det danske forsvarets ammunisjonsfabrikk, beliggende ved Elling ca. seks kilometer nordvest for Frederikshavn. Det ble opprettet i København i 1676 som *Fyrværkerikompagniet* og i perioden fra 1750 til 1909 var navnene henholdsvis *Kjøbenhavns Laboratorium*, *Laboratorieetaten i Kjøbenhavn*, *Gl. Laboratorium og Ny Laboratorium*, *Laboratoriumafdelingen*, *Laboratorieværkstederne* og *Hærens Laboratorium*. I 1937 var det igjen navneskifte til *Hærens Ammunitionsarsenal*, og i 1951 til *Ammunitionsarsenalet*.

Under okkupasjonen var Ammunitionsarsenalet underleverandør til DISA A/S ved eksport av våpendeler til det nasjonalsosialistiske Tyskland. Fabrikken ble derfor sabotert i 1945 (se Ny Tøjhus).

Ammunitionsarsenalet flyttet til Elling i 1968, da Bådsmandsstrædes kaserne ble nedlagt i forbindelse med opprettelsen av Hærens Materielkommando. I 1971 ble de siste aktiviteter på Ny Tøjhus også innstilt. Arsenalet har siden 1676 produsert ammunisjon til det danske forsvaret og tilhørte inntil 2008 Forsvarets Materieltjeneste, hvoretter arsenalet ble solgt til den spanske ammunisjonsprodusenten Expal, som eies av portugisiske Maxam.

I 2005 hadde Ammunitionsarsenalet 150 ansatte og omsatte for omkring 100 millioner kroner årlig.

Etter Russlands invasjon av Ukraina i 2022 tok Forsvaret skritt mot en gjenstart av fabrikken.

Referanser
----------

1. ↑

Portal: Danmark
**Amon Hen** (Sindarin: *Øyets Ås*) er navnet på en fiktiv ås i J.R.R. Tolkiens univers, Midgard.

Den ble skapt i Gondors eldre dager, kanskje allerede så tidlig som i det andre tideverv. Et av navnene på Vestrønt er *Synets Ås*. Aragorn sier at den og dens liknende åser ble skapt *...i de store kongers tid* (Ringens brorskap del II, kap. 9) men dette blir ikke bekreftet noe annet sted.

  

Åsen tårner seg opp på Anduins vestre bredde, og er av tre toppene ved den søndre delen av den lange sjøen Nen Hithoel over Rauros fallene i elva. De to andre åsene er Amon Lhaw og Tol Brandir. På denne åsen er *Synets høysete* (*Hørselens høysete* står på Amon Lhaw) bygd, like ved den tidligere nord grensen til Gondor, og gjorde tjeneste som utkikkspost.

Ringens brorskap dro forbid Amon Hen etter å ha reisr veien ned Anduin fra Lórien, og det var her brorskapet ble brutt, som et resultat av Boromirs død og at Frodo og Sam reiste fra resten av følget for å dra alene østover mot Mordor.

Portal: Litteratur
Skyskrapere på Sheikh Zayed Road i november 2007
Skyskrapere på Sheikh Zayed Road i mai 2006
**Sjekke Zaid Road, eller E 11** (på arabisk: **شارع ﺇ ١١**) er en motorvei i de Forente Arabiske Emirater (UAE). Det er den lengste veien i Emiratene og strekker seg fra Al-Silah i Abu Dhabi til Ras al-Khaimah-emiratet. Den går omtrent parallelt med kystlinjen i Emiratene langs kysten av den persiske Gulf. Veien utgjør hovedpulsåren i noen de største byene i Emiratene hvor der det får ulike navn — **Sheikh Maktoum Road** i Abu Dhabi, **Sheikh Zayed Road** i Dubai, **Sheikh Muhammad bin Salem Road**i Ras al-Khaimah.

Dubai-Abu Dhabi Highway
-----------------------

Dubai-Abu Dhabi Highway (E 11) forbinder de to største byene i De forente arabiske emirater, Abu Dhabi og Dubai. Prosjektet ble foreslått av sjeikene i Abu Dhabi og Dubai til Sheikh Zayed i 1971, og prosjektet ble godkjent og byggingen begynte. Motorveien ble fullført i 1980. Motorveien starter nærheten Maqta Bridge i Abu Dhabi, og ender i Sheikh Zayed Road i Dubai.

Sheikh Zayed Road
-----------------

I Dubai er E 11 er kjent som "Sheikh Zayed Road" (på arabisk: شارع الشيخ زايد). Denne veien er hovedpulsåren i byen. Motorveien går parallelt med kystlinjen fra Trade Centre Roundabout til Abu Dhabis grense i Jebel Ali-området.

Veien var tidligere kjent som Defence Road. Mellom 1993 og 1998, ble 30 km av veien utvidet. Sammen med denne forbedringen ble navnet endret til Sheikh Maktoum bin Rashid Al Maktoum, som på den tiden var president i Dubai, nå har veien navn etter en annen president i De forente arabiske emirater, Sheikh Zayed bin Sultan Al Nahyan.

På Sheikh Zayed Road ligger de fleste av Dubais skyskrapere, inkludert Emirates Towers. Langs veien ligger også andre nye utbygginger, for eksempel Palm Jumeirah og Dubai Marina. Under veien går Red Line på Dubais Metro. De fleste av Dubais gater har sju til åtte kjørefelter i hver retning.

Skyskrapere i Sheikh Zayed Road
Skyskrapere i Sheikh Zayed Road

Referanser
----------

1. 1 2 3  «From empty roundabout to city hub». Gulf News. 28. desember 2007. Arkivert fra originalen 17. juni 2015. Besøkt 11. januar 2008.
2. ↑  «Sheikh Zayed Road». Dubai As It Used To Be. Besøkt 11. januar 2008.
**Dragan Dilas** (født 22. februar 1967 i Beograd, Serbia) er en serbisk politiker og forretningsmann. Han var tidligere ordfører i Beograd for Det demokratiske partiet. 

Đilas var aktiv i opposisjonen som var mot regimet til diktatoren Slobodan Milošević, og han ledet flere studentprotester i 1991 og 1992. Mellom 1996 og 2000 deltok han aktivt i ulike propaganda-møter som var imot diktaturregimet. Han har tidligere vært minister uten portefølje i ansvaret for den nasjonale investeringsplanen i regjeringen i Serbia mellom 2007 og 2008. Den 15. mai 1989 var han med på å grunnlegge Radio B92 der han senere jobbet som nyhetsredaktør. 

Selv om han har vært politisk aktiv i forskjellige former helt siden han var ungdom kom Đilas offisielt inn i politikken i 2004 da han ble medlem av Det demokratiske partiet. Den 19. august 2008 ble han tatt i ed som den nye ordføreren for Beograd. 

Đilas er også grunnlegger og visepresident for den humanitære organisasjonen Nasa Srbija som jobber for barn som er blitt stående uten den ene eller begge foreldrene på grunn av krigene i det tidligere Jugoslavia.
Falkland Islands Companys historiske bygning i Stanley.
**Falkland Islands Company (FIC)** er et selskap på Falklandsøyene. 

Selskapet er den største kommersielle aktøren på Falklandsøyene, og er involvert i en rekke forretningssegmenter:

* Detaljsalg gjennom flere butikker i Stanley og  Mount Pleasant
* Overnatting
* Rederi
* Havnetjenester
* Eiendom
* Forsikring

FIC har også et kontor i London som yter støttetjenester, blant annet innkjøp og administrasjon av eksport.

Historie
--------

Firmaet ble etablert i 1851 av Alexander Ross Lafone og engasjerte seg opprinnelig i jordbruk og handel. I over 100 år var hovednæringen salg av ull fra selskapets mange sauefarmer. I 1945 eide FIC 4 900 km² jord på Falklandsøyene og dreve både forretninger og rederi. I 1962 ble selskapet notert på London-børsen. Etter flere salg, ble selskapet igjen uavhengig i 1997 gjennom etableringen av Falkland Islands Holdings. I mellomtiden var jordbrukseiendommene solgt til myndighetene på Falklandsøyene.

Eksterne lenker
---------------

* Falkland Islands Companys nettside
* Falkland Islands Holdings' nettside
**Sheila Watt-Cloutier** (født 2. desember 1953) er en canadisk aktivist og politisk representant for inuitter på regionalt, nasjonalt og internasjonalt nivå. Hun var leder for Inuit Circumpolar Council (tidligere Inuit Circumpolar Conference). Watt-Cloutier har uttalt seg om en rekke miljømessige og sosiale forhold som påvirker inuittene.

Watt-Cloutier har mottatt en rekke utmerkelser og æresbevisninger for sitt arbeid, og har blitt omtalt i en rekke dokumentarer og blitt profilert av journalister fra flere forskjellige land. Hennes mor var kjent som en dyktig healer og hennes far var en offiser for RCMP. Hun gikk på skole i Nova Scotia og Manitoba, før hun begynte ved McGill University i Montréal. På 1970-tallet jobbet hun for Ungava Hospital som oversetter for inuitter som var innlagt ved sykehuset. 

Fra 1991 til 1995 jobbet hun som rådgiver for evaluering i utdanningssystemet i Quebec. Hennes datter er en anerkjent folkesanger og danser. Hun fungerte som talsmann for arktiske urfolk i forhandlingene som var en del av en konvensjon som forbyr produksjon og bruk av organiske miljøgifter som Polyklorerte bifenyler (PCB) og DDT. Disse stoffene forurenser den arktiske næringskjeden og akkumuleres i kroppene til inuittene, der det fremdeles er mange som livnærer seg på lokalprodusert mat. I 2005 mottok hun Sofieprisen, og hun fikk Rachel Carson-prisen i 2007. Samme år deltok hun ved Verdens Miljøverndag - en festforestilling.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000030525, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Speech by Sophie Prize winner Sheila Watt-Cloutier», utgitt 15. juni 2005, besøkt 2. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   FNs miljøprogram, «Ms. Sheila Watt-Cloutier - Canadian Inuit Activist - 2005 Champion of the Earth - North America», besøkt 2. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.rightlivelihoodaward.org[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   www.ulaval.ca[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   «Sheila Watt-Cloutier Awarded The Governor General’s Inaugural Northern Medal», utgitt 23. september 2005, besøkt 2. juli 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Sheila Watt-Cloutier's Speeches
* Canadian Environment Awards - Citation of Lifetime Achievement, 2006 Arkivert 18. februar 2012 hos Wayback Machine.
* NAAA, 2004 – Sheila Watt-Cloutier

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** BBC Things **·** Munzinger (iba)
 |
PrestwickTerminal
**Glasgow Prestwick lufthavn** (IATA: **PIK**, ICAO: **EGPK**) er en internasjonal lufthavn som betjener Prestwick og Glasgow-området. Den ligger ca. 2 km nordøst for Prestwick i Skottland. Selv om det offisielle navnet er Glasgow Prestwick Airport, brukes gjerne kortversjonen Prestwick Airport, siden avstanden til Glasgow er hele 46 km og for å unngå sammenblanding med Glasgows hovedflyplass, Glasgow International. 

De siste årene har lufthavnen hatt et sterk vekst i passasjertrafikken på grunn av nye ruter opprettet av lavprisselskaper, i første rekke Ryanair som i dag er lufthavnenes største bruker. Glasgow Prestwick er en av selskapets navflyplasser. Lufthavnen betjente 2,4 millioner passasjerer i 2008, mens Glasgow internasjonale lufthavn hadde 8,1 millioner passasjerer samme år.

Flyplassen som ble åpnet i 1934 fikk stor betydning under andre verdenskrig, da amerikanske bombefly på vei fra fabrikkene i USA til fronten i Europa benyttet Prestwick som første landingsplass i Europa. Etter krigen. og før Jet-alderen var Prestwick likeledes svært viktig for fly i atlanterhavstrafikken. SAS-ruten mellom Skandinavia og New York, f.eks hadde teknisk mellomlandinger på Prestwick. Med jetflyenes inntreden falt behovet for de tekniske mellomlandinger bort.

Tilsvarende ble Shannon brukt i atlanterhavstrafikken mellom kontinentet og USA.
Elvis Presley landet her i 1960,under miltærtjenesten sin i Vest-Tyskland. Da miltærflyet hans måtte fylle drivstoff. Dette er eneste gangen Elvis var i Storbritannia. 1 time før å være nøyaktig.

Flyselskap og destinasjoner
---------------------------

### Rutefly

| Flyselskap | Destinasjoner   |
| --- | --- |
| Aer Arann | Donegal |
| Flybe | Jersey [starter 19. juni, sommerrute] |
| Ryanair | Alicante, Arrecife, Belfast-City, Charleroi (Brussel), Budapest (starter 28. mars), Carcassonne (starter 31. mars), Derry, 
Dublin, Faro, Fuerteventura (starter 2. april), Girona, Göteborg, Ibiza (starter 30. mars), Las Palmas de Gran Canaria, London-Stansted, Málaga, Orio al Serio (Milano), Murcia, Palma de Mallorca, Paris-Beauvais, Pisa, Reus (sommerrute), Riga, Ciampino (Roma), Shannon (termineres 26. mars), Sør-Tenerife, Torino (sommerrute), Wrocław |
| Wizz Air | Gdańsk, Warszawa |

Tilbringertjeneste
------------------

Flyplassen er den eneste i Skottland med egen jernbanestasjon. Det er togforbindelse med Glasgow hver halvtime på hverdager og hver time søndager, og reisen tar 40 minutter.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Glasgow Prestwick Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
*Se pekerside for flere forekomster av Strandgata.*
**Strandgata** er en gate i Sandnes som går parallelt med Jærbanen fra Indre Havn i sentrum nordover til Luravika. Gaten ble anlagt under prosjektet «Sandnesomleggingen» i 1847 og ble ny hovedvei gjennom byen. Gaten ble lagt langs kysten for en flatere trasé enn datidens hovedvei som gikk over store bakker på Trones. Den tidligere hovedveien fortsatte nordover i Gamleveien og sørover i Langgata.

Strandgata har tradisjonelt industribygg og kaier på østsiden, og tette småhus med boliger og næring på vestsiden. I dag er området i forandring, industrien er på vei ut og det legges helhetlige planer for større boliger, kontorbygg og opprustning av sjøfronten samtidig som den historiske stilen skal bevares.

En rekke bygninger i Strandgata er fredet som en del av bymiljøet på Norestraen. Gaten er i dag en del av riksvei 505 og har en årsdøgnstrafikk på 11 400–13 000.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Den vesttyske forbundskansleren Willy Brandt og USAs president Richard M. Nixon var blant forgrunnsfigurene på vestlig side under avspenningspolitikken.
**Avspenningspolitikk** eller «détente» er et fransk begrep på perioden med mindre spenning under den kalde krigen. Generelt kan begrepet brukes om enhver internasjonal situasjon hvor tidligere fiendtlige stater nærmer seg hverandre. Termen er imidlertid klart knyttet til den kalde krigen, og avspenningsperioden mellom Sovjetunionen og USA fra slutten av 1960-tallet inntil begynnelsen av 1980-tallet. Den sovjetiske invasjonen i Afghanistan og den påfølgende afghansk-sovjetiske krigen var blant de viktigste faktorene som førte til avspenningspolitikkens opphør. Perioder med avspenning ble også betegnet som «tøvær».

Litteratur
----------

* Bell, Philip Michael Hett (2001). *The World Since 1945: An International History*. Hodder Arnold. ISBN 978-03-406-6236-6.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |