recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kristiansunds Turnforening** er en norsk turnforening fra Kristiansund, stiftet 29. mai 1891.

Det hele startet i 1885 da en stor turntropp fra Trondheim ga en turnoppvisning på latinskoleplanen og senere 17. mai i 1891 var det en oppvisning av Ålesund turnforening på samme sted, som gjorde sitt til at det skulle føre til en foreningsstiftelse. Det var faktor Jens H. Bævre og barbermester Oluf Jørgensen som var initiativtakere til stiftelsen og på et møte den 29. mai 1891 på *Engaten skoles* gymnastikksal ble Kristiansunds turnforening stiftet. 

Allerede i 1902 gjestet Kristiansunds turnforening sammen med et janitsjarorkester Surnadal og underholdt publikum som langveisfra var strømmet til. Inngangsbilletten kostet 15 øre.

Kristiansunds turnforening var den første turnforeningen i Møre og Romsdal som arrangerte kretsstevne og dette ble avholdt i 1905. Kristiansund stilte med en ganske så stor dametropp samt at det var med 80 mannlige turnere og deltok i stevnet. Mellom 2 og 3000 tilskuere var samlet på Engatens skoleplass for å bivåne stevnet.

Turnforeningen i dag har sin styrke i driften av de mange massepartier. jentene er i stor majoritet i forhold til ungdom og herreturn, her er aktiviteten minimal.

Med stiftelsen i 1891 gjør at turnforeningen er Kristiansunds eldste idrettslag.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Idrett i Kristiansund |
| --- |
| Fleridrettslag | 
* Idrettslaget Braatt
* Dahle Idrettslag
* Idrettslaget Goma
* Idrettslaget Nordlandet
* Idrettslaget Norodd

 | Kristiansunds kommunevåpen |
| Særidrettslag | 
* Atlanten Skotthyllklubb
* Bolga Bom Skotthyllklubb
* Clausenengen Fotballklubb
* Frei Fotballklubb
* Kristiansund Atletklubb
* Kristiansund Badmintonklubb
* Kristiansund Ballklubb
* Kristiansund Dykkerklubb
* Kristiansund Fotballklubb
* Kristiansund Frisbeegolfklubb
* Kristiansund Håndballklubb
* Kristiansund Fjellklubb
* Kristiansund Karateklubb
* Kristiansund og Frei Hestesportklubb
* Kristiansund og Omegn Golfklubb
* Kristiansund Roklubb
* Kristiansund Shotokan Karateklubb
* Kristiansund Skytterlag
* Kristiansund Svømmeklubb
* Kristiansund Taekwon-Do klubb
* Kristiansund Volleyballklubb
* Kristiansunds Turnforening

 |
| Idrettsanlegg | 
* Arena Nordvest
* Atlanten stadion
* Atlanterhavsbadet
* Braatthallen
* Dahle kunstgresspark
* Dahlehallen
* Freihallen
* Freikollheisen
* Gomabanen
* Idrettsplassen
* Kristiansund idrettshall
* Kristiansund klatresenter
* Kristiansund stadion
* Nordlandet kunstgressbane
* Nordvesthall1
* Omsundet kunstgressbane
* Rensvikbanen

 |
De etiopiske høylandene, med Ras Dashen (4 550 moh) i bakgrunnen. Etiopias høyeste fjelltopp
**Afroalpin sone** refererer primært til det spesielle økosystemet som eksisterer i de etiopiske høylandene, nordøst i Afrika. Det aller meste av denne sonen ligger i Etiopia, men en liten del av den strekker seg også over grensen mot Somalia. Sekundært brukes også begrepet til å beskrive lignende soner i andre afrikanske fjellmassiver.

Den afroalpine sonen strekker seg fra tregrensen på cirka 3 200 moh og oppover. I mellom 3 200  og 3 500 moh kalles imidlertid sonen gjerne *sub-afroalpin*, mens den over 3 500 moh kalles *afroalpin*. Førstnevnte er den mest næringsrike.

Afroalpint klima
----------------

Den afroalpine sonen inneholder kjeder av fjell, med fjellsider, fjelldaler, fjellplatåer og høye fjelltopper der temperaturen gjerne ligger på omkring 0° C året rundt, av og til med et lite snødekke som kan vare i et par dager. Det fuktige klimaet i de etiopiske høylandet, som også er det største afroalpine habitatet i hele Afrika, ligger imidlertid nær ekvator og er omgitt av tørre savanner og ørkenområder som sterkt påvirker klimaet. Det fører til at klimaet gjerne er mer skiftende i løpet av et døgn, enn gjennom året som sådan.

Fjellene
--------

De etiopiske høylandene består av et 1 589 000 haa stort vulkansk fjellmassiv som ligger i 3 000 m høyde eller mer over havet. Massivet deles i to enorme platåer av Riftdalen (fra nordøst til sørvest), som har en gjennomsnittlig bredde på cirka 80 km. Det sørøstre platået strekker seg over grensen til Somalia. De største fjellene ligger i Amhara-regionen (Gonder, Gojam, Wello og Shewa), Oromia-regionen (Bale og Arsi), Southern People´s Nation National-regionen (Gamgofa og Sidamo), og i Tigray-regionen.

Økosystemet
-----------

I dette unike økosystemet, som har stort biologisk mangfold, lever det er rekke endemiske arter, som for eksempel etiopisk ulv, etiopisk fjellhare, kjemperotrotte og en rekke stedegne amfibier og plantevekster. Landskapet består av fjellgrunn med et lavaholdig jordsmonn, som blir mer porøs til høyere en kommer, som er bevokst av ulike gressorter, lyngtyper, moser og småvokst krattskog. Mest humus akkumuleres der planteveksten er størst, avhengig av fuktighet og temperatur. Vegetasjonen forøvrig i den afroalpine sonen karakteriseres av vekster i slektene *Dendrosenecio* spp. *Lobelia* spp. og *Helichrysum* spp.

Områdebeskyttelse
-----------------

Med unntak av Simien nasjonalpark (220 km²), etablert i Amhara-regionen i 1969, og Bale nasjonalpark (2 200 km²), etablert i Oromia-regionen i 1971, er fjellene i Etiopia for det meste uten noen former for beskyttelse og konserveringstiltak.

Kilder
------

* Afroalpine and Sub-Afroalpine Ecosystem. Ethiopian Institute of Biodiversity. Besøkt 2013-10-01
Malmfuru
**Malmfuru** er en betegnelse på furu som ved alder og sein (tett) vekst har oppnådd stor malmandel (andel kjerneved). Slike furutrær vokser først og fremst i høyereliggende strøk.

Selve «malmingen» skjer ved at harpiks fyller opp cellene i kjernen av treet, slik at det dannes en mørk kjerne som bevarer og forsterker furua. Prosessen starter typisk når treet er omkring 50–60 år gammelt. Da har ikke treet lenger bruk for kjernen til transport av vann og næringsstoffer, som da transporteres av ytterveden. Malmen (kjernen) utgjør da ikke lenger en del av treets vekst. Etter cirka 150–300 år har treet utviklet så mye kjerneved at man kan ta ut råstoff nok til å lage brede kledningsbord, som selv i ubehandlet tilstand vil være naturlig impregnert mot både vann og sopp (som fører til råte) i lang tid framover. Malmfuru har blitt utnyttet til byggemateriale i Norge i uminnelige tider, blant annet da stavkirkene ble bygget.

Før i tiden bearbeidet skogeieren gjerne treet på rot gjennom mange år, så andelen malm skulle bli størst mulig, før det ble felt. Og malmfuru er fortsatt mye benyttet i Norge. Det finnes også en rekke eksempler på bygninger som er gjort av malmfuru og har stått ubehandlet i flere århundrer, og som fortsatt er tilnærmet like motstandsdyktige. I så måte er Urnes stavkirke det eldste byggverket, gjort av malmet furutømmer hogd i perioden 1129–1137. En annen slik bygning er det såkalte «Vindlausloftet», som nå står på Vest-Telemark Museum i Eidsborg i Tokke, regnet som Norges (trolig også verdens) eldste profane trebygning. Årringprøver av loftet avslørte at tømmeret var felt i cirka år 1167. Trolig er bygningen reist få år etter felling, omkring år 1170.

Se også
-------

* Kjerneved
* Tyri
* Kalkfuruskog

Eksterne lenker
---------------

* Allskog.no (PDF)
**Jacobus Johannes Uys** (født 30. mai 1921 i Boksburg i Sør-Afrika, død 29. januar 1996 i Johannesburg), bedre kjent som **Jamie Uys**, var en sørafrikansk filmregissør.

Han debuterte som filmregissør i 1951 med den afrikaans-språklige filmen *Daar doer in die bosveld*. I løpet av sin karriere regisserte han tilsammen 24 filmer, deriblant:

* *Dingaka* (1965)
* *After You, Comrade* (1967)
* *Lost in the Desert* (Afrikaans versjon som *Dirkie*: 1969; Engelsk versjon som *Dirkie Lost in the Desert* / *Lost in the Desert*: 1969/1970)
* *Animals Are Beautiful People* (1974)
* *Gudene må være gale* (1979)
* *Funny People II* (1983)
* *Gudene må være gale II* (1989)

Uys mottok en *Grand Prix* på *Festival International du Film de Comedy Vevey* for *Gudene må være gale* i 1981, og i 1974 mottok han en *Hollywood Foreign Press Association*pris for beste dokumentar for *Animals Are Beautiful People*. Denne dokumentarfilmen tok for seg plante- og dyrelivet i Sør-Afrika, Namibia, Botswana og Zimbabwe, spesielt ørkenskapninger. Et av høydepunktene var noen elefanter, vortesvin, apekatter og andre dyr som gikk svimlende rundt etter å ha spist råtten, bedervet marulafrukt. 

Jamie Uys' største og mest kjente film var *Gudene må være gale*. Filmen er en komedie som handler om buskmannen N!xau som en dag finner en colaboks i Kalahari-ørkenen. Boksen hadde falt ut fra et fly, og siden den kom fra himmelen, trodde de den tilhørte gudene og måtte returneres. Filmen genererte en massiv suksess i USA, Japan, Europa og andre territorier, som førte til en mindre suksessfull oppfølger, *Gudene må være gale II*.

Uys døde av hjerteattak i 1996 i en alder av 74.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jamie Uys på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Jamie Uys i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Jamie Uys på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (fr) Jamie Uys på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Jamie Uys på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Jamie Uys hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
**Afrobolivianere** er en folkegruppe i Bolivia som er etterkommere etter afrikanske slaver som ble brakt til området i kolonitida.

Historie
--------

Totalt ble et sted mellom 13 og 20 millioner afrikanere fraktet til det søramerikanske kontinent som slaver på 1500-tallet. I Bolivia måtte de til å begynne med arbeide i gruvene i Potosi i 4000 meters høyde over havet. Hardt arbeid og stor høyde tok livet av mange, så slaveeierne valgte å flytte mange av dem ned til sukkerrørsplantasjene i Yungas i La Paz (departement). De fleste afrobolivianere bor her fremdeles. Selv mener de at de er 30 000, men andre mener det er tale om 5 000. De nevnes ikke i Bolivias grunnlov og figurerer ikke i landets statistikker.

Næringsliv
----------

I Bolivia kalles folkegruppen *negritos* og er bosatt i ellers indianske områder. En viktig næringsvei er jordbruk, der dyrking av koka, appelsiner og kaffe er sentralt.

Religion og språk
-----------------

Religionen er katolsk kristendom, men med innslag av indiansk religion. De snakker spansk og delvis det indianske språket aymara.

Kilder
------

* Dagbladets MAGASINET om afrobolivianere
* Afrobolivianere kræver anerkendelse
**Carlo Maria Marini** (født i 13. mars 1667 i Genova, død 16. januar 1747 samme sted) var en italiensk kardinal.

Biografi
--------

Han ble født i Genova 13. mars 1667. Etter å ha fullført studiene ved Universitetet i Torino la han ut på en lang reise gjennom Europa, som senere førte til at han flyttet til Roma. Her, på pave Innocens XIs tid, klarte han, etter datidens skikk, å kjøpe seg plass som geistlig i det apostoliske kammer. Under pave Alexander VIII ble han *uditore di Stanza*. Denne skikk ble imidlertid avbrutt av pave Innocens XII som underkjente alle embeter som var blitt slik ervervet, og returnerte beløpene som ble brukt til mottakerne, inkludert Carlo Maria Marini selv, som også ble belønnet med tittelen prefekt for Hans Hellighets kammer, en tittel som gitt ham av pave Klemens XI.

Han ble kreert som kardinal, og skjønt først reservert *in pectore* i konsistoriet den 29. mai 1715. Utnevnelsen ble senere offisielt erklært i konsistoriet den 16. desember samme år, og da mottok han snart etter diakonatstittel til *Santa Maria in Aquiro* (5. februar 1716). Han fikk også en spesiell dispensasjon for å ha fått adgang til kardinalatet uten å ha mottatt de lavere vielse (datert 16. desember 1715), og mottok dem deretter den 19. august 1719. 

Han deltok ikke i konklavet i 1721 som valgte pave Innocens XIII, men han deltok i 1724, som valgte pave Benedikt XIII.

Etter å ha blitt prefekt for Rituskongregasjonen, knyttet til Romagna fra 11. september 1726, deltok han i konklavet i 1730, som valgte pave Klemens XII. Han valgte som ny diakonia kirken Santi Vito, Modesto e Crescenzia (23. juni 1738). Deretter ble han igjen legat i Romagna den 15. juli 1739, og samme dag gikk han over til diakonatet *Sant'Agata i Suburra*. 

Han deltok i konklavet i 1740 som valgte pave Benedikt XIV og senere valgte han å gå over til diakonatet Santa Maria i Via Lata. Fra 19. september 1746 ble han knyttet til Urbino.

Han døde i Genova den 16. januar 1747 og ble gravlagt i kirken *Santissima Annunziata*, bedre kjent som *Santa Maria del Vasto*, administrert av fransiskanerobservantene.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Svortingsvatnet** er en innsjø i Strand kommune i Rogaland. Innsjøen er regulert som magasin for Jøssang kraftverk. Ved høy fyllingsgrad er den blant de største i kommunen. Svortingsvatnet er en del av Jørpelandsvassdraget.

Innsjøen har utløp til Lågaliåna, som renner ned til Dalavatnet. Svortingsvatnets største tilløp er fra Hengjandevatnet som ligger øst for innsjøen.

I den nordøstre enden av innsjøen ligger Nagastølen, en støl under gården Nag. Ovenfor Nagastølen ligger Nagaheia og fjelltoppen Naganibba. 

Det er påvist en relativt tett aurebestand i innsjøen.. Naturvernforbundet utelukker heller ikke at det kan finnes ferskvannsål her.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vannkraft – Utbygd vannkraft – Magasin.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 31. mai 2015
2. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 31. mai 2015
3. ↑
4. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 2. april 2015. Besøkt 21. mars 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Svätý Jur, 1800-tallet
**Svätý Jur** (tysk: Sankt Georgen, ungarsk: Szentgyörgy) er en liten by nordøst for Bratislava, hovedstaden i Slovakia. Navnet betyr Sankt Georg. Mellom 1960 og 1990 hadde byen det ikke-religiøse navn **Jur pri Bratislave**. Svätý Jur har en befolkning på ca. 5.000.

Geografi
--------

Svätý Jur ligger i distriktet Pezinok i regionen Bratislava i det sørvestlige Slovakia. Det omgivende areal omfatter store vingårder i de nærliggende Lillekarpatene og de unike Šúrsumpeme, som er et beskyttet område.

Historie
--------

Arkeologiske utgravninger daterer beboelsen tilbake til hallstattperioden og quadiperioden. På 800-tallet ble det bygd et stormährisk slott her. Svätý Jur ble første gang nevnt i skriftlige kilder i 1209 og mottok byrettigheter i 1299. Den ble en kongelig friby i kongedømmet Ungarn i 1647. På tross av bygningen av en bymur mellom 1603 og 1664 ble Svätý Jur ødelagt av det osmanske rikes styrker i 1663. De osmanske tropper ødela likeledes Det hvite slott (slovakisk: *Biely Kameň*), som hadde vært et viktig administrativt senter til da.

I det 18. og 19. århundre og et godt stykke inn i det 20. århundre var befolkningen primært tyskere, men de ble tvunget ut etter andre verdenskrig.

I 1840 ble den første (hestetrukne) jernbane i Kongedømmet Ungarn bygget fra byen til Bratislava.

Referanser
----------

1. ↑   *Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku*, Bratislava: Statistical Office of the Slovak Republic, Wikidata Q110227967,
2. ↑   Arkivert 16. november 2007 hos Wayback Machine. Municipal Statistics from the Statistical Office of the Slovak republic

Panoramabilde av Svätý Jur

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell hjemmeside for Svätý Jur Arkivert 5. september 2006 hos Wayback Machine.
* Fotografier af Svätý Jur
* Kort beskrivelse av Biely Kameň-slottet Arkivert 8. mai 2012 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Svovelsopp** (*Hypholoma capnoides*) er en av svovelsoppene. Den tilhører skivesoppordenen og sporene produseres i basidier i hymeniet som dannes i et skiveformet hymenofor. Svovelsoppenes viktigste kjennetegn er det nesten svarte sporepulveret som oftest har en fiolett tone. Den er spiselig, men kan forveksles med den giftige besk svovelsopp.

Navn
----

Slektsnavnet *Hypholoma* er sammensatt av de greske ordene *hyphe* som betyr «nett, vev» og *loma* som betyr «kant». Artsepitetet *capnoides* kommer av det greske *kapnos* som betyr «røyk».

Beskrivelse
-----------

Svovelsopp er en hattsopp, en sopp som danner fruktlegeme med hatt og stilk. Hattens form er halvkuleformet til hvelvet eller utbredt, mellom 3—6 cm bred. Den har ofte en bred pukkel. Fargene på hatten er i gule nyanser, men er variable fordi soppen er *hygrofan*. Det vil si at fargene mørkner når soppen er fuktig og lysner når den tørker. Den er likevel lysere gul mot kanten, og mørkere til brungul mot midten. Kjøttet er mykt. Lukten og smaken er mild, noe søtlig, og kan minne om erter eller snittebønner.

Svovelsoppene kjennes også på at de har en ytre hylle. Rester etter denne delen av yngre fruktlegemer kan ofte kan ses på hattkanten som en tynn hinne eller et slør, og svake rester på stilken.

Under hatten produseres sporene i hymeniet som kler et *hymenofor* formet som kantstilte radiære skiver. Skivene er tilvokste til stilken, blekt gule til og begynne med, men mørkner etter hvert som sporene modnes og farger dem grålige til gråfiolette. Sporepulveret har en svart farge med fiolett tone.

Stilken er inntil 10 cm høy og 1 cm tykk. Konsistensen kan bli treaktig og trevlete. Den er lys, nesten hvitaktig gul øverst og mørkner mot basis og blir rustbrun.

Alle slektens arter er *sapotrofe*, det vil si at de vokser på døende organisk materiale. De vokser gjerne i knipper, eller enkeltvis på stubber, særlig bartrestubber, men også på stubber av bjørk.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  
Egeland, Inger Lagset (1999). *Norske sopper*. Gyldendal fakta. s. 112. ISBN 8276431615.
2. 1 2  
Mossberg, Bo (2000). *Cappelens soppbok*. Cappelen. s. 230. ISBN 8202195802.
3. 1 2 3 4  
Marstad, Per (1999). *Sopp*. Landbruksforl. s. 72. ISBN 8252924077.
4. 1 2  
Høiland, Klaus (1984). *Norsk matsopp*. Universitetsforl. s. 94. ISBN 8200062279.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *svovelsopp* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *svovelsopp* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *svovelsopp* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *svovelsopp* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *svovelsopp* hos Index Fungorum Rediger på Wikidata

* (en) *svovelsopp* hos MycoBank Rediger på Wikidata

* (en) *svovelsopp* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Hypholoma capnoides* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Hypholoma capnoides* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Norges sopp- og nyttevekstforbund oppgir svovelsopp som «spiselig».
**Liadalsnipa** er et fjell i Ørsta på Sunnmøre i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 924 meter over havet. Fjellet ligger like ved bygda Liadal ved Ørstafjorden. Begge de vanligste rutene til toppen starter på garden Halse i Liadal. Det krever noe klatring for å komme til topps.

I 1940 ble det satt opp en vindfløy på toppen av Liadalsnipa. En 7 meter lang metallpil ble montert på toppen av en 6 meter høy stake. Den totale vekten var omtrent 500 kg. 

I Norsk Landboeblad (red. Sivert Aarflot), nr 26 fra 1810, er der en artikkel der det blant annet er vist et kart over Ørstafjorden og en tegning av Liadalsnipa sett fra Hovdebygda. Som bildet nederst til høyre viser, blir fjellet her kallet «**Saalmunds-Nasa**» eller «**de Gamles Birkjin»**.

Fra andre kilder er det også kjent at ute fra øyene på Sunnmøre, der dette fjellet var, og fremdeles er, et viktig méd og landemerke, ble det før i tiden kallet «**Salmundnosa**».

Referanser
----------

1. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 28. mars 2015.

Kilder
------

* Helge Standal, Jon Hagen, Gunnar Wangen: *Fotturar på Sunnmøre*. Iris Forlag 2000.

Eksterne lenker
---------------

* Rutebeskrivelse *Fotturar på Sunnmøre* - iriss.no Arkivert 6. april 2016 hos Wayback Machine.

Tegning fra 1810 av Liadalsnipa i Ørsta, her navngitt som Saalmunds-Nasa
**Qızılorda** (kasakhisk: Қызылорда облысы – *Qyzylorda oblysy*, russisk: Кызылординская область – *Kyzylordinskaja oblast*) er en av Kasakhstans 14 oblaster (provinser). Den har en befolkning på 590 000, og et areal på 226 000 km². Hovedstaden er byen Qızılorda, som har en befolkning på 157 400.

Andre større byer er Aral (Aralsk), Kazaly (Kazalinsk) og den russisk-administrerte Bajkonur, som betjener Bajkonur kosmodrom.

Geografi
--------

Qızılorda grenser til nabolandet Usbekistan, og til tre av Kasakhstans øvrige provinser: Aqtöbe, Karaganda og Turkestan. 

Elva Syr-Darja renner gjennom Kyzylorda oblast på sin vei fra Tian Shan-fjellene til Aralsjøen.

Eksterne lenker
---------------

* (kk) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kyzylorda Region – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Kasakhstans oblaster |
| --- |
| **Byer:** Almaty **·** Astana |
| Almaty **·** Akmola **·** Aqtöbe **·** Atyrau **·** Mangystau **·** Karaganda **·** Kostanaj **·** Nord-Kasakhstan **·** Pavlodar **·** Qızılorda **·** Turkestan **·** Vest-Kasakhstan **·** Øst-Kasakhstan **·** Zjambyl | Kasakhstans flagg |
| ISO 3166-2:KZ |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Carlo Ruzzini** (født 11. november 1653 i Venezia, død 5. januar 1735 samme sted) var en venetiansk diplomat, statsmann og doge i årene 1732 til 1735.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Carlo Ruzzini var det eldste barnet til det velstående ekteparet Marco Ruzzini og Caterina Zeno.

Mot slutten av 1600-tallet var Republikken Venezia på et stadig tilbaketog i forhold til de stadige diplomatiske og militære konfrontasjonene med Det osmanske rike. Det var derfor et stort behov for personer med diplomatiske evner og kunnskap, slike som Carlo Ruzzini som hadde både utdannelse og en tilstrekkelig personlig formue til å kunne arbeide innen den tids diplomati.[]

### Diplomat

Hans diplomatiske karriere ble innledet i 1691 da han ble venetiansk ambassadør til Madrid. Før dette hadde han vært ansvarlig for Venezias verft og våpenarsenal. Da han var ambassadør i Wien i 1698, organiserte han et besøk av den russiske tsaren, men dette ble avlyst da det brøt ut opprør i Moskva.

I årene 1698-1699 ledet han den venetianske delegasjonen til fredsforhandlingene i Karlowitz etter den store tyrkiske krig og klarte å oppnå noen fordeler for Venezia. Han viste seg her imidlertid som ubesluttsom og preget av redsel for å gjøre feil, slik at han stadig måtte konsultere det venetianske råd, og dette skapte en del irritasjon blant de andre deltakerne som derfor vurderte å utestenge ham og Venezia fra viktige beslutninger.[] Denne episoden ble imidlertid ikke skadelidende for hans videre karriere, da han senere ble utnevnt til ambassadør til Haag i 1706, til det osmanske hoffet i Konstantinopel i 1707 og senere til Wien.

Han var Venezias representant til viktige konferanser som freden i Utrecht i 1712, men Venezias fallende betydning og innordning innenfor Italia gjorde at han ikke spilte en så framtredende rolle.[]

Etter avslutningen av krigen med osmanene i 1718, var han Venezias representant ved forhandlingene og undertegningen av Passarowitz-traktaten i 21. juli 1718.

Etter en ny stasjonering i Konstantinopel, måtte han på grunn av svekket helse vendte tilbake til Venezia. 

### Doge

Han var kandidat til doge i 1722, men ble slått av Sebastiano Mocenigo. 

Da denne døde ti år senere, ble Ruzzini valgt til ny doge med 40 av 41 stemmer. I sin korte tid som doge rakk han ikke å utrette så mye, men holdt Venezia utenfor militære konflikter.

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6b87c71, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Andrea da Mosto: *I Dogi di Venezia.* Florenz 1983. ISBN 88-09-02881-3
* Claudio Rendina: *I dogi. Storia e segreti.* Roma 2003. ISBN 88-8289-656-0

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Sebastiano Mocenigo** | **Doge av Venezia**(1732–1735) | Etterfølger:**Alvise Pisani** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** NKC
 |
**John Dudley, 2. jarl av Warwick** (født ca. 1527, død 1554) var sønn av John Dudley, 1. hertug av Northumberland og hans kone Jane Guilford. Han arvet tittelen jarl av Warwick i 1553 til tross for at faren ble henrettet for høyforræderi, men hertugtittelen ble inndratt. 

Dudley var gift med Anne Seymour, datter av Edward Seymour, 1. hertug av Somerset. Deres bryllup var en stor affære,[] hvor blant annet den fremtidige Edvard VI av England deltok. Lite er ellers kjent om hans liv.[] Han ble holdt i Tower of London sammen med moren og brødrene etter at faren hadde blitt arrestert. Den yngste av brødrene, Guilford Dudley, var gift med Jane Grey, som var stridseplet. Northumberland forsøkte å sette henne på tronen fremfor Henrik VIIIs døtre Maria eller Elisabeth. Moren ble løslatt først, og hennes innstendige bønn om nåde førte til at bare Guilford ble henrettet sammen med faren, mens de andre brødrene ble løslatt.[] Ambrose, Robert og Henry ble sluppet ut i begynnelsen oktober 1554, og John fulgte i løpet av samme måned. 

Hans helse skrantet etter fengselsoppholdet, og bare tre dager etter løslatelsen døde han på svogeren Henry Sidneys herregård Penshurst Place i Kent.

Referanser
----------

1. 1 2   Oxford Dictionary of National Biography[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5 6 7 8   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The Peerage person ID p10296.htm#i102952, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**John Dudley** | **Jarl av Warwick**(1553–1554) | Etterfølger:**Ambrose Dudley** |
**John A. Dietz** (født 24. november 1870, død 11. oktober 1939) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm.

Dietz ble olympisk mester i skyting under OL 1908 i London. Han var med på det amerikanske laget som vant lagskytingen med pistol 50 yards med 1914 poeng foran Belgia med 1863. De andre på laget var James Gorman, Charles Axtell og Irving Calkins. Det var sju lag med fire mann på hvert som deltok i konkurransen som ble gjennomført 11. juli. Dietz skjøt 472 poeng som var det nest svakeste resultatet på det amerikanske laget. I den individuelle konkurransen, pistol 50 yards, kom han på niendeplass. Fire år senere, under OL 1912 i Stockholm, var han med på det amerikanske laget som vant lagskytingen 50 meter pistol.

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London – Gull **Gull** i skyting, 50 yards pistol, lagskyting (USA)
* 1912 Sveriges flagg Stockholm – Gull **Gull** i skyting, 50 meter pistol, lagskyting (USA)

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 20. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Dietz – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) John Dietz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) John Dietz – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Dr. John Michael Dorian**, bedre kjent som **J.D.**, er en fiktiv figur som opptrer i tv-serien Scrubs, i Norge tidligere kjent som Helt Sykt. 
J.D. er hovedfiguren i tv-serien, og det er hans fortellerstemme som fyller serien med tanker om tilværelsen og kommenterer sin egen og de andres handlinger som utspiller seg. I seriens femte sesong fylte han tredve år, og hvis en skal gå ut i fra at hver sesong gjenspeiler ett år vil det si at han er 34 år i sesong 9, den nyeste sesongen. 
Han har en sønn, Sam Perry Gilligan Dorian, som ble født i episoden "My Hard Labor". Han har navnet Sam etter faren hans som døde, Perry etter fornavnet til hans mentor og Gilligan fordi han tapte et veddemål mot Turk.

Familiehistorie
---------------

J.D. er den yngste sønnen til Sam og Barbara Dorian. J.D. har en eldre bror, Dan Dorian. Vi får vite at J.D ble født for tidlig, en såkalt prematur fødsel. I episoden "My Office", får vi vite at J.D. vokste opp i Trootwood, Ohio. John Ritter spilte faren til J.D. som døde i "My Cake". Som en hyllest til Ritters død, døde både Ritter og Sam Dorian av hjertelidelser. Faren til J.D. var en salgsmann for kontorrekvisita, J.D. kommenterer at han var "a bad one" og han tjente så dårlig at han ikke kunne gi J.D. en hel sykkel, men en ny sykkedel hvert år. Han skilte seg fra Barbara da J.D. var sju år gammel. Etter det har Barbara vært gift på nytt seks ganger.

Trivia
------

J.D. er en demokrat, men vet sjokkerende lite om både politikk og geografi. Han viser til Dick Cheney som "bald assistant president who has all the heart attacks". Han vet ikke hvor Irak ligger og heller ikke New Zealand. Han vet heller ikke forskjellen på en Congressman og en Senator. 
J.D. er ikke reiligiøs, men det kan virke som om han tror på karma, som sett i "My Karma". Hans favorittdrink er Appletini ("easy on the tini"), på spørsmål om "it comes in hetero" er svaret "yes, but I didn't like it". 
I "My Perspective" blir J.D. diagnostisert med vasovagal syncope som resulterer i at han svimer av hver gang han bæsjer. 
Han har også vært gjennom en blindtarmsoperasjon som Turk utførte på ham.
**Anna Lange Thulesius** (født Orning i 1728, død i 1808) var en prestefrue fra Oslo som ble den første som ble stedt til hvile på Vår Frelsers gravlund.

Hun var en kjent person i byen, mye på grunn av sin mann Ole Andreas Thulesius som var tredjeprest i Vor Frelsers kirke. De var kjent som et umake par; hun var klok og vakker, og han utiltrekkende og meget hissig. Det fortelles at hennes mor Birgitte von Heidenmarck mistet et brett fullt av tekopper i gulvet da hun fikk høre hvem datteren skulle gifte seg med. 

På et tidspunkt mistet hennes mann sin stilling. Han stod ikke stille da klokkeren skulle ta på ham messehagelen, og klokkeren hvisket «Stå, Blakken». Thulesius gav han en ørefik i menighetens påsyn, og fikk avskjed. Anna Thulesius reiste da til København for å be om kongens nåde, og Frederik V lot seg sjarmere slik at presten fikk bli i sin tjeneste. 

Hennes gravminne på Vår Frelsers gravlund har ikke blitt bevart, og på stedet er det bare en åpen plass ved siden av en grav med navnene Woxen og Onsum og bak en med navnet Helliesen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
Järnforsen 1937
**Järnforsen** er et tettsted i Hultsfred kommune i Kalmar län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 489 innbyggere.

Kirken i Järnforsen, Järeda kirke, er fra 1771 og ligger ved Järnsjöns strand like sør for tettstedet. Midt på 1980-tallet ble det oppdaget at store mengder PCB lekket ut i Østersjøen fra Järnsjön. I 1993 – 1994 ble det derfor gjennomført et pilotprosjekt hvor innsjøen ble sanert ved mudring. Man suget giften opp fra bunnen og deponerte den på land, så i dag er Järnsjön en fin innsjø å bade i. 

Emån var viktig for den industrielle utvikling på stedet. Det samme var jernbanen Vetlanda – Målilla som ble innviet i 1906. Trafikken der opphørte i 1961, men i 1987 kom det en ny jernbane til Järnforsen. Da ble Emådalsbanan etablert. Den binder sammen industrianleggene i Vetlanda-Järnforsen-Pauliström.

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 16. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Järnforsen på Hultsfred kommunes hjemmesider

  


| * v
* d
* r
Hultsfred kommune i Kalmar län i Sverige |
| --- |
|  | Hultsfred **·** Järnforsen  **·** Mörlunda **·** Målilla **·** Rosenfors **·** Silverdalen **·** Vena **·** Virserum |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Järvsöfaks
**Järvsöfaks** (født 23. juni 1994, død 19. oktober 2020) var en svensk travhest etter Trollfaks og Järvsö Anna. Den ble omtalt som den beste kaldblods travhesten gjennom tidene. Hesten hadde verdensrekord på kort- og mellomdistanse, samt verdensrekord med sine 42 seire på rad og i inntjente penger med 21,2 millioner kr. Järvsöfaks ble trent og kusket av Jan-Olov Persson, som også var deleier i hesten.

Järvsöfaks er den eneste kaldblodshesten i Sverige som har vunnet over 10 millioner svenske kroner. Den ble også nominert til Årets hest i Sverige tre ganger (2003–2005) og tolv ganger til årets kaldblodshest (1998–2009). Den vant alle priser som en kaldblodhest kunne vinne, både i Sverige, Norge og Finland. Blant annet vant den Elitkampen, Svensk derby, Mjölkloppet, Svensk mesterskap (10 ganger), Norsk derby, Nordisk mesterskap, Tgn-sprinten og Trøndelagspokalen.

Järvsöfaks var den første travhesten som medvirket i Stockholms högvakt på Stockholms slott. Dette skjedde den 20. august 2007. Hesten var også master foran kaldblodsløpene på Vincennes i Frankrike, den konkurrerte mot friidrettsfolk i Järvsö og ble vist frem sammen med Victory Tilly under Stockholm International Horseshow.

Järvsöfaks hadde også over 500 avkom, som per 2020 hadde vunnet over 1 000 løp og tjent inn mer en 50 millioner. Hesten hadde dermed en dominerende posisjon både på løpsbanen og innen hesteavl.

Løpskarriere
------------

* Starter: 234
* 1.-plasser: 201
* 2.-plasser: 16
* 3.-plasser: 4

Referanser
----------

1. ↑  «Superhästen är död –Järvsöfaks blev 26 år». *www.expressen.se* **(svensk)**. 19. oktober 2020. Besøkt 19. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Järvsöfaks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
«UHF» omdirigeres hit. For annen bruk, se UHF (andre betydninger).
**Ultrahøy frekvens** (**UHF**) er elektromagnetisk stråling i området mellom 300 MHz og 3 GHz. Øvre del av UHF ligger i mikrobølgeområdet.

Bølgelengde: 0,1 – 1 meter.

Teknologi
---------

UHF band III og IV skal brukes for det nye Digitalt bakkenett (TV). Frekvensområdet for disse er 470–790 MHz.

Nordisk mobiltelefon (NMT) benyttet et bånd nær 450MHz, og hadde lengre rekkevidde enn dagens mobiltelefoner med GSM-kommunikasjon på 900 og 1800 MHz.

IEEE 802.11 b og g "wi-fi" (se Trådløst lokalt datanett) er også innenfor UHF. Frekvensen på disse er 2,4 GHz.

Mikrobølgeområdet
-----------------

Øvre del av UHF ligger i mikrobølgeområdet. En vanlig mikrobølgeovn ligger som regel rundt 2450 MHz.

Mikrobølgebåndene| Betegnelse | Frekvensområde |
| --- | --- |
| L-båndet | 1 til 2 GHz |
| S-båndet | 2 til 4 GHz |
| C-båndet | 4 til 8 GHz |
| X-båndet | 8 til 12 GHz |
| Ku-båndet | 12 til 18 GHz |
| K-båndet | 18 til 26 GHz |
| Ka-båndet | 26 til 40 GHz |
| Q-båndet | 30 til 50 GHz |
| U-båndet | 40 til 60 GHz |
| V-båndet | 50 til 75 GHz |
| E-båndet | 60 til 90 GHz |
| W-båndet | 75 til 110 GHz |
| F-båndet | 90 til 140 GHz |
| D-båndet | 110 til 170 GHz |

Det er her viktig å legge merke til at det er kun L-båndet og halve S-båndet som ligger innenfor UHF. Resten ligger i SHF eller EHF.

Referanser
----------

1. 1 2  Stokke, Knut N. (1994). *Fra sender til mottaker: innføring i radiotransmisjon*. Stabekk: Vett & Viten. s. 3,37. ISBN 8241201796.

| * v
* d
* r
Frekvensområder |
| --- |
| ELF **·** SLF **·** ULF **·** VLF **·** LF **·** MF **·** HF **·** VHF **·** UHF **·** SHF **·** EHF |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
For andre personer som heter David Hansen, se David Hansen.

**David Hansen** (født 8. juni 1978 i Lørenskog, men oppvokst i Porsgrunn og Halden) er en norsk politiker som representerer Kristelig Folkeparti (KrF). Til daglig arbeider han som salgsleder for offentlig sektor i Microsoft Norge. Han er utdannet master i rettsvitenskap (jurist) ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Før ansettelsen i Microsoft i 2017 hadde han stilling som myndighetskontakt i Telenor Norge fra 2013. Forut for Telenor arbeidet han fra 2011 som spesialrådgiver og leder for bærekraft- og samfunnsansvar hos Gambit HK Strategies, et norsk kommunikasjonsbyrå knyttet til Hill+Knowlton Strategies som igjen er eid av WPP Group plc (NASDAQ: WPPGY).

Han har vært leder for Kristelig Folkepartis Ungdom (KrFU) fra 1999 til 2002, og han var politisk rådgiver for utviklingsminister Hilde Frafjord Johnson i Utenriksdepartementet under regjeringen Bondevik II. 

David Hansen var fra 2005 til 2007 president for Det europeiske folkepartis ungdom - Youth of the European Peoples Party (YEPP), en europeisk paraplyorganisasjon for ungdomsparti for konservative og kristendemokratiske partier. Hans siste folkevalgte verv for KrF var som medlem av Oslo bystyre. Ved kommunevalget i 2007 ble han innvalgt i Oslo bystyre som en av to KrF-representanter. Han ble da medlem av Kultur- og utdanningskomiteen. Han stilte ikke til gjenvalg ved lokalvalget i 2011. Ved kommunevalget i 1999 ble han innvalgt i Halden kommunestyre og Østfold fylkesting. 

Fra 2006 – 2010 var han ansatt på deltid som spesialrådgiver for generalsekretæren i Strømmestiftelsen. I to år (2006–2007) arbeidet han også som rådgiver i PR-byrået Gambit Hill & Knowlton. Hansen arbeidet hos den liberale tankesmien Civita (2010–2011) hvor han blant annet utga en pamflett om kristendemokrati sammen med professor Janne Haaland Matlary og sosiolog Pål Veiden.

Fra 2009 til 2011 var David Hansen 2. nestleder i Europabevegelsen i Norge. David Hansen har vært styremedlem i AS Vinmonopolet fra 2014 til 2018, og han er siden 2015 styremedlem i Norsk Tipping AS. 

Hansen tilhører den liberale fløyen i KrF og tok i 1999 til orde for flere endringer i partiet, blant annet å fjerne bekjennelsesparagrafen og nedlegge kampen mot partnerskapsloven.

Hansen er siden 2002 gift med Inger Lise Hansen. I april 2007 ble hun valgt til 2. nestleder i KrF. Sammen har de to døtre (f. 2007 og 2013). Familien bor siden 2013 i Åsgårdstrand, i Horten kommune.

Referanser
----------

1. ↑  Dagbladet - DAVID HANSEN, nyvalgt leder i Kristelig Folkepartis Ungdom (21. juni 1999)

Eksterne lenker
---------------

* (no) David Hansen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) David Hansen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**St. Klement av Ohrid-universitetet i Bitola** (makedonsk: Универзитет „Св. Климент Охридски" – Битола) er et statlig universitet i Nord-Makedonia. Det ligger i byen Bitola, med enkelte avdelinger i byene Prilep og Ohrid. Universitetet ble grunnlagt 25. april 1979. I 1994 fikk det navn etter Sankt Klement av Ohrid. 

St. Klement av Ohrid Universitetet i Bitola har en vitenskapelig stab på 377 og et studenttall på i overkant av 15 000. Universitetet har seks fakulteter:

* Bioteknisk fakultet
* Økonomisk fakultet (i Prilep)
* Fakultet for offentlig administrasjon
* Lærerutdanningsfakultet
* Teknisk fakultet
* Fakultet for turisme og fritidsledelse (i Ohrid)

I tillegg har universitetet en medisinsk høyskole, et politiakademi og tre spesialiserte institutter for tobakk, hydro-biologi (i Ohrid) og slavisk kultur.

Referanser
----------

1. ↑   www.auf.org, besøkt 23. november 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* St. Klement av Ohrid Universitetet i Bitola på makedonsk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
Beckman DU640 UV/Vis spektrofotometer
**Ultrafiolett–synlig spektroskopi** (fra engelsk *Ultraviolet–visible spectroscopy*, forkortet *UV/Vis*) refererer til absorpsjonsspekter i det ultrafiolette/synlige område i spektret for stårling. Dette betyr at det bruker lys i det synlige og nærligende områdene området. Absorpsjonen eller refleksjonen i det synlige området vil gi direkte innvirkning av fargen til kjemikaliet som er målt. I dette området av det elektromagnetiske spekteret, atomer eller molekyler får elektromagnetiske sprang. Absorpsjonsspektrometri er komplementær til fluorescensspektrometri, i at fluorescens omhandler overganger fra den eksiterete tilstanden til grunntilstanden, absorpsjon måler overganger fra grunntilstanden til den eksiterte tilstanden.

Prinsippet av uv/vis absorpsjon
-------------------------------

Et eksempelt på UV/Vis avlesning
Molekyler som har π-elektroner eller ikke-bindende elektroner (n-elektroner) kan absorbere energi i form av ultrafiolett eller synlig lys for å eksitere disse elektronene til en høyere anti-bindende molekylorbital. Jo lettere elektronene er eksitert (dvs. lavere energigap mellom HOMO og LUMO) vil bølgelengden til lyse som blir absorbert bli større. Det er fire mulige typer sprang (π–π\*, n–π\*, σ–σ\*, og n–σ\*), og de kan bli ordnet slik: σ–σ\* > n–σ\* > π–π\* > n–π\*.

Referanser
----------

1. ↑  A., Skoog, Douglas. *Principles of instrumental analysis* (Sixth edition utg.). Belmont, CA. ISBN 9780495012016. OCLC 77224390. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)
2. ↑  «Ultraviolet-Visible (UV-Vis) Spectroscopy | Analytical Chemistry | PharmaXChange.info». *PharmaXChange.info* **(engelsk)**. 13. desember 2011. Besøkt 17. oktober 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**David Hess** (født 19. september 1936 i New York City, død 8. oktober 2011 i California) var en amerikansk skuespiller og låtskriver. 

Hess begynte sin profesjonelle karriere som låtskriver for Shalimar Music, i 1957, under pseudonymet David Hill. I 1969 ble Hess utnevnt til sjef for A & R som var en del av Mercury Records i New York. Der ble han koblet opp med den klassiske komponisten John Corigliano, og sammen skrev duoen den Grammy-vinnende rockesangen The Naked Carmen, som ble en stor hit under Berlin Ballet Week i 1970. På 1970-tallet hadde han ledende roller i de svært så omstridte filmene *The Last House on the Left* og *The House on the Edge of the Park*. I 1980 regisserte Hess sin første amerikanske film for Media Home Entertainment. Hess var bosatt like utenfor San Francisco, sammen med sin kone, som han hadde tre barn sammen med. Hess lagde flere låter for skrekkfilmen Cabin Fever i 2003, regissert av Eli Roth.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 4. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) David Hess (actor) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) David Hess på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) David Hess i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) David Hess på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) David Hess på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) David Hess hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE **·** BNE **·** MusicBrainz
 |
**4,6 x 30 mm** er en patron for maskinpistol.

Bruk
----

Patronen blir hovedsakelig produsert for maskinpistolen Heckler & Koch MP7 som er et våpen med redusert vekt, høyere presisjon og gjennomslagskraft, spesielt mot kroppspansring, enn tradisjonelle maskinpistoler. I tillegg til MP7 finnes det to andre våpen som bruker kaliberet; pistolen Heckler & Koch UCP og maskinpistolen Brugger & Thomet MP-9.

Patronen er i Norge forbudt ved navn for sivile.

Gjennomslagskraft
-----------------

* Inntrengning i gelatinblokk etter 50 m: 280 mm
* Energi etter å ha trengt gjennom 1,6 mm titan og 20 lag med kevlar på 50 meter: 220 Joule
* Energi etter å ha trengt gjennom 1,6 mm titan og 20 lag med kevlar på 100 meter: 115 Joule

Tilsvarende patroner
--------------------

Et sammenlignbart kaliber er 5,7 x 28 mm, produsert for FN P90.

Se også
-------

* Liste over patrontyper

Referanser
----------

1. 1 2  «Global Defence Review». 16. oktober 2006. Arkivert fra originalen 16. oktober 2006. Besøkt 6. mars 2016.
**Pleuraempyem** (også kjent som **pyothorax** eller **purulent pleuritt)** er en ansamling av puss i pleurahulen. De fleste pleurale empyem oppstår etter en infeksjon i lungene (lungebetennelse), ofte forbundet med eksudat utenfor lungen. Det er tre stadier: eksudativ, fibrinopurulent og levret. I eksudativstadiet akkumuleres puss. Dette etterfølges av et fibrinopurulent stadium der det er lommer av pleuravæske (etablering av drueklaseliknende pusslommer). I den siste fasen levring, kan arrdannelse av pleurarommet føre til avstivning av lungevegg.

Symptomer
---------

CT thorax viser stort høyresidig hydro-pneumothorax forårsaket pleuraempyem. Piler A: luft, B: væske
Symptomer på pleuralt empyem kan variere i alvorlighetsgrad. Typiske symptomer er: hoste, feber, brystsmerter, svetting og kortpustethet.

Clubbing av negler kan være til stede ved kroniske tilfeller. Det er en dempning ved perkusjon og reduserte respirasjonslyder på den berørte side av brystkassen. Andre diagnostiske verktøy omfatter leukocyttall, røntgen thorax, CT thorax og ultralyd.

Diagnose
--------

Diagnosen kan bekreftes ved torakocentese, (lungedren), puss eller bare blakket pleuraeksudat ved aspirasjon. Pleuravæsken har vanligvis en leukocytose, lav pH (<7,20), lav glukose (<60 mg / dL), en høy LDH (melkesyre-dehydrogenase), forhøyet proteininnhold og kan inneholde mikroorganismer.

Behandling
----------

Definitiv behandling for pleuraempyem innebærer drenering av den infiserte pleuravæsken. Et thoraxdren kan settes inn, ofte veiledet av ultralyd. Antibiotika settes intravenøst. Hvis dette ikke er tilstrekkelig, kirurgisk rensing (debridement) av pleurarommet kan være nødvendig. Dette gjøres ofte ved torakoskopi, men dersom sykdommen er kronisk, kan det være nødvendig med en begrenset torakotomi for å tømme empyemet og fjerne fibrinopurulent eksudat fra lungen og brystveggen. Av og til er en full torakotomi, dekapsulering og pleurektomi nødvendig. En sjelden gang må en lungelapp fjernes. Ved empyem har thoraxdren har en tendens til å bli tett. For å løse dette problemet, vil kirurgen ofte plassere tykke dren, eller mer enn ett dren. Hvis et thoraxdren går tett ved empyem kan det føre til gjenansamling av puss og infisert materiale, klinisk forverring, organsvikt og til og med død. Håndtering av tett dren er spesielt viktig etter behandling for empyem.

Referanser
----------

1. ↑  *empyema* at Dorland's Medical Dictionary

Eksterne lenker
---------------

* *Empyema, Pleuropulmonary* i eMedicine
* Bilder av pleuraempyem Arkivert 3. mars 2009 hos Wayback Machine. fra MedPix

Mal:Respiratory pathology

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |