recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Anne Øland** (født 16. januar 1949 i Assens på Fyn, død 12. september 2015) var en dansk klassisk pianist, som blant annet er kjent for sitt arbeid med Beethovens klaversonater.

Utdannelse
----------

Anne Øland er elev av Herman D. Koppel og debuterte fra Det Kongelige Danske Musikkonservatorium i 1977.

Deretter gjorde hun videre studier hos Guido Agosti i Roma, Hans Leygraf i Salzburg og Nikita Magaloff i Genève.

Karriere
--------

I 1980 blev hun dosent ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium, og hun har siden da utdannet en rekke av Danmarks mest talentfulle unge pianister,
og instruert flere av Danmarks førende unge kammerensembler.

Fra august 2004 blev Anne Øland tilknyttet Det Jyske Musikkonservatorium, hvor hun i 2007 ble utnevnt til professor.

Hun avholder regelmessig masterclass for klaverstudenter både i Danmark og utenlands.

### Innspillinger og konserter

Anne Øland har foretatt den første samlede danske CD-innspilling av Beethovens 32 klaversonater – en sentral bestanddel i det klassiske repertoaret for klaver. Dette ble markert med en oppførelse av samtlige sonater over 7 kvelder i konsertsalen i Tivoli i København sommeren 2002.

Hun har en omfattende konsertvirksomhet bak seg, både som solist og som kammermusiker. Hun har opptrådt i Skandinavia, Island, Tyskland, Frankrike, Storbritannia, Italia, Russland, USA og Japan.

Øland har også innspilt Carl Nielsens samlede verker for klaver.

Priser og legater
-----------------

I 1978 vant Anne Øland førstepris ved Nordisk Konkurranse for unge pianister.

Etter debutkonserten i Wigmore Hall i London i 1981 mottok hun Musikanmelderringens Kunstnerpris, og hun har fått tildelt adskillige andre kunstnerpriser, deriblant Jacob Gades Legat 1976, stipendier fra Leonnie Sonnings fond, Tagea Brandts Rejselegat 1986, Victor Schiølers Mindelegat, Walter Schrøders Legat 1988, Carl Nielsen og Anne Marie Carl-Nielsens Legats hederspris 1995 og i 1998 Carl Nielsen Selskabets hederspris.

Referanser
----------

1. ↑   www.b.dk[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   «Pianist Anne Øland er død af kræft», utgitt 15. september 2015, besøkt 27. september 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   gravsted.dk ID anneoeland, besøkt 27. september 2022[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Den modige og den hudløse». Berlingske. 14. september 2015. Besøkt 14. september 2015.
5. ↑  «Klaveraften med Anne Øland». Arkivert fra originalen 21. mars 2009. Besøkt 26. mai 2011.
6. ↑  «Stipendiat 1981 Anne Øland, pianist». Arkivert fra originalen 29. oktober 2013. Besøkt 26. mai 2011.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 5. juni 2002. Besøkt 27. mars 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anne Øland på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Anne Øland på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Anne Øland på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Anne Øland på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |

Portal: Danmark
**Cold Response 2009** var en norskledet multinasjonal vinterøvelse som pågikk i Norge fra 16. til 25. mars 2009. Øvelsen fant hovedsakelig sted i Troms og nordlige deler av Nordland, og var en del av Forsvarets jevnlige Cold Response-øvelser. Cirka 7500 soldater fra 14 forskjellige nasjoner deltok.

Hovedtyngden av operasjonene på land foregikk mellom Setermoen og Nordkjosbotn i Troms. I tillegg var det sjø- og luftaktivitet i Troms og deler av Nordland.

Scenario
--------

Det er en grensekonflikt mellom de to fiktive landene Midland og Northland som er hovedutfordringen for en multinasjonal styrke, bestående av Brigade Nord og flere utenlandske kapasiteter.

Kjernen i konflikten er rettighetene til verdifulle oljeressurser langs kysten. Det faller Northland tungt for hjertet at alle de vellykkede funnene blir gjort i Midland, rett sør for deres egen grenselinje. Og siden de fleste innbyggerne i dette området er etniske northlendere, er det ekstra tungt å svelge for den hardt pressede regjeringen i Northland.

På kort sikt er Northlands løsning å angripe Midland, erobre de verdifulle områdene, og på den måten ta bort fokus fra indre uro. I grove trekk er det denne konflikten soldatene bryner seg på under Cold Response.

Landstyrker
-----------

Danmark og Finland deltok på øvelsen med hver sin mekaniserte bataljon. Frankrike deltok med en infanteribataljon. Nederland bidro med en Istar-avdeling og et mekanisert infanterikompani. Sverige deltok med et kompani. Spania deltok med Istar-elementer. Fra Norge deltok store deler av Brigade Nord, om lag 2500 soldater. I tillegg var Sveits, Tyrkia og Polen til stede med stabspersonell.

Sjøstyrker
----------

Fregatter, kommandofartøy, MTB-er, minejaktfartøy, minesveipere, logistikkfartøy og undervannsbåter deltok på øvelsen.

Luftstyrker
-----------

Norske F-16, svenske JAS Gripen, tyske C-160 transportfly, overvåkningsfly, ett norsk C-130J transportfly og elektronisk krigføringsfly deltok. Luftoperasjonssenteret ved Fellesoperativt hovedkvarter og kontroll- og varslingsstasjonen på Mågerø var med på øvelsen. I tillegg deltok norske og belgiske luftvernavdelinger sammen med hærstyrker.

Spesialstyrker
--------------

Cirka 700 spesialsoldater var med på øvelsen.

Eksterne lenker
---------------

* Forsvarets informasjonsside om Cold Response 2009[*død lenke*]
***Cold Steel*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Sherwood MacDonald.

Handling
--------

På dødsleiet forteller faren til Steele Weir om en gruppe kriminelle som har anklaget ham for drap, og som hadde frarøvet ham en verdifull eiendom. Men etter å ha blitt klar over Steele Weirs identitet, legger kjeltringene planer mot ham mot ham ved hjelp av advokat Martinez.

Advokaten viser seg imidlertid å være Steeles venn, og skaffer i stedet beviser mot den kriminelle gjengen. Steele får også hjelp fra kjæresten sin Janet, og etter en rekke eventyr blir bandittene endelig dømt.

Skuespillere
------------

* J.P. McGowan som Steele Weir
* Kathleen Clifford som Janet Hosmer
* Stanhope Wheatcroft som Ed Sorenson
* Arthur Millett som Mr. Sorenson
* Charles Inslee som Vose
* Milton Brown som Burkhart
* Nigel De Brulier som Martinez

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 7. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cold Steel* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Soldater fra Coldstream Guards rykker frem i Arras høsten 1944  Foto: Laing (Sgt), No 5 Army Film & Photographic Unit 
**Coldstream Guards** er et regiment i den britiske hæren, og en del av Gardedivisjonen.

Det er hærens eldste regiment i uavbrutt aktiv tjeneste og ble grunnlagt i 1650 da Oliver Cromwell opprettet et regiment for daværende oberst George Monck.

Regimentets formelle tittel er **Her Majesty's Coldstream Regiment of Foot Guards**. Det består av én bataljon (1. bataljon) og et kadrekompani (kompani nr. 7) og er oppsatt som mekanisert infanteri med stormpanservognen FV 510 Warrior. 1. bataljon har standkvarter i Aldershot og inngår i 12. mekaniserte brigade. Regimentets mest fremstående oppgave er imidlertid seremonielle funksjoner i London og Windsor som del av de kongelige husholdtropper. Kompani nr. 7 fungerer som paradekompani i London og er aktive i den årlige faneparaden, den høytidelige åpningen av det britiske parlamentet, Remembrance Sunday-paraden og vaktskifte ved Buckingham Palace. Regimentets musikkorps spiller ved statsbesøk.

*Coldstream Guards* i seremoniell uniform bærer en rød pompong på høyre side av sine bjørneskinnsluer og jakkeknappene er i par.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Coldstream Guards – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** MusicBrainz
 |
**Agrippina Arkadjevna Dontsova** (russisk: Агриппина Аркадьевна Донцова; født Васильева, *Vasiljeva* 7. juni 1952 i Moskva), bedre kjent som **Darja Dontsova** (russisk: Дарья Донцова) er en russisk forfatter av «ironiske detektivromaner». Dontsova er medlem av den russiske forfatterforening. Hun har vunnet mange litterære priser. Dontsovas romaner er delt inn i seks sykluser. De viktigste heltene ligner forfatteren. Det er nesten ingen bøker som er oversatt til andre språk.

I 1998 led forfatteren av brystkreft, overvant sykdommen og er nå aktiv i å hjelpe andre kvinner til å gå gjennom denne ildprøven. I 2008 ble Dontsova ambassadør for det veldedige programmet Avon «Sammen mot brystkreft."

Darja Vasiljeva bor i feriebyen Lozhkina med familie og dyr. Hun er venn med en politimann Alexander. Darja har vært gift flere ganger. Hun har to barn. Hun jobbet som fransklærer ved Universitetet i Moskva og som journalist. Hennes viktigste hobby er kjæledyr.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (ru) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Darya Dontsova – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Darja Dontsova på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* Darja Dontsova på Twitter Rediger på Wikidata

* Darja Dontsova på Facebook Rediger på Wikidata

* Darja Dontsova på Instagram Rediger på Wikidata

* Darja Dontsova på Telegram Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** RLS **·** CiNii
 |
**Ricardo Saprissa Aymá** (født 24. juni 1901 i San Salvador i El Salvador, død 6. august 1990 i Alajuela i Costa Rica) var en salvadoransk-costaricansk-spansk idrettsutøver og fotballtrener. Foreldrene hans var av katalansk opprinnelse. Han spilte fotball på det spanske laget RCD Espanyol fra 1922 til 1933, og blei også spansk mester i landhockey og i tennis. Som tennisspiller deltok han både i Davis Cup og Sommer-OL 1924 i Paris, som deltaker for Spania. Han utøvde også polo. På 1930-tallet tok han over som trener for det costaricanske fotballandslaget.

I 1935 starta Roberta Fernández et guttelag i San José som fikk navnet Deportivo Saprissa, ettersom Ricardo Saprissa sponsa draktene deres og var delaktig i organiseringa. Etter hvert begynte laget å konkurrere på seniornivå, og i 1949 rykka det opp i eliteserien. Deportivo Saprissa er i dag Costa Ricas mest meritterte fotballag med hele 29 seriemesterskap, og blei kåra av FIFA til 1900-tallets beste lag i CONCACAF. Ricardo Saprissa fikk også klubbens hjemmestadion, Estadio Saprissa, oppkalt etter seg. Denne blei brukt som hjemmearena av landslaget fram til 2011.

Referanser
----------

1. 1 2   Catalan Sport Encyclopedia, oppført som Ricardo Saprissa Aymá, Enciclopèdia de l'Esport Català ID 11625[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ricardo Saprissa – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ricardo Saprissa – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Ricardo Saprissa – Transfermarkt Rediger på Wikidata
* Presentasjon av Ricardo Saprissa på Deportivo Saprissas hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Svartlind** (*Tilia americana*) er et løvfellende tre i lindeslekta som vokser i østlige Nord-Amerika.

Antall lindearter i Nord-Amerika er omstridt. I *Flora of North America* anerkjennes bare én art, *Tilia americana*. *Silvics of North America* har tre arter, *T. americana*, *T. caroliniana* og *T. heterophylla*. I denne artikkelen følges Piggot (2012) som anerkjenner to arter. Den andre er amerikasølvlind (*T. caroliniana*).

Svartlind blir 23–40 m høy med en stammediameter på 91–122 cm. Rekordtrær kan ha en høyde på 43 m og en stammediameter på 137 cm. Trærne kan bli mer enn 200 år gamle. Barken er mørkebrun, eller av og til grå, og knudrete. Knoppene er eplegrønne, glatte og eggformede.

Bladene er store, 5–15 cm lange, 5–12 cm brede, plutselig tilspissede, grovt tannede og med asymmetrisk, hjerteformet basis. Bladene har samme farge på begge sider, og undersiden er nesten glatt, men har små hårdusker i noen nervevinkler.

Blomstene sitter 10–12 sammen i en hengende kvast. Forbladene er 7–15 cm lange og grønne med rosa midtnerver. Frukten er avlang til kulerund, 5–10 mm i diameter og glatt.

Svartlind vokser sammen med andre treslag og danner sjelden rene bestander. Den er dominerende bare i én skogtype, blandingsskog med sukkerlønn, som forekommer i sørøstlige Canada og nordøstlige USA. Andre trær i disse skogene er kvitask, rødeik, virginiahumlebøk, rødlønn og kvitalm. I andre skogtyper har svartlind underordnet betydning.

Nordgrensen for utbredelsen strekker seg fra sørvestlige New Brunswick og New England gjennom Québec og Ontario til den sørøstlige Manitoba. Vestgrensen går gjennom østlige Nord-Dakota, Sør-Dakota, Nebraska og Kansas til nordøstlige Oklahoma. Sørgrensen går gjennom nordlige Arkansas, Tennessee og vestlige Nord-Carolina og deretter nordøstover til New Jersey.

Galleri
-------

* BarkBark
* KnopperKnopper
* Blad og blomsterBlad og blomster

Litteratur
----------

* A. Mitchell (1977). *Trær i skog og hage*. Oversatt av I. Gjærevoll. Tiden. s. 360. ISBN 82-10-01282-7.
* T.R. Crow. «American Basswood». *Silvics of North America*. Besøkt 19. april 2019.
* «*Tilia americana* [i vid betydning]». Flora of North America. Besøkt 19. april 2019.
* D. Piggot (2012). *Lime-trees and Basswoods: A Biological Monograph of the Genus* Tilia. Cambridge University Press. s. 267–292. ISBN 978-0-521-84054-5.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *svartlind* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *svartlind* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *svartlind* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *svartlind* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *svartlind* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *svartlind* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *svartlind* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Tilia americana* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Tilia americana* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Tilia americana* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**American Enterprise Institute for Public Policy Research** (AEI) er en amerikansk konservativ tankesmie. Tankesmien med hovedkontor i Washington, D.C. ble etablert i 1943, og har som formål å «forsvare prinsippene og forbedre institusjonene bak den amerikanske friheten og demokratiske kapitalismen – begrenset stat, privat næringsliv, personlig frihet og ansvar, beredt og handlekraftig forsvars- og utenrikspolitikk, politisk ansvar og åpen debatt.»

Tankesmien er gjerne assosiert med nykonservatismen, og noen av de tilknyttede personene regnes blant de ledende arkitektene bak den offentlige politikken utøvd av George W. Bush i hans andre presidentperiode (2005–2009). I motsetning til The Heritage Foundation og Center for American Progress har ikke American Enterprise Institute noen uttalt partipreferanse. Derfor omtales tankesmien gjerne som den amerikanske høyresidens motvekt til Brookings Institution.

Driften av American Enterprise Institute er primært basert på støtte fra stiftelser, selskaper og enkeltpersoner.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) American Enterprise Institute – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** NKC **·** ICCU **·** CiNii **·** CiNii
 |


1. ↑  ; besøksdato: 29. januar 2022.
**The Valley** er hovedstaden på øya Anguilla i Karibien, som er et Britisk oversjøisk territorium. Byen ligger i en dal ved vika *Crocus Bay* på øyas nordvestre del og har ca. 2 000 innbyggere. 

Sentrum avgrenses av området rundt *The Quarter* i øst og *Georg Hill* i vest. Det finnes noen få historiske bygninger i byen, som den anglikanske *St. Mary's Anglican Church*, de gamle trehusene *Miss Marjorie Hodge’s Homestead* og *The Warden’s Place*, ruinene etter *Old Court House* på Crocus Hill. I tillegg ligger museumet "Anguilla Natural Trust Museum" på øya. 

Rett utenfor byen ligger gården *Wallblake House*, bygd i 1787, som fortsatt brukes som prestegård til den nærliggende kirken *St. Gerard’s Catholic Church*.

Samferdsel
----------

Byen har en havn som er et svært populært mål for kryssningsfartøyer og større og mindre fritidsbåter. I tillegg betjenes byen av Wallblake lufthavn som ligger ca. 3 km sørøst for sentrum.

Eksterne lenker
---------------

* (en) The Valley, Anguilla – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* om The Valley[*død lenke*]
* kart over The Valley[*død lenke*]
* bilder fra The Valley

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Maybelline** er et amerikansk kosmetikkmerke med hovedkontor i New York. Det eies i dag av den franske kosmetikkgiganten L'Oréal, som kjøpte selskapet i 1996.

Selskapet ble grunnlagt i 1915 av kjemikeren og entreprenøren Tom Lyle Williams kun 19 år gammel. Etter at Williams la merke til at hans eldre søster Mabel brukte en blanding av vaselin og kullstøv på hennes øyevipper for å gi dem en mørkere, fyldigere utseende. I 1913 lagde han den første moderne mascara, som var en blanding av vaselin og kullstøv. Navnet er avledet av jentenavnet «Maybel», etter Williams' søster, og «vaselin».

I 1967 ble selskapet solgt av Williams til Plough, Inc. (nå Schering-Plough) i Memphis, Tennessee. Hele det kosmetiske produksjonsanlegget ble flyttet fra Chicago til Memphis. I 1975 flyttet selskapet fabrikken til Little Rock, Arkansas, hvor produksjonen fortsatt foregår. I 1990 solgte Schering-Plough merket Maybelline til New York verdipapirforetaket Wasserstein Perella & Co.

I 1991 ble selskapet sitt nåværende slagord innført; Kanskje hun er født med det. Kanskje det er Maybelline.

Selskapet ble kjøpt opp av L'Oréal i 1996 og hovedkvarteret ble flyttet til New York. Makeup fabrikken flyttet til Brooklyn i 2000.

Referanser
----------

1. ↑  Maybelline Brand and history

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Maybelline – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisielt norsk nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC
 |
Mayskrifttegn fra *Museo del Sitio* i Palenque i Mexico
Mayainskripsjonene ble vanligvis skrevet i to tegn breie kolonner, hvor hver kolonne ble lest fra venstre mot høyre, ovafra og ned.
**Mayaskrift**, også kalt **mayahieroglyfer**, var skriftsystemet til den førkolumbiske mayasivilisasjonen i Mesoamerika, og er foreløpig det eneste mesoamerikanske skriftsystemet som er dechiffrert nesten i sin helhet. De eldste inskripsjonene som har blitt identifisert som maya, stammer fra det tredje århundret før vår tidsregning, og skrifta ble brukt kontinuerlig fram til den spanske invasjonen på 1500-tallet (og enda lengre på isolerte steder som blant annet Tayasal). Mayaskrifta besto av logogrammer som ble komplementert med et sett syllabiske tegn, et system som kan sammenlignes med dagens japanske skrift.

Historie
--------

Mayaskrift ble kalt «hieroglyfer» av tidlige europeiske oppdagere 1700- og 1800-tallet som syntes tegna ligna de egyptiske hieroglyfene, som for øvrig ikke har noe å gjøre med mayahieroglyfene.

Hovedkilden til kunnskap om mayaskrifta var biskop Diego de Landa Calderóns manuskript *Relación de las Cosas de Yucatán*, der han satte opp ei liste over mayategn og lyder assosierte med disse tegna. Landa Calderón var sentral i ødeleggelsen av mayatekster, og grunnen til at han arbeida med skriften var for å lage et latinbasert alfabet for mayaspråket yukatansk.

Dechiffrering
-------------

Man har dechiffrert nesten alle de mayiske skrifttegna, og man regner med at over 90 prosent av mayatekstene kan leses med forholdsvis god nøyaktighet. I 2004 kjente man til minst ett tegn for de stavelsene som er markert i det følgende skjemaet:

|  | (’) | b | ch | ch’ | h | j | k | k’ | l | m | n | p | p’ | s | t | t’ | tz | tz’ | w | x | y |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **a** | • | • | • | • | • | • | • | • | • | • | • | • |   | • | • |   | • | • | • | • | • |
| **e** | • | • | • |   | • | • | • | • | • | • | • |   |   |   | • |   |   |   |   |   | • |
| **i** | • | • | • |   | • | • | • | • | • | • | • | • |   | • | • |   | • | • | • | • | • |
| **o** | • | • | • | • | • | • | • | • | • | • | • | • |   |   | • |   |   |   | • | • | • |
| **u** | • | • | • |   | • | • | • | • | • | • | • | • |   | • | • | • | • | • |   |   | • |

Referanser
----------

1. ↑  *Science* Arkivert 14. mai 2009 hos Wayback Machine. (abonnement nødvendig)

Litteratur
----------

* (en) Coe, Michael D. 1999: *Breaking the Maya Code (rev.)*. New York: W.W. Norton & Co. Inc.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
***The Unpainted Woman*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Tod Browning.

Handling
--------

Gudrun arbeider for Mrs. Hawes. Charley Holt, sønnen fra en meget velstående familie, tar med seg den svenske unge kvinnen til en sammenkomst hvor hun blir oversett av moren og søsteren hans. Rasende over sine snobbete slektninger gifter Charley seg med Gudrun, og skaffer seg en dårlig betalt jobb som mølle-arbeider. Et barn blir født, men Gudruns tilværelse er ulykkelig fordi Charley blir alkoholiker. Etter fem års ekteskap dør Charley.

Gudrun kjøper deretter en liten gård, og oppretter en hveteåker. Når en landstryker ved navn Martin O'Neill kommer til gården, gir Mary ham mat - og han begynner å arbeide for henne ved gården. Martin redder senere Gudrun og barnet hennes fra en brennende låve, men han mistenkes for å ha startet brannen selv. Han slipper så vidt unna en lynsjing. Men til slutt blir det avslørt at brannen faktisk ble påbegynt av Heine, en misunnelig rival, og Gudrun og Martin kan gifte seg.

Skuespillere
------------

* Mary MacLaren som Gudrun Trygavson
* Thurston Hall som Martin O'Neill
* David Butler som Charley Holt
* Laura La Varnie som Mrs. Holt
* Fritzi Ridgeway som Edna
* Willard Louis som Helnie Lorber
* Carl Stockdale som Pliny
* Lydia Yeamans Titus som Mrs. Hawes
* Michael D. Moore som Olaf

Referanser
----------

1. ↑  The Unpainted Woman
2. ↑  THE UNPAINTED WOMAN

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Unpainted Woman* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Unpainted Woman* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Unpainted Woman* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Greneveving** er en samisk husflidsspesialitet innen *myk duodji*. Veven er en oppstadvev Oppstadveven var også i bruk innen norsk kultur, og var særlig populær i vikingtiden. Vevtypen har - i alle fall siden 600-tallet - også vært en del av samisk kultur- Den var lett å ta med seg under flytting og lett å sette opp. Men sjøsamene var de viktigste produsentene av grener, og produksjonen var stort sett for salg til flyttsamene, men også til nordmenn. 

En *gren* eller *ratno* på samisk er et stort ullteppe med et karakteristisk mønster. Slike tepper ble brukt som vinterteltduker, som sengetøy og til flere andre formål. De var også salgsvarer, og nevnes i regnskapsbøker fra bergenshandelen. 

Etter andre verdenskrig ble greneveving en viktig samisk husflidsprodukt, særlig i Kåfjord kommune.

Litteratur
----------

* Anna Grostøl: Intervjuer og foto fra reiser i Kåfjord 1947-50. Upublisert. I Anna Grostøls samlinger på Norsk Folkemuseum.
* Marta Hoffman: The Warp-weighted Loom. Studies in the history and technology of an ancient implement. Robin and russ handweavers. 1974
* Marta Hoffman: Greneveving i Manndalen. En levende tradisjon med røtter i forhistorisk tid. Norsk Folkemuseums årbok nr. 26, s. 123-138.
* Samisk språksenter i Kåfjord: Rátno gođđin/Grene veving- 2009(?)

Eksterne lenker
---------------

* Anna Grostøls film om greneveving, del I
* Anna Grostøls film om greneveving, del II
* Anna Grostøls film om greneveving, del III
* Grenevev på Senterfornordligefolk
Dronning Beatrix' innsettelsesmedalje
**Dronning Beatrix' innsettelsesmedalje** også kalt **Minnemedaljen for Dronning Beatrix' kroning** (nederlandsk: *Inhuldigingsmedaille 1980*) er en nederlandsk medalje etablert 24. april 1980 i anledning innsettelsen av Beatrix som dronning av Kongeriket Nederlandene. Innsettelsen fant sted 30. april 1980.

Innsettelsesmedaljer er også utgitt i forbindelse med innsettelsen av dronning Wilhelmina i 1898, dronning Juliana i 1948 og kong Willem-Alexander i 2013.

Utforming
---------

Dronning Beatrix' innsettelsesmedalje er i sølv og viser et venstrevendt portrett av dronningen. Dronningen er avbildet uten krone eller andre insignier. Baksiden bærer dronningens kronede monogram, med datoen «30 APRIL 1980» i en bue under og omsluttet av omskriften «BEATRIX KONINGIN DER NEDERLANDEN». Medaljen er opphengt i et oransje bånd med tre blå striper. Båndet er i fargene til Huset Oranien-Nassau.

Medaljen er designet av Katinka Bruyn-van Rood. Den ble produsert ved Koninklijke Nederlandse Munt i Utrecht.

Tildeling
---------

Medaljen ble tildelt kongelige og andre gjester ved innsettelseshøytidelighetene. Den ble også tildelt som deltok i forberedelsen av og utførelsen av den seremonielle innsettelsen, inkludert tjenerstab og medlemmer av det nederlandske forsvaret. Det ble til sammen utdelt 12 913 eksemplar av medaljen.

Kong Harald og dronning Sonja ble tildelt Dronning Beatrix' innsettelsesmedalje.

Referanser
----------

1. 1 2  C.H. Evers: *Onderscheidingen. Leidraad voor de decoraties van het Koninkrijk der Nederlanden*, Amsterdam: De Bataafsche Leeuw, 2001, s. 76.
2. 1 2 3  Per Thornit: *The royal commemorative and inauguration medals of the Netherlands 1898–1980*, København: Ordenshistorisk selskab, 1984, s. 42–43.
3. ↑  Jan C. van Ingen og Stefan van der Schueren: *Van herkenning tot erkenning. Een praktijkhandboek over het decoratiestelsel*, Soesterberg: Uitgeverij Aspekt, 2011, s. 210.
4. ↑  «H.M. Kongens dekorasjoner», Kongehuset. Lest 12. oktober 2015.
5. ↑  «H.M. Dronningens dekorasjoner», Kongehuset. Lest 12. oktober 2015.

Kilder
------

* C.H. Evers: *Onderscheidingen. Leidraad voor de decoraties van het Koninkrijk der Nederlanden*, Amsterdam: De Bataafsche Leeuw, 2001 ISBN 90-6707-530-2
* Per Thornit: *The royal commemorative and inauguration medals of the Netherlands 1898–1980*, København: Ordenshistorisk selskab, 1984 ISBN 87-88513-01-7

Eksterne lenker
---------------

* Inhuldigingsmedaille 1980, av Erik Müller.
***Mayblossom*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Edward José.

Handling
--------

Når hun kommer hjem etter å ha fullført studiene sin, blir Anabel forelsket i Warner Richmond. Den unge mannen tar hånd om den velstående bestefaren sin, og hjelper ham frem til den gamle mannen dør. Den gamle Richmond ønsker å gjøre Warner til arving for alle familie-eiendommene, men har i testamentet en klausul om at alle eiendelene hans bare skal gå til nevøen hans hvis han ikke har giftet seg på tidspunktet for hans død. I mellomtiden har imidlertid Anabel blitt gravid av Warner, og han blir derfor tvunget til å gifte seg med henne. For å omgå bestefarens testamente, foreslår Warner at Anabel burde holde ekteskapet deres hemmelig frem til han klarer å få tak i arven etter bestefaren sin. 

Men Warner blir forelsket i en opera-sangerinne, og ødelegger derfor alle bevis på ekteskapet sitt med Anabel. Når Anabel tror at Wagner er død, og overbevist om at hun nå er enke, gifter hun seg med en doktor - som også var barndomskjæresten hennes. I mellomtiden begynner Warner snart å angre, sliter med alkohol, og reiser tilbake til den lille byen deres. Når han begynner å slite med delirium blir Wagner behandlet av Anabels nye ektemann. Anabel oppdager snart at hennes første ektemann fremdeles er i live. Men ved sykehuset velter Warner en lampe, noe som forårsaker en brann som han selv blir et offer for. Nå er Anabel endelig helt fri, og kan derfor komme tilbake til den nåværende ektemannen sin.

Skuespillere
------------

* Pearl White - Annabel
* Hal Forde - Warner Richmond
* Fuller Mellish

Referanser
----------

1. ↑  Mayblossom
2. ↑  MAYBLOSSOM

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mayblossom* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Mayblossom* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Mayblossom* på Silent Era Rediger på Wikidata
Grenland Rail-godstog trukket av to Ma-lokomotiver ved Langhus.
**Grenland Rail AS** er et jernbaneselskap som transporterer gods, utstyr til jernbaneinfrastruktur (arbeidstog), samt farlig gods på jernbanenettet i Norge. Selskapet har hovedkontor i Skien, verksted og hoveddriftsbase i Drammen, og trafikkerer daglig Hønefoss, Oslo og Lillestrøm.

Grenland Rail har i dag[pr. 2019] 21 lokomotiver (2021) og om lag 50 ansatte.

Historie
--------

Grenland Rail ble grunnlagt da bedriften Miljø og Veiservice hadde behov for trekkraft. Selskapet utviklet seg til å transportere godsvogner og utstyr for Jernbaneverket, og i 2012 fikk Grenland Rail lisens for godstransport i deler av Norge. I 2014 ble den lisensen utvidet til å gjelde hele det norske jernbanenettet, samt transport av farlig gods, og i 2018 ble lisensen omgjort fra å gjelde et lite foretak til å gjelde et mellomstort foretak. Da fikk de også mulighet til å transportere mer enn 500 millioner tonnkilometer gods per år.

Lokomotivtyper
--------------

Oppdatert pr. 2021.

| Type | Antall | Best egnet til |
| --- | --- | --- |
| V4 | 4 stk | Skifting, arbeidskjøring. |
| DE 6400 | 7 stk | Transportkjøring, tyngre transporter. |
| Ma | 2 stk | Transportkjøring, tyngre transporter. |
| Skd 226 (Z66) | 2 stk | Arbeidskjøring tunnelarbeid. |
| Skd 228 (Krauss-Maffei ME 05) | 1 stk | Skifting, arbeidskjøring. |
| Skd 229 (BR 214) | 1 stk | Transportkjøring, tyngre transporter. |
| El 15 | 4 stk | Transportkjøring, tyngre transporter |

Referanser
----------

1. 1 2  «Om Grenland Rail AS - Grenland Rail». *www.grenlandrail.no*. Besøkt 18. mai 2019.
2. ↑  «Linjekart Grenland Rail AS - Grenland Rail». *www.grenlandrail.no*. Besøkt 18. mai 2019.
3. ↑  «Materiell - Grenland Rail». *www.grenlandrail.no*. Besøkt 18. mai 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Grenland Rail – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Felleserklæringen om rettferdiggjørelseslæren** er et viktig økumenisk dokument undertegnet av Det Lutherske Verdensforbund og Den katolske kirke i 1999.

Den teologiske uenigheten om rettferdiggjørelseslæren («frelseslæren») var blant reformasjonens største stridsspørsmål, og fra reformatorisk side selve stridens kjerne. Dette førte til sterke lærefordømmelser av den andre part fra begge sider.

I nyere tid (særlig fra siste halvdel av 1900-tallet) har det vært utarbeidet en rekke rapporter og dokumenter fra både luthersk og katolsk side, der disse uenigheter – og gjensidige fordømmelser – har vært belyst på nytt. Dette, sammen med et langvarig dialogarbeid mellom Det Lutherske Verdensforbund (på vegne av sine medlemskirker) og Det pavelige råd for fremme av kristen enhet, la grunnlaget for at det i 1999 ble mulig å signere en felles erklæring om rettferdiggjørelseslæren.

I juli 2006 signerte også Metodistenes Verdensråd (World Methodist Council) erklæringen.

I felleserklæringens punkt (40) står det:

«Den forståelsen av rettferdiggjørelseslæren som er fremlagt i denne erklæring, viser at det finnes en konsensus mellom lutheranere og katolikker når det gjelder de grunnleggende sannheter i rettferdiggjørelseslæren. I lys av denne konsensus er de gjenværende ulikheter akseptable (...). Med andre ord er de lutherske og de romersk-katolske utlegninger av rettferdiggjørelseslæren åpne i forhold til hverandre og rokker ikke ved den oppnådde konsensus når det gjelder de grunnleggende sannheter.»

I punkt (11) enes man om en bibelsk forståelse av hva *rettferdiggjørelse* er (bibelhenvisninger utelatt fra sitatet):

«Rettferdiggjørelse er syndsforlatelse, frihet fra syndens og dødens makt og fra lovens forbannelse. Den innebærer at man blir tatt inn i fellesskap med Gud – her og nå, men fullt ut først i det kommende gudsriket. Den forener med Kristus og med hans død og oppstandelse. Den skjer ved mottagelsen av Den hellige ånd i dåpen og innlemmelse i det ene legemet. Alt dette kommer fra Gud alene, for Kristi skyld, av nåde og gjennom tro på «evangeliet om Guds sønn».»

Eksterne lenker
---------------

* Felleserklæringen om rettferdiggjørelseslæren i norsk språkdrakt
**Fellesprogrammet** var en felles politisk plattform som opprinnelig ble lansert av de fire største politiske partiene ved andre verdenskrigs slutt, Arbeiderpartiet (DNA), Høyre (H), Venstre (V) og Bondepartiet (Senterpartiet) (B). Programmet fikk senere støtte av de to andre partiene, Norges Kommunistiske Parti (NKP) og Kristelig Folkeparti (KrF).

Programmet ble lansert ved Stortingsvalget i 1945 ved siden av de eksisterende partiprogrammene. Ideen kom fra Hjemmefronten og viste at noe hadde skjedd i det norske samfunnet under krigen. Felles motstand mot en ytre fiende hadde redusert de indre motsetningene som preget norsk politikk og samfunn før krigens utbrudd. Ingen andre europeiske land kunne vise til et tilsvarende felles politisk program.

Det avgjørende initiativet til fellesprogrammet kom fra fagforeningsmann og tidligere redaktør av Bergens Arbeiderblad, Gunnar Ousland. Det siste krigsåret samlet han redaktørkollegene Herman Smitt Ingebretsen (H), Chr. A. R. Christensen (V) og Hans Holten (B) til forhandlinger. Han fikk støtte fra Hjemmefrontens ledelse, som var med på å utarbeide kompromissene som naturlig nok måtte inngå i programmet.

*Fellesprogrammet* var en visjon (riktignok vag) med en fremtidsrettet profil. Programmet la rammene for gjenreisningen, men også for fremtidig vekst, retten til arbeid, og sosial og geografisk utjevning. Staten skulle ta ansvaret for å skape økonomisk vekst i samarbeid med næringslivet, for å bedre folkets levestandard, bekjempe arbeidsledighet, oppnå en sosial trygghet for folket og utjevne levekårene. Måten dette skulle gjøres på politisk var å samle de ulike kreftene som virket, de politiske, religiøse og sosiale, og redusere motsetningene. Tross vyene bar programmet preg av at det politiske tyngdepunktet lå til venstre i politikken. De tre største borgerlige partiene var da også noe skeptiske til ideen om et slikt program, fordi en fryktet at en skulle komme til å miste velgere, men partiene valgte til slutt å støtte programmet fordi en ventet at alternativet var verre. Blant annet var Høyres C.J. Hambro svært delt i synet på programmet.

Ved Stortingsvalget høsten 1945 var Fellesprogrammet en bærende gren, og forpliktet i realiteten alle partiene til å jobbe for programmets målsetning i mange år framover.

Kilder
------

* Fellesprogrammet, Store norske leksikon

Portal: Den andre verdenskrig
«Syrinx» av Arthur Hacker
**Syrinx** (gresk: Σύριγξ) var i gresk mytologi en nymfe og en av støttespillerne til Artemis, og kjent for sin dydighet.

«Pan og Syrinx» av Jean-François de Troy
Da Syrinx ble forfulgt av en amorøs Pan, en gresk guddom, løp hun til elvebredden av Ladon i Arkadia og tryglet om støtte fra elvens nymfer. Som svar på bønnen ble hun omformet til hule sivplanter som gir fra seg hulkende lyder når gudens frustrerte pust blåser gjennom dem. Pan kuttet flere rør fra planten og lagde sin første panfløyte, og som derfor også er kjent som *syrinx* (Ovid, *Metamorfoser*). Det engelske ordet for sprøyte (som også består av et hult rør) er *syringe* og har sin opprinnelse i *syrinx*. 

Et kjent musikkstykke for solofløyte, skrevet av Claude Debussy, heter også *Syrinx*. Navnet er i tillegg en betegnelse på det nedre strupehodet og fuglers lydgenererende organ.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Syriske kristne** kan brukes som en betegnelse på to ulike kirkelige retninger som begge har sitt utspring i det gamle Syria, et område som var av større utstrekning en den moderne staten av samme navn.

Den syriske kirke
-----------------

Den assyriske kirke i øst, også kalt **Den syriske kirke** eller **Den østsyriske kirke**, stammer fra apostolisk tid, på 100-tallet. Området Syria lå da dels i Romerriket, dels i det persiske riket. Fra begynnelsen lå den syriske kirken undet patriarken i Antiokia, men ble en selvstendig nasjonalkirke på 400-tallet.

På konsilet i Efesos i 431 ble Nestorius ekskommunisert, Biskopene i den syriske kirke mente dette skjedde på sviktende grunnlag, og kirken har derfor vært kalt **Den nestorianske kirke** , til tross for at verken Nestorius selv eller den Assyriske kirke har hatt de teologiske synspunkter nestorianerne ble tillagt.

Muhammed fikk sin kunnskap om kristendommen fra denne kirken, noe som gjør at den kristne påvirkningen til tidlig Islam har vært assyrisk.

Den vest-syriske kirke
----------------------

**Den vest-syriske kirke** ble grunnlagt rundt år 500 av munken Jakob Baradi. Kirken kalles derfor ofte også **Den jakobinske kirke**. Dette er en monofysittisk kirke som ble opprettet i protest mot Kalkedonbekjennelsen

Se også
-------

* Den syriske ortodokse kirke
* Den ortodokse kirke i Antiokia
* Vestsyrisk ritus
* Østsyrisk ritus

Litteratur
----------

* Baumer Christoph (2016) "The Church of the East - An illustrated History of Assyrian Christianity". I. B. Tauris, London ISBN 9781784536831
* Haraldsø, Brynjar (2001): *Kirke og misjon gjennom 2000 år*, Lunde forlag, Oslo. ISBN 82-520-4450-6. s.88
**Maybach 57** (chassisnr. W240) og **62** (chassisnr V240) var de to første modellene under Maybachmerket etter gjenopprettelsen av merket av DaimlerChrysler (nå Daimler AG). Modellene har sitt utspring fra en konseptbil fra Mercedes-Benz som ble presentert på bilutstillingen i Tokyo, Japan i 1997. Konseptbilen var basert på Mercedes-Benz S-Klasse. 

Produksjonen av Maybach 57 og 62 startet opp i 2002, hvor forskjellen mellom modellene er lengden, henholdsvis 5 728 mm (57) og 6 170 mm (62). En spesialutgave Maybach 57 S (S for spesial) ble lansert på bilutstillingen i Genève i 2005. 57S hadde en 6,0 liters V12-motor med dobbel turbo produsert av Mercedes-AMG med 604 hk og 1000 nM. Maybach 62 S ble lansert i november 2006 på bilutstillingen i Beijing med de samme motorspesifikasjoner som 57 S.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maybach 57 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Maybach 62 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Maybachs offisielle hjemmeside
**H.265/HEVC** er en standard for effektiv videokomprimering. Standarden har flere navn, og begynte som "High Efficiency Video Coding" (HEVC). ISO/IEC kaller standarden MPEG-H Part 2, mens ITU-T kaller den H.265. Standarden etterfølger H.264 og støtter oppløsning på 8192×4320 og 8K UHDTV, men kan få samme kvalitet med omtrent halvparten av datamengden. Standarden ble utviklet for å møte et voksende behov for bevegelige bilder, videokonferanser, lagring av digital film og TV.

Metode
------

Eksempelet viser H.264 bildet akkurat nå *I*, et forutsett bilde *P* (predicted) og et bilde forutsett på bakgrunn av flere bilder *B* (bidirectional). De lysegrønne feltene må kodes på nytt, de mørkegrønne er flyttet, mens de lilla (Direct) ikke har endret seg siden forrige og ikke krever ny koding i det hele tatt. H.265 følger de samme prinsippene.
H.264 er en blokkorientert og bevegelseskompensert kompressjonsstandard. At den er blokkorientert betyr at bildet deles opp i blokker ut fra hvor mye pikslene i et område ligner på hverandre. Mens H.264 bruker makroblokker mellom 16x16 piksler og 4x4 piksler tillater H.265 blokker opp til 64x64 piksler. Bevegelseskompenseringen ligger i at når bildet beveger seg, så flyttes blokkene i bevegelsesretningen slik at mest mulig av forrige bilde brukes igjen. H.265 forsøker å forutsi bevegelser, og trenger bare å kode farten og retningen på bevegelsen, samt å korrigere forskjellen mellom det forutsette og det reelle bildet. Forutsigelsene er bedre i H.265 enn i H.264, og det brukes 33 retninger for bevegelse der H.264 brukte 9. H.265 åpner også for parallell prosessering ved å dele bilder opp i uavhengige regioner, og er tilpasset til moderne CPU'er.

H.265 krever nesten 10 ganger så mye datakraft som H.264, og bruker derfor vesentlig mer strøm, noe som gjør at standarden ikke umiddelbart ble en suksess. Støtte i hardwaren for dekoding er derfor noe som bygges inn i mange CPU'er, grafikkort og Blu-ray spillere.

Bruk
----

Apple støtter H.265 i iOS 11 og 12, og MacBook Pro har hardware støtte for dekoding. Android 5.0 kom med støtte for H.265. Microsoft har støtte for kodeken i Windows 10, og Netflix koder sitt 4K-innhold med H.265. Intel, AMD og NVIDIA har (per 2018) produkter med støtte for hardware dekoding av H.265.

Referanser
----------

1. ↑  High efficiency video coding, H.265 (02/2018)
2. 1 2  What is H.265, and Why Is It Better than H.264?
3. 1 2  H.264 vs H.265 — A technical comparison. When will H.265 dominate the market?
4. 1 2  What Is HEVC H.265 Video, and Why Is It So Important for 4K Movies?

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) H.265/HEVC – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Kulturslottet Soria Moria, der Torshovteatret har hatt tilhold siden oppstarten i 1977. Foto: J. P. Fagerback 
**Torshovteatret** er en teaterscene underlagt Nationaltheatret, med egen kunstnerisk ledelse. Teaterscenen er en del av bygningskomplekset Kulturslottet Soria Moria i Vogts gate 64 på Torshov i Oslo. Torshovteatret ble etablert som scene i 1977, da under navnet *Teatret på Torshov*.

Torshovteatret markerte seg fra starten av som en av Oslos og Norges fremste teaterscener. Det har til tider vært store utfordringer knyttet til driften av scenen på Torshov, både kunstnerisk, politisk og økonomisk. Nationaltheatrets intensjon med underbruket på Torshov er å tilby skuespillerne en arena der de kan eksperimentere kunstnerisk og samtidig teste ut nye organisasjonsformer. I årenes løp har Torshovteatret også klart å trekke nye publikumsgrupper til teatret.

Scenerommet på Torshovteatret er sirkulært og rommer mellom 130 og 200 publikummere i salen og på galleriet.

I starten ble Torshovteatret styrt av gjennom allmøter, noe som var typisk for 1970-tallet. Senere ble dette endret, og skuespillerne ved Nationaltheatret ble gitt muligheten til å gå sammen i små team som kollektivt kunne søke om å lede Torshovteatrets kunstneriske program gjennom noen sesonger. Dette er den styringsmoddelen Torshovteatret har per 2018. Ledergruppen får stilt teaterbygning, fagfolk og et visst budsjett til rådighet for en toårsperiode.

Ledergrupper (utvalg)
---------------------

* Torshovgruppa Komilab (2010–2012) bestod av Mariann Hole, Thorbjørn Harr og Jan Gunnar Røise.
* Torshovgruppa Musikklab (2014–2015) bestod av Lena Kristin Ellingsen, Henriette Steenstrup, Bernhard Arnø, Simon Revholt og Christian Skolmen.
* Torshovgruppa Sci-fi på Torshov (2017–2018) bestod av Janne Heltberg, Sigurd Myhre, Håkon Ramstad og Herman Bernhoft.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Torshovteatret». *Kjøp billetter til forestillinger og meld deg på arrangementer her.* **(norsk)**. Besøkt 27. november 2018.

Eksterne lenker
---------------

* «Torshovteatret». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* Torshovteatret på Nationaltheatrets nettsted *nationaltheatret.no*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
Venstre side av V6 motorblokk til Ford Cologne, som viser rusten støpejernsmanifold fra tre sylindre til ett eksosrør.
Et **grenrør** eller **manifold** er en del på stempelmotorer som fordeler luft og eventuelt bensin fra forgasser til innsugningsinntaket på flere sylindre (innsugningsmanifold), eller samler eksos fra flere sylindre til ett enkelt eksosrør (utblåsning-,eller eksosmanifold). Navnet «manifold» hentyder sannsynligvis til at luft fra ett rør skal fordeles til flere rør, og at eksos fra flere rør skal samles i ett rør.[] Grenrørene skal sørge for at gassen har riktig retning og for at det er liten luftmotstand, så motorkraften ikke tapes til annet enn fremdrift.

I hver ende er det feste for bolter til forgasser, luftfilter, topplokk og eksosrør. Siden det er viktig at det ikke er lekkasje i disse overgangene, er det viktig å bruke nye pakninger hver gang manifolden er løsnet.

Siden manifoldene har en komplisert form, er de vanligvis laget i støpt metall.

Innsugningsmanifold
-------------------

På motorer med forgasser er innsugningsmanifolden forbindelsen mellom forgasseren og topplokket. På motorer med direkteinnsprøyting finnes ikke forgasser, så der fører innsugningsmanifolden luft fra luftfilteret via luftmengdemåleren til topplokket.

Eksosmanifold
-------------

Eksos fra flere sylindre skal samles fra topplokkene til ett eller to eksosrør.

Se også
-------

* Mangfoldighet
Skissert rullebane, med merking 24L. Det betyr at dette er den venstre rullebanen (L - left) som går i ca. retning 240° (24 - 240°).
**Baneretning** er den retning som fly bruker til avgang og landing på en rullebane. Baneretningen som er i bruk kalles som regel *bane-i-bruk* (engelsk: *Runway-in-use*, som ofte forkortes *RWY-in-use*).

Bane-i-bruk er den baneretning som av kontrolltårnet anses best egnet for bruk av avgang og landing for de luftfartøyer som skal trafikkere flyplassen. Et luftfartøy skal som regel foreta avgang og landing mot vindretningen, for å kunne minimere flyets hastighet i forhold til bakken (og dermed nødvendig rullebanelengde) og likevel ha nok hastighet i forhold til lufta det flyr i.

Kontrolltårnet tar i tillegg hensyn til værforhold, flyplassens utforming, rullebanens status samt innflygings- og landingshjelpemidler.

Baneretning angis som et to-sifret tall, som er baneretningen i grader (i forhold til magnetisk nord) rundet av til nærmeste ti-talls grader og med den siste nullen utelatt. For eksempel blir en baneretning på 188° angitt som 19 og 58° angitt som 06. Enkelte angivelser brukes ikke: Retning 00 (rett mot nord) brukes ikke, men angis som 36. Også 02/20 og 13/31 utelates, for å unngå forveksling. I stedet brukes 01 og 19 eller 03 og 21 avhengig av hva som er nærmest.

På de fleste rullebaner er det mulig å lande og ta av i begge retninger. Slike rullebaner har to angivelser, en for hver retning. Når en refererer til rullebanen som sådan, uten tanke på retning, brukes ofte begge baneretningene, slik at hovedrullebanen på Oslo lufthavn, Fornebu ble angitt som 06/24.

Om det finnes flere parallelle rullebaner, ville disse få en L (left), R (right), eller C (centre) etter tallbetegnelsen. eks. 19R

Se også
-------

* Flyplass
* Rullebane

Referanser
----------

1. ↑  «Forskrift om utforming av små flyplasser (BSL E 3-3) - Vedlegg 1 - Lovdata». *lovdata.no*. Besøkt 12. juli 2023.

Eksterne lenker
---------------

* United States Aeronautical Information Manual – Federal Aviation Administration, utgis hvert år (engelsk)
* United States Airport/Facility Directory (d-AFD) – Federal Aviation Administration, utgis hver 56. dag (engelsk)