recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Namdal Arbeiderparti** var et partilag av Arbeiderpartiet.

Arbeiderpartiet hadde opprettet sitt fylkeslag i Nord-Trøndelag i 1903. Ved innføringen av den nye valgordningen i 1906, ble Nord-Trøndelag delt inn i fire valgkretser, Stjørdalen, Verdalen, Snåsa og Namdalen. Med bakgrunn i denne valgordningen ble Namdal Arbeiderparti skilt ut som egen organisasjon i 1907 eller 1908[*klargjør*], direkte tilknyttet Det norske Arbeiderparti.

Kretspartiet splittet i 1921, men ble samlet igjen i 1927, under navnet *Namdal Forende Kretsparti*, men ble etter krigen kun kalt Namdal arbeiderparti.

I 1946 møttes de to kretspartiene i Nord-Trøndelag for å organisere et tettere samarbeid i fylket. Som et resultat av dette ble Samarbeidsutvalg konstituert i 1951. Fra nyttår i 1974 ledet Samarbeidsnemnda arbeidet i både Namdal og Inntrøndelag Arbeiderpartier. De to kretspartiene ble slått sammen til Nord-Trøndelag Arbeiderparti på møtet på Steinkjer 2.-3.3.1974.

I 1959 lå følgende partilag under Namdal Arbeiderparti: Sørli, Nordli, Røyrvik, Harran, Grong, Høylandet, Overhalla, Vemundvik, Namsos, Klinga, Otterøy, Fosnes, Flatanger, Vikna, Nærøy, Kolvereid, Foldereid, Leka, Namsskogan og Namdal Vegarbeiderforening.

Se også
-------

* Namdalen (valgkrets)
* Valgordningen i Norge

Referanser
----------

1. ↑  Hansen, Guttorm (1920-2009) (1953). *Arbeiderbevegelsen i Nord-Trøndelag 50 år: kort historikk*. Namsos. s. 43 og 62.
2. ↑  Øisang, Ole (1937). *Det norske arbeiderparti, arbeiderbevegelsen i Trøndelag: en oversikt*. Trondhjem: Arbeider-avisen. s. 11.
**Rosie Malek-Yonan** (født 4. juli 1965 i Teheran i Iran) er en assyrisk skuespiller, artist, regissør, forfatter og menneskerettighetsaktivist fra Iran.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Rosie Malek-Yonan er en etterkommer av en av de eldste og mest prominente assyriske familiene som holder til i Teheran. Det er mulig å følge hennes assyriske røtter tilbake nesten elleve århundrer. Denne Malek-familien eller stammen kom fra den assyriske landsbyen Geogtapah nær Urmia i et område nordvest i Iran. Geogtapa var den største assyriske kristne landsbyene i denne regionen og mye av dette området hørte til Malek-Yonan familien.

### Karriere

Malek-Yonan gjorde sin TV-debut i 1982 på Aaron Spellings TV-serie, Dynastiet, umiddelbart etterfulgt av en amerikansk reklamefilm for AT&T hvor hun snakket assyrisk språk. Hun har siden spilt i mange kjente amerikanske TV-serier, filmer og skuespill. Hun har opptrådt med en rekke roller der hun spilte mot mange av Hollywoods kjente og ledende skuespillere. 

Hun har blant annet spilt mot Reese Witherspoon og Jake Gyllenhaal i New Line Cinemas film Antatt skyldig som ble regissert av den Oscar-vinnende regissøren Gavin Hood. Filmen hadde premiere på Toronto International Film Festival for 2007.

Hun er en frittalende talsmann for spørsmål og problemstillinger som blir knyttet til hennes nasjon. Hun har brukt mye tid for at verden skal få opp øynene for de mange assyriske folkemordene og hvordan dagens assyrere blir behandlet i Midtøsten siden invasjonen av Irak av USA og deres koalisjonsstyrker i 2003 og deres koalisjonsstyrkene. Hun har forelest ved University of Berkeley, University of California og Woodbury University. Mange av hennes artikler blir publisert over hele verden og på mange forskjellige språk.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Rosie Malek-Yonan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Rosie Malek-Yonan – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Rosie Malek-Yonan på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Rosie Malek-Yonan i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Rosie Malek-Yonan på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Rosie Malek-Yonan hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**MNW** (*Music Network* eller *Musiknetvärket Waxholm*) er et svensk plateselskap som i en årrekke var det største uavhengige plateselskapet i Norden. I 2003 opplevde selskapet en økonomisk krise og overlot distribusjonsvirksomheten sin til Bonnier Amigo før resten av selskapt i 2004 ble solgt til Push Music Group. MNW hadde også en norsk avdeling mellom 1994 og 2003.

Plateselskapet ble opprettet for å gi den fremvoksende progg-bevegelsen et alternativ utenfor de etablerte kanalene, og var ved siden av Silence Records det ledende progg-selskapet. Der imidlertid Silence la vekt på musikalsk eksperimentering rettet MNW seg mer mot den eksplisitt politiske proggen. Den første utgivelsen var med visegruppa Gunder Hägg (senere Blå Tåget), og selskapet har siden stått bak utgivelser med blant andre Hoola Bandoola Band, Nationalteatern, Ebba Grön, Björn Afzelius, Mikael Wiehe, Nynningen, Eldkvarn og Dan Berglund.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** MusicBrainz **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Sjøkart over trøndelagskysten fra Halten til Leka fra 1835.
**Namdalens Aktie-Dampskibsselskab** (NADS) var et norsk rederi som ble stiftet i Namsos i 1890, etter krav om bedre kapasitet og regularitet mellom Namsos og kystbygdene i Ytre Namdalen. Veiutbygging og noen steder fraflytting gjorde at mange av anløpsstedene utover 1900-tallet ble enten nedlagt eller erstattet med bilruter fra Fylkesbilene i Nord-Trøndelag. Namdalens Aktie-Dampskibsselskab tok i 1964 navnet Namdalens Trafikkselskap, og ble i 1969/1970 fusjonert med Namsos Dampskibsselskab til Namsos Trafikkselskap; de to selskapene hadde hatt felles disponent siden 1962.

Referanser
----------

1. ↑  Brandtzæg, Nils Christian (1990). *Namdalens Aktie-Dampskibsselskap 1890–1970*. Namsos. s. 14–25.
2. ↑  Brandtzæg, Nils Christian (1990). *Namdalens Aktie-Dampskibsselskap 1890–1970*. Namsos. s. 79–84.
3. ↑  Brandtzæg, Nils Christian (1990). *Namdalens Aktie-Dampskibsselskap 1890–1970*. Namsos. s. 85–101 og 127–128.

Litteratur
----------

* Brandtzæg, Nils Christian (1990). *Namdalens Aktie-Dampskibsselskap 1890–1970*. Namsos.
* Hansen, Finn R. (red.) (1994). *A/S Namsos Trafikkselskap, Namsos. Flåteliste 1879–1994*. Namsos.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Bjørnøya-ulykken** var en flyulykke som rammet Luftforsvaret den 28. mars 1954. Et av Luftforsvarets Catalina–sjøfly fra 333 skvadron med kjennetegn KK-N (tidligere LN-OAP fra Vingtor Luftveier) hadde som oppdrag å droppe postsekker til de meteorologiske stasjonene på Bjørnøya, Hopen og gruvesamfunnene i Longyearbyen og Ny-Ålesund på Spitsbergen. Det var en flytur beregnet på rundt 17-18 timer.

Hendelsesforløp
---------------

KK-N startet fra Skattøra sjøflyhavn i Tromsø på morgenen og droppet først posten på Bjørnøya og fortsatte mot Spitsbergen og deretter Hopen. Etter en vellykket gjennomføring av postslippene på alle stasjonene ble kursen satt hjem igjen mot Tromsø. Flyet kom inn over Bjørnøya etter 13 timers flyvning, men like syd for stasjonen i tett snødrev gikk flyet i bakken etter en høyresving om lag klokken 15.00 på ettermiddagen.

Flyet hadde da det styrtet en besetning på åtte og en passasjer. Passasjeren var for øvrig en programsekretær fra NRK Tromsø, som skulle lage reportasje om postflygningene til Svalbard. Mens flyet hadde fløyet over Bjørnøya hadde stasjonen på øya hatt radiokontakt, men da kontakten like etter ble brutt regnet de med at flyets radio hadde blitt ødelagt.

Søk og funn
-----------

Etter et par timer ble det over radio meldt fra Tromsø at sjøflyet var savnet. To av mannskapet på stasjonen gikk deretter ut på ski sydover for å lete etter spor av flyet. Disse lokaliserte det brennende flyvraket om lag fem kilometer fra stasjonen ved 19-tiden.

Fremme ved vraket fant de kun én overlevende som hadde brukket foten, mens resten hadde omkommet i styrten. Dagen etter ankom to marinefartøy til Bjørnøya med havarikommisjon og hjelpepersonell.

Eksterne lenker
---------------

* Luftforsvarets minnemarkering på 50-årsdagen for ulykken; 28. mars 2004
***Just Squaw*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av George E. Middleton.

Handling
--------

En indianer-kvinne er forbitret etter å ha blitt forlatt av sin hvite ektemann, Jimmy Dorr. Mange år senere ber den døende kvinnen sin halvt indiske sønn om å aldri fortelle søsteren sin, Fawn, at hennes biologiske mor også var hvit. Når Fawn forelsker seg i en hvit fremmed, blir hun advart av broren sin - som nå bare er kjent under kallenavnet Fantomet - om ikke å gifte seg med ham.

Den fremmede identifiserer seg snart som sønnen til den myrdede sheriffen Hollister, og leder en gjeng til Fantomets hule - som han tror var ansvarlig for farens dødsfall. I virkeligheten var den skyldige Snake Le Gal, som hadde kidnappet Fawn som barn før han hadde lagt henne igjen i den indiske landsbyen. Snake myrdet også sheriff Hollister mange år tidligere, under et ransforsøk.

Skuespillere
------------

* Beatriz Michelena som Fawn, en indianer-kvinne
* William Pike som en fremmed mann
* Andrew Robson som Snake Le Gal, en kjeltring
* Albert Morrison som en halvt indianer
* D. Mitsoras som Romney
* Jeffrey Williams.
* Katherine Angus
* Shirley Cress Gleason
* Anne Locatelli
* Dante Locatelli
* Frank Locatelli

Referanser
----------

1. ↑  Just Squaw
2. ↑  JUST SQUAW

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Just Squaw* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Just Squaw* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Just Squaw* på Silent Era Rediger på Wikidata
Denne artikkelen omhandler marsklandskapet.  For Danske kongens Marsk, se Riksmarsk (Danmark).
Det unge marsklandskapet. Vadehavet ved lavvann, sett fra Rømødemningen.  Foto: Malene Thyssen 
**Marsk** er en landskapstype (marskland), en lav kystslette som dekkes av havet ved høyvann. Landet bygges opp av slam som legges igjen etter hver flo. Landnivået kan bygges opp til høyvannsnivået. Prosessen går saktere etterhvert som landet bygges høyere.

Marskområder er ofte svært fruktbare, og derfor bidrar ofte bønder og jordeiere til prosessen. Den enkleste måten er å lage grunne parallelle grøfter hvor vannet blir stående, slik at slampartikler kan avsettes i stillestående vann.

Marsklandskap ved Eierstedt.  Foto: Fritz Geller-Grimm  
Marsklandskapet er særlig utbredt langs kysten av Nederland, Tyskland og søndre del av Jylland i Danmark. Ved Vadehavet ved Rømø er det mest typiske marsklandskap i Danmark.

Geest er en annen landskapstype i det samme området, og består av sandavsetninger.

Begrepet marsklandskap er ikke begrenset til Tyskebukta. Liknende kystområder finnes over hele verden på høyere og midlere breddegrader. I tropene vokser det derimot mangroveskog i slike områder.

Vadehavet er et langgrunnt havområde utenfor marsklandskapet mellom Danmark og Nederland. Vadehavet tørrlegges ved lavvann. Det er 450 km langt og 5 – 30 km bredt.

Eksterne lenker
---------------

* N. Kingo Kacobsen: "Jordbundsundersøgelser i Tøndermarsken. En metodisk redegørelse med relation til den postglaciale udvikling" (*Geografisk Tidsskrift*, Bind 55; 1956)
* Børge Jakobsen: "Landskabsudviklingen i Skallingmarsken" (*Geografisk Tidsskrift*, Bind 52; 1952)
* B. Jakobsen & Kr. M. Jensen: "Undersøgelser vedrørende landvindingsmeioder i Det danske Vadehav" (*Geografisk Tidsskrift*, Bind 55; 1956)
* Jens Tyge Møller: "Afvandingsproblemer i Rejsbymarsken" (*Geografisk Tidsskrift*, Bind 56; 1957)
* Niels Nielsen: "Nogle Bemærkninger om Marskdannelsen i det danske Vadehav" (*Geografisk Tidsskrift*, Bind 41; 1938)

Portaler: Danmark | Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
**«Just When I Needed You Most»** er en amerikansk sang med melodi og tekst av Randy VanWarmer. Sporet ble produsert av Del Newman og fantes på VanWarmers album, *Warmer*, fra 1979.

Den ble utgitt på singlen Bearsville BSS 0334 i begynnelsen av 1979.

VanWarmer hevdet at han skrev sangen etter at han hadde slått opp med kjæresten som attenåring. Sangen var opprinnelig ment å være B-siden til «Our Light», men sjefene i plateselskapet foretrakk «Just When I Needed You Most» og gjorde den til singlens A-side i stedet.

VanWarmer trodde at det fengende motivet som gjorde sangen særegen var det instrumentale breaket med autoharpe mellom det andre og tredje verset, som ble fremført av musikeren John Sebastian.[1]

Coverversjoner
--------------

Dolly Parton har spilt inn en coverversjon av sangen, som var med på hennes album, *Treasures*, fra 1996. Den nådde som best en 62.-plass på Billboard Country Singles-listen. Andre artister som har spilt inn sangen eller fremført den på konserter innbefatter countrysangerne Tim McGraw, Donna Fargo og Conway Twitty, rhythm & blues-vokalisten Millie Jackson, den tyske diskomusikeren Peter Griffin, det britiske glam rockbandet Smokie, den filippinske sangeren Pops Fernandez, Bob Dylan, Paul Butterfield samt den spanske gruppen Mocedades.

Norsk versjon
-------------

Gunnar Jørstad har skrevet en norsk tekst. Den norske titelen er «Da jeg behøvde deg mest». 

### Innspillinger

| År | Sangtittel | Albumtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Plateselskap og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1981 | «Da jeg behøvde deg mest»[2] | *Brit, Jan Erik og Jan Høiland* | Brit, Jan Erik og Jan Høiland | Gunnar Jørstad | LP | Triola TMLP 80 |
| 1982 | «Da jeg behøvde deg mest»[3] | *Da lyser en sol* | Bente Lind | Gunnar Jørstad | LP | Mariann MLN 1009 |

Listeplasseringer
-----------------

«Just When I Needed You Most» tilbrakte to uker på toppen av den amerikanske Billboard Adult Contemporary-listen i mai samme år.[1]

I juni 1979 nådde sangen sin høyeste posisjon, en fjerdeplass, på Billboard Hot 100-singlelisten. Den lå på Top 40 i fjorten uker og ble sertifisert til gullplate av RIAA.[4]

VanWarmers versjon nådde den britiske singlelisten 4. august 1979 og lå der i åtte uker med nummer åtte som høyeste plassering i september måned.[5]

Referanser
----------

1. 1 2   Hyatt, Wesley: *The Billboard Book of # 1 Contemporary Hits* (Billboard Publishing). Sidene 228-229
2. ↑  Se plateetiketten
3. ↑  Se plateetiketten
4. ↑  Whitburn, Joel: *The Billboard Book of Top 40 Hits*, 8th Edition (Billboard Publishing) Side 562
5. ↑  Chart Stats - Randy Vanwarmer - Just When I Needed You Most
**Jakob Bölsche** (?–1684) var en tysk komponist og organist innen den nordtyske orgelskolen.

Bölsche var organist i Burgdorf ved Hannover fra 1669, senere i Braunschweig. Eleven Georg Dietrich Leyding overtok orgelposten da Bölsche ble syk og snart døde.

Verk
----

Av Bölsche er et orgelverk med tittelen *Praeambulum ex E Sig. Jacobus Bölsche Org. ad Bürgedorff 1683 pedaliter* bevart, publisert av Riedel i 1957. Datoen gjelder sannsynligvis for avskriften, selve verket komponerte nok Bölsche før 1669.

Bölsches preludium og et preludium-fuge-verk av Dietrich Buxtehude er de eneste orgelverkene fra sin tid som går i E-dur. Det 38 takter lange preludiet begynner som en manualpassasje med en stigende linje som inneholder en karakteristisk lydisk kvart (aiss) og avslutter med en like lang og ganske enkel fuge.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 122493443, besøkt 17. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Georg Dietrich Leyding» i Johann Gottfried Walthers *Musikalischem Lexikon*, 1723 «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 4. april 2012. Besøkt 13. juli 2013.
4. ↑  F. W. Riedel: *Jakob Bölsche. Praeambulum.* I *Die Orgel.* Serie II, nr. 4, 1957
5. ↑  Willi Apel: *Geschichte der Orgel- und Klaviermusik bis 1700.* Bärenreiter, Kassel 1967, s. 592–593

Eksterne lenker
---------------

* (de) Verk av og om Jakob Bölsche i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Iris Eliisa Rauskala** (født 14. mars 1978 i Helsingfors) er en østerriksk samfunnsøkonom og politiker (partiløs). Hun ble 3. juni 2019 utnevnt som Østerrikes minister for utdannelse, vitenskap og forskning, i regjeringen Brigitte Bierlein. Rauskala har finsk far og østerriksk mor. Familien flyttet til Østerrike da Iris Eliisa var fire og et halvt år gammel.

Etter matura studerte hun i Innsbruck, der hun i 2006 tok en doktorgrad i sosial- og samfunnsøkonomi med utmerkelse. Deretter arbeidet hun i næringsdepartementet i Wien og gikk deretter til vitenskapsdepartementet. Etter et arbeidsopphold i Sveits kom hun tilbake til vitenskapsdepartementet som avdelingsleder (Präsidialsektion).

Rauskala hadde i 2014 studieopphold ved INTOSAI Development Initiative (IDI) i Oslo.

Referanser
----------

1. 1 2  «Bildungsministerin Rauskala: Ein Hauch Finnland für Österreichs Schulen». *Die Presse* **(tysk)**. 4. juni 2019. Besøkt 12. juni 2019.
2. ↑  «Bundesministerium für Bildung, Wissenschaft und Forschung: Die Bundesministerin». *www.bmbwf.gv.at*. Arkivert fra originalen 4. juni 2019. Besøkt 12. juni 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
***Just Jim*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av O.A.C. Lund.

Handling
--------

Etter å ha blitt løslatt fra fengsel, vender Jim (spilt av Harry D. Carey) tilbake til hans gamle nabolag i Chinatown, fast bestemt på å leve et lovlydig liv. Når han hører en kvinnes rop fra et hus, og går inn for å undersøke saken. I sitt delirium tar den døende kvinnen feil av Jim for Tom, hennes egen nevø. Hun overlater til ham å levere en pakke, til datteren hennes Rose.

Men før Jim kan lykkes med dette, får Tom ham arrestert. Men Jim stikker av underveis til fengsel, og til slutt finner han igjen Rose. Han gir henne pakken, som inneholder papirer som identifiserer en guvernør som hennes biologiske far. Men for å fullføre oppgaven sin tar han med seg Rose til faren sin. Men han får problemer på grunn av kinesiske smuglere som forsøker å kidnappe ham.

Skuespillere
------------

* Harry Carey som Jim, en tidligere fengselsfugl.
* Jean Taylor som Rose.
* Albert Edmondson som en guvernør, og Roses biologiske far.
* Olive Carey som Tante Mary.
* William A. Crinley som Tom Huntley.
* Duke Worne som The Dip
* Jack Abbott som en Sheriff
* Harry Lorraine som Ling Wu, en kineser.

Referanser
----------

1. ↑  Just Jim
2. ↑  Just Jim

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Just Jim* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Just Jim* på Silent Era Rediger på Wikidata
***Jake and the Fatman*** er en amerikansk kriminalserie som gikk på TV-kanalen CBS fra 1987 til 1992. Serien handlet om District attorney J.L. McCabe som bekjempet kriminalitet i Los Angeles (og senere Hawaii) sammen med sin spesialetterforsker Jake Styles og hans assistent D.A. Derek Mitchell. Hovedrollene som Jake og Jason Lochinvar 'Fatman' McCabe ble spilt av henholdsvis Joe Penny og William Conrad. Tredjemann på laget ble spilt av Alan Campbell. Serien ble skapt av Dean Hargrove og Joel Steiger. 

*Jake and the Fatman* gikk på TVNorge fra midten av 1990-årene og til begynnelsen av 2000-tallet.

Om serien
---------

Serien ble opprinnelig kansellert etter en sesong, men da den populære Haiwaii-baserte krimserien *Magnum, P.I.* ble avsluttet i 1988 innså CBS at de ble sittende med tomme og veldig dyre studiofasiliteter på øya. Serien ble derfor raskt gjenopplivet og flyttet til Hawaii. Serien ble flyttet tilbake til Los Angeles i 1991.

Episoden «It never entered my mind» i sesong 4 fungerte som pilotepisode til *Diagnosis Murder*.

I rollene
---------

* William Conrad ... Jason Lochinvar 'Fatman' McCabe (104 episoder, 1987-1992)
* Joe Penny ... Jake Styles (104 episoder, 1987-1992)
* Alan Campbell ... Derek Mitchell (92 episoder, 1987-1992)

Referanser
----------

1. ↑  Gamer, Corporate (13. mars 2021). «Retro T.V. Reviews: Jake and the Fatman (1987) (Part 1: History)». *aroundtable* **(engelsk)**. Besøkt 6. november 2022.
2. ↑  «Diagnosis Murder: The Pilot A.K.A Jake and The Fatman S4E19 "It Never Entered My Mind"». *Retro Returns* **(engelsk)**. 30. mai 2018. Besøkt 5. november 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Jake and the Fatman* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Jake and the Fatman* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata

* (en) *Jake and the Fatman* på Metacritic Rediger på Wikidata
* Åpningsvignett (YouTube)
***Just My Luck*** er en romantisk filmkomedie med Lindsay Lohan og Chris Pine i hovedrollene. Filmen hadde norgespremiere den 18 august 2006. Lohan har beskrevet filmen som «en filmkomedie som er litt over grensa, men den er morsom og den er søt og den er dum»

Lohan spiller den sexy Mahattaninnbyggeren Ashley Albright, som har en utrolig flaks over alt hvor hun går. Hun møter Jake Harding, en gutt som er omgitt av uflaks over alt hvor *han* går. De to møtes på et maskeradeball der de kysser hverandre, og Ashelys flaks bytter plass med Jakes uflaks. Ashleys kjole revner, hun mister hælen på skoen sin, og tar over all uflaksen Jake tidligere var forbannet med. 

Ashley starter dermed en desperat jakt på å finne igjen den maskerte uheldiggrisen hun møtte på maskeradeballet, og kysser alle hun møter på ballet med lignende masker. Senere finner Jake henne dekt med gjørme og skitt. Han synes synd på henne, og inviterer henne med på cafè. Under samtalen på cafèen oppdager de at det var hverandre de kysset under ballet, og Ashley kysser ham igjen for å få tilbake flaksen sin.

Ashley oppdager etterhvert at det ikke er om man har flaks eller ikke som er viktig, men hva man gjør med flaksen. Hun kysser derfor Jake igjen for å hjelpe ham å arrangere en konsert med brit-popbandet McFly.

Rolleliste
----------

| Skuespiller | Rolle |
| --- | --- |
| Lindsay Lohan | Ashley Albright |
| Chris Pine | Jake Hardin |
| Makenzie Vega | Caty |
| Samaire Armstrong | Maggie |
| Carlos Ponce | Antonio |
| Tovah Feldshuh | Madame Z |
| Antonino Camaj | Michael |
| Bree Turner | Dana |
| Faizon Love | Phillips |
| Missi Pyle | Peggy |
| Tom Fletcher | Seg selv (McFly) |
| Danny Jones | Seg selv (McFly) |
| Harry Judd | Seg selv (McFly) |
| Dougie Poynter | Seg selv (McFly) |

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Just My Luck* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* *Just My Luck* hos Filmweb

* (no) *Just My Luck* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Just My Luck* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Just My Luck* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Just My Luck* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Just My Luck* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Just My Luck* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Just My Luck* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Just My Luck* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film
**Jakob Brendel** (født 18. september 1907 i Speyer, død 13. februar 1964) var en tysk bryter som deltok i De olympiske leker i 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.

Brendel ble olympisk mester i bryting under OL 1932 i Los Angeles. Han vant den letteste vektklassen, bantamvekt opp til 56,0 kg, i gresk-romersk stil. Det var sju vektklasser i gresk-romersk stil og konkurransen ble avviklet 4. til 7. august 1932.

Fire år senere, under OL 1936 i Berlin, kom han på tredjeplass i gresk-romersk stil bantamvekt.

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles - Gull **Gull** i bryting, bantamvekt gresk-romersk stil
* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Bronse Bronse i bryting, bantamvekt gresk-romersk stil

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jakob Brendel – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jakob Brendel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jakob Brendel – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jakob Brendel – FILA Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Iris Vera Tanner** (født 20. november 1906, død 22. februar 1971) var en britisk svømmer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.

Tanner vant en olympisk sølvmedalje i svømming under Sommer-OL 1924 i Paris. Hun var med på det britiske laget som kom på andreplass på 4 x 100 meter fri for damer bak USA. De andre på laget var Grace McKenzie, Florence Barker og Constance Jeans.

Fire år senere, under sommer-OL 1928 i Amsterdam, vant hun en ny sølvmedalje på 4 x 100 merer fri for damer sammen med Joyce Cooper, Sarah Stewart og Ellen King. USA ble olympiske mestere med 4.47,6 som var ny verdensrekord.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1924 Frankrikes flagg Paris - Sølv i svømming, 4 x 100 meter fri, damer Storbritannias flagg Storbritannia
* Sølv 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Sølv i svømming, 4 x 100 meter fri, damer Storbritannias flagg Storbritannia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Iris Tanner – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Iris Tanner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Iris Tanner – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Hjorter krysser den lange akse til Windsor Castle
**Windsor Great Park** er en park syd for Windsor by. Parken ligger på grensen mellom grevskapene Berkshire og Surrey.

Parken ligger ved Windsor Castle, og den har gjennom århundrer vært et privat jaktområde for kongehusets medlemmer.

Hus i parken
------------

Royal Lodge er kjent siden 1662.[] Huset var opprinnelig bolig for parkens viseinspektør (*deputy ranger*). Royal Lodge ble brukt av dronningmoren Elizabeth, tidligere hertuginne av York, fra 1931, og huset var hennes residens i 1952–2002. I 2003 leide hertug Andrew av York huset for en periode på 75 år. Fra 1999 til 2004 hadde det nærliggende Sunninghill House vært residens for Andrew av York.

Royal Chapel of All Saints er en kirke fra 1825. Kirken ligger mindre enn hundre meter fra Royal Lodge. Kirken er en uformell sognekirke for beboerne og de ansatte på Windsor Castle.

Cumberland Lodge er fra 1652.[] Siden 1947 har huset vært brukt av et veldedig fond. Tidligere var Cumberland Lodge tjenestebolig for inspektøren for parken (*Ranger of Windsor Great Park*). I 1936 holdt statsminister Stanley Baldwin og kong Edward VIIIs privatsekretær møter på Cumberland Lodge. Disse møtene banet vei for kongens abdikasjon senere samme år.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC **·** GeoNames
 |
Et **intervall** er innen matematikk og elementær algebra et utvalg som inneholder alle reelle tall i et område mellom to gitte tall og i noen intervaller også disse tallene selv:

* I et lukket intervall er endepunktene med {\displaystyle [a,b]=\{x\,|\,a\leq x\leq b\}}. Eksempel: [2,5] betyr alle tall fra og med 2 til og med 5.
* I et åpent intervall er ikke endepunktene med {\displaystyle (a,b)=\{x\,|\,a<x<b\}}. Eksempel: (2,5) er alle tall som er større enn 2 og mindre enn 5.

Andre muligheter er intervaller som er ensidig lukket, tomme eller har +/- uendelig som endepunkt. Hvis et intervall inkluderer ett av sine endepunkter, men ikke begge, kalles det *halvåpent*. Hvis et intervall ikke har en endelig øvre grense, angis dette vanligvis som et åpent eller halvåpent intervall, som f.eks. {\displaystyle (-\infty ,\infty )} eller {\displaystyle [0,\infty )}.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eric W. Weisstein, *Interval* i MathWorld.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** MathWorld
 |
*For programvaren Blender, se* Blender (programvare)
Et Nikon Nikkor-objektiv med 35 mm brenn­vidde og lys­styrke f/2 innstilt på fokuserings­avstand ca. 1,4 m og blender­åpning f/11. Dybdeskarpheten vil strekke seg fra 1 m til rundt 2,4 m.
Iris­blender opp­bygd av syv blender­lameller.
f/5,6 – stor blender­åpning og kort lukker­tid.
Diagram som viser minskende blender­åpninger med tilhørende blenderverdier.
f/32 – liten blender­åpning og lang lukker­tid.
En **irisblender** er en mekanisme i et kamera­objektiv som regulerer den lysmengden som slippes inn på filmen eller bildesensoren. Blenderen består av et antall tynne metall­blader (lameller) montert langs en ring inne i objektivet og danner en større eller mindre lysåpning. 

Blenderåpningen angis i verdier som viser for­holdet mellom objektivets brennvidde og blender­åpningens diameter. Dette forholds­tallet skrives som f/-verdier (blenderverdier), for eksempel f/2,8 eller 1**:**2,8. Den blender­verdien som oppnås når blenderen står helt åpen, kalles objektivets  *lys­styrke*. Herfra kan blenderåpningen reduseres i faste trinn, der hvert hele trinn gir halv lysmengde av det foregående.
Alle nyere objektiver følger deler av denne nummerserien for hele blender­trinn:  

f/1; f/1,4; f/2; f/2,8; f/4; f/5,6; f/8; f/11; f/16; f/22; f/32; f/45; f/64; f/90; osv.  

f/2 er en stor blender­åpning fordi blender­åpningens diameter er halvparten av objektivets brennvidde; mens f.eks. f/64 er en liten blender­åpning fordi blender­åpningens diameter er 1⁄64 av objektivets brennvidde.

Blenderåpning og lukkertid kan kombineres på mange forskjellige måter avhengig av motiv, lysforhold og hvilken effekt man ønsker å oppnå. Den totale lysmengden som når inn til filmen eller bildesensoren er resultatet av en kombi­nasjon av lukkertid og blenderåpning, slik at ett trinn mindre blenderåpning utjevnes av ett trinn lengre lukkertid. Dvs. at hvis blenderåpningen reduseres med ett trinn (altså til halvparten (f.eks. fra f/5,6 til f/11)), må lukkertiden dobles (f.eks. fra 1⁄60 sekund til 1⁄30 sekund) for at eksponeringen skal bli den samme. Men det billedmessige resultatet kan likevel bli forskjellig. En stor blender­åpning gir liten dybdeskarphet i bildet, dybde­skarpheten øker med minskende blenderåpning; mens lang lukker­tid kan gi et uskarpt bilde (særlig ved håndholdt kamera eller raske bevegelser i motivet).

Se også
-------

* Sikte på et våpen
* Dybdeskarphet
* Hyperfokalavstand
* Optikk

Kilder
------

* (no) Irisblender i Store norske leksikon

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin
 |
**Norges kulturvernforbund** er en paraplyorganisasjon for 31 frivillige organisasjoner som arbeider innenfor områdene historie, kulturarv og kulturminnevern. Norges kulturvernforbund arbeider for å styrke kulturvernets rolle i norsk samfunnsliv ved å øke kjennskapen og interessen for historie og kulturvern, støtte arbeidet for registrering, innsamling, vern, bruk og formidling av kulturminner, samt bedre rammevilkårene for kulturvernet. 

Kulturvernforbundet arbeider med å ta vare på kulturarven som har oppstått så vel ved nyskapninger som ved at impulser er mottatt utenfra og innlemmet i kulturen i Norge. Slik spenner arbeidet i forbundet vidt og omfatter kulturelementer fra de eldste tider til nåtiden, fra alle sosiale lag og alle etniske grupper, praktstykker av høy kunstnerisk verdi så vel som dagligdagse bruksgjenstander, materielle så vel som immaterielle kulturminner.

Tilsammen har medlemsorganisasjonene over 270 000 medlemskap og 2600 fylkes- og lokallag.

Norges kulturvernforbund ble dannet i 1994 og har i dag 31 medlemsorganisasjoner: Arkivforbundet, DIS-Norge, Forbundet KYSTEN, Europa Nostra Norge, Foreningen Skipet, Fortidsminneforeningen, Den norske historiske forening, Landsforbundet av Motorhistoriske kjøretøyklubber, Landslaget for lokalhistorie, Memoar, Museumsbanerådet, Norges Husflidslag, Norges Metallsøkerforening, Norsk Folkedraktforum, Norsk Folkeminnelag, Norsk Forening for Fartøyvern, Norsk Fyrhistorisk Forening, Norsk Heraldisk Forening, Norsk Jernbaneklubb, Norsk Nuperelleforening, Norsk Skipsfartshistorisk Selskap, Norsk Slektshistorisk Forening, Norges Linforening, Norske Akevitters venner, Norske Parker, Norsk Motorskyøteklubb og Rutebilhistorisk Forening.

Leder i Norges Kulturvernforbund er fra 2020 Jørn Holme. Norges Kulturvernforbunds sekretariat holder til i Oslo, og deler lokaler med flere av medlemsorganisasjonen i Øvre Slottsgate 2b. Generalsekretær er Toril Skjetne.

Norges Kulturvernforbund har styrings- og koordineringsansvar for Kulturminnedagene i Norge.

Referanser
----------

1. ↑   Enhetsregisteret[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Medlemsorganisasjoner Archive». *Kulturvernforbundet*. Besøkt 18. februar 2022.
3. ↑  «Jørn Holme valgt til ny leder i Kulturvernforbundet». *Kulturvernforbundet*. 25. juni 2020. Besøkt 18. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisiell blogg Rediger på Wikidata
* (no) Norges kulturvernforbund på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) Norges kulturvernforbund på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Norges kulturvernforbund på Instagram Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
Intervall viser til at treningsarbeidet veksler mellom arbeid og pauser
**Intervall** er et fellesbegrep for en treningsform i forbindelse med utvikling av fysisk utholdenhet. Intervall viser til at treningsarbeidet veksler mellom arbeid og pauser, noe som står i motsetning til kontinuerlig arbeid, og den vanligste formen for utholdenhetstrening, treningsmetoden langkjøring.

Det finnes flere ulike metoder for intervalltrening. Metoder for aerob utholdenhet er «naturlig intervall», «fartslek», «langintervalltrening», «pyramideintervall» og «kortintervallarbeid». Metoder for anaerob utholdenhet er «maksimale korte tempointervaller», «maksimale lange tempointervaller», «submaksimale tempointervaller» og testløp (relativt lange maksimale løp).

Treningens mål
--------------

Målet med aerob intervalltrening er å øke kroppens aerobe kapasitet, det vil si evnen til å være i aktivitet over lengre tid med relativt høy intensitet. Denne typen trening vil over tid øke kroppens maksimale oksygenopptak, heve den anaerobe terskel, øke hjertets slagvolum, styrke hjertets slagkraft, redusere hvilepuls og effektivisere lungeventilasjon. Antall kapillarårer rundt muskelfibrene vil øke, kroppens muskelfibrer blir mer utholdende og mitokondriene øker i antall og størrelse. Kroppens evne til å forbrenne fett og karbohydrater blir også bedre. I tillegg blir personens motivasjon til ytterligere trening bedre, og viljen til å presse seg blir sterkere. Utføres bevegelsene riktig i treningen vil også bevegelsesteknikken bli bedre og mer effektiv.

Målet med anaerob intervalltrening er å øke kroppens anaerobe kapasitet, det vil si evnen til å være i aktivitet med svært høy intensitet, og etter hvert med mye melkesyre i musklene over en periode på 20 sekunder til 2 minutter. Denne typen trening vil over tid øke evnen til å bryte ned karbohydrater og frigi energi gjennom anaerobe prosesser. Videre vil kroppens evne til å eliminere melkesyre blir bedre. I tillegg blir personens motivasjon til ytterligere trening bedre, og ikke minst viljen og evnen til å presse seg til tross for stivheten og smertene i forbindelse med et surt miljø i musklene blir sterkere.

Se også
-------

* Biptest

Kilder
------

* Asbjørn Gjerset et.all. «Treningslære», 2006, Gyldendal Norsk Forlag AS

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Jakob Cederström** (født 21. januar 1782, død 9. juli 1857 i Tindered i Kalmar län) var en svensk offiser, politiker og embetsmann. Han begynte sin militærkarriere i 15-årsalderen ved Svea livgarde og fortsatte den senere med utmerkelse i krigen i Pommern. Under krigen med Norge 1808 befalte han i trefningen ved Skalbukilen, hvor han ble så hardt såret i det ene benet, at det måtte amputeres. Han brukte siden treben, og tjenestegjorde i Tyskland (1813–1814) og igjen i Norge 1814, da han en kort tid var kommandant på Fredrikstad festning. Samme år avanserte han til oberst i generalstaben. 1817 ble han landshøvding på Gotland, 1826 generalmajor og 1831 president i Kammarkollegiet.

Som politiker huskes han fordi han tok del i hendelsene som ledet til Gustav IV Adolfs avsettelse.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Svenskt biografiskt lexikon, «Jacob Cederström», Svensk biografisk leksikon-ID 14744[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Svenskt biografiskt lexikon **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
*Se også Norges krigsseilerforbund (1951)* 
**Norges krigsseilerforbund** var en norsk forening som ivaretok interessene til norske krigsseilere fra i andre verdenskrig. Forbundet ble stiftet i 1970. En annen organisasjon som også het Norges krigsseilerforbund eksisterte fra 1951 til omkring 1954.

Norges krigsseilerforbund ble etablert på bakgrunn av Nortraship-saken og spørsmålene om erstatning til og dekorering av krigsseilere.

Foreningen ga krigsseilere bistand med å søke krigspensjon og arbeidet for å få utvidet grunnlaget for slik pensjon på grunnlag av psykiske senskader. Det ble etablert lokaler i Norge og utlandet der krigsseilere kunne samles. Bladet *Krigsseileren* ble utgitt av Norges krigsseilerforbund.

Thore Horve var forbundets leder fra starten i 1970 til 1973.

Forbundet ble nedlagt i 2000.

Referanser
----------

1. 1 2  Gjeseth: Gullow: *Norsk veteranpolitikk etter 1945. Noen hovedtrekk i utviklingen*, Oslo: Institutt for forsvarsstudier, 2012, s. 25. Fulltekstutgave fra Institutt for forsvarsstudier lagret hos Bibsys.
2. ↑  (no) Norges Krigsseilerforbund på Arkivportalen.
3. ↑  «Krigsseilerforbundet legges ned», *NTBtekst*, 4. august 2000.

Portal: Andre verdenskrig
«The mission of ALA is to provide leadership for the development, promotion, and improvement of library and information services and the profession of librarianship in order to enhance learning and ensure access to information for all.»
**American Library Association**, forkortet **ALA** er en faglig interesseorganisasjon (*ikke fagforening*) i USA for bibliotekarer og andre som arbeider for bibliotekene, for bibliotekutvikling, ytringsfrihet og lesing. Organisasjonen ble dannet i 1876, og regnes som verdens eldste bibliotekorganisasjon. Foreningen har om lag 62 000 medlemmer. 

ALA utgir tidsskriftene *American Libraries Magazine*, *Booklist* og flere andre fagtidsskift. De deler ut barnelitteraturprisene Newbery-medaljen, Laura Ingalls Wilder Medal, Caldecott-medaljen og flere andre priser både for barne- og voksenlitteratur. De arrangerer blant annet Banned Books Week og den årlige *ALA annual conference*, som vanligvis finner sted i juni og samler inntil 25 000 deltagere. 

Barbara Stipling er valgt president i ALA fra 2013, og organisasjonen har hovedkontor i Chicago og kontor i Washington D.C.

ALA er medlem av IFLA og er Norsk Bibliotekforenings søsterorganisasjon.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mate-URL Rediger på Wikidata

* (en) Mate-URL Rediger på Wikidata

* (en) American Library Association – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
***Litopenaeus vannamei*** er en stor reke som selges frossen i Europa og Nord-Amerika. Den ble tidligere kalt *Penaeus vannamei*.

Den kan bli opptil 230 mm lang. Den lever på bløt bunn i havet på dypde 0–72 m. Unge eksemplarer vandrer opp i elvemunninger. I vill tilstand omfatter utbredelsen den amerikanske stillehavskysten fra Sonora i Mexico til Tumbes i Peru i områder der vanntemperaturen er over 20 °C hele året.

Arten har lenge hatt stor økonomisk betydning i Mexico og Sør-Amerika. Det drives både fiske etter ville bestander og oppdrett av arten. I Asia har oppdrett av denne arten hatt en voldsom vekst etter 2000. I både Kina og Thailand er produksjonen av *Litopenaeus vannamei* nå større enn produksjonen av den innfødte *Penaeus monodon*. I 2011 var den globale fangsten 3 072 tonn og produksjonen i akvakultur 2 877 542 tonn.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Litopenaeus vannamei* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Litopenaeus vannamei* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Litopenaeus vannamei* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Litopenaeus vannamei* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Litopenaeus vannamei* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Litopenaeus vannamei* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* *Penaeus vannamei* i FAO FishFinder
* Cultured Aquatic Species Information Programme – *Penaeus vannamei* FAO, besøkt 9. november 2013.
Veteranen til venstre bærer Norges militære kameratforbunds hederstegn lengst til høyre i medaljerekken. Foto fra veterandagen 2011.
Båndstripe for Norges militære kameratforbunds hederstegn
**Norges militære kameratforbunds hederstegn** er en medalje som tildeles av Norges Militære Kameratforeningers Forbund. Utmerkelsen ble innstiftet i 1947 og tildeles personer som har gjort en særlig fortjenstfull innsats for forbundet, tilsluttede foreninger, forsvarssaken eller i utførelsen av sitt yrke. Medaljen er godkjent til bruk på norsk militær uniform.er godkjent til bruk på norsk militær uniform. Utmerkelsen kan også tildeles utlendinger.

Norges militære kameratforbunds hederstegn er utformet som en rund medalje med diameter på 30 mm. Medaljen er i sølv. Den bærer det sentrale motiv fra forbundets emblem. Dette viser en soldat med gevær over skulderen mot en bakgrunn som består av en hvit trekant med spissen opp, øverst omgitt av blå felter og nederst av et gult felt. Det hele er omgitt av en smal krans ved medaljens ytterkant. Motivet skal forestille «borgeren på vakt», stående på et jordstykke foran et fjell. Medaljen er opphengt i et bånd i fargene rødt, hvitt, blått, hvitt og rødt, altså fargene og mønsteret fra Norges flagg.

Kong Olav ble tildelt hederstegnet i 1955, mens kong Harald ble tildelt hederstegnet på sin 60-årsdag i 1997.

Referanser
----------

1. ↑  Rangeringsliste for dekorasjoner og ferdighetsmerker på militær uniform Arkivert 30. april 2003 hos Wayback Machine. rekkefølgen slik den var i 2003, Forsvarsnett, besøkt 1. november 2009.
2. ↑  For Forsvarets rekkefølge av 2009 se *f-xtra*, nr. 1, 2009, s. 15, bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 11, 2009.
3. ↑  *Norges Militære Kameratforeningers Forbund 60 år. 1940 – 30.mars – 2000 Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.*, s. 27.

Litteratur
----------

* John Monn: «Norges Militære Kameratforeningers hederstegn», *Forsvarets Forum*, nr. 2, 1997

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser Arkivert 24. juli 2011 hos Wayback Machine. i *f-xtra*, nr. 1, 2009, bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 11, 2009
**Kaffekopp** er et tradisjonelt matlagingsmål for måling av volum. Kaffekopp er ikke en SI-enhet. Enheten kaffekopp har ikke noe eget symbol. En kaffekopp er vanligvis definert som 150 milliliter (som er lik 1½ desiliter) internasjonalt, men dette kan variere etter hvor man er i verden. 

Kaffekopp er en enhet som av og til brukes i matlaging. Enheten forekommer særlig i eldre matoppskrifter. På enkelte kaffetraktere har kolben og/eller vanntanken en skala som er inndelt i kaffekopper.

Omregning
---------

Med utgangspunkt i at en kaffekopp tilsvarer 150 ml, vil 1 kaffekopp være lik:

* 150 kryddermål
* 30 teskjeer
* 15 barneskjeer
* 10 spiseskjeer
* 6⁄10 (0,6) tekopper

Og motsatt:

* 1 kryddermål = 1⁄150 kaffekopp
* 1 teskje = 1⁄30 kaffekopp
* 1 barneskje = 1⁄15 kaffekopp
* 1 spiseskje = 1⁄10 kaffekopp
* 1 tekopp = 12⁄3 (1,666…) kaffekopper

1 kaffekopp er, i forhold til SI-enheten liter, lik:

* 150 milliliter
* 15 centiliter
* 1,5 desiliter
* 0,15 liter

Og motsatt:

* 1 milliliter = 0,00666… kaffekopper
* 1 centiliter = 0,0666… kaffekopper
* 1 desiliter = 0,666… kaffekopper
* 1 liter = 6,66… kaffekopper

Se også
-------

* Matoppskrift

Kilder
------

* (no) Kaffekopp (mål) i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Kaffekanne produsert på Herrebøe Fajance Fabrique (1759 – ca.1770), dekorert i manganfarget dekor. H. 17 cm. Foto Anne-Lise Reinsfelt, Norsk Folkemuseum, NF.1937-0608AB.
 Kaffekanne av kobber med hank, beslag og fugl på lokket av messing. Kannen er trolig laget på midten av 1700-tallet, og det er nærliggende å tro at det er en gullsmed som står bak en slik elegant form. Høyde 28 cm. Foto Anne-Lise Reinsfelt, Norsk Folkemuseum, NF.1902-0537.
Kaffekanne designet av Nora Gulbrandsen omkring 1929 og produsert på Porsgrunds Porselænsfabrik. Høyde 13 cm. Foto Anne-Lise Reinsfelt, Norsk Folkemuseum, NF.1982-1064AB.
**Kaffekanne** er en kanne for servering av kaffe. Kaffekanner har tut og lokk. De kan være laget av metall, glass eller keramikk. Metallkannene har ofte hank eller skaft av et varmeisolerende materiale som tre eller bein. Kaffekanner er ofte pæreformet eller sylinderformet, men det finnes en rekke kaffekanner som avviker fra disse hovedformene. Det kan noen ganger være vanskelig å skille mellom kaffekanner, tekanner og sjokoladekanner. En hovedregel er at kaffekanner har rundt tverrsnitt, at høyden er større enn diameteren og at de har en forholdsvis lang tut som sitter et stykke ned på korpus.

I Norge kommer kaffen på 1600-tallet, men den var dyr og forbeholdt velstående borgere. I disse miljøene finner vi kaffekanner i bruk på 1700-tallet, men i brede lag av befolkningen blir kaffen først vanlig som hverdagsdrikk omkring 1840-50-årene, og mange steder enda senere. Til hverdags har nok kaffen i de fleste hjem blitt servert direkte fra kjelen. Kaffekannen har vært brukt mer til selskap og fest og ellers ofte stått fremme til stas i stuen.

Se også:kaffe, kaffekjele, tekanne og sjokoladekanne.

Litteratur
----------

* Halvorsen, Josef og Larsen, Kjell Egil (1997) "Gammelt Porsgrund" Klenodier verd å eie. Porsgrunn. ISBN 82-992998-2-9.
* Opstad, Lauritz (1992): Boken om Herrebøe fajansene. Oslo. ISBN 82-7003-113-5
* Opstad, Lauritz (1959): Herrebøe Fajance Fabrique. Sarpsborg.
* Stemshaug, Inger Helene M.(1999): Kaffekanner. Oslo. ISBN 82-7003-224-7
* Østby, Jon Birger (1982): Gammelt kobber. Oslo. ISBN 82-7003-032-5
* Østby, Jon Birger (1983): *Nomenklatur for drikkestell*, med tegninger av Torill Sand. Oslo[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Se kaffekanner i DigitaltMuseum

Noter
-----

1. ↑  Opstad (1959) s. 301.
2. ↑  Østby (1982) s. 32.
3. ↑  Østby (1982) s. 48 ff.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN
 |