recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Johan Tidemann Sverre** (opprinnelig etternavn *Olsen*; født 7. oktober 1867 i Fredrikstad, død 6. juni 1934 i Oslo) var en norsk offiser og idrettsleder.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var sønn av Erik Olsen (1831–1918) og Josefine Andrea Nicolaysen (1839–1899), og bror til Ole Sverre. I mai 1862 endret han etternavn fra Olsen til Sverre. I september 1893 giftet han seg i Fredrikstad med Elna Jacobsen (1870–1958), datter av Julius Nicolai Jacobsen. Ekteskapet varte til januar 1917. I februar 1919 giftet han seg i Paris med Gudny Thaulow, tidligere gift Bonnevie.

### Millitærkarriere og idrettsliv

Sverre bodde i Fredrikstad frem til 1887, da han flyttet til Kristiania for å gå på Aars og Voss' skole hvor han tok examen artium i 1888. Han ble uteksaminert fra Krigsskolen i 1891 og fra Den militære høyskole i 1894. Han gikk på Den Gymnastiske Centralskole for legemsøvelse og våpenbruk fra 1895 til 1896 og Artilleriets rideskole fra 1901 til 1902.

I sin militære karriere var han premierløytnant fra 1891 og tjenestgjorde i Akershusiske infanteribrigade og Tronhjemske infanteribrigade. Han var i Artilleriet fra 1895 hvor han ledet befalsskolen fra 1911. Han ble forfremmet til kaptein i 1898, major i 1915 og oberstløytnant i 1926. Han var adjutant for kronprins Gustaf Adolf av Sverige og Norge fra 1904 til unionsoppløsningen i 1905, og var militærattaché til Frankrike fra 1917 til 1921.

Sverre startet sin idrettskarriere som turner i Fredrikstad TF og som roer Fredrikstad RK. Etter 1887 var han aktiv i flere klubber i Kristiania. Han var en av grunnleggerne av Norske studenters roklub og var klubbens leder fra 1897 til 1907. Klubben holdt først til ved Vippetangen, og fra 1903 i Frognerkilen ved «Dronningen» på Bygdøy. Han var også nestleder for Centralforeningen for Idræt. I 1907 ble han valgt til formann av turnklubben Christiania Turnforening, som han ledet til 1912. I 1911 ble han president i Norges Turnforbund.

Han var president i Norges Riksforbund for Idræt fra 1914 to 1918, etter at han hadde vært visepresident siden 1912. Han var også leder av de norske troppene til de olympiske sommerleker i 1906, 1908 og 1912. Sverre var medlem av Den internasjonale olympiske komité fra 1908 til 1927.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Anker, Øyvind (1966). «Sverre, Johan». I Jansen, Jonas; Anker, Øyvind; Bøe, Gunvald. *Norsk biografisk leksikon*. 15 (1st utg.). Oslo: Aschehoug. s. 446–449.
2. ↑  Bjerkek, Ole Petter. «Ole Sverre». I Helle, Knut. *Norsk biografisk leksikon* **(Norwegian)**. Oslo: Kunnskapsforlaget.
3. ↑  Tyrihjell, Odd; Nordahl, Gunnar (1961). *Norsk idrett gjennom hundre år. 1861–1961*. Aschehoug. s. 128.
4. ↑  «IOC – Den internasjonale olympiske komité – Norske medlemmer». *Store norske leksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Johan Sverre – Olympedia Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**John Pelu** (født 2. februar 1982 i Burkina Faso) er en svensk fotballspiller som spiller for Strindheim. Pelu vokste opp i Ghana, men ble født i Burkina Faso ettersom moren arbeidet der. Han flyttet til Sverige og Helsingborg i 1986 og ble senere svensk statsborger.

Han kom til Kongsvinger i august 2006 på lån fra svenske Östers IF og overgangen ble gjort permanent med en treårskontrakt i desember samme år. Den 8. november 2007 ble John Pelu kåret til årets spiller i Adeccoligaen basert på den fellesdrevne spillerbørsen av avisene *Aftenposten*, *Adresseavisen*, *Bergens Tidende*, *Stavanger Aftenblad*, *Fædrelandsvennen*, *Bladet Tromsø* og *Sunnmørsposten*.

Den 27. desember 2007 gikk Pelu til Rosenborg, der han ble spådd en lysende karriere. Han slo imidlertid ikke helt igjennom, og etter signeringene av spissene Rade Prica og Dario Zahora ble han lånt ut til Haugesund foran 2009-sesongen. Før dette var han også på et kort prøvespillopphold hos MLS-klubben Houston Dynamo. Han spilte for Haugesund fra 2009 til og med 2010. Først på lån fra Rosenborg overgangen ble permanent sommeren 2009. Han spilte for Strindheim TF i perioden 2012-2020.

Pelu er kjent som en teknisk og hurtig kantspiller med spisskompetanse på innlegg og skudd. Han har også tidligere spilt junior– og reservelagskamper for den svenske klubben Helsingborg, hvor han hadde Åge Hareide som trener. 

2015/2020
Pelu var hovedtrener i Strindheim, med Jahn-Ivar «Mini» Jacobsen som sportslig leder fra den kommende sesongen (2015/2020).

Kamper og mål
-------------

* **Adeccoligaen 2007:** 30 kamper, 12 mål

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 35708, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Aftenposten.no – Pelu er årets spiller Arkivert 10. november 2007 hos Wayback Machine. (Publisert 8. november 2007)
3. ↑  (no) «Pelu er solgt». **Adressa.no**. 29. juli 2009. Besøkt 29. juli 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Pelu – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) John Pelu – FBref Rediger på Wikidata
* (no) Spillerprofil på RBK.no
* (no) Glomdalen.no – Intervju med spilleren 26. april 2007

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Bipolarforeningen Norge** er en frivillig medlemsorganisasjon av og for mennesker med en bipolar lidelse og pårørende. I Norge er det om lag 160 000 mennesker med bipolar lidelse, og Bipolarforeningen jobber spesielt for deres interesser. 

Organisasjonen ble opprettet i 2010. Bipolarforeningen er landsdekkende og har frivillige likepersoner og tilbud i alle fylker. Størsteparten av driften i foreningen er basert på frivillig likepersonsarbeid, det vil si aktiviteter som er av og for personer som i ulike situasjoner har vært berørt av bipolar lidelse. Administrasjonen har kontor i Hausmanns gate 19 i Oslo. Nina Antonov har vært daglig leder siden november 2017. Marianne Hansen ble valgt som styreleder på foreningens årsmøte i april 2019. 

Foreningen har 1 550 medlemmer (per 31.12.2021). 

Bipolarforeningens viktigste oppgaver er å: 

* skape møteplasser, arrangere kurs og tilby likepersonsamtaler
* fremme brukeres interesser og deltakelse i ulike råd og utvalg
* støtte forskning, jobbe tett med fagmiljøer og formidle ny kunnskap om bipolare lidelser
* drive politisk påvirkningsarbeid for å bedre tilbud og behandling
* kjempe mot stigmatisering av psykiske lidelser, spesielt bipolar lidelse

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Gary Peterson** (født 1966) er en amerikansk-norsk trompetist, komponist og dirigent.

Peterson har sin utdannelse fra Louisiana State University og Boston University, og har siden 1999 vært ansatt som solotrompeter ved Bergen filharmoniske orkester.

Hans komposisjoner har vært spilt inn på plate av blant andre Stavanger Brass Band, Dragefjellets Musikkorps og Martin Winter. Peterson har hatt flere solistoppdrag med blant andre BIT20 Ensemble, Singapore Symphony Orchestra og Bergen Filharmoniske Orkester.

Peterson var fra 1996 til 2000 musikalsk leder for Sinfonia Calcania i Boston, og har i Norge dirigert blant andre BIT20 Ensemble, Gazza's Razztime Orchestra, Forsvarets Musikkorps Vestlandet samt flere ensembler og kor ved Griegakademiet. Fra 1997 har han vært kunstnerisk leder for Dragefjellets Musikkorps, som han i 2006, 2007 og 2009 har vunnet NM for janitsjarkorps med.

Gary Peterson har dirigert både Krohnengen Brass Band og Tertnes Brass i forbindelse med norgesmesterskapet for brassband.

Referanser
----------

1. ↑  brassbandresults.co.uk CV-brassband-historikk

Kilder
------

* Dirigentbiografi hos Dragefjellets Musikkorps

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gary Peterson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Gary Peterson på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Gary Peterson på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Johan Theofron Munktell** (født 1805, død 1887) var en svensk industriherre, født i Kärrbo, Västmanland. Han gikk i lære hos Gustaf Broling i Stockholm, som var regnet som en av de beste metallurgene i Sverige på denne tida. 17 år gammel ble Munktell ansatt ved Kungliga Myntverket, der han ble ansvarlig for å utvikle nye myntprentemaskiner. Samtidig begynte han å interessere seg for dampmaskiner. I 1832 flyttet Munktell til Eskilstuna, der han stiftet Eskilstunas mekaniska werkstad. På 30-tallet gjennomførte han en studiereise til England, for å sette seg inn i moderne støpejernteknologi.

Johan Theofron Munktell, statue i Eskilstuna
Munktell var en nyskapende person, og firmaet hans var med på å føre Sverige inn i den industrielle tidsalderen. I 1853 produserte firmaet det første damplokomotivet i Sverige; det ble kalt «förstlingen». I 1859 laget firmaet det første treskeverket i Sverige. I 1879 ble firmaet et aksjeselskap og byttet navn til «Munktells Mekaniska Verkstads Aktiebolag». Selv om sønnen hans, Johan Theofron Munktell junior, og søstersønnen hans, Theofron Boberg, hadde kommet inn i ledelsen, var Johan Theofron aktiv helt til han døde 82 år gammel. Han fikk en rekke utmerkelser for arbeidet han hadde utført for Eskilstuna og Sverige.

Et viktig produkt for Munktells Mekaniska Verkstads Aktiebolog var damplokomobiler. I 1913 startet firmaet traktorproduksjon. Den første traktoren, med typebetegnelsen 30-40, var et monster på 8,3 tonn. I 1932 gikk firmaet sammen med J & C G Bolinders Mekaniska Verkstads AB i Stockholm. Det nye firmaet ble liggende i Eskilstuna og fikk navnet AB Bolinder Munktell. I 1943 startet AB Bolinder Munktell et samarbeid med AB Volvo i Göteborg, og i 1950 ble AB Bolinder Munktell kjøpt av Volvo.

Se også
-------

* Bolinder-Munktell

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Svenskt biografiskt lexikon, «J Theofron Munktell», Svensk biografisk leksikon-ID 8542, besøkt 22. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Karlsson. H. *Theofron Munktell – den tekniske innovatören*, Eskilstuna Kommun. (besøkt 18/3-2008)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Svenskt biografiskt lexikon **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LIBRIS
 |
**Dorothy Mae Stang** (født 7. juni 1931 i Dayton i Ohio i USA, død 12. februar 2005 nær Anapu i forbundsstaten Pará i Brasil) var en brasiliansk katolsk ordenssøster og miljøaktivist av amerikansk opprinnelse.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Dorothy Stang trådte inn i søsterkongregasjonen *Sisters of Notre Dame de Namur community* ( «Soeurs de Notre Dame de Namur», Skolesøstrene av Vår Frue av Namur) i 1948 og avla de evige løfter i 1956. Fra 1951 til 1966 underviste hun folkeskoleklasser på St. Victor School i Calumet City og St. Alexander School i Villa Park i Illinois, og ved  *Most Holy Trinity School* i Phoenix.

### Brasil

Hun begynte sitt virke i Brasil i 1966, i Coroatá i Maranhão. Hun engasjerte seg mot den omfattende snauhogst av regnskog og for de landløses rettigheter, særlig i de nordre og nordøstre deler av landet der rettsvesenet ikke hadde tilstrekkelig gjennomslagskraft. Dette engasjementet gav henne mange fiender og hun ble stadig truet på livet. I 2003 hadde hun frasagt seg sitt amerikanske statsborgerskap og fått det brasilianske.

### Død, rettssaker

Den 12. februar 2005 var hun på vei til fots til et møte i jungelen, og ble drept med seks skudd fra nært hold. Kort tid etter ble tre menn arrestert, bl.a godseieren som skal ha betalt for mordet, Vitalmiro Bastos de Moura. Dom falt to år etter i Belém med idømmelse av maksimalstraffen på 30 års fengsel. Imidlertid ble dommen opphevet senere samme år. Det ble gjennomført tre rettssaker med fellende dommer, men alle tre ble erklært ugyldige – den siste i april 2009.

Den 4. februar 2010 annullerte Brasils høyesterett Vitalmiro Mouras løslatelse. Moura ble arrestert igjen 7. februar, og så 12. april 2010 dømt til 30 års fengsel. Den 1. mai 2010 ble også Regivaldo Galvão funnet skyldig og likeledes dømt til 30 års fengsel.

Den 13. desember 2006 ble søster Dorothy Stang posthumt tildelt den brasilianske menneskerettighetspris.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 171681640[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «The conviction of Regivaldo Galvão». O Globo (Brazil). 1. mai 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Wolfgang Kunath: *Brasilien trauert um ermordete Nonne*[*død lenke*]
* Arkivert 6. oktober 2007 hos Wayback Machine.
* Intervju etter sr Dorothy Stangs død  (engelsk, MP3)
* Artikel fra Regenwald Report[*død lenke*]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Friidrett |
| Konkurrerte for Canadas flagg Canada |
|  VM |
| Sølv | Osaka 2007 | 800 meter |

**Gary Reed** (født 25. oktober 1981) er en kanadisk friidrettsutøver som først og fremst konkurrerer på 800 meter.

Reed deltok i VM i Paris 2003 der han ble utslått i kvalifiseringen. Han deltok også under OL 2004 i Athen, igjen uten å gå videre til finalen. Han kom til sin første mesterskapsfinale i VM 2005 i Helsingfors der tiden 1.46,20 holdt til en tiendeplass.

Reeds store gjennombrudd kom da han tok sølv i VM 2007 i Osaka, bare slått av kenyaneren Alfred Yego. Reed deltok også i OL 2008 i Beijing der han igjen gjorde et bra løp og kom på fjerdeplass, bare 12 hundredeler bak Yego, som tok bronsemedaljen.

Personlige rekorder
-------------------

* 400 meter – 46,45
* 800 meter – 1.43,68

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 185139[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gary Reed – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Gary Reed – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Gary Reed – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Gary Reed – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Gary Reed – World Athletics Rediger på Wikidata
*Se også: Gaza*
Gasa dzongkhag ligger inne i Himalaya
**Gasa** er det nordligste av de 20 dzongkhag (fylkene) i Bhutan, og ligger inne i Himalaya. Gasa utgjør 11% av Bhutans totale areal. De store elvene **Po Chhu** og **Mo Chhu** renner gjennom fylket. Inntil 1992 var fylket en del av Punakha. 

Beliggenheten og klimaet vanskeliggjør landbruk, men myndighetene gjør forsøk på å etablere dyrking av blant annet sennep. Yak og hybriddyret **dzo** (krysning mellom yak og storfe, hunndyret kalles zhom) holdes som husdyr. Landbruket plages av at ville dyr både angriper husdyr og gjør skade på åkre.

Gasa er kjent for gjeterfolket Layap , og for **Snømann-ruten** (*Snowman Trek*)  som er en av de mest krevende rutene i Himalaya. Gasa grenser til Tibet i nord, og til Thimpu, Punakha og Wangdue Phodrang i sør.

Gewog
-----

Gasa består av fire gewog:

* Goenkhamae Gewog
* Goenkaatoe Gewog
* Laya Gewog
* Lunana Gewog

Eksterne lenker
---------------

* Femårsplanen 2002-2007
* Dzongkhag profil med kart over gewog[*død lenke*]
* Bilde av Gasa dzong i artikkel om bhutansk arkitektur
* RAO Online: Gasas varme kilder
* RAO Online: Layap-folket

| * v
* d
* r
Dzongkhag (fylker) i Bhutan |
| --- |
| Bumthang **·** Chukha **·** Dagana **·** Gasa **·** Haa **·** Lhuntse **·** Mongar **·** Paro **·** Pemagatshel **·** Punakha **·** Samdrup Jongkhar **·** Samtse **·** Sarpang **·** Thimpu **·** Trashigang **·** Trashiyangtse **·** Trongsa **·** Tsirang **·** Wangdue Phodrang **·** Zhemgang | Bhutans flagg |
| ISO 3166-2:BT |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Per Ivar Maudal** (født 3. september 1943) er utdannet cand.mag. med et påbegynt hovedfag i teoretisk fysikk. Han har administrativ etterutdanning ved Norges tekniske høgskole og i England. Han var direktør for Studentsamskipnaden i Trondheim fra 1983 til 2003. Deretter var han universitetsdirektør ved NTNU.

I saken om sammenslåing av Dragvoll og Gløshaugen har han vært en sterk pådriver for flytting av Dragvoll-miljøet. Maudal ble kritisert i 2005 av Riksrevisjonen for at NTNU hadde solgt ett idrettsbygg for en alt for lav pris til Samskipnaden. Han har vært styreleder for Olavsfestdagene og for stiftelsen Ringve museum.

Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull (2004). Som medlem av ordensrådet for St. Olavs Orden bar Maudal ridderkorset som embetstegn. Maudal var medlem av ordensrådet til 2015.

Referanser
----------

1. ↑  «Per Ivar Maudal ny universitetsdirektør ved NTNU». *www.uniforum.uio.no* **(norsk)**. 9. desember 2003. Besøkt 23. august 2018.
2. ↑  «Nesestyver fra Riksrevisjonen». *gamle.universitetsavisa.no*. Besøkt 23. august 2018.
3. ↑  ENLID, TONE MØRKVED og VEGARD (5. januar 2009). «Per Ivar Maudal ny styreleder». *adressa.no*. Arkivert fra originalen 23. august 2018. Besøkt 23. august 2018.
4. ↑
5. ↑  Sved, Børge (17. juni 2012). «Kan bli dyrere å leie tomt i Trondheim». *adressa.no*. Besøkt 23. august 2018.
6. ↑  «Tildelinger av ordener og medaljer». Kongehuset. Besøkt 6. februar 2017.
7. ↑  *Årsberetning 2009*, Det kongelige hoff, s. 46–47.
8. ↑  *Årsberetning 2015*, Det kongelige hoff, s. 37.
**Illidan Stormrage** (også kjent som *Illidan the Betrayer*) er en veldig betydningsfull figur i det fiksjonelle World of Warcraft-universet. Han var en framtredende figur i både Warcraft III: Reign of Chaos og utvidelsen *The Frozen Throne*, og har i senere tid kommet tilbake i utvidelsen World of Warcraft: The burning Crusade, der han holder til i sitt asyl, The Black Temple i Shadowmoon Valley. Han er bror til Malfurion Stormrage.

Han var, engang, medlem av Alliance-rasen Night Elfs og var av de mest betydningsfulle og berømte frontfigurene til rasen. Han har også med tiden blitt en av de mest populære figurene i World of Warcraft-universet.

Handling
--------

Stormrage ble født før de gamles krig, en konflikt som brøt ut over 10 000 år før den tredje krigen - når den kaotiske brennende legionen først invaderte Azeroth, tiltrukket av evighetens magiske brønn. Drevet av sin tørst etter makt og hans ønske om å imponere Tyrande Whisperwind, inngikk Illidan en pakt med «legionen» for å sikre inngangen til dens leder, Sargeras, til Azeroth. Men denne handlingen ga Illidan kallenavnet «betrayer»

Innsatsen til Malfurion Stormrage, Illidans tvilling-bror, forstyrret legionens komplott. Etter å ha gjenskapt den ødelagte evighetens brønn, ble Illidan fengslet i tusenvis av år. Under den tredje krigen ble Illidan løslatt fra fengsel av Tyrande, i håp om at forræderen ville forløse seg selv ved å kjempe mot en returnert legion. Men selv om Illidan kjempet for å forsvare sitt folk, gled han snart inn i mørket igjen. Illidan ble en demon, og han ble forvist av Malfurion. På flukt fra alvenes vrede, allierte den fordømte Illidan seg nok en gang med den eneste enheten som ville akseptere ham: legionen.

Illidans nye demoniske mestere sendte ham for å ødelegge Lich King, som hadde brutt seg fri fra deres innflytelse - men Illidan klarte ikke å gjennomføre ordre. For å beskytte seg mot legionens hevn, gjemte Illidan seg på Outland - en ødelagt verden som han forsøkte å styre ved hjelp av noen få andre Legion-medlemmer som også ble utstøtt. Illidan var den primære antagonisten i World of Warcraft, og ble drept av Maiev Shadowsong.

Referanser
----------

1. ↑  «Warcraft turns 10: Best ever moments». 23. november 2014. Besøkt 19. juli 2016.
2. ↑  Mahardy, By Mike. «Hearthstone's Hidden Lore Connections Explained». *IGN*. Besøkt 19. juli 2016.
3. 1 2  «Know Your Lore: Top 10 magnificent bastards of Warcraft, part 2». *Engadget*. Besøkt 19. juli 2016.

| * v
* d
* r
*Warcraft* |
| --- |
| *Warcraft* | 
* *Warcraft: Orcs & Humans*
* *Warcraft II: Tides of Darkness*
* *Warcraft III: Reign of Chaos*
* *Warcraft III: The Frozen Throne*

 | World of Warcraft |
| *World of Warcraft* | 
* Arter og fraksjoner i *World of Warcraft*

|  |  |
| --- | --- |
| Utvidelser | 
* *The Burning Crusade*
* *Wrath of the Lich King*
* *Cataclysm*
* *Mists of Pandaria*
* *Warlords of Draenor*
* *Legion*
* *Battle for Azeroth*
* *Shadowlands*
* *Dragonflight*

 |

 |
| *Warcraft*-verdenen | 
* Azeroth
* Illidan Stormrage

 |
| Relaterte spill | 
* *Hearthstone*
* *Heroes of the Storm*

 |

Portal: Videospill
En kanbantavle
**Kanban** er en måte for å begrense igangsatt arbeid i et produksjonsanlegg. En ny jobb må vente hvis antall påbegynte jobber har nådd en grense (MAX). Så snart en jobb er ferdig, kan neste ventende jobb settes i gang. 

Ordet er japansk og betyr «kort» eller «tegn/signal». Det ble et kjent begrep innen logistikk utover 1970-tallet, som en av de ni hovedfunksjonene i Toyota Production System for å minimere produksjonskostnadene. 
Generelt sett er teknikken ikke annet enn et køsystem med blokkering, som i biltrafikk: En bilsjåfør kjører ikke videre, hvis ikke bilen foran har forflyttet seg og gitt plass.

Kanban er en pullteknikk, der man drar i gang arbeid etter behov, og brukes til dels i just-in-time-produksjon (JIT). Motsetningen til Kanban er pushteknikk, der man planlegger en større produksjon for å imøtekomme langsiktige behov i markedet. Med pullteknikken produserer man kun når behovet oppstår.

Eksempel på et kanbansystem
---------------------------

Man har produksjon av et hvilket som helst produkt. Operatøren har to hyller, én på hver side av operatørens arbeidsområde. Råmaterialene plasseres på den ene hyllen, og når operatøren er ferdig med sitt arbeid, legges resultatet (hans ferdig tilvirkede produkt) på den andre hyllen. Disse to hyllene fungerer nå som kanban. Hyllen med ferdig tilvirkede produkter avspeiler kundens behov, slik at når denne hyllen er tom, må operatøren produsere mer. Det samme gjelder på operatørens inngående hylle: Når denne hyllen er tom, må en ansvarlig sørge for å fylle opp med råmaterialer. Disse hyllene skal til enhver tid ikke romme mer enn kundens behov, optimalt ett eksemplar eller objekt.

Referanser
----------

1. ↑  Wallace J. Hopp og Mark L. Spearman (2004). «To pull or not to pull. What is the question?» (PDF). *Jnl. of Manufacturing & Service Operations Management*: 133-148. Arkivert fra originalen (PDF) 24. mars 2012. Besøkt 18. mars 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Kanban.org

| * v
* d
* r
Metoder i strømlinjeformet produksjon |
| --- |
| 
* Produksjonsøy
* Takttid
* Standardisert arbeid
* Kontinuerlig flyt
* Kanban
* 5-hvorfor
* Rask omstillingstid
* Feilsikring
* Linjebalansering
* Totalt produktivt vedlikehold
* 5S (sortere, systematisere, skinne, standardisere, sikre)
* PDCA (planlegge, utføre, kontrollere, korrigere)

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Pressemappe** er en samling informasjonsmateriell som deles ut til pressen.

En pressemappe kan for eksempel bli delt ut til journalister i forbindelse med pressekonferanser, eller gjøres tilgjengelig for pressen i forkant av et arrangement eller en planlagt hendelse. 
En pressemappe kan for eksempel inneholde en pressemelding og ulike typer bakgrunnsinformasjon (faktaark, årsregnskap og årsrapport, fotografier, brosjyrer om vedkommende bedrift, offentlige virksomhet eller prosjekt, presentasjon av deltagerne på en eventuell pressekonferanse, penn og vanlig skrivepapir).

Innholdet i pressemappene er typisk artikkelgrunnlag for pressen og fotografier og annet materiell som er beskyttet etter åndsverkloven kan benyttes av pressen innenfor de rammer som materiellet er knyttet til, men kan ikke benyttes fritt i andre sammenhenger.

Norske domstolers pressemapper kan inneholde nyere dommer.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Cappelen, Anders W. (1959-) (1998). *Bruk pressen: håndbok i hvordan din bedrift kan få positiv medieomtale, og unngå negativ oppmerksomhet*. Oslo: InfoFokus. s. 302. ISBN 8290448007.
2. ↑  Jordahl, Theo (1996). *Fotorett i mediene*. [Oslo]: Juristforbundets forl. s. 88, 258-259. ISBN 8278330069.
3. ↑  Kvam, Bjarne (1958-) (1998). *Tilfeldig gapestokk: pressens identifisering i kriminalsaker*. [Bønes]: Grieg. s. 66. ISBN 8253302851.
4. ↑  *NOU 2007: 16: Ny skiftelovgivning: utredning fra et utvalg oppnevnt ved kongelig resolusjon 9. september 2005 : avgitt til Justis- og politidepartementet 23. november 2007*. Oslo: Departementenes servicesenter, Informasjonsforvaltning. 2007. s. 151. ISBN 9788258309441.
Inngangspartiet til Harrods
Harrods i kveldsbelysning
**Harrods** er et varemagasin i området Knightsbridge i den vestlige delen av sentrale London. Med sine mer enn 18 000 m² grunnflate og mer enn 80 000 m² salgsareal er Harrods Londons (og trolig Europas) største i sitt slag. Harrods motto er *Omnia Omnibus Ubique* – «Allting for alle overalt».

I 1835 åpnet Charles Henry Harrod en kolonialbutikk ved huset sitt i Stepney på Londons østkant. Han flyttet noe seinere forretningen til Eastcheap i City, og i 1849 videre til den den gang ganske landlige Brompton Road på vestkanten. Harrods vokste i takt med strøket, og stadig flere eiendommer i kvartalet ble innlemmet i virksomheten. I 1901 påbegynte arkitektene Stevens and Munt arbeidet med den grandiose, barokke fasaden. Magasinet fikk på denne tiden installert Storbritannias første heis.

Fra 1959 til 1985 var Harrods eid av House of Fraser. I 1983 ble Harrods rammet av en bombe plantet av IRA, som drepte seks mennesker. I 1985 ble magasinet kjøpt av brødrene al-Fayed for £615 millioner. Et minnesmerke over Dodi Al-Fayed og kjæresten, Diana finnes ved Harrods' berømte, egyptiske rulletrapp, og en statue i naturlig størrelse er satt opp et annet sted i magasinet. Til Harrods Group hører også Harrods Bank, Harrods Estates, Harrods Casino, Harrods Aviation og Air Harrods.

Al-Fayed solgte 8. mai 2010 Harrods til Qatar Holdings for 1,5 milliarder pund.

Videre lesning
--------------

* Chris Bennett og Colin Cameron: *Behind the Scenes at Harrods*, 2000
* Tim Dale: *Harrods: the Store and the Legend*, 1986

Referanser
----------

1. ↑  FACTBOX-previous Harrods owner Mohamed al-Fayed

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Harrods – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Harrods – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NLA **·** CiNii **·** GeoNames
 |
En **pressefotograf** eller **fotojournalist** er en betegnelse på en fotograf som jobber i pressen med fotojournalistikk. Vedkommende jobber primært med visuell journalistikk i form av fotografier eller levende bilder.

Tittelen pressefotograf ble tidligere mye brukt i Norge på fotografer som jobbet i avisene, men i dag er det vanligere å bruke tittelen fotojournalist. Overgangen henger sammen med opprettelsen av fotojournalistutdanningen ved Høgskolen i Oslo i 1995, som tok over etter Norsk Pressefotografskole. Det var viktig for utdanningen å definere fotojournalistikk til en egen form for journalistikk i bransjen, og tittelen var også fra før av veldig vanlig i amerikansk faglitteratur.

Tittelen fotojournalist er likevel ikke særlig etablert utenfor journalistkretser, og flere eldre fotografer bruker fortsatt tittelen pressefotograf for å beskrive seg selv. Fotojournalistenes interesseorganisasjon kaller seg også fortsatt Pressefotografenes Klubb, men bruker selv betegnelsen fotojournalist.

Ingvald Møllerstad ble Norges første fast ansatte pressefotograf, da han ble ansatt i Aftenposten 1. februar 1925. Han jobbet i avisen til han gikk av med pensjon i 1963.

Sentrale pressefotografer i Norge
---------------------------------

* Anders Beer Wilse
* Ingvald Møllerstad
* Elisabeth Meyer
* Harald Henden
* Roald Haraldsen
* Aage Kihle
* Sverre Heiberg
* Rigmor Dahl
* Sverre Alex Børretzen
* Johannes Stage
* Johan Brun

Se også
-------

* Fotojournalistikk

Referanser
----------

1. 1 2  *20 Fotojournalistutdanningen 1995 - 2015*. Oslo: Høgskolen i Oslo og Akershus. 2015. s. 63.
2. 1 2  Evensen, Jon Petter; Simonsen, Anne Hege (2010). *SE! Lærebok i visuell journalistikk*. IJ-forlaget. s. 104. ISBN 9788271473259.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Gjorge Ivanov på talerstolen i München i 2010
**Gjorge Ivanov** (født 2. mai 1960 i Valandovo) er en makedonsk akademiker og politiker. Han var president i Nord-Makedonia fra 2009 til 2019.

Liv og virke
------------

Ivanov er utdannet ved St. Kyrill og St. Method-universitetet i Skopje, der han 1982 fullførte bachelorgrad i rettsvitenskap og i 1995 mastergrad i statsvitenskap. I 1998 avla han doktorgrad. 

Ivanov arbeidet fra 1988 i makedonsk kringkasting. Han har også universitetskarriere og har undervist i politisk teori og filosofi ved juridisk fakultet. Han har vært tilknyttet Universitetet i Bologna og Universitetet i Sarajevo, samt St. Kyrill og St. Method-universitetet i Skopje, der han ble full professor i 1992. Han har sivilsamfunn som sitt spesialfelt.

Han har lenge vært politisk aktiv og kjempet for politiske reformer og demokrati i Jugoslavia. Ivanov har vært rådgiver for partiet VMRO-DPMNE, men er selv ikke medlem. I presidentvalget i mai 2009 stilte Ivanov som VMRO-DPMNEs kandidat. Han vant med 63 % av stemmene og kunne 12. mai 2009 etterfølge Branko Tsrvenkovski som president. Han ble i 2019 etterfulgt i presidentembetet av Stevo Pendarovski.

Referanser
----------

1. ↑  «Gjorge Ivanov», *Southeast European Times*, 13. mai 2009.
2. ↑  Dataset: Macedonia: Presidential Election 2009 Arkivert 29. februar 2012 hos Wayback Machine. European elections database.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BBC Things **·** Munzinger (iba)
 |
Heides orgelfasade i Ribe Domkirke
**Johan Heide** var en orgelbygger som virket i Danmark og Slesvig i 1600-tallets første halvdel. 

I august 1615 var Heide på Frederiksborg slott hvor han skulle overvære kongens ankomst. Man antar derfor at han på dette tidspunktet har vært i lære hos kongens faste orgelbygger, Nicolaus Maass.

Heide kan også ha vært elev av Johan Lorentz d.e. i Flensborg og fortsatt dennes virksomhet her. De to orgelbyggerne er flere ganger blitt blandet sammen av kunsthistorikere. I 1631, er han vitne sammen med hustruen, Wiebke, i Flensborg, og omtales som *Hans Orgelmacher oder Heide*.

I begynnelsen hadde Heide vesentlig mindre arbeider, men i 1620 bygget han et stort orgel i Husum. I 1630 dukker han opp i Tønder, hvor han utvider og forbedrer Mathias Mahns renessanseorgel fra 1596. Kort tid etter fikk Heide leveransen av et orgel til Ribe domkirke, hvilket skulle bli hans hovedverk. I 1636 treffes han i Vejle, hvor han fikk i oppdrag å bygge et nytt orgel til den krigsødelagte kirken.

Referanser
----------

1. ↑  Johan Heide på natmus.dk[*død lenke*]
2. ↑  Friis, Niels: *Orgelbygning i Danmark*, Dan Fog, 1971
3. ↑  Friis, Niels: *Orgelbygning i Danmark*, Dan Fog, 1971
**Bremsnes** er en tidligere kommune som ble etablert 1. januar 1897 da Kvernes kommune ble delt i fire (Eide, Kornstad, Kvernes, Bremsnes). Bremsnes hadde ved opprettelsen 2 917 innbyggere. Sjøveis forbindelse var grunnlaget for avgrensing av kommunen, og den omfattet områder på begge sider av Bremsnesfjorden, områder som i dag tilhører kommunene Averøy og Kristiansund.

8. juli 1903 ble en ubebodd del av Bremsnes i henhold til Kongelig resolusjon overført til Kvernes.

1. januar 1964 ble Bremsnes kommune oppdelt i forbindelse med kommunesammenslåinger, og opphørte som egen kommune. Største delen av kommunen med 3 153 innbyggere ble slått sammen med Kvernes kommune og det meste av Kornstad til den nye Averøy kommune. Dale krets med 963 innbyggere ble slått sammen med Grip og Kristiansund kommuner til den nye Kristiansund kommune. Bolga, Valen og Dale kretser med 884 innbyggere ble slått sammen med det meste av Frei til den nye Frei kommune. Bremsnes hadde 5 071 innbyggere på tidspunktet kommunen ble avviklet.

De nye kommunegrensene fra 1964 var basert på veiforbindelse internt i hver kommune.

Referanser
----------

1. ↑  «Bremsnes – tidligere kommune». Store norske leksikon. Besøkt 19. april 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**John Walker** (født 12. november 1943 i New York City, død 7. mai 2011 i Los Angeles, California) var en amerikansk sanger, låtskriver og gitarist, best kjent som grunnleggeren av bandet The Walker Brothers, som hadde sin største suksess i USA på 1960-tallet.

Fra 1957 og utover jobbet Walker som vokalist og gitarist sammen med sin søster Judy, som duoen John og Judy. Søsknene spilt inn flere singler mellom 1958 og 1962. Walker opptrådte også i forskjellige nattklubber i Los Angeles. Walker dannet The Walker Brothers (opprinnelig kalt The Walker Brothers Trio) i 1964, med seg selv som vokalist og gitarist. Walker har utgitt sin selvbiografi *The Walker Brothers: No Regrets – Our Story*. The Walker Brothers ble splittet opp i 1968, kort tid etter en turné i Storbritannia i 1967. Han turnerte Storbritannia igjen i 2009.

Walker var gift fire ganger. Han giftet seg med den amerikanske popsangeren Kathy Young i 1965, de ble skilt i 1968. I 1971 giftet han seg med Julie Parker-Cann, de skilte seg få år senere. Han giftet seg for tredje gang med Brandy Nielsen i 1980, og de tok ut skilsmisse i 2003. I desember 2003 giftet han seg for fjerde gang, nå med en sanger som hadde deltatt på hans turné. I 2010 ble Walker diagnostisert med leverkreft, som han døde av i sitt eget hjem i Los Angeles den 7. mai 2011.

Referanser
----------

1. ↑   www.belfasttelegraph.co.uk[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) John Walker (musician) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) John Walker på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) John Walker på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) John Walker på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) John Walker på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) John Walker på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) John Walker på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) John Walker på Songkick Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** Discogs **·** Discogs
 |
**Johan Kristoffer Støren Heffermehl** (født 20. august 1833 på Rørstad i Folda, død 10. april 1906 i Drammen) var en norsk advokat.

Liv
---

Han var sønn av presten Jørgen Meier Heffermehl og Marie Helene Støren, og gift med Emma Stang, datter av statsminister Frederik Stang. Etter å ha blitt student i 1850 ble han *cand. jur.* i 1854. I 1858 fikk han autorisasjon som overrettssakfører og i 1861 som høyesterettsadvokat. Han var en av forsvarerne i riksrettssaken mot ministeriet Selmer, da han særlig behandlet tiltalepunktene om Centralforeningen og folkevæpningssamlagene. I 1893 ble han utnevnt til sorenskriver i Numedal og Sandsvær. Han gikk av i 1903.

Fra 1857 til 1858 var han redaktør for *Christiania-Posten*. Han var dessuten medredaktør for *Ugeblad for Lovkyndighed* fra 1861 til 1868.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 1012[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Halvorsen, J.B. (1888). *Norsk Forfatter-Lexikon 1814-1880*. Kristiania: Den Norske Forlagsforening.
* Olafsen, Arnet (1945). *Våre sorenskrivere*. Oslo.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Chen Yu Chia**  (født 5. mars 1998) er en macaoisk handicapidrettsutøver, som konkurrerer i svømming. Han konkurrerer i klassen S14, som er en av klassene for utøvere med nedsatt intellektuell funksjonsevne. Han deltok ved Paralympiske sommerleker 2016, som landets eneste deltaker, og han var derfor flaggbærer ved åpningsseremonien.

Bakgrunn
--------

Chen begynte med svømming i 2006.

Idrettskarriere
---------------

2014
Han deltok ved Asian Para Games 2014, og kom der på 10.-plass på alle distansene 100 meter bryst, 100 meter rygg, 200 meter fri og 200 meter individuell medley.

2016
Ved Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro deltok han på 200 meter fri, der han kom på 17.-plass, og 200 meter individuell medley, der han kom på 19.-plass.

Referanser
----------

1. 1 2  IPC - Chen Yu Chia, besøkt 4. november 2016.
2. ↑  Rio 2016 - *Yu Chia Chen*, besøkt 4. november 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Profil og resultater hos IPC
* (en) Rio 2016 - Yu Chia Chen (arkivert)
**Harrow** er en stor forstad i distriktet bydelen Harrow i nordvestlige London. Det er lokalisert 16,9 km nordvest for Charing Cross. Det mer eksklusive området Harrow-on-the-Hill er et bevaringsområde med en høy andel bevaringsverdige hus, både private som offentlige, en rekke preget av georgiansk arkitektur, og noen få bygninger fra 1600-tallet. I henhold til folketellingen i 2011 har Harrow (inkludert valgkretsene Greenhill, Headstone South, West Harrow, Headstone North, Roxeth, Marlborough og Harrow-on-the-Hill) en befolkning på 80 213 innbyggere. Harrow var tidligere en kommunal borough i Middlesex før det ble inkludert i Stor-London i 1965. 

Området er særlig kjent for Harrow School, hvor en rekke kjente personer har vært elever, blant annet Winston Churchill og Jawaharlal Nehru. Universitetet i Westminster har en stor campus i Harrow.

Etymologi
---------

Stedsnavnet Harrow er avledet fra angelsaksiske begrepet *hearg* i betydningen (førkristent) «tempel». Dette tempelet lå antagelig på en høyde i Harrow der hvor den kirken St. Mary's Church står i dag. Forskeren Keith Briggs har studert stedsnavnet i detalj og publisert forskningen. Det angelsaksiske *hearg* er avledet fra urgermanske *\*harugaz* i betydningen «steinhaug/alter», og er beslektet med det norrøne horg (*hǫrgr*), som også har betydningen «steinsetting», «haug» eller «røys», men i overført betydning offersted eller alter.

Transport
---------

Jernbane- og undergrunnsstasjoner i området er:

* Harrow-on-the-Hill stasjon (Metropolitan-linjen, Chiltern Railways)
* North Harrow undergrunnsstasjon (Metropolitan-linjen)
* South Harrow undergrunnsstasjon (Piccadilly-linjen)
* West Harrow undergrunnstasjon (Metropolitan-linjen)

Veiene A40, M25 og M40 er lett tilgjengelige fra Harrow.

Vennskapsbyer
-------------

Harrow har følgende vennskapsby:

* Frankrikes flagg Douai, nord i Frankrike

Referanser
----------

1. ↑   «2011 Census Ward Population Estimates», *London.gov.uk*. Arkivert fra originalen den 22. februar 2014.
2. ↑   Room, Adrian (1988): *Dictionary of Place-Names in the British Isles*, Bloomsbury, ISBN 0-7475-0170-X
3. ↑   Briggs, Keith (2010): «Harrow», *Journal of the English Place-name Society*, **42**, s. 43–64
4. ↑   «hearg», *Wiktionary*
5. ↑   Steinsland, Gro (2005): *Norrøn religion : Myter, riter, samfunn*, s. 284
6. ↑   Lind, Idar (2007): *Norrøn mytologi frå A til Å*, s. 107
7. ↑   «British towns twinned with French towns», Archant Community Media Ltd. Arkivert fra originalen den 5. juli 2013 ved Wayback Machine

Eksterne lenker
---------------

* Harrow Council

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Michael Beck** (født 4. januar 1949 i Memphis i Tennessee), er en amerikansk skuespiller.

Beck er kanskje mest kjent for sin rolle som *Swan* i filmen *Nattens krigere*. Han har også medvirket i filmen *Xanadu* fra 1980. Et sitat fra Michael Beck : «Nattens krigere åpnet mange dørene innen filmen for meg som 'Xanadu' så stengte.»

Ved siden de to ovennevnte titler kan en nevne at Beck hadde hovedrollen i den australske fremtidsfilmen *Battletruck* (1982) og den amerikanske TV-filmen *The Last Ninja* (1983). Hn hadde en sentral rolle i fremtidsfilmen *Megaforce* (1982), westernfilmen *Horse – den siste triumf* (1982) og den amerikanske eventyrfilmen *The Golden Seal* (1983). Han har utover dette medvirket i en del TV-filmer, samt gjesteopptredener i diverse serier. Han hadde i perioden 1987-88 en fast rolle i serien *Houston Knights*. I 1978 hadde han en birolle i miniserien *Holocaust*.

Becks karriere etter *Nattens krigere* og *Xanadu* har vært beskjeden.

Beck ble nominert til en Razzie Award både for sin rolle i *Xanadu* og *Megaforce*.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Michael Beck på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Michael Beck i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Michael Beck på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Michael Beck på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Michael Beck på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Michael Beck på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Michael Beck hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** MusicBrainz
 |
Månevenn
**Månevenn** er et pop-rock band fra Jølster i Sogn og Fjordane. Bandet består av Joakim Hanevold (vokal og akustisk gitar), Tor Ivar Flatjord (gitarer) og Hugo Mølmesdal på tangenter. Tekstene i bandets sanger er skrevet på nynorsk og bandet synger på Sunnfjordsdialekt.

Bandet platedebuterte med EP-en *Til alle der ute* i 2013. Bandets første langspillplate, *Vegen til..*, kom i 2015. Her samarbeidet bandet med mellom annet trommeslager Eivind Kløverød og Synnøve S. Bjørset på hardingfele. Dette året ble Månevenn nominert til Luttprisen, som NRK Sogn og Fjordane deler ut. Musikkvideoen til singelen «Made in Norway» ble nominert til publikumsprisen under Sogndal Filmfestival samme år.[]

Diskografi
----------

* 2015: *Vegen til…*
* 2015: «Made in Norway» (Singel)
* 2013: *Til alle der ute* (EP)

Referanser
----------

1. ↑  NRK. «Kven får Luttprisen? No kan du røyste på din favoritt». *NRK* **(norsk)**. Besøkt 13. februar 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
> 
> «Jeg tenker ofte på dette bildet som jeg fremdeles er alene om å se og som jeg aldri har fortalt om. Det er der ennå, like stille og forunderlig. Av alle bildene av meg selv er det jeg liker best, det jeg kjenner meg igjen på, det som betar meg.»
> 
> 

***Elskeren*** (***L'Amant***) er en roman av den franske forfatteren Marguerite Duras. *L'Amant* utkom første gang på Minuit i Paris i 1984. Førsteutgaven var på 146 sider. På norsk kom *Elskeren* første gang på Gyldendal i 1985, i oversettelse ved Anne Riis.

*L'Amant* ble en av de mest leste og omdiskuterte bøkene i Frankrike det året den kom ut. Romanen ble hedret med Goncourt-prisen, Frankrikes gjeveste litterære utmerkelse, i 1984.

Boken blir lett sett på som en selvbiografi, da den inneholder elementer fra Duras' eget liv, som oppveksten i kolonien i Indokina. Den navnløse jeg-fortellerens historie avviker imidlertid på en del punkter fra forfatterens biografi.

Historien er ikke kronologisk fortalt; hovedpersonens minner om fortida springer fram og tilbake i tid, slik at det blir opp til leseren å rekonstruere en sammenhengende historie.

Handling
--------

Boken har en navnløs forteller; en aldrende forfatterinne skuer tilbake til sin oppvekst i Indokina i kolonitiden på 1920-tallet. Utgangspunktet til fortellingen er bildet som aldri ble tatt; av hovedpersonens reise over Mekong-floden der hun møter en styrtrik kineser. De blir elskere til tross for sterke hindringer. Han skal ekte en kvinne av eget land og stand, og hun er bare femten. De er begge klar over at forholdet er dømt fra begynnelsen av. Hun bringer skam over familien på grunn av aldersforskjellen, og ryktene om barneprostitusjon florerer i gata. 

Hun skildrer en oppvekst med en vanskelig mor og to brødre; den yngste god og snill og den eldste en dominerende og hensynsløs gambler og opiumsmisbruker. Forholdet til kineseren tar slutt når hun flytter til Frankrike, og de møtes én gang seinere i livet. Hun realiserer drømmen om å bli forfatter, og vi får enkelte glimt inn i kunstnerkretser som hun vanker i Paris. Samtidig avdekkes bitvis familiemedlemmenes videre skjebne.

Filmatisering
-------------

*L'amant* ble filmatisert i 1992, i regi av Jean-Jacques Annaud.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
*For den amerikanske dukkefilmen fra 1964, se Reinsdyret Rudolf (TV-film)*
Reinsdyr
**«Rudolf er rød på nesen»** (også **«Reinsdyret Rudolf»**, på engelsk: **«Rudolph the Red-Nosed Reindeer»**) er en amerikansk julefortelling og -sang om det niende av julenissens reinsdyr, opprinnelig introdusert av Robert L. May i 1939. Historien ble etterhvert til en sang, et teaterstykke og et TVdrama.

Sangen bygger på de forestillingene om Julenissen og hans opprinnelig åtte reinsdyr som ble introdusert i diktet *A Visit from St. Nicholas* i 1823. 

Historien ble opprinnelig skrevet av May som ansatt på varehuset *Montgomery Ward*, som en utdelingsgave til varehusets gjester i julesesongen. Hovedpersonen Rudolf blir mobbet av de andre reinsdyrene for sin røde mule, men da den lysende mulen viser seg å være nyttig i tåkenavigering, blir Rudolf dagens redningsmann og helt. 

May arbeidet på varehuset Montgomery Ward som pleide å dele ut små eventyrbøker rundt julen. Hans sjef ville at en skulle skape et eget eventyr for å minske kostnadene og engasjerte May til å skrive den. Robert L. May gikk ut fra sin egen følelse av utenforskap og skrev en stygg andunge-historie om et mobbet reinsdyr. Han funderte på om han skulle kalle reinsdyret Rollo eller Reginald, før han til slutt bestemte seg for navnet Rudolf. Hans fireårige datter elsket historien, men sjefen var skeptisk til den røde nesen, at den kunde assosieres til fylleri och derfor være ulempelig i et juleeventyr for barn. Fortellingen fikk imidlertid en varm mottakelse, men ettersom May hadde skrevet historien i oppdrag for varehuset så fikk han til å begynne med ingen royalties for fortellingen, men lyktes i å få det i 1947.

Mays svoger, låtskriveren Johnny Marks skrev en sang om Rudolf, som ble spilt inn av Gene Autry i 1949. Innspillingen solgte 2 millioner eksemplarer det første året. Sangen avviker fra bokens historie ved at Rudolf i sangen vokser opp hos nissen – på Nordpolen, mens Rudolf i bokversjonen ble funnet av nissen.

Norsk versjon
-------------

Sangen er oversatt til norsk av Egil Hagen og Arne Bendiksen, og er kjent fra en rekke juleplater og julesangbøker.

Bendiksen selv spilte inn «Rudolf er rød på nesen» med Egil Monn-Iversens orkester på singlen Triola TN-122 og EP-platen *Vintereventyr* (Triola TNEP-1005).

Referanser
----------

1. ↑  Snopes – *Rudolph the Red-Nosed Reindeer*
2. ↑  Plateboksen – Arne Bendiksen – Diskografi – EP-er Arkivert 18. november 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |