recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Lola – nattens dronning*** er en tysk dramafilm fra 1981 regissert av Rainer Werner Fassbinder.

Handling
--------

*Lola – nattens dronning* finner sted i 1957 i en spissborgerlig bayersk småby. Godene er fordelt mellom byens ledende folk, og man arbeider til fordel for sin egen velstand hånd i hånd og alle er fornøyde. Borgermesteren, politipresidenten, bankdirektøren og bygningsentreprenøren «Schuckert» møtes regelmessig i stedets bordell, «Villa Fink». Idyllen blir ødelagt da en by bygningsbyråd, «Herr von Bohm», inntar sitt kontor i rådhuset. Han er korrekt og ubestikkelig, og gjennomskuer raskt forretningene mellom byens ledende folk. Han er først innstilt på samarbeid, og resonnerer at også vanlige folk tjener på Wirtschaftswunder. Hans holdning endrer seg markant etter at hans sarte kjærlighet «Marie-Luise» blir presentert for ham i bordellet som «Lola», byens skarpeste hore og Schuckerts personlige eiendom. Bohm blir fullstendig demoralisert, og fortvilet begynner han å samle materiale mot Schuckert for å ødelegge ham. Men ingen ønsker å endre på status quo, ikke engang pressen interesserer seg. Og ved slutten av filmen er alle, inkludert Bohm, integrert i systemet. Schuckert gir ham Lola som bestikkelse, Lola blir den nye sjefen for bordellet og de gamle forretningene fortsetter.

Medvirkende
-----------

* Barbara Sukowa: Lola
* Armin Mueller-Stahl: von Bohm
* Mario Adorf: Herr Schuckert
* Rosel Zech: Frau Schuckert
* Matthias Fuchs: Esslin
* Helga Feddersen: Frau Hettich
* Karin Baal: Lolas Mutter
* Elisabeth Volkmann: Gigi
* Ivan Desny: Wittich
* Karl-Heinz von Hassel: Timmerding

Priser
------

* 1982: Filmband in Gold for beste mannlige hovedrolle (Armin Mueller-Stahl) og beste kvinnelige hovedrolle (Barbara Sukowa); Filmband in Silber i kategorien beste spillefilm

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lola* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Lola* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Lola* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Lola* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Lola* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Lola* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Lola* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Lola* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Lola* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** NKC
 |
**A/S Egelands Verk** var en tremasse- og kraftprodusent fra Søndeled i Aust-Agder. Selskapet ble etablert i 1888 som *Interessentskabet Egelands Verk*.

Tremasseproduksjon
------------------

Selskapet hadde i en periode tremasseproduksjon på tre ulike anlegg. 

***Egelands Verk***

Selskapet ble etablert da en investorgruppe bestående av Hans Carl Hansen, N. Kittelsen, Gunnar Knudsen og Jacob Prebensen kjøpte det nedlagte Egelands Jernverk fra Gjerstad kommune. Selskapet anla et tresliperi på den gamle jernverkstomta i 1888. Produksjonen startet året etter. 

***Stifoss***

Da det viste seg at vanntilførselen var for liten, ble det anlagt et nytt tresliperi på Stifoss i 1893. Et nytt anlegg ble også oppført på Søndeled i 1907.
Frem til 1916 var det tremasseproduksjon ved alle tre anleggene. I 1916 ble produksjonen ved Egeland avviklet. Tresliperiet ble bygget om til kraftstasjon.
Det ble også anlagt en kraftstasjon på Stifoss i 1939. Tremasseprouksjonen her ble avsluttet i 1949.

***Søndeled***

Tresliperiet på Søndeled brant ned i 1944, men ble bygget opp og var i drift fra 1947. Anlegget ble bygget ut flere ganger, men i 1998 ble det satt sluttstrek for tremasseproduksjonen.

Kraftproduksjon
---------------

A/S Egelands Verk eier fremdeles rettigheter til vannfallene og kraftstasjonen på Egelands Verk. Selskapet eier også flere bygninger i Søndeled. Selskapet ble lagt ut for salg i 2018.

Referanser
----------

1. ↑  Egelands Verk - fra jernverk til tremasseproduksjon, *Avtrykk.no*, 01.05.2019

Kilder
------

Vevstad, Andreas: Egelands Jernverk – jernverket i skogsbygd. Gjerstad historielag 2008 

Moland, Anders, med flere. Søndeled IV, Tvedestrand boktrykkeri, 1958

Nordisk træmassekompani A/S: 1918-1968, Oslo 1968
**Lauritz Jacob Johnson** (født 21. september 1906 på Nøtterøy i Vestfold, død 7. februar 1992) var en norsk programskaper som arbeidet nesten femti år i NRK. Han er særlig kjent for å ha ledet NRKs radioprogrammer for barn, først og fremst Barnetimen der han på 1950-tallet ble hele Norges «Onkel Lauritz», og for å ha laget programmer for Barne-TV.

Lauritz Johnson tok juridisk embetseksamen (cand.jur.) i 1930. Han prøvde seg seinere som frilansjournalist og begynte i NRKs foredragsavdeling i 1937. I 1946 ble han leder av barne- og ungdomsavdelingen i NRK radio der han opprettet Barnetimen. Han knyttet også til seg barnebokforfatterne Anne-Cath. Vestly, Thorbjørn Egner og Alf Prøysen. Selv var han programleder i Lørdagsbarnetimen, en kulturell storsatsing med hørespill for barn hver uke, lytterkontakt, eget jentekor, guttekor og juniororkester, et av NRKs mest populære radioprogrammer. Fra 1959 til 1974 var Lauritz Johnson programredaktør i fjernsynet og fortsatte også siden å lage enkeltprogrammer for barn, blant annet sammen med Birgit Strøm og hennes fingerdokke bamsen Teodor i programserien *Så rart*.

Johnson skal ha hatt tre «opp-ord» som rettesnor for sitt arbeid for barn, nemlig «opplevelse, opplysning og oppdragelse».

Lauritz Johnson gav ut romanene *Mens vi venter* (1934) og *Verden det er meg* (1945), reiseskildringen *Bli med til Afrika* (1958) og barndomsfortellingene *Pannekakelua og andre historier* (1968) illustrert av Tønsberg-tegneren Lars Wangensten-Berge. Hans biografi "Onkel Lauritz" er skrevet av Øyvind Hartberg (1986)

Lauritz Johnson tilhørte en opprinnelig islandsk slekt Johnson. Han var sønn av lærer Jonathan Johnson og gift med danskfødte Birte Hauch (1911–2002). De fikk fire barn, bl.a. NRK Fjernsynets hallodame Kristin Johnson og bedriftsrådgiver Gisle Espolin Johnson, Oslo. Blant de ti barnebarna er skuespiller Jonathan Espolin Johnson.

Filmografi
----------

* 

* 1928 – *Bergenstoget plyndret i natt*

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Lauritz\_Johnson[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Lauritz Jacob Johnson "Onkel Lauritz", Norsk biografisk leksikon ID Lauritz\_Johnson, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Store norske leksikon. Lauritz Johnson – utdypning (NBL-artikkel)

Eksterne lenker
---------------

* Omtale og radioopptak fra NRK
* Tønsbergs Blad om legenden Lauritz Johnson[*død lenke*]
* Om Onkel Lauritz og Teodor
* Barndomsminner fra Tønsberg og «Pannekakelua»

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN
 |
Britiske kvinnelige arbeidere rengjør et damplokomotiv. Bildet er fra første verdenskrig, da kvinner ofte overtok typiske mannsarbeidsplasser etter at mennene var sendt til fronten.
**Lokomotivpusser** (ofte bare kalt **pusser**) var en jernbanearbeider som drev med rengjøring og enkelt vedlikehold av lokomotiver. Dette var viktig arbeid den gang lokomotiver var dampdrevne og fyrt med kull, siden kullet kunne ødelegge motoren om man ikke regelmessig fjernet slagg og avfallsstoffer.

Før man hadde formell utdannelse av jernbanearbeidere var lokomotivpusser ofte den første jobben man fikk i jernbanen, og etterhvert som man fikk erfaring var det mulig å avansere til fyrbøter og senere lokomotivfører. Dette var imidlertid ikke noen enkel karrierevei, og yrket som lokomotivpusser hadde derfor også kallenavnet «evighetspusser», fordi det var vanskelig å bli forfremmet.

Lokomotivene ble pusset når de ellers ikke var i bruk, så lokomotivpussing var i hovedsak nattarbeid. I memoarene til en lokomotivpusser ved Hovedbanen fra 1890-årene beskrives arbeidsdagen:

> 
> Arbeidstida gikk fra 6 om kvelden til 6 om morgenen. […] Det var omtrent 30 mann i lokstallen da jeg begynte, og de hadde nattskift alle sammen. Om dagen var det bare en gamling der som pusset loket til nattoget på Østfoldbanen. Flesteparten av karene var opptatt med pussinga, bare 4 mann greidde med fyringa og utførte forskjellige småreparasjoner.  
> 
> Det første vi begynte med om kvelden, var å rive pussegarnet opp i tynne tråder, for det var bedre til å trekke olje da. […] Etterpå var det å gå til hvert vårt lokomotiv, for da var de som oftest kommet inn alle sammen. […] I alt hadde vi 15-16 lok der på skiftet, og det skulle være en mann til hver av dem.  
> 
> Lokene måtte pusses hver natt. Førerne var mer nøye på det før enn nå, og de klagde straks hvis ikke alt var i orden. […]  
> 
> Vi hadde fullt opp å gjøre med hvert vårt lok under hele skiftet, og pussinga måtte vi være ferdig med klokka ½4. Da måtte vi begynne å fyre dem opp, for de skulle ut igjen mellom klokka 4 og 6.
> 
> 
> 

Yrket som lokomotivpusser forsvant med at damplokomotiver ble faset ut. I Norge opphørte den offisielle dampdriften i 1970.

Referanser
----------

1. ↑  Skar, Alfred (1953). *Norsk lokomotivmannsforbund gjennom 60 år*. [Oslo]: Forbundet. s. 93.
2. ↑  «Hans Johansen 90 år: revolusjonens røst i Drammen». *Glåmdalen*, 13. februar 1976.
3. ↑  *Jernbaneminner*. Oslo: Tiden. 1962. s. 93.
**Lauritz Thure Thrap Schmidt** (født 1. mai 1897 i Oslo, død 27. juni 1970 samme sted) var en norsk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1936 i Berlin.

Schmidt vant en olympisk sølvmedalje i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i klassen *8 meter type 1919* med den norske båten «Lyn» bak «Sildra», en annen norsk båt. Det var kun tre båter i denne klassen, to norske og en belgisk, «Antwerpia V» som kom på tredje og sisteplass. Mannskapet på «Lyn» var, Schmidt, Jens Salvesen, Finn Schiander, Nils Thomas og Ralph Tschudi.

Schmidt tok sin andre olympiske sølvmedalje i seiling under sommer-OL 1936 i Berlin, i 8-metersklassen med båten «Silija» bak den italienske båten «Italia». Seilingene ble avviklet utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august 1936. Mannskapet på «Silija» besto av Schmidt, John Ditlev-Simonsen, Olav Ditlev-Simonsen, Hans Struksnæs, Nordahl Wallem og Jacob Tullin Thams.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv Sølv i seiling, 8-metersklassen type 1919 Norges flagg Norge
* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Sølv Sølv i seiling, 8-metersklassen Norges flagg Norge

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lauritz Schmidt – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Lauritz Schmidt – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Lauritz Schmidt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Radartopografi viser kraterets diameter på 180 kilometer. Langs omkretsen av krateret er det en sirkel med cenoter.
**Chicxulubkrateret** (IPA-uttale: /tʃʼikʃuluɓ/) er et nedslagskrater, hvor den ene halvdelen ligger under jorda inne på Yucatánhalvøya i Mexico, mens den andre halvdelen ligger under havet utafor halvøya. Sentrum av krateret ligger omtrent ved byen Chicxulub. Undersøkelser har vist at nedslaget fant sted i den siste delen av krittida, for 66 millioner år siden. Dette sammenfaller i tid med Kritt-paleogen-utryddelsen som utryddet 75% av dyre- og plantearter på jorda, inkludert dinosaurene. 

Krateret har en diameter på 150 kilometer, og er 20 kilometer dypt. Det er det nest største kjente nedslagskrateret på jorda. Chicxulubkrateret ble oppdaget av geofysikerne Antonio Camargo og Glen Penfield på 1970-tallet i forbindelse med oljeleting. I 2016 ble det tatt boreprøver av selve nedslagsområdet på flere hundre meters dybde. Undersøkelsene av boreprøvene bekreftet teoriene om dette nedslagets effekt.

Nedslaget og følgene
--------------------

Meteoritten, eller Chicxulub-asteroiden, anslås å ha vært omtrent minst 11 kilometer og kanskje så stor som 81 kilometer i diameter. Nedslaget framkalte enorme tsunamier som bevegde seg i alle retninger. Støv og andre partikler nådde høyt opp i atmosfæren, hvor de blokkerte for sollyset. Det etterfølgende, kraftige temperaturfallet overalt på jorda tilsvarer den atomvinteren som ville blitt følgen av en atomkrig.

Dinosaurenes utslettelse
------------------------

Tidspunktet for meteorittnedslaget stemmer godt overens med teorien til fysikeren Luis Alvarez, og sønnen hans, geologen Walter Alvarez, som kan forklare utslettelsen av dinosaurene. De påstår at det voldsomme fallet i antallet arter (også for andre arter enn dinosaurene) kan være forårsaka nettopp av en meteoritt på denne størrelsen.

Hovedbeviset ligger i et tynt, iridiumholdig lag som inneholdet mikro-tektitter, som adskiller krittidas lag fra paleogen overalt på jorda (K/Pg-grensa). Iridium er et sjeldent metall på jorda, men er vanlig i meteoritter. Man forestiller seg at begivenhetsforløpet i forbindelse med nedslaget er helt eller delvis skyld i det voldsomme tapet av arter nettopp ved overgangen mellem krittida og tertiærtida. Selv om det fortsatt er strid om hendelsen, er Alvarez' nedslagsteori den som i dag er akseptert av de fleste forskere.

Referanser
----------

1. ↑  66.032 Millioner år ±0.058-0.072
2. ↑  Cordero-Tercero, Guadalupe; Durand-Manterola, Hector Javier (19. mars 2014). «Assessments of the energy, mass and size of the Chicxulub Impactor» **(engelsk)**. Besøkt 2. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chicxulub crater – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Chicxulub – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Ajmal Ahmadi** (født 1978) er en afghansk økonom, som fra juni 2020 til august 2021 var fungerende sentralbanksjef for Afghanistans bank, som er sentralbanken i Afghanistan.

Ahmakdi har en Master of business administration-grad fra Harvard Business School, og en Master of Economics and Public Administration-grad fra Harvard Kennedy School ved Harvard University. Han ble utnevnt til fungerende sentralbanksjef i juni 2020, og har før dette jobbet for blant annet Verdensbanken og Finansdepartementet i USA, og han har vært seniorrårdiver for bank- og finansnæringen for Afghanistans president. Han har også vært fungerende handels- og industriminister.

Den 15. august 2021 forlot han Afghanistan, da Taliban overtok makten i landet. Taliban utnevnte da Haji Mohammad Idris som fungerende sentralbanksjef.

Referanser
----------

1. 1 2   dab.gov.af[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.afghan-bios.info[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Afghanistans bank - *Ajmal Ahmadi, Acting Governor*, besøkt 11. februar 2021.
4. ↑  Reuters - *Taliban name acting head of central bank as economic turmoil grows*, besøkt 13. juni 2022.
**William Henry «Chick» Webb** (født 10. februar 1905 i Baltimore, død 16. juni 1939 samme sted) var en amerikansk jazzmusiker (slagverk) og bandleder, en av swingperiodens mest profilerte. 

Han flyttet til New York (1925) der han to år senere ledet (og spilte i) husbandet på Savoy Ballroom i Harlem, der det forøvrig var en hyppig vinner av «cutting contests», der orkestre kappet om å spille mest spektakulært. Her nevnes orkestre ledet av Fletcher Henderson, Count Basie og etterhvert, en tilreisende Benny Goodman (1937) med sin stjernetrommer Gene Krupa da «The Battle of Bands» ble avholdt på Savoy med 4,000 bivånere.
Webb var benevnt som «The King of Savoy», og han skrev da også jazz-klassikeren *Stomping at the Savoy* med Lester Young. 

«The Chick Webb Orchestra» utviklet en tidlig swing-stil og ble meget populært på 30-tallet, spesielt etter at Ella Fitzgerald ble med (1934). Hun komponerte storhit'en *A tisket-a tasket* (1938) til en syk og deprimert Webb. En tidlig tuberkulose i ryggmargen gjorde ham svært kortvokst og kuppelrygget, og Webb døde ung (1939), hvorpå Fitzgerald ledet orkesteret (1939–42). Webb var, av henne, ofte nevnt som hennes viktigste kunstneriske kilde til inspirasjon.
Hans kraftfulle og presise stil på et spesialtilpasset trommesett, ga inspirasjon til en rekke kjente slagverkere, bl.a. Gene Krupa, og er spesielt tydelig på innspillinger av *Liza* (1938).
Det sies at Webb er modell til rollen som Gene Palma i filmen *Taxi Driver* (1976).

Referanser
----------

1. ↑   Allmusic, www.allmusic.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm1352264, besøkt 14. august 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. april 2014[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Find a Grave[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chick Webb på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Chick Webb hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata
* (en) Chick Webb på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Chick Webb på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Chick Webb på AllMusic Rediger på Wikidata
* pbs.org har lydopptak
* drummerworld.com har en mengde bilder

  

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Syftesok** er en gammel norsk merkedag på 2. juli. Dagen er katolsk festdag til minne om helgenen Svithun av Winchester som døde i 862. I den katolske kalenderen var denne datoen også Maria besøkelsesdag.

Navnet syftesok betyr «Svithuns-vake», det vil si «våkenatt for Svithun». Ordet er også blitt delvis forklart med verbet «syfte» som betyr «rense».[] På denne dagen kunne en ha skikker som skulle bidra til å rense åkeren for ugress, kjent for eksempel fra Telemark.[]

Navnet på dagen har hatt mange lokale former, som for eksempel «siktansuku» i Skjåk, «sviptumsok» i Setesdal, «siktemessedagen» i Ullensaker, «seksvukuda'n» i Snåsa, «seksok» i Nordmøre og Solør, «siktesok» i Romsdal, «siksok» i Namdalen og «settersok» på Helgeland.

Mange ulike symboler har vært brukt på primstavene for å markere syftesok. Merket kunne være et tre, en kvist eller en ugressplante. En ljå kunne bli brukt for å markere at slåttonna begynner da. Siden dagen også var Maria besøkelsesdag, kunne en krone bli brukt, for å markere at jomfru Maria var himmeldronningen. I området rundt Stavanger domkirke var merket ofte en bispestav, siden domkirken var viet Sankt Svithun.[]

På syftesok skulle en gjerne spise fløyelsgrøt. Våkenatten for Sankt Svithun ble i tidligere tider gjerne feiret med bålbrenning.[] Slik været var på syftesok skulle det bli til olsok: *«Syftesok setter skyen i lag, det varer fram til olsokdag».*[]

Maria besøkelsesdag og syftesok var helligdager fram til festdagsreduksjonen i 1770. Etter dette ble dagen mange steder betraktet som en prikkedag, en «halv-helligdag» da tjenestefolket skulle ha fri og minst mulig skulle gjøres.

Se også
-------

* Jonsok
* Olsok

Referanser
----------

1. 1 2  norsknettskole.no Arkivert 24. januar 2005 hos Wayback Machine. *Primstaven. Syftesok*. Besøkt 25. juni 2012
2. 1 2  
	* Sverre Østen (2000). *Hva dagene vet*. Oslo: Orion forlag. ISBN 82-458-0139-9.
3. ↑  Norsk historisk leksikon *Syftesok*. Besøkt 25. juni 2012
4. ↑  Hallvard M. Hoftun (1981). *Suldal kultursoge. Gamle Suldal*. Suldal kommune. s. 226-227.

Kilder
------

* (no) Syftesok i Store norske leksikon

| * v
* d
* r
Helligdager i Norge |
| --- |
| Helligdager | Søndager • Første nyttårsdag (1. januar) • Skjærtorsdag • Langfredag • Første påskedag • Andre påskedag • Kristi himmelfartsdag • Første pinsedag • Andre pinsedag • Første juledag • Andre juledag |  |
| Helligdager frem til 1770 | Tredje påskedag • Tredje pinsedag • Tredje juledag • Helligtrekongersdag • Kyndelsmesse • Maria budskapsdag • Sankthans • Maria besøkelsesdag/syftesok • Mikkelsmess • Allehelgensdag |
| Helligdag til 1950 | Bots- og bededag |
**EuroSpeedway Lausitz  
Lausitzring**|  |
|  |
| Sted | Klettwitz, (Brandenburg, Tyskland |
| **Tidssone** | GMT +1 |
| **Hovedløp** | DTM, Formel 3 Euroseries, A1GP, Champ Car, Superbike |
| **Lengde** | 4,345 km |
| **Svinger** | 14 |
| **Banerekord** | 1.32,21 (Heikki Kovalainen, Pons Racing, 2004, Nissan World Series) |

**EuroSpeedway Lausitz**, eller **Lausitzring**, er en racerbane nær Klettwitz i distriktet Oberspreewald-Lausitz i delstaten Brandenburg, Tyskland. Navnet Lausitzring kommer fra det tyske landskapet Lausitz, hvor banen ligger. Navnet ble endret til «EuroSpeedway Lausitz» for bedre internasjonal kommunikasjon, men begge navnene er likeverdige og brukes om hverandre. EuroSpeedway Lausitz ble åpnet i 2000 og blant mesterskapene som har kjørt her er DTM og Superbike, som kjøres der hvert år.

Et spesielt trekk ved EuroSpeedway er en ovalbane, som er vanlig brukt i USA av NASCAR og Indycar, men uvanlig i Europa. Den 3,2 km lange ovalen er trekantformet, som Pocono Raceway, og ble i 2001 og 2003 brukt til et Champ Car-løp kalt *German 500* (vunnet av Kenny Bräck og Sébastien Bourdais). I 2005 og 2006 ble det kjørt løp i det tyske Formel 3-mesterskapet på ovalen.

Innefor tri-ovalen er det en vanlig bane for bil- og motorsykkelracing, som kan kjøres i forskjellige konfigurasjoner opp til drøyt 4 500 meters lengde. Tribunene rundt tri-ovalen kan ta opptil 120 000, mens den store hovedtribunen har 25 000 seter. I motsetning til de fleste andre baner kan hele banen ses fra hovedtribunen.

Ved siden av banen finnes en testoval med lange rettstrekninger og sterkt doserte svinger. Alle banene kan også knyttes sammen til en 11 kilometer lang bane for utholdenhetsløp, men denne muligheten er ennå ikke brukt i løpssammenheng.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) EuroSpeedway Lausitz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* e-Tracks: EuroSpeedway Lausitz på etracksonline

Hovedtribunen på start/mål-langsiden.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
Medaljen som ble gitt til deltakerne på Roald Amundsens sydpolekspedisjon.
Med medaljen fulgte diplom, her det som ble utstedt til Andreas Beck
**Sydpolsmedaljen** eller **Medalje til erindring om «Frams» ekspedisjon til Sydpolen 1910–1911** er en norsk utmerkelse innstiftet av kong Haakon 20. august 1912 til belønning av deltagere i Roald Amundsens sydpolsekspedisjon. Medaljen ble på innstiftelsesdagen tildelt ekspedisjonens medlemmer.

Utforming
---------

*Sydpolsmedaljen* er preget i gull, sølv eller bronse, men er tildelt i gull. På forsiden bærer den kong Haakons portrett, navn og valgspråk. Forsiden er identisk med Kongens fortjenstmedalje. Baksiden bærer bilde av den sørlige halvkule og Sørkorset, sammen med et felt for medaljemottakerens navn og årstallet «1911». Nedre del har korslagte eike- og laurbærgrener. Medaljen har en kongekrone på toppen. Medaljebåndet er mørkt blått med en hvitkantet rød stripe i midten.

Sydpolsmedaljen er utformet av myntgravør Ivar Throndsen.

Med medaljen fulgte et diplom, i utforming ganske likt det som ble gitt i forbindelse med Kongens fortjenstmedalje.

Innehavere
----------

*Sydpolsmedaljen* ble tildelt:

* Roald Amundsen
* Andreas Beck
* Olav Bjaaland
* Hjalmar Fredrik Gjertsen
* Ludvig A. Hansen
* Helmer J. Hanssen
* Sverre Hassel
* Hjalmar Johansen
* Halvardus Kristensen
* Alexander Kutschin
* Henrik Lindstrøm
* Thorvald Nilsen
* Jacob Nødtvedt
* Karenius B. Olsen
* Kristian Prestrud
* Martin Richart Rønne
* Jørgen Stubberud
* Knut Sundbeck
* Oscar Wisting

Se også
-------

* Fram-medaljen

Referanser
----------

1. 1 2  *Norges statskalender for året 1927*, redigert av C. Lampe, Oslo: H. Aschehoug & Co (W. Nygaard), 1927,. sp. 1053–1054.
2. ↑  R. Støren og Hans Holst: *Myntgravør Ivar Throndsens medaljer, jetonger og merker*, Publikasjoner fra Universitetets myntkabinett, nr. 3, Oslo: i kommisjon hos H. Aschehoug, 1937, s. 149.
3. 1 2  *Norges statskalender for aaret 1913*, Kristiania: Aschehoug & Co (W. Nygaard), 1913, sp. 1093-1094.

Litteratur
----------

* John Monn: «Sydpolsmedaljen», *Forsvarets Forum*, nr. 8, 1995
* R. Støren og Hans Holst: *Myntgravør Ivar Throndsens medaljer, jetonger og merker*, Publikasjoner fra Universitetets myntkabinett, nr. 3, Oslo: i kommisjon hos H. Aschehoug, 1937, s. 149 og plansje XXXV nr. 383

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Chiclete com Banana** (portugisisk for «tyggegummi med banan») er et Axé music band, for tiden bestående av Bell Marques, Wadinho Marques, Rey, Waltinho Cruz, Deny og Lelo. Gruppen er oppkalt etter sangen «Chiclete com Banana», skrevet av Gordurinha (Waldeck Artur Macedo; 1922-1969) og Almira Castilho, som først ble innspilt i 1959 av den brasilianske popstjernen Jackson do Pandeiro og mange andre utøvere, inkludert Gilberto Gil.

Chiclete com Banana ga ut sine første album, Estação Das Cores (1983) og Traz os montes i 1983, og har siden gitt ut mange album i Axé Music-sjangeren i Brasil. Chiclete fikk berømmelse i Bahia på 1980-tallet lik andre axé-band og artister (blant dem Ivete Sangalo). I dag er Chiclete en av de mest populære og dyre[] micaretas under Carnaval i Bahia, selv om de opptrer over hele Brasil hele året. Deres opptredener kan koste R$400.000 for 2,5 timer med show (om $100.000 USD)[] eller mer under Carnaval i Salvador. De har som regel alt fra 200.000 til 500.000 mennesker som går ved siden av lydlastebilen (*Trio Elétrico*). Denne er delt i 5 000 – 10 000 mennesker innenfor «tau» som har kjøpt abadás, spesielle skjorter som alle bærer.

Diskografi
----------

* Estação Das Cores (1983)
* *Traz Os-Montes* (1983)
* *Energia* (1984)
* *Sementes* (1985)
* *Fissura* (1986)
* *Gritos De Guerra* (1987)
* *Fé Brasileira* (1988)
* *Tambores Urbanos* (1989)
* *Toda Mistura Será Permitida* (1990)
* *Jambo* (1991)
* *Classificados* (1992)
* *Chiclete Com Banan*a (1993)
* *13* (1994)
* *Banan Coral* (1995)
* *Menina Dos Olhos* (1996)
* *Para Ti* (1997)
* *É Festa (Ao Vivo)* (1997)
* *Bem Me Quer* (1998)
* *Borboleta Azul* (1999)
* *São João De Rua* (2000)
* *Chiclete* (2000)
* *Santo Protetor* (2001)
* *Chiclete Na Caixa Banana No Cacho (Ao Vivo)* (2003)
* *Sou Chicleteiro* (2004)
* *Chiclete na Ponta da Lingua* (2005)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Chiclete com Banana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Chiclete com Banana på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Chiclete com Banana på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Chiclete com Banana på Songkick Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Portal: Danmark

**Meister Rumelant** (eller «Mester Rumelant»), var en minnesanger (*sangspruchdichter*) fra Sachsen som hadde sitt høydepunkt i årene 1270-80.

Han ble kalt **Rumelant fra Sachsen** for å skille ham fra den samtidige Rumelant fra Schwaben. Rumelant fra Sachsen var helt igjennom nordtysker i sitt uttrykk, i utpreget motsetning til sydtyske minnesangere.

Rumelant var mer opptatt av religiøs poesi enn andre av samtidens minnesangere, som foretrakk kjærlighetsdiktning i trubadurenes stil. Han var også kjent for sine hyllester til en rekke fyrster, såsom en hyllest til Habsburg-keiseren Rudolf 1.s kroning i Aachen, to til hertug Barnim av Stettin, en til hertug Albrecht av Braunschweig, og en til den unge danske kongen Erik Menved, der Rumelant beskriver Guds glede over guttens evner og adferd. Erik Menved levde angivelig opp til sitt navn som «ærerik» (*ehrenreich*, dvs. Erik), og attpåtil var han oppkalt etter sin far Erik Klipping, «*én Erik etter den andre kong Erik*».

Rumelant er den mest samtidige kilden til drapet på kong Erik Klipping i Finderup låve. «*Trofaste dansker, hevn eders konge. Hjelp oss med å straffe dette mord. Meld morderne, og anklag dem på liv og død*», kvad Rumelant i en sang bestilt av enkedronningen, Agnes av Brandenburg.

Rumelant omtales, sammen med andre samtidige sangere, i den såkalte *Codex Manesse* fra omkring 1300, men ellers vites lite om ham. Kunstnernavnet eller tilnavnet Rumelant betyr noe à la «røm landet», og kan hentyde til hans status som veifarende sanger.

Referanser
----------

1. ↑  «Rumeland (Rumelant, Rumslant) von Sachsen», *Österreichisches Musiklexikon*
2. ↑  Gustav Roethe: «Rumsland von Sachsen», *Allgemeine Deutsche Biographie*
3. ↑  Hørby, Kai; Olsen, Rikke Agnete: «Minnesang og folkevise» i *Danmarkshistorien* på lex.dk. Hentet 2. september 2022 fra
4. ↑  «Rumelant» i Troels Brandt: *Kongemordet i Finderup lade*

Kilder
------

* *Die tenschen morder*, ALBA, Classico, 2001

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Österreichisches Musiklexikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MusicBrainz
 |
**Chiddingfold** er en landsby og verdslig sogn innenfor naturområdet Weald i Surreys administrative distrikt Waverley i England. Den ligger ved motorveien A283 mellom Milford og Petworth. I sentrum ligger en tradisjonell *village green*, en grønn landsbypark. Rundt denne finner man sognekirken, butikker, små bolighus og puben *The Crown* som er et av de eldste vertshus i England. Det ble bygd som et hvilested for cistercienermunker på pilegrimsreise fra Winchester til helgenen Thomas Beckets helligdom i Canterbury. Stedet hevder å være etablert i 1285, men den eldste nedtegnede referansen til den nåværende bygningen er datert 1383. Dronning Elisabeth I stoppet her for forfriskninger i 1591.

Stedet var tidligere kjent for glassproduksjon. Under Elisabeth I var det ikke mindre enn elleve glassverksteder i sentrum. Glasset ble brukt i flere kjente byggverk, som St. Stephens kapell i Westminster og St. Georgs kapell i Windsor. Landsbyen er i dag kjent for sin store festival i forbindelse med feiringen av Guy Fawkes, i helgen nærmest 5. november. Det er en stor prosesjon og et bål som er på størrelse med hus som det tar flere uker å bygge opp. I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen en befolkning på 2 960 innbyggere.

Referanser
----------

1. ↑   White, H.R.H. (1986): *Chiddingfold: The Village and History of The Parish Church of St. Mary*
2. ↑   «Chiddingfold: St Mary — Information» utdrag fra White, H.R.H. (1983): *A Guide for our Visitors*
3. ↑  «Key Statistics; Quick Statistics: Population Density» Arkivert 11. februar 2003 hos Wayback Machine. *United Kingdom Census 2011*, Office for National Statistics

Eksterne lenker
---------------

* Landsbyens offisielle nettsted

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
Rekonstruert jernalderhus på Meisfjordgården i Sandnessjøen.  Foto: Karl Ragnar Gjertsen 
 
**Meisfjordgården** er et tidligere gårdsbruk i Sandnessjøen. Gården ligger rett sør for Sandnesvågen, en av de beste havner på denne del av øya Alsta.

Gården er kjent for et omfattende arkeologisk funn av en jernaldergård. Funnet omfatter to gårdshauger, stolpehull som spor etter jernalderhus, kokegrop og dyrkingsflate (spor etter åker). Funnene representerer seks ulike tidsrom, dyrkingssporene som er 14C-datert til Kr.f. er eldst.

På området er reist en rekonstruksjon av jernalderhuset og en minnebauta for Torolv Kveldulvsson som bodde på gården Sandnes på øya Alsta.

Lokaliteten brukes til historiske spill, der husfruen Sigrid på Sandnes er en hovedperson.

KulturminneID 126863-5

Litteratur
----------

* Birgitta Wiik: kap. Jernalderen. I Helgelands historie. Bind I. 1985.

Referanser
----------

1. ↑   Kulturminnesøk Meisfjordgården

Eksterne lenker
---------------

* Helgelands historieGardshaug på Sandnes

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Arnavågen** strekker seg fra Indre Arna til Sørfjorden. Garnes ligger på østsiden og Ytre Arna på vestsiden av vågen. Bergens eneste lakseelv, Storelva/Arnaelva, munner ut i Arnavågen. Det er ikke uvanlig å ta laks på 10-15 kg her.

I bunnen av Arnavågen ligger Øyrane Torg og småbåthavnen. Enda en småbåthavn ligger litt lenger ute ved Festtangen.

Her er tre bademuligheter, Kalvetrevik (Hegglandsviken/Heggen) på østsiden i retning Garnes, Holmen på vestsiden (parkeringavgift) mot Ytre Arna, og Garnestonæ (Tonæ) ytterst mot Sørfjorden på Garnes.

Eksterne lenker
---------------

* Arna Sportsfiskarlag Arkivert 11. januar 2006 hos Wayback Machine.
* Heggen (Kalvtrevik) Arkivert 8. juni 2015 hos Wayback Machine.
* Holmen Arkivert 10. februar 2010 hos Wayback Machine.
* Tonæ (Garnes) Arkivert 18. juli 2013 hos Wayback Machine.
* Arna info Arkivert 3. desember 2009 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Topografisk kart over Sydpol-Aitkenbassenget basert på Kaguya-data. Rødt representerer høye områder mens lilla representerer lave områder.
**Sydpol-Aitkenbassenget** er et nedslagskrater på jordens måne. Kratret er rundt 2 500 km i diameter og rundt 13 km dypt og er et av de største, kjente nedslagskratre i hele solsystemet. Det er det største, eldste og dypeste bassenget som er kjent på månen. Dette månebassenget ble oppkalt etter to strukturer på motsatte sider; krateret Aitken på den nordlige enden og den sydlige månepolen på motsatt side. Den ytre kanten av dette bassenget kan bli sett fra jorden som en stor kjede av fjell lokalisert på månens sydlige del, noen ganger kalt «Leibnitz-fjellene» selv om dette navnet ikke har blitt betraktet som offisielt av Den internasjonale astronomiske union

Referanser
----------

1. ↑  Petro, Noah E.; Pieters, Carle M. (5. mai 2004). «Surviving the heavy bombardment: Ancient material at the surface of South Pole-Aitken Basin» (PDF). *Journal of Geophysical Research* (109 utg.). Arkivert fra originalen (PDF) 15. februar 2017. Besøkt 24. august 2011. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

* G. Jeffrey Taylor (1998). «The biggest hole in the Solar System». Planetary Science Research Discoveries.

Eksterne lenker
---------------

* Albedo, topografi og mineralkonsentrasjoner(engelsk)
* Leting etter vann i Aitkenbassenget(engelsk)
* Clementine-oppdraget fant is i Aitkenbassenget under kartleggingen av den sørlige måneregionen(engelsk)

Portal: Astronomi
**Meister-Sextett** var en tysk vokalsekstett grunnlagt i 1935 og en etterfølger til Comedian Harmonists. Det var en av to grupper som ble grunnlagt etter at Comedian Harmonists ble splittet på grunn av yrkesforbud mot jøder.

Ensemblet ble grunnlagt av «ikke-jødiske» Robert Biberti, Erwin Bootz og Ari Leschnikoff og hadde vekslende pianister og øvrige sangere. Det opptrådte hovedsakelig i Tyskland. Gruppa nådde aldri det samme kunstneriske nivået som sin forgjenger.

Meister-Sextett ble oppløst i 1941 etter interne stridigheter og det som av myndighetene ble ansett som «virksomhet som ikke var forenlig med forsvarsinteressene».

Eksterne lenker
---------------

* (en) Meistersextett – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Meister-Sextett på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Meister-Sextett på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Meister-Sextett på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Ulf Torgilsson**, også kjent som **Ulf jarl**, (død 1026 i Roskilde) var jarl av Danmark. Han var sønn av Torgil Sprakling. Torgilsson ble ca. 1015
gift med Estrid Sveindsdatter av Danmark (Knuts søster). Han var far til Svein II Estridsson, konge av Danmark. 

Ulf deltok i Knut den stores invasjon av England. Han ble utnevnt til jarl av Danmark og regjerte landet i Knuts fravær. Han var også fosterfar til Knuts sønn Hardeknut. Svenskekongen Anund Jakob og den norske Olav den hellige utnyttet Knuts fravær til å angripe Danmark. Ulf fikk da overtalt de danske frimennene til å velge den unge Hardeknut til konge, siden de var misfornøyd med Knuts opphold utenfor Danmark. Som Knuts varetaker gjorde dette trekket Ulf til Danmarks egentlige hersker. 

Da Knut i 1026 fikk høre om det som hadde skjedd dro han tilbake til Danmark. Med Ulfs hjelp slo han svenskene og nordmennene i slaget ved Helgeå. Dette var imidlertid ikke nok til at Knut kunne tilgi Ulf for kuppet. Ved en fest i Roskilde spilte de to svogerne sjakk og kom i krangel. Dagen derpå, juledag 1026, lot Knut en av husmennene sine drepe Ulf jarl i Treenighetskirken i Roskilde. Beretninger om de to svogerne og drapet på Ulf er motstridende. 

Ulf var far til Svend Estridson og ble således stamfar til Danmarks konger fra 1047 til 1375.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage person ID p10481.htm#i104808, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Ulf Jarl. (2009, 15. februar). I Store norske leksikon. Hentet 6. februar 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin
 |
**Hårstrikk** er et elastisk bånd som holder håret samlet på plass. Hårstrikk er laget av stoff som er tøyelig og formet som en liten sirkel slik at det passer til å lage ulike frisyrer og sette opp håret. Noen hårstrikk har også en metallskjøte som fester strikket sammen til en sirkel.

Historie
--------

På 1700-tallet ble sløyfer normalt for velstående menn å ha i håret uten praktiske grunner. Etterhvert ble hårbånd brukt for praktiske grunner av kvinner, spesielt i arbeiderklassen.

Oppfinneren Thomas Hancock regnes for å være strikk-industriens far, da han introduserte elastisk strikk til verden i 1820. Typen strikk som eksisterte da ble bare brukt til andre ting som sko, hansker og strømpebukser. Før hårstrikket med stoff ble oppfunnet brukte kvinner gummistrikk i håret, noe som var veldig upraktisk fordi håret satt fast i strikket og det endte med at man måtte bruke saks til å klippe det av. Gummistrikket ble ikke laget før i 1958 av oppfinneren og businessmannen Stephen Perry som produserte gummiprodukter ved vulkanisering.

Varianter
---------

Det er mange typer hårstrikk som blir brukt av både kvinner og menn i dag. De populære typene er hårstrikk med metallskjøte og "frottéstrikken" uten metall. Hårstrikk er tilgjenglig i mange ulike farger, tykkelser, størrelser, design og det er mange forskjellige typer. En type hårstrikk som har blitt populær i det siste blant kvinner er det såkalte "donut"-strikket. Strikket har fått navnet sitt fordi den ser ut som en smultring. Donuten brukes til å lage en oppsatt frisyre.

Referanser
----------

1. ↑  The History of Hair Ties, ehow.com
**Ulhas** er en 122 km lang elv på vestkysten av India. Den munner ut i Mumbai og hele elven ligger i staten Maharashtra. Nedslagsfeltet er på 4637 km².

Elven starter i fjellene Vest-Ghat 600 moh og renner nordover og vestover til den renner ut i Arabiahavet. Den deler seg i en nordlig grein som renner ut i Vasai Creek og en sørlig grein som renner ut i Thane Creek. Slik omslutter Ulhas øya Salsette, som Mumbai ligger på.

Ulhas får det meste av vannet fra monsunregnet i månedene fra juni til oktober. Gjennomsnittlig nedbør i nedslagsfeltet er om lag 2943 mm. Sideelver til Ulhas er Pej, Barvi, Bhivapuri, Murbari, Kalu, Bhasta, Poshir og Shilar. Av disse står Kalu og Bhasta for nesten 56% av det totale nedslagsfeltet.

Forurensning
------------

Ulhas er drikkevannskilde for byene Badlapur og Navi Mumbai. Etter den store tørken i 2012, da elven ble nesten tørrlagt og man likevel fortsatte å tømme avfall i den, ble «Save Ulhas River Project» påbegynt. Ved målinger på flere steder i elva i 2013 fant man COD-nivå på 4000 mg/l mens akseptabelt nivå er 250 mg/l. Det ble da ikke funnet liv i elva.

Save Ulhas River Project brakte saken inn for National Green Tribunal (NGT). Etter to år vant de saken der, men den ble brakt inn for retten. Der tapte de i de to første rettsinstanser, men vant til slutt i Supreme Court. Dermed håper de å redde elven.

Referanser
----------

1. ↑  «Ulhas hos india-wris». Arkivert fra originalen 25. juli 2014. Besøkt 4. september 2017.
2. ↑  *How a river dies*. Artikkel i The Hindu 17. mai 2016
3. ↑  Om Ulhas hos Water Resources Information System of India Arkivert 5. september 2017 hos Wayback Machine.
4. ↑  Maharashtra’s Ulhas River has been losing a battle with pollution. Till now. Artikkel hos catch news 18. juli 2017
5. ↑  Greens: *Monitor discharge in Ulhas river.* Artikkel i Times of India 18. mars 2013
6. ↑  Maharashtra’s Ulhas River has been losing a battle with pollution. Till now. Artikkel hos catch news 18. juli 2017

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Arnd Schmitt** (født 13. juli 1965 i Heidenheim an der Brenz), tysk fekter som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul, 1992 i Barcelona, 1996 i Atlanta og 2000 i Sydney.

Schmitt ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han vant den individuelle konkurransen i kårde foran Philippe Riboud fra Frankrike og Andrej Sjuvalov fra Sovjetunionen. han var også med på det vesttyske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i kårde bak Frankrike. De andre på laget var Elmar Borrmann, Volker Fischer, Thomas Gerull og Alexander Pusch.

Fire år senere, under sommer-OL 1992 i Barcelona, var han med på det tyske laget som vant lagkonkurransen i kårde foran Ungarn og SUS.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - **Gull** i fekting, kårde menn Tysklands flagg Vest-Tyskland
* Gull 1992 Spanias flagg Barcelona - **Gull** i fekting, kårde lag menn Tysklands flagg Tyskland
* Sølv 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - Sølv i fekting, kårde lag menn Tysklands flagg Vest-Tyskland

Eksterne lenker
---------------

* (de) Arnd Schmitt – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Arnd Schmitt – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Arnd Schmitt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Arnd Schmitt – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Arnd Schmitt – FIE Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** Munzinger (sport)
 |
**Ålma**  er en sideelv fra øst til Driva i Oppdal kommune i Trøndelag fylke.

Beskrivelse
-----------

### Geografi

Elven er 20,1 km lang, drenerer et nedbørsfelt på 83,4 km² og har sitt utspring i et myrområde i Grønliskaret (1 400 moh.) mellom Kringsollen (1 580 moh.) og Brattfonnhøa (1 676 moh.). Ålma flyter først drøyt 6 km nordøstover gjennom et relativt slakt hellende fjellområde (2,3 %) øst for Grønliskaret, snur mor nordvest ved Olmflya (1 252 moh.) og tar opp et bredt bekkesystem fra området øst for Sisihøa (1621 moh.) og Kringsollen. Den vender deretter mot nord ned gjennom Ålmdalen hvor den tar opp Vesleolma som kommer fra Olmtjønnin (1 196 moh.). Nede på det flate området der tettstedet Oppdal ligger, dreier elven vestover, tar opp Langfallsbekken som kommer fra sør og Garåa fra nord før den renner ut i Driva 2,6 km vest for veikrysset der Rv70 kommer inn på E6.

### Landskap

Ålmas første del ligger i Østfjellet som omfatter fjellområdene øst for Drivdalen og nord for Folldal. Det høyereliggende fjellandskapet rundt elven består av flatfjell vekslende med bratte fjellsider i vest og slakere terreng i øst brutt opp av dalfører som Unndalen og en del mindre og større tjern som Unndalsvatnet/Fundin og Orkelsjøen. De 2,8 kilometrene ned til dalbunnen med Oppdal sentrum faller Ålma 200 m med en del fosser og stryk. Siste 7,5 km faller elven bare 140 m (ca. 1,9 %).

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat
Arendal havn midt på 1800-tallet med anløp av hjuldamperen «Constitutionen». Fra *Norge fremstillet i Tegninger* fra 1848.
Christopher Budde var offiser om bord på DS «Constitutionen» og førte skipet på hennes første seilas fra Kristiania til Kristiansand.
**DS «Constitutionen»** var Norges første dampskip, og Postverket var landets første dampskipsrederi. DS «Constitutionen» ble kjøpt inn fra England i 1826 som postbåt først og fremst for å bedre postgangen, men hun tok også i alt 32 passasjerer og last. DS «Constitutionen» ble i 1827 satt i kystrute mellom Christiania (dagens Oslo) og Christiansand. I 1827 kjøpte Postverket enda et skip, DS «Prinds Carl». De to skipene korresponderte i Stavern. DS «Prinds Carl» gikk til København via Göteborg, og var dermed den første danskebåt med dampmaskin som gikk i fast rute.

Constitutionen ble hogd opp i 1871.

Annet
-----

Da «Constitutionen» anløp Christiania 17. mai 1829, ble ankomsten opptakten til det såkalte «torgslaget», der blant andre Henrik Wergeland kjempet for å markere Norges grunnlovsdag.

Da koleraepidemien nådde Christiansand høsten 1853, hadde den første i byen som ble smittet og døde, arbeidet nettopp på «Constitutionen». Sunnhetskommisjonen i Christiansand ønsket innskrenket drift av skipet, som opplagt hadde brakt med seg smitten, men fikk ingen respons fra sentralt hold. Delvis var karantene som sykdomsforebyggende tiltak fremdeles omdiskutert; delvis var «Constitutionen» et nasjonalt symbol og landets stolthet.

«Constitutionen» har også vært i bruk som sykehus. Etter bybrannen i Drammen i 1866, holdt byens sykehus en kort stund til i telt før pasientene fikk plass på dampskipet.

Referanser
----------

1. ↑  Dampfartøiet nr. 1 'Constitutionen' fra Arkivverket
2. ↑
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 7. oktober 2006. Besøkt 27. april 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av «Constitutionen»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Alfhild Myhre** (født 18. april 1887 i Østre Aker, død 22. mars 1974 i Oslo) var en norsk skuespillerinne.

Familie
-------

Alfhild Myhre var datter av presten Peter Ingvald Myhre og Ragna Marie Müller.

Liv og virke
------------

Alfhild Myhre medvirket ved enkelte oppsetninger i Kristiania før hun spilte ved Trondhjems Nationale Scene fra oppstarten 15. september 1911.

Myhre medvirket i 1920 i den såkalte «Baldevin-turnéen», der hun medvirket i Hauk Aabels og Harald Stormoens oppsetninger av komedien *Baldevins Bryllup* av Vilhelm Krag. I 1921-1922 var hun ved Intimteatret i Kristiania. I 1925 medvirket hun i *Aabel-Bernau-Turnéen.*

Hun hadde i 1931 en liten rolle i Tancred Ibsens film *Den store barnedåpen*.

Myhre var en periode sekretær for Bjørn Bjørnson, teatersjef på Nationaltheatret. Etter sin tid ved teatrene engasjerte hun seg en årrekke i humanitært arbeid. Under andre verdenskrig ble hun arrestert av okkupasjonsmakten for å ha smuglet megndevis av pakker til og fra fanger på Grini.

Roller i utvalg
---------------

* *En Mamselle* i *I Barselstuen* av Ludvig Holberg (Kristiania, 1911)
* *Jomfru Bertelsen* *Baldevins Bryllup* av Vilhelm Krag (1920)

Filmografi
----------

* 1931 - *Den store barnedåpen*

Referanser
----------

1. ↑  SAO, Østre Aker prestekontor Kirkebøker, F/Fa/L0008: Ministerialbok nr. I 8, 1883-1894, s. 61
2. ↑  *Rakkestad Avis 1920.10.12*. Norge, Østfold, Rakkestad. 1920. s. 2.
3. ↑  *Hønefoss og Oplands Socialdemokrat 1925.05.30*. Norge, Buskerud, Ringerike. 1925. s. 3.
4. ↑  *Filmen i Norge*. Ad notam Gyldendal. 1995. s. 107. ISBN 8241701950.
5. ↑  *Griniboken*. Gyldendal. 1947. s. 35.
6. ↑  *Morgenbladet 1911.03.21*. Norge, Oslo. 1911. s. 2.
7. ↑  *Kongsberg Dagblad 1920.10.14*. Norge, Buskerud, Kongsberg. 1920. s. 2.

Kilder
------

* Jensson, Liv (1981). *Biografisk skuespillerleksikon*. Universitetsforl. s. 118. ISBN 8200056228.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Alfhild Myhre hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Alfhild Myhre hos Sceneweb Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |