recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Philippine Airlines** (et handelsnavn for PAL Holdings Inc.) (PSE: PAL), også kjent historisk som Philippine Air Lines (PAL) er et flyselskap med hovedkontor er i Pasay City ved hovedstaden Manila på Filippinene. 
Flyselskapet ble grunnlagt i 1941 og er det første og eldste kommersielle flyselskapet i Asia. Selskapet opererer under sitt opprinnelige navn. 
Philippine Airlines har 31 innenriks destinasjoner på Filippinene. Resten er oversjøiske destinasjoner i Sørøst-Asia, Øst-Asia, Midtøsten, Oseania, Nord-Amerika og Europa. 

PAL ble i 1997 hardt rammet av den asiatiske finanskrisen. I en av Filippinenes største konkurser, ble PAL tvunget til å bygge ned sin internasjonale virksomhet ved å fullstendig kutte ned rutene til Europa og Midtøsten, nesten alle innenlands flyreiser, samt redusere størrelsen på flåten og si opp tusenvis av ansatte. Flyselskapet ble satt under offentlig administrasjon i 1998. Etter dette er flyselskapet gradvis bygget opp igjen.

I dag er PAL fremdeles det største flyselskapet på Filippinene.

Flåte
-----

I 2016 består flåten av.

* 22 Airbus A320
* 18 Airbus A321
* 15 Airbus A330-300
* 6 Airbus A340-300
* 6 Boeing 777-300ER

**Ordre**

* 6 Airbus A321
* 30 Airbus A321neo
* 6 Airbus A350-900
* 2 Boeing 777-300ER

Se også
-------

* Philippine Airlines Flight 137 (Flyulykke)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Philippine Airlines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Aircalin** (Air Calédonie International) er et kaledonsk flyselskap med hovedkontor i Nouméa på Ny-Caledonia. Det ble etablert i 1983 og har La Tontouta–Nouméa internasjonale lufthavn som base. Selskapet flyr utenriksruter i stillehavsområdet.

Aircalin ble grunnlagt i 1983. I juli 2014 fløy selskapet fra Nouméa til ti destinasjoner i stillehavsområdet, de franske områdene Fransk Polynesia og Wallis- og Futunaøyene, Australia, New Zealand, Fiji, Vanuatu, Japan og Sør-Korea. Aircalin hadde i juli 2014 en aktiv flåte bestående av én Airbus A320 og to Airbus A330. I tillegg flyr selskapet to Twin Otter-maskiner på ruter i Wallis- og Futunaøyene.

Selskapet fraktet 342 736 passasjerer i 2012.

Referanser
----------

1. 1 2  «La flotte Aircalin» Arkivert 27. juli 2014 hos Wayback Machine. Aircalin. Lest 27. juli 2014.
2. ↑  «Airline Information», ch-aviation. Lest 27. juli 2014.
3. ↑  *Transport aérien. Evolution du flux de passagers par compagnie aérienne*, Isee. Lest 28. juli 2014. Arkivert fra originalen av Wayback Machine hos Internet Archive.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Aircalin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**SVT World** er en svensk TV-kanal for svensker bosatt ute i verden, eid av Sveriges Television (SVT). Kanalen sendes i hele Europa, Nord-Afrika, deler av Midtøsten, Asia og Australia. Kanalen sender svenske programmer (ikke innkjøpte programmer grunnet rettigheter) som går på SVT 1 og SVT 2, og fra Utbildningsradion. Hvis det bare sendes innkjøpte program på SVT 1 og SVT 2, sendes programmer fra SVT 24 og Kunskapskanalen.

Historie
--------

Kanalen startet sine sendinger i Sør-Finland i 1988, da under navnet TV4. Senere ble navnet endret til SVT4. 10. desember 1997 startet kanalen sendinger over satellitt til hele Europa, og da fikk kanalen navnet SVT Europa. Siden 2007 har kanalen sendt i det digitale bakkenettet i Finland. Etter å ha sendt utenfor Europa i flere år endret kanalen våren 2009 navn til SVT World. SVT har planer om å utvide sendeområdet til å også omfatte Nord-Amerika allerede i løpet av 2009, og senere også Sør-Amerika.

Referanser
----------

1. ↑  svt.se: SVT:s utskick[*død lenke*], 22. april 2009

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Hjemmeside

| * v
* d
* r
Förvaltningsstiftelsen |
| --- |
| SVT | 

|  |  |
| --- | --- |
| Riksdekkende | 
* SVT 1
* SVT 2
* SVT 24
* SVT Barn
* SVT Play
* svt.se
* Kunskapskanalen
* Öppet arkiv

 |
| Regionale | 
* Norrbotten
* Västerbotten
* Jämtland
* Västernorrland
* Dalarna
* Gävleborg
* Uppsala
* Värmland
* Örebro
* Västmanland
* Stockholm
* Södertälje
* Sörmland
* Väst
* Öst
* Jönköping
* Småland
* Halland
* Blekinge
* Helsingborg
* Skåne

 |

 |
| SR | 
* P1
* P2
* P3
* P4
* Radio Sweden
* Sameradion

 |
| UR | 
* Kunskapskanalen

 |
| Nedlagte | 
* Gävledala
* SVT Extra
* SVT HD
* SVT World

 |
**Vårscenefest** er en scenekunstfestival i Tromsø. Festivalen ble for første gang arrangert i 2010 og har siden den gang blitt arrangert årlig i månedsskiftet april/mai. Festivalen er en arena for ulike retninger innen scenekunst; dans, teater, performance og musikkteater, og målet er å presentere et mangfoldig og risikovillig program for publikum. Festivalen er drevet av RadArt og Rådstua Teaterhus og ble i 2019 en egen organisasjon med styre og et programråd som kuraterer festivalen. 

Festivalen presenterer scenekunstopplevelser fra det frie scenekunstfeltet og vil tilby publikum nye perspektiver på tvers av sjanger. De har tatt i bruk mange utradisjonelle scenerom og har i flere år hatt et særlig fokus på samisk kunst.  

Vårscenefest samler regionale, nasjonale og internasjonale scenekunstnere og blir ansett som et viktig møtepunkt for scenekunstfeltet.

Referanser
----------

1. ↑  «Kreative i nord- vårscenefest». Besøkt 15. februar 2024.
2. ↑  «dramatiker.no aktuelt Vårscenefest 2022». Besøkt 15. februar 2024.
3. ↑  «Populær teaterfestival har for første gang bredt samisk fokus Vårscenefest 2022 i Tromsø vil preges av samisk språk, kultur og scenekunst.». Besøkt 15. februar 2024.
4. ↑  «Hålogaland Teater er samarbeidspartner med Vårscenefest 2023». Besøkt 15. februar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Garphyttan** er en nasjonalpark ved Kilsbergens østre ende i Lekeberg kommune, nær Svenshyttan. Nasjonalparkens areal er 111 hektar (1,11 kvadratkilometer) og den ble oppretta i 1909 da Riksdagen avsatte områder til ni nasjonalparker, som var de første i Europa.

Parken består av artsrike enger og omkringliggende naturskog. Etter at nasjonalparken ble oppretta, ble englandskapet stående urørt, som førte til at det verdifulle kulturlandskapet vokste fram igjen. Senere ble slåtten gjenopptatt og engene har kunnet restaureres.

Severdigheter: De blomsterrike gamle markene, det rike fuglelivet og utsikten fra Svensbodaberget.

Se også
-------

* Naturvern
* Garphyttan

Referanser
----------

1. ↑  Ekström, Kajsa (24. april 2021). «Storslagen natur i Sveriges 30 nationalparker – från Abisko till Stenshuvud». *Dagens industri* **(svensk)**. Besøkt 22. mai 2021.
2. ↑  «Garphyttans nationalpark» (PDF). Länsstyrelsen i Örebro län. Besøkt 22. mai 2021.
3. ↑  «Hallå där Eva Ekholm Pehrson». *Nerikes Allehanda*. 24. mai 2004.

Eksterne lenker
---------------

* Garphyttans nationalpark i första numret av Sveriges Natur.
* Sveriges nationalparker: Garphyttans nationalpark
**Christian Rudolph Philip baron von Gersdorff til Baroniet Marselisborg** (1723-1800) var en dansk adelsmann, som blant annet var amtmann i Akershus. 

Han ble født på Husum slott som sønn av baron Niels Gersdorff (1688-1748) og Louise baronesse von Boineburg gen. Hohenstein (1684-1765). I sin ungdom reiste han og brødrene Nicolaus Maximilian og Frederik Carl utenlands med immatrikulering på Leidens Universitet i 1741. I 1743 ble han kammerjunker hos kronprinsesse Louise, en stilling han varetok frem til 1750, hvor han ble amtmann over Akershus. I 1751 ble han konferensråd, 1752 kammerherre og i 1757 amtmann over Kalø Amt. I 1764 ble han dekorert med l'union parfaite mens han i 1767 ble ridder av Dannebrog. I 1772 fikk han Baroniet Marselisborg i forleing og to år senere ble han utnevnt til gehejmeråd.

Han døde den 1. juni 1800, og ble bisatt i tårnkrypten i Viby kirke i Jylland.

Ekteskap
--------

Baron Gersdorff giftet seg den 2. april 1751 med hoffdamen Dorothea Øllegaard Rosenkrantz, datter av gehejmeråd Christian Rosenkrantz til Skovsbo og Frederikke Louise f. Krag.

Referanser
----------

1. 1 2   Eneveldets menn i Norge, side(r) 174[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Gersdorff» (PDF). *Danmarks Adels Aarbog*. 2 (57): 57. 1943.
3. 1 2  Bricka, Carl Frederik. «Gersdorff, Christian Rudolph Philip (Dansk biografisk Lexikon / V. Bind. Faaborg - Gersdorff)». *runeberg.org* **(dansk)**. Besøkt 9. juli 2022.
4. ↑  «Viby Kirke» (PDF). *Danmarks Kirker*. 5 (XVI): 2126. 1983–87. CS1-vedlikehold: Datoformat (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** WikiTree
 |
**Highlife** er en afrikansk musikkstil, som oppstod i Ghana på 1920-tallet. Musikkstilen spredte seg senere til Sierra Leone, Nigeria og andre vestafrikanske land. Opphavet til highlife-musikken de såkalte palm-wine orkestrene og ulike brassband, som turnerte i Ghana på slutten av 1800-tallet. 

Highlife kjennetegnes ved jazzinspirerte blåserrekker og at bandene har mange gitarer. Gitarene spiller gjerne ulike melodier, som veves sammen til én felles melodi (såkalt inter-locking). I tillegg blandes ofte tradisjonelle rytmer inn i musikken. I nyere tid har mange orkestere tatt i bruk synthesizere og trommemaskiner. I kjølvannet av dette har det oppstått en ny stilart, kalt hiplife, som er en kombinasjon av highlife og hiphop.

Kjente highlife-artister
------------------------

* Koo Nimo (Daniel Amponsah)
* The African Brothers Band
* Charles Amoah
* Solomon Ilori
* Jerry Hansen and The Ramblers
* E. T. Mensah
* Osibisa
* The Sweet Talks
* Daddy Lumba
* Alhaji K. Frimpong
* C.K. Mann
* Bobby Benson

Kilder
------

* Agordoh, A.A. (2002). Studies in African Music (Revised Edition). Ho: New Age Publication.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** Munzinger
 |
**Keith Claudius Mitchell** (født 12. november 1946) er en politiker fra den karibiske øygruppa Grenada. Han er landets lengst sittende statsminister.

Han satt som statsminister for Grenada mellom 1995 og 2008. Han satt i litt over 13 år som statsminister. Etter å ha gått av som statsminister var ha leder for det politiske partiet New National Party (NNP) og var i tillegg lederen for opposisjonen i det grenadiske parlamentet.

Mitchell ble utdannet ved Universitetet i Karibia og ved flere universiteter i USA.[] Ved valget i desember 1984 ble han for første gang valgt inn til en plass i Representantenes hus fra valgkretsen St. George North West, og han har holdt dette setet i hvert eneste etterfølgende valg.

Etter at New National Party seiret i valget som ble avholdt den 20. juni 1995, vant de åtte av de 15 setene i Representantenes hus. Dermed tok Mitchell over som statsminister og dannet regjering 22. juni 1995. Under Mitchells ledelse vant partiet alle de 15 setene i det neste valg som ble avholdt i januar 1999. NNP vant snevert en tredje periode i valget november 2003, men med noe redusert flertall i nasjonalforsamlingen.

New National Party ble slått i det påfølgende parlamentsvalget som ble avholdt 8. juli 2008 av National Democratic Congress (NDC). Tillman Thomas etterfulgte Mitchell som statsminister den 9. juli 2008. Mitchell sa at folket stemte for endring og gratulerte Thomas med valget.[] Etter valget fortsatte han som leder for NNP. Han ble tatt i ed som leder for den politiske opposisjonen den 16. juli 2008.

Ved valget i februar 2103 vant NNP igjen alle de 15 setene i parlamentet. Mitchell dannet på nytt regjering. Partiet vant på nytt valget i 2018.

Referanser
----------

1. ↑  «Biography: Keith Claudius Mitchell» **(engelsk)**. Government of Grenada. Archived from the original on 18. oktober 2014. Besøkt 20. april 2021. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
2. ↑  «Dr. Keith Mitchell sworn in; calls for togetherness». Caricom Today. 19. mars 2018. Arkivert fra originalen 20. april 2021. Besøkt 20. april 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Keith Mitchell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MGP **·** BBC Things
 |
***Parepuraea*** er en slekt av glansbiller med kølleformede antenner. De fleste har en matt glans og mer eller mindre flat kroppsform. De voksne billene finner man ofte på blomster, larvene kan finnes i mange ulike habitater.

Utseende
--------

Små (gjerne 2,5-3 mm) biller, de fleste artene er forholdsvis brede og flate, men det finnes også noen som er avlange eller hvelvede, fargen er oftest mer eller mindre rødlig. Overflaten er kledt med fine, korte hår og har som oftest kraftig mikroskulptur og er derfor temmelig matt glinsende. **Hodet** er lite, kort og bredt, fasettøynene store, dekker hele hodets sider. Antennene er nokså korte, 11-leddete, med en tydelig, tre-leddet kølle ytterst. **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske stort, omtrent så bredt som dekkvingene, jevnt tilsmalnet fremover. **Dekkvingene** er mer eller mindre parallellsidige, tvert avkuttet bak. **Beina** er korte og kraftige.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Europa.

Systematisk inndeling
---------------------

Artene blir ofte plassert i den store slekten *Epuraea*.

* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
				+ Familien glansbiller, Nitidulidae
					- Underfamilien Epuraeinae - noen ganger slått sammen med Carpophilinae
						* stammen Epuraeini
							+ Slekten ***Parepuraea*** Jelinek, 1977
								- *Parepuraea kolbei* (Grouvelle, 1908)
								- *Parepuraea nitida* (Reitter, 1873)
								- *Parepuraea simoni* (Grouvelle, 1895)
								- *Parepuraea spinifera* Jelinek, 1977

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. oktober 2020. Besøkt 15. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Prince Regent nasjonalpark**, tidligere **Prince Regent Nature Reserve**, er en nasjonalpark i delstaten Vest-Australia. I 1978 ble området valgt ut som et av UNESCOs biosfærereservater.

Land
----

Nasjonalparken dekker et område på 5 764 km2 og ble oppretta i 1964 for å beskytte nedbørsfeltet til elva Prince Regent River. I nord grenser parken til Mitchell River nasjonalpark. Sammen utgjør de et sammenhengende verneområde på over 7 500 km2. Det finnes både regnskog og sandsteinsletter i parken. Området har også en rekke kløfter, fosser, klipper og fjellkjeder.

### Tradisjonelle eiere

De tradisjonelle eierne av området rundt elva er det aboriginske Worrorra-folket.

Adgang
------

Området gjenstår som et av Australias mest avsidesliggende villmarksområder. Det finnes ingen veier til parken, og det er store tidevannsløp og malstrømmer som begrenser tilgang via sjøen. Området nås oftest med fly eller båt og har holdt seg nesten helt uendra siden den europeiske bosetningen av Vest-Australia. Spesiell tillatelse kreves for å få adgang inn i nasjonalparken.

Referanser
----------

1. ↑  «Department of Environment - Park Finder - Ngauwudu Management Area (Mitchell Plateau)». Besøkt 15. oktober 2010.
2. ↑  «AusAnthrop Australian Aboriginal tribal database». Arkivert fra originalen 27. september 2015. Besøkt 12. mai 2012.
3. ↑  Clendon, Mark (2014). *Worrorra: a language of the north-west Kimberley coast.* (See map, page i.). University of Adelaide. s. i. ISBN 978-1-922064-59-2. Besøkt 10. november 2020.
*For ordboken med samme navn for dialekter og nynorsk se Norsk Ordbok, for Ivar Aasens bok fra 1873 se Norsk Ordbog*
***Norsk ordbok*** er en ordbok for riksmål og moderat bokmål. Ordboken er utarbeidet av Tor Guttu og utgitt av Kunnskapsforlaget.

Førsteutgaven ble utgitt i 1993 under tittelen *Norsk Illustrert Ordbok*,[] fra 1998 heter den *Norsk ordbok* med undertitlene *riksmål og moderat bokmål* og *med 1000 illustrasjoner*. Den er en videreføring av *Riksmålsordboken* fra 1977 – en bok av dictionary-typen som var den første i sitt slag i Norge. Ordboken er også utgitt under navnet *Aschehoug og Gyldendals store norske ordbok*, i samme format som Store norske leksikon.

Verket inneholder over 1000 illustrasjoner for å vise hva et oppslag betyr der det er vanskelig forklare det med ord. Ordboken tar for seg både riksmål og moderat bokmål. Riksmålsord og -former er markert med en trekant for å skille ordet fra gjeldende bokmålsrettskrivning.

Annenutgaven fra 2005 er på over 1300 sider og inneholder over 81 000 oppslagsord. Riksmålsnormalen er gjennomgått av Det Norske Akademi for Språk og Litteratur (2002) og justert på noen punkter. De moderate bokmålsformene er revidert på bakgrunn av Norsk språkråds vedtak fra 2003, stadfestet av Kultur- og kirkedepartementet i 2005.

Digital utgave
--------------

Norsk ordbok inngår i språktjenesten Ordnett. Riksmålsformene er der erstattet av bokmålsformer.[]

| * v
* d
* r
Norske ordbøker |
| --- |
| Bokmål (moderat / radikalt) | 
* Bokmålsordboka
* Norsk ordbok
* Det Norske Akademis ordbok
* NTB-språket
* Tanums store rettskrivningsordbok

 |
| Nynorsk (Høgnorsk) | 
* Nynorskordboka
* Norsk Ordbok
* Norsk Ordliste
* NPK-språket

 |
| Riksmål | 
* Norsk Riksmålsordbok
* Det Norske Akademis ordbok
* Norsk ordbok
* Riksmålsordlisten

 |
| Elektroniske | 
* Det Norske Akademis ordbok
* Clue Norge
* Ordnett
* Stor norsk ordbok

 |

Portal: Litteratur
**Sunniva Hofstad** (født 2004) er en norsk bokser fra Sverresborg i Trondheim som representerer Bokseklubben av 1930.

Hofstad vant sølv under ungdoms-EM i 2019.
Hun vant EM-gull for junior (U19) i 75kg-klassen i 2021 (Montenegro) og 2022 (Sofia). I 2021 slo hun Vasiliki Stavridou (Hellas) i finalen.
I 2022 vant hun etter at motstanderen Tatia Bukia (Georgia) trakk seg før finalen.
Hofstad er Norges første europamester i boksing på ungdoms- eller juniornivå.

Hofstad vant VM-gull for junior i 2022 etter å ha slått Angie Solano Vanegas fra Columbia i finalen.

Hofstad ble senior i 2023 og er kvalifisert til Sommer-OL 2024 i Paris.

Referanser
----------

1. ↑  Sunniva Hofstad tok sølv i EM for Ungdom 2019
2. 1 2  «– Dette gullet skulle jeg ha», Adresseavisen 25. oktober 2021, s. 22.
3. ↑  «– Det er litt trist», Adresseavisen 22. april 2022, s. 22.
4. ↑  Norges Bokseforbund: Gull og bronse til de norske jentene i junior EM i Bulgaria
5. ↑  Norges Bokseforbund: Junior VM i Spania - Sunniva Hofstad ble VERDENSMESTER
6. ↑  Norges Bokseforbund: Omar Shiha og Sunniva Hofstad skal til OL 2024!!!

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sunniva Hofstad – BoxRec Rediger på Wikidata
* Sunniva Hofstad på Facebook Rediger på Wikidata

* Sunniva Hofstad på Instagram Rediger på Wikidata
**Leopoldo Ndakalako** (født 13. desember 1968 i Ohakaonde i provisen Cunene i Portugisisk Angola) er en angolansk geistlig og katolsk biskop av Menongue.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Leopoldo Ndakalako deltok på forberedende kurs i Lubango og studerte deretter filosofi ved seminaret i Huambo fra 1989 til 1993. Han fullførte teologistudiene fra 1994 til 1997 ved Det pavelige universitet Urbaniana i Roma. 

### Prest

Den 14. desember 1997 ble han presteviet for bispedømmet Ondjiva.[1]

Deretter var han først viserektor for forberedelseskurset og kapellan ved katedralen i Ondjiva. Fra 1999 til 2003 studerte han igjen ved *Urbaniana* og tok doktorgrad i filosofi. Deretter fungerte han som rektor for forberedelseskurset frem til 2016. Fra 2012 til 2017 var han biskoppelig vikar for sjelesorg og siden 2017 [[generalvikar99 for bispedømmet Ondjiva.[1]

### Biskop av Menongue

Den 19. mars 2019 utnevnte pave Frans ham til biskop av Menongue.[1] Den apostoliske nuntius til Angola, erkebiskop Petar Rajič, ordinerte ham til biskop i Ondjiva den 12. mai samme år. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Luanda, Filomeno Vieira Dias, og biskopen av Ondjiva, Pio Hipunyati. Innsettelden i bispedømmet Menongue fant sted den 26. mai 2019.
Kniplia Pukkverk ga ut ett album, det selvtitulerte "Kniplia Pukkverk" i 1975. Dette er det første av i alt to album fra visefolk, singer/ songwriter, countryfolk-bandet Kniplia Pukkverk der visesangeren Stein Ove Berg var sentral.

De fleste låtene de spilte på denne debuten var gamle trad-låter (uten kjent opphavsmann/ kvinne), men Stein Ove Berg har bidratt på en av dem, den svenske revystjernen fra langt tilbake i tid Ernst Rolf en annen, og forfatteren Sverre Vegenor er også kreditert her. Plata inneholder stort sett trad-låter, rallarviser og politiske viser, men Stein Ove skrev en av de beste låtene på plata, «Drømmene».

Kniplia Pukkverk gav deretter ut ett album til i 1977, som heter «Fest i Kniplia»

I bandet spilte og sang Jan Sjølie, Ingar Helgesen, Vidar Gunhildrud og Stein Ove Berg. Stein Ove Berg var allerede en stor visesanger i 1975, men allikevel tok han seg tid til å spille inn en plate med gamle venner. Her sang han og spilte banjo.

En annen som er med i gruppa er Ingar Helgesen, som har spilt og jobbet med alt fra Jokke, Kong Lavring, Vazelina, Kåre Virud, Sissel og D.D.E. for å nevne noen av hans over 400 produksjoner. Ingar Helgesen spilte gitar og sang. I tillegg var han tekniker og lydtekniker på begge platene. På albumet «Fest i Kniplia» var han også produsent.

Kniplia Pukkverk besto av medlemmene:

Jan Sjølie – bass

Vidar Ranvik Gunhildrud – sang, gitar, kor, munnspill

Stein Ove Berg – sang, banjo, gitar, melodica, munnspill, låtskriver

Ingar Helgesen – sang, gitar, kor, tekniker
**Statsborgerloven** er den lov som inneholder bestemmelser om hvordan man erverver og mister statsborgerskap. Den er lov av 8. august 1924, mens lov av 8. desember 1950 kalles riksborgerrettsloven.

Norges første lov om statsborgerrett ble vedtatt av Stortinget 21.april 1888. Her ble det blant annet fastslått at man kunne erverve norsk statsborgerskap gjennom kongelig bevilling dersom den utenlandske statsborger hadde hatt fast bolig i landet sammenhengende i tre år. Søkeren måtte også fremlegge at han ikke hadde vært til byrde for det offentlige fattigvesen, samt at han måtte være myndig. Denne første versjonen av loven ble med få endringer stående til den nye loven kom i 1924..

Loven av 1924 ble til ved skandinavisk lovsamarbeid. Endringene i forhold til Norges første statsborgerlov av 1888 gjaldt først og fremst gifte kvinners statsborgerrett. Etter den gamle loven mistet en kvinne sitt norske borgerskap dersom hun giftet seg med en utlending (som ikke var statsløs), etter 1924-loven beholdt hun sitt statsborgerskap inntil hun utvandret. Svenske kvinner beholdt sitt svenske statsborgerskap inntil de innvandret i ektemannens hjemland. Utenlandske kvinner som giftet seg med skandinaviske borgere fikk automatisk statsborgerskap. Fast botid ble i tillegg forandret fra tre til fem år. Søkeren måtte videre være fylt 21 år, ha hederlig vandel og være i stand til å forsørge seg selv og sin familie.

Ved provisorisk anordning av 17. august 1945 om tillegg til statsborgerloven ble et ukjent antall norske borgere fratatt sitt statsborgerskap og underlagt lovgivningen om fiendegods.

**Riksborgerrettsloven** opphevet den automatiske borgerretten for kvinner som giftet seg med nordmenn og innførte en rekke særregler for kvinner som hadde giftet seg med borger av fiendestat.

Någjeldende statsborgerlov er av 10. juni 2005. Den tar utgangspunkt i FN-konvensjonen om avskaffelse av alle former for diskriminering av kvinner.

Referanser
----------

1. 1 2  Riksarkivarens rapporter og retningslinjer nummer 22: Den sentrale statlige utlendingsforvaltningen 1945-2008 (2009) side 8

Eksterne lenker
---------------

* Statsborgerloven på Lovdata
* Statsborgerforskriften på Lovdata
**Steinsfoss tømmerrenne** er en 4 km lang renne laget i tre, som tidligere ble brukt til å fløte tømmer langs elva Otra i Vennesla kommune. Tømmerrenna ligger mellom demningen Beihølen og Steinsfoss kraftverk, og deler av strekningen er parallell med museumsjernbanen Setesdalsbanen. Fra 2010-tallet er den mye brukt av turgåere.

Historikk
---------

Tømmerrenna ble bygget mellom 1954 og 1957 da Steinsfoss kraftverk ble bygget, og vannstanden i elva ble lav mellom kraftstasjonen og demningen som ligger rundt 4 km lenger opp i elva. Tømmer som ble fløtt i elva, ble ledet i renna mellom demningen og kraftstasjonen. Transport av tømmer i renna opphørte i 1981, og tømmeret ble fraktet på vei i stedet for i elva. 

I 1984 ble renna vederlagsfritt overdratt fra e-verket til stiftelsen Steinsfoss tømmerrenne. Stiftelsen mottok også 800 000 kr, den samme summen det ville kostet å rive hele renna. Pengene har blitt brukt til vedlikehold av renna, men i senere år har både Vennesla kommune og Vest-Agder fylkeskommune støttet vedlikeholdet.

Utover 2010-tallet har renna og områdene Kringsjå og Paulen, som ligger langs elva, blitt svært populære turmål.

Tømmerrenna går gjennom Knudansheia naturreservat i Iveland kommune, og i forskriften for reservatet er det klargjort at alt nødvendig vedlikehold kan utføres.

Bilder
------

* Sett fra Steinsfoss kraftstasjon. Vannføringen er høyere enn normalt. Over tømmerrenna ses Setesdalsbanen og oppe til venstre er Paulen bru for jernbanen.Sett fra Steinsfoss kraftstasjon. Vannføringen er høyere enn normalt. Over tømmerrenna ses Setesdalsbanen og oppe til venstre er Paulen bru for jernbanen.
* Sett fra veibro ved kraftstasjonen. I fjellsiden i bakgrunnen er nødutløp for kraftstasjonen.Sett fra veibro ved kraftstasjonen. I fjellsiden i bakgrunnen er nødutløp for kraftstasjonen.
* Retning sør ved sørligste bro.Retning sør ved sørligste bro.
* Steinsfoss tømmerrenne i november 2015. Bildet er tatt ved Vrengen, nord for Kringsjå.Steinsfoss tømmerrenne i november 2015. Bildet er tatt ved Vrengen, nord for Kringsjå.

Referanser
----------

1. ↑  En vandring i Venneslas historie www.venneslatidende.no (abo) Lest 8. november 2023
2. ↑  Fylkeskommunen vil bidra til vedlikehold av Steinfoss Tømmerrenne i Vennesla Arkivert 16. desember 2019 hos Wayback Machine. www.vaf.no Lest 16. desember 2019
3. ↑  Turtips: Idylliske Tømmerrenna i Vennesla www.aftenbladet.no Lest 16. desember 2019
4. ↑   Forskrift lovdata

Eksterne lenker
---------------

* Turbeskrivelse i ut.no
* Om tømmerrenna hos Visit Norway
* Tømmerrenna i kulturminnesøk hos Riksantikvaren

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
***Fuglane*** er en norsk roman skrevet av forfatteren Tarjei Vesaas og utgitt i 1957. 

Hovedpersonen Mattis lever sammen med søsteren Hege. Mattis er tilsynelatende tilbakestående, og forfatteren skildrer Mattis' tankeverden. Boka har blitt tolket ulikt gjennom tidene: først som et forsvar for utviklingshemmedes menneskeverd, deretter som *eit sjølvportrett med visse atterhald*, som forfatteren selv uttalte, det vil si som en skildring av et følsomt kunstnersinn, og senest som en forsinket pubertetsskildring. promp

Handling
--------

Mattis lever i en forutsigbar tosomhet sammen med søsteren Hege. De har lite penger. Hege strikker kofter og gensere for å skaffe mat i huset. Mattis gjør også noen forsøk på å arbeide som slåttekar, men arbeidet går i stå for ham. Mattis oppdager rugda som trekker over hustaket og tolker dette som et slags tegn på at noe kommer til å skje. Han identifiserer seg med rugda. Likeledes tolker han et lynnedslag i et tre utenfor huset som et varsel. Tretoppene har Mattis kalt for Mattis-og-Hege.

Etterhvert bestemmer Mattis seg for å forsøke å gjøre nytte for seg som fergemann. Han skal ro folk over vannet i bygda der han bor. Det dukker ikke opp mange passasjerer. Den eneste er Jørgen, en mann som skal forsøke å finne jobb som tømmerhogger i området. Jørgen får husrom hos Mattis og Hege, og hun og Jørgen blir etterhvert kjærester. Dermed er ikke Mattis lenger alene om kjærligheten og oppmerksomheten fra Hege. Han føler at det skjer forandringer, både i forholdet til søsteren og i hans eget sinn. Noe må gjøres...

Mottagelse
----------

Boka regnes som et av Vesaas´ hovedverk, og var representert i verket *Norges nasjonallitteratur* fra 1968 som én av 32 romaner.

Film- og teaterversjoner
------------------------

* 1968: *Żywot Mateusza* (*Mattis' liv*); polsk film med regi av Witold Leszczyński og Franciszek Pieczka i hovedrollen.
* 1997: Det norske teatret satte opp en teaterversjon av romanen med Telemark-skuespilleren Nils Sletta i hovedrollen som Mattis. Regien var ved Ole Anders Tandberg. Sletta fikk Teaterkritikerprisen for sin rolle.
* 2010: Trøndelag Teater satte opp en ny teaterversjon, basert på dramatiseringen til Nils Sletta og Ole Anders Tandberg. Rollen som Mattis ble spilt av Øyvind Brandtzæg, mens rollen som Hege ble spilt av Marianne Meløy.
* 2019: Riksteateret i samarbeid med Turneteatret i Trøndelag.

Referanser
----------

1. ↑  ; *Store norske leksikon*.
2. ↑  Haugen, Morten. «Fuglane av Tarjei Vesaas - en misforstått pubertetsroman?». I tidsskriftet: *Bokvennen*, nr 2, 2000.
3. ↑  Omtale av filmen hos The Internet Movie Database. Besøkt 31.10.2010.
4. ↑  Omtale av forestillingen på Det Norske Teatrets nettsider. Besøkt: 31.10.2010. Arkivert 22. januar 2010 hos Wayback Machine.
5. ↑  Omtale av forestillingen på Trøndelag Teaters nettsider. Besøkt: 31.10.2010 Arkivert 18. november 2010 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Hennig-Olsen Is AS** er Nordens eldste iskremprodusent. Årlig produserer de ca. 30 millioner liter iskrem og frosne desserter på fabrikken i Hannevika utenfor Kristiansand.

Iskrem fra Hennig-Olsen har sine røtter tilbake til 1924. Kristiansanderen Sven Hennig-Olsen lærte manuell iskremproduksjon under et opphold i Chicago i USA. Da han returnerte til hjembyen i 1924 hadde han med seg produksjonsutstyr og oppskrifter. Iskremproduksjon ble en bigeskjeft i tobakkskiosken han startet i Kristiansand. Selve iskremfabrikken ble åpnet i 1960. Da hadde sønnen Otto Johan Hennig-Olsen overtatt ledelsen av bedriften. Gjennom en avtale med det vi i dag kjenner som NorgesGruppen, ble Hennig-Olsen Is sikret landsdekkende distribusjon av iskrem i 1993. I 1996 tok 3. generasjon Hennig-Olsen over driften, og Paal Hennig-Olsen ble administrerende direktør.

Hennig-Olsen Is satt verdensrekord i 2015 med Verdens største krone-is. Krone-isen var 3,08 m høy og rommet 1080 l iskrem, 60 l sjokolade og 40 l jordbærsyltetøy. Den ble fortært av et publikum på ca 9000 mennesker som var til stede i Kristiansand under kåringen. Iskremen er omtalt i boka Guiness World Records for 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hennig Olsen Is – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Hennig-Olsen Is på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Hennig-Olsen Is på Instagram Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Et **bevart grevskap** er et seremonielt område i Wales. Det finnes åtte slike områder, som er basert på 1974-grensene for de administrative grevskapene.

  


|  |
| --- |
| **Bevarte grevskap i Wales** |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 1. Gwent
2. South Glamorgan
3. Mid Glamorgan
4. West Glamorgan
5. Dyfed
6. Powys
7. Gwynedd
8. Clwyd
 | Kart over de bevarte grevskapene i Wales |

 |

I 1996 (etter lov om lokalstyre i Wales av 1994) ble de åtte administrative grevskapene i Wales avskaffet, og erstattet av bevarte grevskap. Disse følger nesten nøyaktig 1974-grensene. 

Hvert av grevskapene omfatter fra ett til fem administrative områder. Med unntak av Powys, som bare har ett område, fungerer de kun som seremonielle grevskap som omfatter flere grevskapsdistrikter og byer som hver for seg styres som enhetlige myndigheter.

De bevarte grevskapene med deres administrative områder er:

* Clwyd – Conwy, Denbighshire, Flintshire, Wrexham
* Dyfed – Carmarthenshire, Ceredigion, Pembrokeshire
* Gwent – Blaenau Gwent, Caerphilly, Torfaen, Monmouthshire, Newport
* Gwynedd – Anglesey, Gwynedd
* Mid Glamorgan – Bridgend, Merthyr Tydfil, Rhondda Cynon Taff
* Powys – Powys
* South Glamorgan – Cardiff, Vale of Glamorgan
* West Glamorgan – Neath Port Talbot, Swansea

Se også
-------

* Hovedområder i Wales
* Distrikter i Wales

Eksterne lenker
---------------

* (en) Preserved counties of Wales – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Bevarte grevskap i Wales |
| --- |
| Wales’ flagg | Gwent **·** South Glamorgan **·** Mid Glamorgan **·** West Glamorgan **·** Dyfed **·** Powys **·** Gwynedd **·** Clwyd | Storbritannias flagg |
**Karl Anders Wad** (født 15. november 1872 på Kongsberg, død 25. februar 1928) var grunnlegger av Laagendalsposten. 
Wad døde bare noen måneder før Laagendalspostens 25-årsjubileum.

Karl A. Wad var ansatt i Kongsberg Blad som typograf fra 1888. Mesteparten av tiden arbeidet han som typograf, men de siste to og ett halvt år var han redaktør. Han kom på kant med ledelsen i Kongsberg Blad om måten han presenterte stoffet på, uoverensstemmelsene førte til at han sluttet i Kongsberg Blad i 1903. Startkapitalen på 500 kroner til å starte Laagendalsposten lånte han med svigerfaren og broren som kausjonister. Avisen var i familiens eie til den ble kjøpt av Drammens Tidende på 70-tallet.

Han og hans kone Elise Madsen fikk tre døtre og adopterte Edwin Wadd, som senere overtok ansvaret for Laagendalsposten.

Eksterne lenker
---------------

* Laagendalsposten


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**-** |  **Redaktør i Laagendalsposten**(1903–1928) | Etterfølger:**Edwin Wadd** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Mengdelære** er den matematiske teorien om mengder, som representerer samlinger av abstrakte objekter. Den omfatter hverdagslige begreper som barn arbeider med i barneskolen, om samlinger av objekter, og elementene i og medlemskap i, slike samlinger. I det meste av moderne matematisk formalisme, er mengdelære språket som brukes for å beskrive matematiske objekter. Det er (sammen med logikk og predikatkalkulus) et av de aksiomatiske grunnlag for matematikk, som gjør at matematiske objekter kan konstrueres formelt fra de udefinerte termene "mengde" og "element i mengde". Den er selv en gren av matematikken og et aktivt felt for matematisk forskning.

I naiv mengdelære er mengder introdusert og forstått ved hjelp av begrepet mengder som samlinger av objekter sett på som et hele. 

I aksiomatisk mengdelære, blir begrepene mengde og element i mengde definert indirekte ved først å postulere visse aksiomer som spesifiserer deres egenskaper. I denne versjonen er mengder og elementer fundamentale begreper som punkt og linje i euklidsk geometri, og er ikke selv direkte definert.

Se også
-------

* Delmengde
* Overmengde

Eksterne lenker
---------------

* (en) Set theory – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Set theory – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Stanford Encyclopedia of Philosophy **·** Stanford Encyclopedia of Philosophy **·** MathWorld **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
**Besvimelse**, eller **synkope**, er plutselig tap av bevissthet som skyldes forstyrrelser i hjernens funksjon. Besvimelse inntrer når blodtilførselen til hjernen ganske brått blir utilstrekkelig, og en mister bevisstheten. Tapet av bevissthet er vanligvis kortvarig og en besvimelse går over av seg selv.

Besvimelse kan være uten medisinsk betydning eller skyldes en alvorlig tilstand. Tap av bevissthet bør derfor behandles som en medisinsk akuttsituasjon inntil symptomene er borte eller grunnen er kjent. Besvimelse kan oppstå under flere forhold. Det typiske er at en faller om eller siger sammen uten at det samtidig er tegn til smerter eller andre plager. Under besvimelse er pusten rolig og langsom, og ved vanlig besvimelse er det ingen kramper.

20–30 % av alle mennesker opplever å besvime, men de fleste opplever det bare én gang. En undersøkelse viste at 15 % av barn og unge under 18 år og 23 % av eldre over 70 år har hatt minst ett tilfelle av bevissthetstap. Omtrent 5 % av småbarn har hatt anfall der de har «holdt pusten».

Se også
-------

'\* Bevisstløshet, koma, kroppslig tilstand da all oppfatning, tenkning og handling er opphevet og pasienten ikke kan vekkes med rop eller smerte

Kilder
------

* Norsk helseinformatikk Arkivert 19. desember 2010 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Syncope (medicine) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BBC Things
 |
**Tore Moland** (født 10. januar 1972) er en norsk journalist. Han arbeider som utenriksjournalist i NRK Nyheter. 

Tore Moland er oppvokst på Toten, utdannet i internasjonal politisk historie ved Universitetet i Trondheim og Universitetet i Oslo og har en mastergrad fra London School of Economics.[]

Moland var i årene 2007–2009 NRKs korrespondent (stringer) i London, med ansvar for Storbritannia og Irland. Fra 2011 til 2017 var han vaktsjef og reportasjeleder for tv-programmet *Urix* på NRK2. I årene 2017–2021 var han programleder for podkasten *Krig og Fred*.

Moland ble tildelt tv-prisen Gullruten for beste nyhetsreportasje i 2001, og radioprisen Prix Radio for beste aktuelle program med podkasten Krig og Fred i 2019. Han var i 2016 nominert til den europeiske kringkastingsprisen Prix Italia for radiodokumentaren *Pianomannen*.

Referanser
----------

1. ↑  «Krig og fred (podkast)». *NRK Radio* **(norsk)**. Besøkt 15. mars 2022.
2. ↑  «Pianomannen - Historier fra virkeligheten (podkast)». *NRK Radio* **(norsk)**. 4. september 2018. Besøkt 15. mars 2022.
3. ↑  «Radiodokumentarkurs i NRK». *NRKbeta*. 25. august 2016. Besøkt 15. mars 2022. «I 2014 deltok Tore Moland på radiodokumentarkurset. Resultatet ble Pianomannen, som er nominert til årets Prix Italia. (---) Tore Moland, en garvet nyhetsjournalist, laget radiodokumentaren «Pianomannen» etter at han deltok på kurs i 2014.»

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Kari-Grete Alstad** | **NRKs korrespondent i London (stringer)**(2008–2009) | Etterfølger:**Gry Blekastad Almås** |
Forsvarsgrener
* Hær
* Flyvåpen
* Marine
* Marineinfanteri
* Kystvakt

Kystvakt i Sogn, KV6 - KV Garsøy
Tysk kystvaktskip
En **kystvakt** er en organisasjon som enten selvstendig eller som en del av et lands marine hevder landets suverenitet i territorialfarvannet og dets nasjonale rettigheter i tilstøtende farvann og økonomisk sone. Oppgavene varierer noe fra land til land; de omfatter gjerne håndhevelse av statens lover, oppsyn med fiske og fangst, kontroll med sikkerhetsbestemmelser for fartøyer, redningstjeneste, miljøvern til sjøs, og bekjempelse av smugling og illegal innvandring. Kystvakten kan også stå for driften av navigasjons- og kystradiosystemer, fyr- og merkevesen, og utføre isbryter- og værtjeneste m.m.

Kystvakten er som regel en offentlig organisasjon som har til hovedoppgave å ivareta kyststatens lover og regler i dens sjøområder som territorialfarvann og økonomiske 
soner. De fleste lands kystvakter opererer med skip og båter, og ofte også luftfartøyer som helikoptre og patruljefly.

En kystvakt kan være del av en stats militære organisasjon. Den norske Kystvakten inngår som en del av Sjøforsvaret. Den er et viktig element i Sjøredningstjenesten. den amerikanske kystvakten er en egen forsvarsgren). Kystvakten kan også være en sivil etat, som den svenske (*Kustbevakningen*) og den danske (*Farvandsvæsenet*). En kystvakt kan også være en privat organisasjon, som i Australia.

I noen land utøver kystvakten alle kyststatens maritime oppgaver eksempelvis sjømerking, håndhevelse av lov og orden til sjøs, miljøvern og tilsyn og kontroll med all sjøfart.

Eksempler
---------

* Kystvakten (Norge)
* Farvandsvæsenet (Danmark)
* Kustbevakningen (Sverige)
* Landhelgisgæsla Íslands (Island)
* Hellas’ kystvakt
* United States Coast Guard (USA)
* Garde côtière canadienne (Canada)

Bilder
------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  «kystvakt». *Det Norske Akademis ordbok* **(norsk)**. Besøkt 12. mars 2024. «organisasjon som enten selvstendig eller som en del av et lands sjøforsvar hevder landets suverenitet i territorialfarvannet og dets nasjonale rettigheter i tilstøtende farvann og økonomisk sone»

Kilder
------

* (no) «Kystvakt» i *Store norske leksikon*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Uppslagsverket Finland **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Kompetansesenter for IT i helse- og sosialsektoren AS** (**KITH**) var et norsk aksjeselskap eid av Helse- og omsorgsdepartementet, Arbeids- og inkluderingsdepartementet og KS. KITHs oppgaver omfattet blant annet å utvikle informasjonsteknologi for helse- og sosialsektoren.

KITH hadde ca. 30 ansatte og hovedkontor i Trondheim og avdelingskontor i Oslo. KITH arrangerte sammen med Norsk senter for elektronisk pasientjournal den årlige IT-helse konferansen HelsIT.

Standardisering
---------------

KITH etablerte standarder og profiler av standarder for bruk i det norske helsevesenet. KITH var norsk representant i flere internasjonale standardiseringsorganisasjoner.

Kodeverk
--------

KITH hadde ansvaret for å forvalte en rekke kodeverk for det norske helse og sosial-sektoren. Blant annet forvaltet KITH den norske versjonen av WHOs diagnosekodeverket ICD-10. Kodeverkene publiseres på et eget nettsted www.volven.no.

Historikk
---------

KITH ble etablert i 1990 som svar på en rapport fra Riksrevisjonen som var kritisk til lite systematisk utvikling av IT i det norske helsevesenet. Fra 1. januar 2012 er selskapet nedlagt og innlemmet i Helsedirektoratet.

Referanser
----------

1. ↑  «KITH AS overført til Helsedirektoratet». Arkivert fra originalen 10. mars 2014. Besøkt 10. mars 2014.

Eksterne lenker
---------------

* KITHs hjemmeside
* KITHs nettsted for kodeverk Arkivert 4. februar 2010 hos Wayback Machine.
* Direktoratet for e-helses hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
«Sandviksfjellet».  Malt av: Frants Bøe (1820–91) 
**Frants Diderik Bøe** (født 28. mai 1820 i Bergen, død 13. november 1891 samme sted) var en norsk maler som var mest kjent for landskaps- og stillebenbilder, ofte med dyr, fugler og blomster. 

Han var utdannet i København og Paris, og bereist i datidens Europa. Stillebenkunsten hans følger 1600-tallstradisjonen etter Jan van Huysum og andre nederlandske malere.

I likhet med flere samtidige kunstnere hadde han flere lengre opphold i Nord-Norge (ca. 1860 og noen år før Theodor Kittelsen). Flere av bildene han laget på den tid, er fortsatt i landsdelen. Han malte landskaper og fugleliv, gjengitt med lærebokplansjeaktig presisjon og kunstnerisk sans for proporsjonalitet og flatefordeling.

Etter 1864 bosatte han seg i Bergen. Han hadde da allerede i 1858 tatt til orde for at Bergen burde få seg sitt eget offentlige billedgalleri, etter at både Bergen museum og Bergen kunstforening (stiftet 1854) hadde begynt å bygge opp samlinger som ble kommunale fra 1878, under navnet Bergen billedgalleri.

Frantz Bøe fikk en trist avslutning på live da han ble ramt av et slagtilfelle på gaten. I stedet for å skaffe legehjelp, satte politiet ham i fyllearresten. Bøe døde 11 dager senere, og folk var så opprørt over saken at politipatruljer i Bergens gater ble angrepet og banket opp. Arne Garborg omtalte saken til *Bergens Tidende*s litteraturanmelder Bolette Larsen: «*Jeg liker godt bergensere når de pryler konstabler, jeg liker overhodet alle mennesker som pryler konstabler.*»

Nasjonalmuseet har fem av Bøes bilder, mens andre kunstmuseer over hele landet har verker. Baroniet i Rosendal brukte hans bilder som en del av en utstilling om utviklingen i landskapskunsten fra hans tid og til 1997, og har senere fulgt opp med en større utstilling av blomsterbilder (stilleben), mens en i Lofoten har konsentrert seg om maleriene av landskaper og fugler.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 10130859[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Boe, Frants Didrik, oppført som Frants Didrik Boe, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Frants el. Frantz Diderik Bøe, Norsk biografisk leksikon ID Frants\_Bøe, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Frants\_Bøe, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 25a52225-298d-4199-8577-f9f62d99ca08, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  
Jan Olav Gatland: *Bolette C. Pavels Larsen* (s. 174), forlaget Skald, 2023, ISBN 978-82-7959-358-4

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frants Bøe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Frants Bøe – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Frants Bøe hos Kunstindeks Danmark/Weilbachs Kunstnerleksikon

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Prabook **·** Kunstindeks Danmark **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** KulturNav **·** KulturNav
 |
**Arlington Hall** er et bygningskompleks i [[Arlington County[[ i den amerikanske delstaten Virginia. Her var var et sentralt militært tjenestested under Andre verdenskrig som med fremgang dechiffrerte fiendens kommunikasjon.

Historie
--------

Fra 1927 var det en utdanningsinstitusjon for unge kvinner under navnet *Arlington Hall Junior College for Women*. 

Noen måneder etter at USA gikk inn i Andre verdenskrig, ble Arlington Hall rekvirert av den amerikanske hær den 10. juni 1942 for Signal Intelligence Service (SIS) og Signal Security Agency (SSA) til bruk for militære formål som *Arlington Hall Station*. SIS og SSA var hemmelige amerikanske militærenheter som ble betrodd krypteringsanalysen av fiendtlige meldinger, hovedsakelig tyske, italienske og japanske, under andre verdenskrig.

Selv etter krigen og integreringen av SIS og SSA i Army Security Agency (ASA), som ble grunnlagt 15. september 1945, forble hovedkvarteret i Arlington Hall til 1989, da hovedkvarteret ble flyttet til Fort Belvoir i det tilgrensende Fairfax County.[1]

Siden den gang har Arlington Hall fungert som et treningssenter for USAs utenriksdepartement. Den huser Army National Guard Readiness Center og dermed hovedkvarteret til Army National Guard (ARNG), altså hæravdelingen av den amerikanske nasjonalgarde.

Referanser
----------

</references>