Miniatyr av ukjent kunstner: *Boucicaut* Jean II Le Maingre *ved venerasjonen av den hellige Katarina*. Fra *Maréchal de Boucicaut*s tidebok.
Jean II Le Meingres våpenskjold:  
*d'argent à l'aigle éployée de gueules becquée et membrée d'azur*
**Jean II Le Maingre** ( gammelfransk: Jehan le Meingre), også kalt **Boucicaut** (født 28. august 1366 i Poitiers i Frankrike, død 21. juni 1421 i Yorkshire i England) var en fransk ridder som var marskalk av Frankrike som var kjent for sin militære dyktighet.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var sønn av Jean I Le Maingre og tjenestegjorde som pasje ved hoffet hos Karl VI av Frankrike, og da han var 12 år fulgte han Ludvig II, hertugen av Bourbon på et felttog i Normandie. 

### Ridder, hærfører

Da han var 16 år, ble han slått til ridder etter slaget ved Roosebeke 27. november 1382.

I 1384 ssro han til Preussen for å slutte seg til Den tyske orden i deres krigføring mot de hedenske litauerne som konverterte deretter i 1386. Etter militære kampanjer mot maurerne i Spania og mot Toulouse i Frankrike, før han med hertugen av Bourbon vendte tilbake til Spania som hadde blitt en kampsted for hundreårskrigen før han i to år reiste rundt i middelhavsområdet.

I 1390 deltok han i en ridderturnering hvor han slo de mest kjente britiske soldatene i en-til-en kamp. Året etter reiste han tilbake til Preussen og kjempet mot hedninger i Livland og Preussen. Etter sin bemerkede innsats mot fienden i disse kampene ble han utnevnt til marskalk av Frankrike 25. desember 1391 av kong Karl VI i St. Martin-katedralen i Tours.

1396 deltok han i et felles korstog mot Det osmanske rike hvor han gikk på et stort nederlag i slaget ved Nikopolis 28. september samme år. Han ble tatt til fange hos den osmanske sultanen Bayezid I, men klarte i motsetning til de andre, å unngå å bli henrettet og løslatt etter at det var utbetalt løsepenger.

Etter å ha kommet hjem, dannet han en ridderorden og organiserte en støttestyrke til den bysantinske keiseren Manuel II Palaiologos på seks skip og 1 200 mann mot osmanene.

På bakgrunn av sine militære meritter og kjennskapen til Midtøsten ble han i 1401 utnevnt til fransk guvernør i Genova som hadde kommet under fransk kontroll av Karl VI i 1396. Han lyktes her å slå tilbake et angrep fra kong Janus av Kypros som prøvde å ta tilbake Famagusta på Kypros som hadde blitt tatt av Genova. Etter harde kamper i hele Middelhavet, klarte Genova å kjempe til seg frihet fra det franske styret.

Han vendte da tilbake til Frankrike, og ble en del av rivaliseringen mellom Burgund-fraksjonen og Orléans-fraksjonen. 

Under slaget ved Agincourt i 1415 hadde han kommandoen over de fremskutte franske styrkene, men ble tatt til fange av de engelske styrkene under Henrik V og døde seks år senere i Yorkshire. 

Han ble begravet i katedralen i Tours.

Litteratur
----------

* Denis Lalande (utg.): *Le Livre des faits du bon messire Jehan le Maingre, dit Boucicaut, maréschal de France et gouverneur de Jennes* (= *Textes littéraires français.* 331, ISSN 0257-4063). Édition critique. Droz, Genf 1985.
* Denis Lalande: *Jean II le Meingre, dit Boucicaut. (1366–1421). Étude d'une biographie héroïque* (= *Publications romanes et françaises.* 184, ISSN 0079-7812). Droz, Genf 1988, (französisch).
* Albert Châtelet: *L'âge d'or du manuscrit à peintures en France au temps de Charles VI et les heures du Maréchal Boucicaut.* Faton, Dijon 2000, ISBN 2-87844-040-4.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** BNE
 |