**Ragdoll** er en katterase med lang og silkeaktig pels og blå ovale øyne. Pelsen skal ha hvit grunntone, men den kan farge ut i flere fargetoner. Rasen utvikles langsomt og det kan ta flere år før den når full størrelse. Normal vekt regnes som 4–7,5 kg, men storvokste hunner kan bli opp mot 6,5 kg og hanner opp mot 9,5 kg. Derfor regnes rasen som verden nest største katterase, etter maine coon. Rasen hevdes å oppføre seg som «filledukker» når de løftes; altså motstandsløst. Derav også rasenavnet ragdoll, som betyr filledukke på engelsk.

Opprinnelse
-----------

Fullvoksen ragdoll med tydelig løvemanke
Katterasen stammer fra California i USA, der den ble utviklet av Ann Baker. Hun var oppdretter av perser da hun startet avlsarbeidet med ragdoll i 1963. Stammoren var en hvit huskatt med navnet Josephine. Den ble beskrevet som en katt av angoratypen, fordi den lignet. Josephine var eid av Ann Bakers nabo, fru Pennels. Hun var en frittgående katt og hadde mange kull. Ann ønsket ett kull påsom hun kunne bruke i sitt avlsarbeid, og parret katten med en svart perserhanne hun hadde. Resultatet ble en katt hun kalte Blackie. Josephine fikk flere kull. I et av dem blant annet en hann som fikk navnet Daddy Warbucks. Den minnet litt om en hellig birma, med hvit bliss. Faren til Daddy Warbucks er ukjent. Ann ønsket å benytte begge guttene i sin videre avl, og både Blackie og Daddy Warbucks ble parret tilbake med moren. 

Etter Blackies kull beholdt Ann en mørk «burmesertype» hunnkatt, som hun kalte Buckwheat.

Daddy Warbucks ble så parret på mora Josephine og på søstra Buckwheat. Resultatet var de første kattene registrert som ragdoll. I kullet med mora kom Fugianna, en brun bicolor hunnkatt, og med søstra Buckwheat kom en hunnkatt og en hannkatt, Tiki og Kyoto (colorpoint og mitted). Disse tre kattene dannet grunnlaget for det Ann Baker kalte light side og dark side av rasen. Så de tre første ragdoll var en av hver av dagens varianter.

Ragdoll ble først anerkjent av forbundet NCFA (eksisterer ikke lenger) som selvstendig rase i 1965.

Ann Baker parret balineserhanner med flere av hunnkattene sine for å få frem lilla katter. Mange av disse krysningene er ikke stambokført korrekt, og man kan finne parringer med umulige fargeresultater fra tidlige generasjoner. Genetikk var ikke Ann Bakers sterke side. Hun beholdt hunnkatter etter disse parringene med balinesere, og brukte så ragdollhanner på disse igjen. Så man kan si at lilla kom inn i rasen den veien etter at hun skapte bærere.

Utseende
--------

Rasen har kort pels i ansiktet som blir lengre på ryggen og nedover, og avsluttes med en stor buskete hale. Hodet er bredt og snutepartiet relativt kort. Brystet og framhalsen hos voksne katter har tydelig «løvemanke». Øynene er blå. Lemmene lange og muskuløse, bredbrusket og sterke. De kalles «pointed», fordi ørene, ansiktet, ekstremitetene og halen har mørkere utfarging enn resten av kroppen.

Atferd
------

Rasen har normalt et rolig lynne og regnes som menneskekjær og sjelden aggressiv. Den er ofte selskapssyk og ligger ofte ved eieren og slapper av.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Ragdoll. zooplus Magasin, 21. mars 2019. Besøkt 2019-08-18

Eksterne lenker
---------------

* The World of Ragdoll Cats
* The Ragdoll Connection Network Arkivert 2. november 2020 hos Wayback Machine.
* Ragdoll Fanciers Worldwide Club
* Ragdoll International
* Ragdoll Fanciers Club International

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |