recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Bulolispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Små (mindre enn 4 millimeter), avlange, gulaktige bladbiller med mørke tegninger. Hodet er nokså stort, antennene middels lange (en tredjedel av kroppslengden) og 8-leddete. Pronotum er firkantet. Dekkvingene er jevnbrede med 8 punktrader av grove punkter og tre opphøyde lengderibber. Beina er korte og kraftige.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på enfrøbladete planter og eter fra dem. Disse artenes vertsplanter er ukjente.

Utbredelse
----------

Slekten er bare kjent fra Ny-Guinea.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Coelaenomenoderini** Weise, 1911
						* slekten ***Bulolispa*** Gressitt & Samuelsson, 1990
							+ *Bulolispa bimaculata* Gressitt, 1990
							+ *Bulolispa sublineata* Samuelson, 1990

Litteratur
----------

* Hispines of the world - *Bulolispa*
* *Bulolispa* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bulolispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bulolispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Bulolispa* hos ITIS Rediger på Wikidata
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Modell av *Beagle 2*
**Beagle 2** var en romsonde som foretok et mislykket landingsforsøk på Mars. Sonden var en del av Den europeiske romfartsorganisasjonen (ESA) sitt Mars Express-prosjekt. Den ble skutt opp sammen med modersonden fra Bajkonur i Kasakhstan den 2. juni 2003.

Beagle 2 ble koblet fra Mars Express på vei mot Mars 19. desember 2003. Sonden fløy så alene mot Mars i fem dager og var tenkt å gå inn i marsatmosfæren 25. desember. Kontakt med Beagle 2 ble aldri oppnådd, og man visste ikke om sonden landet på Mars. Sonden ble meldt tapt av ESA 6. februar 2004.

Gjenfunnet i 2015
-----------------

Bilde av Beagle 2 på Mars
I januar 2015 meldte ESA at Beagle 2 var identifisert på et overflatebilde av Mars tatt av NASAs Mars Reconnaissance Orbiter i desember 2014. Bildene er såpass klare at forskerne tror sonden er intakt. To av solcellepanelene ble tilsynelatende ikke foldet ut, og ble dermed stående i veien for antennen som skulle kommunisere med Jorden.

Referanser
----------

1. ↑  ESA - Beagle-2 lander found on Mars (publisert 16. januar 2015) Besøkt 28. desember 2015
2. ↑  Aftenposten - Fant Mars-lander etter 11 år (publisert 16. januar 2015) Besøkt 28. desember 2015

Kilder
------

* NASA: National Space Science Data Center - Beagle 2 Besøkt 28. desember 2015

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Beagle 2 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisielt nettsted (tilsynelatende forlatt pr. desember 2015) Besøkt 28. desember 2015

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**«Bulletproof»** (norsk oversettelse: *skuddsikker*) er en svensk popsang fra 2020 med den svenske sangeren Dotter. Den ble første gang fremført under Melodifestivalen i 2020, der den til slutt endte på andreplass. Sangen ble utgitt for nedlastning og strømming 22. februar 2020.

Om sangen
---------

«Bulletproof» er skrevet av Johanna Jansson (Dotter) sammen med forloveden Dino Medanhodzic og kompisen Erik Dahlqvist. Sangen ble til da de tre satt og spilte kort, og Dotter og Dahlqvist ville finne på en tittel til en ny sang: «Men det ble diskusjon, for vi hadde ikke bestemt om dette skulle være en seriøs låtskriverdag eller en slappe av-dag», sa Dotter i et intervju med *Aftonbladet* i mars 2020. Diskusjonen endte i en krangel der Dahlqvist dro hjem, og kjæresteparet Dotter og Medanhodzic ble uvenner. «Dagen etter gikk jeg inn og stengte døren, låste meg inn og skrev hele 'Bulletproof'-teksten basert på når folk sårer noen under en krangel», sa Dotter.

Sangen ble sendt til SVTs Melodifestivalen 2020 og var en av de 28 låtene som ble plukket ut til konkurransen vinteren 2020. Sangen ble første gang fremført, da Dotter deltok i delfinale 2 i Göteborg 8. februar 2020. Sangen gikk videre til finalen i Stockholm lørdag 7. mars 2020. Der endte den på andreplass, kun ett poeng bak vinnerlåten «Move» med The Mamas.

Listeplasseringer
-----------------

| Liste (2020) | Høyesteplassering |
| --- | --- |
| Sverige (Sverigetopplistan) | 2 |

Referanser
----------

1. ↑  Allt om finalen: Artisterna och låtarna Expressen Lest 27. februar 2020
2. ↑  «Melodifestivalen 2020 – Finalen». *SVT Nyheter* **(svensk)**. 7. mars 2020. Besøkt 8. mars 2020.
3. 1 2  «Grälet med pojkvännen blev succé i Mello». *Aftonbladet* **(svensk)**. Besøkt 7. mars 2020.
4. ↑  «🇸🇪 Dotter & Dino Medanhodzic: "It took a while to come up with the chorus"!». *ESCXTRA.com* **(engelsk)**. 6. mars 2020. Besøkt 7. mars 2020.
5. ↑  Balcer Bednarska, Jaqueline (8. februar 2020). «Anna Bergendahl och Dotter vinnare i andra deltävlingen». *SVT Nyheter* **(svensk)**. Besøkt 7. mars 2020.
6. ↑  «Melodifestivalen 2020 – Finalen». *SVT Nyheter* **(svensk)**. 7. mars 2020. Besøkt 8. mars 2020.
7. ↑  «Veckolista Singlar, vecka 10». Sverigetopplistan. Besøkt 7. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bulletproof* på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) *Bulletproof* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *Bulletproof* på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) *Bulletproof* på Genius — sangtekst Rediger på Wikidata
***Jazz & Heavy*** er et norsk musikkprogram som gikk på NRK2 fra 1998 til 1999. Programmet inneholdt musikkvideoer og konsertopptak med vekselvis jazz og heavy metal. Programmet ble ledet av Geir Kolden og Tonny Kluften, som begge hadde sin bakgrunn i ungdomsprogrammet *Direkte lykke*. Kolden og Kluften er begge musikkelskere, men sterkt uenige om hvilke premisser som ligger til grunn for "god musikk". Kluften sverger til fri-jazz mens Kolden står med begge beina godt plantet i heavy metal-land. Dermed var det duket for en del konflikter i programmet. Programmet var en del av ungdomsprogrammet U og gikk på tirsdagskvelder.

*Jazz og Heavy* ble ingen publikumssuksess, men gikk i to sesonger. Premieren ble kun sett av 7000.

Referanser
----------

1. ↑  «Pop TV». *arkiv.nrk.no*. 24. mai 1999. Besøkt 8. august 2016.
2. ↑  «Tonny & Geir». *www.dagbladet.no*. 18. mars 1999. Besøkt 8. august 2016.
3. ↑  «u:vev». 21. februar 1999. Arkivert fra originalen 21. februar 1999. Besøkt 8. august 2016.
4. ↑  «DAGSREVYEN ØKER». *VG*. 20.10.1998.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside (arkivert versjon fra februar 1999)
* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
**Alexi Tuomarila** (født 27. februar 1974 i Björneborg, Finland) er en finsk jazzpianist og komponist.

Biografi
--------

Tuomarila fikk undervisning i  klassisk piano fra han var 6 til han var 18 år gammel. Han likte godt rockemusikk, før han oppdaget jazz i sin fars platesamling. I 1993 startet han studier ved Konservatoriet i Helsingfors (1994-99). Han fortsatte studiene under Diederik Wissels og Nathalie Loriers ved Konservatoriet i Brussel. I studietiden møtte han Nicolas Kummert, Christophe Devisscher og Teun Verbruggen, som ble med i kvartetten hans fra starten i 1999.Samme år vant han prisen for beste band og beste solist i den internasjonale konkurransen Jazz Hoeilaart. I 2001 mottok han første prisen i jazzsolist-konkurransen i Monaco og vant Tremplin-konkurransen i Avignon med kvartetten sin. Kvartetten hadde da også gitt ut tre album. I 2005 dannet han en trio, med Mats Eilertsen og Olavi Louhivuori, og de ga ut albumet *Konstellasjoner*. Siden 2006 har han spilt med Tomasz Stańko, og i 2009 spilte han i kvintetten *Woodoo Alle*. Han har også samarbeidet med Joey Baron, Kenny Wheeler, Anders Jormin, *Gress Aper*, Lionel Beuvens, og Perico Sambeat.

Discography
-----------

### Soloalbum

Alexi Tuomarila Quartet (Christophe Devisscher, Nicolas Kummert, Teun Verbruggen)
* 2001: *Voices Of Pohjola* ‎(Igloo - IGL 158)
* 2003: *02* ‎(Finlandia Records, Warner Jazz - 0927-49148-2)

Alexi Tuomarila Trio (Mats Eilertsen, Olavi Louhivuori)
* 2006: *Constellation* ‎(Jazzaway Records - JARCD 030)
* 2013: *Seven Hills* ‎(Edition Records - EDN1041)
* 2017: *Kingdom* ‎(Edition Records - EDN1090)

### Samarbeid

Tomasz Stańko Quintet (Anders Christensen, Jakob Bro, Olavi Louhivuori)
* 2009: *Dark Eyes* (ECM Records - ECM 2115)

Nicolas Kummert Voices (Hervé Samb, Jens Maurits Bouttery, Jozef Dumoulin, Lionel Beuvens, Nicolas Thys)
* 2010: *One* ‎(Prova Records - PR 0610-CD13)
* 2014: *Liberté* ‎(Prova Records - PR 1402-CD25)

Drifter (Alex Gilain, Axel Gilain, Nicolas Kummert, Teun Verbruggen)
* 2015: *Flow* (Edition Records - EDN1059v)

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 150912057, catalogue.bnf.fr, besøkt 30. desember 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Alexi Tuomarila - pianist, composer». JazzFinland.fi. Besøkt 16. november 2017.

* Philippe Carles, André Clergeat, Jean-Louis Comolli: *Le nouveau forsøk du jazz*. R. Laffont: Paris, 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alexi Tuomarila på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Alexi Tuomarila på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Alexi Tuomarila på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Alexi Tuomarila på Songkick Rediger på Wikidata
* Offisielt nettsted
* Oppføring (Jazz i Belgia)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Beaminster** er en liten by i Dorset, England. Den ligger ved veien A3066, mellom Bridport og Crewkerne, i dalen elven Brit renner gjennom. Den er omtrent 24 km nordvest for Dorchester, som er fylkets hovedby. Den er lokalisert i en bolleformet dal nær kilden for den lille elven Brit. Byen er kjent for Beaminsterfestivalen, en årlig ni dager lang musikk- og kulturfestival. I henhold til folketellingen i 2013 er det beregnet et antall på rundt 3 100 innbyggere i byen. En liten økning fra 2936 i 2001.

Under borgerkrigen var byen på parlamentets side, og ble plyndret av rojalistiske styrker i 1644. Ettersom jernbanen ikke ble lagt til Beaminster 1800-tallet, som med mange andre byer, opplevde den ikke tilsvarende vekst, og den er derfor en av de minste byene i Storbritannia. Byens historie er preget av framstilling av ull og lerret. Byen hadde tre storbranner på 1600- og 1700-tallet, den første av disse, som skjedde under borgerkrigen, ødela bortimot byens struktur. Sognekirken er kjent for sin arkitektur, særskilt sitt flotte tårn.

I kulturen
----------

Beaminster er omtalt som «Emminster» i det fiktive Wessex til forfatteren Thomas Hardys roman *Tess of the d'Urbervilles*.

William Barnes, Dorsets poet fra 1800-tallet og som skrev på dialekt, omtalte Beaminster:

*Sweet Be'mi'ster, that bist a-bound*
*By green and woody hills all round,*
*Wi' hedges, reachen up between*
*A thousand vields o' zummer green.*

Referanser
----------

1. 1 2  «Surrounding towns and villages». *Dorset County Council*. 29. oktober 2013

Litteratur
----------

* Newman, John; Pevsner, Nikolaus (1972): *Dorset. The Buildings of England*. Harmondsworth: Penguin Books. ISBN 0-14-071044-2. s. 84–89

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Beaminster – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Beaminster i Open Directory Project

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** GeoNames **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**«Solid»** var en norsk bark, i fart fra 1879 til 1907.

«Solid» var bygget ved Kraagevaag Verft i Dypvaag Sogn ved Tvedestrand. 
Barkens hjemmehavn var Tvedestrand 1879-1895, Larvik 1895-1899 og Langesund 1899-1907.

Skuta var eid av Hagbart Nielsen m.fl. i Tvedestrand fra 1879 til 1895, deretter av 
Danield Hansen, Larvik fram til 1899 før den ble overtatt av Hermann Skougaard i Langesund.

«Solid» kom opp i alvorlige problemer i et uvær i 1902, på reise fra Newport, Rhode Island i USA til Pernambuco i Brasil. Da kom hun seg til slutt inn til Plymouth i Massachusetts i USA med innbrukket rekke og istykkerslått skansekledningen.

«Solid» endte sin ferd da den sprang lekk i Atlanteren vinteren 1907, og måtte forlates nær Azorene. Skuta var da på vei fra 
Campeatchy i Mexico til Falmouth i England med tømmer. Mannskapet pumpet i tre døgn, men måtte gi tapt da en bråttsjø brøt ned fartøyet.

Mannskapet gikk i livbåten og satte seil, og ble reddet av den norske barken «Edward Percy» av Stavanger. 

En modell av «Solid» henger som kirkeskip i Langesund kirke, og Per Ludvig Gusfre lanserte i 2019 en egen sang til skuta: «Solid av Langesund».

Skipsførere
-----------

* 1879-1888: Lars Edvard Berntsen
* 1888-1889: A. Arntsen
* 1889-1895: Lars Edvard Berntsen
* 1895-1899: Danield Hansen
* 1899-1903: Christian Høy
* 1903-1907: J. Anker

Referanser
----------

1. 1 2  https://skipshistorie.net (Besøkt 19. mai 2021)
2. ↑  *Langesund Menighetsblad* nr. 6 2019 side 6/7

Kilder
------

* «Solid» hos Sjøhistorie
Sandhurst
**Royal Military Academy Sandhurst** er den britiske hærens krigsskole, beliggende i landsbyen Sandhurst i Berkshire. Alle offiserer i den britiske hæren, og mange fra andre steder i verden, får sin utdannelse ved Sandhurst.

Alle som vil bli offiser i den britiske hæren må bestå offiserskurset, som varer 44 uker, før de utnevnes til offiser. Opptak til skolen utføres over en snau uke av *Regular Commissions Board*. Etter offiserskurset får kadettene videre opplæring innen den våpenarten de vil tjenestegjøre i. Profesjonelt kvalifiserte kadetter (leger, tannleger, sykepleiere, veterinærer, jurister og feltprester) får et kortere offiserskurs.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Royal Military Academy Sandhurst – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BBC Things
 |
***My Babysitter's a Vampire*** (fransk: *Ma gardienne est un vampire*; norsk: *Min barnevakt er vampyr*) er en kanadisk skrekk- og komiserie for barn og tenåringer som gikk på Télétoon fra 2011 til 2012. Serien var basert på fjernsynsfilmen av samme navn. I Canada hadde serien premiere på fransk på fjernsynskanalen Télétoon den 28. februar 2011, på engelsk på Teletoon den 14. mars 2011, og på Disney Channel i USA den 27. juni 2011.

TV-serien følger Ethan Morgan (spilt av Matthew Knight), som oppdager, akkurat som i fjernsynsfilmen, at barnevakten Sarah (Vanessa Morgan) er en vampyr. I filmen lærer han å ha visjoner og hans beste venn Benny Weir (Atticus Mitchell) er en trollmann. Serien følger de tre mens de får overnaturlige evner og deres eventyr, og tidvis får hjelp fra andre vampyrer, Rory (Cameron Kennedy) og Erica (Kate Todd), samtidig som de må forholde seg til dagliglivets problemer på skolen.

Referanser
----------

1. ↑  «*My Babysitter's a Vampire*, A Movie That Takes a Comedic Bite Out of Pop Culture Vampires, Premieres Friday, June 10 on Disney Channel». *Disney Channel Medianet*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *My babysitter's a vampire* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *My babysitter's a vampire* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
Ordenstegn for storoffiser av Savoies militærorden
**Storoffiser** er betegnelsen på den nest øverste grad i ordener, særlig i slike som har fem trinn, men også i en del andre.

Betegnelsen har sitt opphav i ordningen av den franske Æreslegionen, som har følgende trinn:

* storkors (*grand-croix*)
* storoffiser (*grand officier*)
* kommandør (*commandeur*)
* offiser (*officier*)
* ridder (*chevalier*)

Betegnelsen benyttes enkelte ganger også om nest øverste grad i ordener som benytter annen terminologi, da for å indikere likeverdighet med hensyn til status. Graden storoffiser tilsvarer klassen *kommandør med stjerne* i tregradige ordener der kommandørgraden og riddergraden er delt i to klasser, slik som i de to norske ordenene, St. Olavs orden og Den Kongelige Norske Fortjenstorden.

Referanser
----------

1. 1 2  «Ordensklasser og -insignier» i Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966, s. 16f.

Kilder
------

* «Ordensklasser og -insignier» i Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966, s. 16f
Statue av Francisco de Vitoria, i Vitoria-Gasteiz
**Francisco de Vitoria** (født ca. 1483 i Burgos i Spania, død 12. august 1546 i Salamanca) var en spansk katolsk teolog. Han ble grunnlegger for den skoleretning innen filosofien som går under betegnelsen Salamanca-skolen, og minnes særlig for sine bidrag til tenkningen rundt rettferdig krig og om internasjonal rett.[]

Liv og virke
------------

Francisco de Vitoria var av jødisk bakgrunn. Han ble medlem av presteordenen dominikanerne i 1504 og fikk sin utdannelse ved College Saint-Jacques i Paris, der han underviste i teologi fra 1515. I 1523 vendte han hjem til Spania for å undervise i teologi ved Gregoriusklosteret i Valladolid. Tre år etter ble han valgt til å bekle førstelærestolen for teologi ved Universitetet i Salamanca, og fremmet der thomismen.[]

Han var en vidkjent lærd, og ble rådspurt av keiser Karl V som samtidig var Spanias konge.[] Han ble bedt om å vurdere den spanske konges rett til å herske over de innfødte innbyggere i Amerika, en rett som han tilstod kongen, men han gikk ikke så langt i denne rettferdiggjørelse som kongen hadde ønsket seg.[]

Francisco de Vitoria etterlot seg ingen verker, men hans tanker er likevel kjent gjennom de forelesningsnotater som hans studenter samlet og fikk utgitt i årene 1527-1540 under de følgende titler:[]

* *De potestate civili*, 1528
* *Del Homicidio*, 1530
* *De matrimonio*, 1531
* *De potestate ecclesiae I og II*, 1532
* *De Indis*, 1532
* *De Jure belli Hispanorum in barbaros*, 1532
* *De potestate papae et concilii*, 1534
* *Relectiones Theologicae*, 1557
* *Summa sacramentorum Ecclesiae*, 1561

Referanser
----------

1. ↑   Det tyske nasjonalbibliotekets katalog, GND-ID 11768239X, besøkt 31. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Philosophy Ontology project, oppført som Francisco De Vitoria, InPhO ID thinker/4074, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Brockhaus Enzyklopädie, oppført som Francisco Vitoria, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id vitoria-francisco[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Joseph Schroeder, Francis of Vittoria from *Catholic Encyclopedia* (1911).

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
En observatør fra Royal Observer Corps speider etter tyske fly fra et hustak i London i 1940
**Royal Observer Corps** (ROC) var en sivilforsvarsorganisasjon som eksisterte i Storbritannia mellom 1925 og 1995, da ROC ble nedlagt grunnet avslutningen av den kalde krigen og teknologiske fremskritt knyttet til strategisk og taktisk varsling av luftangrep. Bakgrunnen for opprettelsen av ROC var tysk bombing av London under første verdenskrig og observatørene i korpset besto hovedsakelig av sivile, de ble trenet av en lite gruppe profesjonelle fulltids offiserer med bakgrunn fra RAF.

Royal Observer Corps hadde en viktig rolle under andre verdenskrig hvor de inngikk som en del av Dowdingsystemet, Storbritannias varsling og kontrollsystem for luftforsvar. Ved utbruddet av krigen var det 30 000 observatører og 1 000 observasjonsposter. I Slaget om Storbritannia i 1940 hadde ROC en sentral funksjon, dels fordi radarsystemene ikke var så nøyaktige og dels fordi de ikke fanget opp fly som fløy lavt. De tidlige radarsystemene i Chain Home kunne heller ikke følge fly inn over land, noe det finmaskede nettet med observatører forsøkte å avhjelpe.

Distinksjoner
-------------

* Observer CaptainObserver Captain
* Observer CommanderObserver Commander
* Observer Lieutenant CommanderObserver Lieutenant Commander
* Observer LieutenantObserver Lieutenant
* Observer OfficerObserver Officer

* Chief ObserverChief Observer
* Leading ObserverLeading Observer

Eksterne lenker
---------------

* ROCs historie, fra nettstedet til Royal Observer Corps Association Arkivert 2. oktober 2009 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Francisco Rebello de Andrade** (født 5. juli 1923) var en portugisisk seiler som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Andrade vant en olympisk bronsemedalje i seiling under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den portugisiske båten «Espadarte» som kom på tredjeplass i starbåt-klassen bak den italienske båten «Merope» og «Comanche» fra USA. Seilingene ble avviklet i perioden 20. til 23. juli 1952. Mannskapet på «Espardarte» besto de Andrade og Joaquim Fiúza.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Finlands flagg Helsingfors – Bronse Bronse i seiling, starbåtklassen Portugals flagg Portugal

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 25. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Francisco de Andrade – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Francisco de Andrade – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Francisco de Andrade – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
**Royal Mint** (*den kongelige mynt*) er foretaket som har ansvar for å lage mynter (mynte) i Storbritannia. Organisasjonen har sin historie tilbake til 886, da det første sentrale myntslageriet, London Mint, ble opprettet. Først i det 15. århundre fikk Royal Mint enerett på å slå mynt i Storbritannia. Den mest kjente sjefen for Royal Mint er Isaac Newton, som tiltrådte embetet i 1696.

Royal Mint opererer nå (siden 1975) som et *Government Trading Fund*, hvilket i praksis betyr at det drives som et statseid selskap. Foretaket slår ikke bare mynt for Storbritannia, men lager og eksporterer mynter til mange andre land. Den produserer også militære medaljer, minnemedaljer og lignende for staten, skoler og bedrifter.

Royal Mint holder til i Llantrisant i Wales. Sikkerheten ivaretas av en bevæpnet enhet fra Ministry of Defence Police

Mynter som produseres for staten har siden 1282 blitt kontrollert for størrelse, vekt og kjemisk sammensetning i den årlige *Trial of the Pyx*.

Britiske sedler lages av Bank of England. I Skottland og Nord-Irland har alle etablerte banker rett til å lage sedler, mot å deponere et tilsvarende beløp i Bank of England.

Referanser
----------

1. ↑   www.researchgate.net[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisiell blogg Rediger på Wikidata

* (en) Royal Mint – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Britisk pund fra Royal Mint |
| --- |
| Mynter | 
* One Penny
* Two Pence
* Five Pence
* Ten Pence
* Twenty Pence
* Fifty Pence
* One Pound
* Two Pounds

 | £ |
| Utdaterte mynter | 
* Farthing (1/4d)
* Halfpenny (1/2d)
* Penny (1d)
* Threepence (3d)
* Sixpence (6d)
* One Shilling (1s / 12d)
* Two Shilling (2s / 24d)
* Half crown (2s og 6d)
* Crown (5s)

 |
| 
* 1 pund = 100 nye pence
* Tidligere: 1 pund = 20 shilling = 240 gamle pence

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** ULAN **·** NLA **·** CiNii
 |
Columbus i lenker på et 2$ frimerke basert på et maleri av Emanuel Leutze.
**Francisco de Bobadilla** (født i Bobadilla i Aragón) var en spansk general og koloniadministrator. Han er kjent som general i Den spanske armada da flåten i 1488 under et angrep mot Irland kom opp i en storm som ødela store deler av styrken. 

Bobadilla var medlem av Calatravaordenen og ble i 1499 utnevnt av kong Ferdinand og dronning Isabella til å etterfølge Christopher Columbus som den andre guvernør over Vest-India, Spanias nye territorier i Amerika. Da han kom til Santo Domingo, Hispaniola i august 1500, opprettholdt de Bobadilla anklagene om vanstyre som var kommet mot Columbus og hans brødre Bartolomeus og Diego og fikk ham sendt tilbake til Spania i lenker.

I 1502 ble han erstattet som guvernør over Hispaniola av Nicolás de Ovando y Cáceres.

Han døde 1. juli 1502 i en orkan som ødela 20 av de 31 skipene i konvoien, inkludert flaggskipet *El Dorado* i Monastredet da de skulle returnere til Spania. Mellom de overlevende skipene var Aguja, det dårligste skipet i konvoien og skipet som fraktet gullet Columbus hadde eid, noe som førte til spekulasjoner om at Columbus på magisk vis hadde skapt stormen som en hevngjerning mot ham.

Se også
-------

* Liste over visekonger i Ny-Spania
* Ny-Spania

Referanser
----------

1. ↑  Morison, Samuel Eliot (1942), *Admiral of the Ocean Sea: A Life of Christopher Columbus*, Boston: Little, Brown and Co. s. 571 .
2. ↑  Morison, Samuel Eliot (1942), side 590.

Eksterne lenker
---------------

* Om Bobadilla hos www.biografiasyvidas.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** NKC
 |
Dommeren Chris Foy markerer avstand til frispark med Tottenham-spillerne Aaron Lennon og Christian Eriksen som stiller opp i mur.
**Fotballspray** (også kalt **dommerspray** og **frisparkspray**) er en vannbasert spray, patentert av brasilianeren Heine Allemagne i 2002. Sprayen brukes av fotballdommere for å markere korteste tillatte avstand mellom motstanderlagets spillere og ballens plassering under frispark, og ble i VM-sammenheng første gang benyttet av Yuichi Nishimura under åpningskampen mellom Brasil og Kroatia i VM 2014.

I Norge ble fotballsprayen tatt i bruk i semifinalene i cupen for menn i 2014.

Tekniske data
-------------

Sprayboksen inneholder ca. 80 % vann, ca. 20 % butan og under 1 % surfaktant. Butanet ekspanderer under trykkforandringer, og det formes dermed små dråper av butan (fylt av vann) på gresset. Butanet fordamper etter kort tid, og kun vannet og surfaktantet ligger igjen. Alt forsvinner etter ca. ett minutt.

Referanser
----------

1. ↑  (es) Patent
2. ↑  (en) World Cup 2014: Vanishing spray used for first time at tournament (bbc.com, 12. juni 2014)
3. ↑  Dommerspray i NM-semifinalene Arkivert 29. november 2014 hos Wayback Machine.. fotball.no (19. september 2014)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vanishing foam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
***Spotlight Sadie*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Laurence Trimble.

Handling
--------

Sadie Sullivan forlater Irland for å bo sammen med sin gifte søster i New York. Men hun blir plaget av svogeren sin, og er motløs med sin lavt betalte jobb i en butikk, leser Sadie en historie om en sangkor-sangerinne som giftet seg med en millionær.

Sadie bestemmer seg for at hun også har lyst til å finne en slik velstående ektemann til seg selv, og blir med i en musikalsk gruppe. Etter å ha blitt venn med pastoren John Page, møter Sadie millionæren Dick Carrington. Men en annen sangerinne, Dollie Delmar, blir misunnelig på all oppmerksomheten Sadie får - og Dollie sørger for en rekke problemer.

Skuespillere
------------

* Mae Marsh som Sadie Sullivan
* Wallace MacDonald som Dick Carrington
* Mary Thurman som Hazel Harris
* Betty Schade som Dollie Delmar
* Alec B. Francis som pastor John Page
* Walter Hiers som Jack Mills
* Philo McCullough som Reggie Delmar
* Wellington A. Playter som O'Keefe
* Lou Salter som Nancy O'Keefe

Referanser
----------

1. ↑  Spotlight Sadie
2. ↑  SPOTLIGHT SADIE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Spotlight Sadie* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Spotlight Sadie* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Spotlight Sadie* på Silent Era Rediger på Wikidata
Sporvogn i Roma.

**Romas sporveinett** (italiensk: *Rete tranviaria di Roma*) består av seks linjer i de sentrale deler av den italienske hovedstaden Roma. Det har sporvidde 1445 mm.

Dens første linje ble åpnet i 1877 og trafikkerte fra Piazzale Flaminio til Piazza Mancini. 

Dagens sporveisnett er bare rester av et betydelig større sporveisnett som når det var som størst (1929) bestod av 59 linjer med sammenlagt 140 banekilometer. Banenettet som etter slutten av andre verdenskrig har vært understilt Agenzia per i Trasporti Autoferrotranviari del Comune di Roma (ATAC) er ganske fragmentert og har dermed tapt sin rolle som ryggrad i Romas kommunikasjonsnett.

Linjer
------

Linjenettet består siden linje 8 ble åpnet i 1998 av seks linjer:

* 2: Piazzale Flaminio - Piazza Mancini
* 3: Piazza Thorvaldsen - Stazione Trastevere
* 5: Stazione Termini - Piazza dei Gerani
* 8: Piazza Venezia - Via del Casaletto
* 14: Stazione Termini - Viale Palmiro Togliatti
* 19: Piazza Risorgimento - Piazza dei Gerani
**Fiss** er en kommune i distriktet Landeck i delstaten Tirol (Østerrike).

Stedet ligger på en flat sørvendt fjellhylle 500 meter over dalbunnen i Oberinntal og preges av trange, kronglete smågater med hoteller og pensjonater som stort sett er ombygde vest-tyrolske våningshus.

Nabokommner er Ladis, Serfaus, Ried im Oberinntal, Prutz, Tösens.

Turisme
-------

Fiss er en del av skiregionen Serfaus-Fiss-Ladis. Om vinteren blir det kjørt opp langrennsløyper, og om sommeren er det et godt utbygd nett av skiltede vandreveier i området.

Romerveien Via Claudia Augusta som forbandt de syd-tyske områdene med Italia gikk forbi Fiss, og er i dag mye brukt av terrengsyklister som krysser Alpene.

Sommeren 2005 ble sommerparken «Sommerfunpark Fiss» åpnet.

Referanser
----------

1. ↑  «Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018». Statistik Austria. Besøkt 10. mars 2019.
2. ↑  .

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Fiss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Sunniva Høiåsen Frigstad** (født 28. april 2000 i Vennesla) er en norsk skjønnhetsdronning som vant Frøken Norge 2020. Hun er niesen til Charlotte Høiåsen Salvesen som vant den samme konkurransen i 1997.

For tiden[*når?*] studerer hun markedsføring og ledelse ved Universitetet i Agder i Kristiansand.

Frigstad startet sin konkurranse med Agder i Frøken Norge 2020-konkurransen 31. oktober 2020, der hun ble kronet til «Miss Universe Norway» i Oslo. Under Miss Norway 2020-konkurransen fokuserte hun på seksuelle overgrep som sitt hovedanliggende. Frigstad representerte Norge på Miss Universe 2020-konkurransen som Frøken Norge.

Frigstad deltok i Miss Universe 2021, men hun var ikke blant de 21 deltakere som ble plukket ut til finalen.

Referanser
----------

1. ↑  «Sunniva Frigstad: Finalist i Miss Norway». idag.no. Besøkt 24. april 2020.
2. ↑  «Sunniva ble Miss Norway: - Det er helt utrolig». fvn.no. Besøkt 1. november 2020.
3. ↑  Sunniva gikk ikke videre *Extraavisen (Besøkt 17.mai 2021)*
4. ↑  - For oss vil hun alltid være en vinner *Extraavisen (Besøkt 16.mai 2021)*

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted
**Den donauske slette** (bulgarsk Дунавска равнина, *Dunavska ravnina*) utgjør den nordlige delen av Bulgaria, og ligger mellom Balkanfjellene i sør og Donau i nord. Den strekker seg fra elven Timok i vest til Svartehavet i øst. Sletten har et areal på 31 523 km², er rundt 500 km lang, og mellom 20 og 120 km bred. 

Selv om den blir omtalt som en slette er landskapet forholdsvis åslendt med mange platå og elvedaler. Klimaet er kontinentalt og blir noe påvirket av Svartehavet i øst. Nedbørsmengdene varierer mellom 450 og 650 mm i året. Viktige elver utenom Donau er Timok, Lom, Ogosta, Iskăr, Vit, Osam, Jantra og Rusenski Lom.

Av store byer i regionen finner man Varna, Ruse, Pleven, Dobritsj, Sjumen, Veliko Tarnovo, Vratsa, Vidin, Montana, Silistra, Targovisjte og Razgrad.

Den donauske sletten i Bulgaria sett fra landsbyen Marslarovo 43°25′4,41″N 25°26′17,98″Ø sørøst for Svisjtov. I bakgrunnen Balkanfjellene 90 kilometer unna.

Kilder
------

* Collective (2002). *Balgarska entsiklopediya A-YA*. Sofia: IK Trud.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
Sporvogn av PCC-modellen i San Francisco.
En av verdens første sporvognslinjer ble opprettet i 1882, fra New York City til Harlem på Manhattan i USA. New Orleans fikk sin linje i 1834. På et tidspunkt hadde de fleste større byer i USA sporvognstrafikk. Det samme var tilfelle i Canada.

På 1950-tallet ble de fleste linjene lagt ned. Tilbake sto etter hvert bare Toronto i Canada (fremdeles Nord-Amerikas største linjenett) og Boston, Newark, New Orleans, Philadelphia, Pittsburgh og den særpregete kabelbanen i San Francisco.

I senere tid har sporvognsdriften blitt tatt opp igjen i flere byer. I Canada gjelder det Edmonton, Ottawa og Calgary. Systemet i Edmonton var det første moderne anlegget i nordamerika. I USA har det kommet nytt system i San Diego, Baltimore, Buffalo, Denver, Hoboken, Los Angeles, Minneapolis, Portland, Sacramento, St Louis, Salt Lake City, San Jose og Vancouver. Flere av de gamle systemene er også blitt kraftig modernisert og utvidet. Som i Europa er det bybaner som det blir bygd mest av.

### Nostalgi

Det går linjer med gammelt materiell i Boston og San Francisco. I Vancouver, San Pedro, Little Rock, Memphis, Tampet, Seattle, Charlotte, New Orleans (Canal Street-linene) og Philadelphia (Girard Street-linene) går det kopier av gamle vogner.
**«The Perfect Nanny»** er en amerikansk sang fra Walt Disney-filmen Mary Poppins fra 1964. Den er skrevet av Richard B. Sherman og Robert M. Sherman.

Sangen høres fra begynnelsen av filmen og dens tema høres gjennom filmen som barnas ledemotiv. Den blir fremført av rollefigurene Jane Banks (spilt av Karen Dotrice) samt Michael Banks (spilt av Matthew Garber).

Det er en lyrisk musikalisering av en tenkt avisannonse, som med barnas egne ord beskriver hva de mener er kvalifikasjonene til en god omsorgsperson, i motsetning til den strikte typen omsorgsperson som deres far ønsker.

Sangen opptrer også i Cameron MacIntosh' musikaloppsetning. Melodien er her i et raskere tempo enn i Irwin Kostals originalarrangement.

Norsk versjon
-------------

Det var Birgit Strøm som skrev den norske teksten. Sangens norske tittel er «Den perfekte barnepike».

### Innspilling

* Birgit Strøm. Innspilt på singlen Nor-Disc NOR 119 i 1965.

Referanser
----------

1. ↑  Plateboksen – Nor-Disc diskografi[*død lenke*]

* Sherman, Robert M.: *Walt's Time: from before to beyond* (Santa Clarita: Camphor Tree Publishers, 1998)
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
|  i langrenn: |
| Langrenn Ski-NM |
| Bronse | 2016 Tromsø | 3 x 5 km stafett |
| Bronse | 2015 Røros | 3 x 5 km stafett |

**Mari Støen Gussiås** (født 14. februar 1994) er en tidligere norsk langrennsløper som representerte Molde og Omegn Idrettsforening og Lillehammer Skiklub.

Under Norgesmesterskapet på ski 2015 tok hun bronsemedalje på stafetten sammen med Ine Løvlien og Emilie Kristoffersen. Året etter tok hun én ny stafettbronse, denne gang med Marthe Bjørnsgaard og Barbro Kvåle, etter at sistnevnte spurtslo arrangørklubben Kvaløysletta Skilag. Beste individuelle resultater i NM er 3. plass i junior-NM og 8. plass i senior-NM. Gussiås har representert Norge i junior-VM og U23-VM med 8. plass som beste resultat. Hun debuterte i verdenscupen i langrenn i 2016. Gussiås har ellers to seiere i Ungdommens Holmenkollrenn (2007 og 2008) og gull fra Hovedlandsrennet (2009).

Gussiås har også vært aktiv i andre idretter. Hun har blant annet gull fra Hovedløpet i orientering (2009), to sølv fra junior-NM i skiskyting (2011 og 2012), samt sølv og bronse fra junior-VM på rulleski (2013).

Referanser
----------

1. ↑  «Se sluttspurten som ga bronse». NRK. 31. januar 2016. Besøkt 5. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mari Støen Gussiås – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
***Fighting for Love*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Raymond Wells.

Handling
--------

I to tilstøtende kongeriker styrer Sylvia, som blir elsket av innbyggerne sine, og Ferdinand - som overhodet ikke er populær blant sine undersåttere. En dag møtes de to regjerende partene, og straks bestemmer Ferdinand seg for at han ønsker å gifte seg med dronningen. Han sender statsministeren sin med dette forslaget, men Sylvia nekter å gå med på forslaget. Ferdinand leverer derfor et ultimatum om at med mindre hun samtykker til forslaget hans om giftermål innen en viss tid, så kommer han til å erklære krig mot landet hennes.

I mellomtiden, i Amerika, oppdager to cowboyer, Jim og Johnny Little Bear, en verdifull gruve og bestemmer seg for å bruke litt av pengene de har tjent nok på å reise. De havner etter hvert i nærheten av kongeriket til Sylvia. Jim, som ønsker å se en ekte dronning, klatrer opp en vegg i håp om å få et lite glimt av henne. Han får øye på en vakker kvinne, som er ingen ringere enn Sylvia selv - men Jim tror at hun bare er en vanlig hoffdame ve slottet. Begge sider av konflikten forbereder seg på den nært forestående konflikten, og Jim ønsker å hjelpe Sylvia.

Skuespillere
------------

* Ruth Stonehouse som Dronning Sylvia.
* Jack Mulhall som Jim, en cowboy
* Jean Hersholt som kong Ferdinand.
* Noble Johnson som Johnny Little Bear. En annen cowboy.
* J.F. Briscoe som Bill Guard.
* Ruby Marshall.

Referanser
----------

1. ↑  FIGHTING FOR LOVE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fighting for Love* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Van Veeteren** er hovedpersonen i en serie på ti romaner og ni filmer av Håkan Nesser. Van Veeteren er en tidligere politimann. I filmene spilles han av Sven Wollter.

Romaner, filmer og lydbøker
---------------------------

Romanene utspiller seg i den fiktive byen Maardam, som ligger i et ubestemt nordeuropeisk land som minner om Nederland, Sverige, Tyskland og Polen. Byen er mellomstor og har et gjennomgående vassdrag, liksom et kanalsystem. Mange mener at Nesser har fått inspirasjon fra sin egen hjemby Kumla, og også nærliggende Örebro. Noe kart over Maardam og de andre plassene som nevnes i forbindelse med bøkene finnes ikke, men plass- og gatenavn har allikevel en kontinuitet mellom bøkene. Mer konkret ble byens utseende i og med filmatiseringene av bøkene i begynnelsen av 2000-tallet. Innspillingen gjordes for det meste sør i Sverige, på plasser som med hensikt skulle være kulturelt nøytrale. Man har anstrengt seg til og med å sette særskilte, ikke-svenske registreringsskilter på de bilene som vises.

Andre viktige personer fra historiene om Van Veeteren er Ewa Moreno, Münster og Erich Van Veeteren. Ewa Moreno er en politikvinne, som i filmene spilles av Eva Rexed. Hun har hovedrollen i *Ewa Morenos fall*. Münster er en annen politimann som har hovedrollen i *Münsters fall* fra 2005. Han spilles av Thomas Hanzon. Erich Van Veeteren er kriminell og sønnen til Van Veeteren.

De fleste romanene er lest inn på lydbok i norsk utgave.

### Bøkene

(Norsk – Svensk)

* *Bok 01 Det grovmaskede nettet – Det grovmaskiga nätet 1993*
* *Bok 02 Borkmanns punkt – Borkmanns punkt 1994*
* *Bok 03 Tilbakekomsten – Återkomsten 1995*
* *Bok 04 Kvinnen med fødselsmerke – Kvinna med födelsemärke 1996*
* *Bok 05 Førstebetjenten og tausheten – Kommissarien och tystnaden 1997*
* *Bok 06 Münsters sak – Münsters fall 1998*
* *Bok 07 Carambole – Carambole 1999*
* *Bok 08 Ewa Morenos sak – Eva Morenos fall 2000*
* *Bok 09 Svalen, katten, rosen, døden – Svalan, katten, rosen, döden 2001*
* *Bok 10 Tilfellet G – Fallet G 2003*

### Filmene

* *Det Grovmaskiga nätet 1999*
* *Återkomsten 2000*
* *Kvinna med födelsemärke 2000*
* *Film 01 Borkmanns punkt 2005*
* *Film 02 Münsters fall 2005*
* *Film 03 Carambole 2005*
* *Film 04 Førstebetjenten og tausheten (Svensk tittel: Moreno & tystnaden) 2006*
* *Film 05 Svalan, katten, rosen, döden 2006*
* *Film 06 Tilfellet G (Svensk tittel: Van Veeteren – Fallet G) 2006*

Skuespillere
------------

* Van Veeteren Sven Wollter
* Münster Thomas Hanzon
* Ewa Moreno Eva Rexed
* Jaan Blauvelt Björn Bengtsson
* Erich Van Veeteren Josef Säterhagen

Portal: Litteratur
Kart over Sør-India i sangam-perioden viser Chera-dynastiet, Pandya-dynastiet, Chola-dynasiet og andre samtidige stater.
**Sangam-perioden** er den klassiske perioden i historien til Tamil Nadu, Kerala og andre deler av Sør-India, og strekker seg fra omtrent det tredje århundre f.Kr. til det tredje århundre e.Kr. Perioden har sitt navn fra de tamilske sangamene, som var samlinger av tamilske lærde og poeter. Sangamlitteratur er navnet på den klassiske tamilske litteraturen fra ca. 600 f.Kr til ca. 300 e.Kr, og består av 2381 dikt skrevet av 473 diktere (med 102 dikt av ukjente forfattere). Også tamilsk musikk ble utviklet. 

I gammeltamilsk refererte ordet **Tamiḻakam** (தமிழகம்) til hele det "gamle tamillandet," altså forskjellig fra de ulike rikene med sine grenser, og samsvarte grovt sett med regionen som i dag er kjent som Sør-India, inkludert statene Tamil Nadu, Kerala og deler av Andhra Pradesh, litt av Karnataka, forbundsterritoriet Lakkadivene og også Maldivene. 

De gamle tamilene fulgte hovedsakelig tre religioner: hinduisme, buddhisme og jainisme, og herskerne fremmet religiøs toleranse og religionsdiskusjoner. Tamilenes religion var påvirket av naturtilbedelse, og kan ha lignet på den samtidige religionen i Nord-India, vedisk hinduisme. Murugan var den mest populære guden. Tamiliene brukte en solkalender basert på den sideriske kalenderen. Tamilkalenderen linket på hindukalenderen, med hadde visse forskjeller. Året besto av seks sesonger med to måneder hver.

Landområdene ble i poesien inndelt i fem typer: kurinci (fjell), mullai (skog/beiter), marutam (åkre/sletter/daler), neithal (kyst) og paalai (ørken), med en rekke ulike assosiasjoner til de forskjellige. Også tamilene ble inndelt i fem klaner (*kudi*) med utgangspunkt i yrker: vaelir (bønder), malavar (fjellfolk og handelsmenn), naagar (grense-/byvakter), kadambar (skogfolk) og thiraiyar (sjøfarere). 

De viktigste rikene var Chera-dynastiet, Pandya-dynastiet og Chola-dynastiet, men det fantet også mange andre (over 50) mindre kongedømmer og bystater.
*Må ikke forveksles med Berlin-konferansen 1884-1885*
Berlin-kongressen malt av Anton von Werner  
Foran i midten Otto von Bismarck
**Berlin-kongressen** i 1878 ble holdt på initiativ av Otto von Bismarck i Berlin, hvor representanter for stormaktene Tyskland, Østerrike-Ungarn, Frankrike, Italia, Storbritannia, Russland og Det osmanske riket var til stede.

Formålet var å revidere Traktaten fra San Stefano. Kongressen førte til Berlin-traktaten.

Russland hadde manipulert den opprinnelige avtalen etter seieren over Det osmanske rike i Den russisk-tyrkiske krigen 1877-1878, for å skape et svært stort Bulgaria, formelt underlagt Det osmanske rike, men åpenbart under sterk russisk innflytelse. Denne staten hadde tilgang til Egeerhavet og utgjorde en stor del av Makedonia. De andre stormaktene, særlig Storbritannia, kunne ikke akseptere dette.

Eksterne lenker
---------------

* Burkhard Asmuss: *Der Berliner Kongress 1878.* Deutsches Historisches Museum besøkt 18. oktober 2015

Portal: Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
***Vampyrkrig*** (engelsk: ***Vampire War***) (også kalt *jegertrilogien*) er den tredje trilogien i Sagaen om Darren Shan av Darren Shan. Den inneholder romanene *Vampanjegere*, *Alliansenatten* og *Skjebnemorgen*. I denne trilogien fortsetter krigen mellom vampyrene og vampanene. Herr Order skaper en gruppe «jegere» – Darren Shan, Herr Crepsley og en ny person «Vancha Marsj», en vampyrprins som bor i villmarken og følger de gamle og konservative «vampyrtradisjonene», han har en uvanlig rosafarget hud fordi han har fått mye sollys på kroppen. De har fire muligheter til å drepe Vampanlorden, ellers vil vampyrene bli utslettet. Men det er en grusom vridning på det hele, Vampanlorden og Darrens barndom har mye å gjøre med hverandre, Vampanlorden er Darrens tidligere bestevenn, Steve «Leopard» Leonard.

| * v
* d
* r
Sagaen om Darren Shan |
| --- |
| Vampyrblod | Skrekkens sirkus  **·** Vampyrens assistent  **·** Tunneler av blod |
| Vampyr ritus | Vampyrfjellet  **·** Dødsprøvene  **·** Vampyrprinsen |
| Vampyrkrig | Vampanjegere  **·** Alliansenatten  **·** Skjebnemorgen |
| Vampyrartens skjebne | Sjelesjøen  **·** Mørkets hersker  **·** Skjebnens sønner |
| Se også | Liste over rollefigurer fra Sagaen om Darren Shan  **·** Darren Shan  **·** Cirque du Freak (film)  **·** Shanopedia |
***The Perfect Lover*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Ralph Ince.

Handling
--------

Brian Lazar vender tilbake til sin loslitte bolig, etter å ha pantsatt en verdifull ring. En kvinne, ledsaget av en detektiv, anklager Brian for å være en tyv. Men før han blir arrestert ber Brian om muligheten til å fortelle dem historien sin. Brian er en kunstner som sliter økonomisk når han møter fru Byfield, som later til å være interessert i arbeidet hans. Etter å ha malt et portrett av henne, blir Brian etter hvert en stor favoritt blant samfunnskvinner fordi han er den perfekte elskeren. Han bor blant disse kvinnene, hvis ektemenn er for travelt opptatte til å gi konene sine kjærlighet.

Men Brian og fru Byfield blir snart oppdaget i en veldig kompromitterende posisjon. Han blir klar over nytteløsheten i tilværelsen han fører, og vender heller tilbake til byen han vokste opp i. Der forelsker han seg i Eileen Hawthorn, datteren til hans tidligere lærer. Han og hans nye kone vender deretter tilbake til storbyen, hvor de lever i fattigdom. En av kvinnene han tidligere kjente gir Brian en verdifull ring som han kan pantsette, men kort tid senere anklager ham for å ha stjålet smykket. Men etter at Brian har fortalt historien sin, er detektiven fremdeles ikke overbevist om hans uskyld.

Skuespillere
------------

* Eugene O'Brien som Brian Lazar
* Lucille Lee Stewart som Mrs. Byfield
* Marguerite Courtot som Eileen Hawthorn
* Mary Boland som Mrs. Whitney
* Martha Mansfield som Mavis Morgan
* Tom McRayne som Professor Hawthorn

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 13. juli 2016.
2. ↑   www.imdb.com, besøkt 13. juli 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  THE PERFECT LOVER
4. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Perfect Lover* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Perfect Lover* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Perfect Lover* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Berlinerformat**, eller **«medium»**, er et avisformat på normalt omkring 470 mm × 315 mm, altså noe høyere enn tabloidformatet, men bare litt bredere. Det brukes av en rekke europeiske aviser, bl.a. kvalitetsaviser som *Le Monde* (Frankrike), *la Repubblica* (Italia) og (siden 12. september 2005) *The Guardian* (Storbritannia). Den franske finansavisen *Les Échos* skiftet til dette formatet i september 2003, og de største avisene i Slovenia (*DELO*) og Kroatia (*Večernji list*), utkommer også i dette formatet. Den siste kvalitetsavisen som tok formatet i bruk er *Le Soir*, den viktigste franskspråklige avis i Belgia (fra 15. november 2005).

Navnet *Berliner* refererer til Berlin, og stod i begynnelsen av det tyvende århundre i motsetning til *nordtysk* og *fransk* format. De eneste tyske avisene som idag bruker Berlinerformatet er de venstreorienterte avisene *die tageszeitung* (*taz*) og *Junge Welt* (siden 2004). De fleste «seriøse» tyske aviser bruker storformatet kalt *nordisch*, på 570×400 mm.

I Norge var *Klassekampen* den siste avisa som ble utgitt i berlinerformat. Dette ble endret i 1998.

Eksterne lenker
---------------

* How we got the measure of a Berliner (*The Guardian* om Berlinerformat)

Portal: Litteratur