recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Carrara** er en by i Provinsen Massa-Carrara i den italienske regionen Toscana. Den er kjent for den hvite eller blågrå marmoren som blir utvunnet der.

Carrara ligger ved elven Carrione, omkring 100 km. vest-nordvest fra Firenze.

Historie
--------

Byen Carrara ble grunnlagt i år 1235.

Den har blitt regjert av Pisa (fra 1235), Lucca (fra 1322), Genova (fra 1329) og Milano (fra 1343). Etter Filippo Maria Viscontis død i 1477 gjorde både Tommaso Campogregoso, herre av Sarzana, og Malaspina-familien krav på byen.

Fra det 15. århundre utgjorde Carrara og Massa deretter Hertugdømmet Massa og Carrara, frem til det 19. århundre.

I 1929 ble kommunene Carrara, Massa og Montignoso slått sammen til kommunen *Apuania*. I 1945 ble den tidligere kommuneinndelingen gjenopprettet.

Byen har en katedral fra det 12. århundre og en hertugelig residens fra det 16. århundre som nå er sete for et kunstakademi.

Carraramarmor
-------------

Et marmorbrudd i Carrara
Carraramarmor er kjent siden romertiden, og brukt i byggingen av både Pantheon og Trajansøylen i Roma. Mange renessanseskulpturer, som Michelangelos «David», er også laget i carraramarmor.

I tillegg til sine marmorbrudd har byen læresteder for skulpturkunst og et kunstmuseum. Marmoren blir fremdeles eksportert til hele verden. Marmor fra brudd andre steder blir også bearbeidet i Carrara.

En sten- og maskinutstilling, CarraraMarmotec, blir arrangert i Carrara.

Kjente *carraresi*
------------------

* Gianluigi Buffon
* Giorgio Chinaglia
* Pietro Tacca

Referanser
----------

1. ↑  «Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.
2. ↑  «Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (it) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Carrara – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Carrara – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Kommuner i provinsen Massa-Carrara |
| --- |
| 
* Aulla
* Bagnone
* Carrara
* Casola in Lunigiana
* Comano
* Filattiera
* Fivizzano
* Fosdinovo
* Licciana Nardi
* Massa
* Montignoso
* Mulazzo
* Podenzana
* Pontremoli
* Tresana
* Villafranca in Lunigiana
* Zeri

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Søren Lodberg Hvas** (født 1940 i Thyborøn i Danmark) er cand.theol. og fra 1991 til 2010 luthersk biskop over Aalborg stift i Den danske folkekirke.

Han ble student fra Vestjysk Gymnasium i 1959 og kandidat i teologi i 1967. Frem til 1970 var han kandidatstipendiat ved Institut for Kristendomskundskab ved Danmarks Lærerhøjskole, hvoretter han ble prest i Nordby på Fanø. Han fikk en lisentiatgrad i pedagogikk i 1972. I 1980 flyttet han til Sønderjylland, hvor han ble prest og domprost ved Haderslev domkirke. Han har hatt mange tillitsverv, bl.a. har han siden 1999 vært president for *Dansk Kirke i Udlandet*. Han har også sittet i *Salmebogskommissionen*.

Hvas er ridder av Dannebrogordenen.

Bibliografi
-----------

* *Folkeskolens Kristendomsundervisning – Begrundelse og opgave* (1974)
* *Dronningens kunstværk i Haderslev* (1988)

Referanser
----------

1. ↑   Library of Congress Authorities, besøkt 20. september 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Om biskoppen. Henning Toft Bro» **(dansk)**. Aalborg Stift. Besøkt 13. juli 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Søren Lodberg Hvas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |

Portal: Danmark
**DB Cargo**, tidligere **Raillon**, er et europeisk (hovedsakelig tysk) selskap som driver uavhengig jernbanegodstransport. I begynnelsen av 2009 ble konsernet omdøpt til **DB Schenker Rail** og 1. mars 2016 fikk det sitt nåværende navn, **DB Cargo**.

Historie
--------

Raillon var et resultatet av sammenslåingen av tyske DB Cargo AG med NS Cargo NV. Senere ble det danske selskapet DSB Gods fusjonert inn i selskapet, og deretter italienske Strade Ferrate del Mediterraneo (SFM) i 2004, fulgt av sveitsiske Brunner Rail Services GmbH. I 2007 kjøpte selskapet seg inn i sveitsiske BLS Cargo AG med en eierandel på 20 %. Året etter økte det eierandelene sine i BLS Cargo AG til 40 %.

I 2008 ble Railion-navnet droppet til fordel for en rebranding av DB Schenker.

I 2011 inngikk DB Schenker Rail en avtale med Lietuvos Geležinkeliai for å øke grenseoverskridende tjenester i de baltiske statene.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  The new brand architecture of the DB Group (Deutsche Bahn AG)[*død lenke*] *www.schenker.gr*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) DB Cargo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
For vitenskapsmannen, se Søren Rasmusen

**Søren Rasmussen** (født 12. august 1976) er en dansk tidligere håndballmålvakt, nå målvaktstrener for den danske kvinnelaget Herning-Ikast.

Karriere
--------

### Spiller

Rasmussen begynte å spille håndball i Balling Volling Ungdoms- og Idrætsforening i Salling og skiftet som senior til Hjortshøj-Egaa Idrætsforening, senere Thisted IK. I 1997 skrev Rasmussen kontrakt med Viborg Håndboldklub. Her var han med å vinne Landspokalturneringen i 2000.

Han debuterte for Danmarks håndballslandslag i 2000.

I 2003 skrev han kontrakt med AaB Håndbold, og den ble i 2006 forlenget frem til sommeren 2008. Året etter forlenget partene samarbeidet frem til sommeren 2011. I 2010 vant han sammen med AaB både danmarksmesterskapet og Landspokalturneringen. I 2004 vant klubben bronsemedaljer i kampen om danmarksmesterskapet.

Rasmussen skiftet i sommerpausen 2010 til den tyske bundesligaklubben SG Flensburg-Handewitt på en toårig kontrakt. Klubben manglet en avløser på målmannsposten etter Johan Sjöstrand, som hadde reist til FC Barcelona Handbol. AaB Håndbold var villige til å løse Rasmussen fra kontrakten da den tyske klubben henvendte seg, selv om AaB-kontrakten var gjeldende til 2011.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Søren Rasmussen – Det europeiske håndballforbundet (EHF) Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Herning-Ikast Håndbold – spillerstall 2021/22 |
| --- |
| 
* 1 Ryde
* 4 Scaglione
* 5 Johansen
* 6 Brandt
* 7 Skogrand
* 9 Axnér
* 10 Nissen
* 11 Iversen
* 12 Rømer
* 14 Lindqvist
* 15 Friis
* 16 Englert
* 17 Petersen
* 19 Ebler
* 21 Bakkerud
* 22 Simonsen
* 48 Frey
* 77 Hougaard
* Trener: Christensen
* Assistenttrener: Friis
* Målvaktstrener: Rasmussen

 |

| * v
* d
* r
Danmarks tropp under Håndball-VM 2011 for menn |
| --- |
|  | 
* 1: Niklas Landin
* 2: Thomas Mogensen
* 3: Mads Christiansen
* 4: Lasse Boesen
* 8: Rasmus Lauge
* 9: Lars Christiansen
* 11: Anders Eggert
* 12: Søren Rasmussen
* 13: Bo Spellerberg
* 15: Jesper Nøddesbo
* 17: Lasse Svan Hansen
* 18: Hans Lindberg
* 19: René Toft Hansen
* 22: Kasper Søndergaard
* 24: Mikkel Hansen
* 26: Kasper Nielsen
* landslagssjef: Ulrik Wilbek
* assistenttrener: Peter Bredsdorff-Larsen

 | Danmarks flagg |
**Daniele Ratto** (født 5. oktober 1989 i Moncalieri) er en profesjonell italiensk landeveissyklist. Han sykler for Androni-Sidermec. Han har vært profesjonell syklist siden 2010.

Meritter
--------

2006
Sammenlagt, Giro della Lunigiana
1. etappe
Sammenlagt, Tour du Pays de Vaud
2 etappeseiere
2.-plass, Trofeo Buffoni
2007
2.-plass, Junior-VM landevei
2.-plass sammenlagt, Giro della Lunigiana
1. etappe
3.-plass, Nasjonalt Junior-mesterskap landevei
2.-plass, Trofeo Emilio Paganessi
2008
Piccolo Giro di Lombardia
2009
3.-plass, GP Palio del Recioto
4.-plass, Firenze–Viareggio
6.-plass sammenlagt, Giro della Valle d'Aosta
2010
GP Industria & Artigianato di Larciano
2011
2.-plass, Gran Premio de Llodio
4.-plass, Trofeo Melinda
2013
14 etappe, Vuelta a España

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

(en) Daniele Ratto – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Daniele Ratto – ProCyclingStats Rediger på Wikidata
* (en) Daniele Ratto – Cycling Archives Rediger på Wikidata
* (en) Daniele Ratto – Cycling Quotient Rediger på Wikidata
* (en) Daniele Ratto – CycleBase Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Den sorte ørns orden** (tysk: *Der Hohe Orden vom Schwarzen Adler*) var Preussens høyeste ridderorden. Den ble innstiftet av kurfyrst Fredrik III av Brandenburg den 17. januar 1701, en dag før han ble kronet til prøyssisk konge i Königsberg den 18. januar. Ordenens statutter er datert 18. januar 1701.

I motsetning til Pour le Mérite var Den sorte ørns orden ingen fortjenesteorden, men en ridderorden. Medlemstallet var begrenset til tredve, de kongelige prinsene ikke medregnet. Før 1848 måtte personer som ikke var av riksfyrstelig fødsel dokumentere å stamme fra åtte adelige og være eldre enn tredve år. De prøyssiske prinsene fikk likevel ordenen ved fødselen.

Med de nye statuttene gitt av Fredrik Vilhelm IV den 20. februar 1848 ble kravet om adelig herkomst avskaffet. Tildelingen av ordenen til borgerlige ble deretter forbundet med arvelig adelskap.

Se også
-------

* Oversikt over artikler om mottakere av Den sorte ørns orden

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
***For the Soul of Rafael*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Harry Garson og med Clara Kimball Young i hovedrollen. Filmen er basert på en roman fra 1906 av Marah Ellis Ryan.

Handling
--------

Marta Estevan er klar til å forlate et kloster hvor hun har vokst opp. Dona Luisa Artega, moren til Rafael er den unge jentas verge, arrangerer et ekteskap mellom sønnen hennes og Marta - fordi hun tror at Martas innflytelse kan redde sønnen hennes fra det ville livet han fører som ungkar, og gjøre sønnen hennes til en mann. Marta redder amerikaneren Bryton etter at han blir angrepet av indianere, og hun forelsker seg i ham.

Men Rafaels mor sender Bryton bort ved å fortelle ham at Marta har gått inn i et kloster hvor hun skal være resten av livet. Senere forteller hun Marta at Bryton hadde blitt drept, og hun får Marta til å love at hun skal gifte seg med sønnen sin. Marta gifter seg med Rafael. Bryton kommer tilbake etter at de har giftet seg med hverandre, og etter at Marta endelig har oppdaget ektemannens sanne karakter.

Skuespillere
------------

* Clara Kimball Young som Marta Raquel Estevan
* Bertram Grassby som Rafael Artega
* Eugenie Besserer som Dona Luisa
* Juan de la Cruz som El Capitan
* J. Frank Glendon som Keith Bryton
* Ruth King som Ana Mendez
* Helene Sullivan som Angela Bryton
* Paula Merritt som Polonia
* Maude Emory som Teresa
* Edward Kimball som Ricardo

Referanser
----------

1. ↑  «For the Soul of Rafael (1920)» **(engelsk)**. Besøkt 13. mars 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 13. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *For the Soul of Rafael* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *For the Soul of Rafael* på American Film Institute Rediger på Wikidata
Asta Nielsen i 1911 som Stella på filmsettet til *Den sorte drøm*  Foto: Library of Congress 
***Den sorte drøm*** er en dansk stumfilm fra 1911, regissert av Urban Gad og med stjerneskuespillene Asta Nielsen og Valdemar Psilander i hovedrollerne. Det er en av bare fire danske filmer med Asta Nielsen, og i stil og emne veldig lik Balletdanserinden.

Handling
--------

Merk: *Deler av handlingen avsløres i den nedenstående teksten.*
Den unge sirkusrytter *Stella* (Asta Nielsen) er fanget mellom to menns kjærlighet: *juveler Hirsch* (Gunnar Helsengreen) og *grev Waldberg* (Valdemar Psilander). Selv elsker hun greven, men juveleren utfordrer ham til et spill hasard med kort. Waldberg starter med hell, men hellet snur seg snart og han taper igjen og igjen og tvinges til sist til å underskrive et gjeldsbevis på det astronomiske beløp av 85 000 Mark. I desperasjon kjøper greven en pistol, og vil drepe seg selv, men Stella oppdager pistolen og tar den fra ham. Hun går hjem til juveleren og stjeler et halskjede fra ham. Juveleren ser tyveriet i et speil, men gjør ikke noe for å stoppe henne. I stedet følger han henne tilbake til greven, som Stella overdrar halskjedet til og oppfordrer ham til å selge den så han kan betale gjelden. Etter de skilles, tar juveleren fatt i henne og beskylder henne for tyveri, selv om han ikke overlater henne til politiet selv om han har sjansen. I stedet tvinger han henne til å gå med til en middagsavtale. I mellomtiden selger greven halskjeden til en annen juveler, som juveler Hirsch kjøper den tilbake fra. Stella drar av sted til sin middagsavtale, men glemmer sin veske hvor greven finner pistolen og en beskjed som leder ham til juvelerens hjem. Greven beskylder henne for utroskap og skyter henne. Med sine siste krefter før døden, forteller hun ham om hva som virkelig har skjedd.

Rolleliste
----------

| Skuespiller | Rolle |
| --- | --- |
| Asta Nielsen | Stella, sirkusdanserinne |
| Valdemar Psilander | Johan Waldberg, greve |
| Gunnar Helsengreen | A. Hirsch, juvelér |
| Poul Baastrup | sirkustjener |
| Ellen Gottschalch |  |
| Peter Fjelstrup |  |
| Ellen Feldmann |  |
| Adolf Tronier Funder |  |
| Hans Albers |  |

Restaurering
------------

*Den sorte Drøm* er blitt restaurert i en ny digitalisert utgave og gjenutgitt av Det Danske Filminstitut. Den kommer i en DVD-samling med de fire danske stumfilmer som Asta Nielsen var med i: *Afgrunden* (1910),  *Balletdanserinden* (1911), *Den sorte drøm* (1911), *Mod Lyset* (1919).

Referanser
----------

1. ↑  ASTA NIELSEN Afgrunden/Balletdanserinden/Den sorte drøm/Mod lyset Arkivert 9. april 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Den sorte drøm* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Den sorte drøm* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Den sorte drøm* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (de) *Den sorte drøm* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Den sorte drøm* på Silent Era Rediger på Wikidata

* (en) *Den sorte drøm* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Danmark
**Telemark kompani**, forkortet **TMKP**, var en avdeling innen Telemark bataljon, som nå[*når?*] er den eneste bataljonen i den norske Hæren som består av bare profesjonelle soldater. Kompaniet utførte Telemark bataljons første internasjonale oppdrag og deltok i NATO-styrken SFOR (*Stabilisation Force*) i Bosnia-Hercegovina fra januar 1997 til juli 1999.

Historie
--------

Stortinget vedtok høsten 1996 å sende ett geværkompani fra Telemark bataljon til SFOR etter direkte anmodning fra SACEUR. Oppgaven gitt av SACEUR til kompaniet var å fungere som vakt- og sikringsstyrke underlagt det nye SFOR-hovedkvarteret i Sarajevo. Telemark bataljons Kompani D, som hadde dimittert i august samme høst, ble beordret innkalt i henhold til kontrakt og møtte til tjeneste ved Heistadmoen 3. desember 1996. Avdelingen ble supplert med en tropp frivillige soldater med tidligere erfaring fra norske FN- og NATO-oppdrag.

Kompaniet, som besto av rundt 150 soldater, ankom Sarajevo 7. januar 1997. De var den første måneden stasjonert i den gamle OL-ishallen Zetra, men ble senere forlagt ved SFORs hovedkvarter i Ilidza. Kompaniet fikk raskt gode tilbakemeldinger fra NATO og andre internasjonale styrker i Bosnia, noe som førte til at avdelingen ble gitt oppgaven å fungere som hurtig reaksjonsstyrke for hele Bosnia, underlagt SFOR-hovedkvarteret ved COMSFOR og Den amerikanske divisjonen. Oppdraget var dermed vakt og sikring av hovedkvarteret i Ilidza samt forpleinings- og logistikkleiren i Zetra, hurtig reaksjonsstyrke for hele Bosnia og overtagelse av andre SFOR avdelingers oppdrag ved behov. Senere ble vakt og sikring av Butmir leir ved flyplassen i Sarajevo også en del av oppdraget.

7. juli 1997 ble Kompani D avløst av Kompani C, som nettopp hadde fullført førstegangstjenesten i Telemark bataljon. Dette kompaniet skiftet navn til Telemark kompani, et navn som avdelingen beholdt de neste 2 årene. Det siste kompaniet forlot Sarajevo etter endt oppdrag i juli 1999.

Referanser
----------

1. ↑  (Kilde) Regjeringen ved Forsvarsdepartementet - St.prp. nr. 1 (1999-2000)[*død lenke*]
2. ↑  (Kilde) Stortinget – Innstilling fra finanskomiteen om omprioriteringer og tilleggsbevilgninger på statsbudsjettet 1999
3. ↑  (Kilde) Telemark bataljon – Offisiell side Arkivert 2. mai 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Norwegians and Americans joint training SFOR Informer #18, 3. september,1997 (engelsk)
**K. Radhakrishnan** (født 29. august 1949 i Irinjalakuda, Kerala, India) er en indisk vitenskapsmann og nåværende leder av den indiske romfartsorganisasjonen, Indian Space Research Organisation (ISRO). Han er også styreleder i Indian Institute of Space Science and Technology. Han har tidligere tjent som direktør i Vikram Sarabhai Space Centre (VSSC) i Thiruvananthapuram. Han er fast medlem av Indian Geophysical Union og er også en dyktig vokalist (karnatisk musikk) og Kathakali-skuespiller. Radhakrishnan tiltret som leder av ISRO etter G. Madhavan Nair den 31. oktober 2009.

Personlig liv
-------------

Radhakrishnan kommer fra Irinjalakuda i Thrissur-distriktet i Kerala. Han fullførte sin B.Sc.-grad i elektroteknikk ved Government Engineering College, Thrissur. Han begynte sin karriere i ISRO som en ingeniør for avionikk ved Vikram Sarabhai Space Centre i 1971. 

Han begynte på et masterprogram i ledelse ved Indian Institute of Management Bangalore samtidig som han arbeidet i ISRO. I 1976 fikk han sin mastergrad i ledelse, og i 2000 avla han sin doktograd ved Indian Institute of Technology Kharagpur. Radhakrishnan er en entusiast når det gjelder karnatisk musikk og Kathakali. Han har utmerket seg i musikk, dans og andre kunstformer i løpet av sin utdanningstid. Han har også hatt flere sceneopptredener som vokalist.

Referanser
----------

1. ↑   365 days: Nature's 10[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  
«ISRO gets a new chairman». Deccan Herald. 25. oktober 2009. Besøkt 25. oktober 2009.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 16. mai 2013. Besøkt 16. juni 2013.
4. ↑  «Dr K Radhakrishnan made ISRO chief». Hindustan Times. 24. oktober 2009. Arkivert fra originalen 27. oktober 2009. Besøkt 24. oktober 2009.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 27. oktober 2009. Besøkt 19. desember 2013.
5. ↑  «Dr. K. Radhakrishnan made ISRO chief». Press Trust of India. Besøkt 24. oktober 2009.
6. ↑
7. ↑  «ISRO chief sings a different note». *The New Indian Express*. 2. september 2011. Besøkt 2. september 2011. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Om leder R. Radhakrshnan på ISROs offisielle nettsted (på engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
Beliggenhet i Xinjiang
**Yining** (kinesisk: 伊寧 伊宁, pinyin: *Yíníng*; uighur: غۇلژا **Gulja**) er en by og et byfylke i den autonome region Xinjiang (Sinkiang) i det vestlige Kina. Den er hovedstad i Det autonome prefektur *Ili Kasak*. Befolkningen anslås (2004) til 334 000. 

Yining ble inntatt av russerne i 1871 under Yakub Begs selvstendige styre av Kashgaria. Det var her den sino-russiske Kuldja-traktaten ble inngått i 1851, som åpnet området for handel. Byen ble tilbakeført til Kina i 1881.

Kinesisk innvandring gir byen et kinesisk preg.
Yining ligger ved Ili-elven i Dzungaria-bassenget, nær grensen mot Kasakhstan, og om lag 390 km vest for Ürümqi. 

Yining har et viktig jordbruksmarked for regionen, og er dalens kommersielle senter. Området har også frukthager. I gamle dager var det kjent for sin handel med te og kveg. Jern og kull utvinnes i området.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 218 begynner her. Den løper til Ruoqiang, også i Xinjiang.

Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Yining – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Yolande Beekman** (født *Unternährer*, 7. november 1911 i Paris, død 13. september 1944 i Dachau konsentrasjonsleir, Tyskland) var en spion under den andre verdenskrig. 

Hun var datter av en sveitsisk forretningsmann og vokste opp i London. Hun snakket flytende engelsk, tysk og fransk. Da andre verdenskrig brøt ut, ble hun med i Women's Auxiliary Air Force, hvor hun ble utdannet som radiotelegrafist. På grunn av hennes språkferdigheter og ekspertise som telegrafist ble hun rekruttert til det britiske Special Operations Executive (SOE) for å utføre arbeid i det nazi-okkuperte Frankrike. Offisielt ble hun med i SOE den 15. februar 1943.

I 1943 giftet Yolande seg med sersjant Jaap Beekman. som var stasjonert i den nederlandske hæren, men kort tid etter at ekteskapet ble inngått, sa hun farvel til sin mann og ble fløyet inn bak fiendens linjer i Frankrike. Beekman ble sluppet i fallskjerm over Frankrike om natten mellom 17. og 18. september 1943.

Hun var en effektiv og verdsatt agent som, i tillegg til mange svært viktige radiosendinger til London, tok ansvaret for fordelingen av militært materiell og våpen som ble sluppet fra allierte fly. Den 13. januar 1944 ble hun og hennes medagent Gustave Bieler arrestert av Gestapo, mens de hadde et møte på Café Moulin Brulé. Ved Gestapos franske hovedkvarter i Saint-Quentin ble de to agentene gjentatte ganger torturert, men de brøt aldri sammen. 

Hun skilte lag med Gustave Bieler som senere ble henrettet, og hun ble fraktet til et fengsel i Paris. Igjen ble hun brutalt avhørt flere ganger, og hun delte celle med Hedwig Müller (en sykepleier arrestert av Gestapo i 1944). I mai 1944 ble hun flyttet sammen med flere andre tilfangetatte SOE-agenter til et sivilt fengsel for kvinner i Karlsruhe i Nazi-Tyskland. 

Hun ble brått overført til Dachau konsentrasjonsleir med agentene Madeleine Damerment, Noor Inayat Khan og Eliane Plewman, den 11. september 1944, de kom frem til leiren dagen etter. Ved daggry den 13. september, dagen etter deres ankomst til Dachau, ble de fire unge kvinnene tatt med til en liten gårdsplass ved siden av krematoriet og tvunget til å knele på bakken. De ble så henrettet av et skudd gjennom bakhodet, og kroppene ble senere kremert.

Referanser
----------

1. ↑   Commonwealth War Graves Commission database[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Telemark Regiment** var en infanteriavdeling i den norske Hæren. Det ble opprettet 1. august 1995 for å videreføre tradisjonene fra **Telemark infanteriregiment nr. 3** (**IR3**). IR3 ble opprinnelig stiftet 9. januar 1789.

IR3 var satt sammen av to gevorbne (vervede) grenaderkompanier og tolv nasjonale kompanier fordelt på to bataljoner. Disse var overført fra henholdsvis 2. smålenske regiment og 1. vesterlenske infanteriregiment. Ved reskript 22. februar 1810 ble regimentet omorganisert, og fikk overføringer fra 2. Akershusiske infanteriregiment. Regimentet besto nå av to gevorbne kompanier og tre nasjonale bataljoner med til sammen 18 kompanier.[]

Regimentet ble nedlagt under hærplanen av 1817. Ved hærordningen av 1909 ble Telemark infanteriregiment gjenopprettet med Seljord, Grenland og Numedal bataljoner. Standplass ble Heistadmoen ved Kongsberg. Regimentet ble nedlagt siste gang i 2002, men er videreført som Telemark bataljon med standkvarter på Rena leir.

Regimentets ledelse la ned våpnene uten kamp under den tyske invasjonen av Norge i 1940, men sekondløytnant Hannevig tok opp kampen med noe personell og materiell fra regimentet lenger inn i Telemark, ved Vinjesvingen.[]
**Park Źródliska** (*«Kildens park»*) er den eldste byparken i Łódź og den nest eldste i Polen etter Ogród Saski i Warszawa. Parken har en overflate på 17,2 hektar og ligger innenfor Przędzalniana-, Fabryczna- og Targowa-gaten samt Józef Piłsudskis allé. Den er skrevet inn i severdighetsregisteret, og dens eldste trær er over 300 år gamle. 

Parken ble anlagt av bystyret i 1840 på områdene til *Nowa Dzielnica* («Den nye bydel»), etter at en del av den statlige skogen i Łaznów ble innlemmet i Łódź. Parken var 2 hektar stor, med to hovedalleer langs parkens diagonaler. I krysningspunktet mellom alleene ble en liten rund plass anlagt. Sidealleene ble beplantet med frukttrær, mens parkens indre beholdte sin skoglige karakter. Det ble bevokst med or, sommereik, lind, gran og agnbøk. Senere fikk parken to altaner og et titalls benker. Dessuten ble små broer bygd over de mange kildene i parken, derav navnet «Park Źródliska» («Kildeparken»). Frem til andre verdenskrig ble den kalt for «Park Kwela», fra det tyske ordet «Quelle» (kilde). 

Grunnet økonomiske årsaker ble deler av parken solgt til Karol Scheibler på 1850-tallet, som her bygde sin fabrikk og residens. En større del ble forpaktet av Skytterselskapet på 1870-tallet, og mot slutten av 1880-tallet av den samme Scheibler. Forpaktningsavtalen gikk ut i 1906, og parken kom på ny under bystyret. 

Et fragment av parken på baksiden av Karol Scheiblers palass ble omgjort til en egen hage av det berlinske firmaet til L. Späth. Hagen fikk fontener, balustrader og en kunstig grotte, ved siden av interessante trær som platan, kjempepoppel, tempeltre og nikkoedelgran. I dag utgjør de to parkdelene en helhet. I parkens nordlige del finnes en romslig plass med en estrade. I den sørøstlige delen finnes derimot tre dammer. Fra 1956 virker det berømte Palmehuset i parken. 

* En av parkens dammerEn av parkens dammer
* En allé i parkenEn allé i parken
**Zheng Xie** (forenklet kinesisk: 郑燮; tradisjonell kinesisk: 鄭燮; pinyin: **Zhèng Xiè**; Wade–Giles: *Chen Hsieh*, født 1693 i Taizhou i provinsen Jiangsu i Kina, død 1765), alment kjent som **Zheng Banqiao** (forenklet kinesisk: 郑板桥; tradisjonell kinesisk: 鄭板橋; pinyin: **Zhèng Bǎnqiáo**) var en kinesisk maler. Han kom fra fattige kår, men ble magistrat i Shandong. Etter tolv år ble han kritisk til livet som embedsmann og avstod fra å innynde seg hos høyere rangerte mandariner. 

Etter det viet han seg til malerkunsten. Han regnes som en av de åtte eksentrikere fra Yangzhou. Han er kjent for sine gjengivelser av orkideer, bambus og steiner.

I 1748 ble han for en kort periode mandarin igjen som offisiell kalligraf og maler for Qianlong-keiseren.

Som kalligraf skapte han en ny stil influert av sine orkidetegninger. I tillegg til dette hadde han interesse for litteratur og poesi. Han foretrakk å skrive om vanlig folk i en naturlig stil.

* 
* Kalligrafisk verk av Zheng XieKalligrafisk verk av Zheng Xie

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 125171830, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Zheng Xie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Zheng Xie and his Painting Gallery i China Online Museum
* China Culture om Zheng Xie
* Zheng Xie's works på Chinapage
* Art Net
* Translation of "Letter to younger brother Zhèng Mò" by Zhèng Bǎnqiáo Arkivert 24. juli 2019 hos Wayback Machine.

*Orkideer, bambus og steiner*, lang håndrull av Zheng Xie, 1762, Shanghaimuseet - må forstørres

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NDL **·** CiNii
 |
Kastellets kommandantbolig Foto: Ib Rasmussen 
**Elias David Häusser** (også *Haüsser*) (døpt 26. juni 1687 i Erfurt, død 16. mars 1745 i Nyborg) var en tysk barokkarkitekt i dansk tjeneste. Han er kjent som arkitekten bak det første Christiansborg. Da slottet brant i 1794 klarte man å redde Ridehuset med ridebaneanlegget; innredningen anses som et av Häussers hovedverk.

Häusser var offiser i ingeniørkorpset og sto for oppføringen av hovedvakten på Kongens Nytorv (senere revet) og fengselet og kommandantboligen på Kastellet.

I årene 1738–1740 ble det foretatt en omfattende restaurering av Akershus slottskirke i Oslo. I *Oslo byleksikon* 
er Häusser oppført som generalbyggmester for dette og hos kirkebyggdatabasen Kirkesøk er Philip de Lange nevnt som arkitekt. Altertavlen, prekestolen og døpefonten er utført etter tegninger av Häusser. Altertavlens midtfelt er et usignert maleri som antagelig er av Johan Georg Ziesenis.

Referanser
----------

1. ↑   Kunstindeks Danmark, Kunstindeks Danmark kunstner ID 7407, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Oslo byleksikon
3. ↑  Akershus slottskirke fra Kirkesøk

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt (red): *OSLO byleksikon*, Kunnskapsforlaget 2010, side 45, ISBN 978-82-573-1760-7

Eksterne lenker
---------------

* (da) Elias David Häusser på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Kunstindeks Danmark **·** Geni **·** VIAF **·** ULAN **·** ULAN
 |

Portal: Danmark
«METAR» har flere betydninger.
**METAR** er et standardisert format for rapportering av værinformasjon. Forkortelsen kommer fra fransk «MÉTéorologie Aviation Regulière». En feilfortolkning av forkortelsen METAR er det engelske «METeorological Aerodrome Report»[]. METAR brukes ofte om værrapporten for planlegging av en flyging enten som ruteflyging eller annen flyaktivitet.

METAR i betydningen værrapport fra flyplasser og andre værstasjoner sendes ut hver hele eller halve time. Ved plutselige værforandringer kan det sendes ut en METAR uavhengig av tidspunkt, som blir betegnet SPECI.

Formatet for METAR ble opprettet 1. januar 1968 og har gjennomgått mindre endringer mange ganger siden.

METAR og TAF er tilgjengelig på internett og på VOLMET kringkastingssendinger for flytrafikken på kortbølgen, for eksempel Shannon VOLMET. De sendes også på ATIS sendinger på flybåndet (VHF) fra hver enkelt større flyplass.

En vanlig METAR inneholder koder for sikt, vind, skyer, snø/regn, temperatur, duggpunkttemperatur og trykk.

Eksempel på METAR
-----------------

ENGM 292141Z 18014KT 9999 SCT010 BKN170 06/03 Q1017 TEMPO BKN012=

Linjen ovenfor er METAR for Oslo lufthavn, Gardermoen (ENGM) hentet kl. 23.30, 29. november 2006

* 292141Z betyr at været var registrert 29. november kl. 21.41 UTC.
* 18014KT betyr sønnavind (vind fra 180 grader) med 14 knop ved bakken.
* 9999 betyr sikt lik eller bedre enn 10 km (9999 meter).
* SCT010 betyr skyer mindre enn halve arealet, (*scattered*), 1000 fot over bakken.
* BKN170 betyr skyer mer enn halve arealet, (*broken*), i 17 000 fot over bakken.
* 06/03 betyr temperatur 6 grader celsius og duggpunkt 3 grader celsius.
* Q1017 betyr trykknivå, QNH 1017 hPa.
* TEMPO BKN012 er et værvarsel som forteller at det av og til i de neste 2 timene kan bli skydekke 5-7/8 deler av himmelen i 1200 ft.
*

TAF
---

**TAF** (*Terminal Aerodrome Forecast*) er det naturlige supplementet til METAR siden det er et værvarsel som gjelder noen få timer.

Eksempel på TAF
---------------

ENGM 292000Z 292106 21010KT 9999 FEW010 BKN150 PROB30 TEMPO 2913/2915 BKN008=

Linjen ovenfor er TAF for Oslo lufthavn, Gardermoen (ENGM) hentet kl. 22.56 den 29. november 2006.

* 292000Z betyr at den er utarbeidet 29. (november) kl. 20.00 UTC / (zulu).
* 292106 betyr at den gjelder 29.(november) fra kl. 21.00 til 0600 UTC.
* 9999 betyr sikt lik eller bedre enn eller lik 10 km (9999 meter)
* FEW010 betyr spredte skyer 1000 fot over bakken.
* BKN150 betyr *broken 15 000 feet*, det vil si skyer som dekker mer enn halve arealet, men ikke er sammenhengende, 15 000 fot over bakken.
* PROB30 betyr at det følger en beskrivelse som er 30 % sannsynlig.
* TEMPO 2913/2915 betyr at beskrivelsen gjelder tidsrommet 13.00 til 15.00 UTC.
* BKN008= er beskrivelsen som betyr skyer mer enn halve aralet i 800 fots høyde over bakken.

Referanser
----------

1. ↑  METAR Arkivert 25. januar 2016 hos Wayback Machine.. MetLex – Meteorologisk Leksikon

Eksterne lenker
---------------

* METAR. MetLex – Meteorologisk Leksikon
* METAR og TAF for mer enn 4000 flyplasser

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Setesdal sorenskriveri** var et sorenskriveri i Aust-Agder. Det ble opprettet ved kongelig resolusjon 23. mars 1852 ved at Vestre Råbyggelag sorenskriveri ble nedlagt. Setesdal sorenskriveri omfattet hele distriktet til det nedlagte Vestre Råbyggelag, dvs. tinglagene Valle, Ose (senere Bygland) og Hornnes. I tillegg fikk embetet tillagt Vegusdal tinglag fra det nedlagte Østre Råbyggelag sorenskriveri. Åseral ble i 1856 fradelt Hornnes som eget tinglag og i 1880 overført til Mandal sorenskriveri. Hægeland, Øvrebø, Vennesla og Tveit ble i 1957 overført til Setesdal fra Torridal sorenskriveri. Setesdal sorenskriveri ble nedlagt og slått sammen med Kristiansand byrett fra 1. januar 1993.

Arkiv
-----

Arkivet etter Setesdal sorenskriveri omfatter også arkivet etter det foregående Vestre Råbyggelag sorenskriveri og oppbevares i Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet starter i 1683 og har et omfang på 138 hyllemeter. Arkivet (og arkivkatalogen) består av to deler. Den eldste delen heter Setesdal sorenskriveri og den yngste Setesdal sorenskriveri - 2. Arkivsaker for Vestre Råbyggelag, altså perioden inntil 1852, inngår i den eldste delen.

Eksterne lenker
---------------

* Arkivkatalog for Setesdal sorenskriveri hos Statsarkivet i Kristiansand.
* Arkivkatalog for Setesdal sorenskriveri - 2 hos Statsarkivet i Kristiansand.
* Skannede pantebøker fra Setesdal sorenskriveri hos Digitalarkivet.
* Skannede tingbøker fra Setesdal sorenskriveri hos Digitalarkivet.[*død lenke*]
* Skannede ekstrarettsprotokoller fra Setesdal sorenskriveri hos Digitalarkivet.[*død lenke*]
* Skannede skifteprotokoller og dødsfallsprotokoller fra Setesdal sorenskriveri hos Digitalarkivet.[*død lenke*]
**Harry Smith Parkes** (tradisjonell kinesisk: 巴夏禮; forenklet kinesisk: 巴夏礼, født 24. februar 1828 i Birchills Hall i Staffordshire i England, død 21. mars 1885 i Beijing) var en britisk diplomat. Han var Storbritannias minister i Japan fra 1865 til 1883, i Kina fra 1883 til 1885 og til Korea i 1884.

Liv og virke
------------

Angrep mot Parkes i Japan 1868
Parkes var fire år gammel da hans mor døde, og året etter omkom faren i en vognulykke. Han ble så oppdratt av en onkel, en pensjonert marineoffiser i Birmingham. Han fikk sin utdannelse ved en kostskole i Balsall Heath og fra mai 1838 ved King Edwards Grammar School.

I juni 1841 seilte Parkes til Kina for å bosette seg i sin nieses hjem i Macao. Hun var Mary Wanstall Gützlaff (født Newell), gift med den protestantiske misjonæren Karl Friedrich Gützlaff. 

Han døde av malaria på sin post i Beijing.

En byste av Parkes ble avduket i 1887 i Sankt Paul-katedralen i London og i 1890 ble det reist en statue av ham på The Bund i Shanghai, skjønt den forsvant under den japanske okkupasjonen av byen 1937–1945.

Referanser
----------

1. ↑   Find a Grave, besøkt 30. august 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Find a Grave, besøkt 29. august 2019[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Stanley Lane-Poole: *Sir Harry Parkes in China*. London: Methuen & Co. 1901
* John Y. Wong: *Deadly dreams: opium, imperialism and the "Arrow" War (1856-60) in China*. Cambridge studies in Chinese history, literature and institutions, 99-0114062-5. Cambridge: Cambridge University Press, 1998. ISBN 0-521-55255-9

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL
 |
**Zheng Meizhu** (født 5. november 1962 i Fuzhou), kinesisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles og 1988 i Seoul.

Meizhu ble olympisk mester i volleyball i Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det kinesiske laget som vant volleyballturneringen for kvinner foran USA og Japan. 

Det var åtte lag som deltok i damenes volleyballturnering. De ble delt i to grupper med fire lag, der de to beste lagene gikk videre til semifinale. Kina vant semifinalen med 3-0 i sett over Japan og finalen vant de også med 3-0, motstandere var USA. Meizhu spilte alle fem kampene i turneringen. 

Fire år senere, i sommer-OL 1988 i Seoul, vant hun en bronsemedalje i volleyball med det kinesiske laget. Sovjetunionen vant turneringen foran Peru og Kina. Zheng Meizhu spilte alle fem kampene

OL-medaljer
-----------

* Gull 1984 USAs flagg Los Angeles - **Gull** i volleyball, damer Kinas flagg Kina
* Bronse 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - Bronse i volleyball, damer Kinas flagg Kina

Eksterne lenker
---------------

* (en) Zheng Meizhu – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Zheng Meizhu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Zheng Meizhu – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (cn) Zheng Meizhu – Kinas olympiske komité Rediger på Wikidata
**Seterøya** er en liten øy tilhørende Ålesund kommune på romsdalskysten i Møre og Romsdal fylke. Øya ligger nordøst for Finnøya og nord for Gåsøya.

Seterøya er en flat øy på 330 dekar med flere fraflyttede gårder og bostedshus. Det samlede arealet av naturtypen kystlynghei er 196 dekar. Ved gårdene er det mindre areal med fulldyrket og overflatedyrket mark. Det er også innslag av strandeng, strandberg og myr.

Før utskifting i 1858-1864 var øya felles utmark for Sandøy-gårdene. Øya ble bosatt etter utskiftingen. Det var 16 fastboende i 1865 og 36 i år 1900. I 1976 flyttet den siste fastboende fra Seterøya. Sauebeiting fortsatte til 1996, deretter opphørte beitingen noen år. I 2002 ble det startet opp helårsdrift med gammelnorsk sau på øya. I 2016 var det 35 overvintrende sau, og mellom 75-85 sau på sommerbeite.

Referanser
----------

1. ↑  «Fakta:Naturtype Seterøya». Naturbase. Arkivert fra originalen 21. februar 2017. Besøkt 20. februar 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Blåfjærfly** (*Phytometra viridaria*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet spredt nord til Møre og Romsdal i Norge.

Utseende
--------

Et ganske lite (vingespenn 17 – 21 mm) og spinkelt nattfly, et av de minste norske medlemmene av denne familien. Den ligner ikke på noen andre nattfly, men kan forveksles med gressmott (Crambidae) i underfamilien Pyraustinae. Palpene er lange og tynne, men oppoverbøyd slik at de ikke stikker fram som et nebb foran hodet. Forvingen er trekantet, gulaktig brunoliven, den ytterste tredjedelen mer eller mindre purpurfarget. Det røde området er delt i to av en lys siksak-tverrlinje (bølgelinje). Bakvingen er farget omtrent som forvingen, men gjerne litt mørkere. Den har to purpurfargede tverrbånd, men disse er ofte utydelige.

Levevis
-------

Arten finnes på enger, tørre bakker og i åpen skog. Larvene lever på blåfjær (*Polygala* spp.). Arten overvintrer som puppe. De voksne sommerfuglene flyr om dagen i juni – juli, av og til også mai og august. Det er sannsynlig at den kan ha to generasjoner enkelte somre.

Utbredelse
----------

Den er utbredt fra Europa østover til Japan. I Norge er den funnet spredt nord til Molde. Forekomsten er lokal, men den kan være tallrik der den finnes.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Norges sommerfugler – Blåfjærnebbfly [*død lenke*]
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Phytometra viridaria* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *blåfjærfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *blåfjærfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *blåfjærfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *blåfjærfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *blåfjærfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *blåfjærfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Phytometra viridaria* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Phytometra viridaria* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
***Charlottes tryllevev*** (eng. *Charlotte's Web*) er en amerikansk barnebok fra 1952 skrevet av E. B. White og illustrert av Garth Williams. Boken forteller om grisen Wilbur og hans vennskap med edderkoppen Charlotte. Boken ble svært populær da den kom ut, og regnes nå som en moderne klassiker i USA. I 2000 oppførte Publishers Weekly boka som USAs mest solgte barnebok noensinne.

Handling
--------

Boken handler om grisungen Wilbur, som er den minste i kullet og bor på en bondegård. Bondens datter Fernvil beholde ham som kjæledyr, men fem uker gammel blir Wilbur solgt til nabobonden Zuckerman. De andre dyrene på nabogården mobber ham, og i tillegg går det opp for ham at han skal slaktes når han blir større. Så blir han kjent med edderkoppen Charlotte, som finner en måte å redde ham fra slakteren.

Filmatisering
-------------

* *Charlottes tryllevev (1973)* med Debbie Reynolds i hovedrollen som *Charlotte*. Henry Gibson spilte *Wilbur*, og komikeren Paul Lynde spilte *Templeton*.
* *Charlottes tryllevev (2006)*, Dakota Fanning spilte rollen som *Fern*.

Eksterne lenker
---------------

* Sammendrag av boka (engelsk)
* Figurene i boka (engelsk)
* Charlotte's Web på amazon.com


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Blåfjær** (latin:*Polygala vulgaris*) er en vakker flerårig plante i blåfjærslekten, som inngår i Blåfjærfamilien *(Polygalaceae)*. Den blir 10-25 cm høy og er oppreist med dypt blå blomster som har gulhvite fargekombinasjoner. Blomsten har smale, lansettfargede blader.

Blåfjær har dypblå eller lilla blomster, men frøkapslene er gulhvite og minner om høsten om et lite kornaks.
Nærbilde av blomstene, som har 3 nesten sammenvokste kronblad.
Blåfjær danner sparsomme bestander, og trives spredt inne blant høyt gress.
Planten blomstrer i juni-september, og har maurspredning av frøene.

Beskrivelse
-----------

Blåfjær har en tynn, opprett stengel som er ugreinet, og som nederst er rødbrun og ofte forvedet. Planten kan klatre langs rette berg, men er overveiende oppreist.

Bladene er mørkt grønne, skruestilte og slanke, og jevnt fordelte oppover stilken. Bladformen er lang og smal med 1-2 cm lange lansettformede blad, hvor nervetrådene har nettstruktur.

Blomsterstanden er en vertikal klase ("aks") med 5-30 blomster, og støttebladene er kortere enn de grønngule knoppene. De 5 begerbladene er smale og grønne eller grønngule, og de to øverste likner korte kronblad. De 3 kronbladene er 5-8 mm lange, og har dypt blå eller blålilla farge, ytterst sjelden blå-hvit (ssp *oxyptera*). Klart blå blomster er derimot overveiende dominerende og definerer varianten ssp *vulgaris*. De 8 støvbærerne sitter i to grupper.

Om høsten framtrer frøkapselen med tydelig arr, og frøene er hårete med hvite vedheng. Stengelen minner om høsten om et lite kornaks, fordi de gjenværende frøbærerne da ser ut som gulhvite eller gulbrune korn.

Utbredelse
----------

Blåfjær trives på tørr eller delvis fuktig mark, i enger og kulturbeite, nær gressplener, skråninger, slåttemark, kysthei, dyner, og langs vei og sti. 

I Norden er planten vanlig på sørvestspissen av det sørligste Finland, i Sverige opp til Gävle og Karlstad, og i hele Danmark.

I Norge vokser blåfjær i innlandet langs elvedaler og kysten fra svenskegrensa og opp til Bodø, samt i ytre Lofoten.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Blåfjær* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Blåfjær* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Blåfjær* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Blåfjær* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Blåfjær* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Blåfjær* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Blåfjær* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Blåfjær* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Blåfjær* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Polygala vulgaris* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Polygala vulgaris* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Setertjern**, også kalt **Hanåtjernet**, er et vann beliggende sør for Oslo, på grensen mellom Nordre Follo og Oslo kommune, helt i ytterkant av Østmarka,136 moh. Sørvest ved vannet ligger Frambu kurs- og leirsted på en odde mellom Setertjern og det tilstøtende Brokkenhustjern. Via Svartkulp henger begge disse vannene sammen med Sværsvann, og kommunegrensa følger her linja Setertjern-Brokkenhustjern-Svartkulp-Sværsvann.

Sørenden av Setertjern nås via Sandbakkveien, som følger tjernets bredd et stykke før den når utfartsparkeringen nedenfor markastua Sandbakken.

Nordenden av vannet nås via en gang- og sykkelvei fra Hanåveien. Denne turveien krysser vannet over bru i et smalt sund, og fortsetter på østsiden langs bredden sørover og østover til den møter Sandbakkveien.

**«AИTONS VEI»**  

Den smale turveien langs vannet går under det uoffiselle navnet «AИTONS VEI», oppkalt etter Anton Barli (1903 – 1982). Han jobbet for Oslo kommune i mange år, og fikk på slutten av 1960-tallet, rett før han ble pensjonist, jobben med å rydde sti langs vannet. Han hugget selv inn veinavnet i en bergknaus ved stien. Han var angivelig ikke så bevandret i skrivekunsten og endte opp med første N-en i navnet speilvendt. 

På 1990-tallet ble turveien utbedret, blant annet for å gjøre det mulig å ferdes med rullestol, og knausen med navnet ble sprengt bort. Men for å hedre den gamle veibyggeren hugg man det inn på nytt - med Antons opprinnelige skrivemåte.

Referanser
----------

1. ↑  Oslo Byleksikon
2. ↑  Tre veier i Østmarka, østafor.no

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Åge Cornelius Haavik** (født 22. april 1947) er seniorrådgiver i Kirkerådet i Den norske kirke med ansvar for liturgi og gudstjenesteliv, foruten at han deltok i arbeidet med utviklingen av *Norsk salmebok 2013*, *Salmer 1997* og *Norsk Salmebok (1985)*.

Haavik ble i 2005 statsstipendiat. Ved bekjentgjørelsen i 2004 ble det fremhevet at Haavik arbeidet med en norsk salmedatabase for å bevare en viktig del av norsk kulturhistorie for framtidig bruk i kirker, kulturinstitusjoner og skoler. Han har bakgrunn fra arbeid med salmebok og koralbok i Det Norske Bibelselskap og som forlagsdirektør med ansvar for Den norske kirkes liturgiske bøker og noteproduksjoner.

Åge Haavik har i mange år vært tilknyttet Den norske kirkes sentrale organer for liturgiske spørsmål i ulike stillinger.

Referanser
----------

1. ↑  Informasjon hos Landstadsenteret Arkivert 14. desember 2015 hos Wayback Machine.-Lest 30. august 2015
2. ↑  Samlende  salmekamerater - Dagen. Lest 30. august 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Den sørligste villreinstammen i Europa lever i heiene mellom Setesdal og Ryfylke.  Foto: Elin Tjordal Haugen 
**Setesdal Vesthei Ryfylkeheiane landskapsvernområde** er det nest største landskapsvernområdet i Norge og dekker to områder på ca. 2 346,7 kvadratkilometer, herav 1 906 kvadratkilometer i hovedverneområdet og et tilleggsvern på 448,4 km². Området ligger i Bykle, Valle, Bygland, Åseral, Hægebostad, Kvinesdal og Sirdal kommuner i Agder fylke, og Sandnes kommune i Rogaland fylke. Verneplanen ble vedtatt 28. april 2000 for begge de to verneområdene.

Da innlandsisen trakk seg tilbake for 14 000 år siden, fikk naturen sin form. I heiene finnes deler av urkontinentet «Det baltiske skjoldet».

Gjennom et forsøk med lokal forvaltning ble det opprettet et forvaltningssekretariat i Valle kommune. Sekretariatet har ikke forvaltningsmyndighet. Gjennom et delegasjonsvedtak fra Direktoratet for Naturforvaltning forvalter hver kommune sitt areal etter regler som er fastsatt ved Kongelig resolusjon av 28. april 2001.

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Nationally designated areas (CDDA)*, Wikidata Q1116062,
2. ↑  (no) Setesdal Vesthei Ryfylkeheiane landskapsvernområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
3. ↑  Lovdata – Forskrift om vern av Setesdal Vesthei – Ryfylkeheiane.

Eksterne lenker
---------------

* Setesdal Vesthei – Ryfylkeheiane Landskapsvernområde
* Pressemeldingen ved opprettelsen av SVR

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** Naturbase
 |