recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**BehindMLM** er en blogg opprettet i 2009 som dekker multi-level marketing (MLM). Det er ikke kjent hvem som står bak bloggen.

Bakgrunnen for at BehindMLM ble opprettet var en anonym bloggers engasjement rundt pyramidespillet Liberty League International som var forgjengeren til Wealth Masters International. Artiklene om Liberty League og tilsvarende selskaper ble da skilt ut i en egen blogg.

BehindMLM har en gjennomgående kritisk tilnærming til industrien og har jevnlig mottatt trusler om søksmål fra personer og selskaper den har omtalt. I 2015 gjenga bloggen påstander om at representanter fra den malaysiske kongefamilien var involvert i den gigantiske Ponzi-svindelen uFun, og ble truet med bøter og fengsel av det malaysiske kongehuset.

Referanser
----------

1. ↑  A Digital Currency Scam is Misusing the Rothschild Family Name CoinDesk
2. ↑  «Kaj Linna lockar pensionärer till kritiserat kryptoprojekt». *Aftonbladet*. 18. september 2021.
3. ↑  «Man snapped with Prime Minister labelled Ponzi scheme affiliate, denies claims». *Malta Today*. 18. september 2017.
4. ↑  Renato Rodriguez sends cease and desist over Ponzi past BehindMLM
5. ↑  MacroCoin scammers threaten legal action over review BehindMLM
6. ↑  Malaysian royalty threaten BehindMLM with legal action BehindMLM

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Ekte vinranke** (*Vitis vinifera*) er en klatrende busk i vinfamilien.

Veksten er klatrende eller krypende, og den kan bli opptil 35 m lang. Bladene er spredte med todelte slyngtråder som sitter motsatt i forhold til bladene. Bladene har en lang stilk og har 5–7 fliker. Blomstene er små, grønne og tvekjønnede; de sitter i sammensatte klaser. Frukten heter drue og er et saftig bær som er 8–40 mm stort. Fruktfargen er grønn, rosa, purpur eller svart, ofte med et blåskjær.

Den viltvoksende formen regnes som subsp. *sylvestris* og skiller seg fra de dyrkede ved å være særbu; hann- og hunnblomster sitter på adskilte planter. Den vokser i fuktig skog, kratt og langs elver. Utbredelsen omfatter Korsika, Italia, Balkan og østover inn i Asia. Den dyrkede formen (subsp. *vinifera*) er forvillet mange steder.

Ekte vinranke er en av de eldste kulturplantene. Det er flere tusen sorter inkludert noen uten frø som må formeres vegetativt. Druene spises ferske, tørkede (rosiner og korinter) eller brukes til å lage saft og vin. Vinblader brukes i matlagingen i mange land. Planten dyrkes i områder med temperert eller subtropisk klima over hele verden. På grunn av den opprinnelige nordamerikanske vinlusa er det nå vanlig å pode ekte vinranke på stammer av andre, mer motstandsdyktige vinrankearter.

Litteratur
----------

* M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). *Wild Flowers of the Mediterranean* (2 utg.). London: A & C Black. s. 130–131. ISBN 0-7136-7015-0.
* O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). *Middelhavsflora*. NKI-Forlaget. s. 119–120. ISBN 82-562-0490-7.
* «*Vitis vinifera*». *Flora Europaea*. Besøkt 4. juni 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ekte vinranke* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ekte vinranke* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Ekte vinranke* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Ekte vinranke* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Ekte vinranke* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Ekte vinranke* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Ekte vinranke* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Ekte vinranke* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Vitis vinifera* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Vitis vinifera* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Vitis vinifera* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

* Forvillet vinranke i TysklandForvillet vinranke i Tyskland
* Vingård i TysklandVingård i Tyskland
* BladBlad
* BlomsterBlomster
* Druesorten IsabellaDruesorten Isabella
* HøstfargeHøstfarge

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
Reklamestuntet til Moritz Glotts tobakksfabrikk under Trøndelagsutstillingen i 1930 var en godt synlig minaret. Foto: Frederik Hilfling-Rasmussen/Trondheim byarkiv 
Glott's Funkis mild mixture
**M. Glotts Tobakkfabrikk** var en tobakksprodusent i Kristiania/Oslo i perioden 1895–1948. Fabrikken ble opprettet av den innvandrede russeren Moritz Glott og hans hustru Rosa som en *cigarforretning*. Moritz var født i Kiev i 1867, og begynte svært tidlig å arbeide i tobakksbransjen. Han utvandret som så mange andre jøder, og kom til Oslo i 1890 etter å ha bodd noen år i Manchester. 

Ekteparet Glott solgte sigarer og sigaretter under navnet *R. Glott* i årene 1902-12, *M. Glott* 1913-1919, *M. Glotts Tobakfabrik* 1919-35, *M. Glotts Tobakkfabrikk* 1935-40 og *M. Glotts Tobakkfabrikk A/S* 1941-48. Flere av deres produkter ble markedsført med navnet *M. Glott Cigarettspecialist*.

Blant deres sigarettmerker var *Anitra* (tyrkisk, nikotinsvak, produsert 1926-39), *Marmara* (tyrkisk), *Speed mixed*, *Akaba blend* (tyrkisk), *Glotts blend*, *Hollywood* (American type, mild toasted), *Norskavlet* og *Texas* (American toasted).

I 1932 overtok annen generasjon William Glott Schultz' Tobaksfabrik i Drammen (grunnlagt 1834), som etterhvert ble innlemmet i Glotts fabrikk, og produksjonen i Drammen opphørte. I 1948 ble M. Glotts Tobakfabrik fusjonert med Carl F. Johannessen A/S Tobakfabrik til Carl F. & Glott Forenede Tobakkfabrikker A/S. I midten av 1950-årene ble Carl F. & Glott Forenede Tobakkfabrikker A/S fusjonert med Conrad Langaard AS. Glotts største suksess var sigarettmerket *Speed*, som ble produsert fra 1930-årene til 1986.

Fotnoter
--------

1. ↑  Annonse for Speed kan ses på Jødisk museums Hatikwoh på nett (1938)

Kilder
------

* Norwegian Tobacco Manufacturers
* Mendelsohn, Oskar: *Jødenes historie i Norge gjennom 300 år*, side 343 m fl

Eksterne lenker
---------------

* Industrimuseum.no om M. Glotts Tobakfabrik
**Tiriltunga** var et norsk folkeband som ble grunnlagt høsten 1983. Trioen bestod av Kari Lønnestad (sang, langeleik, gitar, fløyte og harpe) og Heidi Løvlund fra Telemark (sang, hardingfele, ukulele og blokkfløyte) og Gunnlaug Lien Myhr fra Hallingdal, Østlandet (sang og hardingfele).

Samarbeidet mellom Gunnlaug Lien Myhr og Heidi Løvlund stirret da de møttes på Voss Folkehøgskule høsten 1980. Deres tradisjonelle musikalske bakgrunn var for det meste hentet fra deres hjembygder, men de brukte også noen påvirkninger fra Røros i Trøndelag, i samarbeid med spelemannen Sven Nyhus. I tillegg komponerte de også sang selv. Alle de tre kvinnelige bandmedlemmene sang, og arrangementet var forberedt for de tre stemmene sammen. Heidi Løvlund tok seg av notasjonen selv. Ellers bruker de både tradisjonelle og mindre tradisjonelle instrumenter.

Debutalbumet *Tiriltunga* ble utgitt i 1985. Bandet satte trolig standarden for arrangert folkemusikk i årene etter. På dette tidspunktet samarbeidet de også med Geirr Lystrup. Deres andre studioalbum, *Det Æ Tungvint Fri*, ble gitt ut som CD i 1992. Gruppen hadde imidlertid skilt seg på et visst tidspunkt da bandmedlem Heidi Løvlund ble syk og senere døde av kreft.

Musikkstil
----------

Trioens musikk var inspirert av norsk folklore og besto av tradisjonelle ballader og folkeviser, hvorav noen synges på dialektform (nemlig fra Sør-Norge).

Diskografi
----------

Gjennom karrieren hadde bandet gitt ut følgende tre studioalbum:

* *Tiriltunga*
* *Kåte ungdomsdagar* (2003)
* *Det Æ Tungvint Fri* (1992; 2019 - remasteret versjon)

Se også
-------

* Norsk folkemusikk
* Folque
* Egil Storbekken og Tolga-Tusseladene
* Arve Moen Bergset og Bukkene Bruse
* Sinikka Langeland
* Ingebjør Sørbøen
* Kurt Foss

Referanser
----------

1. ↑  «Tiriltunga». *Last.fm*. Besøkt 18. februar 2024.
2. ↑  «Albums». *Last.fm*. Besøkt 18. februar 2024.
3. ↑  «Tiriltunga». *Last.fm*. Besøkt 18. februar 2024.
4. ↑  «Kåte ungdomsdagar». *Last.fm*. Besøkt 18. februar 2024.
5. ↑  «Det Æ Tungvint Fri». *Apple Music*. Besøkt 18. februar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tiriltunga på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Tiriltunga på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Tiriltunga på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* Tiriltunga på YouTube Rediger på Wikidata
* Tiriltunga — «Gamle Mykker'n» på Norsk rikskringkasting (NRK) nettsted
* Fra Tiriltunga til Kvedarkvintetten på Norsk rikskringkasting (NRK) nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Töfsingdalens nasjonalpark** er en svensk nasjonalpark innenfor Långfjällets naturreservat i Idre sogn i Älvdalen kommune, Dalarnas län.

Töfsingdalens nasjonalpark ble opprettet i 1930. Her vokser en gammel furuskog i et steinete terreng, langt fra nærmeste bilveg. Den avsidesliggende lokaliteten gjør Töfsingdalen til Sveriges minst besøkte nasjonalpark.

Sammen med tilgrensende verneområder - Rogen i Herjedalen og Femundsmarka i Norge - dannes "Grenselandet", et stort sammenhengende område med høye naturverdier som også har stor betydning for friluftslivet.

Mange av områdets trær er opp mot 500 år gamle. Skogen langs Töfsingån, som domineres av gran, er veldig frodig og takket være den rike berggrunnen, også svært rik på planteliv. Her kan man finne vekstene kongsspir, tysbast og kvitsoleie, som er svært uvanlig.

Det steinete terrenget gjør det vanskelig å vandre utenfor stiene. Terrenget støtter dermed de mer folkeskye dyra. Her finnes bjørn, jerv, ulv og kongeørn. Nasjonalparken kan nås via noen av stiene fra Grøvelsjøen eller Storån.

Referanser
----------

1. 1 2   Protected Areas (National Parks), nvpub.vic-metria.nu, utgitt 18. desember 2015, besøkt 20. januar 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Sveriges nasjonalparker: Töfsingdalens nasjonalpark
* Töfsingdalen på Grenselandets nettsted
* Fylkesadministrasjonen Dalarna - Töfsingdalens nasjonalpark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Ballangen Museum** er en avdeling av Museum Nord. Museet ligger i Syllaveien 36 i Bjørkåsen i Ballangen, og ligger i den gamle administrasjonsbygningen til Bjørkaasen Gruber, som ble bygget i 1919. Museet har fokus på utstillinger som omhandler gruvevirksomheten som har pågått i Ballangen siden 1600-tallet.

Museet hadde tidligere en om lag 600 meter dyp besøksgruve, som ikke er tilgjengelig for publikumsbesøk lengre. Gjennom bilder, tekster og gjenstander viser museet historien til Bjørkaasen Gruber AS fra oppstarten i 1911 fram til nedleggelsen i 1964. Undersøkelsesdrift startet i 1910. Gruveselskapet fikk konsesjon for drift i 1913. Det er også utstillinger som omhandler dagliglivet i området, fiskeri, jordbruk, kulturliv og skole.

Referanser
----------

1. ↑  Visit Narvik, Ballangen Museum Arkivert 14. juli 2014 hos Wayback Machine.. Besøkt 6. juli 2014.
2. ↑  Karin Pettersson Skarby (30. juni 2014). «Gammelt nytt». Lofotposten. Besøkt 6. juli 2014.

Litteratur
----------

* Welle-Strand, Erling (1916–2013) (1974). *Museums in Norway*. Oslo: Royal Ministry of Foreign Affairs. ISBN 8271770039.

Eksterne lenker
---------------

* Museum Nord, Ballangen Museum
* Museum Nord

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |
**Nicolaas Jan Jerôme «Nico» Bouvij** (født 11. juli 1892, død 14. juni 1957 i Haag) var en nederlandsk fotballspiller som deltok i de olympiske lekene i 1912 i Stockholm.

Bouvij vant en olympisk bronsemedalje i fotball under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det nederlandske fotball-landslaget som kom på tredjeplass i OL-turneringen bak Storbritannia og Danmark. Nederland spilte fire kamper i turneringen, i første runden vant de over Sverige med 4-3 og i kvartfinalen beseiret de Østerrike med 3-1. De tapte semifinalen mot Danmark med 1-4. I bronsefinalen som ble spilt den 4. juni møtte de Finland som de vant over med 9-0. Bouvy scoret tre mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse Bronse i fotball (Nederland)

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 151813, oppført som Nico Bouvy †[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nico Bouvy – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Nico Bouvy – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Nico Bouvy – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Nico Bouvy – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Nico Bouvy – EU-Football.info Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Utsikt fra Kolstien.
Nattlandsveien ble opprinnelig stavet Natlandsveien.
**Nattlandsfjellet** er et sørlig strøk av Årstad bydel i Bergen kommune, på grensen til Fana bydel. Området hadde pr 1. januar 2012 totalt 1.694 innbyggere.

Opprinnelig stavemåte var Natland, som er bevart av blant andre Natlandsveien borettslag. Navnet har ingenting med «natt» å gjøre, men en «nat», dvs en knatt eller knaus. Stavemåten som viser til navnets opprinnelige betydning, er bevart i Natlandsveien i Sortland.

Strøket består av flere nabolag, blant annet Nattlandsfjellet, Nordre Nattlandsfjellet, Østre Nattlandsfjellet og Nattlandsrinden. 

Nattland barne- og ungdomsskole er ansvarlig for å ta inn elever fra området. Det finnes flere barnehager på Nattlandsfjellet.

Nattlandsfjellet er kjent for sin fine utsikt over byen og er de siste tiårene blitt besøkt av mange turister som ønsker å oppleve utsikten. Disse bussturene opp Nattlandsfjellet har i stor grad tatt slutt etter gjentatte naboklager og en konfrontasjon, der turistene ble spylt ned med hageslange.

Området er i Bergen ansett for å være attraktivt, noe som gjenspeiles i boligprisene. I Bergen kommunes levevilkårrating av byens strøk, kom Nattlandsfjellet ut på førsteplass med en toppscore på 1,7 på en skala der 1 er best og 10 er verst.

I august 2012 sto en ny kunstgressbane på Nattlandsrinden klar etter Nattlandsfjellets Vels ønsker.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 20. september 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Ramón Fonseca Mora** (født 14. juli 1952) er en panamansk forfatter og advokat. Han gikk i 1986 sammen med Jürgen Mossack i advokatfirmaet Mossack Fonseca i Panama. Advokatfirmaet kom 3. april 2016 i nyhetene over hele verden, ved offentliggjøringen av de såkalte Panama-dokumentene.

Etter fullført skolegang, blant annet på La Salle College, studerte Fonseca jus og samfunnsfag i Panama og ved London School of Economics. Fonseca arbeidet deretter seks år ved FN i Genève. Han har tjenestegjort som rådgiver for regjeringene til Ricardo Martinelli og Juan Carlos Varela.

Fonseca har for sitt forfatterskap to ganger mottatt Ricardo Miro-prisen.

Referanser
----------

1. 1 2  «Ramón Fonseca Mora: "Vengo a contar mi verdad"». *La Estrella de Panamá*. Arkivert fra originalen 13. april 2016. Besøkt 9. april 2016.
2. ↑  «Panamanian Law Firm Is Gatekeeper To Vast Flow of Murky Offshore Secrets». *panamapapers.icij.org*. Besøkt 9. april 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Carl Gunderson** (født 20. juni 1864 i Vermillion, Sør-Dakota, død 26. februar 1933 i Mitchell, Sør-Dakota) var en amerikansk politiker og tidligere guvernør i delstaten Sør-Dakota.

Han ble født i Clay County i Dakota Territory, nær byen Vermillion av norske foreldre. Hans far var Hans Gunderson (1832-1913) fra Valebø/Holla (nå Skien) i Telemark og hans mor var Isabel Lee (1835-1931) var fra Vaksdal i Hordaland. Han studerte ved University of South Dakota og ble uteksaminert som landmåler/ingeniør ved Cornell University i 1892 og drev deretter eget gårdsbruk nær Vermillion. I perioden 1904-1911 var han landmåler i tre indianerreservater.

Gunderson var republikansk representant til Sør-Dakotas lovgivende forsamling fra 1893 til 1919. Han var vise-guvernør (Lieutnant Governor) i Sør-Dakota i perioden 1921-1925 og var Sør-Dakotas 11. guvernør i tiden 1925-1927. Han søkte gjenvalg som guvernør i 1930 og 1932, men nådde ikke opp i den republikanske nominasjonen.

I juni 2021 ble det avduket en statue av Carl Gunderson i delstatshovedstaten Pierre.

Gunderson er gravlagt på kirkegården Bluff View Cemetery i Vermillion som ligger på deler av Gundersons opprinnelige farm (homestead).

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6x64nq2, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Hans Gunderson (1832-1913) - ancestry.co.uk
3. ↑  Gunder Halvorsen Hvala, født i Valebø - geni.com
4. ↑  Hans Gunderson - findagrave
5. ↑  Carl Gunderson - findagrave.com
6. ↑  Trail of governors - Carl Gunderson - trailofgovernors.com
7. ↑  Statue of Mitchells only governor comes to Pierre - Carl Gunderson

Eksterne lenker
---------------

* Carl Gunderson - maleri i South Dakota State Capitol
* Carl Gunderson - pratbook.com
* Carl Gunderson - National Governors Association
* Historical markers - Carl Gunderson
* Sheldon, Crawford and Gunderson join Trail of Governors 2021

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
***In Wrong*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av James Kirkwood.

Handling
--------

Sjåføren Johnny Spivins er forelsket i Millie Fields, hvis mor eier et pensjonat. Når Millie interesserer seg for Morgan Coleman fra New York er på ferie hjemme hos henne, forsøker en misunnelig Johnny å skaffe seg arbeid ved den lokale banken - men dette mislykkes. En dag, akkurat i det Johnny skal redde Millie fra en veltet kano, dykker Morgan fra en høy bro og redder henne.

Når flere innbyggere i byen - inkludert Johnnys mor - planlegger en fest for å hedre Morgans handlinger, bestemmer Johnny seg for å forlate byen. Men på veien oppdager han to bank-ranere, som han jager tilbake til byen med høygaffelen sin.

Skuespillere
------------

* Jack Pickford som Johnny Spivins
* Marguerite De La Motte som Millie Fields
* Clara Horton som Dolly Sheldon
* George Dromgold som Morgan Coleman
* Hardee Kirkland som Henry Wallace
* Robin Williamson som Val Heaton
* Lydia Knott som moren til Johnny
* Jacob Abrams som Nate Glazier

Referanser
----------

1. ↑  In Wrong
2. ↑  IN WRONG

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
**Tara Lina Shahin** (født 1995) er en norsk komiker og radiovert fra Stokke i Vestfold.

Shahin slo gjennom med *Tabu med Abu* på NRK i 2013–2014. I 2015 var hun en del av *Vegard og Tara* på NRK, sammen med influencer Vegard Harm. Hun var også deltaker i VGTV-programmet *Panelet*.

Shahin har drevet podcasten *Jägertvillingene*, før hun i 2022 ble programleder i podcasten *Med All Respekt* på NRK. Shahin har også vært gjest i podcaster som *The Kåss Furuseths* og *Kladden har dæva* og har også medvirket i TVNorge-serien *Hvite gutter*

Høsten 2023 deltok hun i quizprogrammet *Alle mot alle*, på TVNorge, sammen med *Med All Respekt*-kollega Galvan Mehidi.

Referanser
----------

1. ↑  «– Jeg veide 25 kilo mer enn jeg gjør i dag» **(norsk)**. Besøkt 8. november 2023.
2. ↑  «PANELET #42: «Paradise»-deltagerne quizes og Kim kjendistatoveres». Besøkt 27. februar 2024.
3. ↑  «Tara Lina Shahin» **(norsk)**. Besøkt 8. november 2023.
4. ↑  «Slik blir høsten på TVNorge og Warner Bros. Discovery». *presse.warnerbrosdiscovery.no* **(engelsk)**. 30. august 2023. Besøkt 27. februar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* Tara Lina Shahin hos IMDb
Oversiktsbilde, Itatiaia nasjonalpark
**Itatiaia nasjonalpark** (Parque Nacional de Itatiaia) er en nasjonalpark i Brasil. Parken ligger på grensen mellom delstatene Rio de Janeiro og Minas Gerais og ble etablert 14. juni 1937. Den er dermed landets eldste nasjonalpark og dekker et område på 300 km². «Itatiaia» betyr «fjell med mange pinakler» på tupi-språket.

Itatiaia dekker deler av fjellområdet Mantiqueira hvor man også finner Pico das Agulhas Negras på 2 878 meter og som er Brasils tredje høyeste fjell. Nasjonalparken er omkranset av naturreservatet Mantiqueira, som danner en økologisk buffersone for nasjonalparken. I parken lever det om lag 250 ulike fuglearter, noe som gjør at den er populær for fugletittere. Parken brukes også av fjellvandrere og fjellklatrere. 

Den nås lettest ved å følge hovedveiforbindelsen *Via Dutra* mellom São Paulo og Rio de Janeiro. Hovedinngangen til parken er i nærheten av Itatiaia by. En annen inngang ligger høyere opp og brukes av de som ønsker å komme nærmere Pico das Agulhas Negras.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑   Dekret, www2.camara.leg.br[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Itatiaia National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Turistinformasjon om Itatiaia (engelsk)
* Itamonteturismo, informasjon om overnatting (portugisisk)
* Itatiaia nasjonalpark, offisiell side (portugisisk)
* Informasjon, Itatiaia nasjonalpark (engelsk)
* Satellittfoto (Google)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
***The Last Station*** er en film fra 2009 regissert av Michael Hoffman, som også skrev manus. Christopher Plummer spiller rollen som Lev Tolstoj, og Helen Mirren spiller hans kone Sofya Tolstaya.

Handling
--------

I 1910, det siste året av Lev Tolstojs liv, manøvrerte disiplene hans - ledet av Vladimir Chertkov, et prominent medlem av Tolstojanere - mot Tolstojs kone Sofya, over hvem som skal få kontroll over Tolstojs verk etter hans død. Deriblant hva som skal skje med Tolstoj-landstedet Jasnaja Poljana. Tolstoj og Sofya hadde et langt og lidenskapelig ekteskap sammen, men hans åndelige idealer og askese (han er for eksempel motstander av privat eiendom) stod i strid med Sofyas mer aristokratiske og konvensjonelt religiøse synspunkter.

Tolstojanerne forsøkte å overtale Lev Tolstoj til å skrive under på et nytt testamente. Dette ville plassere alle Tolstojs opphavsrettigheter i et offentlig domene, og visstnok etterlate familien hans uten tilstrekkelig økonomisk støtte. Historien blir også sett gjennom øynene til Tolstojs nye sekretær, Valentin Bulgakov, som forsøker å mekle mekle mellom de to sidene. Han har også et kjærlighetsforhold til en av Tolstoyanerne, som heter Masha.

Til syvende og sist signerer Tolstoj på det nye testamentet, og reiser til et ikke avslørt sted hvor han kan håper å kunne fortsette arbeidet sitt uforstyrret. Etter ektemannens avreise forsøker Sofya å begå selvmord, men uten hell. Men i løpet av disse reisene blir Tolstoj syk, og filmen ender med hans død i nærheten av Astapovo jernbanestasjon.

Rolleliste
----------

* Helen Mirren som Sofya, Tolstojs kone
* Christopher Plummer som Lev Tolstoj
* Paul Giamatti som Chertkov.
* James McAvoy som Valentin, Tolstojs privatsekretær
* John Sessions som Dushan, Tolstojs doktor
* Patrick Kennedy som Sergeyenko
* Kerry Condon som Masha.
* Anne-Marie Duff som Sasha, Tolstojs datter

Eksterne lenker
---------------

* Internet Movie DataBase
***Monster*** er en japansk tegneserie, manga, av Naoki Urasawa, lisensiert av Big Comic Original i USA, utgitt av Shogakukan i Japan mellom 1994 og 2001, og nyutgitt i 18 tankōbon. En TV-serie av animerte fortellinger, tegnefilm – anime, på 74 episoder ble vist på NTV i USA i Madhouses utgave i tidsrommet 7. april 2004 til 28. september 2005. Manga-utgaven er lisensiert til engelsk av Viz Communications og den første utgivelsen vil komme i februar 2006.

Historien
---------

Serien følger dr. Kenzo Tenma (天馬賢三), nevrokirurgen, mens han forfølger som en ung psykopat kjent som Johan. Tenma hadde tidligere reddet Johan. Fortellingen progresjon skifter gjennom et antall ulike steder: det starter i Düsseldorf i Tyskland, passerer gjennom Berlin, Frankfurt am Main, Wiesbaden, polske byer, Budapest, byer i Tsjekkia og en rekke andre byer og landsbyer.

Kenzo Tenma jobber på Eislerhospitalet, hvor han blir satt høyest av alle kirurgene som jobber der. Han er også forlovet med direktørens datter, Eva Heinemann, noe som gjør at han også er nærmere direktøren enn andre. Men han har et moralsk dilemma:

Eisler prioriterer høytstående pasienter framfor gjennomsnittspasienten på grunn av pengegavene. En dag kommer en gutt med en kule i hodeskallen, Johan Liebert, til sykehuset sammen med sin mentalt forstyrrede søster, Anna. Mens Tenma forbereder seg på operasjonen, kommer borgermesteren som nettopp har fått et slag også inn på hospitalet. Det blir lagt press på Tenma til bryte av operasjonen for å operere borgermesteren. Tenma bestemmer seg for å trosse ordre og fortsetter operasjonen av Johan. Johan blir reddet, men samme natt dør borgermesteren. Tenma blir fortalt at han ikke kan vente seg noen flere forfremmelser, at han sitter fast i den stillingen han allerede er i. Han kan heller ikke overføres til noe annet sykehus. Alle dører er altså lukket for ham på grunn av direktørens pengegriskhet.

Da Tenma betror seg til Johan, og det glipper ut av ham at slike som direktøren heller burde vært døde. Neste morgen blir direktøren og hans to nærmeste medarbeidere funnet døde, drept med legemidler. Og den eneste som har noe å vinne på dette mordet, er Tenma....

Eksterne lenker
---------------

* (en) Monster (manga) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Norwegian Contractors** var et Stavanger-basert selskap med hovedkontor i Bærum som bygget Condeep-plattformer for oljeindustrien.

Norwegian Contractors utviklet konseptet med Condeep-plattformer fra 1973. Condeep-understellet til de tre Gullfaks-plattformene ble støpt av Norwegian Contractors i Jåttåvågen i Gandsfjorden ved Stavanger. Selskapet bygde til sammen 15 Condeep-plattformer fra 1973, med giganten Troll A som kronen på verket i 1995.

Norwegian Contractors solgte lisensrettighetene for sin egen konstruksjon Condeep[*omstridt  – diskuter*] til firmaer i en rekke land. De inngikk også samarbeid med en gruppe vesttyske firmaer om felles engasjement på verdensbasis.

Selskapet ble etterhvert en del av Aker-gruppen som i 2011 solgte til EMAS, og fikk da navnet EMAS AMC. Firmaet ble overtatt av GMC-Gruppen 28. Des 2012, og har nå navnet GMC Marine Partnet AS.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
**Thor Bekeng** (1905 - 1977) var en norsk offiser og politiker (Nasjonal Samling) som under krigen ble innsatt som fylkesmann i Finnmark. 

Han ble født i Kongsberg og var sønn av samlagsbestyrer Sigvard Bekeng og Marthe f. Bratvold. Etter latinartium som privatist i 1924 tok han Krigsskolens nederste avdeling på et år, og ble offiser av lavere grad. Han ble sendt til Chile for Forsvarsdepartementet i 1926–27, men studerte også jus og var ferdig med cand.jur.-graden i 1930. Han skal ha praktisert jus i kortere tid i Sande i Vestfold. I 1933 giftet han seg med Herborg (pikenavn Holmeset) (1905-1993) og slo seg ned i Kirkenes som overrettssakfører. 

Han meldte seg inn i Nasjonal Samling i 1935. og var Nasjonal Samlings toppkandidat i Finnmark ved stortingsvalget året etter, uten å bli valgt. 

Ved det tyske angrepet på Norge i april 1940 var Bekeng vernepliktig offiser og tjenestegjorde som nøytralitetsvakt, men skal ha blitt internert fra 12. eller 13. april til 7. juni 1940 for «sin tyskvennlige innstilling». Han ble konstituert som fylkeskontorsjef i Troms an NS-myndighetene i januar 1941. I april samme år ble han tilsatt som fylkeskontorsjef i Finnmark. Han ble innsatt som fylkesmann i Finnmark den 14. juni 1941, etter at hans forgjenger Hans Julius Gabrielsen var blitt arrestert av okkupasjonsmyndighetene. Han var fylkesmann til 1944 da Johan Andreas Lippestad overtok.

Under landssvikoppgjøret i 1947 ble Bekeng dømt til 15 års straffarbeid og rettighetstap. I tillegg fikk han inndratt 31 000 kr som han hadde mottatt i lønn som fylkesmann, samt at han måtte betale 12 000 kr som han som fylkesmann hadde bevilget til nazistiske formål.

Etter krigen bosatte han seg på Lysaker i Bærum. Han døde i 1977.

Referanser
----------

1. 1 2   Historisk befolkningsregister, verkets språk bokmål, Historisk befolkningsregister ID pe00000000563171, besøkt 17. desember 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Historisk befolkningsregister, verkets språk bokmål, Historisk befolkningsregister ID pe00000000563171, besøkt 6. mai 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Person: Thor Bekeng». Digitalarkivet. Besøkt 6. mai 2021.
4. ↑  Digitalarkivet Herborg Aslaug Bekeng - digitalarkivet.no
5. 1 2  Bottolfsen, Øystein (1920-1997) (1990). *Finnmark fylkeskommunes historie 1840-1990*. [Vadsø]: Finnmark fylkeskommune. s. 311. ISBN 8299138051.
6. ↑  Bottolfsen, Øystein (1920-1997) (1990). *Finnmark fylkeskommunes historie 1840-1990*. [Vadsø]: Finnmark fylkeskommune. s. 308. ISBN 8299138051.
7. ↑  worldstatesmen.com, Norwegian Counties. Besøkt 25. oktober 2015. (en)
8. ↑  «Nordlys 1947.04.18». Norge;Troms og Finnmark;;Tromsø;;;;. s. 2.

Portal: Andre verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Abraham Foss** (født 1964) er en norsk næringslivsleder som er oppvokst på familiens gård i Hvittingfoss, Buskerud. Foss er konsernsjef i Avinor fra 15. februar 2021.

Fra juni 2015 til januar 2021 var Foss administrerende direktør for Telias norske virksomheter: Telia, One Call, MyCall og Chess. 

Foss har bodd og arbeidet i USA, Tyskland og Malaysia. Før han begynte i Telia satt han i ledelsen til Maxis Berhad, den ledende telekomoperatøren i Malaysia. Tidligere har han hatt ulike lederstillinger i Telenor, både i Norge og internasjonalt. Blant annet var han leder for Telenor Business i perioden 2008 - 2012 før han ble Senior Vice President for Financial Services i Telenor-konsernet. Foss har også vært regionsdirektør i Innovasjon Norge, med ansvar for Sør- og Nord-Amerika. I tillegg har han erfaring fra Nycomed Imaging, Sparebank 1 og Dyno Industrier.

Foss er utdannet siviløkonom fra Norges handelshøyskole (NHH) og har 1. avdeling juss fra Universitetet i Bergen. Han har også gjennomført Forsvarets russiskkurs. I tillegg har han gjennomgått kurs i blant annet strategi, ledelse og markedsføring ved universiteter som Wharton School of Management ved University of Pennsylvania, London Business School og IMD Business School.

Referanser
----------

1. ↑  «Abraham Foss blir ny konsernsjef i Avinor». *e24.no*. 2. desember 2020. Besøkt 15. februar 2021. «Abraham Foss starter i jobben 15. februar. Utover hans tidligere rolle i Telia, har han også hatt flere topplederverv i Telenor.»
2. ↑  Tormod Haugstad: Intervju med Abraham Foss i Teknisk Ukeblad nr.7/2021, 24. august 2021
3. ↑  Lorentzen, Marius. «Abraham Foss blir ny sjef for TeliaSonera Norge». *E24*. Besøkt 5. januar 2017.
4. ↑  «Telenor strengthens bank expertise». *Telenor Group*. Arkivert fra originalen 6. januar 2017. Besøkt 5. januar 2017.
5. 1 2  «Ny banksjef». *www.dt.no*. 11. september 2007. Besøkt 5. januar 2017.
6. ↑  «Stocks». *Bloomberg.com*. Besøkt 5. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Abraham Foss blir ny sjef for TeliaSonera Norge
* Teleslyngeren
* Nektet å ta imot firmabil
* Etter 22 år er det slutt; nå skal NetCom bli til Telia
* Nå vil Telia at du skal "Roam Like Home"
* Telia kjøper norske Phonero
**Peter Möller** (født 26. april 1793 på Røros, død 27. november 1869) var en norsk apoteker. Han er særlig kjent for å ha funnet opp en ny metode for utvinning av tran. *Möllers tran* er fortsatt i markedet. 

I 1829 kjøpte han sammen med to andre interessenter Lilleborg Klædesfabrik ved Akerselva, som i 1833 la om driften til oljemølle og «Sæbesyderi». Som eneeier fra 1850 begynte han også med oppdrett av igler til medisinsk bruk og et spinneri for bomullstråd. Men på grunn av dårlig lønnsomhet solgte han Lilleborg i 1863 og gikk over til å produsere tran av torskelever. 

Peter Möllers grav på Vår Frelsers gravlund
Metoden, som kort fortalt bestod i å behandle torskelever med vanndamp, ble tatt i bruk på en rekke fabrikker, og ved Möllers død var det 70 trandamperier spredd på mange steder i landet. «For å ha fremmet en viktig næringsveg» ble han ridder av St. Olavs Orden i 1868.

Han er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo.

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Peter\_Møller[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Peter Joachim Møller, Norsk biografisk leksikon ID Peter\_Møller, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* «(no) Peter Möller». *Norsk biografisk leksikon*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Elisabeth** (*Betsie*) **ten Boom** (1885–1944]) var en nederlandsk kvinne som under andre verdenskrig beskyttet jøder. Hun ble internert i Ravensbrück konsentrasjonsleir i 1944, hvor hun døde noen måneder etter ankomsten. Hun har blitt kjent etter å ha blitt skildret i sin søster Corrie ten Booms bok, *Gjemmestedet*, om hvordan familien opponerte mot nazistene under andre verdenskrig.

Betsie ten Boom var den eldste av ten Boom-familiens fem barn. Hun led av en form for pernisiøs anemi og bestemte seg i ung alder for ikke å gifte seg, siden hun ikke kunne få barn. Ten Boom-familien tilhørte den nederlandske reformerte kirke og hadde en sterk tro på alle menneskers like verdi for Gud. Under nazistenes okkupasjon beskyttet de jøder og motstandsfolk. Familien hadde også et hemmelig rom i hjemmet deres hvor de gjemte jøder. Familien ble anmeldt og arrestert i 1944. Etter en tid i fengsel ble Betsie ten Boom ført til kvinneleiren Ravensbrück hvor hun døde senere samme år.

I 2008 ble Betsie ten Boom og faren Casper utpekt av den israelske staten som Rettskafne blant nasjonene, noe hennes søster Corrie også tidligere hadde blitt.

Referanser
----------

1. ↑  «Corrie ten Boom». *encyclopedia.ushmm.org* **(engelsk)**. Besøkt 7. november 2023.
2. ↑  «In My Father's House». Hodder & Stoughton Religious, London, England: 1976.
3. ↑  *The Hiding Place*. Bantam Books, New York City: 1984. 1974. ISBN 0553256696.
4. ↑  «Lesson 14». *holocaust.umd.umich.edu*. Besøkt 7. november 2023.
Ten Booms urmakeri og hjem i Barteljorisstraat 19 i Haarlem, i dag er det et museum der.
**Cornelia Arnolda Johanna ten Boom** (1892-1983), kjent som **Corrie ten Boom**, var en nederlandsk kvinne som under andre verdenskrig beskyttet jøder mot nazistenes pogromer. Etter krigen reiste hun over hele verden og fortalte om sin kristne tro og familiens arbeid under andre verdenskrig.

Ten Boom-familien tilhørte den nederlandske reformerte kirke og hadde en sterk tro på alle menneskers like verdi for Gud. Under nazistenes okkupasjon beskyttet de jøder og motstandsfolk. Familien hadde også et hemmelig rom der de gjemte jøder i hjemmet sitt. Familien ble rapportert og arrestert i 1944. Etter en tid i fengsel ble Corrie og søsteren Betsie ten Boom ført til kvinneleiren Ravensbrück hvor Betsie døde senere samme år.

Corrie ten Boom skrev boken *Gjemmestedet* om hvordan familien opponerte mot nazistene andre verdenskrig. Denne er også filmatisert.

Utmerkelser
-----------

I 1967 utnevnte den israelske staten Corrie ten Boom til Rettskafne blant nasjonene. og i 2008 mottok Betsie og deres far Casper posthumt den samme prisen.

Se også
-------

* Anne Frank

Referanser
----------

1. ↑  Corrie ten Boom, Find a grave
2. ↑  «Biography». Wheaton College. Arkivert fra originalen 26. februar 2016. Besøkt 3. februar 2016.
3. ↑  «Righteous Among the Nations». United States Holocaust Memorial Museum. Besøkt 2. februar 2016. «Corrie ten Boom ... one of the "Righteous Among the Nations"»
**Fluøyane med Fluøyskjeret, Lyngøy, Veesøyane og Terneskjeret naturreservat** består av en gruppe øyer nord for Tysnesøya i Tysnes kommune. Området ble som ett av 69 naturreservater i daværende Hordaland fylke, vernet 3. april 1987 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 15. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å sikre best mogelege vilkår for sjøfuglane i området samt å ta vare på ein viktig hekkelokalitet med dei plante- og dyrearter som naturleg er knytta til området.»
Dette er blant de aller viktigste områdene for sjøfugl, og er i dag et nasjonalt forskingsområde for gråmåse og sildemåse. Flere sjøfuglarter har klart seg bra her, men en del opprinnelige arter har allikevel «tapt terreng»

Referanser
----------

1. ↑  «faktaark». Naturbase. Besøkt 25. mars 2024.
2. 1 2  «Forskrift om vern for Fluøyane med Fluøyskjeret, Lyngøy, Veesøyane og Terneskjeret naturreservat, Tysnes kommune, Hordaland». Lovdata. Besøkt 25. mars 2024.
3. ↑  Stein Byrkjeland (1. november 2015). «Hekkande sjøfugl i Hordaland 2014. Forvaltingsplan for 69 sjøfuglreservat, samt oppdatert bestandsoverslag for dei ulike sjøfuglartane i fylket.» (pdf). Fylkesmannen i Hordaland, miljøvern- og klimaavdelinga. s. 112. Besøkt 25. mars 2024.
***The Outfit*** er en amerikansk thriller fra 2022 regissert av Graham Moore. Hovedrollene spilles av Mark Rylance, Zoey Deutch, Johnny Flynn og Dylan O'Brien. Filmen hadde premiere under Berlin International Film Festival den 14. februar 2022.

Handling
--------

I Chicago i 1956 er Leonard Burling en skredder som driver en butikk i et nabolag som blir kontrollert av den irske mafia-sjefen Roy Boyle. Roys sønn og nestkommanderende, Richie, og hans håndlanger Francis, bruker Leonards butikk for å oppbevare penger som de ønsker å hvitvaske. Leonard tolererer denne ordningen ettersom Boyles og gjengen deres er hans beste kunder. Leonard har også et forhold til resepsjonisten Mable, som også er Richies kjæreste. En natt dukker Francis opp i butikken sammen med Richie, som har blitt skutt i magen under en konfrontasjon mot den rivaliserende LaFontaine-gjengen.

Leonard blir truet med en pistol, og tvunget til å behandle Richies skader. Han må også skjule en koffert som inneholder en kopi av et FBI-opptak med detaljert informasjon om deres kriminelle operasjoner, som ble levert av «The Outfit» et landsdekkende syndikat, opprinnelig grunnlagt av Al Capone. Men Richie begynner snart å mistenke at noen fra organisasjonen deres samarbeider med LaFontaine-gjengen i hemmelighet, ettersom det ser ut som fienden kjenner til alle bevegelsene deres. Det viser seg etter hvert at Leonard hadde narret Boyles ved å plante falske meldinger fra The Outfit, og han visste at Mable hadde tillatt FBI å overvåke butikken hans. Leonard ønsker å begynne et nytt liv, og tømmer brennbar væske over hele butikken. Men før han rekker å tenne på med en fyrstikk, blir han avbrutt når Francis prøver å drepe ham.

Leonard forteller Francis om hvordan han pleide å være et gjeng-medlem akkurat som ham, men at Leonard ønsket å forlate den tilværelsen etter at han ble beordret til å begå noe han mente var en avskyelig forbrytelse. Han flyktet derfor fra resten av gjengen, fant på et nytt navn til seg selv og stiftet en familie, helt til den gamle gjengen hans fant dem igjen. Som hevn for at han hadde stukket av brente de ned hele butikken hans, og drepte både kona og datteren hans. Leonard stikker deretter Francis i nakken med en stor saks, før han forlater den brennende butikken.

Rolleliste
----------

* Mark Rylance som Leonard Burling
* Johnny Flynn som Francis
* Zoey Deutch som Mable Shaun
* Dylan O’Brien som Richie Boyle
* Simon Russell Beale som Roy Boyle
* Nikki Amuka-Bird som Violet LaFontaine
* Alan Mehdizadeh som Monk

Eksterne lenker
---------------

* Internet Movie DataBase
* AllMovie.com
Anders Paulsens tromme fra 1691. Anders forklarte selv av de to figurene til venstre i tredje rad var «St. Anna, Marias søster (*sic*), som bistår barselkvinner, og Maria (Jumal Enne eller Jumal Ache), Jesu mor og Guds kvinne, som hjelper barselkvinner». Ernst Manker tolker imidlertid disse to figurene som Máttaráhkká (til venstre), og hennes datter, fødselsgudinnen Sáráhkká (til høyre); gudinner som har samme beskytterrolle overfor gravide og fødende som Anna og Maria har i kristen tradisjon.. Håkan Rydving har i flere arbeider drøftet spørsmålet om «kristen» eller «samisk» tolkning av trommenes motiver.
**Máttaráhkká** er en modergudinne i samisk religion. Sammen med sine tre døtre Sáráhkká, Juoksáhkká og Uksáhkká spiller hun en sentral rolle i fosterets tilblivelse, svangerskap og fødsel.

Navnet er dannet av de to samiske ordene «ahka»/«akka» – som betyr gammel kvinne, kone eller bestemor; og «Mattar» som betyr jord, røtter eller opprinnelse. Deler av gulvet i gammen kalles også «mattar» i alle samiske språk, det er den delen av gulvet som er nærmest veggen.

Ifølge samisk tro var det høyguden Raedienaehtjie som skapte menneskenes sjel, mens Máttaráhkká ga legeme til de nye menneskene. Hun ga menneskebarnet videre til sin datter, fødselsgudinnen Sáráhkká, som plasserte fosteret i morslivet, og beskyttet kvinnene under svangerskapet. Juoksáhkká var buemoren (av *juoksa* – «bue») og kunne gripe inn i morens liv og forandre kjønn på fosteret; man trodde at alle foster opprinnelig var av hunkjønn, og at et offer til Juoksáhkká kunne sørge for at man fikk guttebarn.

Disse fire guddommene er i hovedsak knyttet til den kvinnelige sfæren, selv om fruktbarhetsgudinnen Sáráhkká også ble dyrket av menn. Selv om de fleste samiske guddommene var abstrakte, uten materielle manifestasjoner, skal det ha vært vanlig at samiske kvinner hadde et sett med dukker, som regel tøydukker, som representerte de fire mødregudinnene. Dukkene ble laget av mor eller bestemor, som en beskyttelse, og som et symbol på at kvinnens egen slekt var til stede i gammen, når en nygift kvinne hadde flyttet til sin ektemanns og svigerfamilies bosted.

Se også
-------

* Overnaturlige vesener

Referanser
----------

1. ↑  Ernst Manker. *Die lappische Zaubertrommel, eine ethnologische Monographie*. 2 bind. 1938 og 1950. Her sitert etter Mebius.
2. ↑  Hans Mebius. *Bissie, studier i samisk religionshistoria*. Jengel förlag, 2007. ISBN 91-88672-050. Side 45–48
3. 1 2  Louise Bäckman. «The Akkas, a study of four goddesses in the religion of the Saami (lapps)». I: *Current progress in the methodology of the science of religions*. Redigert av W. Tyloch. 1984; side 31–39. Warsawa. Opptrykt i L. Bäckman, *Studier i samisk religion*; side 107-116. Stockholms universitet, 2013.
4. ↑  Gudavärlden; samer.se
5. ↑  (no) «Samisk religion» i *Store norske leksikon*
6. ↑  Margrethe Løøv (2012) Samisk religion; religioner.no
7. ↑  Rank, Gustav (1955). *Lapp female deities of the Madder-akka group*. Studia septentronalia; 6. Aschehoug. s. 64-65.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Jacob Christian Christensen** (1822–1887) var en norsk skipskaptein og skipsreder, grunnlegger av det Bergens-baserte rederiet som bar hans navn.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Jacob Christensen var sønn av skipsfører Jacob Christensen (1782–1869) fra Als i Dabnark, og som hadde tatt bergensk skipperborgerskap i 1811. 

Som vanlig i de kretser dro sønnen Jacob til sjøs i ung alder, og i slutten av 1840-årene var han blitt skipper. Han førte blant annet briggen «August», oppkalt etter August Konow, som senere ble Christensens gode venn. Turene gikk til Svartehavet om sommeren og Ostindia om vinteren.

### Reder

I 1876 startet Christensen selv som reder, med dampskipene «Bergen» og «August». Han overtok også driften av en del av byens store seilskuter, og ble disponent for Hans Konows dampskip. Jacob Christensens rederi ble raskt ett av Bergens største dampskiprederi, og han fikk med seg kong Oscar II og Herman Wedel-Jarlsberg på eiersiden.

Ved Christensens død i 1887 disponerte rederiet ni dampskip og tre seilskuter. To av disse var amerikabåter («St. Olav» og «Harald Haarfager»), mens fem av de andre skipene var på mellom 1000 og 1600 nrt.

Jacob Christensen var gift med Anna Magdalene (1818–1901, f. Bjerck). Blant barna var Jacob Christian Christensen (1857–1917), som videreførte rederiet etter farens død, og billedveveren Augusta Christensen.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Bergens Aftenblad, «Skibsrederfirmaet Jacob Christensen firer 50-aars jubilæum», utgitt 17. august 1926[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Jacob Christian Christensen, (08.august 1822 - 05.august 1887).»[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  «Skibsrederfirmaet Jacob Christensen firer 50-aars jubilæum». *Bergens Aftenblad*, 17. august 1926.
4. 1 2  Pettersen, Lauritz (1981). *Fra kjøpmannsrederi til selvstendig næring, 1860-1914 / Lauritz Pettersen*. Bergen: Foreningen : Museet. s. 203-204. ISBN 8270640123.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
Tungeskjæring ved et fiskemottak i Lofoten på 1950-tallet. Tungeskjæreren trer «hauet» på en «pik» (spiker) før kniven kutter løs tunga.  Foto: Jac Brun 
**Tungeskjæring** er å skjære tunger av torsk for å bruke dem som mat. Arbeidet foregår under vinterfisket etter skrei, vandrende gytetorsk, i Nord-Norge.

Tradisjoner
-----------

Når fangsten er brakt på land og fisken sløyd, blir torskehodene levert til tungeskjærere. De trer hodene enkeltvis på en pigg (spiker) og skjærer tunga og den kjøttfulle hakemuskelen løs med en skarp kniv. Aktiviteten utføres på kaia utenfor fiskebrukene eller ved mottak og foredlingsbedrifter i fiskeværene.

Tungeskjæring har lange tradisjoner under sesongfisket i Lofoten og andre steder langs kysten av Nord-Norge, og regnes av mange som del av den lokale kulturarven. Det rutinepregede arbeidet har blitt særlig populært blant skoleungdom som kan tjene gode penger på å skjære tunger på fritida. Fisket foregår blant annet når skolene holder vinterferie og mange elever har tid til å jobbe.

* Mann og kvinne skjærer tunger på kaia på 1950-tallet  Foto: Nordlandsmuseets samling etter fotografene KanstadMann og kvinne skjærer tunger på kaia på 1950-tallet  Foto: Nordlandsmuseets samling etter fotografene Kanstad
* Gutter skjærer torsketunger på 1950-tallet. Foto: KanstadsamlingaGutter skjærer torsketunger på 1950-tallet. Foto: Kanstadsamlinga
* Gutter skjærer torsketunger på 1950-tallet. Foto: KanstadsamlingaGutter skjærer torsketunger på 1950-tallet. Foto: Kanstadsamlinga

Torsketunger
------------

Rå torsketunger, og torskerogn, til salgs i fiskedisken på Fisketorget i Bergen i Mathallen ved Strandkaien. Foto: mars 2018 
Torsketunger kan varierer i størrelse, men veier vanligvis 30-40 gram. Selve tunga er geleaktig, mens hakemuskelen som ligger under og utgjør den største delen, er fastere. Fra 1000 kilo sløyd fisk blir det rundt 10 kilo torsketunger.

Panerte, sprøstekte torsketunger hører til norsk tradisjonsmat langs kysten, og anses som en delikatesse i skreisesongen.

Se også
-------

* Sløying av fisk
* Fiskeforedling
* Lofotfisket

Referanser
----------

1. ↑  nordlys.no 22. mars 2013: *Tungeskjærer Kristoffer (11) vasser i penger*
2. ↑  nrk.no 9. januar 2015: *Erfarne tungeskjærere*
3. 1 2 3  nrk.no 25. februar 2014: *Håvard (14) skjærer tunger og tjener like mye som voksne gjør*
4. ↑  nrk.no: *Sprøstekte torsketunger* (arkivfilm)
5. ↑  NRK Mat: *Stekte torsketunger med purre- og chilidipp*
6. ↑  NRK Mat: *Karri- og sesamstekte torsketunger med hjemmelaget remulade*
7. ↑  NRK Mat: *Karristekte torsketunger med crème fraîche-dipp*
8. ↑  NRK Mat: *Torsketunger med pancetta, appelsinsaus og remulade*
9. ↑  NRK Mat: *Grillede torsketunger med safransaus*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cod tongues – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* nrk.no: Arkivopptak om unge tungeskjærere i Henningsvær 1989
* VM i tungeskjæring 2014 (film på Youtube)
* NRK Nordland 12. februar 2015: *Verdensmester i torsketungeskjæring på sitt tredje forsøk*
* Lofotposten 26. februar 2013: *Tungeskjæring og tullprat*