recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Lophocorona*** er en slekt av små sommerfugler som bare finnes i Australia. Larvene og hva de lever av er ukjente, og nesten ingenting er kjent om biologien til denne gruppen. De ble tidligere regnet til gruppen Dacnonypha sammen med purpurmøll og Acanthopteroctetidae, men nyere fylogenetiske undersøkelser tyder på at *Lophocorona* bør stå for seg selv som en egen familie som er søstergruppen til gruppen Myoglossata, som omfatter nesten alle sommerfugler. Det er kjent seks arter, den vanligste av dem er *Lophocorona pediasia*.

Utseende
--------

Små sommerfugler (vingespenn ca. 10–13 mm). De mangler skjell på oversiden av vingene. Vingene er forholdsvis brede (til småsommerfugler å være) med avrundede spisser og lange hårfrynser nær spissen. Framvingene er mer eller mindre spraglete, bakvingene mørke. Antennene er trådformede og middels lange. Et særtrekk er at de mangler muskulatur knyttet til munndelene hos de voksne sommerfuglene.

Levevis
-------

Alle de kjente artene er funnet i tørr skog eller buskmark i Australias innland, såkalt sklerofyllskog eller Mallee. De flyr om natten. Ellers er veldig lite kjent om biologien deres.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
	+ Gruppen Glossata – Homoneura
		- Gruppen Coelolepida
			* Familien **Lophocoronidae** Common, 1973 – bare én slekt
				+ Slekten *Lophocorona* Common, 1973
					- *Lophocorona pediasia* Common, 1973
					- *Lophocorona astiptica* Common, 1973
					- *Lophocorona melanora* Common, 1973
					- *Lophocorona commoni* Nielsen & Kristensen, 1996
					- *Lophocorona robinsoni* Nielsen & Kristensen, 1996
					- *Lophocorona flavicosta* Nielsen & Kristensen, 1996

Kilder
------

Nielsen, E. og Kristensen, N.P. 1997. Asutralia's Lophocoronid Moths: Evolution and Conservation. ANIC News 10, April 1997.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lophocorona* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Lophocorona* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Lophocorona* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Lophocorona* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Lophocorona* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Bjørkebladruller** (*Deporaus betulae*) er en bille tilhører snutebladrullere (Rhynchitinae) i gruppen snutebiller (i vid forstand) (Curculionoidea). Disse billene har munnen forlenget i en lett gjenkjennelig snute. Bjørkebladruller er utbredt i Europa, Asia og i Oseania. Den mangler på det amerikanske kontinentet. Den er vanlig i hele Norge.

Bjørkebladruller er en liten helt svart bille, bare omtrent 4 mm lang. Kroppen er pæreformet og rund, Hodet er ikke avsatt med en innsnøring, men går glatt over i bakkroppen. Hodet med munnen er forlenget i en lett gjenkjennelig snute. Antennene er svakt kølleformet og er festet omtrent midt på den lange snuten. De mangler knekken, slik som de er hos de fleste andre snutebillene.

Den lager et larvebol ved å rulle bladet sammen til en rørform. Dette gjør den ved å skjære opp bladets to halvdeler inn til sentralnerven midt i bladet. Først rulles den ene halvdelen sammen, deretter den andre utenpå den første. Ofte blir sentralnerven også delvis avgnagd, slik at bladrullen blir hengende rett ned. rullen vil etterhvert visne og bli brun. Inne i rullen legger bladrulleren 4-6 egg. 

Larvene er uten bein og er lyse, gul-hvite på farge. De lever av bjørkeblad, kan også finnes på hassel.

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *bjørkebladruller* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *bjørkebladruller* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *bjørkebladruller* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *bjørkebladruller* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *bjørkebladruller* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Deporaus betulae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Deporaus betulae* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Deporaus betulae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bjørkebladruller - Fauna Europaea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brockhaus Enzyklopädie
 |
**Sukkeralkoholer (**også kjent som **polyalkoholer**, **alditoler** eller **glykitoler)**, er en molekylgruppe som ligner sukkerarter, men hvor dobbeltbindingen mellom oksygenatom og karbonatom er byttet ut med en hydroksylgruppe. Sukkeralkoholene betraktes som søtningsstoffer, og mange av dem har egne E-nummer. De fleste sukkeralkoholer finnes i naturlig tilstand, men konsentrasjonen av disse er som regel så lave at det som regel ikke er lønnsomt å utvinne disse. I stedet framstilles sukkeralkoholene fra naturlige sukkerarter gjennom reduksjon med hydrogen under høyt trykk, med nikkel som katalysator. Unntaket er Erytritol, som framstilles naturlig ved fermentering/gjæring av glukose.

Disse søtningsmidlene absorberes langsomt og ufullstendig, noe som fører til at vann holdes igjen i tarmen. Konsumering av større mengder sukkeralkoholer kan derfor ha lakserende virkning. Erytritol absorberes nesten fullstendig i tynntarmen, og har i langt mindre grad slik virkning.

| Sukkeralkohol | Glykemisk indeks | kcal/gram |
| --- | --- | --- |
| Erytritol | 0 | 0,0 |
| Mannitol | 0 | 1,5 |
| Laktitol | 8 | 2,0 |
| Isomalt | 13 | 2,1 |
| Sorbitol | 13 | 2,5 |
| Xylitol | 18 | 2,5 |
| Maltitol | 50 | 2,7 |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie
 |
**Joseph Bruyère** (født 5. oktober 1948 i Maastricht) er en nederlandsk tidligere syklist.

Han ble profesjonell i Faemino-Faema i 1970, etter å ha vunnet Flèche Ardennaise året før som amatør. Joseph vant Omloop Het Volk tre ganger og Liège–Bastogne–Liège to ganger. Han vant en etappe i Tour de France og bar den gule ledertrøya ved to anledninger, tre dager i 1974 og åtte dager i 1978.

Store seire
-----------

1969
Flèche Ardennaise (for amatører)
1971
Tour of East-Flanders
1972
Etappe 19 Tour de France
1974
Omloop Het Volk
Prologen i Paris–Nice
1975
Tour Méditerranéen
Omloop Het Volk
1976
Liège–Bastogne–Liège
1978
Liège–Bastogne–Liège
1980
Omloop Het Volk

Lag
---

* 1970 - Faemino-Faema
* 1971 - Molteni
* 1972 - Molteni
* 1973 - Molteni
* 1974 - Molteni
* 1975 - Molteni
* 1976 - Molteni
* 1977 - Fiat France
* 1978 - C & A
* 1979 - Flandria-Velda
* 1980 - Marc-V.R.D.

Referanser
----------

1. ↑   Dictionnaire des Wallons, oppført som Joseph BRUYERE, Dictionnaire des Wallons ID bruyere-joseph[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joseph Bruyère – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Joseph Bruyère – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Joseph Bruyère – CycleBase Rediger på Wikidata

* (en) Joseph Bruyère – TheSports.org Rediger på Wikidata
* Palmares
**Helge Jektvik** (født 25. september 1927, død 12. april 2006) var Ap-politiker og tidligere ordfører i Hitra kommune. Han ble den første Ap-ordføreren i Hitra kommune etter kommunesammenslåingen i 1964, og ble det gjennom et valgteknisk samarbeid for perioden 1983–1987 som favnet vidt, og inkluderte Rød Valgallianse, Sosialistisk Venstreparti og Fremskrittspartiet, samt Upolitisk liste og Upolitisk liste for Fjellværøy/Ulvøy (Øylista).

Øylista ble etablert for å fremme en politisk sak: at Hitra kommune skulle prioritere Fjellværøyforbindelsen foran Hitratunnelen i byggeprosjektet Fastlandsforbindelsen Hitra–Frøya. Upolitisk liste støttet kravet og etter at de to upolitiske listene tilsammen fikk 5 representanter ved valget i 1983, var dette nok til å tippe den politiske vekta i retning venstresiden i kommunestyret som støttet prioriteringen. Dermed lå veien åpen for et bredt forlik som avgjorde ordførervalgene, og sikret de lokale politiske beslutningene for prosjektet. Samarbeidet varte i fire år.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Bergljot Stokkan** | **Ordfører i Hitra kommune**(1983–1987) | Etterfølger:**Egil Hestnes** |

Portal: Hitra
Fra Bjørgvin Marknad 2005
**Bjørgvin Marknad** er en viking- og middelalderfestival som arrangeres årlig på Hordamuséet utenfor Bergen. Organisasjonen med samme navn ble startet høsten 2003 og formelt stiftet 5. februar 2004. Bjørgvin Marknad drives utelukkende av frivillige, og er en ikke-kommersiell organisasjon. 

Bjørgvin Marknad arrangerer sine festivaler første helg i juni måned, datoene varierer noe fra år til år for å passe inn med andre festivaler i Norge av samme sjanger. Festivalen for 2007 ble arrangert 1.-3. juni på Fløyfjellet over Bergen sentrum, og nådde sitt til nå beste besøkstall med 6 187 besøkende over tre dager. 

Festivalen inneholder blant annet et middelaldermarked, kampoppvisninger, barneaktiviteter som bueskyting, øksekast og andre turneringer, samt historiske utstillinger.
Fram til 2010 var festivalen gratis for publikum, men fra 2011 ble det innført «avlat» som følge av ønske om å heve kvaliteten på marknaden ved å knytte til seg profesjonelle artister og musikere.

Bjørgvin Marknad har siden 2005 vært tilknyttet interesseorganisasjonen Hyperion, og samarbeider periodisk med blant andre Hordamuseet, Frie Duellister, Alenfit, Bergen kommune og Langskipet Haakon Haakonsson.

Besøkstall
----------

* 2004: 2 500
* 2005: 3 007
* 2006: 4 000
* 2007: 6 187

Eksterne lenker
---------------

* Bjørgvin Marknads offisielle hjemmeside
***Tur-retur*** er en norsk reiseserie for ungdom som ble sendt på NRK i 1995. Serien handlet om fem ungdommer på interrail i Europa. De fem hadde aldri møtt hverandre før. Reisen startet 9. januar og hadde en varighet på tre måneder. De hadde kameraet på seg døgnet rundt. Hovedideen med serien var å la seerne oppleve Europa sett gjennom ungdommenes øyne, og å se hvordan de fem klarer å fungere sammen som gruppe. De var innom 12 land. Programmet gikk på torsdager.

De fem reisekameratene var Marietta Davis (21), Henrik Hoem (19), Gina Simensen (18), Kenneth Høydal (21) og Kristine Ingvaldsen (20).

Serien var en oppfølger til *Åtte & 1/2*, som handlet om åtte ungdommer i et bofellesskap.

*Tur-retur* ble i snitt sett av 600 000.

Referanser
----------

1. ↑  «Med "U" på Interrail». *BT*. 16.2.1995.
2. ↑  «KLAR FOR AVGANG». *VG*. 16.2.1995.
3. ↑  «U: Tur-retur hjemme igjen». *Aftenposten Aften*. 3.4.1995. «600 000 nordmenn har hver torsdag tatt del i de fems mange tur-krumspring på kryss og tvers i Europa.»

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tur-retur* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Chinateatern i Berzelii Park (foto: Tage Olsin)
**Chinateatern** er et privatdrevet teater som ligger ved Berzelii park i bydelen Norrmalm i Stockholm.

Det ble tegnet av arkitekten Albin Stark som hadde latt seg inspireres under et besøk i Kina. Evald Dahlström sto for den kunstneriske innredningen og hadde latt det bli felt inn i kuppelen ikke mindre enn 1 485 stjerner. Stjernehimmelen ble seinere malt over, men ble gjenopprettet ved restaureringen før oppsettingen av musikalen Cats i 1987.

*Chinateatern* ble innviet – som kino – den 19. oktober 1928 med Greta Garbos siste stumfilm *Anna Karenina* som trekkplaster. Den drevs da av Svensk Filmindustri. Allerede i 1929 spilte Ernst Rolf sommerrevy her og fortsatte med det i ytterligere to somrer. Varietéer var vanlige sommertid i mange år, mens i vintersesongen var det kino.

Det har blitt spilt, musikaler, komedier, skoleteater og til og med Dramaten har benyttet seg av teateret. Egil Monn-Iversen og hans produksjonsselskap var ansvarlig for de fleste musikaloppsetninger ved teatret på 80- og 90-tallet.

Siden slutten av 1980-årene har det også blitt arrangert kongresser her, og China er forbundet via en underjordisk gang med hotell- og restaurantanlegget Berns.

Referanser
----------

1. ↑  Store norske leksikon: Egil Monn-Iversen

Portal: Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LIBRIS
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Tysklands flagg Tyskland |
|  i langrenn: |
| Langrenn U23-VM |
| Gull | 2015 Almaty | 15 km fri teknikk |

**Florian Notz** (født 24. april 1992 i Dettingen an der Erms) er en tysk langrennsløper, som representerer SZ Römerstein.

2. mars 2014 debuterte han i verdenscupen i langrenn under 15 km fri teknikk i Lahtis hvor han endte på 7.-plass, 53,3 sekunder bak Martin Johnsrud Sundby.

Under U23-VM på ski 2015 i Almaty tok Notz gull i 15 km fri teknikk, foran nordmannen Simen Hegstad Krüger og Adrien Backscheider fra Frankrike. To dager senere endte han rett utenfor pallen på en 4.-plass under 30 km skiathlon, 8,3 sekunder bak vinneren Magne Haga fra Norge.

Notz ble tatt ut i den tyske troppen til Ski-VM 2015 i Falun, der han startet med en 47.-plass under 30 km skiathlon, fulgte opp med en 35.-plass under 15 km fri teknikk, og avsluttet med en 7.-plass i stafetten på lag med Jonas Dobler, Thomas Bing og Tim Tscharnke.

### Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

| Sesong | Totalt | Distanse |
| --- | --- | --- |
| Poeng | Plassering | Poeng | Plassering |
| 2013/14 | 36 | 103. | 36 | 62. |
| 2014/15 | 6 | 138. | 6 | 82. |
| 2015/16 | 22 | 105. | 22 | 63. |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Florian Notz – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Florian Notz – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
Fotomikrogram av et tynnslip av granodioritt fra Slovakia (invertert polarisert lys)
**Granodioritt** er en magmatisk dypbergart som hovedsakelig består av kvarts og feltspat, med mer plagioklas enn kalifeltspat. Anortittinnholdet i plagioklasen skal være mindre enn 50 prosent, ellers blir bergarten kalt granogabbro. De mørke mineralene er ofte biotitt og hornblende, og han er som regel mørkere enn vanlig granitt.

Bergarten er ganske utbredt i fjellkjedestrøk (for eksempel oppdalitt i Den kaledonske fjellkjede i Norge).

Geologi
-------

I snitt har den øvre kontinentalskorpa den samme sammensettingen som grandioritt. Grandioritt er en dypbergart som er dannet av en intrusjon av kvartsrik magma, som blir avkjølt i batolitter eller stokker under jordoverflaten. Den kommer vanligvis bare til overflaten etter hevning og erosjon. Den tilsvarende lavabergarten kalles dacitt.

Historie
--------

Rosettasteinen er laget av granodioritt, og Plymouth Rock var ei flyttblokk av granodioritt.

Etymologi
---------

Navnet kommer av to lignende bergarter, granitt og dioritt. *Grano*-rota kommer fra latin og betyr «korn».

Se også
-------

* Liste over bergarter

Kilder
------

* Granodiorite definition

(no) Granodioritt i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Granodiorite – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
Florida-øyene
**Florida-øyene** (Nggela-øyene) er ei lita øygruppe i Sentralprovinsen i Salomonøyene i Stillehavet. 

Den største øya er Nggela Sule, som også kalles Florida. Andre større øyer er Tulagi, Gavutu og Tanambog.

Tulagi
------

Tulagi (eller Tulaghi) er om lag 5,5 x 1 km stor. På øya ligger byen med samme navn. Den har rundt 1750 innbyggere og er hovedstad i Sentralprovinsen. Fra 1896 til 1942 var den hovedstad i det britiske protektoratet Salomonøyene. Bakgrunnen var at klimaet var noe gunstigere enn på mange av de større øyene, og at stedet var isolert fra en del av de tropiske sjukdommene en kunne få i området ellers.

Japan okkuperte øya 3. mai 1942. Fly fra det USA-amerikanske hangarskipet *«USS Yorktown»(CV-5)* angrep dagen etter havna i Tulagi. Dette var ei innledning til slaget i Korallhavet. USA gjenerobra øya i august. Den blei deretter ei tid brukt som base for torpedobåter. 

Tulagi har gode muligheter for dykking, og det gjøres forsøk på å bygge opp en turistindustri rundt dette. Flere skipsvrak fra andre verdenskrig finnes i nærheta, blant annet *USS «Aaron Ward»* (som sank 7. april 1943), som – tross at den ligger på vel stor dybde – regnes som et av verdens største dykkbare vrak.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** GeoNames
 |
***Tegneserieheftene Tuppen og Lillemor*** ble utgitt av Stavangerforlaget Se-bladene. Bladene var oppkalt etter hovedpersonene i en sang skrevet av amerikanerne Philip Wingate og Henry W. Petrie i 1894 og oversatt til norsk av Vilhelm Dybwad.

Bladene var ment for jenter og inneholdt «spennende historier om helsprøe jenter, halvsprøe jenter og helt alminnelige jenter (i alle fall nesten).» Dette var historier som, til tross av motgang og problemer, alltid endte lykkelig. Fortellingene kunne inneholde alt fra science fiction, spøkelser og ukjente verdener til det helt hverdagslige.

Det første bladet ble utgitt i juni 1969 og det siste i april 1992. Til sammen er det gitt ut 442 blader av hver av *Tuppen og Lillemor*. I begynnelsen ble det gitt ut ett blad i måneden. Fra 13. februar 1979 kom det ut hver 14. dag.

* I 1969 utkom 7 Tuppen og 7 Lillemorblader.
* I 1970 til 1978 utkom 12 Tuppen og 12 Lillemorblader per år.
* I 1979 utkom 23 Tuppen og 23 Lillemorblader.
* I 1980 til 1986 utkom 24 Tuppen og 24 Lillemorblader per år.
* I 1987 til 1990 utkom 26 Tuppen og 26 Lillemorblader per år.
* I 1991 utkom 24 Tuppen og 24 Lillemorblader.
* I 1992 utkom 8 Tuppen og 8 Lillemorblader.

Hvert blad besto av en historie og det var som oftest nye hovedpersoner i hvert blad, selv om det kunne forekomme at samme figurer var med i mer enn et blad. Rettighetene til seriene ble kjøpt av DC Thomson, Dundee, Skottland. De originale bladene ble kalt Judy, Bunty, Mandy og Debbie.

Bladene ble utgitt i A6-format (Texasformat).
**Lyngheisenteret** er et museum på Lygra i Lindås kommune i Vestland som består av et bevart lyngheilandskap. Senteret ble til som følge av Lindåsprosjektets arbeid i 1970-årene. Lyngheisenteret ble stiftet i 1999 av Universitetet i Bergen, Hordaland fylkeskommune, Lindås Kommune, Regionrådet i Nordhordland og Gulen, samt grunneierne på Lygra. Et informasjonssenter med restaurant, auditorium og permanent utstilling ble åpnet i 2000. I 2001 fikk Lyngheisenteret UNESCOs globale kulturlandskapspris, etterfulgt av Europa Nostra sin kulturlandskapspris i 2005.

Museet blir drevet som en gård med utgangarsau og lyngbrenning i tillegg til museumsdriften. Lyngheiene er åpne for fotgjengere gjennom hele året, mens selve museet, informasjonsbygget, kun er åpen i sommerhalvåret.

I dag er Lyngheisenteret del av Museumssenteret i Hordaland. Museumssenteret i Hordaland (MuHo) ble det første konsoliderte museet i Hordaland ved samanslåingen av Norsk Trikotasjemuseum, Bevaringstenestene og Felleskonservator for tekniske og industrielle kulturminne i Bergen i 2004. I 2006 ble avdelingen Kulturverntenesta i Nordhordland opprettet. Fra 1. januar 2007 ble driften av Osterøy museum, Havråtunet og også en del av MUHO, mens Lyngheisenteret kom med fra 12. februar 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Lyngheisenteret
* Museumssenteret i Hordaland

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
**Radisson Blu Royal Hotel** er et hotell som ligger på Løkkeveien 26 i Stavanger. Hotellet åpnet 21.05.1987, med offisiell åpning 05.05.1987. Hotellet het SAS Royal Hotel, Stavanger når det åpnet og har også hatt navn som Radisson SAS Hotel Stavanger, som ble endret til Radisson SAS Royal Hotel, Stavanger når Atlantic Hotel ble en del av Radisson Hotels kjeden i 1996.

Hotellet var ett av de første atrium hoteller i Norge og var det første med etasjer i forskjellige stilarter i hver etasje. 1 etasje var i Skandinavisk stil, 2 etasje var i japansk stil, 3 etasje i amerikansk stil, 4 etasje i italiensk stil, 5 og 6 etasje var Royal Club (Business Class). Hotellet var også det andre hotellet i verden som hadde såkalte satellitter som resepsjons-disker, det vil si mindre runde stasjoner hvor det sto en resepsjonist og hvor gjesten nærmest sto sammen med resepsjonistene ved inn-sjekk og ut-sjekk.

Chicago Bar og Restaurant var navnet på restauranten og baren på hotellet. Dette var den første restauranten i Norge som ikke hadde en meny. Her lå råvarene i en kjøledisk og sammen med restaurantsjef kom man fram til hva hver enkelt gjest hadde lyst på og kombinerte en meny ut ifra dette. Her kunne man velge mellom flere kjøtt og fiskeslag, forskjellige grønnsaker, poteter og sauser eller kryddersmør i forskjellige varianter.
Orthographic projection of the Tupolev Tu-16.Orthographic projection of the Tupolev Tu-16.
**Tupolev Tu-16** ( NATO-kallenavn: *«Badger»* ) var et strategisk bombefly utviklet i Sovjetunionen og var i tjeneste fra 1954. Flyet ble senere utviklet til å fylle en rekke forskjellige roller, som for eksempel missilplattform og maritimt patruljefly. Tu-16 ble også produsert i Kina under betegnelsen Xian H-6.

De tidlige variantene av Tu-16 inkluderte bombeflyet **Tu-16A**, den maritime utgaven **Tu-16T** som kunne utstyres med torpedoer og synkeminer, og **Tu-16N** som var et tankfly. Disse ble fulgt av **Tu-16KS-1** (*«Badger-B»*) og **Tu-16K-10** (*«Badger-C»*), som var utstyrt med missiler. **Tu-16K-11-16** (*«Badger-G»*) var en oppgardert variant som ble operativ i 1968, også utstyrt med missiler.

Etterhvert som tidlige varianter av Tu-16 ble utdatert, ble mange av dem ombygd til elektroniske rekognoseringsfly. Varianter av disse inkluderer **Tu-16Je** (*«Badger-D»*), **Tu-16R** (*«Badger-E»*) og **Tu-16P** (*«Badger-F,-K,-L»*).

Et antall Tu-16 ble også ombygd til EMT-fly (*elektronisk mottiltak*) med betegnelsene **Tu-16PP** (*«Badger-H»*) og **Tu-16RM** (*«Badger-J»*) for eskorte av andre fly.

Spesifikasjoner
---------------

| Dimensjoner | Tu-16A | Tu-16K-11-16 |
| --- | --- | --- |
| Vingespenn | 32,93 m | 32,99 m |
| Lengde | 36,25 m | 36,80 m |
| Vingeareal | 164,65 m² | - |
| Nettovekt | 37 200 kg | - |
| Ytelser |  |  |
| Topphastighet | 992 km/t | 1 050 km/t |
| Maksimal lastet vekt | 75 800 kg | - |
| Rekkevidde | 5 925 km  (med 3 800 kg våpenlast) | 7 200 km  (med 3 000 kg våpenlast) |
| Annet |  |  |
| Motor | 2× AM-3A turbojetmotorer (85,22 kN hver) | 2× AM-3M-500 turbojetmotorer (93,16 kN hver) |

Litteratur
----------

* Yefim Gordon; *Tupolev Tu-16 Badger (Aerofax)* Midland Publishing 2004, ISBN 978-1857801774
* Yefim Gorden, Dmitriy Komissarov, Vladimir Rigmant; *Tupolev Tu-16: Versatile Cold War Bomber* Schiffer 2017 ISBN 978-0764354182
* Robert Bock, Jow Sewell; *Tu-16 in Action* Squadron/Signal Publications 1990, ISBN 978-0897472524

Se også
-------

* Hopen-ulykken

Eksterne lenker
---------------

* Tupolev Tu-16 (Badger)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
Diadora Mythos Axeler, 2009
**Diadora** er et italiensk selskap som produserer treningstøy og -utstyr. Selskapet eies av Geox S.p.A. Selskapet ble stiftet i 1948 av Marcello Danieli.

Diadora begynte som produsent av fjellstøvler og arbeidssko, og gikk deretter inn i idretter som fotball, sykkel, tennis, Formel 1 og løp.

Per 2022 produserer Diadora et bredt utvalg av klesprodukter som for eksempel t-skjorter, poloskjorter, hettegensere, jakker, leggings, shorts og kompresjonsplagg. Selskapet produserer også fottøy (fotballsko og andre sportssko).

Selskapet er utsyrsleverandør for flere norske fotballklubber som for eksempel Røa Dynamite Girls, Sprint-Jeløy, Kambo Idrettslag og Modum Fotballklubb.

Referanser
----------

1. ↑  «History». Diadora America. Arkivert fra originalen 4. juli 2008. Besøkt 7. august 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (mul) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Diadora – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Diadora på Twitter Rediger på Wikidata
Radisson Blue Scandinavia Hotel  Foto: Victor Valore 
**Radisson Blu Scandinavia Hotel** er et hotell i København. Hotellet ligger på Islands Brygge på Ny Tøjhusgrunden like utenfor Københavns voller først på Amager. Det er med sine 86 meter og 26 etasjer Danmarks høyeste hotell, og med sine 542 rom Danmarks fjerde største, etter Tivoli Hotel, CABINN Metro i Ørestad og AC Hotel Bella Sky. Det er en del av den internasjonale kjeden Radisson Hotels.

Hotellet ble byg i 1973 ved arkitektene Ejner Graae og Bent Severin, og har en restaurant i 25. etasje med utsikt over København. I komplekset finner man også Casino Copenhagen. Hotellet eies (pr 2013) av den norske Wenaasgruppen.

Fasiliteter
-----------

Hotellet har fire restauranter, hvorav tre drives med eksterne eiere og en av hotellet selv. De tre eksterne er Blue Elephant (thailandsk), Kyoto (japansk) og The Dining Room, som ligger i 25 etasje. Hotellets egne restaurant er Mama's og Papa's.

På hotellet er det treningsstudio drevet av Fitness dk, innendørs svømmebasseng, sauna og squashbaner.

Sammensatt bilde av utsikten mot nordvest, nord og nordøst. På bildet ses fra venstre Ny Tøjhusgrunden, Langebro, Amager Boulevard, Stadsgraven og Christianshavn  Foto: Christian Bickel

Referanser
----------

1. ↑  Radisson SAS Scandinavia Hotel Fact Sheet (PDF) Arkivert 1. juli 2011 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside for Radisson Blu Scandinavia Hotel Copenhagen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Walkabout Rocks på kartet over AntarktisWalkabout RocksWalkabout RocksWalkabout Rocks på kartet over Antarktis
**Walkabout Rocks** er et fremtredende fjellparti langs Ingrid Christensen Kyst i Antarktis, beliggende ved den nordøstre enden av Vestfold Hills, om lag én kilometer sør for Wyatt Earp Islands. Området ble kartlagt basert på flyfotografering foretatt under Thorshavn-ekspedisjonen 1936–37. Hubert Wilkins landet her i 11. januar 1939 med flyet «Wyatt Earp». Walkabout Rocks ble igjen besøkt i mai 1957 av en australsk ekspedisjon, og dokumenter lagt igjen i 1939 ble funnet. Disse dokumentene var pakket inn i et ekspemplar av *Australian Geographical Magazine Walkabout*, derav navnet. En steinvarde oppført av Wilkins sammen med en boks som rommer en beskrivelse av hans visitt er oppført på Antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis.

Kilder
------

* Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 15676

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
Åtte av de femten *khagan*ene av Mongolriket.
**Khagan** (gammeltyrkisk: , *qaγan, kagan, kaγan*; kyrillisk mongolsk: хаган, *hagan*; kinesisk: 可汗; pinyin: *kèhán*; farsi: خاقان; *khaqan*; også stavet *kaan*, *hagan*, *kağan*, *khaghan*, *khakhan* & *qagan*) er en monarkisk tittel i mongolske og tyrkiske språk, av samme rang som tittelen keiser, og som brukes om overhodet for et *khaganat* (et keiserrike, større enn et vanlig khanat, men ofte forvekslet med disse i vestlige språk).

Khagan kan bli oversatt som *khanenes khan*, det vil si «kongenes konge». I moderne mongolsk språk er tittelen *khaan*, hvor g-en nesten har falt bort (nå en ustemt velar frikativ), og ğ-en i moderne tyrkisk er også stum. Siden borgerkrigen i Mongolriket brukte keiseren av Yuan-dynastiet denne tittelen, og det fortsatte deres etterfølgere i Mongolia også å gjøre. *Kağan* er et vanlig navn i Tyrkia. 

Den vanlige vestlige betegnelsen «storkhan», særlig brukt om Mongolrikets herskere, kan bli oversatt som *Yekhe Khagan* («stor keiser») eller *Ih han* (Их Хаан).

Referanser
----------

1. ↑  Fairbank, John King (1978): *The Cambridge History of China*, Cambridge University Press, s. 367

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Vincent Jamal Staples** (født 2. juli 1993) er en amerikansk rapper fra Ramona Park-området i Long Beach, California. Han er et medlem av hip-hop trioen Cutthroat Boyz med Aston Matthews og Joey Fatts. Staples har vært i nær kontakt med flere av medlemmene i hip-hop kollektivet Odd Future, mest noterbart Earl Sweatshirt. Han er for tiden signert til Blacksmith Records, ARTium Records og Def Jam Recordings.

Staples ble først kjent via gjestevers på diverse Odd Future medlemmers prosjekter og hans mixtape Stolen Youth, i samarbeid med Mac Miller som produserte prosjektet under pseudonymet Larry Fisherman. I oktober 2014 ga han ut sin debut EP ved navn Hell Can Wait, med singlene «Hands Up» og «Blue Suede». Hans debut album, Summertime '06, ble utgitt 30. juni 2015, og mottok svært god kritikk. Han var også en del av XXL sin Freshman Class i 2015.

Tidlig liv og utdanning
-----------------------

Staples ble født i Compton, California. Han flyttet senere til North Long Beach, California etter at hans mor bestemte at hun ville flytte ut av Compton grunnet den store mengden kriminalitet. Staples er den yngste av fem søsken, to brødre og tre søstre. Han vokste opp i fattigdom.

Staples gikk på Optimal Christian Academy fra 4. til 8. klasse, som han har sagt at var en innflytelsesrik og positiv opplevelse. Da han gikk på high school sendte hans mor han til Atlanta, Georgia for å bo med en av søstrene hans. Han gikk på high school der i 6. måneder. Etter hans hjemkomst til Sør-California, gikk Staples på andre high schools: Jordan High School i Long Beach, Mayfair High School i Bellflower, Opportunity High School hjemmeskole, Esperanza High School i Anaheim, og Kennedy High School, blant andre.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Vince Staples – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Vince Staples på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Vince Staples hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Vince Staples på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Vince Staples på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Vince Staples på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Vince Staples på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) Vince Staples på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Vince Staples på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Vince Staples på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Vince Staples på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) Vince Staples på AllMusic Rediger på Wikidata
* Vince Staples på Twitter Rediger på Wikidata

* Vince Staples på Facebook Rediger på Wikidata

* Vince Staples på Instagram Rediger på Wikidata

* Vince Staples på YouTube Rediger på Wikidata

* Vince Staples på YouTube Rediger på Wikidata

* Vince Staples på Tumblr Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Wall Street 40**, også kalt **Trump Building** og opprinnelig kjent som **Bank of Manhattan Trust Building**, er en skyskraper i New York. Bygningen ligger på Wall Street i Manhattans Financial District. Wall Street 40 har en høyde på 282,5 meter, og var verdens høyeste bygning noen måneder i 1930, inntil Chrysler Building sto ferdig senere samme år.

Bygget eies av president Donald Trump.

Historie
--------

Byggingen av Bank of Manhattan Building på 40 Wall Street startet i 1928, med en planlagt høyde på 260 meter, noe som gjør det 41 meter høyere enn den nærliggende Woolworth Building, ferdigstilt i 1913. Planene ble designet for å være to fot høyere enn Chrysler Building, som var i en tilsynelatende konkurranse om å bli verdens høyeste bygning. For å ligge foran i løpet, arkitektene som jobbet med 40 Wall Street endret sitt opprinnelig annonserte høyde på 260 meter, eller 68 etasjer, til 283 meter, eller 71 etasjer, noe som gjør deres bygning, ved ferdigstillelse mai 1930, den høyeste i verden. Men dette viste triumf seg å være kortvarig.

Se også
-------

* Liste over skyskrapere

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames **·** SkyscraperCenter
 |
**Jesu hellige hjertes kirke** (polsk *Kościół p. w. Najświętszego Serca Jezusa*) ligger ved Henryk Sienkiewicz’ gate 60 i Łódź. Kirken ble opprinnelig bygd som St. Jan evangeliske kirke i årene 1880–1884 etter tegninger av Ludwik Schreiber fra Köln. Også byarkitekten Hilary Majewski, som signerte prosjektet, hadde stor innflytelse på kirkens endelige form.

St. Jan kirke var i sin tid byens andre evangeliske kirke etter Treenighetskirken ved Frihetsplassen. Etter andre verdenskrig ble den overgitt til et katolsk sogn i byområdet, som ble erigert i 1950 av Łódź’ biskop Michał Klepacz, og viet til Jesu hellige hjerte. I 1989 ble kirken overgitt til Jesuittordenen i byen. 

Kirken er en nyromansk treskipet basilika med tre tårn i fasaden, bygd i ugipset rød murstein. Bygningen viser innflytelse fra fransk, tysk og italiensk arkitektur, henholdsvis i tårnene, arkadegalleriet og transeptelevasjonen. En egen gate (Ewangelicka-gaten, i dag F. D. Roosevelts gate) ble bygd mellom Piotrkowska-gaten og Henryk Sienkiewicz’ gate for å gi mulighet til å beundre den effektfulle fasaden fra et bedre perspektiv.
**Get Fuzzy** er en amerikansk tegneserie som blir skrevet og tegnet av Darby Conley. Serien om handler om det som skjer med en reklamemann i Boston, Rob Wilco, og hans to antropomorfe dyr, katten Bucky Katt og hunden Satchel Pooch. Tegneserien ble første gang trykket i 1999 og blir nå sett i over 200 dagsaviser over hele USA, kommer også ut i Norge. Serien er under utvikling for å bli filmatisert.

Tegneseriens humor oppstår i konfliktområdet mellom Bucky og Satchels personligheter som er ekstreme stereotyper av hund og katt. Den søte, tillitsfulle og svært naive Satchel blir stadig utsatt og utnyttet av den tidvis grusomme, selvsentrerte og ikke helt skarpe Bucky. Rob blir gående i midten og forsøker å forsone de to, og blir ofte frustrerte av dem, spesielt for å leve med Buckys destruktive natur og generelle ondskapsfullhet.

Katten har bare én hoggtann og hunden bærer armbåndsur.

Eksterne lenker
---------------

* Dagstriper og arkiv
* Get Fuzzy hyldningsside
* Get Fuzzy hyldningsside
* NCS Awards – priser
* Informasjon om den kommende Get Fuzzy-filmen

Portal: Tegneserier
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Russland Russlands flagg, Italia Italias flagg |
| Orientering |
|  Seiere sammenlagt i Verdenscupen: 0  (1 pallplassering) |
| Verdenscupseiere, enkeltløp: 2 
(7 pallplasseringer)  |
| Verdensmesterskap |
| Sølv | 2004 Sveriges flagg Västerås |  Stafett |
| Bronse | 2009 Ungarns flagg Miskolc |  Lang |
| Europamesterskap |
| Gull | 2002 Ungarns flagg Sümeg |  Mellom |
| Nordisk mesterskap |
| Sølv | 2001 Finlands flagg S:t Michel |  Mellom |
| Sølv | 2003 Sveriges flagg Flen |  Lang |
| Junior-VM |
| Gull | 1994 Polens flagg Gdynia |  Stafett |
| Sølv | 1995 Danmarks flagg Horsens |  Lang |
| Bronse | 1995 Danmarks flagg Horsens |  Mellom |

**Mikhail Mamlejev** (født 4. september 1975 i Pesosjno i Russland) er en russisk orienteringsløper. Han løper for den svenske orienteringsklubben OK Orion Staryj Plut og Terlaner Orienterungslaufer når han konkurrerer i Italia. Han har tidligere representert det russiske og det italienske landslaget.

Karriere
--------

Mamlejev var talentfull som juniorløper og plukket med seg tre medaljer på fire starter i Junior-VM. Han var med å vinne stafetten for Russland i polske Gdynia i 1994, blant annet sammen med Valentin Novikov. Som senior gikk han helt til topps på mellomdistansen under EM i ungarske Sümeg i 2002. Russeren vant foran ukrainske Yuri Omeltchenko og briten Jamie Stevenson. Det ble det sølvmedalje på stafett under VM Västerås i 2004. Mamlejev løp første etappe på det russiske sølvlaget. Andrey Khramov og Valentin Novikov løp de øvrige etappene på laget som til slutt kun ble slått av Norge. Russeren giftet seg med en italiensk kvinne og flyttet i 2004 til Meltina i Italia. Mamlejev valgte å skaffe seg italiensk statsborgerskap. Med støtte fra det italienske orienteringsforbundet representerte han Italia for første gang under VM i Danmark i 2006. Mamlejev tok sin siste internasjonale mesterskapsmedalje i ungarske Miskolc da han ble nummer tre på VM langdistanse i 2009. I den italienske landslagsdrakten løp han inn til bronse bak Daniel Hubmann og Thierry Gueorgiou.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mikhail Mamlejev – World of O Rediger på Wikidata
**Josef Duchač** (født 19. februar 1938 i Bad Schlag i Sudetenland) er en tysk politiker (CDU).

Familien var av sudettysk opprinnelse, men ble fordrevet fra Tsjekkoslovakia etter krigen, og havnet i DDR, hvor Duchač utdannet seg til kjemiker. Frem til gjenforeningen arbeidet han i kommunalforvaltningen i Gotha. I 1990 ble han kortvarig regjeringsfullmektig og deretter leder for regjeringsdistriktet Erfurt. Etter gjenopprettelsen av delstaten Thüringen ble Duchač, som hadde blitt medlem av CDU, valgt til statsminister etter valget 14. oktober 1990. Han ledet en koalisjonsregjering mellom CDU og FDP. Han gikk av 23. januar 1992, etter ikke lenger å ha sin egen fraksjons tillit på grunn av mistanker om at han hadde samarbeidet med Sovjetunionen og vært Stasi-tyster.[] Et mistillitsforslag fra SPD på samme bakgrunn allerede i 1991 hadde blitt nedstemt.

CDU-FDP-koalisjonen valgte Bernhard Vogel (tidligere statsminister i Rheinland-Pfalz) til ny regjeringssjef.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, oppført som Josef Duchac, Munzinger IBA 00000019665, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** Munzinger (iba)
 |
**Mikhail Skobelev** (født 17. septemberjul./ 29. september 1843greg. i Moskva, Russland, død 25. junijul./ 7. juli 1882greg. av hjerteinfarkt) var en russisk general.

Etter eksamen fra det russiske militærakademiet som stabsoffiser, ble Skobelev sendt til Turkestan i 1868 og, med unntak av et intervall på to år, hvor han var en del av staben til den store hertug Michael i Kaukasus, forble Skovelev i Sentral-Asia frem til 1877. I 1876 ble byen Kokand erobret av russiske styrker under general Mikhail Skobelev og ble en del av russisk Turkestan. Han ble forfremmet til generalmajor og dekorert med Order of St. George før utbruddet av den russisk-tyrkiske krigen i 1877. 

I januar 1878 krysset Skobelev Balkan under en alvorlig storm og han beseiret tyrkerne ved Sheynovo, nær Shipka, der han fanget 36 000 fiendtlige soldater og mye militært utstyr, blant annet 90 kanoner. Etter den russisk-tyrkiske krigen ble Skobelev gitt kommandoen over militærdistriktet i Minsk. Etter Skobelevs død ble et monument reist i hans ære i Moskva. Skobelev var kjent for sin erobring av Sentral-Asia og heltemot under den russisk-tyrkiske krig i 1877-1878. Skobelev var alltid kledd i hvit uniform og på en hvit hest og var alltid å se i noen av de hardeste kampene. Skobelev var kjent og beundret av hans soldater som «Den hvite General». Den britiske feltmarskalk Bernard Montgomery uttalte at Skobelev var en av verdens dyktigste kommandanter på 1800-tallet.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, oppført som Skobelev, Mihail Dmitrievič, BNF-ID 13743770f, besøkt 10. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Store sovjetiske encyklopedi (1969–1978), avsnitt, vers eller paragraf Скобелев Михаил Дмитриевич, besøkt 26. februar 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Network Rail** (ikke å forveksle med National Rail) er et britisk jernbaneselskap. Selskapet eier det britiske jernbanenettet, med unntak av tog og vogner; Network Rail eier skinnegangen, signalsystemet, tunnelene, broene, planovergangene og stasjonene. Network Rail driver 17 stasjoner, mens resten er satt bort til de jernbaneselskapene som trafikkerer dem. Selskapet har en form kalt *company limited by guarantee*, og betaler ikke ut dividende til eierne; i stedet blir eventuelle overskudd reinvestert i virksomheten.

I 2003 tok selskapet over alt vedlikehold av skinnegangen fra private entreprenører, etter at det hadde oppstått bekymringer over kvaliteten på arbeidet og store kostnadsstigninger. Selskapet fremholdt at dette ikke var et steg mot renasjonalisering av jernbanen, men mange så det som et tegn på at privatiseringen av jernbanen var i ferd med å rakne. 

Denne oppfatningen økte da Network Rail åpnet et operajonssenter på Waterloo stasjon i London, som drives sammen med South West Trains. Dette er det første samarbeid av denne typen mellom Network Rail og et driftsselskap siden privatiseringen, og det bli regnet som en modell for andre områder i jernbanenettet. 

Legging av ny skinnegang, installasjon av nye signalanlegg og annen modernisering av nettverket blir fortsatt utført av private entreprenører på kontraktsbasis.

Stasjoner drevet av Network Rail
--------------------------------

De 17 stasjonene som drives av Network Rail er landets største og mest travle stasjoner.

* Birmingham New Street
* Edinburgh Waverley
* Gatwick Airport
* Glasgow Central
* London Bridge
* London Cannon Street
* London Charing Cross
* London Euston
* London Fenchurch Street
* London King's Cross
* London Liverpool Street
* London Paddington
* London Victoria
* London Waterloo
* Liverpool Lime Street stasjon
* Leeds stasjon
* Manchester Piccadilly stasjon

Eksterne lenker
---------------

* (en-GB) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Network Rail – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI **·** BBC Things
 |


1. ↑  .
2. ↑  .
Dette navnet følger spansk navneskikk og alfabetiseres derfor etter det første av de to etternavnene.

**Joseba Beloki Dorronsoro** (født 12. august 1973 i Lazkao, Baskerland, Spania) er en tidligere spansk syklist.

Han begynte sin proffkarriere i 1998 i det baskiske laget Euskadi. I 2000 gikk han over til Festina. I perioden 2001-2003 syklet han for Team Once, før han gikk over til Brioches La Boulangère i 2004 og byttet lag til Saunier Duval-Prodir midt i sesongen på grunn av uoverensstemmelser med franskmennene i Brioches La Boulangére. I 2005 byttet han tilbake til sitt gamle lag Once, som nå hadde byttet navn til Liberty Seguros-Würth.

Han ble nummer tre sammenlagt i Tour de France 2000 og i 2001, og nummer to i 2002. I tillegg ble han i 2002 nummer tre i Vuelta a España og vant Katalonia rundt i 2001.

Under 9. etappe i Tour de France 2003, da han lå som nummer to i sammendraget, skled Beloki i en utforkjøring på en glatt og varm veibane og fikk flere bruddskader. Lance Armstrong som var like bak valgte å krysse et jorde for å unngå kollisjon.

Etter denne skaden kom han aldri tilbake til sin gamle form, og la opp i 2006.

Beloki var blant de trettitalls profesjonelle syklister som i 2006 ble navngitt som klienter av dopinglegen Eufemiano Fuentes.

Meritter
--------

* 2000
	+ 3.-plass sammenlagt i Tour de France
* 2001
	+ Sammenlagt Katalonia rundt
	+ 3.-plass sammenlagt i Tour de France
* 2002
	+ 2.-plass sammenlagt i Tour de France
	+ 3.-plass sammenlagt i Vuelta a España

Lag
---

* 1998-1999: Euskadi
* 2000: Festina
* 2001-2003: ONCE
* 2004: Brioches La Boulangère/Saunier Duval-Prodir
* 2005-2006: Liberty Seguros-Würth

Referanser
----------

1. ↑  «Disse står på dop-lista». *Nettavisen*. 30. juni 2006.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Joseba Beloki – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Joseba Beloki – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Joseba Beloki – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Joseba Beloki – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Joseba Beloki – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Joseba Beloki – CycleBase Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Munzinger (sport)
 |
Stridsvogner foran Aalborg Forsvars- og Garnisonsmuseum
**Aalborg Forsvars- og Garnisonsmuseum**  er et militærhistorisk museum beliggende i Aalborgs vestby, Danmark. Det er innredet i en stor hangar, som var en del av sjøflyplassen med navnet Seefliegerhorst Aalborg, som ble opprettet av tyskerne under andre verdenskrig.

Museet åpnet den 22. juni 2002 og har siden stadig utvidet sine utstillinger. Museet dekker alle grener av det danske totalforsvar herunder: Hæren, Flyvevåbnet, Hjemmeværnet, Politiet, og Redningsberedskabet (Civilforsvaret). Videre finnes omfattende utstillinger om Danmark under den andre verdenskrig samt om Aalborg som garnisonsby.

Totalforsvarets myndigheter har bidratt til å skaffe de fleste av museets utstillingsgjenstander, spesielt det tunge materiellet som pansrede kjøretøyer og jagerfly. Museets utstillinger legger vekt på forholdene under andre verdenskrig og tiden etter krigen. Museet dekker således med sine utstillinger i meget stor utstrekning det materiell som totalforsvaret i Danmark har hatt til rådighet under den kalde krigen. Museet har et samlet utstillingsareal på 15.000 kvadratmeter.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Aalborg Forsvars- og Garnisonsmuseum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |

Portaler: Danmark | Museum
1972 Moskvitch 427 stasjonsvogn
**Moskvitch** (eller **Moskwitch**) var et russisk bilmerke. Den ble gjenopplivet i 2022.

Etter andre verdenskrig flyttet sovjetiske myndigheter hele produksjonslinjen til Opel i Brandenburg til Sovjetunionen. En fabrikk kalt MZMA (Moskovskij Zavod Malolitrazjnykh Avtomobilej) ble startet i 1947 for å produsere Moskvitch 400 basert på Opel Kadett. Senere modeller ble utviklet av sovjetiske ingeniører selv. I 1969 forandret fabrikken navnet til AZLK (Avtomobilnyj Zavod imeni Leninskogo Komsomola).

Bilene fra Moskvitch var ganske solide og pålitelige på dårlige veier, og ble solgt til rimelige priser. Planøkonomien klarte ikke å oppfylle etterspørselen, så folk måtte vente lenge for å få kjøpt en ny bil. I 1988 forsøkte Moskvitch å starte en ny serie med modellen Aleko. Markedet på 1990-tallet var ikke mottagelig, og i 2002 gikk AZLK konkurs.

I årene etter andre verdenskrig var det valutarestriksjoner på import av biler til Norge. For kjøp av amerikanske og europeiske (engelske) modeller måtte en ha kjøpetillatelse, noe som ikke var lett å oppnå for folk flest. Moskvitch kunne en få kjøpt fritt, og et stort antall slike biler ble importert på 1950- og 1960-tallet. Da bilimporten ble frigitt sank salget av Moskvitch drastisk. Likevel ble det solgt en god del Moskvitchbiler gjennom 1960-tallet og tidlig på 70-tallet. I 1981 opphørte importen av Moskvitch til Norge.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Moskvich vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Norsk merkeforening Arkivert 10. juni 2012 hos Wayback Machine. (norsk)
* Tysk merkeklubb (tysk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** NKC
 |