recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vårbåndmåler** (*Xanthorhoe fluctuata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er vanlig over hele Norge.

Utseende
--------

En ganske liten (vingespenn 18 – 28 mm), slank, gråhvit måler. Den kan kjennes fra lignende arter på at fargen er nøytralt grå uten antydning til brunskjær, og at vingenes brede tverrbånd bare er tydelig i den fremre delen. Hannen har smalt fjærformede antenner, hunnen trådformede. **Forvingen** er gråsvart ved roten, utenfor dette feltet med to tynne, mer eller mindre utydelige, grå tverrbånd, så med et bredt, gråsvart tverrbånd som bare er tydelig i vingens fremre halvdel. Dette båndet er trukket ut til en spiss tann ved midten av bakkanten. Nær vingespissen har forvingen en firkantet, gråsvart flekk, langs ytterkanten flere, mer eller mindre tydelige, smale grå tverrbånd.

Larven er slank, blekt gråbrun med en lys sidestripe og en rad av små, svarte flekker langs ryggen.

Levevis
-------

Vårbåndmåleren lever i skog, hager og parker, også i mer åpne områder. Denne arten har ikke klart skilte generasjoner, man kan finne både voksne målere og larver fra april til september. De voksne flyr om natten, men skremmes også lett ut på dagtid. Larvene lever på ulike planter i korsblomstfamilien (Brassicaceae).

Utbredelse
----------

Vårbåndmåleren er en art tilhørende den palearktiske sone og som finnes fra Vest-Europa østover til Japan. I Norge er den vanlig over hele landet.

Litteratur
----------

* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker
---------------

* (en) *vårbåndmåler* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *vårbåndmåler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *vårbåndmåler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *vårbåndmåler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *vårbåndmåler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *vårbåndmåler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Xanthorhoe fluctuata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Xanthorhoe fluctuata* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri
* UK moths, *Xanthorhoe fluctuata*
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site Arkivert 2. september 2008 hos Wayback Machine.
**Ann-Helén Bay** (født 3. juni 1958) er en norsk statsviter og professor i statsvitenskap ved Fakultet for samfunnsvitenskap ved Oslomet – storbyuniversitetet. Hennes ekspertise er innen områdene velferdsstat, forskningspolitikk og opinionsdannelse.

Virke
-----

Fra 1985 til 1987 jobbet Bay som førstekonsulent i Plan- og utredningsavdelingen i Helse- og sosialdepartementet. I 1987 ble hun ansatt som forskningsassistent ved Institutt for sosialforsking (senere innlemmet i Norsk institutt for forskning om oppvekst, velferd og aldring; NOVA), der hun i 1990-årene fikk opprykk til forsker III. Fra 1995 til 2005 var hun en av flere forskningsledere ved NOVA.

I 1990-årene var hun gjestestudent og gjesteforsker ved Stanford University flere ganger, først som stipendiat og siden for kortere gjesteforskeropphold. Hun fullførte sin dr.polit. ved Universitetet i Oslo i 1998 og fikk da opprykk til forsker II ved NOVA. Doktorgraden hadde tittelen *Opinionen og eldrepolitikken* og handler om den norske befolkningens holdninger til tiltak og tjenester til eldre, sett i lys av den politiske debatten om eldrepolitikk.

Hun var førsteamanuensis ved sosialfagsutdanningen ved Høgskolen i Oslo fra 2006 til 2007. Hun var direktør ved det private instituttet institutt for samfunnsforskning fra 2007 til 2016. I 2016 ble hun dekan ved daværende Fakultet for samfunnsfag ved Høgskolen i Oslo og Akershus (fra 2018 Oslomet – storbyuniversitetet) til åremålet gikk ut 1. februar 2020.

Bay satt også i styret ved Aalborg Universitet fra 2010 til 2018.

Utgivelser
----------

* Ann-Helén Bay, Bjørn Hvinden og Charlotte Koren (redaktører), *Virker velferdsstaten?*, Høyskoleforlaget, 2001. ISBN 9788276343403
* Ann-Helén Bay, Aksel Hatland, Tale Hellevik, Charlotte Koren (redaktører), *De norske trygdene*, Gyldendal 2010
* Ann-Helén Bay, Anniken Hagelund og Aksel Hatland (redaktører), *For mange på trygd?*, Cappelen Damm, 2015
* Ann-Helén Bay, Aksel Hatland, Tale Hellevik og Lars Inge Terum (redaktører), *Trygd i aktiveringens tid*, Gyldendal 2019

Referanser
----------

1. ↑  Ansattprofil ved OsloMet, sist lest den 18. mai 2018.
2. ↑  Velkommen til min blogg Arkivert 20. mai 2018 hos Wayback Machine. fra Bays blogg den 16. februar 2018.
3. ↑  «Ann-Helén Bay». Arkivert fra originalen 19. oktober 2006. Besøkt 19. oktober 2006.
4. ↑  Larsen, Tekst: Hege (5. september 2019). «Bay søker ikke fire nye år i ledelsen på OsloMet». *khrono.no* **(norsk)**. Besøkt 29. mars 2020. «Bay har hatt dekanjobben siden 1. februar 2016, og åremålet går ut 1. februar 2020.»

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
*Se også Lumbago (band).*

**Lumbago** eller *hekseskudd* er en diagnose og samlebetegnelse på uspesifikke korsryggsmerter og inkluderer mange tilstander som har til felles at de gir smerter i lumbalcolumna (korsryggen). 

I de fleste tilfeller er det vanskelig å si nøyaktig hvor smertene sitter. Det er flere strukturer i og rundt den lavere delen av ryggsøylen som kan gi opphav til smerte. Lumbago skilles fra isjias ved at lumbago er lokalisert smerte i korsryggen, mens isjias er smerter som stråler fra ryggen og nedover i ene benet.

Lumbago er en akutt innsettende smertetilstand som ofte blir bra av seg selv innen få dager. Likevel kan den i sjeldnere tilfelle ha flere ukers varighet.

Årsak
-----

I korsryggen er det flere muskler som kan være årsak til smerte, særlig ved inaktivitet og over- eller feilbelastning. Ryggsøylen i korsryggen er ofte utsatt for holdningsfeil og skjevheter, skoliose. Dette kan gi overbelastning av muskulaturen langs ryggraden. Slitasjeforandringer i mellomvirvelskiver gir ofte smerter. Dette kan sees på røntgenbilder som reduserte skivehøyder og som forkalkninger langs kanten av rygghvirvlene. Ryggsmerter, nedsatt funksjon, svekket muskulatur og/eller svakheter i muskelsamspillet i hofte/rygg er veldig vanlig og skyldes ofte inaktivitet. 

Langs ryggsøylen går det ligamenter som kan bli betente og forårsake smerte.

Behandling
----------

Overordnet mål for behandling er å oppnå tilstrekkelig smertelindring til at pasienten kan gjenoppta normal aktivitet, fordi aktivitet i seg selv er et viktig tiltak for tilhelning. Kortvarig medikamentbehandling eller annen symptomlindrende tiltak som for eksempel manipulasjon kan være nødvendig. Prognosen er god ved akutte korsryggsmerter (grønne flagg), men symptomlindrende tiltak kan være nødvendig, selv om ingen spesifikke behandlingstiltak har dokumentert stor effekt på gruppenivå. 

  


| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** NDL
 |
**Vårbåndvikler** (*Philedonides lunana*) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae).

Utseende
--------

En liten til middelsstor (vingespenn 12-16 millimeter) vikler. Hodet og kroppen er mørke. Hannen har smalt fjærformede antenner og er mindre kontrastrikt tegnet, mens hunnen har trådformede antenner og kontrastrike vingetegninger i beige og sjokoladebrunt. Forvingen er brunlig med spredte, hvite skjell. Midt i vingen er det et skrått, hvitkantet, brunt tverrbånd som er omtrent dobbelt så bredt ved bakkanten som ved vingens forkant. I vingespissen er det en stor, kileformet, litt krummet, hvitkantet brun flekk. Bakvingen er gråbrun, tydelig innbuktet bak den avrundede spissen, den indre delen av vingefrynsene er lys slik at den blir en smal, lys stripe langs ytterkanten.

Levevis
-------

Arten lever på lyngheier og i myrlendt terreng. Larvene lever på mange ulike planter, blant andre lyng, blåbær, pors og ballblom. De voksne sommerfuglene flyr i mars til mai, hannene gjerne i solskinn.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Europa bortsett fra den sørvestlige delen, og i det nordlige Asia.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Philedonides lunana* på UK Moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *vårbåndvikler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *vårbåndvikler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *vårbåndvikler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *vårbåndvikler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *vårbåndvikler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Philedonides lunana* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Ann-Christin Ahlberg** (født 1957) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 2006 (hun var erstatter 2005 og 2006). Hun ble valgt inn i riksdagen for Västra Götalands läns södra valkrets på plass 302 i valget i 2010. Ahlberg er barnehagearbeider av yrke, og er bosatt i Borås.

Som erstatter i riksdagen i 2005 ble Ahlberg vara i henholdsvis sosialsikringskomiteen og arbeidsmarkedskomiteen. Etter valget i 2006 ble hun fast medlem i arbeidsmarkedskomiteen, samt at hun fortsatte som vara i sosialsikringskomiteen. I forbindelse med valget i 2010 forlot Ahlberg sosialsikringskomiteen, og ble i stedet vara i forsvarskomiteen.

Referanser
----------

1. ↑   www.altinget.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Ann-Christin Ahlberg - Om mig». Socialdemokraterna.se. Besøkt 12. desember 2010. [*død lenke*]
3. ↑  «Ann-Christin Ahlberg (S)». Riksdagen.se. 23. november 2010. Besøkt 12. desember 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Ann-Christin Ahlberg hos Sveriges riksdag Rediger på Wikidata
* (sv) Socialdemokraterna.se – Ann-Christin Ahlberg
**Sikkerhetsstyrkene i Nord-Irland** er en fellesbetegnelse på de enheter som har ansvar for å sikre ro og orden, og spesielt å bekjempe terrorisme, i Nord-Irland. Etter at Belfastavtalen ble undertegnet i 1998 har det pågått en gradvis nedtrapping av sikkerhetsstyrkene, i den hensikt å med tiden overlate alt ansvar til det regulære politiet.

Politi
------

Den opprinnelige politistyrken i Nord-Irland var Royal Ulster Constabulary (RUC), som ble dannet av de nordirske avdelingene av Royal Irish Constabulary etter delingen av Irland i 1920.

Fra 1920 til 1970 ble RUC assistert av reservestyrken Ulster Special Constabulary. Denne styrken ble oppløst fordi den ikke fungerte som objektiv håndhever av loven.

I 2006 ble RUC reformert, og fikk navnet (NIPS), Northern Ireland Police Servce.

I motsetning til andre britiske politistyrker er det nordirske politiet rutinemessig bevæpnet.

Militæret
---------

I 1969 gikk British Army inn i provinsen for å gjenopprette orden etter omfattende opptøyer. Det viste seg å være vanskelig å trekke ut styrkene, og nærværet ble i stedet styrket. I tillegg til regulære enheter har British Army sendt etterretningsenheter som 14 Intelligence Company til Nord-Irland, for å bistå i innhenting av informasjon om paramilitære organisasjoner.

Året etter, i 1970, ble Ulster Defence Regiment (UDR) opprettet for å ta over etter Ulster Special Constabulary. UDR bestod av heltids- og deltidssoldater som ble brukt til å støtte politiet og British Army. Det er anslått at mellom 5 og 15% av medlemmene også tilhørte lojalistiske paramilitære organisasjoner. I 1992 ble styrken oppløst, og medlemmene fikk tilbud om å gå inn i Royal Irish Regiment en regulær enhet i British Army som gjør tjeneste både i Nord-Irland og andre steder.

Etter at Belfastavtalen ble undertegnet begynte en gradvis nedtrapping av tilstedeværelsen, og da Den provisoriske IRA i 2005 leverte inn sine våpen for ødeleggelse annonserte British Army at den begynte prosessen med nedleggelse av baser og økte takten for tilbaketrekning.
**«My Love»** er en britisk sang med melodi og tekst av Tony Hatch. Versjonen med Petula Clark ble utgitt på singlene Pye 7N 17038 (i Storbritannia), Warner Bros. 5654 (i USA) samt Vogue STV 42239 (i Danmark). Tidlig i 1966 ble den en internasjonal hit og bådde førsteplassen på Billboard Hot 100-listen. «My Love» ble sertifisert til gullplate for salg i USA på mer enn én million enheter og i Storbritannia mottok den en sølvplate for salg av 200.000 enheter.

Bakgrunn
--------

Clarks regulære låtskriver og plateprodusent Tony Hatch skrev «My Love» under en flytur fra London til Los Angeles, hvor han hadde en planlagt innspillingssession med Clark. Opprinnelig hadde Hatch vært opptatt under turen med å legge den ferdige touchen på en annen sang, «The Life and Soul of the Party», som skulle bli Clarks neste single. Under en tilfeldig samtale med en amerikaner, som satt ved siden av, ble Hatch tilrådet at denne sangens tittel ville være meningsløs for et amerikansk publikum. Hatch fortsatte med å skrive en sang, hvis tittel «My Love», ikke kunne tenkes å vekke forståelsesproblemer. Teksten ble ferdigskrevet på flyet og Hatch skrev melodien kort etter landingen.

«My Love» ble innspilt i Western Studios og inneholdt backing av the Wrecking Crew.

Clark hadde mislikt sangen og måtte overtales til å spille den inn. Han fortsatte å være misfornøyd med det innspilte sporet og bønnfalte Warnter Brothers om ikke å utgi det på plate. Joe Smith, sjef i Warner Brothers, som først hadde brakt Clark til Warner Bros. Records-etiketten etter å ha hørt «Downtown» var bestemt på at «My Love» skulle bli hennes neste single.

Coverversjoner
--------------

* Mrs. Miller gjorde en coverversjon av sangen i 1966 på sitt debutalbum for Capitol Records med tittelen *Mrs. Miller's Greatest Hits*. Den ble også utgitt på CD-samlingen av hennes arbeider, utgitt å Capitols Ultra Lounge-etikett: *Wild, Cool & Swingin. The Artist Collection Vol. 3: Mrs. Miller* (1997)
* Country and westernsangeren Sonny James gjorde en coverversjon i 1970.
* Samme år spilte også country and westernsangeren Barbara Fairchild «My Love» inn. Den ble utgitt på debutalbumet *Something Special*.
* John Davidson gjorde en coverversjon i 1966 på sitt album *Time of My Life*.
* Sanger/skuespiller Florence Henderson fremførte sangen som serenade i den berømte delen av *Tonight Show* (1969), hvor Tiny Tim giftet seg med Miss Vicky.

Norsk versjon
-------------

Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Det er så lett å leve livet».

### Innspilling

* Vigdis Mostad. Utgitt på singlen Triola TN 442.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Petula Clark | Storbritannias flagg Storbritannia | # 4 | 9 | 12. februar 1966 |
| Petula Clark | USAs flagg Billboard Hot 100-listen | # 1 |  | 1966 |

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 10. februar 2010. Besøkt 9. desember 2009.
2. ↑  Blaine, Hal, Goggin, Dave (1990): *Hal Blaine & the Wrecking Crew* (1st US ed.), Mixbooks. Side XVII ISBN 0881889725
**Magne Fylling** (født 9. desember 1937, død 1. november 2022) var en norsk fotballspiller. Han var angrepsspiller.

Fylling spilte sin første A-lagskamp for Langevåg som 15-åring, og var senere innom Steinkjer, Hødd og Aalesund. I Hødds ene sesong i førstedivisjon (øverste nivå) i 1966 kom Fylling med på Årets lag kåret av avisen *VG*.

Fylling fikk to U-landslagskamper i 1956, mot Finland og Sverige. Senere var han aktuell for A-landslaget mens han fortsatt spilte for relativt ukjente Langevåg, men etter en stygg skade i en showkamp mellom et presselag og et uoffisielt norsk landslag kom han aldri tilbake i landslagsdiskusjonen.

Magne Fylling var far til fotballspilleren Trond Fylling.

Referanser
----------

1. ↑  Dødsannonse
2. 1 2  «Magne Fylling – Smart dirigent for ungt Ålesund-lag». *VG*, 11. mai 1968
3. ↑  Fagerli, Arnfinn og Nilsen, Christian Lunde (1999). *Norsk fotball-leksikon*. Oslo: Orion. s. 20. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
4. ↑  *Sunnmøre fotballkrets 50 år*. 1964. s. 34.
5. ↑  «Magne Fylling». Norges Fotballforbund. Besøkt 17. mai 2018.
6. ↑  «Sogndal gjør et nytt forsøk». *Aftenposten*, 11. oktober 1985.
**Aksel Rosenvinge** (født 3. september 1995) er en norsk langrennsløper som representerer Oseberg Skilag.

Han var i norgestoppen som junior fra han var 16-20 år. Under Birkebeinerrennet 2011 vant han M16/17-klassen.

Året etter vant Rosenvinge 10 kilometer klassisk under Junior-NM på ski 2012 i Holmenkollen, og påfølgende sesong vant han sprintrennet under Vinter-EYOF 2013 i Brașov. I 2012/13 sesongen gikk han i tillegg Norge inn til seier i stafetten under Nordisk Mesterskap i Granåsen. 

Under Norgescupen i langrenn for junior 2014/15 kom han på 3.-plass i avslutningsrennet bak Johannes Høsflot Klæbo og Mattis Stenshagen – og endte på 4.-plass totalt.

Under NM stafetten i Røros i 2015 vekslet Rosenvinge som nummer to for Oseberg Skilag etter 2.etappe og endte opp med tredje beste etappetid.

Referanser
----------

1. ↑  «Individual Men Sprint Official Results» (PDF). *eyowf2013.ro*. European Youth Olympic Winter Festival.
2. ↑  Resultatliste NC avslutning langrenn.com
3. ↑  Norges skiforbund - Statoil Norgescup Langrenn 2014-2015

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aksel Rosenvinge – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
**Aksel Niska** (født 13. august 1926, død 9. august 2014) var en norsk jazzmusiker (trekkspill), bosatt i Hammerfest og Vadsø, der han har ledet jazzband i en årrekke. Han er far til jazzmusikeren Bodil Niska, har medvirket på hennes *First song* (2000), turnert og opptrådt på kulturaften med Nordlændingernes Forening. Han var i tillegg kunstmaler (salgsutstillinger senest i 2006) og har arbeidet med restaureringen av revyhuset *Vårbrudd* og *Revykameratan* i Vadsø (1994) og i den sammenheng etablert
*Vadsø Jazz-sekstett* med blant annet Jan Trygve Henriksen, Ivar Thomassen, Guttorm Skjold og Johnny Johnsen. I sin yrkeskarriere var han konsulent hos fiskerisjefen i Finnmark.
Hans musikerkarriere startet med en henvendelse til Schlagerforlaget (1942) der han ba om saksofon og som
svar fikk et trekkspill, det eneste instrumentet de hadde.

Utmerkelser
-----------

* Finnmark fylkes kulturpris (1997) for sitt mangfoldige virke i fylket (20000 kroner og grafisk trykk av Hans Ragnar Mathisen)

Referanser
----------

1. ↑  Arvid Bryne, *Ville vært neger* i Dagbladet (6.12.2000)

Portal: Jazz
Det historiske skolebiblioteket ved Gymnasium Laurentianum i Arnsberg i Tyskland var opprinnelig en boksamling eller et bibliotek ved byens kloster.
**Skolebibliotek** er bibliotek eller boksamlinger på skoler og i læringsinstitusjoner.

Skolebibliotek i Norge
----------------------

Begrepet brukes i Norge særlig om bibliotek for elever i grunnskolen og i videregående skole slik det er definert i opplæringsloven fra 1998.[] I mellomkrigstiden var ambisjonen at alle skoler skulle ha egen boksamling tilgjengelig for elevene. Skoledirektørrådet arguemnterte for at det måtte være obligatorisk. Bibliotekloven av 1935 bestemte at det skulle være bibliotek ved alle grunnskoler med mer enn 12 elever. Stortinget bevilget 1891 egne midler til oppbygging av skolebiblioteker.

Skolebibliotekene i Norge eies og drives av de enkelte skolene. De skal tjene skolens formål og derfor ha en pedagogisk innretning, det vil si dekke de behovene elevene og lærerne har for litteratur og informasjon til lesetrening, lystlesing og informasjonssøk.
Informasjonskompetanse er et viktig stikkord i en skolebibliotekars hverdag.

Skolebibliotekene inneholder i tillegg til bøker og blader også lyd- og bildemedier som CD-plater og DVD-plater. Mange skolebibliotek har også egne datamaskiner med Internett, til bruk for elevene. Bibliotek utstyrt med slikt multimediautstyr ble på 70- og 80-tallet kalt *mediatek*. På nybygde skoler er bibliotekene ofte plassert i egne lokaler sentralt i skolebygget. Tankegangen bak er at biblioteket skal være «skolens hjerte». 

Bemanningen av og planene for skolebibliotekene varierer stort mellom forskjellige skoler i Norge. Gjennomsnittlig betjent tid på biblioteket er bare knapt tre arbeidstimer per uke. Skolebibliotekarene er vanligvis lærere, eventuelt med tilleggsutdanning. Ca. 10 % av de bibliotekansvarlige i grunnskolen og 50 % i videregående skole er bibliotekarutdannet. Flere av disse er tilknyttet Skolebibliotekarforeningen i Norge som igjen er tilsluttet Nordisk Skolebibliotekarforening. Mange skolebibliotek samarbeider med folkebibliotekene i kommunen.

Se også
-------

* Bibliotek
* Skolebibliotekarforeningen i Norge

Galleri
-------

* Lesesalplasser i skolebiblioteket ved Yale-universitetet i USALesesalplasser i skolebiblioteket ved Yale-universitetet i USA
* Moderne skolebibliotek ved Kuben yrkesarena er plassert åpent og sentralt i bygget.  Foto: Kuben yrkesarena, 2014Moderne skolebibliotek ved Kuben yrkesarena er plassert åpent og sentralt i bygget.  Foto: Kuben yrkesarena, 2014

Referanser
----------

1. ↑  Lund, Berit (1967). *Skolebibliotek i Norge*. [Oslo]: Biblioteksentralen.

Eksterne lenker
---------------

* Skolebibliotekkunnskap 1 – UiA

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
***Elven*** , (fransk: *Le Fleuve*, engelsk: *The River*) er en spillefilm fra 1951 regissert av Jean Renoir med romanen *The River*, av den britiske forfatteren Rumer Godden som litterært forelegg.

Handling
--------

Harriet tilhører en engelsk middelklasse-familie som bor ved bredden av Ganges-elven i India. Hun hadde fire søstre, og en 10 år yngre bror. En dag inviterer familiens nabo sin fetter, kaptein John, til å bo sammen med ham på hans plantasje Når kaptein John ankommer, oppdager jentene at han har mistet det ene beinet i krigen. Til tross for hans handikap, har han en sjarm som gjør ham populær i området, og derfor inviteres ham til en indisk Divali-feiring. 

Ett par dager etter Divali-festivalen, følger Harriet i hemmelighet etter kaptein John og hennes beste venn Valerie, til en elvebredd hvor de tror de er alene. Der deler kaptein John et lidenskapelig kyss med Valerie - som Harriet er vitne til. Denne hendelsen, kombinert med hennes rolle i brorens død, får Harriet til å miste viljen til å leve. Hun forsøker å begå selvmord ved en elv. Men en venn ser henne, og fiskere samles i forsøk på å redde henne fra vannet.

Skuespillere
------------

* Nora Swinburne som mor.
* Esmond Knight som far.
* Arthur Shields som Mr. John
* Radha Burnier som Melanie
* Adrienne Corri som Valerie
* June Hillman som forteller.

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 10. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Elven* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Elven* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Elven* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Elven* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Elven* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Elven* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Nordvikens fogderi** *(Norder Vigens Fogedi)* var et fogderi i det norske landskapet Båhuslen og omfattet de nordligste delene av lenet, beliggende nord for Søndervikens fogderi. Fogderiet var opprettet senest i 1608 ved delingen av Vikens fogderi i Nordviken og Søndervikens fogderier, som sammen utgjorde det kirkelige området Ranrike prosti (senere Vigen prosti).

Det ble etter avståelsen av Båhuslen til Sverige ved freden i Roskilde i 1658 gitt navn *Nordervikens fögderi*, senere *Norrvikens fögderi*, fra 1967 Strömstads fögderi.

Prestegjeld og sogn
-------------------

Nordvikens fogderi omfattet omkring år 1600 følgende prestegjeld og sogn:

* Nesinge hovedsogn
	+ Lomeland annex
	+ Hodal annex
* Skee hovedsogn
* Tanum hovedsogn
	+ Lur annex
* Bullaren
	+ Naverstad hovedsogn
	+ Mo annex
* Kville hovedsogn
	+ Botne annex
	+ Sveneby annex

Se også
-------

* Søndervikens fogderi
* Indlands fogderi
* Orust og Tjørns fogderi
* Hisingens fogderi

Eksterne lenker
---------------

* *Fra lensmannstjener til Kongelig Majestets Foged*. [Oslo]: Universitetsforlaget. 1963.
* Nordervikens fögderi
Elvebåter i Polmak i Tana
**Elvebåt** er en båt som en konstruert og bygd for å trafikkere en elv. 

Den kan være lang, smal og liten, som for eksempel båtene som brukes på Tana, grenseelva mellom Norge og Finland. Elvebåtene her er utstyrt med både årer og stake. Fram til påhengsmotoren ble vanlig har man staket båten oppover elva med håndkraft. Elvebåten i Tana er spesielt tilpasset til det tradisjonelle stengselsfisket.

Elvebåter som går på Rhinen og Donau har imidlertid helt andre dimensjoner, liksom elvebåtene på Nilen og Amazonas har det.

Referanser
----------

1. ↑  Solbakk, Aage (2011). *Deatnu-Tana - den beste lakseelva : utviklingen av laksefisket med vekt på stangfisket - oaggun - i Tanavassdraget : praksis, bruk og forvaltning : etter 1750*. [Tana]: CalliidLagadus. ISBN 9788282630702. OCLC 939752841.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Riverboats – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** KulturNav
 |
*Magiske Mauritz og hans gløgge gnagere* er en komisk variant av Rottefangeren fra Hameln. Her Kate Greenaways illustrasjoner fra 1888 til Robert Brownings versjon av eventyret.
***Magiske Maurits og hans gløgge gnagere*** (engelsk: *The Amazing Maurice and his Educated Rodents*) er ei barnebok fra 2001 av den britiske forfatteren Terry Pratchett. Den innegår i Pratchetts bokserie og fantasyunivers Skiveverdenen som nr 28, og som den første barneboka i serien. Boka ble tildelt Carnegie Medal in Literature da den utkom. Den er en versjon av eventyret om Rottefangeren fra Hameln, gjenfortalt med komisk vri og fra rottenes synsvinkel. 

Maurits er en katt med menneskelig forstand. Han er leder for en gruppe rotter – også de med menneskelig forstand, som samarbeider med den fløytespillende unggutten Keith om å narre penger fra byer som frykter at rottene utgjør en pestsmittet rotteinvasjon. Noen av rottene har fått samvittighetskvaler for bedragene. Boka forteller om deres siste kupp, hvor de skal narre innbyggerne i Bad Blintz. Her møter de flere farer enn tidligere. De blir også kjent med borgermesterens datter Malicia, som avslører for rottene at deres «hellige bok» *Kalle Kanin på eventyr (Mr Bunnsy Has an Adventure)* – hvor rotter og mennesker lever sammen i harmoni, er et oppdiktet eventyr. 

En anmelder mener at boka er velkomponert og tar opp interessante etiske problemstillinger. Tildelingen av Carnegie Medal var den første større utmerkelsen Pratchett fikk for sitt forfatterskap.

Maurits og rottene var tidligere nevnt såvidt i den ellevte av Skiveverdenbøkene, *Mannen med ljåen* (1991). *Magiske Mauritz og hans gløgge gnagere* var den første barneboka i serien; senere er det utgitt tre andre barnebøker innenfor serien.

Boka utkom på norsk i 2002, oversatt av Torleif Sjøgren-Erichsen. Historien er også omarbeidet av Matthew Holmes til musikal, tenkt for skoleforestillinger.

Boken fikk en animasjonsfilmadapsjon i 2022, basert på den samme historien. Navn, utrykk og formuleringer fra den orginale oversettelsen av boka er godt bevart i den norske dubben av filmen.

Referanser
----------

1. ↑  Bokpresentasjon Arkivert 2. januar 2014 hos Wayback Machine. på forfatterens hjemmeside.
2. ↑  carnegiegreenaway.org.uk *The Amazing Maurice and his Educated Rodents* Arkivert 29. januar 2013 hos Wayback Machine. i listen over prismottagere
3. ↑   carnegiegreenaway.org.uk Pressemeldinger ved pristildelingen Arkivert 4. mai 2012 hos Wayback Machine.
4. ↑  tekstutdrag fra åpningskapitlet Arkivert 2. januar 2014 hos Wayback Machine. hos harpercollins.com
5. ↑  The rat in the hat, anmeldelse i The Guardian, 13. juli 2002
6. ↑  'Pied Piper' brings belated literary reward, theguardian.com, 13. juli 2002
7. ↑  Pratchett, Terry (1991). *Reaper Man*. Corgi. s. 98. ISBN 0-552-13464-3.
8. ↑  *The Amazing Maurice and his Educated Rodents* hos Discworld Wiki
9. ↑  ISBN 82-05-30705-9
10. ↑  terrypratchettmusicals.co.uk
11. ↑  «Magiske Maurits og hans gløgge gnagere». Internet Movie Database. Besøkt 1. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

 Wikiquote: Discworld – sitater
**Elvegata** (7-41, 2A-56C) er en gate i Kvadraturen i Kristiansand som ligger i bydelen Kvadraturen/Eg.

Gaten har sitt løp fra Østre Strandgate til Tordenskjolds gate. Den har en blanding av nyere forretnings- og boligbygg, skole og sykehjem samt en stor andel eldre bolighus i tre og mur. På sørsiden av Østre Strandgate kalles forlengelsen av Elvegata for Tangen. 70 meter av gaten, i kvartalet mellom Dronningens gate og Tollbodgata har betegnelsen fylkesvei 26. Den forbinder fylkesvei 471 (Dronningens gate) og fylkesvei 26 (Tollbodgata).

Navnet Elvegata har sammenheng med at gaten løper parallelt med Otra eller Torridalselven som den også kalles, og så lenge den har vært en gate har den hatt samme navn, i hvertfall fra 1725. Neste tverrgate i vest er Kronprinsens gate.

Da byen ble grunnlagt bestemte kongen av arealene mellom Elvegata og elven skulle være allmenning for all fremtid. I 1870 kom den første reguleringordningen som tillot hus mellom gaten og elven. Det alminnelige byggeforbudet ble opphevet i 1882 og ny reguleringsplan ble vedtatt i 1883. Gjennom årene kom dermed deler av disse arealene over på private hender. Den første tiden ble de brukt som opplagsplass for trelast og det ble etablert båtbyggerier og verft. Det var områdene langs strendene og elven som først ble tatt i bruk.

Fra høsten 1807 ble det bygget kanonbåter ved fem private verft og på det da nyanlagte Kongens verft som lå i Elvegata. Opptil 600 mann var engasjert ved disse verftene. 5. november 1807 var det stabelavløpning for de to første kanonjollene som var en gave fra stiftamtmann Nicolai Emanuel de Thygeson. I løpet av vinteren ble det sjøsatt totalt 12 kanonjoller og 11 kanonsjalupper fra verftene i Kristiansand.

Ved bybrannen den 2. august 1859 ble fem kvartaler langs Elvegata mellom Kristian IVs gate og Rådhusgaten rasert

Spor av verftsvirksomheten langs elven finnes i dag bare i navn som Kongens verft, et leilighetsbygg i Elvegata 2A og Thranitterverftet, et restaurert trebygg med en del opprinnelige detaljer i interiøret som i dag huser arkitektvirksomheter og hybler (Gyldenløvesgate 99).

Triva
-----

* Kristiansands første lysregulerte gatekryss var Elvegata/Dronningensgate.
* Boken *Utsikt fra mormors trapp* av Asbjørn Arntsen gir et tidsbilde fra Elvegata på 1950 og -60-tallet. (ISBN 82-90581-37-8)

Referanser
----------

1. ↑  Kan være årer fra 200 år gammel kanonbåt, Fædrelandsvennen, 22. juni 2022

Eksterne lenker
---------------

* Husrekken langs Elvegata sett fra Lund
* Thranitterverftet, også kjent som Radiatorverkstedet
* Faktaark fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Askepottslottet **Magic Kingdom** er en fornøyelsespark i Disneyworld i Florida, som åpnet 1. oktober 1971. Den er verdens mest besøkte fornøyelsespark og hovedparken i Disneyworld. 

Magic Kingdom består av seks soner med hvert sitt tema. *Main Street, U.S.A* er hovedgaten som har parkinngangen i den ene enden og Askepottslottet i den andre. Bygningene i gaten er inspirert av det amerikanske midtvesten, og her finner man en rekke butikker. *Adventureland* har jungeltema og *Frontierland* har westerntema. *Liberty Square* dreier seg om USAs kolonitid. *Fantasyland* er mest tilpasset de minste barna, med karuseller og andre attraksjoner for barn i alle aldre. *Tomorrowland* har fremtiden som tema, med fokus på blant annet romfart.

Referanser
----------

1. ↑  Rapport 2009 Arkivert 19. mars 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Magic Kingdom – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Et vannkraftverk.
Itaipu-demningen i Brasil er et elvekraftverk som typisk produserer nærmere 95 TWh strøm årlig, tilsvarende 80 % av Norges totale vannkraftproduksjon.
Chief Joseph-demningen er et typisk elvekraftverk med kontinuerlig gjennomstrømming og lav fallhøyde.
**Elvekraftverk** (engelsk: *Run-of-river hydro power station*) er en kraftstasjon i elv hvor den kontinuerlige gjennomstrømmingen utnyttes direkte til kraftproduksjon, og vannføringen bare i ubetydelig grad kan reguleres ved hjelp av et reguleringsmagasin i tilslutning til kraftstasjonen. Større elvekraftverk har normalt lav fallhøyde, og nesten alltid er dam og kraftstasjon bygd i én enhet. Slike kraftverk kalles også lavtrykkskraftverk. Dette er et alternativ til magasinkraftverk og (mer spesifikt) pumpekraftverk.

Mindre elvekraftverk har oftere større fallhøyde og kun et mindre inntaksmagasin i elven. Elvekraftverk er som oftest utstyrt med kaplanturbiner.

Fordeler
--------

Elvekraftverk har normalt ikke større magasiner, og man unngår dermed oppdemming av landområder og regulering av innsjøer. Kraftverket påvirker i liten grad vannføring og vanntemperatur i vassdraget.

Ulemper
-------

Kraftverket er i stor grad avhengig av elvens naturlige vannføring. Det betyr høy produksjon i perioder med mye vann og liten produksjon om vinteren og i tørkeperioder. Kraften må da også produseres når det er vann i elven, i motsetning til kraftverk med egne magasin som kan utsette produksjonen til behovet er størst eller prisene høyest.

Elvekraftverk med dam vil danne hindringer for båttrafikk, tømmerfløting og fisk. Oppdemning vil også påvirke vanngjennomstrømning og avleiring av sedimenter.

Eksempler på større elvekraftverk
---------------------------------

* Itaipu-demningen, Brasil, 14.000 MW
* Chief Joseph-demningen, Columbia, Washington, USA 2.620 MW
* Beauharnois-demningen, Quebec, Canada 1.673 MW
* La Grande-1 vannkraftverk, Quebec, Canada 1.436 MW
* Ghazi Barotha-demningen, Indus, Pakistan 1.450 MW
* Solbergfoss kraftverk, Norge, 116 MW

Se også
-------

* Magasinkraftverk

Eksterne lenker
---------------

* (en) Run-of-the-river hydroelectric power plants – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Produksjon av elektrisitet

| * v
* d
* r
Kraftverk |
| --- |
| Fornybar energi | 
* **Vannkraft**
	+ *Magasin*
	+ *Elv*
	+ *Pumpe*
	+ *Tidevann*
	+ *Bølge*
* Geotermisk
* Havvarme
* Havstrøm
* Salt
* Sol
	+ *Solvarme*
	+ *Oppvind*
* Trykkluft
* Vind

 |
| Ikke-fornybar energi | 
* **Varmekraft**
	+ *Olje*
	+ *Gass*
	+ *Kull*
	+ *Biomasse*
	+ *Biogass*
	+ *Avfall*
* Kjernekraft

 |
| Etter teknologi | 
* Damp
* Gassturbin
* Kombinasjon
* Kraftvarme
* Mikrokraftverk
* Minikraftverk
* Småkraftverk

 |
| Lister | 
* Vannkraftverk
* Vannkraftverk i Norge
* Vindkraftverk i Norge
* Tidligere vannkraftverk i Norge
* Kjernekraftverk
* Varmekraftverk
* Olje- og gasskraftverk
* Kraftverk i Aserbajdsjan
* Kullkraftverk

 |
| Kategorier | 
* Kraftverk
* ...etter område
* Vannkraftverk
* Kjernekraftverk
* Varmekraftverk
* Oljekraftverk
* Gasskraftverk
* Kullkraftverk

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Du Qinglin** (kinesisk: 杜青林; pinyin: *Dù Qīnglín*, født 1946 i Panshi i Jilin i Kina) er en kommunistisk kinesisk politiker. Mellom 2007 og 2012 var han leder av Sentralkomitéens departement for enhetsfronten, som har ansvar for kommunistpartiets politikk innen etniske og religiøse spørsmål.

Du Qinglin gjorde sin tidlige karriere innen Kinas kommunistiske ungdomsforbund og ble med i Kinas kommunistiske parti i 1966. Han har utdannelse på masternivå.

Han ble supplerende medlem av i Sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti i 1992 har siden 1997 vært fullt medlem.

Han var partisekretær i Hainan 1998-2001, jordbruksminister 2001-2006 og så partisjef i Sichuan 2006-2007. I desember 2007 blev han utnevnt til sjef for enhetsfrontsdepartementet.

Referanser
----------

1. ↑   China Vitae, oppført som 杜青林, China Vitae-ID 81, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Du Qinglin -- Member of the Secretariat of the CPC Central Committee - Global Times». *www.globaltimes.cn*. Besøkt 20. juni 2020.

Kilder
------

* China Vitae (på engelsk)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Du Qinglin hos China Vitae Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Inngang til t-banestasjonen *Retiro*
**Buenos Aires** har to flyplasser. Den internasjonale flyplassen Aeropuerto Internacional Ministro Pistarini de Ezeiza befinner seg 40 km utenfor bykjernen og kalles ofte bare Ezeiza. Innenlandsfly og fly til Uruguay går fra Aeroparque Jorge Newbery, som befinner seg ved bredden av Río de la Plata, kun få kilometer fra sentrum.

Havna i Buenos Aires er tilgjengelig også for store container- og tankskip. For å sikre trafikken mudres det regelmessig en renne i den grunne Río de la Plata. I umiddelbar nærhet av finanssentret finnes det også en ferge- og hurtigbåtterminal med flere daglige forbindelser med byene Montevideo og Colonia del Sacramento i Uruguay. 

Tog Buenos Aires - Tucumán på stasjonen i S. M. de Tucumán
I 1857 ble Buenos Aires knyttet til jernbanenettet. På 1990-tallet ble fjerntogene for det meste lagt ned på grunn av manglende vedlikehold og interesse fra investorer. I det siste har trafikken blitt gjenopptatt til en del av byene i provinsen Buenos Aires, slik som badestedene Mar del Plata og Villa Gesell og havnebyen Bahía Blanca. Også fjernere byer som Posadas, Santa Rosa de Toay, Córdoba, Rosario og San Miguel de Tucumán kan nå igjen nås med tog. 

Siden tog i Argentina både er mindre komfortabelt og går langsommere enn langdistansebuss, er buss mer populært. I *Retiro* finnes det en stor busstasjon, og i forbindelse med helligdager reiser hundretusenvis av mennesker ut av byen.

Lokaltrafikk
------------

T-banestasjonen Malabia
Inne i en t-banevogn på linje A
Gatene i byen er anlagt etter et sjakkbrettmønster. I 1916, i forbindelse med 100-årsdagen for uavhengigheten, planla man å bygge ut et system av diagonale gater. Dette ble det ikke så mye av, bare *Diagonal Norte* og *Diagonal Sur* ble realisert. Avenida 9 de Julio, 9. juligata, er ikke en diagonal, men er verdens bredeste gate.

Motorveier stråler ut fra Buenos Aires fra ringveien *General Paz*. En av motorveiene, bygd på betongsøyler over bakken, fører inn i sentrum og mot Ezeiza-flyplassen. 

Buenos Aires har flere viktige jernbanestasjoner, først og fremst for nærtrafikk, de tre viktigste er i bydelen *Retiro*. Det finnes også viktige stasjoner i *Constitución* og i *Balvanera*. 

1. desember 1913 ble den første strekninga av t-banen i Buenos Aires åpnet. Dermed er dette den eldste t-banen i Latin-Amerika og den 13. eldste i verden. I dag finnes det fem linjer med en samlet lengde på 42,7 kilometer. 

Trikkene trafikkerte gatene mellom 1897 og 1964. I 1987 kom trikkene tilbake under navnet *Premetro*, og i dag finnes det et nett på 22,4 kilometer. De første trolleybussene kom i 1948, men disse ble tatt ut av trafikk i 1966. 

Siden det meste av persontrafikken går med dieseldrevne busser, noe som fører til trafikkork og forurensing, har byen besluttet å bygge t-banenettet kraftig ut. 

Ellers er det 38 600 drosjer i Buenos Aires, noe som tilsvarer en drosje per 71 porteños. I New York er tallet 1 per 681 newyorker.
**Magic Pie** er et rockeband med medlemmer fra Moss og Fredrikstad. Musikken tilhører undersjangeren progressiv rock med elementer av klassisk rock og heavy metal.

Historikk
---------

Inspirasjonen er hentet fra 1970-tallsband som blant andre Deep Purple og Yes, og 1990-tallsband som for eksempel Spock's Beard og Flower Kings. Magic Pie signerte for det svenske plateselskapet Progress Records i 2005 og slapp debutalbumet *Motions of Desire* samme år og høstet gode anmeldelser.[]

Etter utgivelsen av *Circus of Life*, sent i 2007, sluttet Allan Olsen i bandet og ble erstattet med Eiríkur Hauksson som vokalist.

Bandets tredje album *The Suffering Joy* skulle etter planen komme ut medio 2010, men ble utsatt på ubestemt tid etter at låven på Røed Gård i Moss, som rommet blant annet bandets studio og utstyr, brant ned i mars 2010.. *The Suffering Joy* ble omsider utgitt den 25. januar 2011. 

I 2012 forlot Gilbert Marshall bandet og ble erstattet av Erling Henanger på tangenter.

Magic Pies fjerde album, *King for a Day,* ble utgitt i 2015 av plateselskapet Karisma Records. Samtidig ble tidligere album remastret og utgitt på vinyl og CD under selskapets label.

Som et ekstra moment i bandets backlog ble fjerde utgivelse fulgt opp med en samleboks med alle album i vinylformat i et begrenset opplag på 100 eksemplarer. Foruten vinyl inneholdt boksen hittil uutgitt demomateriale som dannet grunnlaget for deres albumet *Motions of Desire.*

I februar 2019 skal Magic Pie spille på festivalen Cruise to the Edge, som avholdes på et dedikert cruiseskip for progressiv rock i vestre Karibien.[]

Medlemmer
---------

Nåværende
* Kim Stenberg (gitar, vokal)
* Eirik Hansen (vokal, gitar)
* Eiríkur Hauksson (vokal, gitar, keyboard)
* Lars Petter Holstad (bass, vokal)
* Erling Henanger (Keyboard)
* Martin Utby (Trommer)

Tidligere medlemmer
* Jan T. Johannessen (trommer, perkusjon)
* John Kamphaug (Bass)
* Allan Olsen (vokal)
* Gilbert Marshall (keyboard, vokal)

Diskografi
----------

* *Motions of Desire* (2005)
* *Circus of Life* (2007)
* *The Suffering Joy* (2011)
* *King for a Day* (2015)
* *Fragments of the 5th Element* (2019)

Referanser
----------

1. ↑  Moss Avis

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Magic Pie på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Magic Pie på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Magic Pie på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Magic Pie på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Magic Pie på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Samfoto** var et norsk bildebyrå, aktivt som frittstående byrå med kontorer i Oslo fra 1976 til 2011, da byrået og bildesamlingen ble innlemmet i Norsk Telegrambyrå. 

Samfoto-samlingen omfatter arkivbilder fra en rekke norske og nordiske frilansfotografer. Bildesamlingen favner mer enn 300 000 bilder.

Historie
--------

Samfoto ble stiftet av en gruppe fotografer i 1976, ut fra ønske om å skape et fotograf-fundert bildebyrå. Utover på 1980-tallet og 1990-tallet sluttet vel 100 norske fotografer seg til byrået. I 1988 innledet foreningen Norske Naturfotografer samarbeid med byrået, og bildesamlingen fra Naturfotografenes Bildebyrå ble innlemmet i Samfoto. I 1989 sluttet kvinnelige fotografer fra Hera-gruppen seg til Samfoto-arkivet.

I årene 2000–2001 ble arkivdriften lagt om fra distribusjon av fysiske bilder til digitale. 

Samfoto ble i september 2011 innlemmet i bildebyrået NTB Scanpix.

Eksterne lenker
---------------

* Samfoto Arkivert 20. januar 2012 hos Wayback Machine.
* Norske Naturfotografer

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**James McKenzie** (født 13. august 1903, død 8. januar 1931) var en britisk bokser som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

McKenzie vant en olympisk sølvmedalje i boksing under OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass i den letteste vektklassen fluevekt (50,8 kg). Det var nitten boksere fra tretten nasjoner som stilte i denne vektklassen som ble avviklet i perioden 16. til 20. juli 1924. McKenzie beseiret amerikanske Raymond Fee i semifinalen, men tapte i finalen for Fidel LaBarba fra USA.

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Paris - Sølv Sølv i boksing, fluevekt Storbritannias flagg Storbritannia

Eksterne lenker
---------------

* (en) James McKenzie – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) James McKenzie – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) James McKenzie – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) James McKenzie – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) James McKenzie – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Kennesaw State, Social Science Building.
**Kennesaw State University** er et delstatseid universitet i Kennesaw i Cobb County i delstaten Georgia, USA – 32 km nord for Atlanta. Det ble grunnlagt i 1963 og inngår i *University System of Georgia*. I 1976 ble det et 4-årig *college*, og mastergradsprogram startet opp innen business og lærerutdanning i 1985. Dagens navn ble gitt fra 1996.

De viktigste fagretningene er business, lærerstudier og sykepleie. Første doktorgradsprogram startet innen lærerutdanningen i 2007.

Ved *Kennesaw State* var det 19 854 studenter i 2006, og 1 003 vitenskapelig ansatte. Skolepengene høsten 2006 var US$ 3 266 for studenter folkeregistrert i Georgia – det er blant de laveste skolepengene ved amerikanske universiteter eller college. Lærertettheten er også relativt lav, med én vitenskapelig ansatt per 19,8 studenter (ved de «beste» universitetene er tettheten oppe i 1:9).

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,
3. ↑   www.crl.edu[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kennesaw State University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** GeoNames
 |
**Samfundet for Dansk Genealogi og Personalhistorie**, tidligere **Samfundet for dansk-norsk Genealogi og Personalhistorie**, er en forening som ble etablert 22. november 1879 med avdelinger i Danmark og Norge, for å fremme kunnskapen om genealogi, personalhistorie og beslektede vitenskaper i de historiske tvillingrikene. Foreningen har siden 1880 utgitt *Personalhistorisk tidsskrift*. I 1926 brøt den norske avdelingen ut, og medlemmene dannet sin egen selvstendige forening, Norsk Slektshistorisk Forening.

Foreningen står også bak utgivelser som *Latinskolens religionslærere 1853–1903*, *Lærere ved Københavns Universitet 1537-1977* og *Kraks Blå Bog, Register 1910-1988*. Siden 1979 har foreningen utdelt *Samfundet for dansk Genealogi og Personalhistories æresmedalje*, for «en bemærkelsesværdig personalhistorisk indsats inden for forskning, litterær virksomhed eller organisationsarbejde».

Formenn
-------

* 1879–1885: Kabinettsekretær J.P. Trap
* 1885–1901: Amtmann M.H. Rosenørn
* 1901–1903: Riksarkivar C.F. Bricka
* 1904–1917: Arkivar A. Thiset
* 1917–1948: Kgl. ordenshistoriograf, dr. phil. Louis Bobé
* 1949–1957: Kgl. ordenshistoriograf, overarkivar, dr. theol. Bjørn Kornerup
* 1958–1966: Administrator Albert Fabritius
* 1966–1979: Avdelingsbibliotekar Svend Houmøller
* 1979–1980: Ekspedisjonssekretær Finn H. Blædel (fung.)
* 1980–1993: Landsarkivar, cand. mag. Hans H. Worsøe
* 1993–2002: Espedisjonssekretær Finn Andersen
* 2002–: Arkivsekretær Birgit Flemming Larsen

Eksterne lenker
---------------

* Genealogi.dk

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN
 |