**Niob** er et grunnstoff med kjemisk symbol **Nb** og atomnummer 41. Atommassen (u) er 92,9.

Historie
--------

Grunnstoffet ble oppdaget i 1801 av den britiske kjemikeren Charles Hatchett som navngav det columbium. Han fant dette grunnstoffet i mineralet kolumbitt som var sendt til England fra Connecticut på 1750-tallet. Siden niob oftest opptrer sammen med et annet grunnstoff, tantal (oppdaget i 1802), var det en del forvirring om disse to grunnstoffene var identiske. Forvekslingen ble ikke oppklart før Heinrich Rose og Jean Charles Galissard de Marignac gjenoppdaget niob i 1844. Rose kjente ikke til Hatchetts arbeid og døpte det niobium. I 1864 isolerte Christian Blomstrand niob i ren metallisk form ved å varme opp niobklorid i hydrogenatmosfære.

Navnet «columbium» med kjemisk symbol **Cb** ble forkastet av *International Union of Pure and Applied Chemistry* (IUPAC) og navnet niobium ble offisielt godkjent i 1950 etter 100 år med navnekontrovers.

I USA bruker mange fremdeles navnet columbium om grunnstoffet.

Navnet kommer fra gresk mytologi: Niobe, hvilket er datter av Tantalos.

Niobatomets elektronskall

Egenskaper
----------

Niob er et mykt og smidig transisjonsmetall som lett kan valses og smis. Det er skinnende grått og får et blålig, passiviserende oksidsjikt etter en tid i romtemperert luft. Niob begynner å oksidere i luft ved 200 °C. De kjemiske egenskapene er nesten identiske med tantals. Det er motstandsdyktig overfor de fleste syrer, men angripes av flussyre og varm svovelsyre. I varme baser korroderer niob, fordi det beskyttende oksidsjiktet løses opp.

Mekanisk bearbeiding må foregå i beskyttende atmosfære. Niob blir superledende ved 9,3 K, høyest blant superledende grunnstoffer.

### Isotoper

Naturlig forekommende niob består utelukkende av den stabile isotopen 93**Nb**. I tillegg er 32 kunstig fremstilte ustabile (og dermed radioaktive) isotoper kjent. De mest stabile av disse er 92**Nb** med halveringstid 3,49 × 107 år, 94**Nb** med halveringstid 2,033 × 104 år, 91**Nb** med halveringstid 680 år, 93m1**Nb** med halveringstid 16,13 år, 91m1**Nb** med halveringstid 60,86 døgn, 95**Nb** med halveringstid 34,975 døgn, 92m1**Nb** med halveringstid 10,15 døgn og 95m1**Nb** med halveringstid 3,6 døgn. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 døgn, og de fleste kortere enn 1 time.

CAS-nummer: 7440-03-1

Forekomst
---------

Niob finnes ikke naturlig i ren form og er et relativt sjeldent metall (24 ppm i jordskorpen) som finnes i mineralene pyrokloritt og columbitt. Niobmineraler brytes i dag i Brasil, Canada, Nigeria, Kongo, Australia og Russland. 88 % av reservene finnes i Brasil.

I Norge ble niob produsert av Norsk Hydro ved Herøya basert på dolomitt og søvitt fra Søve gruver. I perioden 1953 til 1963 sto produksjonen på 350 – 400 tonn niob per år for 15-20 % av verdensproduksjonen og produktet gikk vesentlig til USAs atomindustri.

I 2007 ble det på verdensbasis fremstilt 45 000 tonn niob, og det største produsentlandet var Brasil (40 000 tonn), fulgt av Canada (4 200 tonn). Verdens utvinnbare niob-reserver anslås til å være 2,7 millioner tonn.

Anvendelse
----------

Niob-krystaller
Det brukes i mange stållegeringer, og ved sveising, i elektronikk, optikk og smykker. Niob har lavt tverrsnitt for nøytronbestråling og har derfor stor motstandskraft mot termiske nøytroner fra kjernereaksjoner. Niob og nioblegeringer brukes derfor i utstyr for kjernefysisk industri og eksperimenter, blant annet som tilsetning i legeringer for kapsling av brenselselementer i kjernereaktorer. Som tilsetningsstoff i legeringer gir niob høy temperaturstabilitet og har blant annet vært brukt i romprogrammer som Apollo og romfergen. Andre anvendelser er:

* Medisinsk utstyr som ikke skal gi noen allergiske reaksjoner, for eksempel i pacemakere.
* Optisk utstyr der niob tilsettes i glass for å øke lysbrytningsindeksen, noe som tillater tynnere og lettere linser.

Referanser
----------

1. ↑  Lawrence Berkeley National Laboratory – Isotoptabell for niob Arkivert 15. mai 2008 hos Wayback Machine.
2. ↑  US Geological Survey – Mineral Commodity Summary 2008 (pdf)

| * v
* d
* r
Periodesystemet |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| H |   | He |
| Li | Be |   | B | C | N | O | F | Ne |
| Na | Mg |   | Al | Si | P | S | Cl | Ar |
| K | Ca | Sc |   | Ti | V | Cr | Mn | Fe | Co | Ni | Cu | Zn | Ga | Ge | As | Se | Br | Kr |
| Rb | Sr | Y |   | Zr | Nb | Mo | Tc | Ru | Rh | Pd | Ag | Cd | In | Sn | Sb | Te | I | Xe |
| Cs | Ba | La | Ce | Pr | Nd | Pm | Sm | Eu | Gd | Tb | Dy | Ho | Er | Tm | Yb | Lu | Hf | Ta | W | Re | Os | Ir | Pt | Au | Hg | Tl | Pb | Bi | Po | At | Rn |
| Fr | Ra | Ac | Th | Pa | U | Np | Pu | Am | Cm | Bk | Cf | Es | Fm | Md | No | Lr | Rf | Db | Sg | Bh | Hs | Mt | Ds | Rg | Cn | Nh | Fl | Mc | Lv | Ts | Og |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Alkalimetaller | Jordalkalimetaller | Lantanoider | Actinoider | Transisjonsmetaller | Metaller | Halvmetaller | Ikke-metaller | Halogener | Edelgasser |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** BNE
 |