recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Eckart von Klaeden ble i 2009 utnevnt til statsminister ved forbundskanslerens kontor**Statsminister** (tysk *Staatsminister*, forkortet StMin) er i Tyskland tittelen til en representant for regjeringen på høyt nivå. På forbundsplan blir betegnelsen gitt til enkelte parlamentariske statssekretærer når deres posisjon skal gis en særlig vekt. Det er på forbundsplan bare ved Kanzleramt og Utenriksdepartementet at denne tittelen brukes. I Bayern, Hessen, Sachsen og Rheinland-Pfalz blir medlemmene av delstatsregjeringen kalt statsministre.

Forbundskanslerens kontor
-------------------------

Ved Forbundskanslerens kontor får enkelte embetsmenn tittelen statsminister og ligger dermed i rang nær opptil en minister. Ett eksempel er kulturområdet. Tyskland har ingen kulturminister på føderalt nivå (kulturpolitikken er i prinsippet delstatenes domene). I stedet har forbundsregjeringen en *representant for kultur og medier* (Beauftragter der Bundesregierung für Kultur und Medien), med tittelen *statsminister hos forbundskansleren*. I praksis fungerer denne stillingen som en kulturminister og statsministeren leder et eget embetsverk. Tilsvarende områder er avdelingen for reduksjon av byråkrati og forholdet til delstatene og området for immigrasjon og flyktninger.

Det tyske utenriksdepartementet
-------------------------------

I Utenriksdepartementet er det også tradisjon for å utnevne statsministre. Disse er underordnet utenriksministeren som har rang som forbundsminister.

Sammenlikning med Storbritannia
-------------------------------

Bruken av tittelen statsminister på føderalt nivå i Tyskland tilsvarer omtrent forholdene i Storbritannia, der *Minister of State* er tittelen på et medlem av regjeringen på nivået mellom *Secretary of State* (det øverste nivået, tilsvarende forbundsminister i Tyskland) og *Parliamentary Under-Secretary of State* (tilsvarende statssekretær). Stillingen som *Minister of State for Europe* i Storbritannia, som er en ministerpost i Utenriksdepartementet, men på nivået under utenriksministeren, tilsvarer den tyske statsminister i Auswärtiges Amt.

Delstater i Tyskland
--------------------

I Bayern, Hessen, Rheinland-Pfalz og Sachsen blir alle ministrene i delstatsregjeringen kalt *Staatsminister*.

Referanser
----------

1. ↑  Forbundsregjeringens internettside Arkivert 27. mars 2014 hos Wayback Machine. besøkt 26. mars 2014
2. ↑  Esslinger, Detlef (25. november 2021). «Staatsminister: Ein Parlamentarischer Staatssekretär mit nettem Titel». *Süddeutsche.de* **(tysk)**. Besøkt 28. august 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Statsministre ved Forbundskanslerens kontor

Portal: Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. Angitt grunn: *Kjent for få hendelser*
**Salwan Sabah Matti Momika** (født 1986[] i Tel Afar) er en irakisk flyktning, aktivist og islamkritiker, kjent for å ha brent Koranen offentlig ved en rekke anledninger. Han var tidligere styreleder for en militær utbrytergruppe i Irak. I april 2021 fikk han tre års oppholdstillatelse i Sverige. Han beskriver seg selv som politisk flyktning. Han ble utvist fra Sverige ifølge Migrationsverket 25. oktober 2023.

Referanser
----------

1. 1 2  
Kassem Hamadé (29. juni 2023). «Koranbrännaren efter massiva protesterna» **(svensk)**. Expressen. Besøkt 30. juni 2023.
2. ↑  Lien, Kjersti (26. oktober 2023). «Sverige: Koranbrenner Salwan Momika skal utvises». *Nettavisen* **(norsk)**. Besøkt 26. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Bild på Salwan Momika 2023.
**Modulus** er et grunntall som inngår i modulær aritmetikk. Den blir benyttet i matematikk og informatikk til å finne resten av et gitt heltall etter en divisjon med et annet heltall. Denne beregningen omtales vanligvis som en **modulo**-operasjon og forkortes som **mod**. Dette ordet er ablativ av det latinske *modulus* som betyr en liten mengde eller mål.

Hvis heltallet er *a* og tallet det skal deles med er *n*, blir operasjon modulo skrevet som *a* **mod** *n*. For eksempel vil 7 **mod** 3 gi en rest som er 7 − (2⋅3) = 1, mens 9 **mod** 3 = 9 - 3⋅3 = 0. 

Dette kan uttrykkes ved formelen

{\displaystyle (a\;{\bmod {\;}}n)=a-\left\lfloor {\frac {a}{n}}\right\rfloor \cdot n},
der {\displaystyle \left\lfloor {\frac {a}{n}}\right\rfloor } er heltallet etter divisjonen. I eksempelet 7 **mod** 3 gir derfor denne funksjonen heltallet 2. 

Metoden blir blant annet benyttet ved beregning av kontrollsifferet (siste siffer) i et IBAN bankkontonummer og kontrollsifrene (to siste) i et fødselsnummer.

### Notasjon i programmeringsspråk

I noen programmeringsspråk blir operasjonen uttrykt med funksjonen mod(*a*, *n*). Andre benytter prosenttegnet % eller på annet måte. Funksjonen blir dermed skrevet som `a % n` eller `a mod n`. Dersom operasjonen heller ikke finnes som funksjon, kan den skrives `a - (n * int(a/n))`.

Eksempelvis kan operasjonen brukes i C++ til å beregne skuddår med programmeringslinjen

`bool skuddår = ((år % 4 == 0 && år % 100 != 0) || år % 400 == 0) && år % 3600 != 0;`

Referanser
----------

1. ↑  «An Introduction to Modular Math». Khan Academy. 2018. Besøkt 7. april 2018.
2. ↑   Cplusplus, Using C++, websider om programmering

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** MathWorld
 |
**Lars Grue** (født 1947) er en norsk forsker og forfatter. Han arbeider i skjæringspunktet mellom samfunnsfag og medisin, og er særlig kjent for sitt arbeid med funksjonshemming og normalitet. Grue har mag.art i sosiologi og dr.philos i samfunnsmedisin. Han er tilknyttet som forsker på NOVA. I 2015 ble han tildelt Norges Handikappforbunds hederspris for sin innsats for funksjonshemmedes likestilling i samfunnet. Grues siste bok, *Normalitet*, tar for seg hva det vil si å være normal, med fokus på både nedsatt funksjonsevne, psykiatri, genetikk og kosmetikk. Han er opptatt av å vise at normalitet er et flytende begrep som har endret mening over tid. Han er opptatt av hvordan jakten på det perfekte gjennom for eksempel kosmetisk kirurgi har konsekvenser for menneskesynet. «Toleransen for annerledeshet snevres etter hvert mer og mer inn, og jeg tror dette også kan smitte over på andre områder av det menneskelige uttrykk enn skjønnhet. Blant annet til vår aksept for hvilke liv som er gode liv, og i bunn og grunn hvilke liv som er verdt å leves.» har han uttalt til forskning.no.

Grue er far til forfatter og professor Jan Grue og forfatter og skuespiller Kristin Grue.

Bibliografi
-----------

* 1993 *Vanlige familier, uvanlige barn - en bok om familier med funksjonshemmede barn*, Ad Notam Gyldendal
* 2001 *Motstand og mestring - om funksjonshemming og livsvilkår*, Abstrakt forlag
* 2004 *Funksjonshemmet er bare et ord - forståelser, fremstillinger og erfaringer,* Abstrakt forlag
* 2013 *To skritt foran - om funksjonshemming, oppvekst og mestring,* skrevet sammen med Marte Rua, Gyldendal Akademisk
* 2016 *Normalitet,* Fagbokforlaget

Referanser
----------

1. ↑  «Lars Petter Grue - OsloMet». *www.oslomet.no* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 14. februar 2019. Besøkt 14. februar 2018.
2. ↑  Dyb, Halvard. «Hederspris til Lars Grue - HiOA». *www.hioa.no* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 25. april 2017. Besøkt 24. april 2017.
3. ↑  «Normalen er å være forskjellig». *Khrono*. 3. november 2016. Besøkt 24. april 2017.
4. ↑  «Hva vil det si å se normal ut?». *forskning.no*. Besøkt 24. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Grues ansattside på OsloMet Arkivert 14. februar 2019 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Bernt Evinius Beruldsen Hovdan** (født 11. april 1875 i Dypvåg, død 15. juni 1933 på Nordstrand) var en norsk jurist og politiker for Venstre.

Hovdan tok studenteksamen ved Gundersens skole i Kristiania i 1893 og blei cand.jur. i 1897. Han var så sakførerfullmektig på Voss ei tid. I 1898 blei han tilsatt ved Riksforsikringsanstalten. Etter å ha vært sakførerfullmektig i hovedstaden et års tid blei han konstituert som politiassistent i Skien. Fra høsten 1901 var han politifullmektig flere steder nordpå. I 1910 blei han politimester i Narvik, og i 1913 byfogd samme sted. Han var også byens magistrat fra vervet blei oppretta i 1903. Fra 1918 til 1925 var han sorenskriver i Steigen, hvoretter han fikk samme embete i Hønefoss (Ringerike). Fra tid til annen var han ekstraordinær dommer i Høyesterett. På grunn av dårlig helse tok han avskjed i 1933 og flytta til Nordstrand, men døde etter kort tid.

Hovdan var medlem av Narvik bystyre 1920–1922. Han hadde også flere andre kommunale verv og verv innen næringslivet. Han var medlem av Nordland fylkes jernbanekomite 1920–1922 og av Ofotbanens tilsynskomite.

I valgperioden 1916–1918 representerte han valgkretsen Bodø og Narvik på Stortinget. Han var medlem først av justiskomiteen, deretter av jernbanekomiteen. I valgperioden 1907–1909 var han vararepresemtant fra samme krets.

Sammen med Einar Blix gav han ut *Festskrift til Narviks 25. årsjubileum* i 1926.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Vilhelm Haffner: *Stortinget og statsrådet 1915–1945*, bind 1, Oslo 1949, side 333–334.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Sima Samar** (født 4. februar 1957 i Jaghoori, Ghazni i Afghanistan) er ordfører for Afghanistan Independent Human Rights Commission (AIHRC), og har siden 2005 vært FNs spesialreporter for menneskerettighetssituasjonen i Sudan. Hun har fått en rekke ulike priser for sitt arbeide for menneskerettigheter og kvinners rettigheter rundt om i verden.

Samar har fungert som en av de ledende røstene i Afghanistan for kvinners rettigheter. Hun ble utdannet innen medisin ved Universitetet i Kabul, som den første hazar-kvinnen som gjorde så, og grunnla det første kvinnesykehuset i Afghanistan i 1987. Hun flyktet, sammen sønnen sin, fra Afghanistan til Pakistan i 1984, da hennes mann forsvant under den sovjetiske okkupasjonen, og fortsatte kvinnekampen i eksil. Hun var med på å grunnlegge og drive sykehus, helseklinikker og pikeskoler, både under det sovjetiskdominerte styret, under Taliban og etter Talibans fall.

I 2002 vendte hun tilbake til landet for å kunne påta seg stilling som visepresident og kvinneminister i Afghanistans interim-administrasjonen ledet av Hamid Karzai. Hun ble truet til å trekke seg på grunn av dødstrusler og trakassering etter at hun hadde stilt spørsmål om konservative lover innen islam.

Samar ble i 2012 tildelt Right Livelihood Award.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000029335, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The International Who's Who of Women 2006[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.jfklibrary.org[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.paul-grueninger.ch[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sima Samar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* - Vi har det mye bedre nå, Dagsavisen 8.april 2013

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** Munzinger (iba)
 |
Rombaksbotn sett fra Katterat stasjon.  Foto: Harald Groven 
**Rombaksbotn** (nordsamisk: *Ruoppákbahta*) er den indre delen av fjorden Rombaken i Narvik kommune i Nordland.

Navnet betegner fjorden øst for Straumen, hvor Rombaksbrua krysser, og ni kilometer inn til fjordbunnen, hvor avstanden til den svenske riksgrensa er kun ca. 8,2 km. Den trange fjorden er klemt mellom høye fjell, deriblant Haugfjell på nordsiden samt Langryggen og Sildviktinden på sørsiden. Rombakselva kommer østfra gjennom en trang dal med har utløp i botn hvor det tidligere også var en større bosetning.

Historie
--------

* I eldre tid lå det to gårdsbruk i Rombaksbotn.
* Mellom 1898 og 1903, mens utbyggingen av Ofotbanen pågikk, var det en hektisk anleggsby i fjordbunnen med 500 fastboende på det meste.
* En rekke av hustuftene ble revet vekk under en storflom i 1959 da jernbanefyllingen i Sørdalen brast og oversvømte Rombakselva.

Vraket av den tyske jageren «Z2 «Georg Thiele»», som ble rent på land 13. april 1940 ved Sildvik er fortsatt synlig  Foto: TorbjørnS (2012) 
### Skipsvrak i Rombaksbotn

Den 13. april 1940, under det andre sjøslaget om Narvik, ble fire tyske jagere Berndt von Arnim, Hans Lüdemann, Wolfgang Zenker og «Georg Thiele» rent på land i Rombaksbotn. Marinegastene herfra flyktet opp anleggsveien og gjorde tjeneste under det to måneder lange slaget med erobrede norske våpen. Etter krigen ble de tre jagerne en turistattraksjon, og hver vår ble hakekorset påmalt på nytt for å være synlig fra togtrafikken på Ofotbanen. På 1950-tallet ble jagerne hugd opp, med unntak av «Georg Thiele» som fremdeles ligger med baugen i været utenfor kraftverket i Sildvik. Det spredte seg da rykter, som var uriktige, om at tyske interesser sto bak opphuggingen.

Folketellingen fra 1900, hvor befolkningen i Rombaksbotn er oppgitt til 383 personer, hjemmehørende i 58 bebodde boliger.
### Rallarveien og «Svarta-Bjørn»

Siden 1987 har Jernbanens Musikkorps i Narvik arrangert en årlig Svarta Bjørn-marsj som går langs Rallarveien fra Bjørnfjell eller Katterat og ender opp i Rombaksbotn.

Se også
-------

* Rombak stasjon
* Sildvik kraftverk
* Slaget om Narvik

Referanser
----------

1. ↑  Rombaksbotn på Norgeskart.no fra Statens kartverk

Litteratur
----------

* Agge Theander: **I rallarnes spor** Kulturhistorisk guidebok til ofotbanens anleggshistorie Utgitt av Ofoten museum 1993 ISBN 82-91340-00-5
* Agge Theander: **Vandringer på Rallarveien, Ofotbanen**. Hefte utgitt av Fotefar mot nord. Finnes på svensk, engelsk og tysk. 1996 ISBN 82-91138-62-1
* Steinar Aas: **Narviks Historie bd.1 Byen, banen og bolaget** ISBN 82-996128-1-0
* Nils Arne Ytreberg: **Narviks historie**, 1953

Eksterne lenker
---------------

* NRK Nordland *Hadde både bordell og bowlingbane - så forsvant byen* (artikkel om Rombaksbotns historie) 28.10.2014
* NRKs fylkesleksikon: Svarta Bjørn-marsjen


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Yulin i Guangxi
Klimadiagram for Yulin
**Yulin** (kinesisk: 玉林; pinyin: *Yùlín*, betydning: «Jadeskogen») er et byprefektur sørøst i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 12.839 km² og rundt 5,98 millioner innbyggere (2004).

Hundekjøttfestivalen
--------------------

Yulin fremstiller seg som hundekjøttrettenes kulinariske vugge. Hvert år i juni arrangeres det en festival for hundekjøtt, og det slaktes i den forbindelse mange tusen hunder (i 2011: 15.000 hunder).

Administrative enheter
----------------------

Byprefekturet Yulin har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*), ett byfylke (市 *shì*) og 4 fylker (县 *xiàn*).

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning(2003 est.) | Areal (km²) | Tetthet(/km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Yuzhou | 玉州区 | Yùzhōu Qū | 910 000 | 1 251 | 727 |
| **Byfylker** |
| 2 | Beiliu | 北流市 | Běiliú Shì | 1 200 000 | 2 457 | 488 |
| **Fylker** |
| 3 | Xingye | 兴业县 | Xīngyè Xiàn | 680 000 | 1 487 | 457 |
| 4 | Rong | 容县 | Róng Xiàn | 770 000 | 2 257 | 341 |
| 5 | Luchuan | 陆川县 | Lùchuān Xiàn | 920 000 | 1 551 | 593 |
| 6 | Bobai | 博白县 | Bóbái Xiàn | 1 500 000 | 3 836 | 591 |

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 324 fører gjennom området. Den går fra Fuzhou i provinsen Fujian og gjennom Guangdong, Guangxi, Guizhou, og ender i Kunming i Yunnan.

Referanser
----------

1. ↑  ; *Folketellingen 2020 i Kina*.
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Denne artikkelen omhandler Coop-kjeden.  For elektronikkjeden som tidligere het *Expert*, se Power.
**Power Coop var tidligere** en norsk svensk eid elektronikkjede, som var eid og drevet av svenske Coop Elektro AB som lå under moderselskapet Coop NKL (2000-2001) og fremtidige Coop Norden AB (2001-2002). Kjeden fantes på ti steder i Norge.

Power Coop-kjeden besto av både av selvstendige, og av elektronikk-avdelinger i dagligvarebutikker eller kjøpesentre. Kjeden fører varer innenfor elektronikk og hvitevarer. Siden butikkene hadde ulik størrelse, varierte også sortimentet noe fra butikk til butikk.

Historikk
---------

Den første Power Coop butikken ble åpnet i 2000 som et prøveprosjekt og samarbeid med svenske Coop Elektro AB og med norske Coop NKL (fremtidige Coop Norden AB). Siden i Sverige var Power Coop blitt et suksess som man ville prøve å spre over til Norge. Som et resultat av samarbeidet ble flere av norske Coop NKL sine IDEEL butikker omprofilert til Power Coop. I 2002 etter 2 år med underskudd og lite fortjeneste ble alle de gjenværende Power Coop-butikkene med unntak av to butikker (omprofilert til norske Coop elektro) solgt til norske Expert, unntaket var gjenværende IDEEL butikkene som ble omprofilert til Coop elektro.

#### Logoens utvikling

* Power Coop 2000-2001Power Coop 2000-2001

Butikker
--------

Power Coop hadde i 2002 ti eksisterende og én planlagt butikk i Norge før salget til norske Expert og omprofileringen til Coop elektro for to av butikkene: 

* Power Coop Bergen (Vestkanten, Lagunen, og Åsane)
* Power Coop Hamar (Ble ikke solgt til Expert, videreført som Coop elektro)
* Power Coop Lillestrøm (Åpnet aldri som Power Coop, åpnet som Expert Bonus Marked)
* Power Coop Stavanger
* Power Coop Skien
* Power Coop Slitu (Ikke solgt til Expert, lagt ned)
* Power Coop Slependen
* Power Coop Tønsberg
* Power Coop Ålesund (Ble ikke solgt til Expert, videreført som Coop elektro)

Referanser
----------

1. ↑  «De åtte er Coop Power Bergen (tre elektromarkeder), videre elektromarkedene i Stavanger, Skien, Tønsberg, Slependen og en planlagt butikk i Lillestrøm. Avtalen omfatter ikke Hamar og Ålesund.». *web.archive.org*. 22. oktober 2002. Archived from the original on 22. oktober 2002. Besøkt 7. mai 2022. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
2. ↑  «Coop Elektro AB har solgt Coop Power-butikkene i Norge til Expert-kjeden.– Coop Powers satsing i Norge har ikke innfridd forventningene, og Coop Elektro har derfor besluttet å fokusere på kjedevirksomheten i Sverige». *web.archive.org*. 22. oktober 2002. Archived from the original on 22. oktober 2002. Besøkt 7. mai 2022. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
**Scopus** er en akademisk database for sammendrag, referanser og henvisninger for artikler i forskningstidsskrifter. Den dekker nær 18 000 titler fra mer enn 5 000 internasjonale utgivere, inkludert omtale av mer enn 16 500 tidsskrifter innenfor naturvitenskapelige, tekniske, medisinske og samfunnsvitenskapelige fag. Scopus er eid av Elsevier og er tilgjengelig over Internett til abonnenter. Søk i Scopus omfatter søk i vitenskapelige nettsider via Scirus, et annet produkt fra Elsevier, foruten også patentdatabaser.

Scopus tilbyr også utvidet informasjon om de vitenskapelige forfatterne, som siteringer (det vil si hvordan deres artikler er brukt i andres publikasjoner), om deres vitenskapelige publikasjoner og deres bibliografiske data, hvilke referanser de har brukt i deres arbeid, og antall ganger deres artikler er sitert i andres artikler. Er tidsskriftet dekket av Scopus, kan man gå videre inn på den enkelte artikkel.

Databasen har mulighet for å sette opp såkalte «varslinger». Alle som oppretter en profil i Scopus kan legge til sine interesser eller et spesielt søk. Kommer det en ny artikkel innen det emnet man er interessert i, eller det søket man er interessert i, får man melding på e-post eller RSS.

Referanser
----------

1. ↑  «Scopus in detail: What does it cover?» Scopus Info. Elsevier.

Eksterne lenker
---------------

* (ru) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisiell blogg Rediger på Wikidata

* (en) Scopus (database) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC **·** ISSN **·** NKC
 |
**Lendmann** var en vasalltittel fra vikingtiden og middelalderen for personer som hadde fått av kongen et område å administrere, herunder kreve opp skatter på vegne av kongen, hvor de kunne beholde en viss andel selv. Slik sett ble disse en forløper til adelen i Norge. Tittelen ble opphevet og erstattet med Baron under Kong Magnus Lagabøte i 1277.

Forvaltning og administrasjon av kongens gods
---------------------------------------------

Lendmennene hadde gjerne en lokal maktposisjon og eide ofte store eiendommer i en bygd. Ved å bli lendmenn fikk de også eiendommer av kongen som forlening. Disse gårdene var i utgangspunktet kongens eiendom, men ble drevet at lendmennene, slik at disse fikk inntektene fra gårdene.
I visse distrikter eller landsdeler ble etterhvert lokalstyret overlatt til et antall lendmanns- og årmannsombud. Lendmennene var høyættede personer, tittelen var nærmest arvelig og lendmennene hadde høy sosial anseelse. De hadde utøvet makt og myndighet i sine distrikter fra gammelt av og også fått krongods av kongen å forvalte. Årmennene var mer lavættede (ofte frigitte treller eller trellesønner) og var forvaltere av de kongsgårdene som lendmennene ikke satt på. Etterhvert fikk også årmennene flere oppgaver. Denne overgangen kan kanskje ha skjedd i regjeringstiden til kong Olav Kyrre. Årmennene ble også de praktiske utøvere av kongemakten i distriktene, inklusive rettsvesen og militærvesen.

Det var antakelig kong Sverre som satte ordningen noe mer i system og innførte sysselmannsombudet, som fortrengte både lendmenn og årmenn. Sverre hadde jo, før slaget på Kalvskinnet i 1179, sagt til sine birkebeinere at nå måtte de seire i slaget, og den birkebein som drepte en lendmann i slaget skulle få overta lendmannens stilling. På Kalvskinnet falt da også en rekke lendmenn. 

De norske lendmennene fikk tittelen baron i forbindelse med revisjon av Hirdskråen under Kong Magnus VI Lagabøte i 1277.

Se også
-------

* Lensmann
* Lensherre
* Årmann
* Sysselmann

Referanser
----------

1. ↑  Jon Vidar Sigurdsson (2008): 85
2. ↑  Jon Vidar Sigurdsson (2008): 86

Litteratur
----------

* Jón Viðar Sigurðsson: *Norsk historie 800-1300*. Det norske samlaget, Oslo 2008

Eksterne lenker
---------------

* *Lendmann*, artikkel hos Store norske leksikon
* *Kongens og kirkens folk i høymiddelalderen*, artikkel hos Norgeshistorie.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
Tiriltunge har en bilateralt symmetrisk blomst
**Bilateral symmetri**, **tosidig symmetri**, eller **monosymmetri**, er en form for symmetri der en todimensjonal figur speiles om én og kun én linje, eller et tredimensjonalt legeme er speilet om ett og kun ett plan. Resultatet er en figur med to sider som er speilvendte bilder av hverandre.

Begrepet speilsymmetri brukes først og fremst i matematikken. En speilsymmetrisk figur er i prinsippet perfekt symmetrisk. I biologi brukes gjerne begrepet bilateral symmetri. Levende organismer er aldri perfekt symmetriske, og begrepet bilateral symmetri brukes gjerne for å beskrive noe som er *omtrent* speilsymmetrisk.

Bilateral symmetri i dyreriket
------------------------------

Tosidig symmetri er vanlig blant aktive dyr som beveger seg rundt på jakt etter næring. Alle dyr har en opp-ned akse, men aktive dyr har også en foran-bak akse, der undersiden (buken) er ulik oversiden (ryggen) og framdelen (hodet) er forskjellig fra bakdelen. Høyre og venstre side er derimot speilvendte, men ellers like. Mennesker er et eksempel på en tosidig symmetrisk organisme, selv om symmetrien ikke er perfekt: Hjertet ligger mot venstre, mens leveren ligger på høyre side. Maneter har derimot ikke tosidig symmetri, men er radiærsymmetriske.

Bilateralt symmetriske blomster
-------------------------------

Tosidig symmetri er ikke like vanlig hos blomster, men orkideer og de fleste artene i maskeblomstfamilien og fagerblomstfamilien har tosidig symmetriske (zygomorfe) blomster. Hos orkideene er en del blomster utviklet til å likne insekter, slik at de bestøves av hanner som forsøker å pare seg med dem.

Referanser
----------

1. ↑  Weyl, Hermann (1982) [1952]. *Symmetry*. Princeton: Princeton University Press. ISBN 0-691-02374-3.
2. ↑  Gaskett, A. C. (februar 2011). «Orchid pollination by sexual deception: pollinator perspectives». *Biological Reviews*. 86 (1): 33–75. doi:10.1111/j.1469-185X.2010.00134.x. Besøkt 30. november 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
«**Mu isamaa, mu õnn ja rõõm**» («Mitt fedreland, min lykke og glede») ble antatt til Republikken Estlands nasjonalsang (estisk: *riigihümn* eller *rahvushümn*) i 1920 og 1990 i Den estiske sosialistiske sovjetrepublikk. Mellom 1944 og 1990 hadde sovjetrepublikken en annen sang, *Jää kestma, Kalevite kange rahvas*, med mer sosialistisk anslag som sin hymne.

Tekstforfatter er Johann Voldemar Jannsen, komponist (1848) er Fredrik Pacius (også stavet Friedrich Pacius). Sangen ble første gang presentert for kor ved Estlands store sangfestival i Tartu i 1869, og ble raskt et symbol på Estlands nasjonale gjenfødelse.

Et interessant aspekt er at Finland benytter samme melodi i sin nasjonalsang.

Mu isamaa, mu õnn ja rõõm  

Mu isamaa, mu õnn ja rõõm,  

Kui kaunis oled sa!  

Ei leia mina iial teal  

See suure laia ilma peal,  

Mis mull' nii armas oleks ka  

Kui sa mu isamaa!  

  

Sa oled mind ju sünnitand  

Ja üles kasvatand;  

Sind tänan mina alati  

Ja jään sul truuiks surmani!  

Mul kõige armsam oled sa,  

Mu kallis isamaa!  

  

Su üle Jumal valvaku,  

Mu armas isamaa!  

Ta olgu sinu kaitseja  

Ja võtku rohkest' õnnista  

Mis iial ette võtad sa,  

Mu kallis isamaa!

Engelsk oversettelse
--------------------

My native land, my joy, delight,  

How fair thou art and bright!  

And nowhere in the world all round  

Can ever such a place be found  

So well beloved as i love thee,  

My native country dear!  

  

My little cradle stood on thy soil,  

Whose blessings ease my toil.  

With my last breath my thanks to thee,  

For true to death I'll ever be,  

O worthy, most beloved and fine,  

Thou, dearest country mine!  

  

May God in Heaven thee defend,  

My best, my dearest land!  

May He be guard, may He be shield,  

For ever may He bless and wield  

O graciously all deeds of thine,  

Thou dearest country mine!

Referanser
----------

1. ↑  National Anthems of the World. Estonia Arkivert 21. juli 2017 hos Wayback Machine.. Besøkt 1. februar 2017. (en)

| * v
* d
* r
Nasjonalsanger i Europa |
| --- |
| Selvstendige stater | 
* Albania
* Andorra
* Armenia
* Aserbajdsjan
* Belgia
* Bosnia-Hercegovina
* Bulgaria
* Danmark
* Estland
* Finland
* Frankrike
* Georgia
* Hellas
* Hviterussland
* Irland
* Island
* Italia
* Kasakhstan
* Kosovo
* Kroatia
* Kypros
* Latvia
* Liechtenstein
* Litauen
* Luxembourg
* Malta
* Moldova
* Monaco
* Montenegro
* Nederland
* Nord-Makedonia
* Norge
* Polen
* Portugal
* Romania
* Russland
* San Marino
* Serbia
* Slovakia
* Slovenia
* Spania
* Sverige
* Storbritannia
* Sveits
* Tsjekkia
* Tyrkia
* Tyskland
* Ukraina
* Ungarn
* Vatikanstaten
* Østerrike

 |
| Selsvstyrte områder, biland | 
* Catalonia
* Færøyene
* Grønland
	+ Nuna asiilasooq
	+ Nunarput utoqqarsuanngoravit
* Man
* Åland

 |
| Afrika **·** Asia **·** Europa **·** Nord- og Sentral-Amerika **·** Oseania **·** Sør-Amerika |

Portaler: Litteratur | Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Frankfurt am Main slik byen er gjengitt i Civitates
«Scholeusstikket» av Bergen, etter en tegning fra 1581
Helsingborg.
***Civitates Orbis Terrarum*** (*Verdens byer*) er et verk fra slutten av 1500-tallet med illustrasjoner av flere av datidens byer utgitt av den tyske presten Georg Braun. Flesteparten av illustrasjonene er utført av den flamske illustratøren Frans Hogenberg, men man finner også illustrasjoner av Simon Novellanus og Joris Hoefnagel.

Første bind ble utgitt i Köln i 1572 og sjette og siste kom ut i 1617. Verket inneholder 546 avbildninger, prospekter i fugleperspektiv og kart av byer fra hele verden. Civitates var ment å fungere som en komplettering til den tidigere utgitte *Theatrum Orbis Terrarum* fra 1570, utført av Abraham Ortelius og ansett som det første egentlige atlas. Ortelius fulgte og understøttet også arbeidet med Civitates.

Tegn tyder på at det var Hogenberg som først hadde ideen til verket, men at den redigerende funksjonen ble overtatt av Braun, som samlet inn og satte sammen alle innkomne verk av de reisende illustratørene. Han benyttet seg også av eksisterende verk, for eksempel for de hollandske og belgiske byene, der kart utført av den hollandske kartografen Jacob van Deventer ble benyttet, og av kopier av tidligere stikk.

Braun henvendte seg også til leserne og ba dem sende inn egne illustrasjoner av byer som ikke ble omfattet av verket. Det førte til flere svar, blant annet fra stattholderen i Schleswig og Holstein Henrik Rantzau, som forsynte Braun med flere av illustrasjonene av skandinaviske byer, og fra den britiske topografen William Smith, som sendte inn kart av flere engelske byer.

Blant byer i Skandinavia som er illustrert i verket finnes blant andre Bergen, Helsingør, Helsingborg, Landskrona, Lund, Malmö, Stockholm og Visby. Forelegget til prospektet fra Bergen ble tegnet av Hieronymus Scholeus i 1581. Dette kobberstikket, kjent som *Scholeus-stikket*, er den tidligste kjente avbildning av Bergen og av noen norsk by overhodet. Scholeus tegnet også prospektene av Stockholm, som i likhet med Bergens-prospektet har hans signatur i trykkplaten.

Utgaver
-------

* Bind 1 (1572) – blant annet Amsterdam, Barcelona, Brussel, Casablanca, Firenze, Hamburg, Istanbul, Kairo, Köln, Lisboa, London, Mexico by, Roma og Wien
* Bind 2 (1575) – blant annet Alexandria, Bilbao, Cambridge, Damaskus, Marseille, Moskva og Tunis
* Bind 3 (1581) – blant annet Edinburgh, Riga, Vilnius og Zürich.
* Bind 4 (1588) – blant annet Bergen, Bratislava, Helsingborg, Helsingør, Lund, Malmö, Ostia og Stockholm
* Bind 5 (1598) – blant annet Calais, Granada, Rostock, Sevilla og Toledo
* Bind 6 (1617) – blant annet Nancy, Kraków, Lviv og Poznań

Litteratur
----------

* Brinkmann, August. *Hieronymus Scholeus' Bergens-prospekt – en analyse*. (BHFS 72/73 1972/73(1973) s. 225-69 ill.)
* Ersland, Geir Atle. *Byens konstruksjon – Varige spor i byens landskap*. Dreyers forlag, Oslo 2011, s. 130-141.

Kilder
------

* Views from Braun and Hogenberg’s Civitates Orbis Terrarum: Introduction
* Civitates Orbis Terrarum – Braun and Hogenberg Arkivert 31. oktober 2018 hos Wayback Machine.
* Civitates Orbis Terrarum
**Porsche Taycan** (2019–) er en fireseters sportsbil fra det tyske bilmerket Porsche.

Den er fabrikkens første rene elbil, og ble lansert på hotellet The Thief i Oslo høsten 2019 med Aksel Lund Svindal og Porsches konserndirektør Oliver Blume til stede. Med litt over 400 km rekkevidde og 366 liter bagasjerom er basispris i Norge rundt 1,3 millioner kroner. Bilen er basert på konseptbilen Porsche Mission E, først offentliggjort ved Frankfurt Motor Show i 2015. 

Den kan fås som **Turbo** og den noe raskere **Turbo S.** "Turbo"-navnet er utelukkende for merkevareformål, da kjøretøyene ikke har turbo.

Ifølge fabrikken har den opp mot 700 hestekrefter. Med det nye Performance Kit så klarte den sommeren 2022 å ta over den elektriske rekord på Nürburgring med hele 7:33,3.

Taycan deler J-plattformen med konkurrenten Audi e-tron GT, som blant annet inneholder et 800 V batteri.

Basismodellen **Taycan** har bakhjulsdrift og rundt 408 hestekrefter. **Taycan 4S** med firehjulstrekk har rundt 560 hestekrefter, og koster 1,3 millioner kroner, med noe over 400 kilometers rekkevidde. **Taycan Turbo** har opptil 707 hestekrefter, og topputgaven **Turbo S** har effekt opptil 775 hestekrefter. Med Overboost-effekt via Launch Control yter Turbo S-utfgaven rundt 952 hestekrefter, og går fra 0-100 km/t på 2,4 sekunder. Fra 2024 tilbyr Porsche også en **Turbo GT-**versjon med og uten Weissach-pakke som deres nye toppmodeller, egnet for banebruk. Disse topputgavene har over 1000 hestekrefter, og en pris rundt 2,6 millioner kroner uten ekstrautstyr.

Crossover-versjonen **Cross Turismo** fra 2021 kombinerer sedan-versjonen med en hatchback, og har dermed litt bedre bagasjeplass. Ved lanseringen kostet den fra 850 000 kroner og opp, og kunne fås med tre centimeter ekstra bakkeklaring og et stativ for tre sykler. Varianten **Sport Turismo** fra 2022 minner mer om sedanversjonen i og med at den har mindre bakkeklaring og litt lavere pris.

Det ble i 2021 solgt rundt 41 000 Taycan i verden, som er kun halvparten av solgte Porsche Cayenne eller Porsche Macan, men mer enn Porsche 911.

I 2022 kom **GTS**-utgaven med stivere hjuloppheng og litt flere hestekrefter enn 4S. Den kjennetegnes av svarte detaljer og ble i en test vurdert som mer sportslig enn Turbo S.

Referanser
----------

1. ↑  Test av Porsche Taycan: Et skikkelig elektrosjokk i finansavisen.no den 25. august 2019.
2. ↑  Rune Nesheim, *Tok tilbake elektrisk rekord på Nürburgring* i elbil.no den 15. august 2022.
3. ↑  Taycan Turbo fra porsche.com, sist lest den 27. september 2019.
4. ↑  PRISEN KLAR FOR «BILLIGUTGAVEN» AV PORSCHE TAYCAN: Senker prisen med over 400.000 kroner fra motor.no den 15. oktober 2019.
5. ↑  «Porsche Taycan». *www.porsche.com* **(norsk)**. Besøkt 5. april 2024.
6. ↑  *Litt mer praktisk Taycan* i bilnorge.no den 29. juli 2020.
7. ↑  Nå er den elektriske «hytte-Porschen» i salg i motor.no den 7. mars 2021.
8. ↑  Familieforrøkelse hos Porsche fra bilnorge.no den 19. januar 2022.
9. ↑  Solgte flere Taycan enn 911 i 2021 fra bil24.no den 14. januar 2022.
10. ↑  *Verdens morsomste el-bil akkurat nå* i elbil.no den 15. mars 2022.
Huais elvesystem
Elven Huai i fylket Huangchuan i Henan
Grensen mellom Song-dynastiet og Jindynastiet er på dette kartet fastlagt ved elven Huai He, etter at jursjenerne hadde erobret nordre Kina 1127.
**Huai He** (forenklet kinesisk: 淮河, tradisjonell kinesisk: 淮河; pinyin: *Huái Hé*) er en elv i Kina omtrent midtveis mellom landets to hovedelver, Den gule flod (Huang He) i nord og Yangtze i sør. Før i tiden rant den likesom de to nevnte fra vest til øst og ut i Østkinahavet. Men nå er elveløpet endret, noe som stadig fører til stygge oversvømmelser. Lengden er 1.078 km, og nedslagsfeltet 174.000 km².

Huaielvens historiske løp var rett ut til kysten i den nordlige delen av Jiangsu-provinsen. Men i 1194 brøt Den gule flod ut av sitt elveleie og gravde seg et nytt løp sørover og over til nedre del av Huaielvens løp. Der forente de to elvene seg og fulgte det nedre Huai-løpet ut i havet. Imidlertid førte Huang He med seg langt mer slam som sedimenterte seg og demmet opp dette nedre elveleiet. Huang Hes nedre løp reverserte seg til slutt etter 700 år i 1850-årene. Men noen tiår etter, i 1897, var Huai He ikke lenger istand til alene å følge sitt historiske leie ned til kysten. Vannet demmet seg opp i innsjøen Hongze, og derfra fikk det bane seg en ny kurs sørover og ned i Yangtze. 

Problemene med elveløpet ble verre og verre. Under annen verdenskrig, da Chiang Kai-shek var kinesernes regjeringssjef, forsøkte kineserne å bremse japanernes fremmarsj ved å åpne opp Gulelvens diker slik at vann rant sørover og over i det øvre Huai-bekkenet og oversvømmet der et enormt område. Hovesastrømmen av Gulelven fortsatte å renne i denne retning i hele ni år, noe som ytterligere skadet Huais historiske elvesystem.

Større og mindre oversvømmelser ble resultatet, og mellom flomperiodene var det ofte tørke. I løpet av de 450 år frem til 1950 så Huai-elven i gjennomsnitt 94 større oversvømmelser per århundre. 

I elva ligger Foziling-demningen og -reservoaret fra 1954, som ble anlagt på ordre fra Mao Zedong.

Litteratur
----------

* Otto Franzius: «Die Regelung des Hwai Ho, des Kaiserkanals usw.», i: *Die Bautechnik* 11 (19. deptember 1933), Heft 40, s. 568-578

Eksterne lenker
---------------

* (en) Huai River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Huai River

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** NDL
 |
**Louis Gallois** (født 1944) er en fransk forretningsmann. Han var administrerende direktør i EADS, det europeiske luftfartsforsvars- og romfartsselskapet, fra 2007 til 2012.

Biografi
--------

Gallois ledet flere offentlige avdelinger i løpet av sin karriere.

Han ble utnevnt til sjef for det sivile og militære kabinettet til det franske forsvarsdepartementet (1988-1989). Han var president og administrerende direktør i Snecma, en produsent av fly- og rakettmotorer, fra 1989 til 1992, da han ble administrerende direktør i Aérospatiale, et fransk statlig luftfartsselskap. Han drev det selskapet til 1996, da han ble president for SNCF, Frankrikes nasjonale statlige jernbaneselskap.

Gallois begynte i EADS 2. juli 2006 etter at Noël Forgeard trakk seg. Forgeard trakk seg etter anklager om innsidehandel, noe han avviste. Forgeard hadde solgt EADS-aksjer uker før datterselskapet Airbus kunngjorde at Airbus A380 ville bli forsinket igjen. Kunngjøringen forårsaket et 26% fall i EADS' aksjekurs.

Den 9. oktober 2006 erstattet Gallois Christian Streiff som administrerende direktør for flyprodusenten Airbus S.A.S. 16. juli 2007 ble ledelsesstrukturen til EADS endret og Gallois ble utnevnt til administrerende direktør i EADS for en periode på fem år. Han ble erstattet 31. mai 2012 av daværende Airbus-sjef Tom Enders.

Gallois er medlem av styret for École centrale de Paris og president for *Fondation Villette-Entreprises*. I 2012, umiddelbart etter at han forlot EADS, ble Gallois regjeringens investeringskommissær. Han hadde sin stilling til 2014.

I juni 2012 ble han valgt til president for FNARS (*Fédération nationale des Associations d'accueil et de réinsertion sociale*), en gruppe med fokus på sosiale og solidaritetsaksjoner.

Louis Gallois ble uteksaminert fra HEC Paris og ENA.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000025823, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Roglo, Roglo person ID p=louis;n=gallois[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   GeneaStar, GeneaStar person-ID galloisl[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   NOR PREX1607379D[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   NOR PREX9801221D[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  Profile: Louis Gallois
7. ↑  Louis Gallois, le plus beau CV de l'industrie française, tire sa révérence
8. ↑  Louis Gallois
9. ↑  Portrait de Louis Gallois, ancien PDG d’EADS

Eksterne lenker
---------------

* (en) Louis Gallois – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
**Werner Hosewinkel Christie** (1877–1927) var en norsk professor, agronom og landbruksforsker.

Familie
-------

Christie var sønn av ingeniøren Johan Koren Christie (1827–1907) og Catherine Frederike Blom. Han ble gift i juli 1907 med Karen Amalie Wedel-Jarlsberg i Stange, og de var foreldre til pianisten Amalie Christie, generalmajor Johan Koren Christie og generalmajor Werner Hosewinckel Christie og gjennom Johan, besteforeldre til politikeren Werner Christie.. Han var grandnevø til Eidsvollsmann og politiker Wilhelm Frimann Koren Christie og forretningsmannen Edvard Eilert Christie, og nevø til politikeren Hans Langsted Christie og arkitekten Christian Christie. Hans kusine Anna Christie ble gift med Jens Zetlitz Monrad Kielland og fikk barna Jacob Christie Kielland og Else Christie Kielland.

Virke
-----

Christie ble født i kommunesenteret Hommelvik i Malvik kommune, tok examen artium 1896 i Skien, og ble utdannet ved det Kongelige universitet for veterinær- og landbruksstudier (Landbohøjskolen) i København. Han arbeidet i Statistisk sentralbyrå fra 1901 med landbruksstatistikk, som sekretær i Landbruksdepartementet fra 1902 og begynte 1903 på studier i planteforedling i Danmark, Sverige og Tyskland.

I 1905 ble Christie bestyrer av den første offentlige forsøksstasjonen i planteforedling i Norge (Norsk institutt for planteforskning), først på Hjellum i Vang senere på Møystad gård ved Hamar. I 1915 ble han den første i Norge som tok dr.philos.-graden på et landbruksvitenskapelig emne med oppgaven *Undersøkelser over norsk graaert samt nogen krydsninger mellem former av den og Pisum sativum*, i 1918 vendte han tilbake til Landbruksdepartementet, og i 1919 ble han professor ved Norges landbrukshøgskole. Fra 1921 bodde Christe på sin gård Vidarshov på Vang i Hedmark, hvor han drev forsøk i planteforedling. Han var også involvert i *Det kongelige selskap for Norges Vel*.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Werner\_Christie\_-\_2, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Werner\_Hosewinckel\_Christie[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3  Hasund, Sigvald (1926). «Christie, Werner Hosewinkel». I Bull, Edvard; Jansen, Einar. *Norsk biografisk leksikon*. 3 (1. utg.). Oslo: Aschehoug. s. 12–13. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
4. 1 2  Henriksen, Petter, red. (2007). «Christie». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Oslo: Kunnskapsforlaget.
5. ↑  Elle, Th. (1955). *50 års forsøksvirksomhet innen jordbruket i Hedmark og Oppland fylker: Hedemarkens amst forsøksstasjon, Statens forsøksgard Møystad, 1905 - 1955*. [Hamar]. s. 20.

Eksterne lenker
---------------

(no) «Werner Hosewinckel Christie (1877–1927)» i *Store norske leksikon*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Wikistrinda **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** WikiTree **·** VIAF
 |
|  |
| --- |
| Kinas historieKinas historie **Tidstavle over kinesisk historie** |
| **Sanhuangwudi-perioden (mytologisk)** |
| **Xià-dynastiet** |
| **Shāng-dynastiet** |
| Det vestlige Zhōu-dynasti | **Zhōu** |
| Vår- og høstannalenes tid | Det østlige Zhōu |
| De stridende staters tid |
| **Qín-dynastiet** |
| Vestlige Hàn-dynasti | **Hàn** |
| Xīn |
| Det østlige Hàn-dynasti |
| **De tre rikers tid**  |
| Vestlige Jìn | **Jìn** |
| **16-kongerikene** | Østlige Jìn |
| **Nord- og Sør-dynastienes tid** |
| **Suí-dynastiet** |
| **Táng-dynastiet**(avbrutt av Andre Zhōu) |
| **Liáo** | De fem dynastier og ti kongedømmer |
| Sòng-dynastiet | **Sòng** |
| **Jīn** | **Vest Xià** | Sørlige Sòng |
| **Yuán-dynastiet** |
| **Míng-dynastiet** |
| **Qīng-dynastiet**  |
| **Republikken Kina**  |
| **Folkerepublikken Kina**1949-19761976-19891989-20022002- | **Republikken Kina** (Táiwān) |
| * Tidstavle over kinesisk historie
* Kinas historie
* Kinas militærhistorie
 |

**Wu** (kinesisk: 吳 / 吴, pinyin: *Wú*) var en stat i vår- og høstannalenes tid i Kina. Staten Wu lå på begge sider av munningen til elven Yangtze, øst for staten Chu. Wu ble ansett som en halvbarbarisk stat i antikkens kinesiske historie.[] Hovedstaden var Gusu, som nå heter Suzhou.

Staten Jin hjalp Wu til å vokse seg sterk, fordi Jin så Wu som en nyttig alliert mot staten Chu.[] I 584 f.Kr. invaderte staten Yan og reiste seg mot staten Chu. Det siste var anstiftet av Wuchen, en embedsmann i staten Jin som var overløper fra Chu.[]

Etter dette utgjorde Wu en stadig trussel mot Chu sørøstre flanke inntil sin undergang. Wu innyndet seg hos Chus vasaller i områdene rundt Yangtze-dalen, og svekket på den måten Chu.[] I 506 f.Kr. rettet Wu ett overraskelsesangrep mot Chu og inntok statens hovedstad. Wu fikk for en kort periode så stort overtak at den kunne rette sine krefter mot andre stater, og nedkjempet staten Qi i 484 f.Kr.

Det var en nykomling på sørflanken som til slutt skulle bli Wus nemesis.[] Der var staten Yue. Staten Chu hadde hjulpet Yue for at den skulle bli en motvekt mot Wu. Selv om Wu hadde vunnet et viktig slag mot Yue i 494 f.Kr. hadde ikke det vært tilstrekkelig for å knekke Yue fullstendig, noe som tildels skyldtes at Yue klarte å bestikke en viktig Wu-minister.[] Og mens Wu var opptatt med en militærekspedisjon i nord, kom det et overraskelsesangrep fra Yue i 482 f.Kr. – Yue klarte å innta hovedstaden Suzhou. Til slutt klarte Yue å underlegge seg Wu i 473 f.Kr.

Litteratur
----------

* Wagner, Donald B. 1990. *The language of the ancient Chinese state of Wu Arkivert 13. april 2019 hos Wayback Machine.*. East Asian institute Occasional paper 6. University of Copenhagen.
* Zhengzhang Shangfang 1990. "Some Kam-Tai Words in Place Names of the Ancient Wu and Yue States" [古吴越地名中的侗台语成份]. In *Minzu Yuwen* **6**.
* Zhengzhang Shangfang 鄭張尚芳. "Gu Yueyu" 古越語 [The old Yue language]. In Dong Chuping 董楚平 et al. Wu Yue wenhua zhi 吳越文化誌 [Record of the cultures of Wu and Yue]. Shanghai: Shanghai renmin chubanshe, 1998, vol. 1, pp. 253–281.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
Vorbasse kirke
**Vorbasse** er en mindre by i Sydjylland i Danmark med 1 299 innbyggere (2023). Byen ligger i Billund kommune, Region Syddanmark. I byen ligger Vorbasse kirke.

Årlig avholdes det store Vorbassemarkede med ca. 1/4 million besøkende. Byen er dessuten kjent for Vorbasse Krigshavn, byens dam, hvor overdelen av en russisk ubåt tidligere var sjøsatt, inntil man lagde en grundig renovering av "krigshavnen". Ubåten står nå på campingplassen. Endelig har byen gitt navn til Vorbassedrengene, en gruppe menn som drev en innbringende virksomhet med plyndring av gravhauger på 1800-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  
«Tabel BY1: Folketal 1. januar efter byområder, landdistrikter, alder og køn» **(dansk)**. Danmarks Statistik: Statistikbanken. Besøkt 6. april 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vorbasse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Satellittbilde av Vorbasse fra Google Maps
* Vorbasse – Om de arkeologiske utgravningene
* Vorbasse-Bebyggelsen (Første Små Byer i Vikingetiden)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
**Xing'an** (kinesisk: 兴安县; pinyin:  *Xīng'ān Xiàn*) er et fylke i den autonome regionen Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Guilin.

Befolkningen var på 369 772 innbyggere i 1999.

Lingkanalen (*Líng Qú*) ble anlagt i fylket under Qin-dynastiet. Den er en kanal på 32 kilometer som sammenknytter elvene Xiang He (som renner videre nordover til Yangtze) og Lijiang (som lenger nede forener seg med Perlefloden). Kanalen forbinder dermed to av Kinas tre store elvesystemer.

Administrative enheter
----------------------

Fylket består av seks storkommuner og fire kommuner:

**Storkommuner**: Xing'an 兴安镇, Xiangli 湘漓镇, Jieshou 界首镇, Gaoshang 高尚镇, Yanguan 严关镇, Rongjiang 溶江镇

**Kommuner**: Mochuan 漠川乡, Baishi 白石乡, Cuijia 崔家乡, Huajiang for yaofolket 华江瑶族乡

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 322 passerer gjennom området. Den fører fra Hengyang i provinsen Hunan, via Guilin og Nanning i Guangxi og frem til grensen mot Vietnam ved Vennskapsporten.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Informasjonsside Arkivert 14. oktober 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** NLA **·** GeoNames
 |