recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
En del av Krasiński Plassen foran Krasiński Palace, et mesterverk av polsk Barokk arkitektur
Krasiński Plass i 1890-1905
**Krasiński Plass** (polsk: Plac Krasińskich) er et torg i sentrum av Warszawa, Polen. Selve torget ligger rett ved Gamlebyen i Warszawa, og har bygninger av stor historisk og nasjonal betydning.

Historie
--------

Den ble dannet på slutten av det 18. århundre fra den tidligere gårdsplassen til Krasiński Palasset. Under Kongresse-Polen tiden, fungerte den som en markedsplass for ull. Som et resultat, to strykejern brønner ble bygget i 1823. I 1838, ble Badeni Slottet bygget på torget. Fra slutten av det 19. århundre frem til 1939, fungerte torget, sammen med Miodowa veien, som en rettskrets. I mellomkrigstiden, var Badeni Slottet hjemmet for Appelldomstolen, mens Krasiński Palasset var hjemmet for Høyesteretten. Under den Andre Verdenskrigen fungerte plassen som en buffersone mellom Warszawa-Gettoen og den andre delen av byen. På grunn av dette, ble de fleste av bygningene i området av plassen ødelagt.

Landemerker på plassen inkluderer Krasiński Palasset, the monumentet til Warszawa-opprøret, den moderne Høyesterett bygningen, og Den polske hærs feltkatedral. Krasiński Hagen ligger i nærheten. Badeni Slottet, som en gang var plassert på torget før andre Verdenskrig, ble helt revet ned av Tyskerne i 1944.

Referanser
----------

1. ↑  Plac Krasińskich Arkivert 16. juli 2011 hos Wayback Machine. Arkivert 2011-07-16 hos Wayback Machine at the official website of Śródmieście district
***Krasnoyarsk*** er et monologdrevet skuespill av Johan Harstad som også inneholder tolv rene kortprosatekster. Det ble første gang vist som eksamensforestilling på Det Norske Teater i desember 2008 under tittelen *Krasnoyarsk: Dagdraumnasjonen*. Medvirkende var Frank Kjosås («Kreuzberg»), Ragnhild Hilt («Antropologen»), Unn Vibeke Hol («Den Andre Antropologen»), Caisa Strømmen Røstad («Midorimatic»), The Younger Brother Boys (Band), Koreografien var ved Ingri Fiksdal, scenografi og produsent ved Monica Nestvold, mens Miriam Prestøy Lie hadde regien.

Skuespillets offisielle urpremiere fant sted på Café Teatret i København den 23. januar 2010 under tittelen *Krasnoyarsk: I begyndelsen var historien ...* Medvirkende der var Tammi Øst («Kreuzberg»), Olaf Johannesen («Antropologen», Martin Greis («Den Andre antropologen»). Scenografi var ved Rikke Juellund, og regien var ved Line Poulsen. Dansk oversettelse ble gjort av Das Beckwerk.

*Krasnoyarsk* kjennetegnes ved å være et av Harstads mer eksperimentelle arbeider. Det er gitt stor frihet til ensembler som ønske å produsere en forestilling av det. I forordet til den trykte utgaven av teksten, slik det foreligger i boken *Bsider*, skriver Harstad: 

> *Krasnoyarsk* presenteres her i sitt originale, åpne format, hvor grensene mellom monologer og sceneanvisninger tidvis glir over i hverandre og må defineres av ensemblet. Oppføringer av stykket kan følge teksten slik den står, eller den kan presenteres i en egendefinert utgave. I det siste tilfellet oppfordrer forfatteren de medvirkende til fritt å stryke, endre, flytte, samt tilføre ny tekst, nye elementer og løsninger, og for øvrig gjøre akkurat som man vil med innholdet.
> 
> 
>

Handling
--------

En antropolog utstyrt med telt, GPS og radiomarkør tråler områdene mellom Russland og Kina på jakt etter liv i kjølvannet av en verdensomspennende katastrofe som har tilintetgjort alle kontinentalplatene med unntak av Eurasia. Underveis møter han en annen person, en kvinne i besittelse av en samling rapporter fra et lite antall av verdens tidligere innbyggere, tilsynelatende nedtegnet like før verdens undergang. Samtidig er en av de øvrige forskerne fra overlevelsesbasen på Krasnoyarsk sendt ut for å finne denne antropologen som plutselig har sluttet å sende rapporter tilbake til dem.
**Microsoft Planner** er en lagorientert planleggingsapplikasjon for bruksområder som teamledelse, fildeling og organisering.

Historie og tilgang
-------------------

Produktet ble lansert i 2016 og er per 2022 tilgjengelig på Microsoft 365-plattformen for abonnenttypene premium, business og educational. For å få tilgang til Microsoft planner må man ha en Microsoft 365-konto. Microsoft Planner er også tilgjengelig for Apple-produkter via App Store og for Android-produkter via Google Play. Den kan også integreres i Microsoft Teams.

Bruksområder
------------

Planner gjør det mulig for enkeltbrukere og lag å planlegge, sette sammen og tildele oppgaver, dele filer, kommunisere og samarbeide med andre brukere og motta fremdriftsoppdateringer på forskjellige måter.

Teknisk
-------

Microsoft Planner er koblet til Microsoft 365 Groups,[*bør utdypes*] hvilket betyr at det er mulig for brukere å samarbeide gjennom plattformene.[*bør utdypes*] For hver nye plan som opprettes i Planner opprettes det automatisk en ny Microsoft 365-gruppe.

Se også
-------

* Active Directory

Referanser
----------

1. ↑  «What is Office 365 Planner? A Beginner's Guide». Besøkt 26. april 2021.
2. ↑  Perez, Sarah. «Microsoft officially launches Planner, its Trello competitor». Aol. Besøkt 6. juni 2016.
3. ↑  Lovejoy, Ben. «Microsoft offers new Planner app to 'eligible' Microsoft 365 subscribers». Besøkt 7. juni 2016.
4. 1 2  «Microsoft Planner | Information Technology Services | University of Alaska Anchorage». Besøkt 26. april 2021.
5. ↑  «How to Use Microsoft Planner Effectively (Manage Tasks Efficiently)». Besøkt 26. april 2021.
6. ↑  «Microsoft Planner ready for showtime». Microsoft. Besøkt 6. juni 2016.

| * v
* d
* r
Programvare for oppgavebehandling og prosjektledelse |
| --- |
| Nåværende | 
* Evernote
* Microsoft Planner
* Microsoft To Do
* Monday.com
* Remember the Milk
* Reminders (Apple)
* Slack
* Trello

 |
| Tidligere | 
* Wunderlist

 |
Microstock er billige digitale bilder tatt av amatører, ikke profesjonelle, men kvaliteten kan i mange tilfeller være like god.
Bildene i et microstock-arkiv kan være innenfor nær sagt alle emner.
**Microstock** er en engelsk betegnelse for kjøp av lisensierte fotografier via Internett til langt lavere priser enn vanlige stockfoto (arkivfoto eller «kjøpebilde»). Microstock er således en billigvariant av tradisjonelle stockfoto fra bildebyråer. Microstock-samlinger kjennetegnes av at de lisensierer billige bilder, også bilder tatt av amatører. Amatører har ellers ikke hatt muligheten til å selge bilder via bildebyråer.

Et antall nettsteder for microstock selger også en rekke andre typer mediafiler, som blant annet vektoriserte tegninger, Flash-animasjoner og video.

Bakgrunn
--------

Tankegangen bak microstock-fotografering er at med utbredelsen av digitalkameraer og Internett kan alle i realiteten levere gode bilder. Ettersom mengden blir større, kan bildene lisensieres flere ganger uten at de «brukes opp», noe som oppveier for at prisene er veldig lave. Mange fotografer reagerer negativt på de lave prisene og mener at konseptet undergraver andre, profesjonelle fotografer og fotoindustrien.

En del av microstock-byråene baserer betalingen på Micropayment. Kunden betaler bildebyrået en sum penger for retten til å laste ned et avtalt antall bilder. Systemet kan sammenlignes med et kontantkort til mobiltelefonen.

Det koster ingenting å levere bilder til microstock-bildebyråene. Hvert bilde må gjennom en godkjenningsprosess der bildet aksepteres eller refuseres i henhold til det enkelte byråets kriterier.

Pioneren i microstock-fotografi er Bruce Livingstone, som grunnla iStockPhoto. I utgangspunktet delte de ut bilder gratis, men de ble raskt en fenomen på nettet. Til sist ble iStockPhoto solgt til Getty Images i februar 2006 for 50 millioner dollar eller over 300 millioner norske kroner.

Mange andre selskaper har forsøkt å følge etter iStockPhotos forretningsmodell. Shutterstock, Can Stock Photo, Fotolia og Dreamstime er blant iStockphotos konkurrenter. Shutterstock ble børsnotert i USA i 2013. 

I Norge fins Scandinavian Stock Photo og YAY Images.

Referanser
----------

1. ↑   Shankland, Stephen (1. juni 1997): «With site revamp, Fotolia adds vector art» Arkivert 4. juni 2007 hos Wayback Machine. *ZDNet News*
2. ↑  Taub, Eric A. (5. juni 2007): «When Are Photos Like Penny Stocks? When They Sell», *New York Times*
3. ↑  «If you want things to stay as they are, things will have to change» Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine. *iStock*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stock photographies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

### De 4 største microstockbyråene

* Shutterstock
* iStockphoto
* Dreamstime
* Fotolia

### Microstockbyråer basert i Norge

* Scandinavian StockPhoto
* YAY Images

### Nettverk

* MicrostockGroup

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**Odd Arne Brandsegg** (født 19. juli 1948 i Målselv) er en svensk tidligere skihopper som representerte Njurunda IK.

Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1974 til 1977, og ble nummer 25 sammenlagt i 1975/76. Hans beste enkeltresultat var 15.-plass i Oberstdorf 30. desember 1976.

Han var med i VM i 1974 og 1978. Sine beste plasseringer fikk han i Lahtis i 1978, der han ble nummer 26 i storbakken, nummer 29 i normalbakken og var på det svenske laget som ble nummer 6 (av 10 lag) i lagkonkurransen. I OL i 1976 ble han nummer 25 i storbakken og nummer 41 i normalbakken. Han ble nummer 22 i VM i skiflyging i Vikersund i 1977.

Odd Brandsegg ble svensk mester tre ganger. Han vant mesterskapet i normalbakke i 1976, og både normalbakke og storbakke i 1977.

Referanser
----------

1. ↑   sok.se[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Sports Reference: Odd Brandsegg Arkivert 23. desember 2009 hos Wayback Machine.
* Svenska Skidförbundet: Backe/nordisk kombination

Eksterne lenker
---------------

* (en) Odd Brandsegg – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Odd Brandsegg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Odd Brandsegg – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Odd Brandsegg – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**Kirkens SOS** i Norge er en nasjonal krisetjeneste på telefon og internett. Hvert år tar Kirkens SOS imot nærmere 200 000 henvendelser på telefon og internett.[]

Sammenslutningen består av 11 selvstendige SOS-sentre rundt i Norge, samt Landssekretariatet i Oslo. SOS-telefonen og meldingstjenesten er døgnåpen. Til sammen bemannes SOS-telefon, melding og chat av opp mot 1000 frivillige medarbeidere.[] Både innringer og frivillig medarbeider opptrer anonymt. Kirkens SOS skal være til stede for mennesker i følelsesmessig- og eksistensiell krise som trenger noen å prate med - og er samtidig et selvmordsforebyggende lavterskeltilbud. Tjenesten mottar også henvendelser på Teksttelefon for døve.

Historikk
---------

### Etableringen

Kirkens SOS ble opprettet av Oslo Bymisjon i 1974, og skulle erstatte en hjelpetelefon kalt Kirkens Nattjeneste som hadde blitt startet i Oslo i 1958 av Oslo Indremisjon. Kirkens Nattjeneste hadde blitt betjent av om lag 90 prester, men da Kirkens SOS startet opp var siktemålet at det ikke bare var prester som skulle ta imot henvendelser fra innringerne. Etter bare få måneders drift i Oslo kom det ønsker fra andre bispedømmer om tilsvarende hjelpetelefoner der, og i september 1974 deltok representanter fra samtlige bispedømmer i en konferanse om behovet for å bygge ut tilbudet over hele landet. Et par år senere åpnet Agder bispedømmeråd et Kirkens SOS-senter i Kristiansand, og deretter ble det etablert lokale sentre i alle bispedømmene.

### Krisetelefon for minoriteter

Krisetelefon for minoriteter ble etablert som et pilotprosjekt i regi av Kirkens SOS i Oslo i januar 2009, men prosjektet ble avviklet etter få år. Krisetelefonen var gratis og ble betjent på norsk og engelsk.

Økonomi
-------

Kirkens SOS mottar statlig støtte,[*av hvem?*] men er også avhengig av økonomisk støtte fra menigheter, bedrifter, stiftelser og privatpersoner.[]

Se også
-------

* Kirkens Bymisjon
* Mental Helse

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  *Med øret som antenne : sjelesorg i telefonen*. Oslo: Verbum. 1986. ISBN 82-543-0322-3. OCLC 475473112.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (se) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisiell blogg Rediger på Wikidata
* (no) Kirkens SOS på Facebook Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
***Kirken ved havet*** er en roman av Margit Sandemo fra 1982. Originalens tittel var *Kyrkan vid havet*, og den gikk først som føljetong i de nordiske utgavene av ukebladet Allers, før den ble utgitt som bok nr 26 i serien «*Margit Sandemos beste føljetonger*». 

Romanen omhandler Simon Dahlen som er på vei hjem for å dø av en uhelbredelig sykdom. På toget møter han Maya, en jente han straks faller for, og det får ham for en stund til å glemme sin situasjon. Simon er på vei hjem for å finne piken Maren Granseter, piken som var årsak til at hans ekteskap med den vakre Gitte havarerte. Da han til slutt innser at Maya og Maren er samme personen, og at begge i tillegg er utsatt for mordforsøk og vakvaskelser, må Simon vurdere mye i sitt liv. Romanen ender med at Simon og Maya gifter seg, og at Simons lege, Sven, må innrømme at han hadde tatt feil av Simons diagnose.

Utgivelser i utvalg
-------------------

* «Margit Sandemos beste føljetonger nr.26», Bladkompaniet 1985, ISBN 82-509-1548-8
* «Margit Sandemos beste dobbeltbok», Schibsted Forlag 2006

Kilder
------

* «Kjære Margit», Bladkompaniet 1994
Látrabjarg på Island
**Látrabjarg** er en 14 km lang og opp til 440 meter høy klippe som stikker ut i havet på en odde, lengst vest i Vestfirðir på Island. Klippen er Europas største fuglefjell og en meget viktig hekkeplass for millioner av sjøfugler, inkludert lunde, havsule, lomvi og alke. Klippeformasjonen er avgjørende for mange sjøfuglenes overlevelse, siden den huser opptil 40 % av den globale populasjonen for enkelte arter, for eksempel alke.

Blant fuglene som hekker på klippen er også toppskarv (*Gulosus aristotelis*), og toppskarvkolonien der er én av seks lokasjoner som overvåkes med lysloggere (GLS) av SEATRACK. De andre er Isle of May like utenfor østkysten av Skottland, Jarsteinen rett utenfor Karmøy i Rogaland, Sklinna utenfor kysten nord i Trøndelag, Røst ytterst i Lofoten i Nordland, og Hornøya rett utenfor Vardø i Finnmark.

Referanser
----------

1. ↑  Bárðarson, H.R. (1982). *Iceland: A Portrait of Its Land and People*. H.R. Bárðarson. s. 197. Besøkt 2022-02-27

Eksterne lenker
---------------

* (en) Látrabjarg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**László Sárosi** (født 12. oktober 1946 i Budapest), ungarsk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by, 1972 i München, 1976 i Montréal.

Sárosi ble olympisk mester i vannpolo under Sommer-OL 1976 i Montréal. Han var med på det ungarske laget som vant vannpoloturneringen foran Italia og Nederland. Det ungarske laget vant fire kamper og spilte en uavgjort i finalerunden som besto av seks lag. Ungarn fikk ni poeng og sølvvinnerne Italia fikk seks poeng. Sárosi spilte åtte kamper og scoret tre mål i turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1976 Canadas flagg Montréal - Gull **Gull** i vannpolo, Ungarns flagg Ungarn
* 1972 Tysklands flagg München - Sølv Sølv i vannpolo, Ungarns flagg Ungarn
* 1968 Mexicos flagg Mexico by - Bronse Bronse i vannpolo, Ungarns flagg Ungarn

Eksterne lenker
---------------

* (en) László Sárosi – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) László Sárosi – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) László Sárosi – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) László Sárosi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (hu) László Sárosi – Ungarns olympiske komité Rediger på Wikidata
**Rudy + Blitz** er et amerikansk band som ble startet av Chad Ginsburg og Dante Cimino tidlig på 90-tallet i Philadelphia-området. Dante fikk Dave Kloos til å synge og spille bass i bandet. Ruby and Blitz fikk platekontrakt med Ruffhouse/Columbia, men kontrakten ble senere oppsagt på grunn av konflikter mellom bandet og plateselskapet. Etter en stund ble bandet oppløst. Ginsburg ble medlem i CKY, Kloos flyttet til Central PA, mens Dante gjorde ingenting inntil han ble invitert til et band kalt The Loners (idag kalt Custom Deluxe) i 2000. Rudy and Blitz har dog opptrådt noen få ganger etter oppløsningen, samtlige ganger i eller ved Philadelphia.

Medlemmer
---------

* Chad Ginsburg – el-gitarist og back-up-vokalist
* Dave Kloos – vokalist/bassist/låtskriver
* Dante Cimino – trommeslager/låtskriver

Diskografi
----------

* 1995 – Thanksanyway Vinyl 7"
* 2000 – Reverb on the Click (relansert 2003)
* 2000 – Reverb On The Click Cd-R
* 2004 – The Early Years

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell Rudy + Blitz-nettside
* Rudy + Blitz - bildegalleri

| * v
* d
* r
CKY |
| --- |
| Medlemmer | Deron Miller **·** Chad Ginsburg **·** Jess Margera **·** Matt Deis |
| Studioalbum | *Volume 1* (1999) **·** *Volume 2* (1999) **·** *Infiltrate•Destroy•Rebuild* (2002) **·** *An Ånswer Can Be Found* (2005) |
| Relaterte artikler | Gnarkill **·** Foreign Objects **·** oiL **·** Rudy + Blitz |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
*Se også Rustad stasjon (Østfoldbanen)*

**Rudstad stasjon** er en jernbanestasjon på Rørosbanen. Stasjonen ligger ved Rudstad i Østerdalen, i Elverum kommune, 17 kilometer nord for Elverum stasjon og 15 kilometer sør for Rena stasjon. Fra Oslo S er det 175,90 kilometer.

Stasjonen har hatt vekslende status: Fra 1871 lasteplass, fra 1916 betjent stoppested for ekspedering av passasjerer og gods, men uten togkrysninger, fra 1929 ubetjent holdeplass, fra 1966 fullverdig stasjon med betjening som ekspederte passasjerer og gods, samt foretok togkrysninger ved behov. I 1982 ble Rudstad ubetjent stasjon uten passasjertrafikk, men kunne betjenes for togkrysninger. Fra 1984 kunne passasjerene igjen benytte stasjonen. I 1992 ble stasjonen fjernstyrt fra Hamar, men etter Åsta-ulykken i 2000 og fram til sikkerhetssystemet på Rørosbanen var gjennomgått i 2002, var Rudstad igjen betjent av togekspeditør.

Passasjertrafikken ble innstilt ved ruteskiftet i juni 2000, men passasjerer kunne igjen reise til og fra stasjonen fra ruteskiftet i januar 2006.

Pr 2007 er Rudstad en fjernstyrt, ubetjent stasjon med krysningsmuligheter og behovsstopp for passasjertrafikk. Stasjonsbygningen ble revet på 1980-tallet, og stasjonen kan betjenes lokalt fra et reléhus på samme sted. Det er pr august 2007 ingen rutemessige krysninger på stasjonen.

Rudstad stasjon kom i søkelyset i januar 2000 etter Åsta-ulykken, da nordgående tog angivelig skal ha kjørt ut fra stasjonen mot rødt utkjørssignal.

Referanser
----------

1. ↑  Dagbladet – reportasje om togekspeditør på Rudstad
2. ↑  «Jernbaneverket - informasjon om Rudstad stasjon». Arkivert fra originalen 29. september 2007. Besøkt 8. august 2007.
3. ↑  Jernbaneverket – Grafiske ruter for Rørosbanen juni 2007 Arkivert 29. september 2007 hos Wayback Machine.
4. ↑  Regjeringsdokument om Åsta-ulykkens omstendigheter (NOU-dokument november 2000)[*død lenke*]

Litteratur
----------

* Thor Bjerke og Finn Holom (2004). *Banedata 2004*. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 102–103. ISBN 82-90286-28-7.
* Thor Bjerke og Roar Stenersen (2002). *Rørosbaneboka*. s. 221. ISBN 82-90286-24-4.
* Aasmund Dahl, red. (1988). *Bygningsregistrering: Rørosbanen, Hamar distrikt*. NSB Arkitektkontoret. s. 115–122.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Bane NORs informasjonsside om Rudstad stasjon
* (no) Rudstad stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
* (no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Rørosbanen (Hmr.)


| **Forrige stasjon** |   |  |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Åsta |  | Rørosbanen |  | Øksna |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Network Statement
 |
**Redvald Larssen** (født 11. april 1872, død 2. februar 1951) var en norsk politimann. 

Redvald Larssen var småbrukersønn fra Sør-Fron, som etter underoffiserskolen og 8 dagers politiopplæring begynte ved Kristiania-politiet i 1893. Etter 4 år som patruljerende konstabel på Grønland og Vaterland, ble han forfremmet til oppdagelsesbetjent. Han ledet politiets fremmedkontor 1908–19, og var kriminalavdelingens overbetjent fra 1919 til han gikk av for aldersgrensen i 1937.

Larssen var engasjert i sikkerhetstjenesten i forbindelse med kroningen i 1906, keiser Wilhelms besøk i Balestrand i 1913, og andre nasjonale begivenheter. Han var sentral i etterforskningen av flere kjente kriminalsaker; blant annet von Rautenfels-affæren i 1917, da en gruppe finske sabotører i tysk tjeneste ble avslørt og omkring 1 000 kilo sprengstoff beslaglagt på Grünerløkka.

Larssen underviste i praktisk etterforskning ved Statens Politiskole fra 1919 til –40, og sto for oppbyggingen av Politimuseet, som han bestyrte til 1942.

Han engasjerte seg også i politikken, var bystyrerepresentant for Venstre i flere perioder, og aktiv i Måteholdsrørsla etter opphevelsen av alkoholforbudet. Han var blant medstifterne av og senere styremedlem i Polititjenestemennenes forening, og (som eneste ikke-jurist) medlem av Politilovkomiteen 1912–14.

Redvald Larssen utga i 1946 boken *Fra vekterstuen til Møllergaten 19: erindringer fra 44 års tjeneste ved Oslo politi* (Aschehoug), der både hans egen karriere og politiets historie er forsøkt satt inn i en kulturhistorisk ramme.

Kilder
------

* Gard Espeland, «Politidetektiven frå Søre Li'n», *Fronsbygdin* 2005, s. 124 -- 136

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon
 |
Øst-Trakia i blått, deler av asiatiske Tyrkia i grått.
Elven Maritsa (tyrkisk Meriç) utgjør grensen mellom vestlige og østlige Trakia.
**Øst-Trakia** (tyrkisk: Doğu Trakya; bulgarsk: Източна Тракия, *Iztochna Trakiya*; gresk: Ανατολική Θράκη, *Anatoliki Thraki*), også kjent som *tyrkisk Trakia*, er den del av Tyrkia som er geografisk en del av sørøstlige Europa, og som er den østlige delen av den historiske regionen Trakia. Området omfatter territoriene til de tyrkiske provinsene Edirne, Tekirdağ og Kırklareli, foruten også de områder på det europeiske kontinent som er en del av de tyrkiske provinsene Çanakkale og Istanbul.

Geografi
--------

Øst-Trakia, også kjent som europeiske Tyrkia, har et område på 23 764 km², hvilket er tre prosent av Tyrkia, og en befolkning på rundt 10 millioner mennesker, rundt 12 prosent av den totale tyrkiske befolkning. Befolkningstettheten er på rundt 430 mennesker per km², sammenlignet med rundt 80 mennesker per km² for den asiatiske delen av Tyrkia (Anatolia eller Lilleasia). 

Den europeiske og asiatiske delen av Tyrkia er skilt av Dardanellene, Bosporos (kollektivt kalt for det tyrkiske stredet) og Marmarahavet, en rute på rundt 361 km. Den delen av Øst-Trakia som ligger lengst sør er kalt for Gallipolihalvøya. Europeiske Tyrkia har grenset mot Hellas i vest for 212 km og i nord mot Bulgaria i 269 km, og med Egeerhavet i sørvest og Svartehavet til nordøst.

Referanser
----------

1. ↑   «Turkey», fao.org
2. ↑   «Geography of Turkey»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** NKC
 |
Reel Image var et norsk filmproduksjonsbyrå som var aktiv fra 1990 til 2001. Selskapet produserte mange kjente norske reklamefilmer, på oppdrag for byråer. Selskapet ble startet av Birger Libell og Steinar Jøranstad, og senere utvidet med Truels Zeiner-Henriksen. Selskapet vant blant annet reklameprisene Gullfisk for Beste reklamefilm 1995 (Japp, "Rasta"), og var sølvrutevinner blant annet i 1994 og 1995. Som kunder hadde byrået blant annet Boklubben Nye Bøker, Europeiske Forsikring, Lillehammer-OL, Torky, Sjøvett, Bellona, Comfort, American Express og IBM.

Referanser
----------

1. ↑  Jacobsen, Bjørn (1993). *Fra klisjé til TV2*. Kreativt forum. ISBN 8290997043.
2. ↑  «Gullgutt fra Odda i reklamebransjen». *Hardanger Folkeblad*. Ullensvang. 26. februar 1996.
3. ↑  *Gullboken 95/96 : bransjeoversikt over TV- og videoprodusenter*. Gullruten. 1996.
4. ↑  «VG lørdag 10.07.1993». *www.nb.no*. Besøkt 1. mars 2021.
5. ↑  «Sølvrose til OL-film». *Tromsø*. 6. november 1993.
6. ↑  Buan, Inge (1993). *Marknaden 1*. [Oslo]: Aschehoug. ISBN 8203138578.
7. ↑  «Fikk Cannes-pris for reklamefilm». *Fredriksstad Blad*. 27. september 1995.
**Matthew Charles «Matt» Czuchry** (født 20. mai 1977 i Manchester i New Hampshire) er en amerikansk skuespiller. Han vokste opp i Johnson City i Tennessee, med moren og faren og to brødre og en søster: Mike, AJ og Karen.

Gilmore Girls
-------------

Matt er kjent for rollen som Logan Huntzberger i TV-serien *Gilmore Girls*. I serien spiller han en student på Yale University. Familien hans er rik og faren hans eier the *The New York Times*. På skolen er Logan en populær gutt blant jentene – en ordentlig sjarmør.[] Huntzberger har aldri kalt noen hans kjæreste og liker å rote med de peneste jentene på skolen, men det var før han traff Rory Gilmore.

Logan ville først ikke be Rory ut fordi han ikke følte seg som kjæreste-materiale, noe han mente Rory var. Hun insisterte på at hun kunne være en av de mange jentene han gikk ut med fordi hun ville være sammen med han. Rory blir fort sjalu når hun ser Logan med andre jenter og prøver å hevne seg og Logan blir sjalu når hun går ut med vennene hans. Gilmore forteller at hun ikke lenger klarer å være «one of the many» og Logan bestemmer seg for å bli kjæresten til Rory ettersom han ikke klarer å gi slipp på henne. De to utvikler et romantisk forhold, noe som moren til Rory (Lorelai Gilmore, spilt av Lauren Graham) ikke liker.

*The Good Wife*
---------------

Han spilte også en sentral rolle som karakteren «Cary Agos» i den amerikansk rettsdramaserie *The Good Wife* (norsk tittel *Brutte løfter*).

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 28. april 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Matt Czuchry – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Matt Czuchry på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Matt Czuchry i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Matt Czuchry på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Matt Czuchry på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Matt Czuchry hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Matt Czuchry hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
**Matthew Christopher Deis** (født 13. desember 1983 i Peterborough i New Hampshire) er en profesjonell, amerikansk musiker. Han har tidligere ved medlem av det Massachusetts-baserte metalbandet All That Remains og det Pennsylvania-baserte bandet CKY. Han forlot CKY i mai 2010.

Deis bodde i New Hampshire til fireårsalderen da familien flyttet til West Springfield i Massachusetts. Han har vært opptatt av musikk siden han var svært ung. Han har spilt piano fra han var fem år gammel, og drev også med klarinett i barneskolen. Da han ble eldre ba han foreldrene om å få gitar og starta sitt første band, *Nameless Fear*. Han spilte i Nameless Fear fra han var 13 til han var 17. Han forlot bandet for å spille bass i bandet Lost Inside a Rubix Cube (som senere skiftet navn til The Amber Fashion). Deis fikk undervisning i gitar av hovedgitaristen i All That Remains, og begynte senere å spille bass i bandet. I løpet av tida i bandet rakk han å spille bass på albumet *This Darkened Heart*, et album han også var med på å skrive. Dette førte til at han fikk være med på turneer over store deler av verden sammen med band som Gwar, Slipknot, As I Lay Dying og Killswitch Engage. 

I 2005 grep Deis sjansen til å bli bassist for CKY. Han har siden turnert både i Amerika og Europa med bandet. Bandet fortsette å turnere for å promotere deres nyeste album, *An Ånswer Can Be Found*. Han har vært med i skriveprosessen siden han ble med i bandet. På bandets nettsides FAQ står dette: «Since obtaining Matt Deis as a bassist, the rest of the band have stated that Deis will write and record on the next CKY album.» («Etter å ha fått med Matt Deis som bassist, har resten av bandet gjort det klart at Deis vil skrive og spille på CKYs neste album.»)

Ifølge Matts personlige nettside nevner han Rudy Sarzo, Marcus Miller, Paul McCartney, Stanley Clarke, Billy Gould og Sting som dem han har latt seg inspirere mest av. Deis har også et sideprosjekt sammen med noen venner han har kjent siden barndommen, kalt «The Man The Myth». I denne gruppa spiller han gitar.

Referanser
----------

1. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* (engelsk) Intervju med Matt Deis

Eksterne lenker
---------------

* (en) Matt Deis på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Matt Deis på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
CKY |
| --- |
| Medlemmer | Deron Miller **·** Chad Ginsburg **·** Jess Margera **·** Matt Deis |
| Studioalbum | *Volume 1* (1999) **·** *Volume 2* (1999) **·** *Infiltrate•Destroy•Rebuild* (2002) **·** *An Ånswer Can Be Found* (2005) |
| Relaterte artikler | Gnarkill **·** Foreign Objects **·** oiL **·** Rudy + Blitz |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Nils Johnsen Borten** (født 5. oktober 1857 i Flå i Sør-Trøndelag, død 15. mai 1947 samme sted) var en norsk gårdbruker, underoffiser og politiker (H) som var ordfører i Flå 1902–1910.

Han var sønn av gårdbruker John Nilsen Borten og hustru Sigrid Andersdatter Kirkflaa på Borten (Oppstu) i Flå. Morbroren Erik Andersen Kirkflaa, som dessuten var gift med farens søster, Marit, var den første ordføreren i Flå. En annen av farens søstre, Kari, var gift på Reitan i Flå og mor til ordfører Henrik Larsen Reitan. Nils Borten giftet seg i Nidarosdomen i 1899 med Caroline Margrete Milde, datter av pottemaker Karl Johan Milde i Trondheim. De var barnløse.

Han ble vervet som artillerist i 1877 og fikk fastlønnet stilling som overkonstabel ved 8. batteri ved Artilleriregiment nr. 3. Han gikk også Den kongelige norske artilleribrigades underoffiserskole i Kristiania (Oslo). Han var kontorist ved Gauldal sorenskriverembede på Kvål i 11 år før han fikk skjøte på farsgården Borten i 1892. Han solgte den i 1932.

Nils Borten stod i bygdens politiske tradisjon etter sin morbrors «Kirkflaaparti», som moderat venstremann eller høyremann. Borten var ordfører i Flå 1902–1910 og styreformann i Flå sparebank 1904–1913 og 1918–1920. Han tok i 1893 initiativet til å danne Gauldal telefonsamlag, hvor han var styreformann i en mannsalder.

Referanser
----------

1. 1 2  Byboth, Peder (1974). *Flå. Gårds- og slektshistorie*. Melhus kommune ved bygdeboknemnda i Flå. s. 48, 67 og 435.
2. 1 2 3 4  *Biografialbum A.R. 3 1767–1931. Trøndere som er utdannet som artilleriunderoffiserer og andre underoffiserer som har gjort sin militærtjeneste ved artilleriavdelingen i Trøndelag*. Trondheim: Feltartilleriregiment nr. 3’s befalslag. 1960. s. 199.
3. ↑  «Ministerialbok for Trondheim prestegjeld, Vår Frue kirke sokn 1880–1901 (1601M5)». Digitalarkivet. Besøkt 2. desember 2018.
4. ↑  Byboth, Peder (1974). *Flå. Gårds- og slektshistorie*. Melhus kommune ved bygdeboknemnda i Flå. s. 433.
5. 1 2  «Dødsfall». *Adresseavisen*: 4. 16. mai 1947.
6. ↑  «Flaa». *Trondhjems Adresseavis*: 1. 26. oktober 1904.
7. ↑  Kuvås, Kåre (1990). *Melhus sparebank 150 år 1840–1990*. Melhus. s. 62.
8. ↑  «Nils Bortens minne». *Adresseavisen*: 8. 17. juli 1947.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
Rudshøgda stoppested.  Sveinhaug, Mikkel/Hedmarksmuseet (1915)
Rudshøgda stasjon. Foto: Prestkværn, Håkon/Hedmarksmuseet 
**Rudshøgda** er ei bygd midt mellom Brumunddal og Moelv i Ringsaker kommune i Innlandet fylke. Stedet har siden E6 ble forlenget fra Økelsrud nord for Brumunddal og fram til Mjøsbrua ved Moelv i 1986 endret seg fra å være et skogsområde til et industri- og handelsområde. Plasseringsmessig er det midt mellom de tre mjøsbyene Hamar, Gjøvik og Lillehammer.

Fra 1915 til 1994 var Rudshøgda tilknyttet jernbanenettet gjennom Rudshøgda stasjon.

Alf Prøysen
-----------

* Rudshøgda er også kjent for å være hjemstedet til Alf Prøysen, med PrøysenstuaRudshøgda er også kjent for å være hjemstedet til Alf Prøysen, med Prøysenstua
* Prøysenhuset ble etablert i 1997 som et museum over Prøysens liv og verkPrøysenhuset ble etablert i 1997 som et museum over Prøysens liv og verk
* Nytt Prøysenhus åpnet i juli 2014Nytt Prøysenhus åpnet i juli 2014

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Julussdalen** er et mindre dalføre i Elverum og Åmot kommuner i Innlandet fylke. Julussdalen er om lag 30 kilometer lang, har blandingsskog og noe myrområder. Det er spredt bebyggelse i dalføret, særlig i nedre del på Elverumssiden. Eldre gårdsnavn er Skavhaugen, Julussmoen, Nymoen, Gammelmo, Neverlia og Storbekken, alle på Elverumssiden. Det er mange historiske anlegg, som koier, møller og setrer.

Dalen har navn etter elven Julussa som er en meanderelv med utspring fra Bergesjøen (318 moh.) og renner mot nord gjennom dalføret til Rena i Åmot kommune. Julussa er kjent for tømmerfløting, og Julussakonflikten i 1927 var av nasjonal betydning. Siste tømmerfløting var i 1969. Navnet Julussa kan ha to betydninger: Ljodlaus (a) den lydløse, eller fra hjulhus (i mølle).

Mange av gardsbrukene i dalen er nedlagt, og det er omtrent ingen som har beitedyr lenger. Dalen har også vært hjemsted for et revir med ulver, som har skapt en del konflikt. Noen av de som bor i dalen arbeider på tettstedene Rena og Elverum, og en hel del av de som bor der driver med trekkhunder på hobbybasis. Stedet er populært for landeveissyklister, det er flere sykkelruter i dalen. Det drives også elgjakt i dalen. Tidligere var det en barneskole på Julussmoen på Elverumssida, men denne har siden blitt nedlagt.

Se også
-------

* Julussa
* Julussakonflikten

Referanser
----------

1. ↑  Trine H. Løken og Kristin Søgård (18. oktober 2005): Elghund tatt av ulv i Julussdalen. *Østlendingen*
2. ↑  Kjetil Brorson Dahl
 (17. februar 2012): – Skjøt ulv ulovlig, slipper straff. *Østlendingen*
3. ↑  Sykkeltur i Julussdalen, ut.no
«Tuzla» har flere betydninger.

**Tuzla** er en by og kommune i delstaten (entiteten) Føderasjonen Bosnia-Hercegovina i Bosnia-Hercegovina. Foreløpige tall fra folketellingen i 2013 viste at Tuzla hadde 120 441 innbyggere. Tuzlas navn kommer av *tuzlu*, det tyrkiske ordet for salt.

Byen er kjent for sin omfattende fremstilling av salt, fra underjordiske gruver under hele byen. Denne utnyttelsen har ført til at byen bokstavelig talt har sunket flere meter i løpet av tiårene, og dette har ført til og fører fortsatt til store materielle skader. I museet Solni Trg finnes utstilt flere hundre år gamle redskaper brukt til saltfremstillingen, og andre ting som vitner om at Tuzla regnes for å være byen med den eldste kontinuerlige bosetningen i Europa.

Et av byens fremste kjennemerker den saltholdige innsjøen, beliggende i sentrum. Under kommunismen i tidligere Jugoslavia utviklet Tuzla seg til et stort industrielt og kulturelt senter. Tuzla er også anerkjent som den mest multikulturelle og tolerante byen under krigen fra 1991 til 1994, som greide å beholde sitt etniske mangfold og samhold da alle andre byer langt på vei hadde tapt den kampen.

Referanser
----------

1. ↑  PRELIMINARNI REZULTATI. Popisa stanovništva, domaćinstava i stanova u Bosni i Hercegovini 2013. PRELIMINARY RESULTS. Of the 2013 Census of Population, Households and Dwellings in Bosnia and Herzegovina Arkivert 23. november 2018 hos Wayback Machine. Sarajevo: Agencija za statistiku BiH, s. 11.
2. ↑  «salt»[*død lenke*] Bokmål—tyrkisk , *Lexin*

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tuzla – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Radio Slon (på bosnisk) Arkivert 29. oktober 2016 hos Wayback Machine.
* En avis i Tuzla (på bosnisk)
* Kapija 25.05.1995.massacre in Tuzla (på bosnisk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Fredagsbønn ved middagstid
**Fredagsbønnen**, eller **jumu'ah**, (arabisk: صلاة الجمعة, *ṣalāt al-jum‘ah*) er den felles bønn i moskéen ved middagstid på fredagen og regnes oftest som en plikt for alle voksne mannlige sunnimuslimer.

Fredagsbønnen skiller seg i opplegget i noen grad fra middagsbønnen øvrige dager i uken, men den største forskjellen utgøres av den preken, *khutba*, som holdes av imamen, det vil si bønnelederen, eller noen annen fremstående person, før det felles bønneritualet.[]

Litteratur
----------

* S.D. Goitein: "The Origin and Nature of the Muslim Friday Worship" in *Muslim World* 49 (1959), s. 183–195.
* Miriam Younes: *Diskussionen schiitischer Gelehrter über juristische Grundlagen von Legalität in der frühen Safawidenzeit: das Beispiel der Abhandlungen über das Freitagsgebet*. Würzburg 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNF (data) **·** BNF (data)
 |
**Tsjulym** (russisk: Чулым) er ei elv i det endorheiske nedslagsfeltet til innsjøen Tsjany i den sørøstlige delen av det vestsibirske lavland i Russland. Elva er 392 km lang, med et nedslagsfelt på 17 900 km². 

Tsjulym dannes av flere tilløpselver i sumpene *Tojskoje Zajmisjtsje* (russisk: Тойское Займище) og *Trosjinskoje Zaimisjtsje* (russisk: Трошинское Займище) nord for Barabasteppene, rundt 100 km nordvest for Novosibirsk og 150 moh. Elva krysser Barabasteppene i sørvestlig retning, og løper gjennom innsjøene Sargul (russisk: Саргуль, 34,6 km²) og Urjum (russisk: Урюм, 84,1 km²) og munner til slutt på 106 moh ut i innsjøen Malyje Tsjany (russisk: Малые Чаны – oversatt: *Lille Tsjany*), som igjen er knyttet til Tsjany-sjøen gjennom et kort sund.

I det nederste løpet er elva rundt 30 m bred, og ca. 5 m dyp. De viktigste sideelvene er Suma (fra venstre), og Kargat (fra høyre).

I elvas øvre løp ligger byen Tsjulym, som har sitt navn fra elva. Her krysses elva av den transsibirske jernbanen og hovedveien M51.

Tsjulym er frosset over fra november til april/mai.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Jump5** var en amerikansk kristen popgruppe. Jump5 ble splittet i slutten av 2007.

Til tross for gruppens navn, var det bare fire medlemmer igjen den siste tiden: Chris Fedun, Brandon Hargest, Brittany Hargest og Lesley Moore.

Libby Hodges var en del av originale Jump5, men sluttet tidlig i 2004. Hun var med på en sang på Jump5s siste album, *Hello & Goodbye*. Natasha Noack var et forbigående Jump5-medlem sommeren 2004 og erstattet Libby etter at hun forlot Radio Disney-sommerturneen som Jump5 hadde. I mai 2004 etter turneen, avgjorde gruppen felles at det ville være best å fortsette med de fire opprinnelige medlemmene, og Natasha forlot gruppen. Natasha satser nå på en solokarriere. 

Jump5 har blant annet turnert sammen med Aaron Carter, Play, A-Teens, Baha Men, Zoegirl og Radio Disney Live.

9. oktober 2007 lanserte gruppen sitt siste album, *Hello & Goodbye*.

Album
-----

* *Jump5* (2001)
* *All the Time in the World* (2002)
* *All The Joy In The World* (2002)
* *Accelerate* (2003)
* *Dreaming in Color* (2004)
* *Rock This Christmas* (2005)
* *Hello & Goodbye* (oktober 2007)

Videoer
-------

Per 2007 har Jump5 utgitt 8 musikkvideoer:

* *Spinnin' Around*
* *God Bless the USA*
* *All I Can Do*
* *Beauty and the Beast*
* *Aloha E Komo Mai*
* *Do Ya*
* *Beautiful World*
* *Hawaiian Roller Coaster Ride*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jump5 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Jump5 på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Jump5 på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Jump5 på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Jump5 på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Jump5 på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Jump5 på AllMusic Rediger på Wikidata
* Offisiell fanclub
* Jump5fans.net
* Jump5 Video

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Tsjornie Bratja** er to vulkanske øyer, *Tsjirpoj* og *Brat Tsjirpojev* (russisk for «Tsjirpojs bror») i Kurilene i Russland. De ligger mellom Simusjir og Urup. De to naboøyene ble kalt Tsjirpoj etter den største av de to.

De to øyene er omgitt av mange mindre holmer og i lag ble hele øygruppen kalt *Tsjernyje Bratia* (russisk for «svarte bror»). Tsjirpoj, den nordligste av de to øyene, har et areal på 21 km², mens Brat Tsjirpojev har et areal på 16 km². Mellom øyene ligger Snousundet. 

Vulkanen Tsjernoga er den høyeste vulkanstrukturen på øya Tsjirpoj og det høyeste punktet på øya med en høyde på 691 meter over havet. Den høyeste strukturen på begge øyene er på Brat Tsjirpojev der den 749 meter høye Brat dominerer øya. Brat har ikke hatt utbrudd i historisk tid. På en annen side blir vulkanen Tsjernoga regnet for å være aktiv. 

Øyene og de små holmene rundt er de eneste eksisterende delene av en delvis undersjøisk kaldera, som er 8–9 km bred. 

Brat Tsjirpojev er den sørligste av fem store stellersjøløvekoloniene på Kurilene. 

Administrativt hører øyene til Sakhalin oblast.

Kilder
------

* Tsjirpoj på Global Volcanism Program
* Geografisk data[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Sakhalin Oblast[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Tsjukhlomasjøen** (russisk: Чухломское озеро – *Tsjukhlomskoje ozero*) er en innsjø i Kostroma oblast i Russland. Den ligger 148 meter over havet, og har et areal på 48,7 km², og en dybde på 4,5 meter. 

Sjøen har en nesten sirkelrund form, med en diameter på 6-7 kilometer. Breddene er flate og myrlendte. Bunnen består av mudder og silt. Sjøen er frosset over fra slutten av oktober til slutten av april. Inn i Tsjukhlomasjøen renner flere mindre elver. Sjøen har et utløp mot nordvest, som renner mot elva Kostroma. 

Ved sjøens sørøstre bredd ligger byen Tsjukhloma. Ved nordbredden, i landsbyen Nozjkino, ligger klosteret Avraamijevo-Gorodetskij, grunnlagt på 1600-tallet.

Referanser
----------

1. 1 2  «Озеро Чухломское». *Russlands statlige vannregister* **(russisk)**. Besøkt 1. september 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lake Chukhloma – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Per Kristian Skalstad** (født 9. mai 1972) er en norsk dirigent og fiolinist fra Drammen.

Han er utdannet i fiolinspill under Lars Anders Tomter ved Norges musikkhøgskole (1995) og fikk diplom i dirigering under Ole Kristian Ruud fra samme sted (2002). Skalstad har gitt ut en rekke plater med Det Norske Kammerorkester og Oslo Strykekvartett som han startet i 1991. Han var andre konsertmester for Den Norske Operas orkester (1993–2005).

Skalstad dirigerer jevnlig alle norske symfoniorkestre. Han har særlig vært aktiv som ballett- og operadirigent de senere år, og har siden 2004 hatt et nært samarbeid med Den Norske Opera & Ballett.

(www.skalstad.com)

Utgivelser
----------

* Duo a Corda, *Con amore* (MTG, 2003). Sonater av Beethoven og Anton Diabelli. Med Drammensmusikerne Birgitte Stærnes og hennes mann.
* *Musikk av Johan Halvorsen* (2L, 2003). Skalstad spiller på Halvorsens Rogeri fra 1705. Med Tor Espen Aspaas.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Per Kristian Skalstad på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Per Kristian Skalstad på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Per Kristian Skalstad på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Krasjan for *Vytautas den stores orden*. **Krasjan** er en betegnelsen for ordensstjernen som tilhører insigniene for en orden. Ordensstjerner benyttes for høyere grader av en orden, i norsk sammenheng for de to øverste gradene, storkors og kommandør med stjerne, av St. Olavs Orden og Den Kongelige Norske Fortjenstorden. 

I ordensvesenets tidligste periode kunne en krasjan være laget av tøy og påsydd drakten, eventuelt være brodert. Fra begynnelsen av 1900-tallet ble det vanligst med ordensstjerner laget i metall. Størrelsen på ordensstjernen kan variere etter klasse og grad, både i diameter og med hensyn til antall stråler. 

Ordensstjerner bæres på brystet.

Etymologi
---------

Ordet kommer fra fransk *crachat*, «spyttklyse», opprinnelig en betegnelse som av folk fra lavere sosiale sjikt foraktelig ble slynget – liksom en spyttklyse – mot folk med nesa i sky. Ordet er belagt i fransk fra rundt den franske revolusjon i betydningen «dekorasjon».

Referanser
----------

1. ↑  «Ordensstjernen» i Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: Europæiske ordner i farver, København: Politikens forlag, 1966, s. 19.
2. ↑  Jfr. *Le Trésor de la langue française*, s.v. crachat.

Kilder
------

* «Ordensklasser og -insignier» i Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966, s. 19
**Larbi Belkheir** (født i Frenda (nær Tiaret) i 1938, død 28. januar 2010) var en algerisk offiser og politisk figur.

Han ble medlem av den franske hæren, og nådde snart graden fenrik. I 1960, seks år inn i den algeriske selvstendighetskampen, skiftet Belkheir side i kampene og ble medlem av National Liberation Army. Etter Algeries uavhengighet fra Frankrike i 1962, ble Belkheir sendt til Sovjetunionen for videre militær opplæring. Etter hjemkomsten ble han stabssjef ved Ouargla, deretter for hele andre militære regionen (rundt Oran). I 1975 ble han direktør for Enita, en militær teknisk institutt i Bordj El Bahri. 

Han sto nær den neste algeriske presidenten, Chadli Bendjedic. Belkheir var ansatt som generalsekretær i det politiske formannskapet, og som leder for den algeriske regjeringen, samtidig som han steg i de militære gradene. Fra 18. oktober 1991 til den 19. juli 1992, etter at det første frie valget ble gjennomført i Algerie, ble Belkheir utnevnt til innenriksminister av presidenten. Men, i 1992, var Belkheir en av mange som var misfornøyde med resultatet av det siste valget, og Belkheir hjalp til under det militære statskuppet som avsatte president Chadli Bendjedid og som annullerte valget. Dette var starten på den algeriske borgerkrigen. 

I august 2005 ble Belkheir utnevnt til Algeries ambassadør til Marokko. I 2001 ble Belkheir beskyldt av Hichem Abboud for å ha bestilt drapet på en aktivist ved navn Ali Mecili i Paris i 1987, og Belkheir svarte med å saksøke Hichem Abboud for injurier, uten å lykkes med det. I desember 2003 fremmet en algerisk flyktning, Mehdi Mosbah, en sak mot Belkheir i var i Paris på dette tidspunktet for tortur, på bakgrunn av at Belkheir hadde ledet det algeriske innenriksdepartementet i en lengre periode og var dermed ansvarlig for politiets opptreden og avhørsmetoder, men Belkheir forlot Frankrike kort tid etter dette. Belkheir døde 28. januar 2010 i Morgue de Ain Naadja, og ble begravet på kirkegården i Ben Aknoun.

Referanser
----------

1. ↑   in.reuters.com[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |