recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Lincoln Futura
**Lincoln Futura** var en konseptbil fra Fords underavdeling Lincoln. Bilen ble håndbygget av Ghia i Italia, kostet 250 000 dollar å bygge og ble første gang presentert på bilutstillinger i 1955.

Karosseridesignet var svært ekstravagant, og besto blant annet av en dobbel bobletopp i klar plast og svært store halefinner både foran og bak. I motsetning til mange andre konseptbiler var Futura også utstyrt med en fullt fungerende drivlinje, og kunne derfor kjøres som en vanlig bil. Den opprinnelige fargen var hvit, og bilen var en av de aller første lakkert med perlemorlakk. Under panseret plasserte Lincoln en 368 kubikktommers V8-motor, mens bilen var bygget på chassiset fra Lincoln Mark II.

Futura var en suksess som konsept- og showbil, og fikk svært mye oppmerksomhet. Det ble produsert både leketøy og modeller av bilen, og designerne hentet inspirasjon fra Futura når de designet senere produksjonsmodeller for Lincoln til 1956 og 1957. Bilen fikk også en rolle i spillefilmen *«It Started with a Kiss»* fra 1959, med Glenn Ford og Debbie Reynolds i hovedrollene. Før filminnspillingen ble bilen lakkert rød, da det var vanskelig å filme perlemoreffekten i den hvite lakken.

Batmobile
---------

Lincoln Futura Batmobile
Bilen ble senere solgt til bilbyggeren George Barris, men da bilen ikke kunne registreres parkerte han den i bakgården sin, hvor den ble stående i en årrekke. Da Barris ble kontaktet av American Broadcast Company i 1966 med spørsmål om han kunne bygge en bil til deres nye TV-serie Batman kontaktet Barris designeren Dean Jeffries. Først presenterte de to et design basert på en 1959 Cadillac, men da TV-selskapet ønsket seg bilen ferdigstilt raskere enn de to kunne klare bestemte de seg for å ta utgangspunkt i Futura.

Senere ble ytterligere fem duplikater av Lincoln Futura bygget av Barris, mens drivverk og motor i den originale senere ble erstattet med deler fra en Ford Galaxie.

Se også
-------

* Ford Falcon
* Ford Fairmont
* Ford Futura

Eksterne lenker
---------------

* LincolnFutura.com
* En omfattende side om Futura
* Den opprinnelige Batmobile på Barris' egne nettsider
**Vladimir Ivanovitsj Akimov** (russisk: Владимир Иванович Акимов; født 20. juli 1953 i Moskva, død 20. juli 1987 i Moskva) var en sovjetisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.

Akimov ble olympisk mester i vannpolo under Sommer-OL 1980 i Moskva. Han var med på det sovjetiske laget som vant vannpoloturneringen foran Jugoslavia og Ungarn. Akimov spilte åtte kamper og scoret to mål i OL-turneringen.

Hans eldre bror Anatolij var også vannpolospiller og vant OL-gull for Sovjetunionen 8 år tidligere under Sommer-OL 1972 i München.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Gull **Gull** i vannpolo, Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Referanser
----------

1. ↑   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vladimir Akimov – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Vladimir Akimov – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Vladimir Akimov – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Vladimir Akimov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Viktor Stanislavovitsj Koval** (russisk: Ви́ктор Станисла́вович Кова́ль; født 29. september 1947 i Moskva i RSFSR i Sovjetunionen, død 1. februar 2021 i Moskva) var en russisk forfatter, kunstner og (på 1950-tallet) barneskuespiller.

Hans karriere begynte i 1955. Hans best kjente roller var som *Sasja* i kriminalfilmen *Rumjantsevaffæren* (1955, *Дело Румянцева*) og som *Ivanov* i dramafilmen *En uvanlig sommer* (1957, Необыкновенное лето).

I 1970-årene ble han kjent som dikter; mot slutten av 1980-årene ble han del av den celebre diktergruppen *Almanakh* («Альманах»): M. Eisenberg, S. Gandlevskij, T. Kibirov, V. Koval, D. Novikov, D.A. Prigov, L. Rubinstein). Han utgav i alt fire diktsamlinger.

Koval døde 1. februar 2021 i Moskva av covid-19, i en alder av 73 år.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Коваль Виктор Станиславович, www.biografija.ru[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Умер Виктор Коваль», utgitt 1. februar 2021, besøkt 2. februar 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Поэт и актер Виктор Коваль умер от коронавируса

Eksterne lenker
---------------

* (en) Viktor Koval på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Viktor Koval hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC
 |
Den valakiske fyrsten Vlad Tepes (1431–1476). Portrettet, som er malt sist på 1500-tallet, er i dag i Schloss Ambras i Innsbruck.
Bran-borgen i Romania ble bygd i 1377. Den skal ha tilhørt Vlad Tepes og markedsføres i dag som «Draculaslottet».
Vlad Țepeș' borg i Poienari i Transilvania i Romania ble reist tidlig på 1300-tallet. Den ligger i dag i ruiner.
**Vlad Țepeș** (uttalt [ˈvlad ˈtsepeʃ], rumensk for «Vlad spidderen», også kalt **Dracula,** «Dragens sønn», eller **Vlad III Dracula** etter sin far Vlad Dracul; født november eller desember 1431, Sighișoara, død 14. desember 1476) var en hærfører og fyrste av fyrstedømmet Valakia i det nåværende Romania i årene 1448, 1456–1462 og 1476. Kallenavnet Dracul kommer av farens medlemskap i Drakeordenen, en ridderorden dannet til forsvar mot Det osmanske riket. 

Vlad Țepeș ble styrtet i 1462 av ungarerne, men ble satt fri av befolkningen og kom tilbake i 1476. Samme år ble han drept av tyrkerne.

Vlad Țepeș styrte med jernhånd og deltok i en rekke vellykkede slag mot tyrkerne. Han var populær blant befolkningen, blant annet fordi han skal visstnok ha utryddet korrupsjonen blant skatteinnkreverne. 

Vlad Țepeș var imidlertid en brutal hersker, og lot anslagsvis mellom ti og tyve tusen mennesker, blant annet tyrkiske krigsfanger, bli spiddet levende på påler uten å skade vitale organer slik at smerten varte lenger før døden inntraff. Vlad Țepeș' brutalitet skapte myten om at han var vampyr, og denne skikkelsen skal ha gitt navn og tittel til hovedpersonen i den irske forfatteren Bram Stokers berømte roman *Dracula* fra 1897 om vampyrgreven Dracula fra området Transilvania nord for Valakia.

30 km vest for byen Brașov i Romania ligger landsbyen Bran og en borg som knyttes til Vlad Țepeș, og som overfor turister presenteres som «Draculaslottet» etter filmen *Bram Stokers Dracula* i 1992. Imidlertid er det lite sannsynlig at han tilbragte mer enn korte besøk her. Bran-borgen, som ble bygd i 1377, er i dag en turistattraksjon.

Vlad Țepeș' faktiske hjem og tilholdssted var borgen i Poienari i Valakia. Denne er idag i ruiner, etter et jordskjelv i 1915.

Se også
-------

* Dracula

Referanser
----------

1. ↑   NBC News, www.nbcnews.com, besøkt 14. november 2019[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Genealogics[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  McNally & Florescu. In Search of Dracula. New York Graphic Society, Greenwich Conn. 1972. Pg 35. Sitert i

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vlad III the Impaler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Vlad Ţepeş – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Biografi (på engelsk) Arkivert 5. mars 2023 hos Wayback Machine.
* Bran-borgen (på engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** RLS **·** BNE
 |
**Jørgen Norodd Jørgensen** (født 26. april 1911, død 21. april 1998) var en norsk lærer og kunstner.

Han var lærer ved Kanebogen skole i Harstad. Jørgensen var dirigent for sangkoret «Lurlokk» 1935–1958.

Han tegnet blant annet mange tegninger av gamle Harstad. På denne måten ble mange gamle og kjente bygninger, som senere enten har blitt ødelagt eller revet, ivaretatt gjennom hans tegninger. I forbindelse med Harstad bys 75- og 80-årsjubileum ble det utgitt jubileumsplatter, og disse hadde J. Norodd Jørgensens tegninger som motiv. Harstad historielag har gitt ut en liten bok med Jørgensens tegninger, der blant annet Asbjørn Eidnes har bidratt med tekst.

Jørgensen ble tildelt Harstad Sparebanks kulturpris i 1985.

Referanser
----------

1. ↑  «Sangglad 80-årsjubilant». *Harstad Tidende*. 26. oktober 2007.
2. ↑  Jørgensen, J. Norodd (1999). *Tegninger fra Harstad*. Harstad historielag.
3. ↑  Andersen, Tom Inge (5. juni 2010). «Kulturprisen til festspilldirektøren». *Harstad Tidende*: 48.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Lofthus** er et villastrøk i Oslo beliggende rundt, men særlig øst for Damveien i nåværende bydel Nordre Aker (tidl Bydel Grefsen-Kjelsås (1988–2003)). Det grenser til Disen i sør, Nordre Åsen og Storo i vest, Grefsen og Grefsenåsen i nord og nordøst, og Årvoll i øst. Bommen og snuplassen ved Lofthusveien 48 danner den nåværende grensa mot nabobydelen Bjerke.

Lofthus omfatter Sophus Aars' vei i øst opp til Ymers vei og Akebakkeskogen i nord. Deretter trekkes gjerne grensene langs Grefsenkollveien, som fortsetter som Kjelsåsveien i vest med grense mot Kolderups vei. I sør avgrenses strøket av Lofthusveien. På tross av navnet ligger Disen skole egentlig på Lofthus.

Strøket har fått sitt navn etter Lofthus i Hardanger. Lofthus i ble 1880-årene reist av Christian Schou på den tidligere husmannsplassen Disenstuen. Eiendommen Lofthus ble utparsellert i 1934, og deretter på 1990-tallet. Hovedbygningen tilhørte frem til 1999 Evangelisk Orientmisjon, hvor blant andre Lofthus misjonshjem holdt til. Eiendommen er nå i privat eie.

Utsikten mot bysentrum, nærheten både til Marka og sentrale områder av byen har gjort boligprisveksten særlig stor på Lofthus. Lokalavisen dittOslo kunne i mars 2012 meddele at en villa i Damveien ble lagt ut for salg med en prisantydning på nesten 15 millioner kroner (vel å merke med feil angivelse av strøket).

Referanser
----------

1. ↑  Prisrekord på Disen[*død lenke*]

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2000). «Lofthus». *Oslo byleksikon* (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 265. ISBN 82-573-0815-3.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**Log um sams normaltid fyr kongeriket Norig** var den første loven i Norge som ble skrevet på landsmål etter at likestillingsvedtaket ble vedtatt i 1885.

Loven ble vedtatt på Stortinget i 1894, og var gjeldende fra og med 1. januar 1895. Den var skrevet av Marius Hægstad. Loven innførte en felles normaltid for Norge. Inntil da hadde lokal tid vært fastsatt som soltid, etter hvordan solen gikk. Forskjellen kunne være opptil 1 time og 47 minutter mellom den østligste og vestligste lokaltiden. Framveksten av raskere kommunikasjonsmåter, som telegrafi og jernbane krevde en mer felles tid. En periode opererte man med både jernbanetid og telegraftid, som kunne skille seg fra lokal tid.

Log um sams normaltid fyr kongeriket Norig
------------------------------------------

§ 1. Fraa den 1ste januar 1895 skal mideltidi fyr den meridianen, som ligg 15 grader austanfyr Greenwich, vera det loglege klokkeslætte i Norig.
Kongen kan fastsetja ei anna sams normaltid for særskilte årstider.

§ 2. Naar normaltid etter denne logi er innførd, og det daa maatte visa seg trong til aa byta um noko klokkeslætte, som er nemnt i eldre loger, skal kongen kunne taka avgjerd um slikt umbyte fyr det heile land elder fyr einskilde landsluter. 

Loven ble opphevet 1. januar 2008 og erstatta av LOV 2007-01-26 nr 04: Lov om målenheter, måling og normaltid.

Eksterne lenker
---------------

* Da tiden ble normal. Innføringen av felles tid i Norge på slutten av 1800-tallet[*død lenke*]
* Lov om målenheter, måling og normaltid.
* Språkrådet – *Den fyrste lova på nynorsk*
**Red Hat JBoss Middleware** er en samling av applikasjoner for næringslivet og middelvareprogrammer som leveres av selskapet Red Hat. Produktene brukes av sluttbrukere til å skape applikasjoner, integrere applikasjoner, data og utstyr, og automatisere prosesser. Programvaren er fri og åpen kildekode.

Jboss var opprinnelig et prosjekt som ble startet av Marc Fleury i 1999. I 2001 ble aksjeselskapet JBoss Group, LLC registrert i Atlanta, Georgia, og i 2004 endret det navn til JBoss, Inc.

Den 10. april 2006 kunngjorde Red Hat at de ville kjøpre JBoss for $420 millioner, og i juni 2006 ble kjøpet gjennomført.

Referanser
----------

1. ↑  
«Red Hat Signs Definitive Agreement to Acquire JBoss». Red Hat. 10. april 2006. Besøkt 22. mars 2007. «Open source leaders agree to join to drive down the cost of developing and deploying web-enabled applications»
2. ↑  
«Red Hat Completes Acquisition of JBoss». Red Hat. 5. juni 2006. Besøkt 22. mars 2007. «Open source leader enables a low-cost path to service-oriented architectures»
Diagram som viser horisontal og vertikal integrasjon
**Vertikal integrasjon** er et uttrykk innenfor mikroøkonomien som beskriver en type eierskap. Vertikalt integrerte virksomheter og bedrifter i en distribusjonskanal / produksjonskjede er samlet gjennom å ha en felles eier. Vanligvis vil hvert medlem av distribusjonskanalen/produksjonskjeden produsere forskjellige varer eller tjenester, som så sammenstilles til nytte for de involverte. Motsatsen er horisontal integrasjon. Vertikal integrasjon beskriver eierstrategier som fører store deler av en distribusjonskanal/produksjonskjede ikke bare inn under samme eierskap, men også inn i ett selskap.

Et eksempel på dette er om eieren av en bilfabrikk også kjøper opp egne underleverandører og distribusjonsnettet for bilsalg. I dette tilfellet er selskapene på forskjellig nivå i samme distribusjonskanal/produksjonskjede.

Vertikal integrasjon er en metode for å unngå såkalt «Hold-up problem». Et monopol etablert gjennom vertikal integrasjon blir kalt et vertikalt monopol.

Begrepet er brukt blant annet for å beskrive eierskapskonstellasjoner i dagspresse og kringkasting. 
I dagligvarehandelen er vertikal integrasjon en åpen strategi, Reitangruppens kjøp av selskapet Norsk Kylling i mars 2011 annonseres med «REMA 1000 gjennomfører dermed sin strategi om vertikal integrering og eierskap i hele verdikjeden.»

I den offentlige utredningen  om "Lov om samvirkeforetak" hevder Konkurransetilsynet med utgangspunkt i  landbruksamvirkene at «I økonomisk forstand kan et samvirke karakteriseres ved vertikal integrasjon. I et salgssamvirke er det leverandørene som eier grossisten eller videreforedlingsbedriften. I et innkjøpssamvirke er det kundene som er integrert bakover i verdikjeden ved at de eier detaljisten og i noen tilfeller også grossisten de kjøper varer fra.»

Referanser
----------

1. ↑   Ot.prp. nr. 81 (2003-2004). Om lov om endringar i lov 13. juni 1997 nr. 53 om tilsyn med erverv i dagspresse og kringkasting. 6.2 Vertikal integrasjon
2. ↑   REMA 1000 kjøper Norsk Kylling
3. ↑   NOU 2002: 6, Lov om samvirkeforetak

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Morten Øverbye** (født 27. mai 1972) er en norsk journalist. Han var nyhetsredaktør og stedfortredende sjefredaktør i Dagbladet under Anne Aasheim, og senere under Lars Helle, og har vært redaktør for Dagbladet.no.

Som redaktør for Dagbladets nettutgave var Øverbye en av arkitektene bak avisens fornyede satsing på nyheter, sport og underholdning. Han la ned forbrukeravdelingen og flyttet journalistene over til nyhetsavdelingen. Dagbladet.no hadde under hans ledelse en årlig vekst på 41 prosent på sin forside. Morten Øverbye sluttet i Dagbladet i august 2010. Lars Helle ga senere gitt Øverbye mye av æren for at opplagsutviklingen i Dagbladets papirutgave snudde første halvår 2010. Etter at Øverbye sluttet i Dagbladet økte antallet forbrukersaker på førstesiden igjen.

Før han begynte i Dagbladet arbeidet han som frilanser i Romerikes Blad og Eidsvoll Ullensaker Blad, som frilansreporter i Bosnia (1995–1996) og som journalist i digi.no (1996–1998), VG (1998), CNN Norge (1998–2001) og VG Nett (2001 – 2006). Han har utdanning fra Journalistutdanningen i Stavanger.

Referanser
----------

1. ↑  Dagbladet annonseinfo [*død lenke*]
2. ↑  Gallup topplisten 2009[*død lenke*]
3. ↑  Journalisten 14. juni 2010: Øverbye går av
4. ↑  Tjue Du-saker på to måneder

Eksterne lenker
---------------

* Overbye.no
**Oppvind** eller **nedvind** (også kalt *luftlommer*) er vertikale luftbevegelser i atmosfæren. Områder i atmosfæren med kaldere eller varmere luft enn omgivelsene fører til vertikale bevegelser. En lomme med varm luft vil ha mindre tetthet enn omgivelsene, og vil stige helt til den kommer opp i luft som er enten varmere eller har mindre tetthet. Det motsatte skjer for luftmasser som er kaldere enn omgivelsene, og dette fører til en nedoverrettet bevegelse kalt subsidens. Når store, varme og fuktige luftmasser er involvert kan disse danne store skyer, og tordenvær. Inne i slike uværsskyer kan det dannes vertikale vinder med stor hastighet.

Vertikale luftbevegelser kan også oppstå i forbindelse med lavtrykk (oppvind) og høytrykk (subsidens). Luften som strømmer inn mot et lavtrykksenter ved bakken vil konvergere nær senteret, og den eneste retningen luften da kan ta er oppover. Det motsatte skjer i høytrykk der luften strømmer bort fra høytrykket ved bakken, og en får en nedoverrettet luftbevegelse for å erstatte luften som forsvinner.

Konsekvenser
------------

Oppvind og nedvind er en av hovedårsakene til turbulens for flytrafikk, og er hovedårsaken til at flypilotene prøver å unngå områder med uvær. I ekstreme tilfeller kan fallvind og mikroutbrudd føre til alvorlige flyulykker. 

Fallvinder kan lokalt føre til store skader, ikke ulik de en ser etter en tornado. En kan likevel skille skader ved fallvind fra tornadoødeleggelser ved at skadene har et sirkelformet mønster ut fra senteret av fallvindområdet. Tornadoer har kraftig vind innover mot senteret, og vil dra skadene innover.

Se også
-------

* Fallvind
* Fjellbølger
* Hang
* Rotor (vind)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Reidar Otto** (født 9. desember 1890 i Chicago, død 10. mai 1959 i Oslo)
var en norsk teatersjef.

Han studerte teater og sang ved skoler i Dresden, Roma og Stockholm.
Vel tilbake ledet han Studentersamfundets Theater i 1916.
Han ble meddirektør ved Centralteatret i 1919 sammen med sin far Harald Otto (1865–1928)
som overtok det i 1902. Reidar Otto ledet det 1928-48 og overlot roret til sønnen Harald Ottho. 
Familiens lederskap endte i 1959 det året Reidar Otto døde.
Otto var etter den andre verdenskrig formann i Norsk Teaterlederforening.
Han ledet også Privatteaterlederforeningen og var
styremedlem i Christiania teaterhistorisk museum.

Premier
-------

* St. Olavs Orden ridder i første klasse 1952
* finsk orden
* ungarsk orden
* franske *L'etoile noire* i 1959 for å ha oppført over femti franske skuespill

Referanser
----------

1. ↑  Gravferdsetaten i Oslo kommune
2. ↑  (no) Reidar Otto i Store norske leksikon

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Nanki Aamot** | **Teatersjef ved Studentteatret i Oslo**(1916–1916) | Etterfølger:**Einar Sissener** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
Innenfor informatikk er et **offset** innenfor en tabell eller en annen datastruktur navnet på et heltall som indikerer avstanden fra objektets begynnelse frem til et gitt element eller punkt. Alle elementer i objektet må være av samme størrelse i byte eller ord.

Dersom en tabell *A* inneholder bokstavene *abcdef*, vil elementet som inneholder bokstaven *c* ha en offset på 2 fra starten av *A*.

I lavnivå programmering (som f.eks. assembler), er et **offset** vanligvis antall adresser som adderes en baseadresse for å komme frem til en absolutt adresse. I denne opprinnelige betydningen av ordet, er en 8 bit byte benyttet til å spesifisere størrelsen på offset. I denne sammenheng er **offset** noen ganger kalt en relativ adresse.

I instruksjoner for IBM System/360, er et 12-bit offset innbakt innenfor bestemte instruksjoner med en skala mellom 0 og 4096 bytes. Ved instruksjonen for et ubetinget hopp (X'47F0Fxxx'), sørger en xxx 12 bit hexadesimal offset for å spesifisere antall byte fra base-registeret som programmet skal hoppe til.
Logo til rittet
offroad FinnmarkOffroad Finnmark  Foto: Steinar Vik 
Offroad FinnmarkPå Finnmarksvidda
**Offroad Finnmark** er et krevende terrengsykkelritt med start og mål i Alta. 
Det første rittet gikk av stabelen i 2009. Rittet er et årlig arrangement, bestående av flere ritt, 150 km, 300 km og 700 km, og er et krevende utholdenhetsritt. I tillegg arrangeres det barne - og familieritt.

Rittprofil
----------

Offroad Finnmark 700 er et en-etappes sykkelritt på omtrent 700 km. Rittet har til sammen mellom 9 og 11 000 klatremeter. Rittet er dominert av teknisk sykling, med innslag av sykkelorientering ved hjelp av GPS og kart.

Traséen domineres av opparbeidede kjerreveger, stier og tråkk på Finnmarksvidda. Det er også områder med ekstremt krevende teknisk sti, myrer og elver. Terrenget er kupert og gjennomsnittsfarten er ca. 12 km/t.

Det kreves et svært høyt nivå av alle deltagere, og rittledelsen skal godkjenne hvert enkelt lag individuelt.

Rittet er på ca. 300 km og svinger innom flere fjellstuer og et grendehus (sjekkpunkter).

Begge rittene kjøres i en enkelt etappe med minimal mengde pålagt hvile. Uten midnattssolen kunne aldri løpet vært arrangert i dette formatet, den gjør det mulig for rytterne å sykle trygt døgnet rundt i svært krevende teknisk terreng. I tillegg til kart brukes GPS til å navigere rytterne over Finnmarksvidda. Med GPS kan det elektronisk vises hvor hver enkelt deltager befinner seg i løypa. Dette kan sees på rittets nettside.

Offroad Finnmark 150 er et nytt ritt, som arrangeres første gang i 2016.[] Det har tre kategorier: Solo, fatbike og junior.[*bør utdypes*]

Kategorier
----------

Offroad Finnmark 300 og 700, samt of150 junior er av sikkerhetsgrunner lagritt. Det er tre klasser:

* Menn
* Kvinner
* Mix lag

Det må være 2-3 ryttere på hvert lag.

Of150 solo og fatbike er soloklasser med vanlig aldersinndeling.

Deltagere
---------

Tidligere deltagere har vært norgesmestere, internasjonale vinnere, mesterskapsvinnere og mer. Noen av disse deltagerne er blant annet Gerit Pfuhl, Jon Kristian Svaland og Tor Halvor Bjørnstad.[]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Roman Gotsiridze** (f. 16. desember 1955 i Georgia) er en georgisk økonom og politiker. Han var sentralbanksjef i Georgias nasjonalbank fra mars 2005 til oktober 2007.

Utdanning
---------

Han har økonomiutdanning fra Tbilisi State University. Han fikk sin Bachelorgrad innen økonomi i 1984, og i 1986 forsvarte han sin Doktorgrad innen økonomi. Fra 1986 til 1989 underviste han ved Tbilisi State University, først som senior kollega, dernest som professor.

Yrkeskarriere
-------------

Under valget i Georgia i 1990 ble Gotsiridze valgt inn i parlamentet. Fra 1990 til 1992 var han viseformann i parlamentets kommisjon for økonomiske reformer. I 1992 ble han igjen valgt inn i parlamentet, og fram til 1993 var han visestatsminister med hovedansvar for økonomiske reformer. Etter dette, fram til 1998 jobbet han for en ikke-statlig organisasjon, som president i *Forsvarsforbundet for privat eiendomsrett* (Private Property Advocacy League). 

Fra 1998 til valget i 2004 ledet han Parlamentets budsjettkontor, og de siste to årene i denne perioden var han også valgt inn som medlem av byrådet i Tbilisi. 

I valget i 2004 ble han på nytt valgt inn i Parlamentet, der han fikk rollen som leder av Finans- og budsjettutvalget. Samtidig var han også medlem av presidentens rådgivningsgruppe. 

22. mars 2005 ble han valgt som sentralbanksjef i Georgias nasjonalbank og formann av sentralbankens styre, og han hadde denne stillingen til oktober 2007.

Han har publisert mer enn 100 forskningsartikler, og han har utgitt flere bøker innen finans og makro- og mikroøkonomiske temaer.

Familie
-------

Han er gift og har en datter.

Referanser
----------

1. 1 2  Georgias nasjonalbank - *Ex-Presidents of the National Bank of Georgia*

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell hjemmeside – Georgias sentralbank
**Romakloster** (eller bare **Roma**) er et tettsted i Gotland kommune i Gotlands län på Gotland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 913 innbyggere. Tettstedene Roma kyrkby og Romakloster var frem til 1995 ansett som ett tettsted, men har fra da blitt regnet som to separate tettsteder.

Stedet er kjent fra slaget ved Roma kloster i 1288 under den gotlandske borgerkrigen mellom borgerne i Visby og bøndene på landsbygda i Gotland. Like utenfor Romakloster ligger det en ruin etter et kloster. Det ble oppført av munker tilhørende cistercienserordenen i 1164. Navnet Roma har imidlertid ingen sammenheng med Roma i Italia, men er avledet av ordet *rom* som i samlingssted. Dette anses i sin tur å ha sammenheng med stedets sentrale betydning som samlingssted for Gotlands høyeste politiske og juridiske instans, Gutnaltinget. Klostret ble etter reformasjonen krongods, en kongsgård. Klosteret og Roma kongsgård, som klostereiendommen opprinnelig tilhørte, er i dag en populær turistattraksjon.

Klosteret og kongsgården Roma ligger dog ikke i tettstedet, som er vokst opp rundt jernbanestasjonen som ble innviet 10. september 1878. Til å begynne med betjente den stort sett bare kongsgården og de omkringliggende bondegårdene. Men etableringen av Roma sockerbruk, som ble bygget på jorder tilhørende kongsgården i 1894, medførte et oppsving for jernbanen og utbygging av jernbanenettet. I Hammaren oppsto bebyggelse i tilknytning til jernbanen, og i Vallgärdet ble det oppført strukturert bebyggelse etter en rutenettplan fra 1906. Hoveddelen av bebyggelsen i Hammaren kom til etter 1940. Jernbanestasjonen og bebyggelsen ble opprinnelig kalt Roma, men for å unngå forvekslinger med den italienske byen byttet poststedet navn til Roma kloster, selv om klosteret ikke lå i tettstedet.

I Romakloster er det også en nedlagt sukkerfabrikk der en stor del av stedets innbyggere tidligere arbeidet. Det finnes også en videregående skole og en grunnskole.

Romakloster har også et stort idrettslag – Roma IF, som blant annet driver med ishockey, fotball, svømming og innebandy.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 17. mars 2016.
3. ↑  «scb.se Tätorter 1995 på side 62» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 4. mars 2016. Besøkt 5. desember 2010.
4. ↑  *Vägen till kulturen på Gotland*, Gotländsk arkiv 1987 s. 127.

| * v
* d
* r
Gotland kommune i Gotlands län i Sverige |
| --- |
|  | Burgsvik **·** Fårösund **·** Havdhem **·** Hemse **·** Klintehamn **·** Ljugarn **·** Lärbro **·** Norra Visby **·** Roma kyrkby **·** Romakloster **·** Slite **·** Stånga **·** Tingstäde **·** Vibble **·** Visby **·** Väskinde **·** Västerhejde |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** GeoNames
 |
**John Spencer** (født 18. september 1935 i Radcliffe, Stor-Manchester, død 11. juli 2006 i Bolton, Stor-Manchester) var en engelsk profesjonell snookerspiller og tre ganger verdensmester.

Karriere
--------

Spencer startet karrieren som femtenåring, men på grunn av at idretten var lite populær startet han ikke som profesjonell før han var i begynnelsen av tredve-årene. Han vant verdensmesterskapet første gang i 1969, etter at han hadde lånt penger av en bank for at han kunne betale påmeldingsavgiften. Sammen med Ray Reardon og Alex Higgins kjempet han om å dominere sporten på 1970-tallet, samtidig som sporten steg fra å være en obskur sport til å bli en av de mest populære sportene i Storbritannia. Spencer vant ytterligere to verdensmesterskap, det siste var det første som ble arrangert i Crucible Theatre i Sheffield og som regnes som starten på de moderne verdensmesterskap. Han vant også flere andre mesterskap, inkludert Pot Black tre ganger og Benson & Hedges Masters i 1975. Han ble aldri nummer en på verdensrankingen, den plassen holdt Ray Reardon.

I januar 1982 var Spencer motstander da Steve Davis gjorde det første direktesendte maksimum break på fjernsynet noensinne. Ironisk nok hadde Spencer gjort et maksimum break i en fjernsynsendt turnering tre år tidligere, men kameramannen hadde pause og det ble derfor ikke filmet.

Spencer ga seg som snookerspiller i 1991 på grunn av at han led av myasthenia gravis, som blant annet har dobbeltsyn som symptom. I 2003 ble han diagnostisert med magekreft, men han avslo behandling for å kunne leve resten av livet uten bivirkninger fra behandlingen. Han døde av kreften 11. juli 2006 i Bolton, 70 år gammel.

Referanser
----------

1. ↑   www.worldsnooker.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Spencer – CueTracker Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Verdensmestre i snooker |
| --- |
| 
* 1927–1940: J. Davis
* 1946: J. Davis
* 1947: Donaldson
* 1948–49: F. Davis
* 1950: Donaldson
* 1951: F. Davis
* 1952: Lindrum
* 1952–56: F. Davis
* 1957 Pulman
* 1964–68: Pulman
* 1969: Spencer
* 1970: Reardon
* 1971: Spencer
* 1972: Higgins
* 1973–76: Reardon
* 1977: Spencer
* 1978: Reardon
* 1979: Griffiths
* 1980: Thorburn
* 1981: S. Davis
* 1982: Higgins
* 1983: S. Davis
* 1984: S. Davis
* 1985: Taylor
* 1986: Johnson
* 1987: S. Davis
* 1988: S. Davis
* 1989: S. Davis
* 1990: Hendry
* 1991: Parrott
* 1992: Hendry
* 1993: Hendry
* 1994: Hendry
* 1995: Hendry
* 1996: Hendry
* 1997: Doherty
* 1998: Higgins
* 1999: Hendry
* 2000: Williams
* 2001: O'Sullivan
* 2002: Ebdon
* 2003: Williams
* 2004: O'Sullivan
* 2005: Murphy
* 2006: Dott
* 2007: Higgins
* 2008: O'Sullivan
* 2009: Higgins
* 2010: Robertson
* 2011: Higgins
* 2012: O'Sullivan
* 2013: O'Sullivan
* 2014: Selby
* 2015: Bingham
* 2016: Selby
* 2017: Selby
* 2018: Williams
* 2019: Trump
* 2020: O'Sullivan
* 2021: Selby
* 2022: O'Sullivan

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Finlands flagg Finland |
|  i langrenn: |
| De olympiske ringer Vinter-OL for ungdom |
| Bronse | 2016 Lillehammer | 5 km |

**Rebecca Immonen** (født 10. juli 1998) er en finsk langrennsløper, som har bronse på 5 km ved Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer som fremste internasjonale meritt.

Idrettskarriere
---------------

2014/15
Immonen deltok ved European Youth Olympic Festival i Liechtenstein i januar 2015. Hennes beste plassering her var 4.-plass på mix-stafetten, sammen med Turo Sipila, Aleksi Parttimaa og Eveliina Piippo. På 5 km fristil kom hun på 13.-plass, på 7,5 km klassisk kom hun på 15.-plass og hun kom på 16.-plass på sprinten. I februar deltok hun i Nordisk Juniorlandskamp i Örnsköldsvik i Sverige, og kom der på 23.-plass på 5 km fri teknikk og 41.-plass på sprinten.

Hun kom på 4.-plass på 5 km fristil ved det finske juniormesterskapet i 2015, der Eveliina Piippo vant. Hun deltok også på 5 km klassisk, der hun kom på 24.-plass, og 15 km fellesstart, der hun kom på 15.-plass. På sprinten kom hun på 5.-plass.

2015/16
Hun deltok i noen av løpene ved Skandinavisk Cup 2015/16, og fikk 32.-plass på 10 km klassisk i Vuokatti i desember som beste enkeltresultat. I januar 2016 vant hun 10 km klassisk ved det finske juniormesterskapet i Vörå, foran hhv. Katri Lylynpera og Sonja Eskelinen. På sprinten kom hun på 11.-plass.

Hun deltok ved Vinter-OL for ungdom 2016, der hun fikk én medalje - på 5 km fristil fikk hun bronse, bak russiske Maja Jakunina og kinesiske Chi Chunxue. På sprinten ble hun slått ut i semifinalen, der hun kom på 4.-plass i sitt heat, og i langrennscross kom hun på 7.-plass.

Referanser
----------

1. ↑  FIS - *European Youth Olympic Festival - A Mixed Relay 4x5 km C/F*, besøkt 25. februar 2016.
2. ↑  FIS - *National Junior Championships - Ladies' 5 km F*, besøkt 25. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rebecca Immonen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Rebecca Immonen – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
* (fi) Profil og resultatoversikt hos Hiihtoliitto.fi
* (en) Profil hos ungdoms-OL 2016 (arkivert)
* (no) Profil hos Skisport 365
**Ofoten regionråd** var frem til 2020 et interkommunalt samarbeidsorgan og regionråd for kommunene Ballangen, Evenes, Narvik, Tjeldsund og Tysfjord i Ofoten. 1.1.2020 ble regionrådet slått sammen med Sør-Troms regionråd til Hålogalandsrådet interkommunalt politisk råd.

Regionrådet er et fellesorgan for koordinering og fellesløsninger i regionen, med særlig fokus på næringsarbeid, bosettingsmønster og interkommunale samarbeidsløsninger. Regionrådet ble opprettet i 2008 som en videreføring av det politiske samarbeidsforumet Ofotsamvirke som ble etablert i 1991.

Organisasjonens øverste organ var representantskapet som består av medlemmene i kommunenes formannskap. I tillegg har man et hovedstyre som omfatter ordførere, varaordførere og en opposisjonspolitiker fra hver kommune, og et arbeidsutvalg som består av ordførerne.

Referanser
----------

1. ↑  «Om oss - Hålogalandsrådet». *www.halogalandsradet.no*. 8. januar 2020. Besøkt 29. juni 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Ofoten regionråds hjemmeside
**John Smith** (født 12. august 1855 i Mauchline, Ayrshire, død 15. desember 1937) var en skotsk fotballspiller på 1870- og 1880-tallet. 

Dr. John Smith begynte å spille for Mauchline FC, før han byttet til Edinburgh University mens han studerte ved University of Edinburgh. Etter at han var utdannet tidlig på 1880-tallet, gikk han til Queen's Park. Da hadde han allerede spilt flere landskamper for Skottland.

Med Queen's Park vant han den skotske cupen i 1881, 1882 og 1884. I 1881 vant Queen's Park 3-1 over Dumbarton i finalen, og Smith ble historisk ved å scoret tidenes første hat-trick i en skotsk finalekamp. I 1882 ble ikke Smith tatt ut på finalelaget. To år senere ble det ikke spilt noen finale, men Queen's Park ble tildelt seieren, ettersom Vale of Leven ikke møtte opp til kampen.

Smith spilte ofte under pseudonymet *J. C. Miller*. Han hadde også noen gjesteopptredener for Corinthians, Swift London FC og Liverpool Ramblers FC. I 1885 brøt han de skotske amatørreglene ved å spille for Corinthians mot et profesjonelt lag fra England. Dermed fikk han ikke lov til å spille for eller mot skotske lag eller det skotske landslaget. Han endte til slutt opp med ti landskamper for Skottland, og scoret ti mål.

I tillegg til fotball spilte han også rugby for Edinburgh University RFC og Murrayfield Wanderers RFC. I 1876 var han innbytter for Skottlands herrelandslag i rugby union.

Han var utdannet lege, og praktiserte i Brycehall. Han var også fotballdommer.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Smith – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) John Smith – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) John Smith – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) John Smith – EU-Football.info (dommer) Rediger på Wikidata

* (en) John Smith – PlaymakerStats.com Rediger på Wikidata

* (en) John Smith – PlaymakerStats.com (dommer) Rediger på Wikidata

* (en) John Smith – Skottlands fotballforbund Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Lauvdal** er ei bygd som ligger i Bygland kommune langs riksvei 9 på østsiden av Byglandsfjorden i Agder. Bygda ligger 6 km sør for Bygland sentrum og tilhører Bygland sokn. Lauvdal ligger i sørhallet ned mot fjorden og er et prioritert kulturlandskap i Bygland kommune. Mange fornminner viser at det har vært bosetting her i svært lang tid. Blant annet er det funnet en spydspiss med sølvinnlegg. Den er sendt til et museum i Oslo.

Tidligere har det vært vanlig å drive med sauer og kyr, men i dag er bare to bønder igjen. Per 1. januar 2011 er folketallet i bygda på 32 personer.

Husmannsplassen Hagen
---------------------

Lengst nord på Lauvdal ligger husmannsplassen Hagen. Den ble fraflyttet i 1960-årene og har fått stå urørt etter det. I dag er den en del av Setesdalsmuseets bygningsmasse. Den ligger ved riksvei 9s gamle trasé gjennom bygda.

Kjente personer fra Lauvdal
---------------------------

* Aasulv Lande, professor i teologi ved Lunds universitet
* Gunvor Lande, dr. theol. førsteamanuensis i teologi ved Høgskolen i Agder
* Vidar Lande, professor ved Høgskolen i Telemark og folkemusiker

Referanser
----------

1. ↑  Utvikling i befolkning på bakgrunn av bygdelag i Bygland kommune Arkivert 8. mars 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Prioriterte kulturlandskap i Bygland 2006
* Husmannsplassen Hagen Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
* Spydspiss med sølvinnlegg funnet på Lauvdal

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Echo state nett (ESN)** er en type rekursivt nevralt nett med et tynt sammenkoblet (sparse) skjult lag. Forbindelsene mellom nodene i det skjulte laget blir satt tilfeldig og er uforandra under trening av nettverket. 

Det spesielle med systemet er at det eneste som trenes er vektene i det siste laget. Disse er ikke rekursive (har ingen løkker) så å trene seg fram til vektene i utputtlaget er et enkelt lineært problem. Samtidig får man den ønskede ikkelineære oppførselen i det skjulte laget.

ESN brukes i dag spesielt til å jobbe med tidsserier og sanntids robotkontroll. Liquid-state machine er en lignende type nettverk og disse går gjerne under samlebetegnelsen reservoir networks. 
En måte å forstå nettverkets virkemåte er ved å se at det skjulte laget gjør en ikke-lineær mapping av inputdataene til et høydimensjonalt rom, representert ved verdien av nodene i det skjulte laget. Denne mappingen forenkler problemet med å finne enkle grenseflater, som så løses av trening av outputtlaget. På denne måten framstår ESNs virkemåte som overraskende lik den man finner hos support vector machines (SVM), en annen populær algoritme innen kunstig intelligens

Kilder
------

* Herbert Jaeger and Harald Haas. *Harnessing Nonlinearity: Predicting Chaotic Systems and Saving Energy in Wireless Communication*. Science 2 April 2004: Vol. 304. no. 5667, pp. 78 – 80 DOI: 10.1126/science.1091277 PDF (preprint)[*død lenke*]
* Herbert Jaeger (2007) Echo State Network. Scholarpedia.
**John Squire** (født 24. november 1962) er en engelsk gitarist, låtskriver, kunstmaler og medlem av det britiske rockebandet The Stone Roses. Tidligere har han også spilt i The Seahorses, i tillegg til at han har gitt ut to soloalbum.

Squire var et av de opprinnelige medlemmene i The Stone Roses frem til han forlot bandet den 1. april 1996. Hans avgjørelse førte til en dyp konflikt med barndomsvennen og vokalisten i bandet, Ian Brown, og de to snakket ikke sammen igjen før de støtte på hverandre under begravelsen til Manis mor i 2011. 

I perioden etter at han forlot The Stone Roses startet Squire bandet The Seahorses (*The Seahorses* er et anagram for *he hates roses* (engelsk for *han hater roses*) – Roses var det forkortede navnet ofte brukt om The Stone Roses. Hvorvidt dette var gjort med overlegg er uvisst.). The Seahorses ga ut ett album før det ble oppløst i 1999. Squire har siden da jobbet med soloalbum, samt at han har holdt kunstutstillinger.

Han var med på The Stone Roses' gjenforening fra 2012 til 2017.

Utgivelser
----------

### Med The Stone Roses

* 1989: *The Stone Roses* (Squire designet coveret til dette albumet)
* 1994: *Second Coming*

### Med The Seahorses

* 1997: *Do It Yourself*

### Solo

* 2002: *Time Changes Everything*
* 2004: *Marshall's House*

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 389094, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) John Squire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) John Squire på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) John Squire hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) John Squire på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) John Squire på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) John Squire på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) John Squire på AllMusic Rediger på Wikidata

  

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNE **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
President John F. Kennedys grav med evighetsflammen.  Foto: 1992 
Arlington National Cemetery
**Æresgravlunden i Arlington** (på engelsk: *Arlington National Cemetery*) er USAs mest betydningsfulle krigskirkegård. Kirkegården ligger i Arlington i Virginia, ved Potomacelva, midt imot Washington, D.C. i USA. Gravlunden ble grunnlagt under den amerikanske borgerkrigen på eiendommen til general Robert E. Lee. Her hviler soldater som mistet livet under den amerikanske revolusjon, falne fra andre verdenskrig, Koreakrigen og Vietnamkrigen, samt fra krigene i Afghanistan og Irak. Her finnes også den ukjente soldats grav.

Mer enn 400 000 er gravlagt på Arlington, som utfører nærmere 30 bisettelser hver dag.

USAs 27. president, William Howard Taft (død 1930), ble gravlagt her. USAs 35. president, John F. Kennedy (død 1963), ligger også begravet her, det samme gjør hans enke, Jacqueline Kennedy (død 1994), og hans bror, senator Robert F. Kennedy (død 1968). Senator Edward «Ted» Kennedy ble også gravlagt her etter sin død i 2009. Blant øvrige kjente personer som er stedt til hvile på Arlington kirkegård er John Basilone, Lee Marvin, Dashiell Hammett, Bernt Balchen og høyesterettsdommer og likestillingsaktivist Joan Ruth Bader Ginsburg 18. september 2020, 87 år gammel.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  Barakat, Matthew (15. juni 2017). «Army to expand Arlington Cemetery, ends talks with county». *Army Times* **(engelsk)**. The Associated Press. Besøkt 22. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Arlington National Cemetery – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Arlington National Cemetery – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Gravlundens offisielle nettsted Arkivert 22. juli 2011 hos Wayback Machine. (engelsk)
* National Park Service om gravlunden (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Rebecca Nedregotten Strand** (født 5. november 1980) er en norsk journalist og tidligere programleder i NRK.

Hun er opprinnelig fra Ulsteinvik. I 2005 ble hun ansatt i NRK Hordalands kulturavdeling. Hun laget reportasjer for *Norge Rundt* og dokumentarprogrammene *Kva er det med Flø?* (vist i 2011) og *Mi affære med Cliff Richard*, og deltok i produksjonen av *Norsk attraksjon* med Linda Eide. Strand var også programleder for en episode i serien *Åpen himmel*; episoden hun laget dreide seg om å gå pilegrimsferd til Santiago de Compostela.

I 2012 utga hun ei bok om Sunnmøre.

I 2013 ble hun kjent som programleder for NRKs minutt for minutt-programmer *Nasjonal Vedkveld* og *Nasjonal Strikkekveld*, med Lise-May Spissøy som produsent. I forbindelse med Grunnlovsjubileet i Norge i 2014 ledet hun NRK-sendingen *1814 på 24 timer minutt for minutt*. I april 2017 ledet hun NRK-sendingen *Reinflytting minutt for minutt* sammen med kollegæn Ronald Pulk.

Etter å ha vært programleder på sekvensen fra strekningen Eidsvoll–Voss for NRK-produksjonen *Sommertoget* sommeren 2017, og serien *Kari-Anne på Røst* (2017–2018) sluttet hun i NRK for å tiltre som informasjonssjef for Dovrefjell nasjonalpark. Den nye jobben var en prosjektstilling med arbeidsplass på Hjerkinn. Jobbskiftet fant sted like etter at hun hadde tatt en mastergrad i kulturminneforvaltning. I 2021 er hun doktorgradsstudent i informasjonsvitenskap og media ved Universitetet i Bergen.

Familie
-------

Hun er søster av popsangeren Sylvia Strand, som representerte Kypros i Eurovision Song Contest 2010 og fikk femteplass.

Utgivelser
----------

* Rebecca Nedregotten Strand og June R. Johansen (foto) (2012). *52 opplevingar på Sunnmøre*. Skald forlag.
* Rebecca Nedregotten Strand (2010). *14 bomturar*. Skald forlag.

Referanser
----------

1. ↑  Rebecca Nedregotten Strand (6. september 2012). «Rebecca Nedregotten Strand». *NRK*. Besøkt 22. november 2021.
2. ↑  Lene Bjånesøy Engh, *Hemmelig forelsket i Cliff Richard* i Bergens Tidende den 5. november 2010.
3. ↑  Anne Gro Gaup: *NRK gumpi jo gárvvis, fargga johttájit davás[*død lenke*]* fra avvir.no den 6. april 2017.
4. ↑  Kari-Anne på Røst på web.
5. ↑  Børresen, Erik (15. november 2017). «Hun slutter i NRK for å spre informasjon om nasjonalparkene». *Gudbrandsdølen Dagningen* **(norsk)**. Besøkt 23. november 2021.
6. ↑  Dovrefjell nasjonalparkstyre: Ny medarbeider på Hjerkinn Publisert 15. november 2017. Arkivert 28. februar 2018 hos Wayback Machine. fra nasjonalparkstyre.no.
7. ↑  Rebecca Nedrebotten Strand, prosjektside ved UiB.
8. ↑  Marius Rosbach, *- Kvelden blir en kjempefest Arkivert 10. november 2021 hos Wayback Machine.* i Sunnmørsposten den 29. mai 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rebecca Nedregotten Strand på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Ecitoninae** er en gruppe (underfamilie) av maur. Disse, ved siden av slektene *Dorylus* og *Aenictus* fra den Gamle verden, er de kjente hærmaurene. Ecitoninae finnes bare i Amerika.

Utseende
--------

Små til store, slanke, langbeinte maur med store, lysfargede hoder og enorme, sigdformede kjever. I motsetning til hærmaurene i den gamle verden har de øyne, men disse er ganske små og de ser trolig lite.

Levevis
-------

En soldat og arbeidere av *Eciton burchelli.*Ecitoniinae er hærmaur, som vandrer rundt i enorme hærer som gjennomsøker landskapet og dreper og spiser alle smådyr som ikke kan komme seg vekk. Ecitoniinae bygger ikke noen form for tuer, når de skal slå seg til ro, danner maurene et levende reir ("bivuakk") av hundretusenvis av maur som holder fast i hverandre. Kolonien veksler mellom vandringsfaser, da de vandrer rundt og herjer terrenget, og formeringsfaser, da de holder seg i ro og avler opp avkom. Hver fase varer gjerne to eller tre uker. Koloniene holder seg i ro om natten, gjerne under en rot eller i et annet hulrom i bakken. Maurene kan krysse hindringer med at de biter seg sammen i lange rekker og danner levende broer som kolonifellene kan gå over. Den mest kjente arten er *Eciton burchelli*, som danner store kolonier i regnskogen i Sør- og Mellom-Amerika. Denne arten sprer seg ut i vifteform og angriper på bred front, for de fleste andre artene er det vanlig at de angriper som isolerte kolonner.

Fulgt av fugler
---------------

En lang rekke spurvefugler følger etter *Eciton-*hærene når de vandrer gjennom skogen og fanger insekter og andre smådyr som de maurene jager ut. Blant annet har gruppene maurfugler og maurrikser fått navn fra denne atferden. Det ser ut til at fuglene lar maurene være i fred og konsentrerer seg om å angripe de flyktende insektene.

Utbredelse
----------

Disse maurene lever i Amerika, slekten *Eciton* i Sør- og Mellom-Amerika, mens de små *Neivamyrmex-*artene går nord til det sørlige USA.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* ordenen vepser (veps, maur og bier) (Hymenoptera)
	+ underordenen **stilkvepser**, (Apocrita)
		- gruppe **broddvepser**, (Aculeata)
			* familien maur (Formicidae)
				+ gruppe Dorylomorpha
					- underfamilie amerikanske hærmaur, **Ecitoninae**
						* slekten *Cheliomyrmex* – 4 kjente arter
						* gruppen Ecitonini
							+ slekten *Neivamyrmex* – ca. 127 arter, går nord til sørlige USA
							+ (gruppe uten navn)
								- slekten *Nomamyrmex* – to kjente arter
								- (gruppe uten navn)
									* slekten *Eciton* – 12 arter
									* slekten *Labidus* – 8 arter

Litteratur
----------

* Bolton, B. 1995. *A New General catalogue of the Ants of the World.* Harvard University Press. 504 sider. ISBN 0-674-61514-X.
* Hölldobler, B. og Wilson, E.O. 1994. *Journey to the Ants*. Belknap Press. ISBN 0-674-48525-4

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ecitoninae* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Ecitoninae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Ecitoninae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree Of Life: Ecitoninae Bilder
* Antweb: Ecitoninae