**Ranveig Eckhoff** (født 11. februar 1950 i Bærum) er en norsk operasanger (sopran) og kulturjournalist. Hennes operatiske virksomhet har omfattet Norge, såvel som Tyskland, Sverige og Italia.

Liv og karriere
---------------

Eckhoff er datter av pianist og musikkjournalist Erik Holtermann Eckhoff (1920–2004) og journalist Liv Dyrhaug (1919–2011), og søster til Dagfinn Eckhoff og kunstadministratoren Audun Eckhoff.

Grunnleggende sangeropplæring fikk Ranveig Eckhoff i NRKs pikekor under Marie Foss' ledelse. I 1963 studerte hun med Ingeborg Vorbeck (1894–1983) og i 1965 med Gunvor Mjelva på Musikkonservatoriet i Oslo. I 1966 deltok hun i det svenske TV-programmet Hylands hörna. Samtidig gikk hun musikklinjen på Nissens Pikeskole der hun i Porgy and Bess ble instruert i *Bess*-rollen av den første *Bess*-tolker, Anne Brown, en oppsetning som også ble tatt på turné til Frankrike. Fra 1969 til 1973 gikk Eckhoff på Musikdramatiska skolan (Operahögskolan) i Stockholm, hun er den yngste som er tatt opp ved skolen. Videre studier tok hun ved Accademia Musicale di Chigiana i Siena og Britten-Pears Center for Advanced Musical Study i England.

Hun ble kjent ved Oscarsteatern i Stockholm med nesten to hundre fremførelser i hovedrollen *Hanna Glawari* i Den glade enke, der hun spilte med Jarl Kulle (1974–75). Debuten i hjembyen kom i 1975, før hun ble ansatt ved nasjonalteatret i Mannheim (1977). Hun var ved Teatro Sistina i Roma (1983) og turnerte i hele nord-Italia med musikalen Il Re del Circo - en musikal om P.T. Barnums liv der Eckhoff spilte Jenny Lind, mot de kjente italienske skuespillerne Massimo Ranieri og Octavia Piccolo - i tillegg til akrobater, klovner, andre artister og til og med dyr (84-85). Hun var også sentral Kåre Bjørkøy sentral ved Kirsten Flagstad-jubileet (1985) med turné til USA.

Hun var to år ved Theater Ulm (1986–88) mens hun hadde spredte opptredener for Drammen Teater og Den Norske Opera (1985–88), som Mimi i La Bohème, Violetta i La traviata og tittelrollen i Edvard Fliflet Bræins *Anne Pedersdotter*. Hun har også vært ved Theater des Westens i Berlin, og i Kaiserslautern som *Ifgenia* (Gluck) og i Den glade enke (1994). Siden 2010 har hun vært skribent for The Huffington Post.

Eckhoff var tidligere gift med fotograf Morten Krogvold (1988-1995), som hun samarbeidet med om utstillinger og bokutgivelser, eksempelvis gav de ut reiseskildringen *Italienske hemmeligheter* (2002). Mellom 1968 og 1985 var hun samboer med Thorleif Schjelderup, og medvirket på hans filmproduksjoner.

Utgivelser
----------

*Se digitaliserte bøker av Ranveig Eckhoff hos Nasjonalbiblioteket*
* *I'll take you there* (Norway Music Productions, 1986). Verker av Edvard Grieg og Øistein Sommerfeldt, arrangert av Bjørn Kruse
* *Mens månen stiger* (1992).
* *Bingoplassen* (1992). 17 min kortfilm av Pål Sletaune som Eckhoff koreograferte. Prisbelånt.
* Ranveig Eckhoff (1994). *Arie*. Tiden forlag.  [Roman fra operamiljøet. Oversatt til tysk som *Sing, nachtigall, sing* (Fischer, 1997)]
* *Italienske Hemmeligheter* (Press, 2002). Reiseskildering. Med fotograf Morten Krogvold.
* *Sisters* (2008). Oversettelse av amerikansk romanserie av C. B. Lessman.

Se også
-------

* Eckhoff

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk biografisk leksikon, «Morten Krogvold», Norsk biografisk leksikon ID Morten\_Krogvold, besøkt 3. februar 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Ranveig Eckhoff i Maud Hurums operaarkiv.
4. ↑  Ranveig Eckhoff i Store norske leksikon.
5. ↑  Kari Bremnes, *Sopranen som vil styre seg selv* i Aftenposten (19.3.1990)
6. ↑  «Ranveig Eckhoff». The Huffington Post.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |