recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ili** (kasakhisk: Іле – *İle*, russisk: Или, kinesisk: 伊犁河 – *Yili He*) er ei elv i det nordvestlige Kina (Ili kasakhiske autonome prefektur i Xinjiang) og det sørøstlige Kasakhstan (Almaty oblast).

Den er 1 439 km lang, hvorav 815 km i Kasakhstan. Den har sitt utspring i den østlige delen av Tian Shan, ved samløpet mellom elvene Tekes og Kunges. Ili drenerer bekkenet mellom Tian Shan og Borohorofjellene i nord.

Elvesystemet som Ili inngår i
Elva renner ut i Balkhasjsjøen og danner der et enormt delta med store våtmarker med innsjøer, sumper og jungellignende vegetasjon.

Byen Yining (Kulja) ligger på nordsiden av elva rundt 100 km oppstrøms fra den kinesisk-kasakhstanske grensa. På sørsiden, enda nærmere grensa, ligger Qapqal Xibe autonome fylke, hvor mange av Kinas Xibe-folk bor.

I Kasakhstan kalles området som dreneres av Ili og sideelvene på kasakhisk for Zhetysu (*Sju elver*) eller på russisk Semiretsje (samme betydning).

Kapshagaj-demningen ble bygget fra 1965 til 1970 midt ute i Ili, og danner Kaptsjagajreservoaret – en 110 km lang innsjø nord for Almaty og Issyk-Kul. 

* IliIli
* Buddhistiske steintegninger ved IliBuddhistiske steintegninger ved Ili
* IliIli

Sideelver
---------

* Kasj
* Tsjaryn, berømt for Tsjarynkløfta

Referanser
----------

1. ↑  Kezer K, Matsuyama H 2006:*Decrease of river runoff in the Lake Balkhash basin in Central Asia*. Hydrological Processes Vol. 20 Is. 6 Pp 1407-1423

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ili River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
Blekinge

**Blekinge** er et landskap, geografisk identisk med fylket Blekinge län, i det sørøstre Sverige. Blekinge har om lag 150 000 innbyggere og er tett befolket. Landskapet kalles ofte «Sveriges hage», og har vakre skogsområder, landsbyer og en mye besøkt skjærgård. 

Blekinge var dansk frem til freden i Roskilde i 1658. Det pågikk blodige kriger her mellom de to landene om herredømmet over Blekinge. Länshovedstaden Karlskrona ble bygget opp som en marineby nærest mulig Danmark og kontinentet, for å hevde Sveriges nyvunne makt etter freden i Roskilde. Marinehavnen Karlskrona står på UNESCOs verdensarvliste.Skjærgården i Blekinge er med i Unescos program Man and the Biosphere Programme.

Ronneby med Munktrappan.
Blekinge ligger sørøst i Sverige og grenser mot Østersjøen i øst og sør og til Skåne i vest og Småland i nord. Administrasjonssenteret er Karlskrona, mens Ronneby er Blekinges eldste by. Det er flyplass ved Ronneby. Den 12. mars 2018 ble det kjent at prinsesse Adrienne har fått tittelen hertuginne av Blekinge.

Større tettsteder
-----------------

De største tettstedene i landskapet etter regulering i 2005 er:

| # | Tettsted | Befolkning |
| --- | --- | --- |
| 1 | Karlskrona | 32 606 |
| 2 | Karlshamn | 18 768 |
| 3 | Ronneby | 11 767 |
| 4 | Sölvesborg | 7 883 |
| 5 | Olofström | 7 382 |

Se også
-------

* Blekinge län

Referanser
----------

1. ↑  «Folkmängd i landskapen den 31 december 2020». Statistiska centralbyrån.

Eksterne lenker
---------------

* 

| * v
* d
* r
Svenske landskap |
| --- |
| Blekinge **·** Bohuslän **·** Dalarna **·** Dalsland **·** Gotland **·** Gästrikland **·** Halland **·** Helsingland **·** Härjedalen **·** Jämtland **·** Lappland **·** Medelpad **·** Norrbotten **·** Närke **·** Skåne **·** Småland **·** Södermanland **·** Uppland **·** Värmland **·** Västerbotten **·** Västergötland **·** Västmanland **·** Öland **·** Östergötland **·** Ångermanland |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
**Eskapisme** av engelsk *escape* og fransk *échapper* (rømme, flykte) betegner en tendens til virkelighetsflukt og dagdrøm. Uttrykket brukes ofte i nedsettende betydning, og ofte ut fra utsagnsgiverens personlige ståsted om hva som er og ikke er eskapistisk. 

Eskapisme er en karakteristikk som brukes mot flere typer litteratur og film. De fleste sjangre har etterhvert blitt forsøkt påhengt denne tittelen: kiosklitteratur, science fiction, helteskildringer (gjerne historiske), Western, krigslitteratur av fiktiv art, – kort sagt alt lesestoff som gir mulighet for å drømme seg vekk eller inn i andre liv og roller der hverdagen er annerledes og kanskje bedre, enn her og nå.

Ikke alle litterater stiller seg like negativ til eskapisme. J.R.R. Tolkien hevdet i essayet "On Fairy-Stories" at formen gjorde leserens horisont videre, og C.S. Lewis – opphavsmann til Romferd-trilogien og Narnia, påpekte stadig spøkefullt at motsetningen til den eskaperende var fangevokteren. Sci Fi- tilhengere vil også påpeke at nevnte genre har bidratt sterkt til at en i dag har et romforsknings-program med alt dette har ført med seg.

Eksterne lenker
---------------

* Eskapisme; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Bleikvassli kirke, innviet i 1955
Køta i Bleikvasslia, kopi av sørsamisk gamme
**Bleikvasslia** er ei bygd og poststed (8647) i Hemnes kommune, 20 km sør for kommunesenteret Korgen. Det har vært bosetning i Bleikvasslia siden 1700-tallet, og en årestue fra 1750-tallet er fremdeles intakt. Øst for Bleikvasslia ligger Okstindmassivet og Bleikvatnet, i sør ligger Røssvatnet, Norges nest største innsjø. Bleikvassli gruber driver nå entreprenørvirksomhet etter at gruvedriften ble lagt ned for noen år siden da gruva ble oversvømt. Forøvrig er landbruk hovednæring. Ved sentrum av bygda ligger en kopi av en sørsamisk boplass. 

På Karihaugen lå en arbeidsleir under andre verdenskrig. Brakkene er nå revet, og det er oppført et nytt bygg som brukes som leirsted. Bygda har butikk, skole og ungdomsklubb. Nå brukes Karihaugen som leirskole og den brukes under samlinger for konfirmanter.

Eksterne lenker
---------------

* Bleikvasslia.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Blek skjoldbille** (*Cassida flaveola*) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den lever på ulike planter, blant annet i slektene Stjerneblom *(Stellaria)* og Linbendel *(Spergula)*. 

Blek skjoldbille er mellom 4-6 mm lang. Den har et lyst blekbrunt hode, halsskjold (pronotum) og dekkvingene. Halsskjoldet er nesten uten punktur på midten og like bredt som dekkvingene. Kroppen er svært bred, noe flat og oval, den skjuler både hodet og bein. Beina er lyse, noe gulfarget. Den ligner litt på Prikket skjoldbille, men kan skilles fra denne på halsskjoldets punktur.

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage.

Blek skjoldbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Undersiden Foto: Magne Flåten

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 1. september 2020. Besøkt 1. september 2020.

Litteratur
----------

* Lindroth, C.H. 1993. *Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem* (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722

Eksterne lenker
---------------

* (en) *blek skjoldbille* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *blek skjoldbille* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *blek skjoldbille* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *blek skjoldbille* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *blek skjoldbille* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *blek skjoldbille* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *blek skjoldbille* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cassida flaveola* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cassida flaveola* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Blek skjoldbille *Cassida flaveola* - Fauna Europaea
* Norsk Entomologisk forening
Grafisk fremstilling av atmosfærens trykk. Armstrongs grense er den øverste av de to lilla linjene.
**Armstrongs grense** er den høyden hvor luftrykket er så lavt (0,0618 atmosfærer) at vannets kokepunkt er lik normal kroppstemperatur på 37 °C.  

Begrepet har sitt navn etter den amerikanske militærlegen Harry George Armstrong som var den første som fastslo grensen. Høyden det er snakk om ligger mellom 18 900 – 19 400 meter. Uten trykkdrakt vil væsker på overflaten av kroppen og i lungene begynne å koke, og etter 15 sekunder vil bevisstløshet inntre. Kunstig oksygentilførsel vil ikke kunne holde et menneske i live i mer enn noen få minutter.

Under et uhell i 1966 ved NASAs Manned Spacecraft Center (MSC - nåværende Lyndon B. Johnson Space Center) ble romdrakt-tekniker Jim Le Blanc - iført en Apollo-type romdrakt - utsatt for nesten vakuum (mindre enn 1 psi) da romdrakten hans fikk en lekkasje under testing i vakuum-kammer. Han mistet bevisstheten etter 14 sekunder, omtrent den tiden det tar før oksygenet i blodet er oppbrukt. Teknikerne fikk raskt gjenopprettet normalt lufttrykk i kammeret, og Le Blanc kom uskadd fra hendelsen. Han fortalte etterpå at det siste han husket før han besvimte var at spyttet på tungen kokte.

En utbredt myte er at ved trykk lavere enn Armstrongs grense vil blodet i årene begynne å koke, men dette stemmer ikke. Huden er sterk nok til å holde oppe kroppens innvendige trykk slik at blodomløpet aldri utsettes for så lavt trykk – selv ved absolutt vakuum. Hvis personen har pustet nitrogenholdig luft vil nitrogenbobler kunne frigjøres i blodet og forårsake trykkfallsyke (dykkersyke).

Referanser
----------

1. ↑  NASA-magasinet *Roundup* januar 1967: Two MSC employees commended for rescue in chamber emergency (side 3) Besøkt 9. mars 2015
2. ↑  NASA - Ask an Astrophysicist: How long can a human live unprotected in space? (Question ID: 970411a - innsendt juni 1997) Besøkt 9. mars 2015

Relaterte lenker
----------------

* YouTube: Space Suit Testing (NASAs uhell i vakuum-kammeret i 1966) Besøkt 9. mars 2015
**Armsjön** er en innsjø på grensen mellom landskapene Medelpad og Hälsingland i Sverige, ca 20 km sør for Sundsvall, og i nærheten av Bottenhavet. Innsjøens overflate ligger, ved normal vannstand, 64 meter over havet, og har et overflateareal, målt sammen med Skarhålssjön, på 14 km². Innsjøens utløp munner ut i Bottenhavet.

På 1950-tallet utførte dr. Puke ved Uppsala universitet en kartlegging for sivilforsvaret over hvilke innsjøer som kunne være egnet som drikkevannsreservoar ved en eventuell atomkrig, og Armsjön var den innsjøen som ble oppgitt som renest av de oppmålte innsjøene. Innsjøens største dyp er på 24 meter, og ligger i den sørlige delen av den. Det er satt ut flere fiskearter i innsjøen, blant annet ørret, røye og sik, men innsjøens bestand av gjedde har gjort arbeidet vanskelig. I et tilfelle på 1980-tallet ble det satt ut 13 500 ørretyngel i innsjøen og innsjøens tilløpende elver.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Overordentlige storting** var mellom 1814 og 1990 ekstraordinære samlinger av det norske Stortinget som blei innkalt når tinget ordinært var oppløst. 

Tidligere praksis etter Grunnloven var at kongen åpnet såkalte ordinære (ordentlige) storting om høsten og så oppløste tinget på våren. Om det da var behov for å samle stortingsrepresentantene til møte i sommerperioden, ble det innkalt ekstraordinært (overordentlig) storting. Etter hvert blei det vanlig å utsette den formelle oppløsningsseremonien til en dag eller to før påfølgende åpningsseremoni. Dermed var det ikke behov for overordentlige samlinger. Fra 1990 tok en konsekvensen av dette og avvikla oppløsningsseremonien. Et storting er nå formelt samla fram til det neste åpnes av kongen.

Mens Stortingets første ordentlige samling var i 1815, var det første overordentlige storting allerede i 1814 – for å behandle spørsmål knytta til inngåelse av unionen med Sverige. Seinere var det seks overordentlige samlinger på 1800-tallet og to på 1900-tallet.

Liste over overordentlige storting
----------------------------------

* 1. 1814: Unionen med Sverige
* 2. 1822: Norges gjeldsforpliktelser til Danmark etter unionsoppløsningen
* 3. 1828: Økning av den sirkulerende seddelmengden og forskjellige lover
* 4. 1836/37: Forlengelse av foregående behandling av en rekke lovforslag
* 5. 1858: Den internasjonale økonomiske krisen
* 6. 1864: Krigsutbrudd mellom Tyskland og Danmark
* 7. 1882: Ratifikasjon av ny handels- og sjøfartstraktat med Frankrike
* 8. 1918: Tiltak i forbindelse med den økonomiske krisen (dyrtiden) og avvikling av nøytralitetsvernet etter første verdenskrig
* 9. 1939: Tysklands angrep på Polen og utbruddet av andre verdenskrig

Kilder
------

* «Nummerering av storting», på Stortingets nettsted; besøkt 3. august 2022.
***Ceruchus katerinae*** er en bille som hører til familien hjortebiller.

Utseende
--------

En nokså liten (10-15 millimeter), blankt svart, flat og avlang hjortebille. Hannens kjever er noe forstørrede, rette og framstrakte. Dekkvingene har dype punktstriper.

Levevis
-------

*Ceruchus*-artene er skogsinsekter som er knyttet til gammel skog – svarthjorten som forekommer i Norge er regnet som en utpreget urskogsart. De europeiske artene er knyttet til løvtrær. Larvene spiser trefibre, som er svært næringsfattige, og utviklingen går derfor ganske langsomt – de kan bruke 3-4 år eller enda lengre på larveutviklingen. Til slutt forvandler larven seg til en puppe i et kammer fôret med opptygde trefliser. De voksne insektene er forholdsvis kortlivede og spiser lite, men de kan ta til seg noe nektar og saft fra frukt. De er aktive om natten. Denne arten forekommer i høytliggende skoger.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Kina (Sichuan, Yunnan).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae
				+ Underfamilien valsehjorter, Syndesinae – 4 slekter og ca. 30 arter
					- Slekten *Ceruchus* MacLeay, 1819
						* ***Ceruchus katerinae*** Král, 1995
							+ ***Ceruchus katerinae gonjoicus*** Li, 2015 - nå oftest regnet som et synonym for *Ceruchus niger*
							+ ***Ceruchus katerinae katerinae*** Král, 1995

Referanser
----------

1. ↑  Kral D. (1995) *Ceruchus katerinae* sp.n. from Sichuan. *Folia Heyrovskyana* 3(7-8):96-99

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ceruchus katerinae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Ceruchus katerinae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Overlevelsesskrekk** (fra engelsk: «**survival horror**»), også kalt **overlevelseshorror**, er en videospillsjanger som går under skrekkspill og action-eventyrspill. Overlevelsesskrekkspill er ofte definert av et fokus på spillernes overlevelse med en fryktinngytende spillopplevelse, ofte gjennom grøssende grafikkelementer eller en skummel atmosfære.

Det engelske navnet på sjangeren, «survival horror», ble først brukt om den opprinnelige, japanske utgivelsen av Resident Evil fra 1996, som hadde innflytelse fra tidligere skrekkspill som *Sweet Home* fra 1989, og *Alone in the Dark* fra 1992. Sjangeren har siden blitt brukt for spill med lignende spillopplevelse, og har også tilbakevirkende blitt tilføyd til tidligere titler som *Haunted House* fra 1982, og *3D Monster Maze* fra 1981.

Eksempler på overlevelsesskrekkspill
------------------------------------

* *Amnesia: The Dark Descent* (2010)
* *Dead by Daylight* (2016)
* *Hello Neighbor* (2017)
* *Poppy Playtime* (2021–)
* *Resident Evil*-serien

Referanser
----------

1. ↑  jashman (25. oktober 2015). «What Makes a Survival Horror Game?». *TechRaptor* **(engelsk)**. Besøkt 5. september 2022. «The first game to be marketed as "Survival Horror" was 1996's Resident Evil, [...]»
| Artikkelen inngår i serien om
**Valg** |
| --- |
| Norsk stemmeurne |
| **Grunnleggende** |
| Representativt demokrati
Valgkrets
Stemmerett  **·** Stemmeplikt
Tilbakekallingsvalg |
| **Valgordning** |
| Direkte valg
Indirekte valg  **·** Valgkollegium
Flertallsvalg
Personvalg
Forholdstallsvalg
Sainte-Laguës metode
Listevalg
Preferansevalg
Kumulasjon
Sperregrense
Utjevningsmandat
Overskuddsmandat |

**Overskuddsmandat** (tysk:*Überhangmandat*) kan oppstå i visse valgsystemer når et parti vinner flere valgkretser (enkeltmannsvalg) enn resultatet av partistemmene skulle tilsi. Således kan overskuddsmandater oppstå i Tyskland, New Zealand og Skottland.

Tyskland
--------

Det tyske valgsystem
Ved valget i Tyskland gjør velgeren to valg på sin stemmeseddel: *Førstestemmen* (*Erststimme*) går til en bestemt kandidat i valgkretsen, mens *andrestemmen* (*Zweitstimme*) går til et parti. Det er *andrestemmen* som avgjør forholdet mellom partiene i Forbundsdagen og delstatenes parlamenter.

Dersom ett parti får flere direktemandater enn det partistemmene skulle tilsi oppstår såkalte «overskuddsmandater». Et parlament skal for eksempel i utgangspunktet ha 100 representanter. Av disse blir 60 plasser valgt i valgkretser (førstestemmen), mens de øvrige 40 blir valgt gjennom partilister. Valgresultatet ble som følger: 


| Parti | A | B | C | Sum |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Stemmeandel | 50 | 30 | 20 | 100 |
| Krav på mandater | 50 | 30 | 20 | 100 |
| Valgkretsseire | 60 | 0 | 0 | 60 |
| Overskudd | 10 | 0 | 0 | 10 |

Parti har altså etter de avgitte *andrestemmer* (på partiet) rett til kun 50 mandater, men samtidig har partiet vunnet 60 valgkretser. Det består dermet et *overskudd* av 10 plasser. 

De fem grunnleggende muligheter som finnes til å løse problemet er disse:


| Parti | A | B | C | Sum |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tildele overskuddsmandater som tillegg | 60 | 30 | 20 | 110 |
| Utvide parlamentet | 60 | 36 | 24 | 120 |
| Ikke tildele overskuddsmandater | 50 | 30 | 20 | 100 |
| Ta mandater fra partier uten overskuddsmandater | 60 | 24 | 16 | 100 |
| Avskaffe *andrestemmen* | 60 | 0 | 0 | 60 |
|

Disse overskuddsmandatene behandles forskjellig avhengig av hvilket parlament i Tyskland det dreier seg om. I Forbundsdagen beholder valgkretsen overskuddsmandatet slik at parlamentet blir tilsvarende større. Det *kan* medføre at et parti som har tapt valget etter *andrestemmen*, likevel får flertall i Forbundsdagen. I enkelte delstatsparlamenter kompenseres seierherren i partivalget med utjevningsmandater slik at fordelingen mellom partiene blir i samsvar med de avgitte andrestemmene.

Referanser
----------

1. ↑  Einar Berntzen i Politikk i Europa, ISBN 978-82-15-02220-8

Eksterne lenker
---------------

* Dagens Nyheter: *Minoritet kan bli majoritet*
* Olof Petersson: *Valsystemet i Frankrike, Belgien och Tyskland* (Statsvetenskaplig tidskrift, 97, 1994, s. 23–28)
* Opplysningsfilm fra *Bundeszentrale für politische Bildung zur Bundestagswahl*
* Überhangmandate (Wahlrecht.de)
* Bundeszentrale für politische Bildung

Portal: Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
Cervélo SLC og SLC-SL (sort) på taket av en Team CSC-servicebil under Tour de France 2008.
**Cervélo Cycles** er en canadisk produsent av rammesett for racersykler og temposykler, som ble grunnlagt i 1995 av ingeniørene Phil White og Gérard Vroomen. Firmaet har hovedsete i Toronto.

Historie
--------

De første årene konsentrerte White og Vroomen om å konstruere aerodynamiske rammer for temposykler, og den første sykkelen som så dagens lys var en spesialbestilling fra en italiensk toppsyklist som var misfornøyd med sin egentlige leverandør og sponsor. Sykkelen, med navn *Cervélo Baracchi*, hadde et utradisjonelt design, men uovertufne aerodynamiske egenskaper.

I 1997 begynte Cervélo også å produsere rammer for racersykler, men beholdt mye av det aerodynamiske designet fra sine temposykler, og disse fikk dermed et noe uvanlig utseende i forhold til andre sykler produsert på den tiden.

I 2002 ble Cervélo delsponsor og sykkelleverandør for det danske sykkellaget Team CSC, og har gjennom dette sponsoratet blitt en verdenskjent produsent av profesjonelle konkurransesykler. 27. juli 2008 vant den spanske syklisten Carlos Sastre Tour de France 2008 på en Cervélo R3-SL. Dette var første gang noen hadde vunnet rittet på en Cervélo-sykkel.

28. august 2008 ble det klart at Cervélo gikk ut av sin avtale med CSC etter 2008-sesongen, og sammen med resten av CSC's tidligere materialsponsorer etablerte de et eget profesjonelt kontinentallag, Cervélo TestTeam.

Gjeldende rammesett
-------------------

Den italienske syklisten Ivan Basso på en Cervélo P3-C temposykkel med platehjul på den 20. etappen under Tour de France 2005.
Cervélo-sykler kjennetegnes i dag ved sine kompakte rammer og smale dråpeformede rør som man finner på fabrikantens Soloist- og P-serie.

### R3 landeveisserie

* RS
* R3
* R3-SL
* R5

### Soloist landeveisserie

* Soloist Team (aluminium)
* Soloist Carbon (SLC)
* Soloist Carbon Superlight (SLC-SL)
* S1
* S2
* S3 (en kombinasjon av SLC og R3)
* S5

### P-serie (tempo- triathlon- og banesykler)

* P2-SL
* P2-C
* P3-C
* P3-C Track
* P4-C

Referanser
----------

1. ↑  How it all began Arkivert 29. august 2008 hos Wayback Machine.
2. ↑  Discontinued Models Arkivert 16. august 2008 hos Wayback Machine.
3. ↑  Cervélo forms TestTeam, part ways with CSC

Eksterne lenker
---------------

* Cervélo offisiell hjemmeside
***Ceruchus yangi*** er en bille som hører til familien hjortebiller.

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 20 millimeter), blankt svart, flat og avlang hjortebille. Hannens kjever er noe forstørrede, rette og framstrakte. Dekkvingene har dype punktstriper.

Levevis
-------

*Ceruchus*-artene er skogsinsekter som er knyttet til gammel skog – svarthjorten som forekommer i Norge er regnet som en utpreget urskogsart. De europeiske artene er knyttet til løvtrær. Larvene spiser trefibre, som er svært næringsfattige, og utviklingen går derfor ganske langsomt – de kan bruke 3-4 år eller enda lengre på larveutviklingen. Til slutt forvandler larven seg til en puppe i et kammer fôret med opptygde trefliser. De voksne insektene er forholdsvis kortlivede og spiser lite, men de kan ta til seg noe nektar og saft fra frukt. De er aktive om natten. Denne arten forekommer i høytliggende skoger.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Kina (Guizhou).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae
				+ Underfamilien valsehjorter, Syndesinae – 4 slekter og ca. 30 arter
					- Slekten *Ceruchus* MacLeay, 1819
						* ***Ceruchus yangi*** Huang & Chen, 2011

Kilder
------

* Hão Huang, Yûki Imura og Chang-Chin Chen (2011) Notes on the genus *Ceruchus* MacLeay from China, with the description of a new species (Coleoptera: Scarabaeoidea: Lucanidae). Zootaxa 2906: 1-42.
* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av to hanner
* (en) *Ceruchus yangi* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Ceruchus yangi* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Lim Jin-suk** (født 16. mai 1968), sørkoreansk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul og 1992 i Barcelona.

Jin-suk vant en olympisk sølvmedalje i håndball under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han var med på det sørkoreanske laget som kom på andreplass i håndballturneringen for menn bak Sovjetunionen

Det var tolv lag som deltok i turneringen. En innledende runde med to grupper med seks lag i hver. Sovjetunionen vant gruppe-A og Sør-Korea gruppe-B og de begge gruppevinnerne var kvalifisert for finalen. Den ble spilt 1. oktober 1988 og resultatet ble 32-25 til Sovjetunionen. Jin-suk spilte alle seks kampene i turneringen.

Fire år senere, under sommer-OL 1992 i Barcelona, spilte han alle seks kampene i turneringen og scoret tretten mål. Sør-Korea kom på sjetteplass.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - Sølv i håndball, menn Sør-Koreas flagg Sør-Korea

Portal: Korea

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lim Jin-suk – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Lim Jin-suk – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
***Ceruchus sinensis*** er en bille som hører til familien hjortebiller.

Utseende
--------

En nokså liten (10-15 millimeter), blankt svart, flat og avlang hjortebille. Hannens kjever er noe forstørrede, krumme og framstrakte, med en liten tann på innersiden et stykke innefor midten. Dekkvingene har dype punktstriper.

Levevis
-------

*Ceruchus*-artene er skogsinsekter som er knyttet til gammel skog – svarthjorten som forekommer i Norge er regnet som en utpreget urskogsart. De europeiske artene er knyttet til løvtrær. Larvene spiser trefibre, som er svært næringsfattige, og utviklingen går derfor ganske langsomt – de kan bruke 3-4 år eller enda lengre på larveutviklingen. Til slutt forvandler larven seg til en puppe i et kammer fôret med opptygde trefliser. De voksne insektene er forholdsvis kortlivede og spiser lite, men de kan ta til seg noe nektar og saft fra frukt. De er aktive om natten.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Kina (Yunnan) og det nordlige Myanmar.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae
				+ Underfamilien valsehjorter, Syndesinae
					- Slekten *Ceruchus* MacLeay, 1819
						* ***Ceruchus sinensis*** Nagel, 1933

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ceruchus sinensis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ceruchus sinensis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Ceruchus sinensis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Ceruchus piceus*** er en bille som hører til familien hjortebiller.

Utseende
--------

En nokså liten (10-15 millimeter), blankt svart, flat og avlang hjortebille. Hannens kjever er noe forstørrede, rette og framstrakte. Dekkvingene har dype punktstriper.

Levevis
-------

*Ceruchus*-artene er skogsinsekter som er knyttet til gammel skog – svarthjorten som forekommer i Norge er regnet som en utpreget urskogsart. De europeiske artene er knyttet til løvtrær. Larvene spiser trefibre, som er svært næringsfattige, og utviklingen går derfor ganske langsomt – de kan bruke 3-4 år eller enda lengre på larveutviklingen. Til slutt forvandler larven seg til en puppe i et kammer fôret med opptygde trefliser. De voksne insektene er forholdsvis kortlivede og spiser lite, men de kan ta til seg noe nektar og saft fra frukt. De er aktive om natten.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Nord-Amerika, fra Ontario og Quebec i nord til West Virginia i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae
				+ Underfamilien valsehjorter, Syndesinae – 4 slekter og ca. 30 arter
					- Slekten *Ceruchus* MacLeay, 1819
						* ***Ceruchus piceus*** (Weber, 1801)

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarabid Beetles – *Ceruchus*
* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av *Ceruchus piceus*
* bugguide.net - bilder av arten
* (en) *Ceruchus piceus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Ceruchus piceus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Ceruchus piceus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Ceruchus piceus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Inga Amalie Hildegard Mjøen Jacobi** (født 2. juli 1891 i Magdeburg, død 12. oktober 1937 i Berlin) var en tysk dansepedagog, kjent for sitt virke i Kristiania der hun utdannet blant andre Gerd Kjølaas. 

Hun studerte i Dresden, men etter at hennes tyske far omkom under den første verdenskrig flyttet hun i 1915 med sin norske mor til Kristiania der hun i 1916 etablerte sin egen ballettskole. Senere ga hun kurs i andre norske byer. Hennes moderne danseuttrykk (såkalt fridans) fikk innpass på etablerte scener, og hun koreograferte tolv oppsetninger, blant annet Kirsten Flagstads gjennombrudd med Faust i 1926. Inga Jacobi døde i 1937 av lungebetennelse.

Hun var datter av Bernhard Theodor Albert Jacobi (1856–1914) og Ragna Hansen Mjøen (1858–1939). Mora var søster av legen Jon Alfred Mjøen. Inga giftet seg i 1919 med kunsthistoriker Henrik Grevenor (1896–1937) som døde omtrent samtidig med henne.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Inga\_Jacobi[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Dagbladet, type referanse dødsannonse, utgitt 13. oktober 1937[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Wang, Ragnhild: *Inga Jacobi (1891-1937) og hennes innflytelse på fridansens utvikling i Norge[*død lenke*].* I Byminner nr.3-2009, s.44-53

Eksterne lenker
---------------

* (no) Inga Jacobi hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Inga Jacobi hos Sceneweb Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Geni
 |
**Franco Carraro** (født 6. desember 1939 i Padova, Italia) er en betydningsfull person i italiensk sport, og har endog holdt viktige politiske verv. Han har vært minister tre ganger og var fra 1989 til 1993 ordfører i Roma. Han var tre ganger president for det italienske fotballforbundet (FIGC).

Han var europeisk mester på vannski årene 1958, 1959 og 1960, og begynte sin karriere innen administrasjon i idrett da han ble president for det italienske vannskiforbundet, et verv han beholdt til 1976. Han var også president for den tekniske kommisjonen i det internasjonale vannskiforbundet (IWSF) fra 1962 til 1965 og president for samme fra 1967 til 1971.

Da faren døde i 1967 tok han over som president for Milan, og satt til 1971.

Deretter ble han en av de fremste personene i det italienske fotballforbundet og for den italienske olympiske komité, og satt i en rekke ledende verv, noe som ga ham tilnavnet *poltronissimo*.[] Fra 2001 var han president for det italienske fotballforbundet, men trakk seg 8. mai 2006 som følge av beskyldningene om kampfiksing. Han ble senere dømt.[]

Siden 1982 har Carraro vært medlem av Den internasjonale olympiske komité.
Siden 2004 har Carraro vært medlem av UEFA.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Franco Carraro – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Franco Carraro – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Franco Carraro – Olympedia Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** ICCU **·** Munzinger (iba) **·** Discogs
 |
Ingalls Shipbuilding i 1985. Skip fra venstre til høyre er: USS «Yorktown» (CG-48), USS «Vincennes» (CG-49), USS «Valley Forge» (CG-50) og USS «Bunker Hill» (CG-52), alle av Ticonderoga-klassen.
**Ingalls Shipbuilding** er et amerikansk verft som ligger i byen Pascagoula i Mississippi. Verftet ble startet i 1938 og i 2001 ble det en del av Northrop Grumman Ship Systems sammen med Avondale Shipyard. I 2008 ble Northrop Grumman Ship Systems slått sammen med Northrop Grumman Newport News til Northrop Grumman Shipbuilding.

Historie
--------

Verftet ble grunnlagt av Robert Ingalls i 1938.
I begynnelsen bygde verftet handelsskip, men i 1950 begynte de å lever anbud på forsvarskontrakter. I 1957 fikk de kontrakt på bygging av 12 atomdrevne angrepsubåter. I 1968 ble verftet kjøpt av Litton Industries. I april 2001 ble Litton Industries kjøpt av Northrop Grumman. Etter 2011 er verftet kjent under navnet Huntington Ingalls Industries.

Referanser
----------

1. ↑  Northrup Grumman Shipbuilding – Gulf Coast *Fakta ark*[*død lenke*].*Northrup Grumman Shipbuilding* Besøkt 22. november 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Northrop Grumman Shipbuilding, Pascagoula – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Dekha Ibrahim Abdi** (født i 1964 i Wajir i Kenya, død 14. juli 2011) var en etnisk somalisk fredsaktivist med base i Mombasa i Kenya. 

Som kenyansk statsborger arbeidet hun som konsulent for afrikanske myndigheter og forskjellige sivilsamfunnsorganisasjoner. Dekha var medlem av organisasjonen Coalition for Peace in Africa (COPA), en pastoralistisk organisasjon basert i Wajir-distriktet i Kenya. 

Abdi var også en av grunnleggerne av Wajir Peace and Development Committee, Koalisjonen for fred i Afrika og for Peace and Regeneration Oasis (PRO). I 2007 ble Dekha tildelt utmerkelsen Right Livelihood Award av Right Livelihood Award Foundation.

Hun var gift med Hassan Nurrow Abdirahman som hun hadde fire barn sammen med. Paret skilte seg i 2007 og i 2009 giftet hun seg for andre gang, denne gangen med en øyelege fra Somalia.

Den 7. juli 2011, var Dekha, ektemannen Abdinoor og deres sjåfør på vei til en fredskonferanse i Garissa, da bilen deres krasjet inn i en lastebil. Hennes ektemann og sjåføren deres døde momentant i ulykken. Dekha fikk vedvarende store skader og hun ble fraktet til Nairobi. Hun døde kort tid senere ved Aga Khan Hospital, den 14. juli 2011. Abdi var 47 år gammel da hun døde.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 1033607525, besøkt 13. august 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000026395, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.dai.com, arkiv-URL web.archive.org[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Working for Peace in Conflict Systems in Kenya – Addressing the Post-Election Crisis 2008 Arkivert 5. juni 2012 hos Wayback Machine.
* Biography of Dekha Ibrahim Abdi
* Abdi on the Website of the Right Livelihood Award
* Short video on Dekha Abdi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** Munzinger (iba)
 |
Filosofisk **essensialisme** er den ontologiske posisjonen at (alle) ting har en essens, og at det er slike essenser (ikke enkelttingene) som egentlig utgjør virkeligheten.
En *essens* i denne forstand er en bakenforliggende idé eller plan.

Essensialistiske filosofer antok f.eks. at det fantes en essens «hest», og at enkelte hester kun er «kopier» av essensen.
Kopiene kan ligne mer eller mindre på essensen, dvs. være mer eller mindre fullkomne, men er aldri identiske med den og derfor aldri perfekte.
Ifølge denne posisjonen er altså kun essensen (universalet hest) reell, mens partikularene (de enkelte hestene) bare eksisterer gjennom essensen.

Essensialisme er best eksemplifisert ved Platons hulelignelse:
Vi lever i en hule, og alle ting vi iakttar er bare skygger av essensene som befinner seg utenfor huleåpningen – og dermed utenfor vår rekkevidde.
Kun gudene har tilgang til ideene bak tingene, essensene.

Den filosofiske essensialismen havnet på idéhistoriens skraphaug i 1859, spesielt når det gjelder biologiske arter.
Grunnen var utgivelsen av Charles Darwins bok *Artenes opprinnelse*, som viste at arter ikke er uforanderlige essenser, men evolverende enheter.
Likeledes ble variasjonen mellom individer forstått å være reell og viktig, ikke et resultat av deres «skyggenatur».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
Cerusitt
**Cerussitt**, **blykarbonat** eller **blyhvitt**, er et mineral som består av blykarbonat (PbCO3), og er en viktig erts for bly. Navnet kommer fra latin *cerussa*, hvitt bly. Basisk blykarbonat ble først fremstilt av arabisk alkemist, Jabir ibn Hayyan (Geber), i det 8. århundre. Cerussa nativa ble nevnt av Conrad Gessner i 1565, og i 1832 brukte F. S. Beudant navnet cruse på mineralet, mens dagens form, cerussitt, er gitt av W. Haidinger (1845). Gruvearbeideres tidlige navn var blyspat og hvit-bly-erts.

Blyhvitt ble tatt i bruk som pigment til oljemaling og ble godt mottatt, siden det ga mere intens hvithet enn sinkoksidhvitt. Kjemien tilsier imidlertid at det endrer konsistens, og dermed farge, sammen med visse andre kjemikalier og pigmenter, hvorav kadmiumgult er det best kjente. Van Gogh malte i sin tid et bilde av noen solsikker. Bildet ble høyt verdsatt blant hans kunstnerkolleger for sin fargeintensitet, oppnådd ved nettopp å kombinere disse fargene. Bildet er i dag et eksempel på visnende solsikker, noe enhver omfattende bok om maleri og malerteknikker viser til som eksempel til ikke-etterfølgelse.

Referanser
----------

1. ↑  Sarton, George, *Introduction to the History of Science*  (cf. Dr. A. Zahoor and Dr. Z. Haq (1997), *Quotations From Famous Historians of Science*)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Franco Lavoratori** (født 15. mars 1941 i Recco, død 3. mai 2006 i Genova) var en italiensk vannpolospiller som deltok i flere olympiske leker, 1960 i Roma, 1964 i Tokyo, 1968 i Mexico by og 1972 i München. 

Lavoratori ble olympisk mester i vannpolo under Sommer-OL 1960 i Roma. Han var med på det italienske laget som vant vannpoloturneringen foran Sovjetunionen og Ungarn. Italias resultat i finalerunden, som besto av fire lag, var de beseiret Sovjetunionen med 2-0 og Jugoslavia med 2-1 og de spilte uavgjort 3-3 mot Ungarn. Lavoratori spilte seks kamper i OL-turneringen og scoret fire mål.

Under sommer-OL 1964 i Tokyo, da Italia kom på fjerdeplass, spilte han seks kamper og 1968 i Mexico by spilte Lavoratori alle ni kampene og scoret seks mål for Italia som ble nummer fire i vannpoloturneringen. 

I sitt femte OL i München 1972 spilte han åtte kamper og scoret tre mål. Italia kom på sjetteplass i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1960 Italias flagg Roma - Gull **Gull** i vannpolo, Italias flagg Italia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Franco Lavoratori – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Franco Lavoratori – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Franco Lavoratori – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Franco Lavoratori – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (it) Franco Lavoratori – Italias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Franco Lavoratori – FINA Rediger på Wikidata
**François Luambo Makiadi** (6. juli 1938 – 12. oktober 1989) var en svært framtredende artist innen kongolesisk og afrikansk musikk på 1900-tallet. Han ble spesielt kjent for sin afrikanske rumba og fikk på grunn av sitt gitarspill kallenavnet "Sorcerer of the Guitar". Han er grunnleggeren av gruppen OK Jazz.

Hans gitarspill var inspirert av mbira-musikk, der flere melodier veves sammen til en helhet, såkalt interlocking. Hans tekster var svært politiske og han ble flere ganger fengslet for oppvigleri. Disputtene med de kongolesiske myndighetene bare økte hans popularitet, noe som etterhvert gjorde at myndighetene lot ham spille og gi ut musikk omtrent som han ville, fordi de var redde for opptøyer dersom de arresterte eller henrettet ham. 

Da Franco døde i 1989 ble det erklært fire dagers landesorg i Kongo og radiostasjonene spilte bare musikken hans.

Eksterne lenker
---------------

* World Music Legends Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** Munzinger (iba) **·** Munzinger **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Inga Sparboe** (født Johandatter) (23. oktober 1879 i Tromsø, død 24. desember 1951) var en norsk foreningskvinne. Sparboe var svært aktiv i arbeidet med døveforeningen i Tromsø, og var formann for Tromsø Døveforening fra 1915. Døveforeningen i Tromsø arrangerte blant annet møter og gudstjenester og skaffet fribilletter (reise) slik at døve fra Troms og Finnmark kunne delta på møtene. Hun var også aktiv i arbeidet med vanførehjemmet i Tromsø, som på denne tiden (ca. 1919) ble ledet av Tora Harildstad. 

Sparboe bodde en periode i Narvik hvor hun tok initiativet til å opprette en døveforening i 1930. Sparboe var også engasjert i døvesaken på nasjonalt plan og var en av grunnleggerne av Norske Døves Landsforbund som hadde stiftelsesmøte i 1918 i Trondheim. Hun satt flere år i forbundsstyret. I bladet «Organ for norske döves landsforbund» kunne man i 1934 lese at «Med fru Inga Dahl-Sparboe innen rekkene av de mennesker som arbeider for døvesaken kan de døve føle sig trygge på at deres sak ikke glemmes». 

I 1921 etablerte Inga Dahl Sparboe «Dahls Kafé og Restaurant» som benevnte seg selv som «folkerestaurant». I Tromsø er Inga Sparboes veg oppkalt etter henne.

Referanser
----------

1. ↑  «Inga Dahl-Sparboes 25-årsjubileum i døvearbeid) i «Tegn og Tale» i 1934» (PDF). [*død lenke*]
2. ↑  «Opprettelsen av Narvik døveforening» (PDF). [*død lenke*]
3. ↑  «Norske Døves landsforbund». Arkivert fra originalen 7. mai 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Franco Fughero Bartolomei** (født 1929 i Roma, død 2005 i Oslo) var en italiensk/norsk billedkunstner, bosatt i Arendal. Han arbeidet i hovedsak med oljemaleri og grafikk. Innen grafikken arbeidet han mest med tresnitt og akvatint. 

Bartolomei kom til Norge som student i 1955, for å fordype seg i Edvard Munchs grafikk. I denne perioden malte han ofte landskapsbilder influert av Munchs ekspresjonisme med innslag av kubisme. Etter hvert utviklet han et eget geometrisk uttrykk, med gyldne fargetoner og ujevn overflatestruktur. Bartolomei hadde et toårig opphold i Vadsø, og ifølge *Norsk kunstnerleksikon* I-IV (1982-86) er bildene hans inspirert av naturopplevelser fra denne perioden. Fra 1964 blir formspråket mer flytende og fargene renere.

> Fra 1964 forlater han de konstruktivistiske figurasjoner. Formene blir mer flytende, og den brune koloritten erstattes av klangdype fargetoner. I Bartolomeis’ større arbeider fra de siste år faller og svever leddete, robotliknende skikkelser i det kosmiske rom, og titler som «Morgendagens Hiroshima» viser kunstnerens sosiale engasjement.
> 
> 
> *Norsk kunstnerleksikon* I-IV (1982-86)
> 
> 

Bartolomei er innkjøpt av Norsk kulturråd i 1975 og 1985, og ble i begge disse år også innkjøpt av Riksgalleriet. Han er to ganger innkjøpt av Aust-Agder fylkes kunstsamling (1987 og 1992). Han har en rekke separat- og gruppe/kollektivutstillinger bak seg, blant annet separatutstilling på Bomuldsfabriken Kunsthall i Arendal (1997), Galleri Norske Grafikere Oslo (1982 og 1997) og Galleri Bi-Z Kristiansand (1988). Bartolomei har deltatt ni ganger på Sørlandsutstillingen. Han har vært styremedlem både ved Sørlandsutstillingen og ved NBK-Agder. I 1976-96 mottok han Statens garanti-inntekt. 

Han var lærer ved Arendal kommunale kunstskole for barn og ungdom fra 1988 og utover. Franco Fughero Bartolomei hadde medlemskap i Norske billedkunstnere Agder (NBK-Agder), Landsforeningen Norske Malere (LNM) og Norske Grafikere (NG).

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.disnorge.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Artists of the World Online, oppført som Franco Bartolomei, AKL Online kunstner-ID 10107109[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Norsk kunstnerleksikon, oppført som Fughero Bartolomei, Norsk kunstnerleksikon ID Fughero\_Bartolomei, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   KulturNav, oppført som Fughero Bartolomei, KulturNav-ID 849cdd64-af61-40c4-bc4b-0a86b7ac1fbd, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  *Norsk kunstnerleksikon* «Fughero Bartolomei» (besøkt 17. desember 2014)
6. ↑  Minge, Hans Otto (1999): *Norske billedkunstnere Agder*, s. 40 og 41

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav **·** KulturNav
 |
Et bilde av transformatorblikk uten overflatebehandling, som viser polykrystallinsk struktur.
**Polykrystallinsk** eller **multikrystallinsk** er en betegnelse for et krystallinsk materiale med flere krystallkorn som gror inn i hverandre, slik at de danner et fast stykke. I motsetning til monokrystallinsk materiale, som bare består av en enkel krystall, er et polykrystallinsk materiale sammensatt av mange monokrystaller (krystallitter).

Metallurgi
----------

Vanligvis er mesteparten av alt metall som blir brukt polykrystallinsk. Når metallene er monokrystallinske eller inneholder få og store mineralkorn blir de mer formbare (duktilitet) og mister litt styrke, mens når krystallkornene blir mindre øker hardheten og styrken. I tidligere tider når smedene brukte å varme opp metaller over ilden for å gjøre de mer formbare, vokste også krystallkornene i metallet sammen til større korn. Dette gjorde i tillegg til oppvarmingen metallet enda mer formbart, men når smeden bearbeidet metallet gjorde hammerslagene at krystallene delte seg i mindre korn og metallet ble sterkere igjen.

Solcelleindustri
----------------

Polykrystallinsk struktur i en silisiumwafer uten overflatebehandling.
I solcelleindustrien har polykrystallinske silisiumwafere vært det mest anvendte materialet til produksjon av solceller. Polykrystallinske silisiumwafere gir ikke like god effekt som monokrystallinske silisiumwafere, men er billigere å produsere.

Se også
-------

* Monokrystallinsk
* Krystall
* Krystallisering
* amorf

Referanser
----------

1. ↑  "crystal." Encyclopædia Britannica. 2009. Encyclopædia Britannica Online. 11 Jan. 2009

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
Vinterdekken til hest
Et **dekken** er et klede som brukes til pattedyr og er tilpasset arten i størrelse og utforming. Et **hundedekken** er således tilpasset hunder, mens et **hestedekken** er tilpasset hester. 

Dekken er tilpasset ryggen og flankene (av og til også brystkassen og buken) på dyret, og formålet er helst å holde dyret varmt, tørt og rent. Av og til kan dyr også bruke signaldekken og pyntedekken. Førstnevnte kan være typisk for hunder som utfører bestemte arbeidsoppgaver, for eksempel en førerhund, lavinehund eller en servicehund. Sersjant Stubby, en høyt dekorert pitbull-lignende hund fra første verdenskrig som ble forfremmet til sersjant for sin innsats, fikk et uniformlignende dekken.

Hundedekken
Det finnes mange typer dekken, for eksempel regndekken, varmedekken, signaldekken og pyntedekken. Dekken finnes i mange forskjellige farger, utforminger, kvaliteter og størrelser. De mest kostbare kan koste tusenvis av kroner.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Sindre Rekdal** (født 16. juli 1970) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte på Molde FK i sesongene 1988 til 1998 før han gikk til belgisk fotball og Eendracht Aalst. Han var midtbanespiller. Han trente Follo Fotball sammen med Erland Johnsen i 2003. I dag er han trener for Fredrikstad Fotballklubbs G16-lag. Han er broren til Kjetil Rekdal.

Han debuterte i 1. divisjon 3. juli 1988 i 2-2 kampen mot Vålerenga IF. 21. juni 1992 skåret han sitt første mål i kampen mot SK Brann, kampen vant Molde FK 3-2.

I sin site sesong ble han degradert til U-stallen for å gi plass til yngre krefter. Dette mente Kjetil Rekdal bunnet i at han hadde vært i konflikt med klubben tidligere og hadde forsvart sin bror. Det endte med at Kjetil Rekdal sa at han aldri skulle sette sine ben på Aker Stadion, daværende Molde Stadion. Noe han senere har gjort i forbindelse med jobb som trener for andre klubber. Konflikten skal i dag være oppgjort.

Dette endte med at Sindre Rekdal dro til belgisk fotball og Eendracht Aalst.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 279868, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 16. januar 2014. Besøkt 15. januar 2014.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 16. januar 2014. Besøkt 15. januar 2014.
4. ↑  Kampresultat på fotball.no
5. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sindre Rekdal – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Sindre Rekdal – FBref Rediger på Wikidata