recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
De **polynesiske språkene** er en undergruppe av de oseaniske språkene, en gren av de austronesiske språkene. Gruppen polynesiske språk omfatter ca. 30 språk med tilsammen en million brukere. De fleste brukerne er bosatt i Mikronesia, Melanesia og Polynesia. De mest kjente polynesiske språkene er tongansk, samoansk, tahitisk, maorisk og hawaiisk. 

Det eneste språket innen den polynesiske språkgruppen som har hatt et eget skriftsystem er rapanui, språket på Påskeøya. Alle levende polynesiske språk skrives med det latinske alfabetet.

Språkene er kjent for å ha et svært enkelt lydsystem med mellom åtte og tolv konsonanter og fem vokaler. Flere konsonanter etter hverandre brukes ikke. Denne enkelheten fører til at språkene har mange homonymer. Grammatikalsk sett er språkene analytiske, siden de ulike grammatikalske betydningene uttrykkes ved bruk av partikler.

Ord som tabu og engelske tattoo er europeiske lånord fra det polynesiske språket tahitisk.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Languages of Polynesia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**USS «Michigan» (SSGN-727)** (tidligere SSBN-727) er en amerikansk undervannsbåt i Ohio-klassen som tilhører U.S. Navy.

«Michigan» i Naval Base Kitsap i Washington.

Konstruksjon og idriftsettelse
------------------------------

USS Michigan ble bygget av General Dynamics Electric Boat i Groton i Connecticut, og ble innsatt i tjeneste 11. september 1982. *Michigan* ankom Bangor, Washington, 16. mars 1983 og fullførte 66 strategiske avskrekkelsespatruljer. Hun ble opprinnelig designet og driftsatt som en plattform for utskyting av 24 ballistiske missiler av typen UGM-133 Trident II med kjernefysiske stridshoder.

Konvertering til SSGN
---------------------

I juni 2007, ble *Michigan* konvertert til typen SSGN ved Puget Sound Naval Shipyard. Skrogsklassifiseringsymbolet ble da endret fra SSBN-727 til SSGN-727. I tillegg ble *Michigan* konvertert til å bære kryssermissiler av typen Tomahawk.

Etter konvertering
------------------

12. desember 2009 returnerte *Michigan* til Naval Base Kitsap, hjemmebasen hennes, hvor hun fullførte hennes første utplassering etter SSGN-konverteringen. Utplasseringen begynte 10 november 2008, og inkluderte en rekke oppdrag. Båten fullførte også flere teatersikkerhetssamarbeids-oppdrag med Pacific Rim-nasjoner.

28 juni 2010 var Michigan en av 3 ubåter i Ohio-klassen som var involvert i en amerikansk respons til kinesisk missiltesting i Øst-Kina-havet. *Michigan*, *Ohio* og *Florida* dukket over overflaten samtidig i farvannene til Sør-Korea, Filippinene, og Det britiske territoriet i Indiahavet respektivt.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) USS Michigan (SSBN-727) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**USS «Maine»** var et amerikansk slagskip.

Hun var opprinnelig klassifisert som en pansret krysser, men ble reklassifisert slagskip av «andre klasse». Hovedbestykningen bestod av fire 10" kanoner plassert parvis i to tårn, det ene tårnet på styrbord side foran broen og det andre på babord side omtrent en tredel av skipets lengde fra akter. De seks 6" kanoene var plassert i kasematter, tre på hver side av skipet, foran, midtskips og akter.

USS «Maine» ble den utløsende faktor for den spansk-amerikanske krigen etter at hun eksploderte og sank ved havnen i Havanna 15. februar 1898. Etter at en undersøkelseskommisjon konkluderte med at eksplosjonen var forårsaket av en mine plassert på utsiden av skroget erklærte Amerikas forente stater krig mot Spania.

I 1912 var vraket hevet og en ny kommisjon kom med en lignende konklusjon, men hva som var årsaken til eksplosjonen har alltid vært kontroversielt. En undersøkelse gjort i 1970-årene kom frem til at eksplosjonen var forårsaket av at det lettantennelige svartkullet som ble brukt ombord selvantente, og denne forklaringen har lenge vært den mest allment aksepterte. Mer nylig har andre undersøkelser igjen kommet frem til at eksplosjonen kan ha vært forårsaket av eksplosiver plassert på utsiden av skroget.

Kilder
------

* Robert Gardiner, red. (1979). *All the Worlds Fighting Ships 1860-1905*. London: Conway Maritime Press. s. 25. ISBN 0-85177-133-5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Digory Kirke** er en litterær figur i Narniabøkene av C.S. Lewis. Han opptrer i tre av de syv bøkene; *Løven, heksa og klesskapet*, *Drømmen om Narnia* og *Den siste striden*.

I de tre bøkene
---------------

I *Drømmen om Narnia*, der handlingen finner sted i 1900, er han en 12 år gammel gutt som sammen med nabojenta Polly Plummer blir vitne til Narnias skapelse. Onkelen til Digory har funnet en vei til en annen verden. Ved hjelp av to ringer, kan Digory og Polly reise til Narnia – den ene fører dem fram og den andre tilbake. Polly og Digory kommer til en annen verden, der alt er nedstøvet. De ser et slott som de går inn i, og etter å ha sett seg litt rundt kommer de inn i et ballrom med mange dukker. Midt i rommet er det en bjelle, med en advarsel på. Digory klarer ikke å motstå fristelsen til å slå på bjellen, noe som gjør at dronningen Jadis våkner til live. Hun følger etter dem tilbake til England, og oppfører seg rart og krangler med politimenn og drosjeførere osv. Da tar de på seg ringene, for å til ny dra til Narnia, og med seg får de dronningen Jadis, en hest, drosjesjåføren, onkelen til Digory og lyktestolpen som er kjent fra *Løven, heksa og klesskapet*. De hopper i et vann og kommer til et sted der alt er helt mørkt.

I boken *Løven, heksa og klesskapet*, der handlingen finner sted i 1940, er han en ugift professor som er vert for de fire Pevensie-barna som blir evakuert fra London. Det er i hans hus at klesskapet står, og det er ham Peter og Susan snakker med etter at Lucy og Edmund har fortalt at de har besøkt landet Narnia.

I boken *Den siste striden* er han den vise og verdige *Lord Digory*.

Forlegg
-------

Digory er dels modellert over Lewis' eget liv, dels basert på Lewis' lærer W.D. Kirkpatrick og dels på idealet om en Platonlignende filosof.

På film
-------

Den voksne Digory i *Løven, heksa og klesskapet* har blitt fremstilt på film av Jack Woolgar (1967), Michael Aldridge (1988) og Jim Broadbent (2005).

Referanser
----------

1. 1 2  Paul F. Ford (1994). *Companion to Narnia*. Harper San Francisco. ISBN 0-06-251136-X. 4. utgave. (Første utgave 1980). Side 135-143
2. ↑  Ajnos Gamgee. Similarities between Digory Kirke and CS Lewis; bloggen The Lion's call, 31.5.2015
3. ↑  Digory Kirke; WikiNarnia
4. ↑  Digory Kirke hos Internet Movie Database

| * v
* d
* r
Narnia-bøkene av C.S. Lewis |
| --- |
| Bøkene | *Drømmen om Narnia* **·** *Løven, heksa og klesskapet* **·** *Hesten og hans gutt* **·** *Prins Caspian* **·** *Reisen til det ytterste hav* **·** *Sølvstolen* **·** *Den siste striden* |
| Film & tv | *Drømmen om Narnia* (1988–90) | Legenden om Narnia (film): *Løven, heksa og klesskapet* (2005)  **·** *Prins Caspian* (2008)  **·** *Reisen til det ytterste hav* (2010) |
| Rollefigurer | Digory **·** Polly **·** Jadis (Heksa Hvit) **·** Peter **·** Susan **·** Edmund **·** Lucy **·** Eustace **·** Jill **·** Caspian **·** Aslan **·** Tumnus  **·** Dysterpytt **·** Rippipip |
| Steder | Charn **·** Narnia **·** Cair Paravel **·** Calormen **·** Telmar |
Markedet i Tlatelolco på aztekernes tid, med Tenochtitlan i bakgrunnen
Tlatelolco i dag
**Tlatelolco** er et område administrativt under Cuauhtémoc i Mexico by. Opprinnelig var dette en uavhengig aztekisk by med omtrent 30 000 innbyggere, men den ble slått sammen med den voksende Tenochtitlan rundt 1476. Øya fungerte deretter som markedet i den blomstrende hovedstaden. I 1521, da Tenochtitlan ble angrepet av spanjolene, var Tlatelolco det stedet aztekerne holdt ut lengst. Hernán Cortés og hans menn ødela Tlatelolco fullstendig etter erobringen, og de fleste overlevende ble massakrert.

Navnet *Tlatelolco* er nahuatl og betyr «sandhaug».

Historiske hendelser
--------------------

* I 1473 ble «Stortaleren» av Tlatelolco, Moquihuixtli, drept i et opprør av Āxāyacatl (Stortaler av Tenochtitlan).
* Den 13. august 1521 ble over 40 000 aztekere drept i Tlatelolco.
* I 1967 ble Tlatelolco-traktaten undertegnet her.
* Den 2. oktober 1968 ble flere hundre studenter drept i Tlatelolcomassakeren 10 dager før sommer-OL ble arrangert i Mexico by.
* Den 19. september 1985 ble Tlatelolco hardt rammet av jordskjelv.

Plaza de las Tres Culturas
--------------------------

Sentralt i Tlatelolco ligger Plaza de las Tres Culturas, eller «De tre kulturenes plass». Her ligger det ruiner av prekolumbianske byggverk i svart vulkanstein, og over disse rager det en kolonikirke fra 1500-tallet, Iglesia de Santiago. Endelig er det moderne Mexico til stede i form av moderne arkitektur; et eksempel er Tlatelolco-tårnet.

Se også
-------

* Liste over tlatoanier

Eksterne lenker
---------------

* Tlatelolco Arkivert 24. august 2013 hos Wayback Machine. hos Instituto Nacional de Antropología

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC
 |
**Tullinge SK** (stiftet 6. mai 1930) er en svensk sportsklubb som har tilholdssted i Tullinge i tettstedet Stockholm. Klubben driver primært med orientering, men har også tilbud innen sykkel og ski.

Tullinge SK har rundt 500 medlemmer (2015). Klubbens farger er hvit, rød og grønn. Tullinge SK har virksomhet for løpere på elite-, ungdoms-, barne-, og mosjonsnivå.

Orienteringsklubben har flere løpere i stallen som har hevdet seg internasjonalt, både på dame- og herresiden.

Tullinge vant damestafetten under Tiomila både i 1988 og 1993. Herrene vant sin foreløpig eneste Tiomila-triumf i 1984.

Meritter
--------

Tiomila, herrer *(1)* :

* 1984

Tiomila, damer *(2)* :

* 1988, 1993

25-manna *(3)* :

* 1985, 1989, 1992

Smålandskavlen, damer *(1)* :

* 2009

Kjente løpere
-------------

* Sveriges flagg Johanna Lönnkvist
* Sveriges flagg Simon Imark

Kjente tidligere løpere
-----------------------

* Sveits’ flagg Andreas Kyburz (-2016)

Eksterne lenker
---------------

Offisielt nettsted
**Dignity Health Sports Park**, tidligere **StubHub Center** er en flerbruksarena på universitetsområdet til California State University, Dominguez Hills i Carson. Det er kort avstand til Los Angeles sentrum fra arenaen. Det finnes blant annet en fotballbane med plass til 27 000 der. Denne er hjemmebanen til Major League Soccer-lagene Los Angeles Galaxy og Club Deportivo Chivas USA.

Finalen i kvinnenes fotball-VM 2003 ble spilt her. Finalen i MLS-cupen 2003 og 2004 ble også spilt her.

Dignity Health Sports Park blir også brukt til USAs sjumannsrugbykamp i turneringen World Seven Series. Sjumannsrugby er en versjon av rugby union.

Den har også en innendørs friidrettsarena, samt velodrom, med en kapasitet på 20 000, en tennisbane med plass til 13 000, og en utendørs friidrettsbane med plass til 22 000.

Anlegget eies og drives av Anschutz Entertainment Group.

Eksterne lenker
---------------

* Dignity Health Sports Park

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**USS «Jeannette»**, opprinnelig HMS «Pandora», var en kanonbåt i Royal Navy og ble kjøpt i 1875 av Allan Young før hans arktiske reise i 1875–76. Skipet ble senere kjøpt av James Gordon Bennett jr. eieren av *New York Herald*, og døpt «Jeannette». Bennet var en arktisk entusiast, og han samarbeidet med og fikk bistand av regjeringen med å sette sammen en ekspedisjon til Nordpolen gjennom Beringstredet.

Ved Mare Island Naval Shipyard ble «Jeannette» utstyrt med nye kjeler og annet utstyr. Skroget ble betydelig forsterket for å kunne tåle navigasjon i arktiske farvann.

«Jeannette» skulle seile under marinen og følge marinens regler og disipliner, selv om hun var privateid. Mannskapet bestod av 30 offiserer og menn, samt tre sivile. Skipet inneholdt det siste innen vitenskapelig utstyr; og i tillegg til å nå Nordpolen gjennom Beringstredet, var vitenskapelige observasjoner en viktig del av ekspedisjonens mål.

Anskaffelse og ombygging
------------------------

I mars autoriserte kongressen deltakelse fra marineoffiserer på ekspedisjonen, og orlogskaptein George Washington DeLong – en veteran innen arktiske utforskninger – ble med Bennet til Europa for å skaffe et skip. Etter at «Jeannette» ble valgt, og døpt, seilte DeLong henne fra Le Havre til San Francisco, California i løpet av sommeren og høsten 1878.

Arktisk reise
-------------

8. juli 1879 seilte «Jeannette» ut fra San Francisco, og den amerikanske flåteministeren hadde tillagt henne, i tillegg til de opprinnelige oppgavene, å lete etter den forsinkede svenske ekspedisjonen i skipet «Vega». Ekspedisjonen, ledet av Adolf Erik Nordenskiöld, hadde lykkes i å passere Nordøstpassasjen. «Jeannette» presset på nordover mot Norton-sundet i Alaska og sendte den siste kommunikasjonen med Washington før hun startet nordover fra St Lawrence-bukta i Sibir den 27. august.

Skipet seilte på tvers av Tsjuktsjerhavet og så Heraldøya 4. september. Kort tid etter ble hun fanget i pakkisen nær Vrangeløya. I de neste 21 månedene drev «Jeannette» vestover og stadig nærmere DeLongs mål, selve Nordpolen. Han beskrev i journalen de viktige vitenskapelige hendelsene gruppen utførte. I mai 1881 ble to øyer oppdaget og navngitt; Jeannetteøya og Henriettaøya. I juni ble Bennettøya øya oppdaget og hevdet for USA. Om natten den 12. juni begynte trykket fra isen å bli for stort, og «Jeannette» begynte å knuses. DeLong og hans menn begynte å losse forsyninger og utstyr ut av skipet og over på isen, og neste morgen sank «Jeannette».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**USS «New Jersey» (BB-62)** (**«Big J»** eller **«Black Dragon»**) er en Iowa-klasse slagskip. Hun er det andre skip i United States Navy som ærer delstaten New Jersey ved å bære dens navn. «New Jersey» opptjente flere slagstjerner for krigshandlinger enn de andre tre ferdigstilte slagskipene i samme klasse, og er det eneste andre U. S. Navy slagskip som utførte illgivningsstøtte under Vietnamkrigen.

Under den andre verdenskrig bombarderte «New Jersey» mål på Guam og Okinawa, samt forsvarte hangarskip under angrep på Marshalløyene. Under Koreakrigen var hun med på angrep langs den Nordkoreanske kysten, hvorpå hun ble tatt ut av aktiv tjeneste og lagt i opplag som en del av United States Navy reserve fleets. Hun ble for en kort stund reaktivert i 1968 og sendt til Vietnam for å støtte USAs tropper før hun returnerte til opplag i 1969. Hun ble reaktivert nok en gang på 1980-tallet som en del av programmet 600-ship Navy. «New Jersey» ble modernisert to å bære raketter og aktivisert for aktiv tjeneste. I 1983 deltok hun i operasjoner for USA under den libanesiske borgerkrigen.

«New Jersey» ble tatt ut av tjeneste for siste gang i 1991 (etter totalt 21 år i aktiv tjeneste i flåten). Hun hadde i løpet av sin aktive tjeneste mottatt Navy Unit Commendation for sin tjeneste i Vietnam og 19 slag- og kampanjestjerner for operasjoner under den andre verdenskrig, koreankrigen, vietnamkrigen, den libanesiske borgerkrigen og for sin tjeneste i Persiabukten. Etter en ny kort periode i opplag ble hun donert til Home Port Alliance i Camden i New Jersey, og startet sin karriere som museumsfartøy den 15. oktober 2001.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |

Portal: Andre verdenskrig
**George Patterson** (født 1887, død 1955) var en engelsk fotballspiller, fotballtrener og sekretær som jobbet for Liverpool FC i store deler på starten av 1900-tallet. Etter å ha spilt mesteparten av sin karriere i Marine FC ble han assistenten til Liverpool-manager Tom Watson i 1908. Etter Watsons bortgang i 1915, tok han også over rollen som sekretær, samtidig som han var vikarmanager i starten av 1919/20-sesongen. Da han hadde jobbet for Anfield-klubben i over tjue år, var det ingen overraskelse da Patterson overtok managerjobben i klubben etter Matt McQueen i 1928. 

I Pattersons tid på Anfield fikk to unge og lovende spillere sine debuter, Jack Balmer og Phil Taylor. Sistnevnte skulle senere selv bli manager for klubben. Det største aktivum var imidlertid signeringen av skotten Matt Busby, som kom til klubben i 1936. Liverpool var senere svært interessert i å la Busby bli en del av trenergruppen i klubben, men han ble i stedet manager for rivalen Manchester United. Busby forble en sentral spiller i klubben også under George Kay, som overtok managerjobben etter Patterson i august 1936. Patterson fortsatte imidlertid i klubben, igjen i rollen som sekretær.

Eksterne lenker
---------------

* Profil på Soccerbase.com
* Profil på Lfchistory.net

| * v
* d
* r
Managere for Liverpool FC |
| --- |
| 
* Barclay og McKenna (1892–96)
* Watson (1896–1915)
* Ashworth (1919–23)
* McQueen (1923–28)
* Patterson (1928–36)
* Kay (1936–51)
* Welsh (1951–56)
* Taylor (1956–59)
* Shankly (1959–74)
* Paisley (1974–83)
* Fagan (1983–85)
* Dalglish (1985–91)
* *Moranc (1991)*
* Souness (1991)
* *Morana (1992)*
* Souness (1992–94)
* Evans (1994–98)
* Evans og Houllier (1998)
* Houllier (1998–2001)
* *Thompsona (2001–02)*
* Houllier (2002–04)
* Benítez (2004–10)
* Hodgson (2010–11)
* Dalglish (2011–12)
* Rodgers (2012–15)
* Klopp (2015– )

 |
| *(c) = midlertidig manager; (a) = stedfortredende manager* |
**Richard Bancroft** (født 1544 i Lancashire, død 2. november 1610 i Lambeth Palace) var erkebiskop av Canterbury og ansvarlig for utgivelsen av *King James Bible*.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Bancroft begynte sin utdannelse ved Farnworth grammar school, som hadde blitt grunnlagt av William Smyth, som også var født i byen. Han ble siden student i Cambridge, først ved Christ's College og deretter ved Jesus College. 

### Prest

Etter sin prestevielse (omkring 1570) ble han kapellan hos Richard Cox, da biskop av Ely.

Etter å ha innehatt ulike posisjoner ble han i 1590 utnevnt til et prebende ved St. Pauls katedral. Han hadde vært kannik ved Westminster Abbey siden 1587. Han var kapellan først hos lordkansler Hatton og siden hos erkebiskop Whitgift. 

### Biskop

I juni 1597 ble han viet til biskop av London. 

Senere fikk han, som følge av erkebiskopens høye alder, i praksis ledelsen over det kirkelige livet i England. Blant det han måtte ta hånd om var Marprelate-striden mot Thomas Cartwright og John Penry. Bancroft var tilstede ved dronning Elisabeths dødsleie. 

### Erkebiskop

Erkebiskop Bancroft
I november 1604 etterfulgte Bancroft Whitgift som erkebiskop av Canterbury. Han viste samme iver og myndighet som tidigere, og med så stor suksess at lord Clarendon uttrykte oppfattelsen at «om Bancroft hadde levd, skulle han rask ha slukket den ild i England som hadde blitt tent i Genève.»[]

I 1608 ble han valgt til kansler ved University of Oxford. I de siste månedene av sitt liv deltok han i diskusjonene om vielsen av skotske biskoper og det var som følge av hans vedtak at de fikk dette av Den engelske kirke.[] Denne handlingen la grunn for Den skotske episkopale kirke.

Bancroft var «the chief overseer» over den autoriserte versjon av Bibelen (King James-versjonen). 

Han døde i Lambeth Palace den 2. november 1610.

Referanser
----------

1. ↑   Open Library, «Richard Bancroft», Open Library-ID OL1423482A[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 10426104c[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Find a Grave, Find a Grave 127587357, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Foster, Alan, *A History of Farnworth Church, its Parish and Village*, 1981.
* Babbage, Stuart B. Puritanism and Richard Bancroft. Allenson-Breckinridge Books, 1962

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Ram Baran Yadav** (nepali: रामवरण यादव; *Rāmvaraṇ Yādav*; født 4. februar 1948 i Sapahi, Janakpur, Nepal) var Nepals president fra 2008 til 2015. Han var landets første president etter overgangen fra monarki til republikk. Han var helseminister fra 1991 til 1994 og har vært generalsekretær for Nepals Kongressparti.

Liv og virke
------------

Ved valget i 1999 ble han valgt inn i Representantenes hus for Nepals kongressparti, og etter dette ble han helseminister.

I mai 2007 ble Yādavs bolig i Janakpur angrepet av medlemmer av Janatantrik Terai Mukti Morcha. Disse hang opp en notis om deres okkupasjon av huset, heiste sine flagg og detonerte en bombe.[]

I valget til Nepals konstituerende forsamling i april 2008 stilte han i det femte valgdistriktet i Dhanusa. Han vant med 10.392 stemmer.[]

I en annen valgrunde 21. juli 2008 ble Yādav valgt til Nepals første president med 380 av de 590 avgitte stemmene i den konstituerende forsamlingen. Han beseiret Ram Raja Prasad Singh, som stilte for Nepals kommunistiske parti (maoistisk). To dager senere ble han tatt i ed som president i presidentpalasset av høyesterettsdommeren Kedar Prasad Giri. Selv tok han sin visepresident Parmanand Jha i ed.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000028158, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Girija Prasad Koirala(fungerende)** |  **Nepals president**(23. juli 2008–29. oktober 2015) | Etterfølger:**Bidhya Devi Bhandari** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
**Richard Been Stannard** (født 21. august 1902 i Blyth Valley, Northumberland, død 22. juli 1977) var en britisk marineoffiser som deltok i andre verdenskrig. For sin innsats under angrepet på Namsos i 1940 ble han tildelt det norske Krigskorset med sverd og det britiske Victoriakorset.

Victoriakorset for innsatsen ved Namsos
---------------------------------------

Stannard var 37 år og løytnant i Royal Navy under andre verdenskrig da følgende hendelser skjedde som førte til at han ble tildelt Victoria Cross, som er den høyeste utmerkelsen for tapperhet som kan tildeles av Storbritannia.

Mellom 28. april og 2. mai 1940 ved Namsos, overlevde taubåten HMT *«Arab»* 31 bombeangrep på fem dager. Ved et tilfelle i denne perioden kjempet løytnant Stannard og to av hans mannskap i over to timer mot en brann på kaia som følge av at en bombe hadde antent et ammunisjonslager. Deler av det viktige havneanlegget ble berget og redningsaksjonen var avgjørende for den senere evakueringen. Mannskapet greide også å slå ut et fiendtlig bombefly som trodde det hadde beseiret skipet.

Referanser
----------

1. 1 2   Dreadnought Project, oppført som Richard Been Stannard, Dreadnought Project page Richard\_Been\_Stannard[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, oppført som Richard Been Stannard, Find a Grave 13763903, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3   Find a Grave[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   The London Gazette 34924, «No. 34924», side(r) 5059[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Grøndahl og Dreyers Forlag, 1995, s. 56.
6. ↑  British VCs of World War 2 *(John Laffin, 1997)*

Eksterne lenker
---------------

* Trawlers lost in the Namsen Fjord Arkivert 6. mai 2009 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |

Portal: Andre verdenskrig
**U.S. Classic 2019** var en nasjonal turnkonkurranse for kvinner i turn i USA, som ble arrangert 20. juli 2019 i KFC Yum! Center i Louisville i Kentucky. U.S. Classic er en av flere kvalifiseringskonkurranser for USA-mesterskapet i turn, og er også uttak til OL de årene det er OL.

Resultater senior
-----------------

| # | Utøver | Lag | Hopp | Skranke | Bom | Frittstående | Totalt |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 1 | Simone Biles | World Champions | 15,650 | 14,450 | 14,900 | 15,000 | **60,000** |
| 02 2 | Riley McCusker | MG Elite | 14,350 | 14,550 | 15,100 | 13,900 | **57,900** |
| 03 3 | Grace McCallum | Twin City Twisters | 14,800 | 14,550 | 14,100 | 14,250 | **57,700** |
| 4. | Kara Eaker | GAGE | 13,700 | 13,650 | 15,400 | 14,050 | **56,800** |
| 5. | Leanne Wong | GAGE | 14,700 | 13,750 | 14,300 | 13,900 | **56,650** |
| 6. | Morgan Hurd | First State | 14,500 | 14,700 | 13,900 | 13,400 | **56,500** |

På de neste plassene kom Aleah Finnegan (7), Faith Torrez (8), Shilese Jones (9), Jade Carey (10), Jordan Chiles (11), Emily Lee (12), Gabby Perea (13), Alexis Jeffrey (14) og Olivia Hollingsworth (15). Til sammen 21 utøvere deltok.

Resultater junior
-----------------

| # | Utøver | Lag | Hopp | Skranke | Bom | Frittstående | Totalt |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 1 | Konnor McClain | Revolution | 14,800 | 13,150 | 14,350 | 13,400 | **55,600** |
| 02 2 | Sydney Barros | Texas Dreams | 14,300 | 13,550 | 13,750 | 13,700 | **55,300** |
| 03 3 | Olivia Greaves | MG Elite | 13,950 | 14,200 | 13,550 | 13,050 | **54,750** |

På de neste plassene kom Skye Blakely (4), Ciena Alipio (5), Sophia Butler (6), eMjae Frazier (=7), Anya Pilgrim (=7), Lilly Lippeatt (9), Sydney Morris (10), Kayla DiCello (11) og Zoe Miller (12). Til sammen 37 utøvere deltok.

Kilder
------

* Resultater, senior (arkivert)
* Resultater, junior (arkivert)
**Akka bakka bonka rakka** er ei regle som blir brukt til å «elle», det vil si velge ut eller peke ut en deltaker i en barnelek, for eksempel hvem som skal «stå» når man begynner en lek av type gjemsel eller sisten.

Den er med blant «drellinger», «ellinger» og «tællinger» i Nora Kobberstads *Norsk Lekebok* fra 1901.[1]

Regla kan gå i ulike variasjoner. Fra Elverum er den tidlig på 1920-tallet gjengitt slik av Sigurd Nergaard:[2]

*Akka bakka,*
*banka ranka,*
*etla metla, sang dang,*
*fil i fang, isa, bisa, topp!*
I 1936 var den med i en samling barnerim utgitt av Rikka Deinboll:[3]

*Akka bakka bonka rakka*
*etla metla sjong dong*
*fili fong*
*issa bissa topp*
Finn Myrvang gjengir den i 1964 slik i en versjon fra Andøya:[4]

*Akka bakka bonka rakka, issa bissa topp.*
*Sjong dong filifong, stékk om stein - stå!*
En senere versjon, presentert av Bokklubbens barn, går på denne måten:[5]

*Akka bakka*
*bonka rakka,*
*etla metla*
*sjong dong,*
*filifjong*
*issa bissa topp*

Referanser
----------

1. ↑  Hagemann, Sonja: *Barnelitteratur i Norge 1850–1914*, Oslo: Aschehoug, 1970, s. 269–270.
2. ↑  Nergaard, Sigurd: *Eventyr, barnevers, spurningar og ordspraak. Folkeminne frå Østerdalen III*, Kristiania, 1923, s. 89.
3. ↑  Deinboll, Rikka: *Barnerim og barneregler*, Oslo: Aschehoug, 1936, 46.
4. ↑  Myrvang, Finn: *Huh-tetta*, Oslo: Universitetsforlaget, 1964, s. 125.
5. ↑  *Ro, ro til Regleland*, Stabekk: Bokklubbens barn, 1979, s. 38.
**U.S. Coast Guard Academy** er krigsskolen i U.S. Coast Guard, beliggende i New London i delstaten Connecticut. Til forskjell fra de andre amerikanske krigsskolene er søkere ikke avhengig av å bli nominert av et kongressmedlem for å bli opptatt.

Studentene tituleres kadett. Studieavgiftene dekkes fullt ut av U.S. Coast Guard mot fem års aktiv plikttjeneste etter uteksaminasjon. Plikttjenesten utvides for kadetter som velger å ta flyskolen eller studere til en avansert akademisk grad. Ca. 250 kadetter immatrikuleres hver sommer, og ca. 200 kadetter uteksamineres. Ved uteksaminasjon utnevnes kadettene til offiserer med graden fenrik (*ensign*).

Referanser
----------

1. ↑   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. november 2016. Besøkt 26. november 2016.

Eksterne lenker
---------------

(en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) United States Coast Guard Academy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Akklimatisering** betyr *tilvenning* eller tilpasning, enten når det gjelder klima og klimaendringer, men også i mer generell betydning, andre omgivelser og settinger. Uttrykket brukes om det å tilpasse seg endrede livs- og utfoldelsesvilkår, og i dag mest om det å venne en menneskekropp til større høyder og tynnere luft.

Etterhvert som kravet til idrettsprestasjoner øker, er det blitt vanligere at sportsfolk oppholder seg i lengre perioder på høytliggende steder. Dette får kroppen til å produsere flere røde blodlegemer for å kunne ta inn og transportere surstoff fra tynnere luft.

Den som skal besøke fjell eller svært høytliggende områder i verden må også regne med å bruke tid for å gi kroppen anledning til å tilpasse seg underveis. Det samme gjelder for ekstreme temperaturer.

I dyreverdenen ser en at noen dyrearter har klart å tilpasse seg ganske skiftende livsvilkår, ved bruk av skiftende pelstykkelse, lagring av fett, dvale og lignende.

Trær og andre flerårige planter forbereder vinteren ved å enten bli tørrere (eller produsere glykoler som har lavere frysepunkt) for å unngå å sprekke av issprengning. Samtidig reduseres livsfunksjoner til et minimum.

Etymologi
---------

Ordet ser ut til å ha sitt opphav fra England på tidlig 1800-tallet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**U.S. Commission on Civil Rights** er en amerikansk føderal nevnd med ansvar for å granske, rapportere og gi råd om spørsmål om borgerrettigheter. Nevnden ble opprettet ved den føderale borgerrettighetsloven i 1957 og er i stor grad fristilt fra regjeringens innflytelse. Den ledes av et kollegium bestående av åtte kommissærer; fire oppnevnt av USAs president og fire oppnevnt av Kongressen. Ikke mer enn fire kommissærer kan til enhver tid være medlem av samme politiske parti.

I hver av USAs 50 delstater samt i District of Columbia utpeker nevnden en komité av frivillige lokale borgere med kjennskap til borgerrettigheter. Disse komiteene bistår nevnden med dens gransknings- og informasjonsoppgaver.

Referanser
----------

1. ↑  Om nevnden
2. ↑  Nevndens kommissærer

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) United States Commission on Civil Rights – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** CiNii
 |
**Johan Daniel Steen** (1856–1934) var en norsk idrettsleder og grosserer, kjent som eier av varemagasinet Steen & Strøm.

Han var sønn av Emil Steen (1829–1884) og Ovidia Laurenze (1829–1905, født Jebe). Etter handelsutdannelse i Tyskland, England og Frankrike ble han i 1879 fullmektig i farens varemagasin Steen & Strøm. Fra 1884 ble han medinnehaver, og senere direktør der.

Johan Steen var medlem av Kristiania bystyre 1902–1907 og 1914–1916, og hadde en lang rekke politiske verv i hovedstaden. Han var medstifter og formann i fransk-norsk handelskammer 1919–1921, viseformann i Kristiania Handelskammer fra 1908 til 1919, og formann i Den Norske Handelsstands Fællesforening 1916–1919.

Han var en av pionerene i Christiania Skiklub, og var klubbens formann fra 1927 til sin død. I praksis ledet Steen også klubben i store deler av Thomas Fearnleys lederperiode, da Fearnley på grunn av høy alder ikke kunne delta aktivt. Steen skrev boken *Christiania Skiklub gjennem 43 aar*, utgitt i 1920.

Johan Steen var ridder og senere offiser av den franske Æreslegionen, samt ridder av St. Olavs Orden.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no, oppført som Johan Daniel Steen[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   oppført som Johan Daniel Steen, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Johan Steen, (05.februar 1856).», besøkt 10. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Grosserer Johan Steen død». *Dagbladet*, 16. november 1934.
5. 1 2  «Dødsfall: Grosserer Johan Daniel Steen er natt til igår avgått ved døden». *Morgenbladet*, 17. november 1934.
6. ↑  *Christiania skiklub, 1877-1977*. Moestue. 1977. s. 152-154.
7. ↑  «Grosserer Johan Steen død». *Aftenposten*, 16. november 1934.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
Lys fra et enkelt fjernt og et nært lyspunkt bringes i fokus på retina ved å endre formen på øyets linse.
*Annen betydning: Akkommodasjon*.

  

Akkommodere fra latin *accommodare*, av *ad* + *commodare* «å gjøre passende», av *commodus* «bekvem».

  

**Akkommodasjon** betegner øyets evne til å endre linsens form for å fokusere på forskjellige avstander. Når ciliarmuskelen trekker seg sammen vil linsen få en tykkere form, brennvidden blir kortere, og en fokuserer på et objekt som ligger nærmere.

Som barn har en evnen til å endre øyets brytning tilsvarende ca. 14 dioptrier. Med alderen stivner øyelinsen og ved 50-årsalderen kan akkommodasjonsevnen være redusert til 1-2 D, linsen er nær helt stiv, en tilstand betegnet som presbyopi. I tillegg reduseres omstillingshastigheten. Et barn kan endre fokus fra uendelig til 7 cm på 350 millisekund.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Per Oskar Kjølaas, (til venstre) tidliger biskop i Nord-Hålogaland bispedømme sammen med en svensk og en finsk biskop i 2004. Alle tre i bispekåpe.
Halvor Nordhaug i bispekåpe legger ned grunnsteinen til Knarvik kirke.
**Bispekåpe** er et liturgisk plagg brukt av biskoper i Den norske kirke. Bispekåpen er egentlig en korkåpe, men siden plagget i Den norske kirke bare blir brukt av biskopene, har det fått navnet bispekåpe. I andre kirkesamfunn kan korkåpe brukes uavhengig av rang.

Bispekåpen skal brukes av biskopen i utøvelse av embedsfunksjoner som ordinasjon, kirkevigsel og lignende, men brukes også i andre liturgiske sammenhenger.

Den er lagd som en halvsirkel, der kåpen skal være fotsid. I halsen blir den holdt sammen av en spenne. På ryggen er det et dekorert ryggskjold, og langs sidene på fronten er det dekorerte stolper. Resten av kåpen er også ofte rikt dekorert.

De fleste bispedømmer har to bispekåper. En kåpe til bruk i domkirken, og en «reisekåpe» som ofte er mindre utsmykket og lettere å ta med seg til andre kirker.

Referanser
----------

1. ↑  Lundby, s. 28
2. ↑  Lundby, s. 30

Litteratur
----------

* Turid Lundby, *LITURGISKE KLÆR. Alba, stola, messehagel og bispekåpe i Den norske kirke*, Kirkerådet, Oslo, 2018 E-bok

| * v
* d
* r
Liturgiske plagg i Den norske kirke |
| --- |
|  | Alba («prestekjole») **·** Stola **·** Messehagel **·** Bispekåpe
**Se også:** Liturgiske klær |
**Johan Gerotti Slåttelid** (født 21. desember 1909 i Ullensvang, død 15. mars 1974 i Odda) var en norsk politiker, hjemmehørende i Norges Kommunistiske Parti. Han var i en periode etter krigen ordfører i Odda.

Slåttelid vokste opp i industriarbeiderbygda. I Odda gikk han på Sosialistisk Søndagsskole, i Barnelag og Pionerkorps. Han tok også sin middelsskoleeksamen der, før han tok artium i Kristiansand. Det var økonomien, og ikke evnene som gjorde at han ikke fikk fortsette den akademiske veien.

I Odda ble han medlem av Norges Kommunistiske Ungdomsforbund og NKP, og bevegelsen trengte 
Slåttelids evner i partiets presse. I 1931 ble han redaktør i NKPs avis i Odda, *Hardanger Arbeiderblad*. En periode før krigen var han i Oslo og arbeidet i NKUs ledelse, og fra 1936 var han redaksjonssekretær i forbundets avis *Klassekampen*. Sammen med NKU-formann og redaktør Arne Gauslå sto han i spissen for avisen i en periode da NKU satset mye på den, og drev den som fjortendaglig publikasjon. 

Mye av spalteplassen ble brukt for å mobilisere støtte til de Spania-frivillige som sloss mot Francos fascistiske regime. Avis og redaksjonssekretær var mistenkt for å drive «ulovlig» verving av Spania-frivillige til krigen. I januar 1938 gjennomførte politiet en razzia mot avisen, og Slåttelid ble arrestert. Året etter ble han dømt for slik virksomhet.

Han var også innom Bergen og arbeidet for NKPs vestlandsavis *Arbeidet*.

Da krigen kom meldte han seg 9. april som stridende, og fulgte de norske troppene som sloss mot de tyske okkupantene. Da de i Valdres-traktene måtte gi opp ble han en kort periode krigsfange hos tyskerne. Senere engasjerte han seg i den illegale motstandskampen, og var blant de Gestapo jaktet på. Hans partikamerat Otelius Lien fra Sauda ble tatt og torturert for å gi opplysninger om Slåttelid, - uten at tyskerne kom noen vei.

Etter krigen kom Slåttelid til å bli NKPs fremste talsmann i Odda. Han ble valgt til ordfører i bygda, og hadde vervet fra 1946 til 1951. I den følgende perioden var han varaordfører. Sin siste periode i Odda formannskap og Odda Kommunestyre hadde han fra 1960 - 1963. I påfølgende periode var han varamann. Slåttelid sto som førstemann på NKPs Hordaland-liste ved Stortingsvalget i 1961.

Han var medlem av overlikningsnemda i 30 år (1945 - 1974), satt i styret for EL-verket i 19 år, i 
konsesjonsnemnda i 22 år, i finansutvalget i 17 år og i lærlingemenda i 18 år. I tillegg deltok han i et femtitalls andre kommunale nemnder, styrer og råd i den tiden han var aktiv i politikken. Han arbeidet som styrer for Odda Arbeiderkontor, en stilling han hadde fram til sin død.

Referanser
----------

1. 1 2 3  *Johan Slåttelid død*, omtale i *Hardanger Folkeblad* 18. mars 1974
2. 1 2 3  *Johan Slåttelid er død*, omtale i *Friheten* nr. 13 25.-30.mars 1974
3. ↑  *Klassekampen* nr 2 1938.
4. ↑  Bjørn Erik Dokken: Side 91. *NKPs antikrigsarbeid 1923-1939*, Masteroppgave i historie, Institutt for arkeologi, konservering og historie, Universitetet i Oslo Våren 2008.
5. ↑  NRK Hordaland: *Partiet Rødt gjør Odda blått*, nrk.no 19. september 2011.
**U.S. Joint Forces Command** (**JFCOM**) var en av de ti store felleskommandoene i det amerikanske forsvaret. Kommandoen hadde sin bakgrunn i den tidligere U.S. Atlantic Command og ble opprettet i 1999 for å lede transformasjonen av de amerikanske styrkene gjennom eksperimentering og opplæring.

JFCOM kaltes ofte Pentagons «transformasjonslaboratorium» og arbeidet med å utvikle nye konsepter og doktriner, gjennomføre tester og eksperimenter, utdanne ledere i fellesmilitær doktrine og gi anbefalinger om hvordan Hæren, Marinen, Marinekorpset og Flyvåpenet bedre kunne jobbe og kjempe sammen.

Kommandoen hadde hovedkvarter i Norfolk (Virginia).

Sjefen for JFCOM var «dobbelthattet» som NATOs *Supreme Allied Commander Transformation* (SACT), øverstkommanderende for Allied Command Transformation.

JFCOM ble avviklet i 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
USAs forsvar |
| --- |
| Forsvarsdepartementet  **·** Den militære sjefsnemndArmédept. **·** Marinedept. **·** Flyvåpendept. |
| Grener | Hæren  **·** Flyvåpenet  **·** Romvåpenet  **·** Marinen  **·** Marinekorpset  **·** Kystvakten | USAs flagg |
| Hovedkommandoer | 

|  |  |
| --- | --- |
| Geografiske | NORTHCOM  **·** SOUTHCOM  **·** CENTCOM  **·** EURCOM  **·** AFRICOM  **·** INDOPACOM  **·** SPACECOM |
| Funksjonelle | CYBERCOM **·** STRATCOM  **·** SOCOM  **·** TRANSCOM |

 |
| Etater | DARPA  **·** DeCA  **·** DCAA  **·** DCMA  **·** DFAS  **·** DHA  **·** DISA  **·** DIA  **·** DLSA  **·** DLA  **·** DSCA  **·** DCSA  **·** DTRA  **·** MDA  **·** NGA  **·** NSA  **·** PFPA |
| Portal:USA  **·** Kategori |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**U.S. Army Criminal Investigation Division** (**CID**) er en avdeling i det amerikanske Armédepartementet med ansvar for etterforskning av lovbrudd der hæren er involvert. CID har hovedkvarter ved Fort Belvoir i Virginia.

CID etterforsker lovbrudd der hæren, eller ansatte i hæren, er eller kan være innblandet i lovbrudd, fra bedrageri og annen økonomisk kriminalitet til drap, voldtekt og krigsforbrytelser. Avdelingen består av både militære og sivile etterforskere, kalt spesialagenter, samt kriminalteknikere, dataspesialister, polygrafeksperter og kriminaletterretningsanalytikere.

CID ble opprettet 17. september 1971 og er direkte underlagt hærens stabssjef og arméministeren.

Galleri
-------

* En CID-etterforsker i AfghanistanEn CID-etterforsker i Afghanistan
* En kvinnelig CID-etterforskerEn kvinnelig CID-etterforsker
* En CID-etterforsker ved PentagonEn CID-etterforsker ved Pentagon
* CID-etterforskere på et åstedCID-etterforskere på et åsted
* En kriminaltekniker fra CIDEn kriminaltekniker fra CID
* CID-agenter foretar en razziaCID-agenter foretar en razzia
* En CID-etterforsker med et våpenEn CID-etterforsker med et våpen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) United States Army Criminal Investigation Command – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Informasjon fra GlobalSecurity.org

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Behistuninnskriftene beskriver storkongen Dareios I' seirer på tre språk.
Bahram som den greske helt Herakles, statue i Bisotun
**Bisotun** (persisk: بيستون‎; også romanisert som **Bīsotūn**; også kjent som **Bīsītan** og **Bīsītūn**) er en by i og hovedstaden i distriktet Bisotun i Harsin fylke i provinsen Kermanshah i Iran.

Ved folketellingen i 2006 var folketallet på 2.075 innbyggere, i 527 familier.

Byen ligger ved foten av Bisotunfjellet. På dens side er et berømt kulturminne fra oldtiden. Den nordlige forgrening den persiske kongeveien, fra Babylon til Ekbatana og videre over til handelsveiene til Sentral-Asia og Kina, passerte foten av fjellet. I bergveggen etterlot kong Darius I seg Behistuninnskriftene.

Fra seleukidenes tid er det en Heraklesstatue her. Ved siden av den tilføyde partiske konger noen relieffer. Herskere fra sen sassanidisk tid klargjorde en annen stor klippeflate for noe et relieff som skulle feire deres seier. Dette ble ikke fullført, for snart etter nådde den arabiske invasjon området. Senere folklore knyttet stedet til legenden om Farhad og Shirin.

Referanser
----------

1. ↑  Bisotun finnes på GEOnet navnetjener, bak denne lenken, ved å åpne *Advanced Search box*, og skrive inn «-3056492» i «Unique Feature Id» formen, samt klikke på «Search Database».
2. ↑  «Folketellingen i Den islamske republikk Iran, 1385 (2006)». Den islamske republikk Iran. Arkivert fra originalen (Excel) 16. november 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bisotun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Quirsfeldia*** er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).

Utseende
--------

En nokså liten (ca. 5 millimeter), smal, halvmatt svart råtevedbille med sagtakkede antenner (i alle fall hos hunnen). Oversiden er tett punktert og fint hårete. Hodet er forholdsvis lite og lett nedoverbøyd, fasettøynene ganske store. Antennene er 11-leddete, kamformede, omtrent så lange som hode + pronotum. Brystskjoldet (pronotum) er firkantet (rundet foran), omtrent så lang som bredt, med litt uttrukne bakhjørner. En tapp på forbrystet griper inn i en grop på mellombrystet og billene kan "smelle" med å brekke denne tappen ut av gropen, i likhet med smellerne. **Dekkvingene** er avlange, jevnbrede, så brede som eller litt smalere enn brystskjoldet. De har tydelige lengdestriper. **Beina** er temmelig korte og spinkle.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Brasil.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien råtevedbiller (Eucnemidae) Eschscholtz, 1829
				+ Underfamilien Melasinae Fleming, 1821
					- Stammen Dirhagini Reitter, 1911
						* Slekten ***Quirsfeldia*** Cobos, 1965
							+ *Quirsfeldia singularis* Cobos, 1965

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
*Se pekerside for flere forekomster av Ringgata.*
**Ringgata** (1-5, 2-4) er en gate i Oslo. Den ligger på Tøyen i bydel Gamle Oslo og går fra baksiden av Munchmuseet til Hagegata. 

Navnet har sin opprinnelse i at den var tenkt å være en del av et større ringsveiprosjekt rundt Oslo sentrum, planlagt i 1880-årene i etterkant av den store byutvidelsen i 1878 og lagt i grenseområdene mellom Oslo og Aker kommuner. Gata ble derfor anlagt mye bredere enn eksisterende gater i nabolaget.

En senere versjon av prosjektet, den såkalte Kirkeveiringen (Ring 2) fra Skøyen til Galgeberg via Ullevål sykehus, ble senere ferdigstilt i 1950-årene, men ble i dette området lagt til Finnmarkgata. Ringgata gjenstår nå som en kort gatestump med boligblokker fra slutten av 1940-tallet og begynnelsen av 1950-tallet.

Gata er representert i den norske utgaven av Monopol.

Referanser
----------

1. ↑  «Oslo kommune – Bydelsoversikt (R)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
2. ↑  «Problembarnet Ring 2». Aftenposten.no. 16. desember 2014. Besøkt 17. desember 2014.

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ringgata». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 465. ISBN 978-82-573-1760-7.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Ringerikspotet**Ringerikspotet** er en halvsein matpotet som tilhører de eldste potesortene som finnes i Norge. Den regnes som en gammel landsort, fordi den ikke er kunstig krysset fram.

Historikk
---------

Den har siden omtrent 1865 vært dyrket lokalt på Ringerike og Hole. Det er usikkert hvor poteten opprinnelig er kommet fra, men det antas at den ble brakt fra Botanisk hage i Oslo til gården Søndre By i Hole en gang midt på 1860-tallet av bonden, stortingsmannen og ordføreren Morten Ludvig Sundt som eide gården fram til 1869. Gården ble da solgt til Jens Aabel som begynte å dyrke poteten i et større omfang. I en regnskapsprotokoll fra 1886 fra gården Hundstad i Hole står det første gang om omsetning av poteten som da gikk under navnet Aabler. Etter hvert ble poteten også omsatt i Christiania og ble der kalt Ringerikspotet.

Poteten er fra 2007 et godkjent beskyttet produkt med navnet "Ringerikspotet fra Ringerike".

Ringerikspoteten ble i 2008 kåret til beste råvare fra land i Buskerud. Dette var en del av den landsomfattende kåringen av beste råvarer fra Norge (det norske måltid).

Egenskaper
----------

Skallfargen er rosa til rød. Knollene er tverrovale med dype øyne. Kjøttfargen er gul, ofte med rød karstrengring. Knollene har høyt tørrstoffinnhold, og sorten er kjent for sin svært gode matkvalitet.

Poteten blir regnet som en delikatesse og blir servert sammen med tradisjonelle matretter, for eksempel lutefisk, rakfisk, lokal edelkreps og flere kjøttretter, kanskje sammen med den alt opprinnelsesmerkede Ringerikserten.
Den passer også til torsk (skrei) og viltkjøtt.

Produksjon
----------

Poteten smaker best om den får gro i det spesielle kalkholdige jordsmonnet som finnes noen steder rundt Tyrifjorden, noe som er opprinnelsen til at det ble søkt om opprinnelsesmerking for Ringerikspoteten. Søknaden ble først avslått av Mattilsynet, men poteten ble i 2007 et godkjent beskyttet produkt under navnet ***Ringerikspotet fra Ringerike***. Det er 6 bønder i Ringerike og Hole kommuner som produserer og pakker poteten med opprinnelsesmerking. Pakkeriet ligger på Lerberg gård på Ask. Ringerikspotetene selges vesentlig i Sør-Norge, der Oslo, Bergen og Ringerike er hovedmarkedene.

Eksterne lenker
---------------

* Ringerikspotet - Fagforum potet
* Ringerikspotet - Opplysningskontoret for frukt og grønt
* Ringerikspotet.no
* FOR 2007-06-25 nr 695: Forskrift om beskyttelse av produktbetegnelsen Ringerikspotet fra Ringerike som beskyttet geografisk betegnelse