recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Metafysikk** er den grenen av filosofien som stiller de mest grunnleggende spørsmål.
Den kan defineres som læren om tilværelsens grunner og prinsipper, læren omfatter væren og eksistens, det som ligger til grunn for virkeligheten og ikke er del av den fysiske verden.

Selve navnet kommer fra en av Aristoteles’ bøker på 300-tallet før vår tid, som ble kalt τά μετά τά φυσικά (*ta meta ta physika*, «etter fysikken»), rett og slett fordi den forutgående boken ble kalt φυσικά (*physika*) og handlet om naturen (vitenskapen).
Metafysikk ble derfor brukt til å betegne studiet av fenomenene «bak» eller «over» naturen.

I middelalderen ble metafysikken vanligvis forstått til å bestå av generell og spesiell metafysikk.
Den generelle metafysikken (*metaphysica generalis*) var læren om det værende i og for seg (ontologien).
Den spesielle metafysikken (*metaphysica specialis*) var læren om konkrete værende enheter: Læren om den naturlige verden og dens tilblivelse (kosmologien), læren om den menneskelige sjel (antropologien) og læren om gud (teologien).
Disiplinene som utgjorde den spesielle metafysikken, anses per i dag ikke lenger som del av filosofien, men som selvstendige vitenskaper.

*Metafysikk* defineres imidlertid også på andre måter. I hverdagsspråket brukes adjektivet *metafysisk* til dels i betydningen «uforståelig» eller «svevende».

Hos for eksempel Karl Popper (1902–1994) betegnes derimot all ikke-vitenskap som *metafysikk*.
Dette betyr imidlertid ikke at Popper mente at metafysikk nødvendigvis bare er «løs spekulasjon» som man godt klarer seg foruten. Tvert imot mente Popper at metafysikk var en nødvendig forutsetning for vitenskap, og at også metafysiske spørsmål skulle *gjøres så testbare som mulige*.[]

Se også
-------

* Virkelighet

Referanser
----------

1. ↑  Oppslagsordet «metafysisk» i *Det Norske Akademis ordbok*

Eksterne lenker
---------------

* Søk etter *metafysikk* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Stanford Encyclopedia of Philosophy **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
Loff
**Loff** er et lyst fint brød som ikke inneholder andre typer mel enn finsiktet hvete.

Næring
------

Loff har færre næringstoffer en grovbrød og er dermed det minst sunne brødet vi har. Den groveste type brød gir to til tre ganger så mye kostfiber som fint brød. Loff gir også mindre metthetsfølelse enn grovere brød. Loff fordøyes raskere enn grovere brød og gir raskere økning av blodsukker og fall av insulin enn grovere brødtyper.

Servering
---------

Loff serveres ofte når man ønsker brød til middagsretter, og som vanlig brød med smør og pålegg.

Annet bruk
----------

Fettfri loff anbefales til rengjøring der man ikke kan bruke væsker, og har blant annet blitt brukt for å rengjøre kirker. Slik loffdeig brukes også til rensing av eldre kunstverker der overflaten er dekket av støv og skitt fra luften, og en er usikker på om malemidlene som er brukt vil tåle kraftigere rens.

Referanser
----------

1. ↑  «Brød er bærekraftig». *Opplysningskontoret for brød og korn*. Besøkt 10. april 2022.
2. ↑  «Vasker kirke med loff». *Tu.no* **(norsk)**. 16. juli 2008. Besøkt 10. april 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
|  |
| --- |
|  |
| **Denne artikkelen inneholder Ge'ez-skrift.** Hvis skrifttegn vises som spørsmålstegn, bokser, eller andre symboler, kan du få hjelp her. |
| * v
* d
* r
 |

Utsnitt av Første Mosebok med ge'ez-skrift
**Geez-skrift** (geez: ግዕዝ), også kalt **etiopisk**, er et abugida (alfastavelse) som brukes til å skrive flere afroasiatiske og nilosahariske språk i Etiopia, Eritrea og naboområder. Det oppsto som et *abjad* (alfabet med kun konsonanter) og ble først brukt til å skrive språket geez, nå det liturgiske språket til den etiopisk-ortodokse kirke, den eritreisk-ortodokse kirke, den eritreiske-katolske kirken, den etiopisk-katolske kirke og haymanotjødedommen til det jødiske samfunnet Beta Israel i Etiopia. På språkene amharisk (nasjonalspråket i Etiopia) og tigrinja kalles skriften ofte for *fidäl* (ፊደል), som betyr «skrift» eller «alfabet». Under Unicode-standarden og ISO 15924 er det definert som etiopisk tekst.

De eldste kjente inskripsjonene i geez-skriftet er dateres til 400-tallet f.Kr. Til å begynne med representerte skriften bare konsonanter. Vokalindikasjon begynte å dukke opp på 400-tallet e.Kr. under kong Ezanas regjeringstid, men kan ha utviklet seg på et tidligere tidspunkt. Alfabetet brukes med enkelte variasjoner til å skrive blant annet geez, amharisk, tigré, tigrinja og sebatbeit. Tradisjonelt har skriften også vært brukt til de ikke-semittiske språkene meen, blin og oromo.

Det er mulig at skriftspråket ble utviklet fra de sabaiske og minoiske skriftsystemene i det sørlige arabiske halvøy og Jemen, kalt gammel sørarabisk skrift som var beslektet med andre semittiske skriftsystemer.

Skriften skrives fra venstre mot høyre, altså motsatt av hebraisk og arabisk. Skriften består av 26 konsonanter. Hvilke vokaler som skal brukes, vises ved at konsonanttegnene forandrer form på forskjellige måter etter hvilken vokal de skal stå sammen med.

Referanser
----------

1. ↑  «Codes for the representation of names of scripts», *Unicode.org*. Se nr. 430
2. ↑  «Ge'ez script», *Omniglot*
3. ↑  «Afroasiatic languages: The Role of Semitic Languages in the Development of Writing Systems», *InfoPlease*

Litteratur
----------

* Amha, Azeb (2010): On loans and additions to the fidäl (Ethiopic) writing system, i: Voogt, Alexander J. de; Finkel, Irving L. red.: *The Idea of Writing: Play and Complexity*, Brill; s. 179–196.
* Cohen, Marcel (1921): «La prononciation traditionnelle du Guèze (éthiopien classique)», i: *Journal asiatique* Sér. 11 / T. 18.
* Scelta, Gabe F. (2001): *The Comparative Origin and Usage of the Ge'ez writing system of Ethiopia* (PDF)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ge'ez script – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «A Look at Ethiopic Numerals», *Geez.org*
* «The Names of Geʽez Letters», *Academia.edu*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
***Rhopalotria*** er en slekt av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea). Artene er knyttet til konglepalmer (Cycadales), der de lever av pollen i hann-kongler.

Utseende
--------

Stort sett små (ofte 3 – 5 mm), avlange, noe flate biller, brune, rødlige eller svarte. Oversiden er snau eller med spredte, fine hår eller skjell, ofte noe glinsende, gjerne kraftig og tett punktert. **Hodet** er i midten trukket ut til en snute som er lengre enn resten av hodet. Antennene sitter festet ved roten av snuten, rett ved øyets framkant. Antennenes to-tre ytterste ledd danner en løs kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, tilsmalnet framover, med markerte sidekanter. Det er ofte tett og sterkt punktert. **Dekkvingene** er avlange og parallellsidige. **Beina** er ganske korte og kraftige, baklårene gjerne sterkt fortykkede. På mellom- og bakbeina har leggene og lårene en rekke av kraftige knøler på oversiden. Framleggene (protibiae) har en kam av børster som brukes til å rense antennene. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite og knapt synlig. Det tredje og ofte også det andre leddet er tolappede. På framføttene er det ytterste leddet lengre enn de fire innerste til sammen.

Levevis
-------

Artene er knyttet til konglepalmer av slekten *Zamia*, der de spiser pollen i hann-kongler.

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i Mellom-Amerika og Karibia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (Infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien Oxycorynidae Schönherr, 1840
					- Underfamilien **Allocoryninae** Sharp, 1890
						* Slekten ***Rhopalotria*** Chevrolat, 1878
							+ *Rhopalotria dimidiata* Chevrolat, 1878
							+ *Rhopalotria furfuracea* O'Brien & Tang, 2015
							+ *Rhopalotria mollis* (Sharp, 1890)
							+ *Rhopalotria slossonae* (Schaeffer, 1905)
							+ *Rhopalotria slossoni* (Schaeffer, 1905)
							+ *Rhopalotria vovidesi* O'Brien & Tang, 2015

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Titlis er et fjell i Sveits. Det ligger i kantonen Obwalden, i den sentrale delen av landet, 80 km øst for hovedstaden Bern. Toppen av Titlis er 3238 meter over havet, og 1132 meter over det omkringliggende terrenget.

Titlis ligger i et fjellområde, Uri-Alpene, med gressletter rundt fjellet og området er svært tynt befolket. Det høyeste punktet i nærheten er Sustenhorn, 3503 meter over havet, 8,2 km sør for Titlis. Nærmeste landsby er Engelberg, 6,1 km nordvest for Titlis.

Det går ingen taubane til toppen av Titlis, men til Kleine Titlis like ved, 3028 moh. Den øverste taubanen er verdens første roterende gondol Titlis Rotair. Det er også en isgrotte og en gangbru, Titlis Cliff Walk, ved Kleine Titlis. Det går også en stolheis, Ice Flyer, over Titlis-breen.

* Taubanen Engelberg-Trübsee-Titlis logoTaubanen Engelberg-Trübsee-Titlis logo
* TitlisTitlis
* Sør-øst siden av TitlisSør-øst siden av Titlis
* Titlis RotairTitlis Rotair
* Titlis Cliff WalkTitlis Cliff Walk
* IsgrottenIsgrotten

Referanser
----------

1. ↑  Tourismus, Schweiz. «Titlis». *Switzerland Tourism* **(engelsk)**. Besøkt 23. oktober 2023.
2. ↑  «Titlis Isgrotteturer».
3. ↑  «rotair, revolving cable car, glacier, cliff walk, TITLIS Engelberg». *www.titlis.ch*. Besøkt 23. oktober 2023.
**Helga Bernhardine Helgesen** (1863–1936) var en norsk lærer og kokebokforfatter, og en pionér i arbeidet med å få faget skolekjøkken inn på timeplanen i norsk skole.

Karriere
--------

Helgesen var lærer på Kampen skole fra 1889. Hun vokste opp på Norderhov, hadde tatt middelskoleeksamen og arbeidet en tid som guvernante. I 1887 tok hun lærerinneeksamen på Nissen pikeskole og begynte som lærer på Tøyen før hun kom til Kampen.

I 1890 hadde Dorothea Christensen satt i gang skolekjøkkenundervisning i Sandefjord, og Helga Helgesen hadde lest Christensens artikler om forsøket. Helgesen mente det viktigste var å lære jentene «huslig økonomi», som hun selv kalte faget. Med støtte fra overlærer Tellefsen sendte hun inn søknad om å få igangsette skolekjøkkenundervisning på Kampen skole. Søknaden ble ikke imøtekommet av skolemyndighetene.[]

Helgesen sørget deretter for å bedre sine kunnskaper i faget. Hun dro til Glasgow og utdannet seg, og i 1891 ble forsøksundervisning påbegynt ved Kampen skole. I 1892 satte hun igang «Statens kurs til utdannelse av skolekjøkkenlærerinner», også på Kampen, noe som la grunnlaget for Statens lærerskole i husstell på Stabekk fra 1909. I 1894 utga hun sammen med Dorothea Christensen og Margrethe Christensen *Kogebog for folkeskolen og hjemmet.*

Kvinnesak
---------

Hun var hovedstyremedlem i Norsk Kvinnesaksforening i 1890-årene.

Æresbevisninger
---------------

Statue av Helga Helgesen utenfor Kampen skole
Hun har fått en egen plass i Oslo oppkalt etter seg, etter at Helga Helgesens gate skiftet navn til Jordal terrasse. Plassen ligger ved foten av Enerhaugen i krysset mellom Åkebergveien og Grønlandsleiret.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Helga Bernhardine Helgesen, Norsk biografisk leksikon ID Helga\_Helgesen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Norsk biografisk leksikon. 2 : Bry-Ernø*. Kunnskapsforl. 2000. s. 164. ISBN 8257307343.
3. ↑  *Nylænde*. Christiania: Foreningen. 1896. s. 181.

Eksterne lenker
---------------

* Temahefte fra Oslo kommune om Helga Helgesen
* Eksempler på oppskrifter Arkivert 17. august 2005 hos Wayback Machine.
* Oslo byarkivs fotosamling med søk på "Kampen"
* Kampen skole
* Digitaliserte bøker av Helgesen på NBdigital.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Dobritsj** (bulgarsk Добрич, historiske navn: tyrkisk: *Hacıoğlu Pazarcık*, rumensk: *Bazargic*, i kommunisttiden: *Tolbuhin*) er en by og kommune i Bulgaria. Byen er administrasjonssentrum i Dobritsj oblast.

Historie
--------

Dagens byområde og områdene rundt har på grunn av den fruktbare svartjord blitt brukt til dyrking av korn siden førromersk tid. Da Bulgaria ble selvstendig i 1878, etter å ha vært en del av Det osmanske riket, ble det avgjort på Berlinkongressen at Dobrudsja skulle deles i to. Den nordlige delen gikk til Romania, og den sørlige delen til Bulgaria.

Etter slutten av den andre Balkankrigen i 1913 ble Dobritsj og den sørlige delen av Dobrudsja en del av Romania. Under den første verdenskrigen, den 3. september 1916, beleiret bulgarske tropper den sørlige delen av Dobrudsja. Ved freden i Neuilly 27. november 1919 mistet derimot Bulgaria igjen området til Romania. Under den andre verdenskrigen, den 25. september 1940, marsjerte den bulgarske hæren inn i byen, og området har siden den gang vært en del av Bulgaria.

Geografi
--------

Dobritsj er den åttende største byen i Bulgaria, og senteret i den historiske regionen Sør-Dobrudsja. Byen ligger 30 km vest for kysten av Svartehavet, ikke langt fra feriesteder som Albena, Baltsjik og Golden Sands.

Hele det sørlige Dobrudsja er svært landlig.

Befolkning
----------

I Dobritsj og i området rundt bor det en stor tyrkisk minoritet, blant annet mange som tilhører det tyrkiske folket gagauzerne.

Befolkningsutviklingen vist ved folketellinger:

| Folketellingsår | Antall innbyggere |
| --- | --- |
| 1880 | 9 567 |
| 1910 | 17 146 |
| 1946 | 30 522 |
| 1985 | 118 494 |
| 2009 | 102 710 |

Utdannelse
----------

Dobritsj har bl.a. 30 skoler og 19 barnehager. 

Institusjoner for høyere utdanning er:

* Teknisk høyskole under Varna universitet Hjemmeside
* Lærerhøyskole under Sjumenuniversitet "Ep. Konstatine Preslavski"
* *International University College* (privat høyskole i økonomi) Hjemmeside

Næringsliv
----------

Dobritsj er et sentrum for næringslivet i området med maskinbygging, marked og tekstilindustri.

Kultur
------

I sentrum av byen ligger et etnografisk museum hvor man se byens utvikling. Videre finnes i sentrum også et kvarter med små verksteder hvor det utøves tradisjonelt håndverk.

Vennskapsbyer
-------------

* Belarus’ flagg Pinsk, Belarus
* Kinas flagg Golmud, Kina
* Ungarns flagg Zalaegerszeg, Ungarn
* Nord-Makedonias flagg Kavadarci, Nord-Makedonia
* Polens flagg Nowy Sącz, Polen
* Romanias flagg Constanţa, Romania
* Russlands flagg Saratov, Russland
* Sveits’ flagg Schaffhausen, Sveits
* Tyrkias flagg Kırklareli, Tyrkia
* Ukrainas flagg Izmail, Ukraina

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Dobrich – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |

1. ↑  .
**Den ukrainsk-ortodokse diasporakirke** eller **den ukrainsk-ortodokse kirke i Vest-Europa og Australia** er en autonom ortodoks kirke i Vest-Europa, Australia og New Zealand, som er under den økumeniske patriarkens overhøyhet. Kirka består av to eparkier (bispedømmer) og omfatter en stor del av den ukrainske diasporaen utenfor Amerika.

Siden 1972 har det vært metropolittene av den ukrainsk-ortodokse kirke i USA som samtidig har fungert som primaser av den ukrainsk-ortodokse diasporakirke, selv om disse har sitt sete i USA. Kirkas egentlige biskoper har setet i Europa. For tida har kirka bare én biskop, Ioan Derewianka, med sete i Genk (Belgia). Han er siden 1998 *erkeepark av London og Vest-Europa* og siden 2000 også *erkeepark av Australia og New Zealand*, dvs. han innehar kirkas to bispetitler i personalunion. Kirka har ti menigheter i Australia, åtte i Storbritannia, åtte i Tyskland, to i Belgia, to i Frankrike og én i New Zealand.

Kirka ble grunnlagt etter andre verdenskrig av biskoper i den ukrainske autokefale ortodokse kirke, som hadde måttet forlate Sovjetunionen og fått asyl i Vest-Tyskland. Herfra spredte den ukrainske diasporaen seg etter hvert til andre verdensdeler. I USA og Canada ble det bygd opp egne diasporakirker (den ukrainsk-ortodokse kirke i Canada og den ukrainsk-ortodokse kirke i USA). Den ukrainsk-ortodokse diasporakirke bestod i starten av to bispedømmer, et eparki for Tyskland (leda av Nikanor Abromovytsj) og et for Frankrike, Storbritannia og Australia (leda av Polikarp Sikorskyj). Bispedømmenes avgrensning har blitt endra noe i løpet av tida. I 1995 tok den økumeniske patriark Bartholomeos I kirka under sin overhøyhet, slik at den nå er i kommunion med de øvrige ortodokse kirkene.

Kirka omtaler seg delvis fremdeles selv som *den ukrainske **autokefale** ortodokse diasporakirke*. Gjennom å akseptere den økumeniske patriarkens overhøyhet, har den derimot – i hvert fall midlertidig – gitt avkall på sitt krav om autokefali.

Primaser
--------

* Polikarp Sikorskyj (1945–1953; bispesete først i Hannover, så ved Paris)
* Nikanor Abramovytsj (1953–1969; Karlsruhe)
* Mstyslav Skrypnyk (1969–1993; South Bound Brook, USA)
* Konstantin Bahan (1994–2012; South Bound Brook, USA)
* Antonij Sjtsjarba (2013–d.d.; South Bound Brook, USA)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Hauerseter Sportsklubb** (stiftet 1929) er en sportsklubb fra Ullensaker som driver aerobic, sykling, fotball og innebandy. Fotballagets seniorlag befinner seg i 2013 i 3. divisjon hvor de også var fra 2009 til 2010, men i 2011 spilte de i 4. divisjon De rykket opp i 2008 med Trond Johnny Lien som trener. Han gikk før 2011 sesongen til Gjerdrum IL. Karl Andre Hovde kom som han etterfølger før 2011 sesongen etter og ha trent Høland IL de siste årene. 

Klubben har Odd-Arild Sandvold som oppmann Han har vært i klubben som både trener og oppmann siden starten av 1970 tallet.
Klubbens Tone-Lise Sandvold var 4. dommer i VM-kvalifiseringskampen i fotball for damer mellom Norge og Hviterussland. Videre har de også dommerne Kenneth Samdvold, som har gått linja i 1 div. Også Odd-Arne Sandvold er dommer i 4. divisjon. 

Spillere i 2011 sesongen:
Eivind Svalestad, Jørgen Alstad, Marius Lilleeidet, Øyvind Elstad Bekken, Vegard Rød, Remi Rød, Gøran Hoel Olsen, Ørjan Hustad, Tomm Kristensen, Thierry Dje Dje Dejon, Georg Kilstad, Christian Westad, Christer Sikveland, Fredrik Skottner, Jostein Rustand Dahl, Nikolai Torgersen, Svein Amundsen, Aleksander Bach, Filip Hovland

Tabell
------

4. divisjon Akershus 2022| # | Lag | K | S | U | T | Mål | ± | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Skedsmo | 26 | 18 | 5 | 3 | 63–28 | 35 | **59**  |
| 2 | Ull/Kisa 2 | 26 | 14 | 4 | 8 | 75–40 | 35 | **46**  |
| 3 | Raumnes & Årnes | 26 | 14 | 3 | 9 | 60–46 | 14 | **45**  |
| 4 | Eidsvold IF | 26 | 13 | 3 | 10 | 54–41 | 13 | **42**  |
| 5 | Gjelleråsen 2 | 26 | 11 | 6 | 9 | 69–69 | 0 | **39**  |
| 6 | Kløfta | 26 | 10 | 5 | 11 | 59–61 | −2 | **35**  |
| 7 | Lørenskog 2 | 26 | 10 | 5 | 11 | 53–55 | −2 | **35**  |
| 8 | Sørumsand | 26 | 10 | 4 | 12 | 60–61 | −1 | **34**  |
| 9 | Hauerseter | 26 | 10 | 4 | 12 | 62–65 | −3 | **34**  |
| 10 | Aurskog-Høland | 26 | 8 | 10 | 8 | 60–68 | −8 | **34**  |
| 11 | Eidsvold Turn 2 | 26 | 9 | 4 | 13 | 57–80 | −23 | **31**  |
| 12 | Rælingen | 26 | 7 | 7 | 12 | 44–56 | −12 | **28**  |
| 13 | Strømmen 2 | 26 | 8 | 4 | 14 | 45–69 | −24 | **28**  |
| 14 | Gjerdrum | 26 | 5 | 6 | 15 | 43–60 | −17 | **21**  |
| Kilde  **·**  Rediger |

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* Nordkisa Stadion - Nordic Stadiums

| * v
* d
* r
4. divisjon fotball for menn, Akershus Fotballkrets, 2022 |
| --- |
|  | 
* Aurskog-Høland
* Eidsvold IF
* Eidsvold Turn 2
* Gjelleråsen 2
* Gjerdrum
* Hauerseter
* Kløfta
* Lørenskog 2
* Raumnes & Årnes
* Rælingen
* Skedsmo
* Strømmen 2
* Sørumsand
* Ull/Kisa 2

 | Norges flagg |
**Københavns navn** kan spores tilbake til middelalderen, da byen på gammeldansk het *Køpmannæhafn*, et navn som skulle bety «kjøpmennenes havn», et uttrykk for den betydningen kjøpmennene hadde for byen på dette tidspunktet. Den danske stavemåten av navnet ble endret fra *Kjøbenhavn* til *København* i 1906. (Den eldre stavemåten er fortsatt i bruk i en rekke firmanavn m.m.)

Byen omtales første gang i 1043 under navnet *Havn* (*Hafnæ*, seinere latin *Hafnia*), da det i Knytlingasagaen fortelles at Svend Estridsen hadde flyttet dit, etter at han var blitt slått av Magnus den gode. I senere kilder brukes navnet *Kaupmannahafn* eller Saxos *Portus Mercatorum*, som begge betyr «kjøpmennenes havn», og som det nåværende navnet stammer fra.

Det norske navnet *København* er det samme som på dansk. En rekke andre navn som bygger på det opprinnelige danske navnet på byen brukes på forskjellige språk. Som eksempler kan man nevne tysk og nederlandsk *Kopenhagen*, engelsk *Copenhagen*, fransk, portugisisk og spansk *Copenhague*, latin *Hafnia*, italiensk *Copenaghen*, svensk *Köpenhamn*, ungarsk *Koppenhága*, finsk *Kööpenhamina*, tsjekkisk *Kodaň*, polsk Kopenhaga, russisk *Kопенга́ген* (Kopengagen) og islandsk *Kaupmannahöfn*.

Den latinske utgaven av navnet ble for øvrig i 1923 grunnlaget for navngivingen av det nyoppdagede grunnstoffet hafnium, ettersom oppdagelsen skjedde på det nåværende Niels Bohr-instituttet.

Den opprinnelige latinske betegnelsen for byen er *Hafn* eller *Hafnæ*, mens *Hafnia* først er kommet til senere.

Kallenavn
---------

Som det hører storbyer til, har København også en rekke kallenavn:

* *Kongens København*: gjennom århundrene har flere konger satt sitt preg på byen. Det gjelder spesielt Christian 4. som i tillegg til å utvide området innenfor byvoldene til det tredobbelte bidro med bygninger som Rosenborg, Rundetårn og Børsen. Etterkommeren hans Christian 6. bygde det første Christiansborg, og Frederik 5. ga navn til kvarteret Frederiksstaden.
* *Byen med de skønne tårne*: turistslogan skapt av bryggeren Carl Jacobsen i 1910. Det henviser til de mange tårnene og spirene som den gang som nå setter sitt preg særlig på Indre By, hvor den generøse bryggeren for øvrig også selv bidro i form av spiret på Nikolaj Kirke. Selve sloganet er inspirert av slagordet *St. Gimignano delle belle torre* om den norditalienske byen St. Gimignano, som også er kjent for sine mange tårn.
* *Wonderful Copenhagen*: «vidunderlige København». Både et turistslogan gjort kjent av skuespilleren Danny Kaye, som sang om byen i en film fra 1952 om H.C. Andersen, og navnet på byens offisielle turistorganisasjon, Wonderful Copenhagen.

Av og til ses dessuten *Nordens Paris*, men denne smigrende sammenligningen med Paris er i motsetning til de andre ikke eksklusiv, for den deles med både norske Tromsø og danske Aalborg.

Referanser
----------

1. ↑  www.eremit.dk Arkivert 19. juli 2011 hos Wayback Machine. Om Københavns navn
2. ↑  «Carlsberg Byen – Vidste du». Arkivert fra originalen 2. november 2012. Besøkt 1. januar 2012.
**Hroar Anton Hansen** (født 24. april 1947 i Drammen, død 31. oktober 2015) var en norsk industrileder, redaktør og politiker (FrP).

Hansen var kjent for å ha vært eier av avisene *Morgenbladet* (1987–1993) og senere *Søndag Søndag*. Han var ansvarlig redaktør for *Morgenbladet* fra 1988 til 1993. Han var også videre kjent for diverse virksomheter og gründerskap på 1980– og 90-tallet hvor han blant annet opprettet Norsk LCD AS i 1981, *Hansen vakuumrør* samt *Ask*. På politisk hold var han organisatorisk nestleder for Fremskrittspartiet i perioden 1985 til 1991 og varaordfører i Drammen fra 1988 til 1991.

Referanser
----------

1. ↑  Dødsannonse, *Aftenposten*

Kilder
------

* *Aschehoug og Gyldendals Store norske leksikon* – Kunnskapsforlaget, Oslo, 1995.
* «Hroar A. Hansen er død». Drammens Tidende. 31. oktober 2015. Besøkt 31. oktober 2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Hans Geelmuyden** | **Ansvarlig redaktør for *Morgenbladet***(1988–1993) | Etterfølger:**Truls Lie** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** Prabook
 |
**Vreta kloster** ble grunnlagt som et benediktinsk nonnekloster i det nåværende Vreta kloster sogn og forsamling i Østergøtland.

Historikk
---------

Modell av Vreta kloster
Klosterruin
Arbeidsrom (t.v.) med ev. dopgrav & kapitelsal (t.h.)Klosteret ble grunnlagt omkring 1100 av kong Inge den eldre og dronning Helena på oppfordring av paven. Klosteret er det eldste kjente i Sverige. Det ble konvertert til et nonnekloster for cistercienserordenen i 1162 da kong Karl Sverkersson gjorde Vreta kongsgård om til kloster. Med kongsgården fulgte også kirken ved siden av og landområder. Kongsgården var fra begynnelsen av en uanselig trehus med ildsted midt i rommet. Nonnene begynte på en større utvidelse, men måtte flere ganger begynne på nytt på grunn av brann. Den pavelige nuntien Vilhelm av Sabina besøkte Sverige på midten av 1200-tallet. Han ga nonnene tillatelse til gi avlat. Bygningen sto ferdig i 1289 og ble innviet i nærvær av Magnus Ladulås. Gjennom rike gaver fra mange velgjørere ble klosteret ett av de mest distingverte i Sverige. Ingegerd, søster til kong Karl Sverkersson, var klosterets første abbedisse og styrte på framgangsrikt vis klosteret gjennom hele førti år.

Fra 1533 ble klosteret eiendommer leid ut av Gustav Vasa som også konverterte klosterkirken til luthersk sognekirke. Den siste abbedissen døde i 1538, men det fantes fortsatt nonner i Vreta så sent som i 1562.

Klosterbygningene ble utgravd i årene 1916–1926 og betydelige ruiner finnes nå synlige nord for den helt bevarte klosterkirken som ble restaurert i årene 1914–1917. Funn fra utgravningene, inkludert en unik vannledning i tre, finnes i museet på stedet.

Den eneste bygningen som gjenstår av Vreta kloster er det velbygde kornmagasinet (nærmest ned i venstre hjørne på bildet av klostermodellen). De andre bygningene som bare gjenstår som ruiner er gruppert rundt en gård. I klosteret finnes dormitorium og refektorium. Cellene i et cistercienserkloster var noe større enn i andre ordner. Cisterciensernonnene hadde rett til å sove i en annen drakt enn den de bar på dagtid og det var derfor gitt plass i cellen til å kle seg om. Steinene i refektoriet benyttes for øvrig til å bygge opp tårnet i Linköpings domkirke.

Askeby kloster i nærheten av Linköping, Riseberga kloster i Närke og Solberga kloster på Gotland er datterklostre til Vreta.

Kjente nonner fra Vreta kloster
-------------------------------

Klostrets restaurerte murer
* Helena Sverkersdatter av Sverige, bortrøvet av Sune Folkesson (Bjälboætten) etter slaget ved Gestilren i 1208.
* Folkungaætlingen Benedikta, bortrøvet av østgøtalovmannen Lars, senere omgift med Svantepolk Knutsson. Deres døtre Katarina og Ingrid ble etter hverandre abbedisser i klostret.

Eksterne lenker
---------------

* Kulturnät Östergötland: Vreta kloster[*død lenke*].
* Cistercienserkloster längs Eriksgatan i Östergötland.
* Eskilstunakistan och Stenkilska gravkoret i Vreta.
* Se er om i Vreta kloster! (bilder)
* Föreningen *Klosterliv i Vreta*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** LIBRIS **·** GeoNames
 |
St. Matthäus-kirke i München er kirkesamfunnets hovedkirke.
**Evangelisch-Lutherische Kirche in Bayern** (norsk: *«Den evangelisk-lutherske kirke i Bayern»*) er en luthersk kirke i Bayern i Tyskland. Kirken hadde rundt 2,3 millioner medlemmer i 2019. Den er inndelt i 6 bispedømmer, 67 «kirkedistrikter» og 1541 medlemmer. 1930 kirkebygg tilhører kirkesamfunnet. Evangelisch-Lutherische Kirche in Bayern er medlemskirke i paraplyorganisasjonen Evangelische Kirche in Deutschland.

Organisering
------------

Kirkens hovedbiskop sitter på åremål som går over 12 år. Det er også seks regionalbiskoper, og sammen med lederne for de ulike avdelingene i kirken utgjør disse kirkens Landeskirchenrat, som er kirkens styrende organ i organisatoriske spørsmål. Kirkens synode består av 108 medlemmer og møtes to ganger i året. Synoden er kirkens lovgivende forsamling og har budsjettansvar. Fra synoden utgår Landessynodalausschuss, som er synodens utøvende organ.

Referanser
----------

1. ↑  Evangelische Kirche in Deutschland – Kirchemitgliederzahlen Stand 31. Dezember 2019 EKD, October 2020
2. ↑  Just Protestant - The Evangelical-Lutheran Church in Bavaria - PDF, s. 6. Lest 7 desember 2017

Eksterne lenker
---------------

* Kirkens nettsider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Pål Kristian Heum Økland** (født 14. oktober 1978) er en historiker og tidligere norsk fotballspiller. Økland har spilt for blant annet Djerv, Brann og Mandalskameratene.

Etter fem sesonger for MK meldte Økland overgang til Askøy.

Pål Kristian sitt forskningsprosjekt ble i hovedsak bedrevet ved Universitet i Bergen. Masteroppgaven som ble ferdigstilt våren 2018, omhandler de første fem ukene fra 9. april til midten av mai 1940, og tok for seg hvordan administrasjonen i Bergen agerte under denne tidlige fasen av okkupasjonen. Hovedfokuset blir her i all hovedsak lagt på det lokalt opprettede Produksjonsrådet, samt en beskrivelse av den unike situasjonen Bergen havnet i som isolert fra omverdenen i denne femukersperioden.

Referanser
----------

1. ↑  «Økland til Askøy». *Aftenposten*. 29. november 2005. Besøkt 18. mai 2020.
2. ↑  Økland, Pål Kristian Heum (16. juni 2018). «Lokal økonomi og admistrasjon, våren og sommeren 1940 i Bergen med særlig vekt på produksjonsrådet». Besøkt 14. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Pål Kristian Økland[*død lenke*] på Branns offisielle nettside
* (en) Pål Kristian Økland – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Pål Kristian Økland – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
**Martin Alexander Korsvik Eia-Revheim** (født 5. juli 1973) er en norsk forretningsmann og kulturarbeider.

Liv og virke
------------

Martin Revheim vokste opp som sønn av en alkoholisert og voldelig far, noe som har preget han i ettertid, og han utga i 2022 en bok om oppvekst og terapi for å bearbeide traumene fra barndommen.

Et av hans første kulturprosjekter var etableringen av Klubbscenen Blå i Oslo. Foretaket ble stiftet den 28. februar 1998, og Revheim startet etablissementet sammen med Kjell Einar Karlsen. Blå ble etterhvert en del av Brenneriveien Jazzhus. Revheim var medeier frem til 2005.

Etter å ha ledet Kongsberg Jazzfestival fra 2002 til 2005, ble Revheim fra 1. august 2006 orkestersjef i Kringkastingsorkestret. Fra 2009 til 2011 var han direktør i Stiftelsen Norsk Musikkinformasjon. Fra 2011 er han ansatt i Sparebankstiftelsen DNB som hussjef for Sentralen, et kulturhus i Oslo sentrum som åpnet i 2016.

Han har sittet i juryen for Spellemannprisen[*når?*]. I 2003 var han en av redaktørene av boken *111 skiver vi elsker* (Dinamo, 2003).

Revheim er utdannet sosionom fra Høgskolen i Oslo (1992-1996).

Bibliografi
-----------

* 2022, *Å sette sammen bitene*, Cappelen Damm, ISBN 9788202680701

Referanser
----------

1. ↑  Gunnar Kagge (18. mars 2022). «Bokanmeldelse: Skremmende om vold i prestehjemmet». Aftenposten. Besøkt 18. mars 2022. «Martin Eia-Revheim beskriver hvordan det er å reparere et ødelagt liv. Historien er velskrevet, men vond å lese.»
2. ↑  Martin ny KORK-leder Arkivert 8. mars 2007 hos Wayback Machine. fra Norsk Musikkinformasjon (31.3.06)
3. ↑  Revheim til MIC[*død lenke*] fra Norsk Musikkinformasjon (25.02.09)
4. ↑  Fem år og like blå av Joachim Førsund fra Dagbladet (21.2.03)
5. ↑  111 skiver: For lite blå toner Arkivert 11. mai 2006 hos Wayback Machine. fra Norsk Musikkinformasjon (27.11.03)
6. ↑  Store skume Blindern fra Universitas (21.9.2005)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz
 |
**Vestfold Venstre** er partiet Venstres fylkesorganisasjon i Vestfold. Vestfold Venstre ledes av Karin Synnøve Frøyd og Kåre Pettersen er gruppeleder i fylkestinget og varaordfører for Vestfold fylkeskommune. Carl-Erik Grimstad representerer Venstre på Stortinget.

Historikk
---------

Vestfold Venstre ble stiftet 21. juni 1883 under navnet "Jarlsberg og Laurvigs Amts Venstreforening". 40 utsendte fra fylkets landdistrikter møtte frem etter invitasjon fra Hof og Botne Samtaleforeninger, i den hensikt "at oprette en Venstreforening for Jarlsberg og Laurvigs Amt samt av vedtage Love for denne". Foreningens formål var å verne den lovbestemte borgelige frihet samt støtte den "frisindede Politik og at fremme politisk og anden Oplysning". Tillitsmenn (én for hver 25 medlemmer) fra samtalelagene innen fylket utgjorde foreningens representantskap. Tillitsmennene skulle velge foreningens styre som bestod av 5 medlemmer. Styret skulle selv konstituere seg. Hvert medlem som sluttet seg til foreningen måtte betale en kontingent på 50 øre. Det var også mulig å bli medlem uten å være tilsluttet et samtalelag. Det første "foreløpige" styret bestod av O. Storm fra Horten (formann), S. Aarrestad fra Sande, M. Odberg fra Brunlanes og L. Hystad fra Botne. I januar 1884 bestod Jarlsberg og Laurvigs Amts Venstreforening av 12 samtalelag med tilsammen 974 medlemmer. Fra starten av var foreningen tilsluttet Norges Venstreforening, og hadde følgelig styremedlemmer representert der.

Valg i Vestfold
---------------

Fylkestingsvalg i Vestfold 1975-| Valgperiode | Antall stemmer | Prosentandel | Antall mandater |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015-2019 | 4693 | 4,5% | (2) Kåre Pettersen, Aina Dahl |
| 2011-2015 | 4604 | 4,3% | (2) Kåre Pettersen, Aina Dahl |
| 2007-2011 | 3883 | 4,0% | (2) Kåre Pettersen, Aina Dahl |
| 2003-2007 | 2392 | 2,5% | (1) Målfrid Vogt |
| 1999-2003 | 2764 | 3,0% | (1) Erna Ekenes Olsen |
| 1995-1999 | 2919 | 3,0% | (1) Jan Åge Kulland |
| 1991-1995 | 2883 | 2,9% | (1) Jan Åge Kulland |
| 1987-1991 | 4146 | 4,1% | (2) Gerd Røe, Kristian Marcussen |
| 1983-1987 | 4244 | 4,2% | (2) Marit Bærug, Einar Aksdal |
| 1979-1983 | 5069 | 5,2% | (2) Einar Aksdal, Marit Bærug |
| 1975-1979 | 3285 | 3,7% | (2) Einar Aksdal, Ivar Aafoss |

Referanser
----------

1. ↑  «pollofpolls.no - Valgresultat fylkestingsvalg 1975». *www.pollofpolls.no*. Besøkt 26. oktober 2018.
2. ↑  «Kåre Pettersen ny varaordfører i fylkeskommunen - Vestfold Venstre». *Venstre*. 17. september 2015. Besøkt 26. oktober 2018.
3. ↑  «Aina Dahl og Kåre Pettersen inn i fylkesutvalget - Vestfold Venstre». *Venstre*. 12. oktober 2011. Besøkt 26. oktober 2018.
4. ↑  «Oversikt over Venstres folkevalgte i Vestfold-kommunene - Vestfold Venstre». *Venstre*. 22. januar 2007. Besøkt 26. oktober 2018.
5. ↑  «Målfrid Vogt - Vestfold Venstre». *Venstre*. 14. februar 2007. Besøkt 31. oktober 2018.
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑

Kilder
------

* (no) Vestfold Venstre på Arkivportalen
**Lillehammer sykehus** er et mellomstort sykehus i Helse Sør-Øst og utgjør ett av de fem somatiske sykehusene i helseforetaket Sykehuset Innlandet. Sykehuset har primært dekningsområde for hele Gudbrandsdalen, samt deler av Ringsaker kommune. Sykehuset i Lillehammer har også funksjoner som tilbyr helsehjelp innen et større geografisk område innen de kliniske fagområdene barnesykdommer, nyfødtintensiv, nevrologi, gynekologi, og nyresykdommer, i tillegg til parakliniske fag som patologi, mikrobiologi, medisinsk biokjemi og immunologi.

Historie
--------

Eldste del av sykehuset ble ferdigstilt i 1855 under navnet «Christians Amts Sygehuus». Selve høyblokken ble reist på 1970-tallet.

Organisering
------------

Sykehuset har felles ledelse med Gjøvik sykehus, som administreres under «Divisjon Gjøvik-Lillehammer». Divisjonsdirektør er Kari Mette Vika. Divisjonen Gjøvik-Lillehammer har et budsjett på 1,4 milliarder kroner, har om lag 1600 ansatte, behandler 32 000 innlagte pasienter årlig og gir polikliniske tjenester til nærmere 160 000 personer i Oppland.

Sykehuset på Lillehammer har til sammen 34 ulike avdelinger. 

Kirurgisk avdeling har faste tilbud innenfor generell, gastroenterologisk og ortopedisk kirurgi. Urolog er tilgjengelig kun enkelte dager og er ellers fast lokalisert til Hamar sykehus sammen med karkirurgi. Avdelingen har også egen skadepoliklinikk for behandling av brudd- og sår-skader. Gynekologisk kirurgi favner under Kvinneklinikken, som også inkluderer fødeavdeling. 

Medisinsk og akuttmedisinsk avdeling tilbyr utredning og behandling innenfor de fleste indremedisinske spesialiteter, og inkluderer sykehusets fagmiljø for anestesi og intensivmedisin. 

Nevrologisk avdeling på Lillehammer har hele Innlandet som opptaksområde, og har også spesialiser innen klinisk nevrofysiologi. Barne- og ungdomsavdelingen gir medisinsk behandling til alle barn mellom 0-18 år, og inkluderer også en nyfødtintensivavdeling. 

Sykehuset har i tillegg medisinske service-tjenester som Radiologisk avdeling, laboratoriemedisin, fysioterapi og ergoterapi.

Referanser
----------

1. ↑  Sykehuset Innlandet HF: Organisering (08.07.2019)[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

SI Lillehammers nettside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Märthaskolan** var et motehus og en syskole i Stockholm som var i drift mellom 1927 og 1975. Märthaskolan ble etablert av grevinne Marg von Schwerin, som tidligere hadde vært lærer på Femina sömnadsskola og arbeidet som mote- og mønsterekspert i det svenske ukebladet *Idun*. Skolen ble opprettet med støtte fra prinsesse Märtha (som to år senere ble kronprinsesse av Norge) samt fra Margareta Lindström, som var von Schwerins venninne og kollega i bladet *Femina*.

Skolen utdannet syersker og skreddere spesifikt i finere dameskredderi. Skolen ble oppkalt etter prinsesse Märtha, som var svært interessert i mote og ga tillatelse til å bruke hennes navn på betingelse av at hun skulle ha fullt innsyn i alt som angikk virksomheten. Den svenske Märthaskolan ble en av de få foretakene i svensk historie som har skapt haute couture.

Märthaskolan hadde en fransk avdeling som sydde opp klær etter originalmønstre fra Paris, og sammen med varemagasinet Nordiska Kompaniets (NK) «Franska damskrädderi» ble Märthaskolens franske avdeling det fremste moteforetaket i Sverige. Skolen hadde nære forbindelser med franske motehus som Dior, Chanel og Balenciaga.

I 1929 ble Märthaskolen i Stockholm kongelig hoffleverandør. Den svenske prinsesse Margaretha utdannet seg i dameskredderi ved Märthaskolen.

Skolen ble nedlagt i 1975, da eksklusive haute couture-plagg ble utkonkurrert av konfeksjonsindustrien.

Livrustkammaren viste i perioden 2011–2012 utstillingen *Kungligt Vintage*, der flere kreasjoner fra Märthaskolen var med.

Se også
-------

* Märthaskolen (Norge)

Referanser
----------

1. ↑  «Kunglig vintage». *Livrustkammaren* **(svensk)**. Arkivert fra originalen 7. mars 2016. Besøkt 14. desember 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Märthaskolan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
*Epistolarum libri septem* (1557).
**Juan Ginés de Sepúlveda** (født 1490, død 1573) var en spansk humanist, filosof og teolog.

Sepúlveda begynte sine studier i Córdoba, og fra 1510 ved Universidad de Alcalá, hvor han fikk sitt baccaulaureat i kunst og teologi. I 1515 kom han til Bologna, hvor han oppnådde doktorgraden i begge disipliner, stiftet bekjentskap med humanisten Luis Lucena, Giulio de' Medici og pave Hadrian VI, og gikk inn i dominikanerordenen.

Han oversatte Aristoteles' «Politikken» i 1548, som han senere kom til å bygge på. Etter plyndringen av Roma i 1527 flyttet han til Napoli. I I 1533 og 1534 skrev han til Erasmus fra Roma om forskjellene mellom Erasmus' greske nytestamente (textus receptus) og Codex Vaticanus Graece 1209. Han er kjent som Bartolomé de las Casas' motstander i Valladolid-disputten i 1550 omkring rettferdiggjørelsen av den spanske erobring av Vestindia. Sepúlveda forsvarte det spanske imperiets rett til erobring, kolonisering og omvendelse av den nye verdens innfødte, med utgangspunkt i naturrettsfilosofi.

Valladolid-disputten ble iverksatt av keiser Karl V, kongen av Spania, for å gi svar på om indianerne var i stand til selvstyre, og om de var mennesker i samme forstand som de i den gamle verden. Sepúlveda hevdet at indianerne var «naturlige slaver»; dette bygget han blant annet på Aristoteles' «Politikken», men også på Bibelen. Las Casas imøtegikk argumentasjonen med at Kristus var herre over alle verdens folk, også de som ikke kjente kristendommen. I vår tid kan Sepúlvedas oppfatninger virke svært støtende, men de var ikke ualminnelige i hans samtid. Karl V valgte til slutt en mellomposisjon, som formulert av Francisco de Vitoria.

* Liber gestorum Aegidii Albornotii, 1521*Liber gestorum Aegidii Albornotii*, 1521

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 118796194, besøkt 14. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Trove, oppført som Juan Ginés de Sepúlveda, Trove person-ID 1163430, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   MAK, oppført som Juan Ginés de Sepúlveda, PLWABN-ID 9810631168705606[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 12096955h, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
***Enoch Arden*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Christy Cabanne.

Handling
--------

For hundre år siden, i en liten landsby ved kysten, bodde og lekte tre barn: Philip Ray, Annie Lee og Enoch Arden, sistnevnte er foreldreløs. Barna vokste opp sammen, og begge guttene blir forelsket i Annie Lee. Men hun valgte Enoch Arden. Philip forblir imidlertid deres venn, og årene går. Sønnen og datteren til Enoch Arden og Annie Lee vokser opp til å bli syv år gamle. En dag blir Enok skadet, og seiler på en lang reise. Dette var eneste arbeidet han klarte å finne, for å forsørge familien sin.

I 10 år ventet Annie og barna på at Enoch endelig skulle komme tilbake. Philip tok vare på henne, og barna hennes. Han oppfordrer også Annie til å gifte seg med ham. siden Arden tilsynelatende var død og aldri ville komme tilbake. Hun samtykket til slutt, og de ble gift. Men på en øy langt unna levde Enoch Arden fremdeles, etter å ha blitt skipbrudden. Noen år senere blir han plukket opp av et forbipasserende skip, og endelig sendt hjem. Når han ankom, oppdager han hvor flink Philip hadde vært mot barna deres, og hvordan han til slutt hadde giftet seg med Annie og tatt vare på henne. Uten å avsløre seg selv for noen av dem, går Enok sin vei.

Rolleliste
----------

* Alfred Paget som Enoch Arden
* Lillian Gish som Annie Lee
* Wallace Reid som Phillip Ray

Referanser
----------

1. ↑  Enoch Arden
2. ↑  Enoch Arden

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
Ofra
Ofra ligger nordøst for Ramallah og Bet El
**Ofra** (hebraisk: עֹפְרָה) er en israelsk bosetning nord på den okkuperte Vestbredden. Den ligger langs hovedveien mellom Jerusalem og Nablus og har 3 200 innbyggere (2010). 

Den ligger noe vest for stedet for den *Ofra* som nevnes i Bibelen (Josvas bok 18,23). 

Den ble opprettet av bevegelsen Gush Emunim i 1975. 

Bosetningen blir, likesom de andre israelske bosetninger på Vestbredden, ansett som ulovlig etter folkeretten. I følge menneskrettsorganisasjonen B'Tselem er meget av Ofra bygd på privateid palestinsk jord, noe som gjør den ulovlig også etter israelsk lov. 

Ofra ligger øst for Israels sperring på Vestbredden, omkring 25 kilometer fra våpenstillstandslinjen fra 1949.

Referanser
----------

1. ↑  «The Geneva Convention». BBC News. 10. desember 2009. Besøkt 27. november 2010.
2. ↑  Se kart på on B'Tselem website ogd on Wikimedia Commons

Eksterne lenker
---------------

* Nettside for Ofra Arkivert 11. mars 2007 hos Wayback Machine. Arkivert 2007-03-11 hos Wayback Machine (he)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**TRIZ** er en systematisk fremgangsmåte for å generere løsninger på tekniske problemer utviklet av russeren Genrich Altshuller (1926-1998) og introdusert i 1946. Målet med TRIZ er at løsningen skal være «ekte» og «genial» i motsetning til et kompromiss. Metoden inneholder flere støtteelementer som det kan suppleres med avhengig av hvilke typer problemer man ønsker å løse, inkludert en sammenstilling av alle de fysiske og kjemiske effektene man kjenner til. Typisk for metoden er at den bidrar til løsninger på motstridende ønsker.

Etymologi
---------

Navnet TRIZ er et akronym for russisk: теория решения изобретательских задач (*teoriya resheniya izobretatelskikh zadatch*), som kan oversettes til norsk som «**teori om oppfinnsom problemløsning**» eller «**teori for innovativ problemløsning**».

Beskrivelse
-----------

TRIZ skal gi en systematisk tilnærming til problemløsning til utvikling og forbedring av produkter og teknologier. I en annen beskrivelse angis TRIZ som et problemløsnings-, analyse- og prognoseverktøy avledet fra studiet av oppfinnelsesmønstre i den globale patentlitteraturen. Ifølge Altshullers skal teorien ha utviklet seg på grunnlag av omfattende forskning av hundretusenvis av oppfinnelser på tvers av mange forskjellige fagfelt for å produsere en teori som definerer generaliserbare mønstre av naturen til oppfinnsomme løsninger og de karakteristiske egenskapene til problemene som disse oppfinnelsene har overvunnet.

En viktig del av teorien har vært viet til å avsløre evolusjonsmønstre, og et av målene til ledende utøvere av TRIZ har vært å utviklinge algoritmiske tilnærminger til oppfinnelsen av nye systemer og forfining av eksisterende.

Praktisk bruk
-------------

TRIZ inkluderer en praktisk metode, et verktøysett, en kunnskapsbase og modellbasert teknologi for å generere innovative løsninger for problemløsning. Det er nyttig for problemformulering, systemanalyse, feilanalyse og mønstre i systemutvikling. TRIZ har noen generelle likheter med formålene og metodene til feltet mønsterspråk, et tverrfaglig felt hvor man eksplisitt beskriver og deler hollistiske designmønstre.

Forskningen rundt TRIZ har så langt produsert følgende tre hovedfunn:

1. Problemer og løsninger gjentas på tvers av bransjer og vitenskaper
2. Mønstre av teknisk utvikling gjentas også på tvers av bransjer og vitenskaper
3. Innovasjonene brukte vitenskapelige effekter fra utenfor fagfeltet hvor de ble utviklet

TRIZ-utøvere søker å bruke alle disse funnene for å skape og forbedre produkter, tjenester og systemer.

Referanser
----------

1. ↑  Vidal, Rosario; Salmeron, Jose L.; Mena, Angel; Chulvi, Vicente (2015). «Fuzzy Cognitive Map-based selection of TRIZ (Theory of Inventive Problem Solving) trends for eco-innovation of ceramic industry products». *Journal of Cleaner Production*. 107: 202–214. doi:10.1016/j.jclepro.2015.04.131.
2. ↑  «Archived copy». Arkivert fra originalen 1. desember 2011. Besøkt 23. november 2011.