recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Fästampen i Orrefors  Foto: Holger.Ellgaard 
**Orrefors** er et tettsted i Nybro kommune i Kalmar län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 719 innbyggere.

Orrefors er fremfor alt kjent for glassverket med samme navn, se Orrefors glasbruk.

Foruten glassverket har Orrefors sagbruk, butikker, hotell, to vandrerhjem, campingplass og andre firmaer som satser på glass- og turistnæringen. På stedet ligger også Riksglasskolan med elevinternat. Glasskonsernet Orrefors Kosta Boda ble kjøpt opp av New Wave i 2005. Det foreligger planer om en fornøyelsespark med shoppingområde ved innkjøringen til Orrefors fra riksväg 31.

Idrettsplassen i Orrefors heter Orrevallen, den er hjemmebane for fotballaget Orrefors IF.

Kommunikasjon
-------------

Orrefors ligger ved riksväg 31 mellom Nybro og Vetlanda. Nærmeste jernbanestasjon er Nybro ved Kust till Kust-banen. Orrefors var tidligere stasjon ved banen mellom Nybro og Sävsjöström, men persontrafikken opphørte i 1985. De nærmeste flyplassene med regulær persontrafikk ligger i Kalmar og Växjö.

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 16. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Banen Nybro-Sävsjöström
* Orrefors IF, Orrevallen

  


| * v
* d
* r
Nybro kommune i Kalmar län i Sverige |
| --- |
|  | Alsterbro **·** Bäckebo **·** Flygsfors **·** Kristvallabrunn **·** Målerås **·** Nybro **·** Orrefors **·** Örsjö |  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Leif Ottar Hermod Løberg** (1901–1989) var en norsk arkitekt, slektshistoriker og kulturhistorisk forfatter.

Liv
---

Han var født i Kristiania som sønn av distriktslege Emil Eriksen (1864–1955) og Valborg Louise Fredriksen (1862–1951). Farsslekten kom fra Løberg i Vang, derfor tok han i 1919 navnet Løberg som slektsnavn.

Etter å ha tatt *examen artium* ved Hamar katedralskole i 1918 ble han uteksaminert som arkitekt fra NTH i 1922. På samme tid ble han rammet av poliomyelitt og var rekonvalesent fra 1922 til 1925. 1929–1932 var han arkitekt i firmaet E. & R. Arnesen. Fra 1934 var han ansatt hos Statens bygningsinspeksjon (senere Riksarkitekten og Statens bygge- og eiendomsdirektorat), inntil han gikk av med pensjon i 1966. Før 2. verdenskrig var han også sakkyndig for sivilt luftvern i Justisdepartementet. Løberg tegnet en del bygninger som ble oppført av staten, blant andre sysselmannsboligen på Svalbard og den meteorologiske stasjonen på Jan Mayen.

Løberg skrev artikler for blant andre *St. Hallvard*, *Norsk slektshistorisk tidsskrift*, *Historisk tidsskrift* og *Humaniora Norvegica*. Han skrev blant annet om slektshistorie, bygningshistorie og om middelalderbyen Oslo, for eksempel en artikkel om «Det gamle Oslos gårder». I 1944 utarbeidet han en rekonstruksjon av den gamle Hamarkaupangens bebyggelse. For Selskabet for Oslo Byes Vel utarbeidet han fortegnelsen «Det gamle Oslos personregister».

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Arbeiderbladet». Oslo. 19. februar 1986.

Litteratur
----------

* *Studentene fra 1918*. Bokkomitéen. 1950. s. 258.
* *Studentene fra 1918*. 1968. s. 158.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS
 |
*Se også pekersiden Varden.*

**Varden** er en gammel vaktpost og utkikksplass på høyeste punkt på Kirkelandet i Kristiansund. Herfra er det vid utsikt over havet utenfor, og en ser bl.a. Grip, Smøla, Tustna, Frei, Reinsfjellet og Averøy. Varden ligger 78 moh. I dag er stedet friområde.

Napoleonskrigene
----------------

Varden ble da brukt som vaktstasjon til den nordenfjeldske optiske telegraf. Med denne kunne det sendes meldinger til Trondheim. Det første åttekantede vakttårnet ble bygget i 1801 og tilhører i dag Nordmøre Museum. En kopi av vakttårnet ble reist i 1993.

Vardetårnet
-----------

Et murtårn ble bygd i 1892, men det ble revet i 1976 og gjenreist i 1983.

Omkring Vardefjellet er det et system av oppsamlingsrenner for regnvann. Vannet ble ledet til Vanndamman, som på slutten av 1800-tallet forsynte beboerne på Kirkelandet med drikkevann. Vanndamman og Vardefjellet er i dag et nærfriluftsområde for folk som bor på Kirkelandet. 

Fra riksvei 70 gjennom Kristiansund sentrum er det skiltet til Varden som severdighet. 

* Plakett og inngangsparti på tårnet.Plakett og inngangsparti på tårnet.
* Utsikt fra Varden mot Nordlandet.Utsikt fra Varden mot Nordlandet.

Eksterne lenker
---------------

* Nasjonalbiblioteket Galleri NOR Historisk bilde fra Varden i Kristiansund
**Frank Martin Matre** (født 16. oktober 1936 i Oslo) har vært pastor, misjonær og rektor innenfor den norske pinsebevegelsen. Matre har også vært engasjert i lokalpolitikken i Sandefjord for Kristelig Folkeparti. Han har vært med å etablere bibelskole og lokalradio.

Bakgrunn
--------

Matre vokste opp i Oslo, og ble som trettenåring, døpt og tillagt Salem Oslo. Matre giftet seg i 1962 med svenske Maino Birgitta (født 1941). Han ble som 21-åring utsendt som evangelist og virket både i Norge og Sverige. Han har vært forkynner i over 55 år, fra 1958... I 1958 begynte han studier ved Örebrobaptistenes teologiske seminar.

I perioden 1983 til 1985 bodde familien i California. Frank M. Matre tok doktorgrad ved Fuller Theological Seminary, den kalles: *Doctor of Ministry in Theology*. Doktoravhandlingen fra 1985 er på 277 sider og fikk tittelen: *A theological foundation to design a strategy for the renewal and growth of the Norwegian Pentecostal Movement*.

Misjonær
--------

Matre var utsendt som misjonær av menigheten Salem Oslo fra januar 1966 til sommeren 1972, i Zaire gjennom De Norske Pinsemenigheters Ytre Misjon. Han var leder for trykkeri og forlagsvirksomhet i Bukavu. Maino og Frank Matre bodde i provinshovedstaden Bukavu og i en periode på misjonsstasjonen Kalonge. Gjennom aksjonen: «Guds Ord til Afrika», samlet Matre penger til å bygge opp misjonens trykkeri og forlagsvirksomhet i Kongo.

Pastor og rektor
----------------

Matre har vært pastor eller forstander i flere pinsemenigheter: 

* Salem Oslo 1972 – 1975.
* Salem Sandefjord 1975 – 1983.
* Tabernaklet Skien 1990 – 1993.
* Tønsberg Pinsekirke Betania 2004 – 2007.
* Betania Larvik 2008 – 2010.

Matre var med å etablere en bibelskole med statlig godkjenning, MBS - menighetsbibelskolen, i tilknytning til menigheten Salem i Sandefjord. Matre var rektor ved menighetsbibelskolen fra 1975 til 1983 og i perioden 1985 -1990. I perioden 1993 – 1999 var Matre rektor ved Hedmarktoppen folkehøyskole, ved Hamar.

Forfatter
---------

Frank M. Matre har skrevet følgende bøker: 

* *Blant opprørere i Kongo*, Filadelfiaforlaget 1966.
* *Nabii Eliya*, (Profeten Elia, hft swahili) Shahidi-Press, Bukavu, Kongo, 1970.
* *Guds Ord til Afrika*, Filadelfiaforlaget 1972.
* *A Theological Foundation to design a strategy for the Renewal and Growth of the Norwegian Pentecostal Movement*, Fuller California 1983.
* *Som en mektig flod*, Filadelfiaforlaget 1987.
* *Ved Ånden – Nådegaveutrustning i kristen tjeneste*, REX Forlag 2000.
* *LIVETS KRONE – Martyren Polykarp*, Roman Hermon Forlag mai 2008.
* ÅNDENS GAVER - for hverdagskristne, Hermon Forlag, 2013.

Litteratur
----------

* Johansen, Oddvar; Hagen, Kjell; Nyen, Astrid Neema; Kolbjørnsrud, Paul og Filberg, Trond. 2010. *I all verden. Pinsemisjon i 100 år. PYM 100 år 1910-2010* (jubileumsskrift) De norske pinsemenigheters ytremisjon (PYM).
* Nilsen, Oddvar. 1982. *Lys på stien*. Filadelfiaforlaget AS. side 338. ISBN 82-534-0599-5
* Ukjent: *Frank Matre*. Korsets Seier, 13. oktober 2006. side 31.
***Vesna na Zaretsjnoj ulitse*** (originaltittel: *Весна на Заречной улице*) er en sovjetisk film fra 1956, regissert av Feliks Mironer og Marlen Khutsijev.

Handling
--------

Historien finner sted på 1950-tallet, i en liten landsby, hvor Tatjana Levtsjenko dukker opp. Hun skal undervise i russisk språk og litteratur ved en kveldsskole for ungdommer. Nikolaj Krushenkov er en gammel venn av Tatjana, og arbeider som ingeniør ved et metallurgisk anlegg i området. Han hjelper henne med å leie et rom, og bli litt kjent med hennes fremtidige studenter. En av hennes unge studenter viser seg å være Sasja Savtsjenko som blir umiddelbart forelsket i den nye lærerinnen sin.

Sasja forsøker derfor å tiltrekke seg oppmerksomheten hennes, og flørte med henne, selv under leksjonene. Tatjana ignorerer imidlertid oppmerksomheten hans. Sasja som er vant til at kvinner enkelt blir interesserte i ham, blir overrasket over Tatanjas oppførsel. Hans interesse vokser snart til harme. I tillegg tar han feil av Tatjanas vennskap med Krushenkov, og tror at de har et romantisk forhold. Ergerlig og veldig misunnelig velger Sasja å droppe ut av kveldsskolen, og forsøker så godt han kan å glemme Tatjana. Men han innser snart at han virkelig er forelsket i henne.

Skuespillere
------------

* Nina Ivanova - Tatjana Levtsjenko
* Nikolaj Rybnikov - Sasja Savtsjenko
* Vladimir Guljaev - Jura Zjurtsjenko
* Jurij Belov - Zjenja Isjtsjenko
* Valentina Pugatsjeva - Zina

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 3. mai 2016.
2. ↑  Весна на Заречной улице
3. ↑  Последняя карнавальная ночь Юрия Белова. Актера не могли похоронить 9 дней

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Vesna na Zaretsjnoj ulitse* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Vesna na Zaretsjnoj ulitse* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Vesna na Zaretsjnoj ulitse* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Vesna na Zaretsjnoj ulitse* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
***Dasho* Penjore** er bhutansk økonom som siden desember 2015 har vært sentralbanksjef for Bhutans sentralbank (RMA - Royal Monetary Authority of Bhutan).

Penjore har en mastergrad i samfunnsøkonomi fra Northeastern University i Boston i USA. Han begynte å jobbe i sentralbanken i 1987, og var fra 2003 til 2006 viseadministrerende direktør. I 2006 ble han sjefskammerherre for kong Jigme Khesar Namgyel Wangchuck, og i 2008 fikk han tittelen *Dasho*, sammen med den røde kabneyen, for sin tjeneste for landet. 

Da tidligere sentralbanksjef Daw Tenzins femårsperiode utløp i 2005 ble Penjore utnevnt til ny sentralbanksjef. Han gikk da fra stillingen som direktør for Bhutans nasjonale pensjonsfond. I 2020 ble han utnevnt for en ny femårsperiode.

Utmerkelser
-----------

* 2008: *Dasho*
* 2017: Druk Thuksey-ordenen

Referanser
----------

1. ↑  RMA.org - *Chairman Dasho Penjore*, besøkt 15. juni 2022.
2. ↑  The Butanese - *Upcoming vacancies for RMA Governor, 4 Ambassadors and 7 secretaries*, besøkt 15. juni 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Presentasjon hos sentralbanken
**Frank Löffler** (født 9. august 1980 i Immenstadt im Allgäu) er en tysk tidligere skihopper. Han representerte SC Oberstdorf.

Löffler debuterte internasjonalt i kontinentalcupen i 1996-97-sesongen. I verdenscupen debuterte han med 24.-plass i storbakken i Harrachov 7. februar 1999. Hans beste individuelle plassering i verdenscupen var 7.-plass i Iron Mountain 26. februar 2000. Sammenlagt i verdenscupen ble han som best nummer 23, i sesongen 2000-01. Hans siste verdenscuprenn var i Engelberg 16. desember 2001.

Frank Löffler ble juniorverdensmester med Tyskland i lagkonkurransen i junior-VM i St. Moritz i 1998. I det individuelle rennet ble han nummer 14. I senior-VM i Lahtis i 2001 ble han nummer 28 i normalbakken og nummer 40 i storbakken.

Han ble tysk mester individuelt i 2002 og tok bronsemedalje i 2000 og 2003. I lagkonkurranse ble han tysk mester i 2000, 2002 og 2003.

En kneoperasjon i 2002 gjorde at han ikke kunne hoppe størstedelen av sesongen 2002-03. Da han ble skadefri i 2003, fikk han beskjed av den tyske landslagsledelsen om at han måtte slanke seg. Samtidig hadde legen hans rådet ham til å øke muskelmassen i beina for å stabilisere kneet. Da Löffler kritiserte landslagsledelsen og nektet å slanke seg, ble han satt ut av landslaget, og mistet hele 2003-04-sesongen. Han la opp som skihopper sommeren 2004.

Frank Löffler er barnebarn av skihopperen Sepp Weiler, som blant annet satte verdensrekord i skiflyging.

Referanser
----------

Kilder
------

* Sepp-Weiler.com: Frank Löffler, Enkel von Springerlegende Sepp Weiler
* Schwarzwaldadler.de: Löffler erhebt schwere Vorwürfe (14. desember 2003)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frank Löffler – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**Yeon Gaesomun** (hanja: 淵蓋蘇文, i *Nihonshoki* skrevet 伊梨柯須彌; hangeul: 연개소문; født 603, død 666) var en mektig og kontroversiell militær leder og diktator (*magniji* og *dae magniji*) av det koreanske kongedømmet Goguryeo, et av Koreas tre kongedømmer, i dettes siste tiår. Han blir husket for å flere ganger ha motstått angrep fra det kinesiske Tang-dynastiet under Tang Taizong og hans sønn Tang Gaozong. Hans tap mot Yeon var det eneste nederlaget Tang Taizong noensinne led på slagmarka. 

Tradisjonell koreansk historie regner Yeon som en despotisk hersker, hvis brutale politikk og ulydighet mot sin konge førte til Goguryeos fall. Men hans suksess i å forsvare Goguryeo mot kinesiske angrep har inspirert koreanske nasjonalistiske historikere, ikke minst 1800-talls-historikeren og -intellektuelle Sin Chaeho, til å regne Yeon som den største helten i koreansk historie. Mange koreanere har fulgt opp Sin og hevdet at Yeons ferdigheter som soldat og politiker ikke har sitt sidestykke i Koreas historie, men andre er sterk uenige. Kinesiske og japanske historikere har stadig stort sett et negativt sin på Yeon.

Referanser
----------

1. 1 2   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Idrettslaget Korlevoll-Odda** (stiftet 1. mai 1959) er et norsk fleridrettslag fra Odda i Ullensvang, som driver med friidrett og langrenn.

Idretter
--------

### Friidrett

En av klubbens kjente utøvere, Ingvill Måkestad Bovim, her på 800 meter under Bislett Games 2010.
Friidrettsgruppa disponerer en løpegang i Oddahallen og har eget utendørs stadion.

Klubben står bak *Oddasprinten*, *Hovdenkarusellen* og *Oddamila* i tillegg til mindre arrangement.

### Langrenn

Langrennsgruppa arrangerer blant annet *Dyrskarrennet*, og har tilgang på egen lysløype ved Korlevoll Skistadion.

Etymologi
---------

Korlevoll kommer av området Korlebu, og at det tidligere var en plass for orrfuglspill med kutling, eller korling.

Kjente utøvere
--------------

* Ingvill Måkestad Bovim, friidrett
* Chris Jespersen, langrenn
* Torgeir Skare Thygesen, langrenn
* Ingvild Skare Thygesen, langrenn
* Nils Magnus Bøen Grave, langrenn
* Tina Bay, langrenn

Eksterne lenker
---------------

* Idrettslaget Korlevoll-Odda på Facebook Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Frank W. Moore** var en britisk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Moore ble olympisk mester i skyting under OL 1908 i London. Han var med på det britiske laget som vant lagskytingen i trap med 407 poeng foran Canada med 405. De andre på laget var Alexander Maunder, Charles Palmer, John Postans, James Pike og Peter Easte. Det var sju lag med seks mann på hvert som deltok i konkurransen som ble gjennomført 10. og 11. juli 1908. Moore skjøt 60 poeng som var det nest svakeste resultatet på det britiske laget. I den indivuduelle konkurransen i trap kom han på tiendeplass.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1908 Storbritannias flagg London – **Gull** i skyting, trap lagskyting Storbritannias flagg Storbritannia

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 31. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frank Moore – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Frank Moore – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Yenching University** eller **Yanjing-universitetet** (kinesisk: 燕京大学, pinyin: *Yānjīng Dàxué*) var et ledende universitet i Beijing i Kina. Det integrerte tre protestantiske *colleges* i byen i 1919. Yenching (燕京, Yānjīng) er et alternativt navn på byen Beijing, som henger sammen med at byen var hovedstad for staten Yan, en av de stridende stater i De stridende staters tid i tidlig kinesisk historie.

De tre kollegiene som gikk inn i universitetet var:

* *Huiwen University* (滙文大學, som ble grunnlagt av Metodistkirken (美以美會) i 1889. Dens forløperskole var en annen skole grunnlagt i 1870.
* *Huáběi xiéhé nǚzǐ Dàxué*. Forløperskolen var grunnlagt i 1864.
* ﻿*Tōngzhōu xiéhé Dàxué*. Forløperen var grunnlagt av kongregasjonalistene.

Misjonæren John Leighton Stuart ble utnevnt til rektor for universitetet i januar 1919. Frem til da hadde han undervist i gresk ved det teologiske seminar i Nanjing (金陵神學院). Han dro straks på tiggerferd for å finansiere prosjektet, det de grunnleggende institusjonene hadde btragt med seg, var ikke meget. I USA fikk han stor støtte fra forretningsmannen Charles Martin Hall. 

John Leighton Stuart kjøpte deler av Qing-dynastiets keiserlige haver, og bygde et vakkert *campus* som stod ferdig i 1926. Det hadde da fakulteter for teologi, jus og medisin, og man underviste også i kunster og vitenskaper. 

Stuart fikk ledende kinesiske og vestlige akademikere til å undervise ved universitetet. Det ble ikke stilt kongfesjonelle krav. Men det ble satset sterkt på det teologiske fakultet. I 1928 ble Harvard-Yenching Institute grunnlagt i samarbeid mellom Yenching-universitetet og Harvard University for utdannelse i humanistiske fag og sosialvitenskapene med særlig vekt på Øst-Asia og Sørøst-Asia. 

Rundt 1930 ble Yenching allerede regnet som et av Kinas fremste universiteter.

Under den annen sino-japanske krig og annen verdenskrig var Beijing okkupert av japanerne, og universitetet evakuerte til Chengdu i provinsen Sichuan.

Etter at Folkerepublikken Kina ble etablert i 1949, ble fakultetene splittet opp og delvis lagt til Pekinguniversitetet, delvis til Tsinghuauniversitetet. Pekinguniversitetet fikk overta Yenchings *campus*. I 1952 flyttet Pekinguniversitetetet ut fra Beijing sentrum og til det gamle Yenchingområdet.

Litteratur
----------

Philip West: *Yenching University and Sino-Western Relations, 1916-1952*, Cambridge: Harvard University Press, 1976 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA
 |
**Idrettslaget Høvdingen** (stiftet 18. mai 1946) er et idrettslag fra Høvåg i Agder. Første formann var Helge Tveide. Idrettslaget hadde i begynnelsen både ski og friidrett på programmet.
Idrettslaget er et fleridrettslag og driver per 2016 med barneidrett, badminton, fotball, hestesport, håndball og orientering.

Klubbhus og kunstgressbane
--------------------------

Høvdingen har sin egen kunstgressbane og eget klubbhus. Klubbhus ligger på Hæstadsletta og inneholder med forsamlingslokale og garderobeanlegg for fotballbanen. Det ble bygget i 2006 på dugnad av lagets medlemmer.

Arkivet
-------

Arkivet etter I.L Høvdingen befinner seg på Kuben i Arendal. Det omfatter bl.a. møteprotokoller, utklippsbøker, regnskap og medlemsbladet "Runeposten".

Referanser
----------

1. ↑  Støtt opp om idrettslaget, *Avtrykk.no*, 18.05.2016
2. ↑  Om I.L Høvdingen på www.hovdingen.no

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* (no) Arkiv etter Idrettslaget Høvdingen på Arkivportalen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Den autonome sosialistiske sovjetrepublikken Krim**; russisk: Крымская Автономная Социалистическая Советская Республика Krymskaja Avtonomnaja Socialističeskaja Sovetskaja Respublika var en del av den russiske SFSR som ligger på Krim-Halvøya.

Historie
--------

Det ble opprettet den 18. oktober 1921, som **Krim-Autonome Sovjetiske Sosialistiske Republikk i den russiske SFSR**. Det ble omdøpt Krim Autonome Sovjetiske Sosialistiske Republikk 5. desember 1936 av VIII Ekstraordinære Kongressen i Sovjet.

Krim var under de facto kontroll av Nazi-Tyskland fra september 1942 til oktober 1943, administrativt innlemmet i Reichskommissariat Ukraine som Teilbezirk Taurien. Alfred Frauenfeld ble utnevnt til General Kommissær (selv om det virker som Frauenfeld tilbrakte mesteparten av sin tid i Krim forske på halvøyas Krimgotere og den faktiske regjeringen var i hendene av Erich von Manstein).

Administrative inndelinger
--------------------------

*Okruger* og *rajoner* i Krim ASSR i 1921 (på Russisk)
Med etableringen av den autonome republikken i 1921, Krim var delt inn i syv *okruger*, som igjen var delt inn i 20 *raioner*:

Referanser
----------

1. ↑  Handbook of history of Communist Party and Soviet Union
2. ↑  Alan W. Fisher, *The Crimean Tatars*, 1978, p. 156
«Solid» omdirigeres hit. For den kjemiske aggregattilstanden, se Faststoff.

**Idrettslaget Solid** (stiftet i 1945) er et idrettslag fra Sagvåg i Stord kommune, Hordaland, som driver med fotball, håndball, orientering, svømming og turn.

Fotball
-------

### Menn

A-laget i fotball for herrer spiller i 2011 i 5. divisjon, etter å ha rykket ned fra 4. divisjon i 2010. Laget spilte sist i 3. divisjon i 2006.

### Kvinner

A-laget i fotball for kvinner er i 2011 et samarbeidslag mellom Stord Idrettslag, Idrettslaget Trott og Solid, og spiller i 3. divisjon. Sist Solid stilte eget lag var da de vant sin 1. divisjonsavdeling i 1998, men trakk laget etter å ha tapt kvalifiseringskampene til Toppserien, mot Grand Bodø og Liungen.

Skøyter
-------

På slutten av 1940-tallet og frem til og med hele 1960-tallet var det en skøytegruppe i idrettslaget. Men skøytegruppa slo seg sammen med skigruppa fra 1958 og hadde da sammen felles gruppeleder.

Referanser
----------

1. ↑  Nysæter, Rolf; *Skeisegruppa* i «Idrettslaget Solid: 1945-1985 jubileumsskrift», sidene 88-89.

Litteratur
----------

Nysæter, Egil (1941-) (1985). *Idrettslaget Solid: 1945-1985 jubileumsskrift*. Sagvåg/Litlabø: Laget. ISBN 8299130506.  [Tilgang for norske IP-adresser / Digital utgave på Bokhylla.no ved Nasjonalbiblioteket]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Arkiv etter Idrettslaget Solid (1945-1995)

| * v
* d
* r
5. divisjon fotball for menn, Hordaland Fotballkrets, avdeling 1, 2020 |
| --- |
|  | 
* Baune
* Fitjar
* Loddefjord 2
* Minde
* NHHI 2
* Ny-Krohnborg
* Nymark
* Solid
* Sotra 2
* Sædalen
* Trane
* Trio

 | Norges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
*For den spanske syklisten, se Ricardo García*
**Ricardo Bermudez Garcia** kjent som **Ricardinho** (født 19. november 1975) er en brasiliansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen og 2012 i London.

Ricardinho ble olympisk mester i volleyball under OL 2004 i Athen. Han var med på det brasilianske laget som vant volleyballturneringen. Brasil vant kvartfinalen med 3-0 over Polen, i semifinalen beseiret de USA med 3-0 og Brasil vant finalen over Italia med 3-1. 

Åtte år senere, under OL 2012 i London vant han en olympisk sølvmedalje i volleyball. Brasil vant kvartfinalen med 3-0 over Argentina, og i semifinalen vant de med 3-0 over Italia. Finalen mot Russland endte med tap for Brasil 2-3.

OL-medaljer
-----------

* Gull 2004 Hellas’ flagg Athen – **Gull** i volleyball, menn Brasils flagg Brasil
* Sølv 2012 Storbritannias flagg London – Sølv i volleyball, menn Brasils flagg Brasil

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ricardo Garcia – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ricardo Garcia – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (pt) Ricardo Garcia – Brasils olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Ricardo Garcia – European Volleyball Confederation Rediger på Wikidata

* (en) Ricardo Garcia – World of Volley Rediger på Wikidata

* (it) Ricardo Garcia – Lega Pallavolo Serie A (menn) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** SUDOC
 |
*Se også Decio Azzolini den yngre.*

**Decio Azzolini** (født 1. juli 1549, død 9. oktober 1587) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han ble født i Fermo i Italia, i en gammel, aristorkratisk familie. Hans grandnevø Decio Azzolini den yngre ble også kardinal.

Etter å ha fått sin utdanning reiste han til Roma, hvor han begynte å arbeide for kardinal Felice Peretti, som senere ble pave Sixtus V. Han ble kardinalens privatsekretær, og fortsatte i denne stillingen etter at Peretti ble valgt til pave. I 1585 ble han kannik ved Peterskirken.

Det er ikke kjent når han ble presteviet. I 1585 ble han biskop av Cervia, og samme år ble han kreert til kardinalprest i konsistoriet desember 1585. Han ble erkeprest i Santa Maria Maggiore. En av oppgavene han hadde som kardinal var å delta i valget av ny konge i Polen.

Azzolini døde 9. oktober 1587 i Roma, og ble gravlagt i Santa Maria Maggiore.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Decio Azzolino il vecchio, www.info.roma.it[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* The Cardinals of the Holy Roman Church

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** VIAF **·** GND
 |
**Kristoffer Lie** (født 28. oktober 1982), kjent under artistnavnet **Chris Lee**, er en norsk hiphop-artist fra Sandvika i Bærum. Han var opprinnelig kjent for måten han kombinerte hiphop med akustiske elementer, og han både synger, rapper og spiller gitar. Nyere materiale er langt mer elektronisk og synthbasert og grenser til tider mer mot pop enn hiphop. Han har i en årrekke vært affiliert med hiphop-kollektivet International Loose Cannons fra Oakland, California, og har tilbrakt store deler av karrièren på USAs vestkyst.

Hans første singel, «Crawl Back», ble uventet listet på NRK Petre over en lang periode våren 2006. Flere vil nok derimot kjenne ham fra låten «Nightlife» som var listet på en rekke radiostasjoner, samt ofte spilt på ZTV, The Voice og en av de mest spilte videoene på NRK Svisj vinteren 2006/2007. Hans debutalbum *Worry No* ble gitt ut 21. januar 2008 på Oslo Records/Bonnier Amigo og ble nominert til Spellemannprisen 2008 i kategorien hiphop.

I februar 2009 returnerte Chris Lee med singelen «Monkey», men det var først da remixen med Joddski og OnklP ble sluppet i april at publikum fikk øynene opp. Remixen var en av de mest spilte låtene på blant annet NRK Petre, NRK mP3 og The Voice våren/sommeren 2009, og tilbrakte fem uker på VG-lista med tiendeplass som beste plassering. Som et resultat av denne suksessen ble han invitert til å opptre på VG Topp 20-showet på Rådhusplassen og var med på hele VG Topp 20-turneen sommeren 2009. Singelen solgte omsider til gull.

Oppfølgeralbumet *Love Ghost* ble lansert 9. november 2009 på Oslo Records/Bonnier Amigo. I tillegg til Monkey inneholdt albumet singlene «Talk to the Hand» og «Drunk Dialer», som nådde henholdsvis andre og niendeplass på VG-lista. Albumet kom også inn på VG-lista med 30.-plass den uken den ble lansert. Albumet ble en kritikerfavoritt og havnet på Aftenposten og Dagbladets lister over årets beste album i desember 2009. Albumet ble i tillegg nominert til Spellemannprisen 2009 i klassen for hiphop. 

Chris Lee er også vokalist og rapper i trioen Grifter City med Jamie Way og Dan Bruce fra Oakland, California.

Diskografi
----------

### Album

* *Worry No* (2008)
* *Love Ghost* (2009)

### Singler

* *Crawl Back* (2006)
* *Nightlife* (2006)
* *On Me* (2007)
* *Weak* (2007)
* *Worry No* (2008)
* *Monkey* (februar 2009)
* *Monkey Remix* (april 2009)
* *Talk To The Hand* (september 2009)
* *Drunk Dialer* (desember 2009)

Eksterne lenker
---------------

* Chris Lee på MySpace
* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Chris Lee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Landskapslover** var lokale lover fra middelalderen som gjaldt i et gitt geografisk område (landskap). Slike lovsamlinger fantes i alle de nordiske landene. I Norge var de gjeldende lov fram til Magnus Lagabøtes landslov fra 1274/76. I Sverige var de gjeldende lov fram til kong Magnus Eriksons landslov (*landslag*) fra midten av 1300-tallet.

Gulatingsloven
--------------

Gulatingslova er den eldste nordiske lovboka man kjenner. Det eldste bruddstykket av lova kan være skrevet ned om lag 1180.

Vestgøtaloven
-------------

Den eldre Vestgøtaloven (Västgötalagen) er den eldste sammenhengende skrift/bok på det svenske språket fra ca. 1280.

Danske landskapslover
---------------------

Danske landskapslove
Fra middelalderen kjennes fire danske landskapslover – Skånske Lov, Valdemars sjællandske Lov, Eriks sjællandske Lov
og Jyske Lov. Skånske Lov kan til en viss grad sies å være veiledende for det eldste danske skriftspråk, da den ble nedskrevet på et tidspunkt mellom 1202 og 1216. Jyske lov kom noen år senere. Om tilblivelsen av Sjællandske Lov
vet man ikke så mye. Det er derfor usikkert hvilken kong Erik og hvilken kong Valdemar det er som har gitt
navn til lovene.

*Skånske lov* er bevart i flere middelaldermanuskripter, hvorav et er spesielt interessant: Det kalles Codex Runicus og hele teksten er skrevet ved hjelp av runer.

Eksterne lenker
---------------

* Gulatinget
* Jyske Lov – Det Kongelige Bibliotek Arkivert 17. april 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Esbern Martin Sofus Joensen** (født 19. april 1902 i Sandvík, død 25. desember 1966 på Tvøroyri) var en færøysk skolemann og forfatter.

Etter et opphold ved Føroya Fólkaháskúli vinteren 1922/1923 og eksamen ved Føroya Læraraskúli i 1926 var han lærer i bygdene Akrar, Víkarbyrgi og Lopra 1926–1928 og i Sandvík 1928–1944. På Tvøroyri var han lærer på realskolen 1944–1966, og måtte tre tilbake på grunn av sykdom. Joensen gjennomgikk årskurs ved Danmarks Lærerhøjskole i årene 1938/1939 og 1960/1961. Han var også klokker i Sandvíkar kirkja i 14 år, medlem av kommunestyret i Hvalba i en tid, redaktør sammen med Jacob Olsen i *Barnablaðið* 1930–1931, redaktør i *Føroya Social Demokrat* 1946–1949 og formann i Rithøvundafelag Føroya 1957–1959.

Joensen er mest kjent som skjønnlitterær forfatter, og debuterte i 1946 med *Fiskimenn*, den første færøyske kollektivromanen. Skildringen av et fiskersamfunn i mellomkrigstiden blir videreført i romanen *Tað lýsir á landi* fra 1952. Han utgav også barne- og ungdomslitteratur og fire novellesamlinger.

Han ble tildelt M.A. Jacobsens Heiðursløn for skjønnlitteratur i 1962.

Bibliografi
-----------

* 1977 – *Gamli maðurin og varðin*, noveller.
* 1977 – *Heimadoktarin*, noveller.
* 1962 – *Klokkan ringir*.
* 1952 – *Tað lýsir á landi*, roman.
* 1949 – *Útrák*, noveller.
* 1946 – *Fiskimenn*, roman (på norsk i 2013, oversatt av Lars Moa, med tittelen *Fiskarmenn*)

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Martin Joensen (1902-1966)» **(færøysk)**. snar.fo. Besøkt 10. mars 2013.
2. ↑  Davidsen, John (18. juli 2011). «Martin Joensen». *Dansk Biografisk Leksikon* **(dansk)**. Besøkt 11. mars 2013.
3. ↑  «Martin Joensen». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 10. mars 2013.
4. ↑  «Mentanarvirðislønir M. A. Jacobsens» **(færøysk)**. Býarbókasavnið. Arkivert fra originalen 21. november 2016. Besøkt 11. mars 2013.

Portaler: Litteratur | Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Oppgaver som å moppe utendørs kan være eksempler på opptattarbeid.
Konstant behandling av skriftlig materiale kan være en form for opptattarbeid, særlig i situasjoner hvor det bør ha lavere prioritet sammenlignet med andre oppgaver.
**Opptattarbeid**, **tomgangsarbeid** eller «**å lage seg arbeid**» er en aktivitet som utføres for å få tiden til å gå og holde seg opptatt, men som i seg selv har liten eller ingen faktisk verdi. Opptattarbeid skjer i næringslivet, militæret og andre steder i situasjoner hvor folk kan være pålagt å være til stede, men kan mangle muligheter, ferdigheter eller behov for å gjøre noe mer produktivt. Folk kan delta i opptattarbeid for å skape en illusjon hvor det ser ut som man er travel for å unngå kritikk for å være inaktiv, og unngå oppsigelse eller sanksjoner.

Noen arbeidere synes det er viktigere å opprettholde en fasade hvor man konstant jobber raskt, slik at dem selv og andre får et inntrykk av at det de gjør er viktig. Konstant hastverk hos arbeidstakere kan føre til uforholdsmessig fordeling av faktisk arbeid, ettersom arbeidstakerne kan utsette viktig arbeid ved å prøve å fullføre tidligere utpekte mindre viktige oppgaver. Å opprettholde et svært høyt nivå av konstant opptatthet kan faktisk være skadelig for driften av en forretning eller organisasjon hvor nye oppgaver ikke utføres i tide fordi arbeidstakerne alltid er veldig opptatt. Dette kan også føre til at arbeidstakerne tar snarveier for å utføre de viktige oppgavene raskere hvilket kan negativt påvirke kvaliteten på resultatene.

Opptattarbeid kan være kontraproduktivt i arbeidslivet fordi det kanskje ikke er i samsvar med de overordnede målene og prioriteringene i en organisasjon for å oppnå og opprettholde suksess i sine virksomheter. Antagelsen om at aktivitet på arbeidsplassen er viktigere enn produktivitet på arbeidsplassen kan føre til at ansatte tror at arbeidsmengde er viktigere enn kvaliteten på arbeidet, hvilket ikke er produktivt for den generelle funksjonen til en virksomhet.

Se også
-------

* Arbeidshus
* Fortrengningshandling, en tilsynelatende irrelevant handling som et dyr foretar
* Hobby
* Parkinsons lov, humoristisk lov som sier: «Arbeidet ekspanderer til å fylle den tiden som er til disposisjon»
* Straffearbeid

Referanser
----------

1. ↑  «torgsyv - Innvikling». *sites.google.com* **(norsk)**. Besøkt 24. november 2022.
2. 1 2 3  (2001) Slack: Getting Past Burnout, Busywork, and the Myth of Total Efficiency - Tom DeMarco - Google Books
3. ↑  Kotter, John. «Why Busy Work Doesn't Work». Besøkt 1. september 2012.
**Martin Kragl** (født 30. desember 1912, død 20. mai 1946) var en østerriksk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Kargl vant en olympisk sølvmedalje i fotball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det østerrikske laget som kom på andreplass i fotballturneringen bak Italia. Østerrike vant kvartfinalen over Peru med 4-2 og i semifinalen beseiret de Polen med 3-1. I finalen, som ble spilt 15. august 1936 med 85 000 tilskuere, møtte de Italia, Østerrike tapte finalen med 1-2. Kargl var forsvarsspiller og spilte alle fire kampene i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Sølv Sølv i fotball Østerrikes flagg Østerrike

Eksterne lenker
---------------

* (en) Martin Kargl – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Martin Kargl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Martin Kargl – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Martin Kargl – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Martin Kargl – Transfermarkt Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Christopher «Chris» Lamb** (født 21. juni 1989) er en amerikansk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 2003-2015. Han vokste opp i Andover, New Hampshire og bor i Concord i samme delstat.

Lamb deltok i junior-VM i 2007, 2008 og 2009, med 32. plass i Zakopane i 2008 som beste individuelle plassering. I VM i skiflyging i Planica i 2010 var han på USAs lag som ble sist av 10 lag i lagkonkurransen; i den individuelle konkurransen greide han ikke å gå videre fra kvalifiseringen. Hans eneste tellende resultat i verdenscupen var 62. plass i storbakken i Sapporo 26. januar 2014. Lambs beste sammenlagtplassering i vinter-kontinentalcupen var 95. plass i 2010/11; beste enkeltrenn var 19. plass i storbakken i Zakopane 27. februar 2011. Han vant de to FIS-cup-rennene i Brattleboro 16. og 17. februar 2013; hans beste sammenlagtplassering i FIS-cupen var 17. plass sesongen 2012/13.

Plasseringer i junior-VM:

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| År | 2007 | 2008 | 2009 |
| Sted | Planica | Zakopane | Štrbské Pleso |
| Individuelt | 57 | 32 | 61 |
| Lagkonkurranse |  | 8 | 10 |

Referanser
----------

1. ↑  Concord Patch: Concord Skier Trying to Get to the Olympics (29. oktober 2013, besøkt 26. juni 2017)
2. 1 2  Adam Kwieciński: Chris Lamb Arkivert 14. august 2020 hos Wayback Machine. (hoppresultater, besøkt 26. juni 2017)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chris Lamb – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Chris Lamb – skijumping.pl Rediger på Wikidata
Verdens oppstrømningsområder markert med rødt.
**Oppstrømning** er en form for vertikal blanding av vannmasser som skjer under bestemte forutsetninger i havet, og som fører til at kaldt, tungt og næringsrikt bunnvann kommer opp og erstatter overflatevannet.

Vinddrevet oppstrømning grunnet ekmantransport.
Når en vind blåser over åpent hav, vil de øvre vannlaga trekkes i vindretningen, men på grunn av corioliseffekten med en avbøyning i forhold til vindretningen på 45° mot høyre på den nordlige halvkula og 45° mot venstre på den sørlige. Og da corioliskraften mellom vannlag vil vannet med økende dybde avbøyes mer mens strømningshastigheten reduseres – en ekmanspiral dannes. Nettotransporten blir da 90° til høyre (eller venstre) for vinden hvilket vil si at hvis den rådende vindretningen et sted på den nordlige halvkula er slik at kysten ligger på venstre side sett i vindretningen, vil de øvre vannlaga trekkes ut fra kysten. Dermed erstattes det bortdrevne vannet med vann fra dypet – oppstrømning. Dette fenomenet ble først beskrevet av den svenske fysiker og oseanograf Vagn Walfrid Ekman i 1902, og kalles ekmantransport.

Et beslekta fenomen finnes i verdenshavene langs ekvator. Her fører de østlige passatvindene overflatevann vekk fra ekvator mot nord og mot sør, og en oppstrømning oppstår ved ekvator på grunn av divergerende vannmasser.

Også i Sørishavet foregår en storstilt oppstrømning. Her blåser en sterk og vedvarende vestavind rundt Antarktis, og driver overflatevann vekk fra iskanten, og vann trekkes opp fra stort havdyp. I mange oseanografiske modeller utgjør oppstrømningen i Sørishavet en viktig drivkraft for strømningsmønsteret i verdenshavene.

Oppstrømning har stor betydning for primærproduksjonen av planteplankton. Bunnvannet er rikt på næringssalter som stammer fra bunnfelt dødt organisk materiale, mens overflatevann normalt er næringsfattig. Når det næringsrike vannet kommer opp i de øvre vannlag der lyset kan trenge ned, ligger forholdene til rette for oppvekst av planteplankton. Oppstrømningsområder har derfor en høg produksjonsevne målt i g karbon per m². Planktonet gir i sin tur grunnlag for en høg produktivitet oppover i havets næringskjede; derfor er oppstrømningsområder fiskerike, og gir grunnlag for viktige fiskerier.

Eksterne lenker
---------------

* «Oppstrømning» på Meteorologisk institutt
* UN Atlas of the Oceans på FNs hjemmesider. (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Leif Nøttestad** (født 1967) er en norsk biolog og forsker med marine økologiske systemer som spesialområde. Han er ansatt som forsker ved Havforskningsinstituttet og som professor II ved Universitetet i Bergen. 

Nøttestad er utdannet ingeniør i teknisk miljøvern/akvakultur ved Høgskolen i Stavanger i 1989. Han tok cand. mag. i generell biologi ved Universitetet i Bergen i 1991 og ble cand.scient. i fiskeribiologi samme sted i 1994. I 1999 ble han dr.scient. i marine økologiske systemer med avhandlingen «Spatial aspects of life cycle adaptation in adult herring».

Han ble ansatt om ingeniør ved International Research Institute of Stavanger i 1990. I 1995 ble han ansatt som NFR-stipendiat ved Institutt for Fiskeri- og Marinbiologi (IFM) og i 1998 ble han ansatt som forsker ved Havforskningsinstituttet. I tillegg har han siden 2016 hatt stillingen som professor II ved Institutt for biovitenskap ved Universitetet i Bergen.

Nøttestad har forsket på en rekke områder ved Havforskningsinstituttet. Dette inkluderer ulike makrellarter (som nordøstatlantisk makrell, hestmakrell og makrellstørje), økosystem prosesser med spesiell fokus på pelagisk fisk som sild og makrell, stimadferd og komplekse systemer, utbredelse, adferd og økologi hos hval og delfiner, sonar- og ekkolodd-studier av in-situ predator-bytte forhold (sjøpattedyr-pelagisk fisk-byttedyr) i marine økosystem, og popularisering og formidling av marin forskning. Han har skrevet flere vitenskapelige artikler.

Nøttestad har vært medforfatter på boka *Vill etter krill : på ekspedisjon med G.O. SARS til Sørishavet* (2009).

Referanser
----------

1. 1 2 3   Universitetet i Bergen, ka.uib.no, besøkt 28. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Spatial aspects of life cycle adaption and survival in adult herring». *bibsys-almaprimo.hosted.exlibrisgroup.com* **(engelsk)**. 1999. Besøkt 19. oktober 2020.
3. ↑  «Leif Nøttestad». *Universitetet i Bergen*. Besøkt 19. oktober 2020.
4. 1 2  «Leif Nøttestad». *Havforskningsinstituttet*. Besøkt 18. oktober 2020.
5. ↑  «Resultat #1342210 - Vill etter Krill - Cristin». *app.cristin.no*. Besøkt 19. oktober 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Franz Vogler** (født 15. august 1944 i Oberstdorf) er en tidligere tysk alpinist.

Vogler feiret karrierens største triumf under VM 1966 i Portillo, der han som 21-åring tok bronse i utfor bak franskmennene Jean-Claude Killy og Léo Lacroix.

To år senere, under OL 1968 i Grenoble, greide han ikke å følge opp denne prestasjonen, og kom på 15.-plass i utfor. I 1969 og 1971 ble Vogler tysk mester i utfor. Under OL 1972 i Sapporo måtte han nøye seg med en 24.-plass.

To uker etter OL tok han sin eneste seier i et verdenscuprenn ved å vinne utforrennet i Crystal Mountain i USA. Etter sesongen 1971/72 la Vogler opp alpinist og arbeidet som arkitekt i Oslo og Oberstdorf.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (de) Franz Vogler – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Franz Vogler – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Franz Vogler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Franz Vogler – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Franz Vogler – ski-db.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Munzinger (sport)
 |
**Vardeneset Ballklubb** (stiftet 22. november 1990) er en fotballklubb fra bydelen Tasta i Stavanger. Klubben har 55 lag og ca. 970 medlemmer, og er en av de største i Rogaland Fotballkrets. I 2017 spilte klubben i 4. divisjon og rykket opp til 3. divisjon fotball for menn hvor de skal spille fra og med 2018.

Tabell
------

4. divisjon Rogaland avdeling 2 2022| # | Lag | K | S | U | T | Mål | ± | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Madla | 24 | 19 | 3 | 2 | 77–31 | 46 | **60**  |
| 2 | Varhaug | 24 | 18 | 2 | 4 | 84–27 | 57 | **56**  |
| 3 | Rosseland | 24 | 17 | 3 | 4 | 68–27 | 41 | **54**  |
| 4 | Frøyland | 24 | 14 | 5 | 5 | 67–37 | 30 | **47**  |
| 5 | Vardeneset | 24 | 13 | 4 | 7 | 50–27 | 23 | **43**  |
| 6 | Nord | 24 | 10 | 3 | 11 | 48–49 | −1 | **33**  |
| 7 | Vard Haugesund 2 | 24 | 10 | 2 | 12 | 46–49 | −3 | **32**  |
| 8 | Vidar 2 | 24 | 9 | 5 | 10 | 63–81 | −18 | **24**  |
| 9 | Kopervik | 24 | 7 | 3 | 14 | 57–47 | 10 | **20**  |
| 10 | Klepp | 23 | 6 | 2 | 16 | 34–74 | −40 | **20**  |
| 11 | Djerv 1919 2 | 24 | 6 | 2 | 16 | 28–82 | −54 | **20**  |
| 12 | Skjold | 24 | 3 | 7 | 14 | 28–66 | −38 | **16**  |
| 13 | Tasta | 24 | 2 | 3 | 19 | 28–81 | −53 |  **9**  |
|  | ~~Lura~~ | 0 | 0 | 0 | 0 | 0–0 | 0 | **0**  |
| Kilde  **·**  Rediger |

Historikk
---------

Klubben er opprinnelig stiftet 21. november 1975 som den første gruppen i Vardeneset Idrettsforening. Fotballgruppen skilte seg ut som egen klubb under nåværende navn den 22. november 1990, som i dag er den offisielle stiftelsesdatoen. 

I 1995 begynte tok klubben i bruk klubbhuset og i 2008 ble to nye krøllgressbaner I Tasta Idrettspark ferdigstilt av Stavanger kommune.

Drakter
-------

Fra starten i 1975 spilte alle lag med blå drakt. Egentlig skulle de vært røde, men da drakt-leverandøren ikke kunne levere røde drakter, ble det blått. Midt på 80-tallet skiftet klubben gradvis over til røde drakter. I 1997 kom de nåværende rød/hvite stripete draktene.

Logo
----

I flere år brukte VBK en logo og emblem som var nesten identisk med VIF, bare navn og forkortelse var forskjellig. I 1997 hadde klubben en konkurranse som endte opp med ny logo.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
4. divisjon fotball for menn, Rogaland Fotballkrets, avdeling 2, 2022 |
| --- |
|  | 
* Djerv 1919 2
* Frøyland
* Klepp
* Kopervik
* Lura
* Madla
* Nord
* Rosseland
* Skjold
* Tasta
* Vard Haugesund 2
* Vardeneset
* Varhaug
* Vidar 2

 | Norges flagg |
Flyfotografi av Ingstad østre fra 1938. Driftsbygningen på Ingstad vestre sees i forgrunnen.
Hovedbygningen på Ingstad østre i 1950.
**Ingstad østre** er et gårdsbruk som ligger ved Meråkerbanen mellom Hegra og Lånke i Stjørdal.

Gårdsbygningene utgjør et stort, åpent firkanttun, og hovedbygningen fra 1823 er fredet. Den er et trønderlån i laftet tømmer over to etasjer og har stående panel utvendig. Fasaden ut mot tunet er nærmest symmetrisk med to portaler i empirestil med joniske halvsøyler, samt en altan med fire joniske søyler. Hovedbygningen ble restaurert i 1920-årene, da også altanen ble oppført. Innvendig har bygningen en symmetrisk grunnplan med tre gjennomgående stuer og to dobbeltrom.

Tunet består av en kårbolig i sveitserstil mot vest, som også inneholder snekkerverksted og vognbu. Ved siden av kårboligen ligger et stabbur. Driftsbygningen vender mot øst, mens hovedbygningen ligger på nordsiden av tunet. Den søndre tunveggen er åpen ut mot fylkesvei 26. Utenfor tunet i sør ligger ei smie og et sommerfjøs.

Referanser
----------

1. ↑  Ingstad Østre Riksantikvaren

Eksterne lenker
---------------

* «Ingstad østre». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
**Ingunn Margit Hoffstad Gjone** (født 1972 i Lågendalen i Vestfold) er en norsk tekstilkunstner og glasskunstner, bosatt på Vestre Sandøya utenfor Tvedestrand. Hun er utdannet i folkekunst fra Høgskolen i Telemark,avd. Rauland, med hovedvekt på tekstil og symbolbruk. (1998-2001). Hun er også utdannet glasskunstner ved Riksglasskolan i Orrefors i Sverige (2011-2012)..

Siden 2001 har Gjone arbeidet med glasskunst, og hun har eget verksted på Vestre Sandøya. I tillegg har hun eget utsalg på Galleri Glasshytta i den gamla Steinbrakka på Fredriksvern Verft i Stavern..

Hun arbeider i teknikker som kaldtglass(fusing) og varmtglass. Det tekstile er fortsatt sterkt tilstede i Gjones kunst, og hun legger vekt på bruk av tråd og glasstråd i uttrykket. Hun bruker også mye aluminium og pleksiglass i arbeidene.

Ingunn Hoffstad Gjone deltok på Sørlandsutstillingen i 2007 og Nøstetangen norsk glassmuseum i 2008. Hun har stilt ut på Rådhusgalleriet i Oslo og i Larvik kunstforening. Hun står for utstmykningen på lesesalen ved høgskolen i Telemark. I 2013 var hun festilvalutstiller på «Gladmat 2013» i Stavanger, sammen med glasskunstner Kai Hoffstad.. De deltok også begge som festivalutstillere under litteraturfestivalen «Bokstavelig talt» i Bokbyen ved Skagerrak i april 2014..

Referanser
----------

1. 1 2  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 2. april 2015. Besøkt 11. mars 2015.  (besøkt 11. mars 2015)
2. ↑   Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine. (besøkt 11. mars 2015)
3. ↑  Stavern-kunstnerne stiller ut for 250.000 besøkende i Stavanger i Østlands-posten 20. juli 2013, s. 8-9