recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gjerdelva** (også kalt *Lakselva*) er ei elv i Lyngen kommune i Troms og Finnmark. Den er 8,9 km lang, og har et nedbørfelt på 17,1 km².

Elva har utspring fra Øvre Gjerdelvvatnet (792 moh.), og renner derfra først mot nord, deretter mot øst gjennom Gjerdelvdalen, mellom Kavringtinden (Goalsevárri) (1 289 moh.) i øst og Rørnestinden (1 041 moh.) i nord. Fra ca 600 meters høyde faller elva bratt ned mot eidet mellom Lyngen og Kjosen. Ved skoggrensa snur elva igjen mot nord, før den nede i dalbunnen til slutt snur mot vest og munner ut innerst i Kjosen, rundt tre kilometer vest for Lyngseidet.

Den aller øverste delen av nedbørfeltet (over ca kote 700) ligger innenfor Lyngsalpan landskapsvernområde.

Gjerdelva fallrettslag SUS har søkt konsesjon på utbygging av Gjerdelva kraftverk, som vil utnytte fallet fra kote 587 til kote 35 og få en årlig produksjon på 17,5 GWh.

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 17. juli 2014
2. ↑  «Norgeskart». Statens kartverk. Besøkt 17. juli 2014.
3. ↑  «Gjerdelva kraftverk». *nve.no, Konsesjoner*. Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 17. juli 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Lávkajohka** (nordsamisk) er ei sideelv til Skibotnelva i Storfjord kommune i Troms. Elva har utspring på nordsida av fjellet Goahteorotrášša, øst for Govdajávri. Den renner i nordøstlig retning gjennom den åpne dalen Lávkavággi og innsjøen Lavkajávri, før den faller bratt ned mot Skibotndalen. Den løper sammen med Skibotnelva rundt 9 kilometer nordvest for Helligskogen, bare 100 meter nedstrøms for Rovijokkelvas samløp. Elva er 16,6 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 58,35 km². Middelvannføringen ved munningen er 2,67 m³/s.

Elva er utbygd til kraftproduksjon gjennom Lavka kraftverk, som utnytter fallet mellom Lavkajávri og driftstunnelen til Skibotn kraftverk. Elva er derfor som regel tørrlagt nedstrøms fra Lavkajávri.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Sidenedbørfelt.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 10. september 2017
2. ↑  «Lávkajohka». *Fakta om stedsnavn*. Kartverket. Besøkt 10. september 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Et perfekt stekt speilegg skal ikke ha eggehvite med brente kanter og plomme med hinne som ikke har fastnet.
**Speilegg** (fra ty. *Spiegelei*, muligvis opprinnelig fra fr. *oeuf au miroir*), også kalt **stekt egg**, er en betegnelse for egg (som oftest hønseegg) som er skilt fra eggeskallet og blir stekt i panne uten videre preparering. 

Speilegg inngår som en ingrediens i en lang rekke med matretter, men spises også ofte på en enkel skive brød alene eller sammen med bacon (egg og bacon) eller karbonade (patentsmørbrød). Det utgjør en lettvint og rask form for varm mat. Speilegg brukes såvel til frokost som til lunsj- og middagsretter. Det inngår blant annet i både full engelsk frokost og den tradisjonelle norske bondefrokosten, om enn kanskje sammen med eller vekselvis med kokt egg. I Norge er speilegg også en naturlig ingrediens i hotellfrokosten.

Eggeplommen ligner en halvkuppel og er dekket av en hinne som holder fast formen. Det er trolig halvkuppelen plommen danner som er opphavet til forstavelsen «speil», i det såkalte kuppelspeil var vanlig mange steder i Europa i middelalderen. Plommen har kanskje minnet om et kuppelspeil.

Et perfekt stekt speilegg skal ha stivnet eggehvite uten å være brent i kantene. Hinnen som dekker plommen skal akkurat ha rukket å fastne, mens plommen i seg selv skal være myk og rennende når hinnen brytes. Eggehvite begynner å stivne fra 70 °C. Blir eggehviten brent i kantene er det benyttet for høy varme under steking. For høy varme fører også til at hinnen som dekker plommen ikke helt rekker å fastne, spesielt i overgangen mellom plomme og hvite.

Noen vil gjerne ha speilegget sitt snudd i pannen og stekt på begge sider. Det er vanlig å bare snu speilegget et lite øyeblikk, så det akkurat rekker å få stekehinne over plommen. Andre vil kanskje ikke ha speilegget snudd, men heller stekt under lokk. Da holder plommen seg mer rennende, samtidig som hinnen over plommen stivner og blir hvit.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
| Bacon og snudd speilegg
 |
| Bacon og snudd speilegg
  |

|  |
| --- |
| Bacon og speilegg stekt under lokk
 |
| Bacon og speilegg stekt under lokk
  |

|  |
| --- |
| Full engelsk frokost
 |
| Full engelsk frokost
  |

|  |
| --- |
| Skinke og egg
 |
| Skinke og egg
  |

|  |
| --- |
| Schnitzeltoast
 |
| Schnitzeltoast
  |

 |

Referanser
----------

1. 1 2  Red. (04-2001). «Hva er opprinnelsen til ordet speilegg?» (PDF). *SPRÅKnytt*. 29 (4): 27. Besøkt 6. september 2021.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)CS1-vedlikehold: Dato og år (link)

Kilder
------

* «Speilegg», fra nettstedet matprat.no

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fried eggs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Runar Borge** (født 4. juni 1946 i Drammen) er en norsk danser, koreograf og regissør. 

Borge har utdannelse i ballett og teater fra London, København og Stockholm og var profesjonell danser i åtte år før han ble koreograf og instruktør. Han har vært fast tilknyttet Det norske teatret, men har hatt oppdrag på de fleste teatre i Norge, inkludert Den norske opera. Borges første dansejobb var i Spelemann på taket på Det Norske Teatret i 1968. Han har også spilt i Göteborg og Stockholm, London og Los Angeles. Borge har stått bak mer enn 50 forestillinger, blant andre *A Chorus Line*, *Billy*, *Cats*, *Den spanske flue*, *Funny Girl*, *My Fair Lady*, *The Phantom of the Opera*, *Piaf*, *Sugar*, *Ungen* og *West Side Story*. 

Runar Borge har som regissør tatt i bruk dans i et stort antall teateroppsetninger og musikaler og dermed gjort dans til en tydelig del av norsk teater både i store og små produksjoner. Han tilpasser koreografi til forestillingene på en måte som integrerer dansen i stykket og var den første som fikk lage ny koreografi til musikalen *Cats*.

Priser
------

* Leif Justers ærespris
* Guldmasken 1988 og 1989
* Oslo Bystipend 1990
* Senter for Dansekunsts Ærespris 2002
* Komiprisen 2003 (Fagprisen)

Referanser
----------

1. ↑   byleksikon.drmk.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Ærespris til Runar Borge

Kilder
------

* Hvem Hva Hvor 1992 ISBN 82-516-1391-4

Eksterne lenker
---------------

* (en) Runar Borge på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Runar Borge hos Sceneweb Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Drammen byleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Jægervasselva** (også kalt **Jægerelva**) er ei elv i Lyngen kommune i Troms og Finnmark. Den ligger på vestsida av Lyngsalpan og munner ut i Ullsfjorden ved bygda Jægervatn. Vassdraget domineres av innsjøen Jægervatnet (7,2 km²) som ligger bare 3 meter over havnivå. Selve Jægervasselva er den korte elva mellom Jægervatnet og Ullsfjorden, som er bare 630 meter lang, men sammen med hovedtilløpet Stortindelva har hele vassdraget en lengde på 18,84 km, og et nedbørfelt på 94,18 km². Middelvannføringen ved munningen er 4,88 m³/s. Øvrige tilløpselver er Trollvasselva i sør, Forholtelva i øst og Botnelva i nord. Vassdraget ble i 1993 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan IV for vassdrag. Store deler av nedbørfeltet ligger i Lyngsalpan landskapsvernområde.

Den østlige delen av nedbørfeltet til Jægervasselva er preget av de alpine landskapsformene i Lyngsalpan, med botner, tinder, isbreer og store aktive urer. De høyeste toppene i Jægervasstindan når opp i over 1600 moh. Den vestlige delen, som domineres av Jægervatnet, er et relativt lavtliggende og frodig landskap. Øst og vest for vatnet ligger bjørkeskoger med ei tregrense mellom 200 og 300 moh. I lave partier og bekkedaler ned mot vannet finnes frodige områder med gråor og hegg. Det ligger store myrer nord og sør for Jægervatnet, og i nord ligger også Stormyra naturreservat.

Berggrunnen i nedbørfeltet er sammensatt, og domineres av fyllitt, glimmerskifer og gabbro, foruten betydelige arealer med kvartsitt på østsida av Jægervatnet. I Stortinddalen og ved munningen av Stortindelva i Jægervatnet ligger særegne fluviale akkumulasjonsformer.

Vassdraget er lett tilgjengelig og byr på gode muligheter for allsidig friluftsliv, som fisking, bading, båtliv og fjellturer med alle vanskelighetsgrader. Langs selve Jægervasselva og den nordlige delen av Jægervatnet er det fast bosetning og jordbruksvirksomhet, mens resten av vassdraget er uten tekniske inngrep av betydning.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat
2. 1 2 3 4  «203/3 Jægerelva». *nve.no -> Vann, vassdrag og miljø -> Verneplan for vassdrag*. Norges vassdrags- og energidirektorat. 15. juni 2021. Besøkt 14. oktober 2021.
**Raffaele Di Fusco** (født 1961) er en italiensk tidligere fotballmålvakt.

Di Fusco gikk gradene hos Napoli. Sine tre første sesonger som seniorspiller tilbragte han på lån hos Vicenza, før han vendte tilbake til Napoli, hvor han var lagets reservemålvakt i en årrekke. Han var del av Napolis førstelagsstall gjennom klubbens mest fremgangsrike periode. Napoli vant han to seriemesterskap, en Coppa Italia og en UEFA-cup i denne perioden.

Di Fusco var kontraktsløs da Torino snappet ham opp i desember 1990 for å løse en skadekrise. Mens lagets førstemålvakt Luca Marchegiani var ute med brudd i albuen, hentet Torino inn Di Fusco for å være reserve for Marchegianis erstatter Franco Tancredi. Da Torino stilte i Mitropa Cup i juni 1991, spilte Di Fusco alle lagets tre kamper i en turnering de gikk til topps i.

I 1993 vendte Di Fusco tilbake til Napoli, hvor han forble fram til han la målvaktshanskene på hylla i 1998, da laget rykket ned til Serie B.

Referanser
----------

1. ↑  «Il Toro trova un portieri». *La Stampa* **(italiensk)**. 7. desember 1990. s. 31.
2. ↑  Germano Longo (12. desember 1990). «Toccafondi, sogno sfiorato». *La Stampa* **(italiensk)**. s. 17.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Thulitt
*Thulitt blir av mange betegnet som «Norges nasjonalstein» for Norges nasjonalbergart se larvikitt.*
**Thulitt** er en manganrik rødrosa variant av mineralet zoisitt. Typelokaliteten ligger mellom gårdene Kleppen og Øvstebø i Sauland, Hjartdal, Telemark, der den ble oppdaget for nesten 200 år siden. Steinen fikk navnet sitt fra svensken Anders Gustaf Ekeberg etter Ultima Thule som var ansett som den ytterste del av den bebodde verden, og som flere på den tiden, og også i dag mener kan ha referert til det vi i dag kaller Norge.

«Norges nasjonalstein»
----------------------

Thulitt har på grunn av navn, norske særegenhet og ikke minst Torgeir T. Garmo i Lom, uoffisielt blitt blitt kåret til «Norges nasjonalstein». Selve kåringen har aldri hatt en bred forankring slik som kåringen av Norges nasjonalbergart, men har likevel møtt aksept blant mange og står til og med oppført i Encyclopædia Britannica som «the national stone of Norway».

Funn i Norge
------------

Thulitt er funnet på en rekke lokaliteter:

* Arendal i Aust-Agder
* Averøy i Møre og Romsdal
* Elverum i Hedmark
* Flekkefjord i Vest-Agder
* Hamarøy i Nordland
* Iveland i Aust-Agder
* Jotunheimen i Oppland
* Leksvik i Trøndelag
* Lierne i Trøndelag
* Lom i Oppland
* Snillfjord i Trøndelag
* Sauland i Telemark
* Tafjord i Møre og Romsdal
* Våler i Hedmark
* Åfjord i Trøndelag

Referanser
----------

1. ↑  geo365.no Thulitt Arkivert 18. mai 2013 hos Wayback Machine.
2. ↑  Encyclopædia Britannica Online. "thulite." 03 May. 2009

Kilder
------

* *Norsk steinbok: norske mineral og bergartar* av Torgeir T. Garmo, Universitetsforlaget, 1995

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Ingrid Forthun** (født 4. juni 1963) er en norsk regissør, musiker, pedagog og coach. Forthun var teatersjef ved Kilden Teater, Kilden teater- og konserthus i åremålsstilling fra 2009 til 2014. Hun har siden 2020 virket som prosjektleder for utviklingen av IBSEN Museum & Teater i Oslo. Forthun er foredragsholder innen fagfeltene regi, skuespillerteknikk, dramaturgi, lederskap, samt emner knyttet til kreativitet og skapende prosesser. 

Ingrid Forthun er utdannet regissør fra Statens Teaterhøyskole fra 1995 til 1998 og har hovedfag i musikk og grunnfag i Medier og kommunikasjon fra Universitetet i Oslo. Hun er pedagogutdannet fra Elverum Lærerhøgskole.  

Som regissør har hun skapt forestillinger ved blant annet Nationaltheatret, Det Norske Teatret, Den Nationale Scene, Rogaland Teater, Hålogaland Teater, Den Norske Opera og Ballett, Agder Teater/Kilden Teater, Kilden Opera, Operaen i Kristiansund, Teater Ibsen, Hedmark Teater og NRK Radioteatret. I 2009 ble hun tildelt NRK Radioteaterets ærespris «Blå fugl» og har også vunnet flere internasjonale hørespillpriser. 

Forthun har vært tilknyttet Kunsthøgskolen i Oslo/Statens Teaterhøgskole, Universitetet i Agder avd. Drama, Norges Musikkhøgskole, Barrath Dues Musikkinstitutt og Institutt for musikkvitenskap, UiO som pedagog (førsteamanuensis). Hun var i perioden 2005-2010 kunstnerisk leder for Norsk Kulturskoleråds prosjekt «KOM»/Kreativt oppvekstmiljø. Forøvrig har hun virket som journalist, komponist og som vokalist i Chateau Neuf Spelemannslag.

Referanser
----------

1. ↑   Sceneweb, sceneweb.no, besøkt 4. september 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.nscf.no, besøkt 4. september 2019[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.nrk.no, besøkt 4. september 2019[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  
Marianne Dyrnes Vallat. «Kilden Teater». Store norske leksikon. Besøkt 4. september 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Ingrid Forthun hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Ingrid Forthun hos Sceneweb Rediger på Wikidata
* (en) Ingrid Forthun på Discogs Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
***Henrik Ibsen og Skien: En biografisk og litteratur-psykologisk studie*** er en biografi over Henrik Ibsen skrevet av Oskar Mosfjeld og utgitt av Gyldendal Norsk Forlag i 1949. Boken ble også antatt som doktoravhandling ved Universitetet i Oslo. Den er den mest omfattende fremstillingen av Ibsens barndom, og har lenge hatt stor innflytelse på senere Ibsenbiografier og populære forestillinger om Henrik Ibsen med varierende sannhetsgehalt. Allerede da boken ble utgitt ble den imøtegått på flere punkter, og kritiske innvendinger av de sentrale Ibsenforskerne Francis Bull, Andreas Hofgaard Winsnes og Halvdan Koht ble publisert i *Edda* i 1951. Ibsenforsker Einar Østvedt mente boken inneholdt en «enorm mengde rene sladderhistorier». Mosfjelds bok har blitt imøtegått og nyansert av senere Ibsenforskere, herunder i Leif Roksunds *Henrik Ibsen og oppvekstmiljøet* (1998), Jon Nygaards *... af stort est du kommen: Henrik Ibsen og Skien* (2013) og Jørgen Haaves *Familien Ibsen* (2017). Boken er fortsatt mye sitert av Ibsenforskere, men med kritiske og nyanserende kommentarer.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Myter om Ibsens barndom[*død lenke*]». Henrik Ibsen Museum
2. ↑  Bull, Francis; Winsnes, A.H.; Koht, H. (1951). «Henrik Ibsen og Skien: Innlegg ved lektor Oskar Mosfjelds doktordisputas». *Edda: Nordisk tidsskrift for litteraturforskning*. 38 (2).
3. ↑  Jørgen Haave: *Familien Ibsen*, Museumsforlaget, 2017
Utsikt over Lyngen fra øst. Storfjorden (Lyngen) til venstre for senter av bildet. Daltinden sees som den høyeste fjelltoppen noe til høyre for senter. Foto: Simo Räsänen 
**Lyngen**, på nordsamisk **Ivguvuotna** og på kvensk **Yykeänvuono**, er en fjord i Troms og Finnmark fylke, og den største i Troms. Navnet stammer fra norrønt, og fjorden het tidligere *Lygnir* «den vindstille, rolige». Fjorden går fra Nordklubben ved Lyngstuva i nord til Melen ved Oteren i sør. Fjorden har gitt navn til Lyngen kommune. Kommunene Lyngen, Skjervøy, Nordreisa, Kåfjord og Storfjord ligger ved fjorden.

Fjorden er 90 kilometer lang målt fra Lyngstuva til Oteren, målt fra Nord-Fugløya er den 121 kilometer.

Lyngen var fra ca år 1000 e.kr grensefjorden mellom datidens Hålogaland og Finnmark. Fjorden har arkeologiske minner fra kvenske, samiske og norrøne bosetninger.

Side- og delfjorder
-------------------

* Kåfjorden (Gáivuotna - Kaivuono)
* Skibotnbukta
* Storfjorden

Fotnoter
--------

**Type nummerering**
1. ↑  også kalt *Lyngenfjorden* eller *Lyngsfjorden*
2. ↑  finsk: *Lyngenvuono* eller *Jyykeänvuono*

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  «Lyngen kommune - Lyngen kommune». *www.lyngen.kommune.no* **(norsk)**.
4. ↑  Lyngen på Norgeskart.no fra Statens kartverk
5. ↑  «Rapport fra arkeologiske utgravinger.» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 20. august 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lyngen (fjord) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** SUDOC **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Gerhard Schaffran** (født 4. juli 1912 i Leschnitz i Kreis Groß Strehlitz i provinsen Schlesien i keiserdømmet Tyskland; død 4. mars 1996 i Dresden) var kapitularvikar i erkebispedømmet Breslau for dets erkebiskoppelige embede i Görlitz, og biskop av Dresden-Meißen.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Gerhard Schaffran var sønn av en lærer. Han var tidligere blitt overført fra Breslau til '*Leschnitz am Annaberg*. Han falt som offiser under første verdenskrig; enken flyttet til Görlitz sammen med Gerhard og hans søskener. Gerhard Schaffran gikk først på gymnasium i Berlin, bestod *Abitur* i Görlitz og studerte katolsk teologi i Breslau. 

### Prest

Etter sin prestevielse den 1. august 1937 av kardinal Adolf Bertram, var Schaffran først kapellan i Breslau, deretter feltprest under andre verdenskrig, g meldte seg deretter frivillig som fengselsprest i sovjetisk fangenskap i Aserbajdsjan i Sovjetunionen. Etter løslatelsen dro han bevisst til DDR, selv om han lett kunne ha valgt Vest-Tyskland. Han ble rektor for kateketseminaret i Görlitz og fra 1959 doset i homiletikk ved seminaret i Neuzelle, og var også fengselsprest.

### Titulærbiskop, hjelpebiskop i Görlitz

Den 24. november 1962 ble Schaffran utnevnt til titulærbiskop av *Semnea* og hjelpebiskop for kapitularvikar biskop Ferdinand Piontek. Han ble ordinert til biskop 22. januar 1963 av Berlins biskop Alfred Bengsch; medkonsekratorer var hjelpebiskopene Friedrich Maria Rintelen fra Magdeburg og Hugo Aufderbeck fra Erfurt.

### Biskop med ansvar for Görlitz

Den 8. november 1963 valgte Görlitz' katedralkapittel ham som etterfølger etter biskop Ferdinand Piontek, og den 26. november 1963 ga Den hellige stol ham, i likhet med hva Piontek hadde fått, alle rettigheter tilsvarende en ordinarie biskop.[1] 

Etter sin utnevnelse til biskop av Meißen fikk han støtte fra en hjelpebiskop, Bernhard Huhn, som etterfulgte Schaffran i 1972 i Görlitz og ble apostolisk administrator av dette bispedømmeområdet.

### Biskop av Meißen

Den 23. september 1970 tiltrådte Gerhard Schaffran som biskop av Meißen. Fram til 1987 ledet han bispedømmet Meißen, hvis navn ble endret til bispedømmet Dresden-Meißen den 15. november 1979 og hvis bispesete ble flyttet fra Bautzen til Dresden i 1980. Fra 1980 til 1982 ledet han Berliner Bischofskonferenz. Et høydepunkt i hans virke var organiseringen av den eneste *Katholikentag* i DDR, fra 10. til 12. juli 1987 i Dresden.

Den 1. august 1987 innvilget pave Johannes Paul II hans aldersbetingede avskjedssøknad. 

Schaffran døde i Dresden den 4. mars 1996 og ble gravlagt i bispekrypten i den katolske domkirken.
**Melåa** (også kalt **Melåelva**) er ei elv i Kvæfjord kommune i Troms og Finnmark. Den renner ut fra Førstevatnet (340 moh.), som er det nederste av de syv vatnene som utgjør Melåvatnan. Den renner derfra i hovedsakelig vestlig retning til den munner ut i Austerfjorden ved bygda Melåa. Elva er 5,9 km lang (17,7 km regnet fra øverste kilde), og har et nedbørfelt på 45,76 km². Middelvannføringen ved munningen er 2,12 m³/s.

Elva har utspring som flere småbekker nord for Jakobstinden (975 moh.), i den sentrale delen av østre Hinnøya. Bekkene samles til ei elv og renner ut i Sjuendevatnet (390 moh.), som er det øverste av Melåvatnan. Melåvatnan består av syv vatn som ligger på rekke og rad på et platå like over tregrensa.

Vassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag i 1973. Vernet ble begrunnet med vassdragets urørthet og dets betydning som frilufts- og utfartsområde for befolkningen i Harstad og andre steder i distriktet. Forut for vernevedtaket var det beregnet at en ved å utnytte fallet fra Melåvatnan til et kraftverk ved fjorden kunne fått en årlig produksjon på 24 GWh. De fleste av Melåvatnan ville i så fall blitt regulert.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat
2. ↑  «Norgeskart». Statens kartverk. Besøkt 22. august 2014.
3. ↑  «177/1 Melåa». *nve.no -> Vann, vassdrag og miljø -> Verneplan for vassdrag*. Norges vassdrags- og energidirektorat. 15. juni 2021. Besøkt 14. oktober 2021.
4. ↑  *Innstilling om vassdrag som bør unntas fra kraftutbyggingen*, 1971. Avgitt til Industridepartementet av Hovedstyret for Norges vassdrags- og elektrisitetsvesen. Objekt nr 164 – Melåvassdraget

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Fribyforfatter** er en forfulgt forfatter som inviteres til en friby. For at en person skal komme inn under fribyordningen, må han/hun være forfatter med en viss litterær produksjon og beviselig være truet eller forfulgt i sitt hjemland på grunn av sitt litterære virke. Definisjonen "forfatter" inkluderer forfattere av både skjønlitterære og faglitterære verk og skuespill, poeter, redaktører, oversettere, forleggere, journalister og tegneserietegnere. 

Vanligvis inviteres en forfatter til å være fribyforfatter eller gjesteforfatter i en friby i 2 år.
ICORN (International cities of refuge network), det internasjonale fribynettverket, ble etablert for å tilby forfulgte forfattere et fristed, eller en friby, hvor de skal kunne skrive og uttrykke seg fritt, uten å frykte for å bli sensurert eller kneblet. 
ICORN ormidler forfattere til fribyene, og bidrar til kommunikasjon mellom fribyene og forfatterne som til enhver tid er en del av nettverket. MOSAMA BN LADEN

Elleve norske byer
------------------

Elleve norske byer har siden 1995 blitt medlem i ICORN. Den første norske byen var Stavanger, som i 1995 tok imot Araz Elses fra Aserbajdsjan. Fra 2001 blir ordningen støttet av Utenriksdepartementet med 100.000 pr år pr forfatter.

Følgende forfattere er/har vært gjester i de norske fribyene:

### Stavanger

* Araz Elses (Aserbajdsjan)
* Mansur Rajih (Jemen)
* Mansour Koushan (Iran)
* Islam Elsanov (Tsjetsjenia)
* Chenjerai Hove (Zimbabwe)
* Otba Irak
* Manal Al-Sheikh (Irak)
* Ali Dorani (Iran)
* Safaa Khalaf (Irak)
* Hayat Al-Sharif (Jemen)

### Drøbak

* Arifur Rahman (Bangladesh) fra 2010

### Kristiansand

* Iyad Ibrahim Rikabi (Irak)
* Carlos Sherman (Belarus)
* Salah Salim Ali (Irak)

### Oslo

* Soudabeh Alishahi (Iran)
* Aziz Sangtarash (Iran)
* Kosar Fattahi (iransk Kurdistan)

### Trondheim

* Musa Mutaev (Tsjetsjenia)
* Asieh Amini (Iran)

### Tromsø

* Easterine Kire (Nagaland/India)
* Mohammed Hassan Abdullah (Irak)
* Jahangir Alam Akash, Bangladesh

### Molde

* Gilles Dossou-Gouin (Benin)
* Nada Yousif (Irak)
* Hika Dugassa [Ethiopia]

### Skien

* Basim Mardan (Irak)
* Ahmedur Rashid Chowdhury, Bangladesh fra 2016

### Bergen

* Ayaz Khonsyawashan (iransk Kurdistan)
* Hossein Heidary (iransk Kurdistan)
* Kareem Amer (Egypt)

### Midt-Telemark

* Dessale Berekhet (Eritrea)
* **Idrak** Abassov (Azerbaijan)
* Tahsib Hasan (Jahid Hassan) Bangladesh

Eksterne lenker
---------------

* *Norske fribyer* Omtale på hjemmeside til Norsk PEN
* *International cities of refuge network (ICORN)*, hjemmeside til det internasjonale nettverket av fribyer
* *Stavanger Fribysenter*, hjemmeside
**Norsk Radio Relæ Liga** (**NRRL**) er en norsk interesseorganisasjon for radioamatører. NRRL ble stiftet 8. august 1928 og er medlem av Frivillige Organisasjoners Redningsfaglige Forum.

NRRLs har kontor på Nedre Rommen i Oslo og ledes av generalsekretæren Bjørn Myrvold. Kontoret utfører servicefunksjoner for medlemmene og tillitsvalgte.

NRRL driver radiostasjonen LA1C.

Grupper
-------

Foreningen har flere grupper i Norge. De avholder blant annet møter, aktiviteter, *Field Day* og konkurranser. Flere av gruppene arrangerer radioamatørlisenskurs.

Radioorientering
----------------

Radioorientering, også kalt radiopeileorientering (RPO), er en idrett hvor målet er å finne små skjulte radiosendere ute i terrenget ved hjelp av kart, kompass og en radiopeilemottaker. Det er ganske likt vanlig orientering bortsett fra at postene ikke er markert på kartet.

NRRL Sambandstjenesten
----------------------

Flere grupper deltar i NRRL Sambandstjenesten, som er radioamatørenes organisering av nødsamband i kriser og redning. Den organiserer nødsamband i kriser og redning, med over 40 aktive sambandsgrupper spredt over hele landet.

Amatørradio er brukt over hele verden som nødsamband ved naturkatastrofer og store ulykker når telefon, mobiltelefon og annet samband feiler.

### NRRL Vintertest

NRRL Vintertest er en test som gjennomføres med både tale og telegrafi. Testens formål er å samle norske radioamatører til konkurranse, for derved å bedre operatørferdighet og vennskap mellom radioamatørene i Norge. Det gis poeng for hver kontakt man oppnår, og for geografisk spredning mellom kontaktene, kontakter fra flere storruter, gir ekstra poeng.

Testen avholdes andre helgen i mars og er åpen for alle radioamatører som oppholder seg på norsk territorium.

### Relestasjoner

Relestasjoner, populært kalt repeatere, er ubemannede radiostasjoner som tar imot radiosignaler på en frekvens og sender disse automatisk ut igjen på en annen. Relestasjonene er gjerne plassert på fjelltopper, høye bygninger eller andre høytliggende steder slik at relestasjonen får en så god rekkevidde som mulig. Mange av NRRLs grupper drifter repeatere.

En relestasjon starter vanligvis videresending når den mottar en ikke hørbar sub-tone på sin lyttefrekvens. Riktig sub-tone må forhåndsprogrammeres i radiosenderen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Nasjonal kommunikasjonsmyndighet (NKOM)
* ARRL - The National Association for Amateur Radio
* RSGB - Radio Society of Great Britain

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |


1. 1 2  *Radioamatørens ABC : lærebok i radioteknikk*. Norsk radio relæ liga. 1999. s. 7-8.
**Ole Grepp** (født 15. mars 1914 i Bergen, død 19. august 1976) var en norsk skuespiller, instruktør og oversetter som var tilknyttet Den Nationale Scene (DNS) størsteparten av sin karriere.

Bakgrunn
--------

Ole Grepp var sønn av formann i Arbeiderpartiet Kyrre Grepp, og journalisten og kvinnesakskvinnen Rachel Grepp. Blant hans søsken var Asle Grepp, som ble skutt av tyskerne under krigen, og journalisten Gerda Grepp.

Da Fridtjof Nansen døde i mai 1930, ble Ole Grepp utnevnt av rektor til å lese et Bjørnson-dikt høyt i skolegården, der lærere og elever stod med blottede hoder. Samme år ble den 16 år gamle Odd Eidem kjent med Grepp etter en tale Grepp holdt i DUF (gymnas-foreningen «De Unges Forbund» på Frogner). «*Han besnakket oss med bergensk ironi, mørk som en spanjol.*» De to guttene gikk hjem til Grepp i trehuset i Majorstuveien. Grepp viste Eidem fotografier fra Sovjetunionen og spilte en plate med *Tolvskillingsoperaen*.

Både Grepp og Eidem talte fra DUFs talerstol merket *Sub Pondere Cresco* (latin for «Under Åket Vokser Jeg»), men deres veier skiltes etter hvert fordi Grepp var Moskva-tro kommunist og Eidem sosialdemokrat. Likevel var Grepp besluttet på å utdanne seg til skuespiller på Max Reinhardts teaterskole i Berlin.

Karriere
--------

Grepp hadde skuespillerutdannelse fra Berlin og Moskva bak seg da han debuterte på Nationaltheatret våren 1934, i rollen som Richard i *Skjønne ungdom*. Han fikk flere store oppgaver, som Maurice i *Nederlaget* og sønnen Rolf i *Professor Mamlocks utvei*, men forlot teatret i 1938. Han var etter det i hovedsak tilknyttet Den Nationale Scene, men var også i perioder tilknyttet Riksteatret og Trøndelag Teater. Foruten å spille selv, var han i mange år oversetter for Radioteatret. Leo Tolstojs *Anna Karenina*, sendt i Radioteatret i 1971, var ett av stykkene som Grepp hadde oversatt. 

Blant hans mest betydelige roller var Bratt i *Over ævne* ved DNS i 1943, og Maurice og Rigald i *Nederlaget* av Nordahl Grieg, henholdsvis på Nationaltheatret i 1937 og på DNS i 1950 og 1971 (siste gang i egen regi). Som regissør er han blant annet kjent for flere komedier av Holberg, samt *Kirsebærhaven* av Tsjekhov.

Hans eneste filmrolle var i *Sangen om Rondane* (1934).

Referanser
----------

1. 1 2   sceneweb.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Store norske leksikon* (2005-07): «Ole Grepp» i *Store norske leksikon* på snl.no. Hentet 12. september 2023 fra
3. ↑  Odd Eidem: *Pieter og jeg* (s. 53-54), Cappelens forlag, 1979, ISBN 82-02-04401-4
4. ↑  Odd Eidem: *Pieter og jeg* (s. 68)
5. ↑  Foto fra filmen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ole Grepp på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Ole Grepp hos Sceneweb Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** ISNI **·** NKC **·** KulturNav
 |
**Diskusjonsforum** er betegnelsen på et sted på Internett der mennesker kan diskutere sammen. Det finnes mange ulike typer diskusjonsforum, basert på forskjellig teknologi. Diskusjonsforumenes historie stammer helt tilbake til Internetts spede begynnelse, da de gjerne ble kalt oppslagstavler.

Ulike diskusjonsforum-systemer
------------------------------

* Invision Power Board
* MercuryBoard
* MyBB
* phpBB
* Phorum
* Simple Machines Forum
* Usenet
* vBulletin
* XenForo

Spillforum
----------

Spillforum er online diskusjonsforum som handler om spill og spilling, hvor man kan ytre egne meninger, lære om andre sine, samt diskutere rundt dette. Disse kan være spesialisert rundt visse typer spill, som for eksempel kun rollespill, kun videospill, kun brettspill eller lignende.

Eksterne lenker
---------------

Det eksisterer en rekke diskusjonsforum på norsk. De største er:

* Hegnar online
* Kvinneguiden
* Diskusjon.no
* Diskutopia.no


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Saltfjellet med Lønsdalen sett fra nord mot sør. Europavei 6 til høyre og Nordlandsbanen til venstre. Foto: Øyvind Rask.
Bjellåvasstua i den nordøstre delen av Saltfjellet.
**Saltfjellet** (pitesamisk: *Sálltoduottar*) er et fjellområde i Nordland som skiller regionene Helgeland og Salten. Fjellområdet strekker seg fra kysten og inn til svenskegrensen. Svartisen dekker store deler av Saltfjellet, og inngår i Saltfjellet-Svartisen nasjonalpark. Fjellkjeden strekker seg over sju kommuner: Saltdal, Bodø, Beiarn og Gildeskål i nord, Meløy og Rødøy i vest og Rana i sør.

Det er flere turistforeningshytter i området som primært drives av Bodø og Omegns Turistforening og Rana Turistforening.

Samferdsel
----------

Europavei 6 på Saltfjellet.
«Agenda»-togsett på Nordlandsbanen over Saltfjellet.
### Europavei 6

Saltfjellet krysses av Europavei 6 mellom Dunderlandsdalen i sør og Lønsdalen i nord. Veien ble påbegynt i 1929, og den ble åpnet 3. juli 1937. Etterarbeider på veien fortsatte imidlertid helt fram til Andre verdenskrig brøt ut i 1940. Veien fikk fast dekke med oljegrus i 1965/66 og asfalt i 1972. De første tiårene var veien vinterstengt, og først fra høsten 1968 ble veien helårsvei. I 1990 ble en ny og bedre vei over fjellet mellom Bolna og Sørelva åpnet.

### Nordlandsbanen

Nordlandsbanen ble åpnet frem til Mo i Rana i 1942, og etter det drev tyskerne banebygging på Saltfjellet med krigsfanger som arbeidskraft. Arbeidet med jernbanen fortsatte etter frigjøringen i 1945, og 10. desember 1947 åpnet jernbanen til Lønsdal stasjon. Senere ble jernbanen forlenget til Fauske i 1958 og Bodø i 1962.

Se også
-------

* Saltfjellet landskapsvernområde
* Nordlige polarsirkel

Referanser
----------

1. 1 2 3  Statens vegvesen Nordland: *Ferdsel under Polarsirkelen.* Bodø, 2000. ISBN 82-993738-1-6

Eksterne lenker
---------------

* Turforslag til Saltfjellet og Svartisen på DNT og NRKs nettsted ut.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Klara Amalie Skoglund** (født 22. september 1891 i Oslo, død 8. mai 1978) var en norsk industriarbeider og stortingspolitiker for Arbeiderpartiet.

Skoglund ble født i Oslo som datter av Edvard og Magna Enger. 1905–1909 arbeidet hun som hushjelp, og 1925–40 som arbeider ved Askim Gummivarefabrik. Hun engasjerte seg i fagforeningsarbeidet i Askim kjemiske arbeiderforening, først i 1925 som sekretær og senere som styremedlem og viseformann. I 1930 ble hun med i Norsk kjemisk industriarbeiderforbunds hovedstyre. Samtidig satt hun en periode som formann for Askim Arbeiderpartis kvinneforening 1926–1927.

Etter andre verdenskrig ble Skoglund valgt inn på Stortinget fra Østfold, samtidig som hun ble med i Arbeiderpartiets landsstyre. Stortingsperioden 1945–1949 satt hun i Universitets- og fagskolekomiteen, deretter satt hun to perioder i Kirke- og undervisningskomiteen (1950–1953 og 1954–1957).

I 2015 ble det avduket en statue av Klara Skoglund på jernbanestasjonen i Askim.

Kuriosa
-------

Klara Skoglund var en knallhard motpart i lønnsforhandlinger, og det fortelles at direktøren ved Askim Gummivarefabrikk ved en slik anledning skal ha sagt, nokså frustrert: -Jeg skjønner ikke hvordan De er blitt gift, fru Skoglund; De sier jo bare "nei, nei" hele tiden!

Det var alminnelig kjent at Klara Skoglund og hennes mann hadde en forholdsvis stor barneflokk.
(I dag ville nok ikke en slik kommentar blitt akseptert!)

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 836[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Møt myndig dame på Askim stasjon», *Smaalenenes Avis*, 8. mai 2015.

Kilder
------

* «Klara Amalie Skoglund». Stortinget.no.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Klara Amalie Skoglund hos Stortinget Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Stortinget **·** Geni
 |
En bruker har foreslått å slette denne siden. Siden vi setter pris på alle forsøk på å forbedre leksikonet, inviteres du til å gi uttrykk for dine synspunkter ved å følge denne lenken: **Wikipedia:Sletting/Lisa Strindberg**.

**Lisa Kristin Strindberg** (født 1946 i Oslo) er en norsk journalist og film- og teaterkritiker.

Strindberg arbeidet i NRK radio gjennom 38 år. Hun begynte i NRK i 1967. På 1980-tallet var hun med på laget som startet NRK P2. I 1985 etablerte hun et ukentlig radiomagasin med filmomtaler og filmkritikk (*Mørkets opplevelser*).

I 1992 var Strindberg vertinne og prisutdeler ved Amandaprisen. En periode på 1990-tallet var hun leder av Norsk Filmkritikerlag. Hun var også medlem i Kulturrådets faste utvalg for innkjøpsordningen for skjønnlitteratur.

Hun tok i 2011 en mastergrad i kultur- og ide-studier ved Universitetet i Oslo.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  70-års-omtale i *Stavanger Aftenblad* 5. februar 2016.
2. ↑  «Kulturkompasset | Author Lisa Strindberg». NRK. Besøkt 12. februar 2022.
3. ↑  Wiberg, Kari Finstad (10. november 2008). «Ukas P2-fjes: Lisa K. Strindberg». *NRK*. Besøkt 22. januar 2024.
4. ↑  «Filmkritikerpris til Hamer», *Film & kino* nr. 2, 1996.
5. ↑  Norsk kulturråds årsmelding for 1993, side 30.
*Denne artikkelen er om elva i Balsfjord kommune. For elva med samme navn på Ringvassøya i Tromsø kommune, se Nordkjoselva (Tromsø)*
**Nordkjoselva** (nordsamisk: *Dápmotjohka*) er ei elv i Balsfjord kommune i Troms og Finnmark. Den renner gjennom Tamokdalen og Balsfjordeidet og munner ut ved Nordkjosbotn innerst i Balsfjorden. Elva er 30,5 km lang, og har et nedbørfelt på 192,30 km². Middelvannføringen ved munningen er 5,65 m³/s.

Elvas løp
---------

Nordkjoselva har utspring fra Tamokvatnet (263 moh.), som ligger midt i Tamokdalen, like ved vannskillet mot Målselva. Elvas fjerneste tilløp er imidlertid sideelva Tverrelva, som kommer inn fra vest en knapp kilometer nedstrøms fra Tamokvatnet. Tverrelvas øverste kilde ligger i skaret mellom Oksetinden (1 301 moh.) og Kjempetinden (1 126 moh.). Elva, som her kalles Oksetindelva, renner først bratt mot sør ned til Tverrelvdalen og samløp med Tverrelva, som fortsetter mot sørøst videre ned til Tamokdalen og Nordkjoselva. Fra Tamokvatnet renner elva mot nordøst, i et rolig og meanderende løp i den flate og vide dalbunnen, som med unntak av noen få gårdsbruk er uten bebyggelse. Etter samløpet med Postdalselva snur elva mot nord-nordvest. Dalen smalner her kraftig inn og får mere preg av juv, og elva blir også striere og danner her den rundt tyve meter høye Stordalsfossen.

Ved Øvergård renner elva ut på Balsjordeidet og snur mot vest. På strekningen ned til munningen har elva et jevnt fall, bare avbrutt av enkelte strykpartier. I motsetning til den ville Tamokdalen er Balsfjordeidet et kulturlandskap og en stor del av dalbunnen består av dyrket mark. Den største sideelva, Bruelva (Bomstadelva), kommer inn fra nord bare to kilometer før munningen, mens Kjusakdalelva kommer inn fra sør fire kilometer lengre opp i dalen. Elva munner ut i Balsfjorden ved tettstedet Nordkjosbotn. Europavei 6 følger vassdraget på Balsfjordeidet, mens fylkesvei 87 går langs elva i Tamokdalen.

Vassdragsvern
-------------

Vassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan III for vassdrag i 1986. Vernet ble begrunnet med at vassdraget er viktig del av et glasialt formet landskap med relativt høye fjell, bratte dalsider og dalbunner fylt med løsmasser, samt et stort naturmangfold knyttet til elveløpsformer, skredformer, geomorfologi, landformer, botanikk og vannfauna. At vassdraget er viktig for friluftsliv ble også anført som en grunn.

Ved munningen av elva ligger Nordkjosbotn naturreservat.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 28. oktober 2014
2. ↑  «198/2 Nordkjoselva (Dápmotjohka)». *nve.no -> Vann, vassdrag og miljø -> Verneplan for vassdrag*. Norges vassdrags- og energidirektorat. 15. juni 2021. Arkivert fra originalen 29. oktober 2021. Besøkt 14. oktober 2021.
3. ↑  (no) Nordkjoselva i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Tankekart utformes ofte som tankebobler.
**Tankekart** er en nedtegning av tanker og ideer og brukes som en måte å brainstorme på. Metoden går ut på å skrive et ord eller begrep i midten av et ark og deretter skrive ord som dukker opp rundt på arket.

Tankekart (eller *mind-maps* på engelsk) er en måte å slippe ut tankene på i en ikke-lineær måte, slik kan man se tankene og ideene som om de er i et landskap. Teknikken ble popularisert og utviklet av Tony Buzan på 1970-tallet.

Hvordan bruke tankekart effektivt
---------------------------------

1. Sette ordet eller begrepet du vil undersøke i midten.
2. Bruke arket på langs.
3. Bruke aktive ord, ikke skrive setninger.
4. Bruke tegninger, selv enkle og primitive for å aktivisere mer av sansene.
5. Bruke farger, for enten å kode forskjellige deler av informasjonen (f.eks. gult for viktig, rødt for straks, blått for kan vente) eller som et dekorativt element, for å gjøre siden vakrere.
6. Bruke trykte bokstaver, både fordi det øker sjansene for at teksten er leselig når man vender tilbake til "kartet" etter en tid, og fordi hjernen leser trykte bokstaver annerledes enn løkkeskrift.

Siden kan man sortere ut informasjonen og sette den i sammenheng. Ofte er det lettere å se hva som trengs når man har kartet foran seg, akkurat som man bruker et kart når man vil et sted for å se hvilke gater man skal gå. En ulempe ved å bruke tankekart, kan imidlertid være at mye av informasjonen blir hengende i luften.

Man kan også sette opp to eller tre stikkord på siden for å assosiere «fritt» til hvert av dem, for å se hvordan der eventuelt dukker opp sammenhenger.

Tankekart på PC
---------------

Det er utviklet mange programmer for tankekart på PC, fordelen med disse er at det er lett å sende til hverandre for å dele ideer.

PC-programmer har ofte den ulempen at det en setter inn, kommer fram som disposisjoner med hierarkisk oppbygning (jfr. Wiki-tankekartet). Tankegangen bak tankekartet var å frigjøre seg fra det lineære og hierarkisk ordnede for å få aktivert begge hjernehalvdelene. Når den skapende delen av prosessen er gjennomgått, vil en iflg. Buzan oftest sitte igjen med starten på en disposisjon, dersom det er meningen å utvikle en tekst.

Se også
-------

* Kreativitet
* Idédugnad
* Læring

Eksterne lenker
---------------

* Grunnleggende introduksjon til tankekart (eng)
* "Hvordan lage tankekart i åtte skritt" (eng)
* World Wide Brain Club - gruppe for diskussjon av tankekart og hukommelses teknikker (eng)
* Mind Map Options Arkivert 28. juni 2019 hos Wayback Machine. - Utvalgte tankekart lenker (eng)
* wikimindap Wikimedia som tankekart

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** NDL **·** NKC
 |
Tittelen **candidatus theologiæ** (mask.) eller **candidata theologiæ** (fem.), som forkortes med **cand.theol.**, er den latinske betegnelse på kandidatgraden i teologi i det danske, norske og islandske utdannelsessystem. Tittelen finnes også brukt i noen tyske, nederlandske, tsjekkiske og amerikanske universitetssammenhenger.

Leddet *candidatus* i tittelen kommer fra det latinske ord «candida», som betyr hvitt. I antikkens Roma var det gjengs at menn som aspirerte mot et politisk embede bar togaer som var kalket eller bleket helt hvite. Slik kunne de tilkjennegi sin status som embedssøker, sitt *kandidatur*, når de holdt taler eller deltok i debatter eller i andre sammenhenger fremstod i forsamlinger der de kunne legges merke til for folk som valgte eller utpekte til den ettertraktede stilling.

Tittelens plassering i gradshierarkiet varierer noe fra land til land, og har også gjort det historisk. I Danmark oversettes tittelen som *Master of Theology*.

Norge
-----

I Norge er graden beskyttet, og tildeles etter avlagt profesjonsstudium på seks års varighet (første og andre syklus) med integrert praktisk-teologisk utdannelse. Bare fire utdanningsinstitusjoner i Norge kan tildele graden:

* Det teologiske fakultet, Universitetet i Oslo
* MF vitenskapelig høyskole, Oslo
* VID vitenskapelige høgskole, Stavanger
* NLA Høgskolen, Bergen

Eksterne lenker
---------------

* (no) Forskrift om grader og yrkesutdanninger, beskyttet tittel og normert studietid ved universiteter og høyskoler

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Rødmoldheia** eller **Raudmoldheia** er et fjell i Kvæfjord kommune i Troms og Finnmark. Det høyeste punktet er 630 moh. mot vest på heia, mens det ligger et lavere høydepunkt lenger øst.

Navnet på fjellet kommer av den rustrøde sanda som vises i store flekker i de sørvendte, bratteste liene. Rødfargen er synlig på lang avstand, og gjør fjellet lett gjenkjennelig.

Den runde formen på heia er typisk for fjellviddelandskapet på denne delen av Hinnøya, nordøst for Kvæfjorden. Raudmoldheia er den sørvestligste delen av dette landskapet, som også omfatter nabofjellet Storhornet (722 moh.). Sørsida av heia er bratt, og vender ned mot Borkenes- og Trastadmarka, og nordover kan man krysse de lave dalene, holde øst for den dypere Svartdalen med bratte skrenter, og gå til Storhornet på om lag en halv time.

På det østlige høydepunktet er det plassert en værmåler.

Referanser
----------

1. 1 2  Rødmoldheia på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «Rødmoldheia». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 1. april 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Hinnøy.no: Rutebeskrivelse Sollifjell–Storlitind–Høgfjell–Storhornet–Raudmollheia Arkivert 7. mars 2017 hos Wayback Machine.
* Kvæfjordløyper: Om Rødmålheia som skiturmål
* Værmåleren på Raudmoldheia – Nåværende værforhold

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Glenn André Kaada** (født 23. mai 1980) er en norsk skuespiller, teaterregissør og teatersjef som er tilknyttet Rogaland Teater. Etter at han ble uteksaminert fra Statens Teaterhøgskole i 2003 begynte han å arbeide i Rogaland Teater. Hans første rolle var som Stanley i *En handelsreisendes død* av Arthur Miller (2004). 

I 2005 medvirket han i Shakespeares Richard III, før han spilte tittelrollen i **Amadeus** av Peter Shaffer. 
Utenfor teateret var han med i dramaserien *Seks som oss* på TV 2, og i spillefilmen *Blodsbånd* (2007) av Marius Holst.
I 2008 hadde han rollen som Uria Shelley i Bertolt Brechts *Mann = Mann*, et teaterstykke som vant Hedda-prisen som Årets teaterprosjekt. 

Under Eventyr i landskap spilte han Ung mann i *Desse auga* av Jon Fosse, der Oskaras Korsunovas hadde regien.
Høsten 2011 hadde Glenn André Kaada tittelrollen i Peer Gynt. Han spilte også i *BANK*, et stykke som ble satt opp i Norges Bank-bygget. I 2012 hadde han hovedrollen i *Festen*.

I 2014 mottok *Perpleks* av Marius von Mayenburg, som Kaada hadde regien på, Heddaprisen for beste forestilling.

Kaada overtok som teatersjef ved Rogaland Teater etter Arne Nøst fra 1. januar 2019.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, snl.no, besøkt 2. september 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Heddaprisen - Alle vinnere av Heddaprisen». *heddaprisen.no*. Arkivert fra originalen 12. mars 2016. Besøkt 20. januar 2017.
3. ↑  «Glenn André Kaada er ansatt som ny teatersjef ved Rogaland Teater». Rogaland Teater. Arkivert fra originalen 21. september 2020. Besøkt 2. september 2019.

Kilder
------

* vg.no/film: Glenn Andre Kaada
* rogaland-teater.no: Glenn Andre Kaada
* imdb.com: Glenn Andre Kaada

Eksterne lenker
---------------

* (en) Glenn André Kaada på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Glenn André Kaada hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Glenn André Kaada hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (da) Glenn André Kaada på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Glenn André Kaada hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |