**Abū al-ʿAbbās ʿAbd Allāh ibn Muḥammad as-Saffāh** (arabisk: ‎أبو العباس عبد الله بن محمد السفاح; født 721/722, død 9. juni 754 AD i al-Anbar/103-136 AH), også skrevet *al-Saffah* og *as-Saffah*, var den første kalifen av ʿAbbasidekalifatet som hersket fra 749/750 til sin død i 754 (132-136 AH). Riket han grunnla ble et av de viktigste kalifatene i islams historie.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

As-Saffāh tilhørte Banū Hāšim, og nedstammet fra Profeten Muhammads onkel ʿAbbas ibn ʿAbd al-Muṭṭalib, og kunne gjennom dette slektskapet kreve kaliftittelen.[]

### Kalif

Han utropte seg til kalif i 749 i Kufa, og beseiret endelig umayyadene i slaget ved Zab i 750. Dermed var umayyadenes maktsjikt så godt som utryddet.[] Av selve herskerfamilien gjenstod da bare prinsen Abd ar-Rahman, som klarte å flykte til al-Andalus, der han skulle fortsette dynastiet.

As-Saffahs korte regjeringstid kjennetegnes ved konflikten med alidene. De hadde etter umayyadenes fall gjort seg forhåpninger om å ville kaliftronen for seg. Deres anfører den gang, ʿAbdallāh ibn al-Ḥasan, ble imidlertid behandlet med stor respekt av as-Saffah.

Utenrikspolitisk er det store sammenstøtet med kineserne av vesentlig betydning.[] Slaget ved Talas (751), som vel militært var et uavgjort utmattelsesslag, ble betraktet som en stor seier av abessinierne. Muslimene kunne dermed sikre sine erobringer i Transoxania i Sentralasia

*As-Saffāh* er en religiøs frelsestittel fra *hadith*litteraturen om *mahdi* som i eldre arabisk betydde *Den gavmilde*, som kommer fra det arabiske verbet *yasfaḥ*, som betyr «å helle ut», noe som antydet at den første herskeren ville være gavmild i å dele sin rikdom med muslimene.[] Den nye kalifen tok i bruk denne tittelen i sin første preken i Kufa i 749. En alternativ tolkning av navnet er «blodsutgyteren» eller «slakteren», som skal ha sitt utgangspunkt i hans nådeløse forsøk på å utrydde den rivaliserende umayyadefamilien, og i moderne arabisk har ordet en heller negativ klang.[] Men denne forklaringen er mer usannsynlig, da ingen kalif ville ha valgt dette navnet om det hadde den opprinnelige betydningen.[]

Kalif as-Saffah døde imidlertid allerede i 754, kort etter at hans nye residens al-Anbar ved nedre Eufrat var blitt grunnlagt. As-Saffāḥ ble etterfulgt av sin bror al-Manṣūr.

En berømt etterfølger av Abu l-Abbas, nemlig kalif Hārūn ar-Rashīd, kalte den kostbare hvite elefant som han sendte som gave til keiser Karl den store, etter grunnleggeren av det abbasidiske dynasti.

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica, www.britannica.com, besøkt 15. oktober 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Jfr. K.V. Zetterstéen: Art. "ʿAbdallāh ibn al-Ḥasan" i 'Encyclopaedia of Islam'. Second Edition. Bd. I, s. 45b

Litteratur
----------

* Kennedy, Hugh N. (2004). *The Prophet and the Age of the Caliphates: The Islamic Near East from the 6th to the 11th Century* (Second utg.). Harlow, UK: Pearson Education Ltd. ISBN 0-582-40525-4.
* Muhammad ibn Jarir al-Tabari, *History* v. 27, "The Abbasid Revolution," transl. John Alden Williams, SUNY, Albany, 1985.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Marwān II(Umayyadekalifatet)** | **ʿAbbasidekalif**(750–754) | Etterfølger:**Al-Manṣūr** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC
 |