recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Gabriel von Hackls maleri *Das Wunderkind* («Vidunderbarnet») fra 1874.
Den østerrikske komponisten Wolfgang Amadeus Mozart (1756-1791) regnes som et av tidenes mest berømte vidunderbarn. Han begynte å komponere fem år gammel, og skrev sin første symfoni som åtteåring. På bildet er han seks år og kledt i hoffklær gitt av det keiserlige hoff i Wien.
**Vidunderbarn** er et barn med særskilte evner som er svært uvanlige hos barn på samme alder. Barnet kan være ekstremt musikalsk, ha veldig høy IQ, være uvanlig begavet i for eksempel matematikk eller naturvitenskap, ha en særlig høy språklig intelligens, eller ha store kunstneriske eller sportslige talenter. 

En vanlig definisjon[*hvem?*] på et vidunderbarn er et barn som, i en alder av rundt elleve år, altså normalt før puberteten, har evner på ekspertnivå eller forstår de grunnleggende prinsippene i et fagfelt som vanligvis bare voksne behersker.[]

Eksempler
---------

Komponisten Wolfgang Amadeus Mozart er blant de best kjente vidunderbarn i historien. I Norge har blant andre sjakktalentet Magnus Carlsen og pianisten Wolfgang Plagge blitt kalt vidunderbarn.

Lista under viser et utvalg personer som har blitt omtalt som vidunderbarn 

* Isaac Newton (1643–1727), fysiker
* Christian Heinrich Heineken (1721–1725), universalgeni
* Jean-Philippe Baratier (1721–1740), språkmann og matematiker
* Tobias Mayer (1723–1762), matematiker
* Wolfgang Amadeus Mozart (1756–1791), cembalist og komponist
* Ludwig van Beethoven (1770–1827), komponist
* William Crotch (1775–1847), organist og komponist
* Carl Friedrich Gauss (1777–1855), matematiker
* Johann Heinrich Friedrich Karl Witte (1800–1883), jurist og Dante-forsker
* William Rowan Hamilton (1805–1865), matematiker og fysiker
* Frédéric Chopin (1810–1849), komponist
* Carl Filtsch (1830–1845), pianist og komponist
* Rio Gebhardt (1907–1944), komponist og dirigent
* Herbert von Karajan (1908–1989), dirigent
* Andor Foldes (1913–1992), pianist
* Stephen Hawking (1942–2018), fysiker
* Bobby Fischer (1943–2008), sjakkspiller
* Diego Maradona (1960-), fotballspiller
* John von Neumann (1903-1957), matematiker og professor
* Lionel Messi (1987-), fotballspiller

Se også
-------

* Begavelse
* Talent
* Universalgeni

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Child prodigies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Österreichisches Musiklexikon **·** GND
 |
***S. S. D.*** (originaltittel: *С. С. Д.*) er en russisk film fra 2008, regissert av Vadim Sjmeljov.

Handling
--------

På TV har et nytt realityprogram, kalt «Pionerlager», nettopp begynt. Fem unge menn og fem kvinner, ledet av den unge TV-programlederen Alice Ten, skal flytte til en pioner-leir. Reglene sier at hver uke skal en deltaker bli eliminert fra TV-serien - frem til det bare står en deltaker igjen. Den siste gjenværende deltakeren skal vinne hovedpremien: en million rubel.

Men plutselig blir spillereglene forandret, underveis i showet: En usynlig observatør erklærer at det er livet, ikke pengene, som blir prisen til vinneren. En ukjent skikkelse, som gjemmer seg bak en maske, begynner deretter å jakte på alle deltakerne. Alle sammen må deretter slåss, hvis de skal ha håp om å overleve dette.

Skuespillere
------------

* Anfisa Tjekhova som Alisa
* Jevgenija Brik som Jana
* Igor Artasjonov som Sergej Andrejevitsj Topilskij
* Dmitrij Kubasov som Sasja
* Jekaterina Kopanova som Vera

Referanser
----------

1. ↑  С.С.Д. (2008)
2. ↑  С.С.Д. (2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *S. S. D.* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *S. S. D.* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *S. S. D.* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *S. S. D.* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *S. S. D.* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
***S.O.S. bergingsbåt*** , (originaltittel: *Remorques*) er et fransk drama fra 1941 regissert av Jean Grémillon, og med manus av Jacques Prévert og André Cayatte etter en roman av Roger Vercel.

Handling
--------

André Laurent er den dedikerte kapteinen på en taubåt kalt Cyclone. Hans oppgave er å berge fartøyer i nød, før konkurrentene hans rekker å gjøre det. Men hans kone Yvonne er lei av at ektemannen hennes hele tiden er bortreist, og hun ønsker at André skal tilbringe mye mer tid sammen med henne. En dag blir André kalt ut for å redde et stort lasteskip under en voldsom stor. Han tar med seg mesteparten av deres mannskap, inkludert kapteinens kone, om bord på sitt eget fartøy - før han begynner å slepe lasteskipet mot en havn.

Men kapteinen på lasteskipet velger å plutselig kutte slepe-tauet for å slippe å betale for redningen. André returnerer til havnet med mannskapet deres. Men kona til lasteskip-kapteinen nekter å gå tilbake til ektemannen sin. Hun tar i stedet inn ved et hotell, hvor André snart tar kontakt for å forsikre seg om at hun har det bra. Det viser seg at kvinnen heter Catherine, og de blir snart mer og mer interessert i hverandre. Etter hvert som Yvonne blir stadig mer krevende, blir utsiktene til å besøke Catherine enda mer tiltalende for André.

Etter hvert forsømmer André både sin kone, og sitt arbeid. Men etter hvert blir det avslørt at Yvonnes obsessive oppførsel, skyldes at hun faktisk er dødelig syk. Catherine pakker raskt eiendelen sine, og forlater deretter byen deres. Men Yvonne dør kort tid senere i Andrés armer. Etter å ha mistet både kjæresten sin og ektefellen sin, har André bare fartøyet sitt igjen når han velger å reise ut i en storm for å svare på et annet SOS-anrop fra et skip i havsnød.

Medvirkende
-----------

* Jean Gabin - Captain André Laurent
* Madeleine Renaud - Yvonne Laurent
* Michèle Morgan - Catherine
* Charles Blavette - Gabriel Tanguy

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 1. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *S.O.S. bergingsbåt* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *S.O.S. bergingsbåt* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *S.O.S. bergingsbåt* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *S.O.S. bergingsbåt* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *S.O.S. bergingsbåt* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *S.O.S. bergingsbåt* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *S.O.S. bergingsbåt* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
Et eksempel på en S-type asteroide er (433) Eros  Foto: NASA 
**S-type-asteroider** har en silikatrik («steinete») sammensetning, herav *S*-en i navnet. Rundt 17 % av alle asteroider er av S-typen, som er den nest mest vanlige etter C-type-asteroidene.

Karakteristika
--------------

Asteroidene av S-typen er moderat lyse med en albedo på 0,10 til 0,22 og består hovedsakelig av jern- og magnesiumsilikat. S-typen dominerer i det indre hovedbeltet innenfor 2,2 AE og er vanlige i sentralbeltet innenfor 3 AE, men blir mere sjeldne lengre ut. Den største er 15 Eunomia (rundt 300 km langs dens lengste dimensjon). Deretter kommer (etter diameter) 3 Juno, 29 Amphitrite, 532 Herculina og 7 Iris. Disse større S-type-asteroidene er synlige i 10x50 kikkerter ved de fleste opposisjoner. Den lyseste, 7 Iris, kan til tider bli lysere enn 7,0 magnitude, som er lysere enn noen annen asteroide unntatt den usedvanlig reflektive 4 Vesta

S-typenes spektra har en moderat spektralhelling ved bølgelengder kortere enn 0,7 µm, og har moderate til svake absorpsjontrekk rundt 1 µm og 2 µm. Absorpsjonen ved 1 µm indikerer tilstedeværelsen av silikater (steinete mineraler). Ofte er det et bredt men grunt absorpsjonstrekk sentrert rundt 0,63 µm. Sammensetningen til disse asteroidene er lik mange steinmeteoritter, som også har lignende spektralegenskaper.

S-gruppe-asteroider
-------------------

Se også asteroidespektralklasser.

### SMASS-klassifisering

I SMASS-klassifiseringen, er mange generelt «steinete» typer asteroider samlet I en bredere S-gruppe, som inneholder følgende typer:

* A-type
* K-type
* L-type
* Q-type
* R-type
* Kjernetypen S-type for asteroider med de mest «typiske» spektra for S-gruppen.
* Sa, Sk, SI, Sq og Sr-typene, som inneholder overgangsobjekter mellom S-typen og henholdsvis A-, K-, L-, Q- og R-typene.

Hele denne S-gruppen er spektralsk ganske distinkt fra den karbonrike C-gruppen og den hovedsakelig metalliske X-gruppen.

### Tholen-klassifisering

I Tholen-klassifiseringen er «S-type» en svært vid gruppering som omfatter alle typene i SMASS' S-gruppe unntatt typene A, Q og R, som har spesielt sterke «steinete» absorpsjonstrekk rundt 1 µm.

Litteratur
----------

* S. J. Bus og R. P. Binzel *Phase II of the Small Main-belt Asteroid Spectroscopy Survey: A feature-based taxonomy*, Icarus, Vol. 158, pp. 146 (2002).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
I kamp med Klaus Störtebeker og vitaliebrødrene i 1401
**Simon av Utrecht**, også kalt *Simon von Utrecht* eller *Simon van Utrecht* (født på 1300-tallet i Nederlandene, død 14. oktober 1437 i Hamburg), var en sjøkaptein for Hansaforbundet med base i Hamburg. Han var sannsynligvis født i Flandern, med familie fra Utrecht, men emigrerte til Hamburg, hvor han fikk borgerrettigheter i 1400.

Han er særlig kjent for å ha slått Klaus Störtebeker og vitaliebrødrene ved Helgoland 22. april 1401. Han fortsatte å lede de hanseatiske kampene mot kaprere utover på 1400-tallet, og inntok de frisiske kapernes hovedsete i Emden i 1433.

Han ble valgt inn i byrådet i 1425 og utnevnt til æresborgermester av Hamburg i 1433 etter å ha slått de frisiske kaprerne.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 24. april 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Simon von Utrecht – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** BPN
 |
**Maekel** (arabisk: المنطقة المركزية, tigrinya: ዞባ ማእከል, norsk f.eks. «Sentral») er en region i det sentrale Eritrea. Regionen er landet minste, men den tredje mest befolkede. Hovedstaden er Asmara, som også er landets hovedstad. I 2010 hadde 95% av befolkningen har tilgang til rent drikkevann.

Helse
-----

Helsetjenester er betydelig fremmarsj i regionen. Gjennom slik engasjement har antall helseinstitusjoner og kvaliteten på tjenestene blitt enormt forbedret. Helseinstitusjoner som ble begrenset i urbane strøk har til nå blitt distribuert til avsidesliggende områder. Det totale antall helseinstitusjoner har nå økt fra 14 i 1991 til 35 i 2010. Parallelt med en økning i antall helseinstitusjoner, har antallet helse spesialister også steget fra 98 i 1991 til 945 i 2010.

Turisme
-------

Turisme i regionen besitter og man kan se en rekke art deco-bygninger, relikvier som er bevart i sin opprinnelige tilstand, slik som grøfter, graver for soldater, indisk krematorium, damplokomotiver osv. Funn av gamle redskaper og pyntegjenstander i noen steder av Asmara indikerer også at byen var et senter for en tidligere sivilisasjon. I denne forbindelse har omfattende oppgaver også blitt utført mot å skape et levedyktig turisme. En rekke gamle bosetninger har også blitt identifisert i omgivelser av Asmara og forskning har vært gjennomført i de respektive område.

Transport
---------

Kollektivtilbud var på en svært dårlig forfatning i de første årene etter uavhengighet. Det var også knapt noen god infrastructur. Men etter uavhengigheten, har utvidelsen av veinettet, økning av 95 nye bybusser og 75 minibusser og 807 drosjer nesten løst eksisterte underskudd transportering.

Sub-regioner
------------

Regionen er delt inn i fire sub-regioner eller distrikter:

Sub-Regioner| Sub-Region (distrikter) | Befolkning | Areal | Hovedstad | Administrator | Administrative områder |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Asmara | 912 000 | 183 km² | Asmara | Semere Russom | 13 administrative områder |
| Berikh (distrikt) |  |  | Berikh | Mengsteab Fessehaye | 2 administrative områder |
| Ghala Nefhi (distrikt) |  |  | Ghala Nefhi | Solomon Haile | 5 administrative områder |
| Serejaka (distrikt) |  |  | Serejaka | Tesfahiwet Meresa | 4 administrative områder |
|

Eksterne lenker
---------------

* Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. Central Region Hub of all round Developmnet

| * v
* d
* r
Eritreas regioner |
| --- |
| Anseba **·** Debub **·** Debubawi Keyih Bahri **·** Gash-Barka **·** Maekel **·** Semenawi Keyih Bahri | Eritreas flagg |
| ISO 3166-2:ER |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Lerret** er et vevd tekstilmateriale der renning og innslag (de loddrette og vannrette trådene i toskaftbinding) er like stramme og av samme fiber og tykkelse. Stoffet er vevd slik at overflaten har et rutete preg, men er ellers forholdsvis glatt. Trådene kan være av lin, bomull eller silke og i dag også av kunstfibre. Lerret er vanligvis litt grovt og har ikke mønster.

Lerret har vært brukt til de fleste ting der tekstiler har behøvdes. Den fineste bomullstrådtypen har blitt til dunlerret, som er blitt brukt til dyner, puter og vinterovertrekksplagg. Mange bunadsskjorter og bluser er i lerretsvevd bomull. Seilduk er den groveste lerretstypen.

Etymologi (ordbakgrunn)
-----------------------

Ordet *lerret* kommer fra norrønt *lérept*. På dansk er formen *lærred*. Ordet kan brukes om selve stoffet og om stykker av slikt stoff, for eksempel lerreter til å male på eller vise film på. På svensk kan *lerret* oversettes med enten *linne* (egentlig «lintøy»), *filmduk* (eller *projektorduk*) og *målarduk* (etymologisk tilsvarer det på svensk *lärft*).

Malergrunn
----------

To små blindrammer av tre med oppspent hvitt lerret som malegrunn for maleri.
Sjømannsekk av lerret.
Lerret i lin eller bomull har vært brukt til grunnlag for malerier i århundrer. Limt på en stabil plate, er det en holdbar løsning som samtidig gir kunstneren fri fra å bekymre seg for om grunningen holder seg på treplaten. Lerretet må prepareres slik at oljen i malingen ikke trekker gjennom, noe som kan gi både misfarging av maleriet og tendenser til oppløsning av fibrene i lerretet. De fleste grunninger som brukes i dag er fri for slike problemer. Den vanligste måten å ha lerretet på for en maler, er å spenne det opp på en blindramme, grunne lerretsoverflaten og så male på det. Slike fås ferdig montert og grunnet i forskjellige butikker. Det fins også fiberplater med pålimt grunnet lerret.

Kombinasjonen av lerret og blindramme blir i dagens kunstnersjargong også kalt lerret.

Projeksjonsduk
--------------

Lerret, ofte i sammensetninga *filmlerret*, kan på norsk også brukes om en oppspent, hvit, glatt duk av lerretstøy eller liknende materiale, som filmer og lysbilder blir projisert på. Slike lerreter kan i dag bli produsert av kunstmaterialer som for eksempel reflekterer lyset bedre.

Referanser
----------

1. ↑  Oppslagsordet «lærred» i *Ordbog over det danske sprog 1700-1950* (ordbakgrunn i dansk)

Se også
-------

* Kanvas
* Seilduk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** HDS
 |
**TINGeLING** (etablert i Trondheim høsten 1997) er en norsk jazzgruppe, etablert av
Eldbjørg Raknes vokal, Nils-Olav Johansen gitar, Maria Kannegaard tangenter, og Per Oddvar Johansen perkusjon. Christian Wallumrød (2001) og Steinar Nickelsen (2003–) har tidvis erstattet Kannegaard på piano.[]

I Norge turnerte de med en oppsetning av Karin Boyes tekster (2002). De har vært mye benyttet på norske jazzfestivaler, såvel som internasjonalt (eksempelvis Montreaux Jazzfestival, 2004).
Støttet av Norsk jazzforum turnerte de Skandinavia, Frankrike og Belgia (2005), og var nasjonens bidrag til Jazz jorda rundt (2006).[]

Utgivelser
----------

* *TINGeLING* (NorCD, 1997) med tekster av Rudyard Kipling, Ernest Hemingway og Emily Dickinson
* *So much depends upon a red wheel barrow*, bestillingsverk til Vossajazz (Platearbeiderne, 2002)
* *I live suddenly* (My Recordings, 2006), til tekster av Paul Celan, Emily Brontë, Robert Frost, Pablo Neruda, Dorothy Parker.

Referanser
----------

1. ↑  «Kvinnelige stjerner til Nasjonal jazzscene». *Aftenposten*. Besøkt 18. januar 2020.
2. ↑  *TINGeLING - Deichman.no* **(norsk)**.

Eksterne lenker
---------------

* (en) TINGeLING på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** MusicBrainz
 |
**TINEstafetten** er en årlig stafett som arrangeres i midten av mai for elever i 6.–9. klasse. TINEstafetten arrangeres av Norges Friidrettsforbund (NFIF) og TINE, der målet er å fremme fysisk aktivitet og breddeidrett blant barn og unge. Hvert år deltar over 100 000 ungdommer, fordelt på rundt 300 arrangementer, for å dele løpeglede og drive med idrett i skolen. 

TINEstafetten er for alle og hele klassen kan delta. Skolen kan melde på så mange lag man vil. Hvert lag består av 4 jenter og 4 gutter, samt to reserver. Hver deltaker løper 200 meter. Man kan også løpe melde på lag i Åpen klasse, der man kan sette sammen lag uavhengig av kjønn og klasse. I 2011 rundet stafetten 1 million løpere og i 2018 feiret TINEstafetten 25-årsjubileum.

Det var Norges Friidrettsforbund, ved Karin Eftedal som også blir kalt «TINEstafettens mor», som i 1993 henvendte seg til TINE for å få sponset en friidrettsstafett på skoler. TINE ble med på dette samarbeidet for å motivere til økt fysisk aktivitet og bevissthet rundt kosthold hos ungdom. Siden den gang har løpeglade skoleelever fra hele landet deltatt i det som har blitt verdens største stafett.

Norges Friidrettsforbund er teknisk ansvarlig for gjennomføringen av samtlige arrangementer.

Referanser
----------

1. ↑  Lysne, Arne (6. mai 2018). «(+) Karins idé viste seg å være gull verdt». *Tønsbergs Blad* **(norsk)**. Besøkt 10. mai 2022.
2. ↑  «100 000 elever skal løpe verdens største stafett». *www.friidrett.no*. Besøkt 10. mai 2022. «Det var Norges Friidrettsforbund som i 1993 henvendte seg til TINE for å få sponset en friidrettstafett på skoler. TINE ble med på dette samarbeidet for å motivere til økt fysisk aktivitet og bevissthet rundt kosthold hos barn og unge. Norges Friidrettsforbund er teknisk ansvarlig for gjennomføringen av samtlige arrangementer.»

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Polsk TKS-tankette
Fra en militærparade i Cieszyn i 1938
TK-3, februar 1935
**TK (TK-3)** og **TKS** var polske tanketter fra 1930 benyttet før og ved utbruddet av andre verdenskrig, produsert på 1930-tallet av selskapet Państwowe Zakłady Inżynierii ved Ursus-fabrikkene i Warszawa.

Utforming og utvikling
----------------------

TK-tanketten var et polsk design som ble produsert fra 1931. Den var basert på en forbedret utgave av det britiske chassis til Carden Loyd tankette. TKS var en forbedret modell med nytt karosseri og kraftigere motor. Pansringen på TK var opptil 8 mm tykk (10 mm på TKS). I 1939 begynde man å forsterke pansringen til 20 mm, men kun 24 var ferdige innen krigen brøt ut.

Kamphistorie
------------

575 TK/TKS-tanketter utgjorde hovedparten av de polske pansrede styrker ved krigens utbrudd. De led store tap under Felttoget i Polen i 1939, hvor de ofte var de eneste pansrede kjøretøyer som var til rådighet. På grunn av deres lette bevepning med ett enkelt maskingevær hadde de ikke noen sjanse overfor tyske stridsvogner, bortsett fra mot Panzer I, (som også var basert på Carden Loyds-tanketten), men deres beskjedne størrelse gjorde dem velegnede til rekognosering og infanteristøtte. Kun en håndfull tanketter bevepnet med 20 mm kanoner hadde en sjance overfor fiendtlige stridsvogner. I ett tilfelle den 18. september 1939 ødela en TKS under kommando av sersjant Roman Orlik tre tyske Panzer 35(t) atridsvogner.

Billedgalleri
-------------

* TKSTKS
* TK-3TK-3

Varianter
---------

* TK (TK-3) – fra 1931, ble bygget i omkring 280 eksemplarer
* TKF – TK tankette med 46 hk motor, bygget i ca. 18 eksemplarer
* TKS – forbedret model fra 1933, ble bygget i omkring 260 eksemplarer
* TKS med 20 mm kanon – omkring 24 TKS fikk indbygget 20 mm kanon i 1939.
* C2P – ubevæpnet lett artilleritraktor, bygget i et antall av omkring 200.

### Eksperimentelle modeller

* TK-1, TK-2 – de første prototyper
* TKD – lett selvkjørende kanon med 47 mm kanon. 4 ble bygget.
* TKW – lett rekognoseringskampvogn med tårn, 1 prototype bygget.
* TK-3 med 20 mm kanon – kun én prototype med et endret karosseri ble bygget.
* TKS-D – let tankdestroyer med 37 mm Bofors anti-tank kanon, 2 bygget.

Eksterne lenker
---------------

* (en) TKS – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* TK & TKS tanketter wwiivehicles.com
* TK Tankette Series Small / Let Recognoscerings Tank achtungpanzer.com
**THX** (*Tomlinson Holman's eXperiment*) er en teknisk standard for lyd, bilde og komfort i kinoer. Det er samtidig et firma stiftet av George Lucas i den hensikt å nettopp sikre standarden. Hvis en kino godkjennes av THX får den et THX-seritifikat.

THX ble oppkalt etter George Lucas første film THX 1138, og ble utviklet tidlig på 1980-tallet hos Lucasfilm. George Lucas ville ha en måte å sikre at en film ville ses og høres nøyaktig lik ut uansett hvor den ble spilt. Tomlinson Holman, tidligere korporativ teknisk direktør for Lucasfilm, og et lag av THX-ingeniører påtok seg utfordringen ved å utvikle et grunnleggende sett av standarder. 

De noterte flere ting ved kinoer som kunne negativt påvirke publikums opplevelse av en film:

* Ytre støy (fra lobbyen eller andre auditorier)
* Innvendig støy (fra projektoren og air conditioning)
* Forvrengt lyd
* Blokkerte eller ukomfortable synsvinkler
* Gjenklang i salen
* Uklare bilder
* Ukorrekt eller dårlig lyd

Essensen av THX er et sett av retningslinjer som fjerner disse problemene. For å vise THX-logoen, må en kino følge et sett av standarder og så bli sertifisert ved Lucasfilms THX-avdeling. Den første filmen som ble vist i et THX-sertifisert auditorium var Star Wars Episode VI *Return of the Jedi* (*Jedi-ridderen vender tilbake*) i 1983. Det er i dag mer enn 2000 kinosaler rundt omkring i verden som har blitt sertifisert.

Før en kino kan bli sertifisert, skjer følgende:

* Tillatelse og evaluering
* Sertifisering
* Design
* Godkjenning
* Konstruksjon/renovasjon

Det er 18 THX-sertifiserte kinoer i Norge. Colosseum kino på Majorstua er verdens største THX-kino.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisiell blogg Rediger på Wikidata

* (en) THX – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Finn en THX-sertifisert kino

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**THE–QS World University Rankings** er en årlig rangering av universiteter som blir publisert av *Times Higher Education* (THE) og Quacquarelli Symonds (QS). Rangeringen ble utgitt årlig fra november 2004. Fra og med 2010 er rangeringen delt i THE World University Rankings og QS World University Rankings, der sistnevnte viderefører metodologien fra THE-QS World University Rankings. Blant kriteriene som ligger til grunn for rangeringen veier fagfellevurdering tyngst.

Harvard University har i alle år inntatt topplasseringen, fulgt av britiske universiter.

Kritikk
-------

Rangeringen har helt fra begynnelsen fått kritikk for ikke å være representativ og favorisere britiske universiteter. En av kritikerne, Andrew Oswald, påpeker for eksempel at Stanford University i USA ifølge rangeringen er det 19. beste universitetet i verden, men i løpet av de siste to årtiene har vunnet tre ganger så mange nobelpriser som Cambridge University (nr. 2 på listen) og Oxford University (nr. 3 på listen) gjorde til sammen. Rangeringen behandler universitetene som én enhet, slik at hvis universiteter har fremragende eller svake fagmiljø kan en ikke lese dette ut av rangeringen. Dessuten er rangeringen også til en viss grad mer en omdømmemåling enn kvalitetsmåling, siden forskere kvalitetsbedømmer undervisning de ikke har deltatt på og studentenes egne vurderinger er utelatt.

En annen kjent rangering av universiteter, Academic Ranking of World Universities, som Jiaotong-universitetet i Shanghai står bak, blir sagt å være mer globalt representativ, men blir samtidig kritisert for å favorisere naturfag.

Universiteter i Norge
---------------------

Universitetet i Oslo er høyest ranket i Norge på plass nummer 100 i rangeringslisten (QS World University Rankings) for 2010. Deretter følger Universitetet i Bergen på 133.-plass. Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet er rangert som nummer 237 og Universitetet i Tromsø som nummer 297. Universitetet i Agder, Universitetet i Stavanger og Universitetet for miljø- og biovitenskap er ikke ranket blant de 500 beste universitetene i verden.

Referanser
----------

1. ↑  Andrew Oswald: There's nothing Nobel in deceiving ourselves Arkivert 15. desember 2007 hos Wayback Machine. The Independent, 13. desember 2007
2. ↑  aftenposten.no *Verdiløs vurdering* Kronikk om THE-QS av Ola Magnussen Rydje og Axel Nerdrum i Norsk studentorganisasjon 02.10.2013
3. ↑  Aftenposten 8. september 2010
4. ↑  QS World University Rankings Results 2010 Arkivert 16. september 2010 hos Wayback Machine. besøkt 16.9.2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Båndstripe for TIPH-medaljen
**TIPH-medaljen** er en medalje som tildeles for deltagelse i Den midlertidig internasjonale tilstedeværelse i Hebron (TIPH), en organisasjon av sivile observatører som overvåker situasjonen i byen Hebron på den israelskokkuperte Vestbredden.

Utforming
---------

TIPH-medaljen består av en rund medalje som på adversen bærer et motiv med en bygning, tilsvarende det som benyttes i byens kjennetegn. Under motivet står innskriften «TIPH». Medaljen er opphengt i et bånd i med striper i svart, hvitt, rødt, grønt, hvitt, rødt, hvitt lyst blått. Dette er fargene i Palestinas flagg  og Israels flagg.

TIPH-medaljen i Norge
---------------------

Medaljen for deltagelse i TIPH er godkjent for bruk på norsk militær uniform. Medaljene tilhører «Gruppe 3: Dekorasjoner tildelt av FN, NATO, EU, OSSE og tilsvarende» og bæres etter dekorasjoner godkjent av Kongen og dekorasjoner tildelt av utenlandske statsoverhoder.

Referanser
----------

1. ↑  *Heder og ære. Nasjonale og internasjonale dekorasjoner brukt i Norge* Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 5, 2012, Oslo: *Forsvarets Forum* / Forsvarets Veterantjeneste, 2012, s. 52.
2. ↑  Se *f-xtra*, nr. 1, 2009, s. 15, bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 11, 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Temporary International Presence in Hebron (TIPH)[*død lenke*], bilde av medaljen fra The Orders and Medals Society of America
**Txabi Etxebarrieta** (født 14. oktober 1944, død 7. juni 1968), også kjent som **Xabier Etxebarrieta Ortiz** var en baskisk nasjonalist og antifascist, og en lederfigur i den væpnede baskiske separatistbevegelsen ETA.

Han var gjerningsmannen i ETAs første drapshandling, og ble i sin tur det første ETA-medlemmet drept i strid.

Liv og virke
------------

Etxebarrieta var utdannet økonom ved Universitetet i Deusto. Han ble medlem i ETA i 1963.

### Leder i ETA

ETAs femte generalforsamling i 1967 markerte et veiskille for organisasjonen. Mange av ETAs grunnleggere og eldre ledere forlot organisasjonen som nå orienterte seg mot marxismen-leninismen med Txabi Etxebarrieta som ny leder. Poeten Etxebarrieta formulerte mye av det nye ETAs politikk og filosofi. Han var organisasjonens mest populære og karismatiske leder og hadde en klar visjon for et selvstendig Baskerland, som han mente kunne oppnås gjennom selektiv voldsbruk og tett samarbeid med sosiale bevegelser og fagbevegelsen.

### Gjerningsmann og offer

7. juni 1968 ble Etxebarrieta og et annet ETA-medlem stoppet i en veisperring i den lille byen Tolosa i Gipuzkoa. De skjøt og drepte José Pardines, en offiser i den paramilitære politistyrken Guardia Civil. Etxebarrieta ble kort tid senere innhentet, skutt og drept. På denne måten krevde ETA sitt første offer og fikk sin første martyr i løpet av et døgn. Den store oppslutningen om Etxebarrietas begravelse demonstrerte hvordan ETA hadde truffet en nerve hos den baskiske befolkningen. Den voldsomme statlige responsen, hvilket inkluderte vilkårlige arrestasjoner og tortur, førte til en ytterlige rekruttering til ETA.

### Ettermæle

Etxebarrieta er stadig en kontroversiell figur i spansk og baskisk samfunnsliv. 2. juni 2018 avholdt 300 frammøtte, deriblant flere tidligere ETA-medlemmer og lederfigurer i den venstreorienterte baskiske nasjonalistbevegelsen, en omstridt minnesmarkering til ære for Etxebarrieta i Tolosa i Baskerland.

Bibliografi
-----------

* *Poesía y otros escritos 1961-1967* (Txalaparta, 1997)

Referanser
----------

1. ↑  Mark Kurlansky (2000). *The Basque History of the World* **(engelsk)**. London: Vintage Books. s. 245. ISBN 978-0-099-28413-0.
2. ↑  Mark Kurlansky (2000). *The Basque History of the World* **(engelsk)**. London: Vintage Books. s. 240-241. ISBN 978-0-099-28413-0.
3. ↑  Teresa Whitfield (2014). *Endgame for ETA : Elusive Peace in the Basque Country* **(engelsk)**. London: Hurst & Company. s. 43. ISBN 978-1-84904-346-5.
4. ↑  Paddy Woodworth (2007). *The Basque Country : A Cultural History* **(engelsk)**. Oxford: Signal Books. s. 176. ISBN 978-1904955-31-3.
5. ↑  Ormazabal, Roy Mikel (2. juni 2018). «La izquierda ‘abertzale’ homenajea a Txabi Etxebarrieta, autor del primer asesinato de ETA». El País. Besøkt 9. mars 2019.
6. ↑  «Unas 300 personas homenajean en Tolosa a Txabi Etxebarrieta, autor del primer asesinato de ETA». ABC País Vasco. 2. juni 2018. Besøkt 9. mars 2019.

Portal: Baskerland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNE
 |
***Temnus*** er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).

Utseende
--------

Middelsstore, avlange, mørkt brunlige råtevedbiller. Oversiden er fint hårete. Hodet er forholdsvis lite og lett nedoverbøyd. Fasettøynene er ganske små. Antennene er 11-leddete, sylindriske. Brystskjoldet (pronotum) er rundet, noe hvelvet, betydelig bredere enn langt, med uttrukne bakhjørner, tett og kraftig punktert, med en midfure som ikke når for- og bakkantene. En tapp på forbrystet griper inn i en grop på mellombrystet og billene kan "smelle" med å brekke denne tappen ut av gropen, i likhet med smellerne. **Dekkvingene** er avlange, parallellsidige, så brede brystskjoldet. De har fine lengdestriper og er forøvrig tett punkterte. **Beina** er temmelig korte.

Levevis
-------

De fleste artene av råtevedbiller har larver som lever i død ved, men enkelte larver graver i jorden og lever på planterøtter.

Utbredelse
----------

Artene er kjent fra Vietnam, Sumatra og Ny-Guinea.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien råtevedbiller (Eucnemidae) Eschscholtz, 1829
				+ Underfamilien Eucneminae Eschscholtz, 1829
					- Stammen Mesogenini Muona, 1993
						* Slekten ***Temnus*** Fleutiaux, 1920
							+ *Temnus alius* (Fleutiaux, 1912)
							+ *Temnus differens* (Fleutiaux, 1896)
							+ *Temnus sumatrensis* (Fleutiaux, 1896)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Temnus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**Scandpower** (etablert 1971 i Oslo) er et norsk konsulentselskap som tilbyr tjenester og programvarer innen risikostyring, helse, miljø og sikkerhet, kvalitetsstyring, pålitelighet, arbeidsmiljø og teknisk sikkerhet. Selskapet ble i 2010 en del av Lloyd's Register Group.

Scandpower ble etablert under påtrykk fra industriminister Finn Lied, som fikk Norsk Hydro, Elkem, Hafslund og Årdal og Sunndal Verk til å samle krefter og etablere et konsulentselskap som skulle jobbe med atomenergi. Det var også det Scandpower jobbet med initialt, men har siden utvidet til også å jobbe innen olje og gass, transport, landbasert industri og energi.

Scandpower har hovedkontor på Kjeller (Skedsmo kommune) og har norske avdelingskontor i Sandvika, Stavanger, Bergen, Trondheim og Sunndalsøra. I tillegg har Scandpower kontorer i Sverige (Stockholm, Göteborg og Malmö), Storbritannia (London, Bristol, Manchester og Aberdeen), USA (Houston), Kina (Beijing), Sør-Korea (Seoul), Australia (Melbourne, Perth og Sydney) og Malaysia (Kuala Lumpur).

Scandpower har i dag ca. 400 ansatte og lederen av selskapet er Bjørn Inge Bakken.

Tidligere bestod Scandpower av flere datterselskap; Scandpower Petroleum Technology, Scandpower Information Technology og Scandpower Risk Management. Førstnevnte ble i 2003 solgt til Energivekst, og heter i dag SPT Group. Det som i dag er Scandpower består kun av det som tidligere het Scandpower Risk Management.

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Road Towns plassering
**Road Town** er hovedstaden i øygruppa De britiske Jomfruøyer i Karibien, som er et Britisk oversjøisk territorium. Byen ligger på øya Tortola i en dal ved vika Road Bay på øyas sørvestre del og har ca. 9 500 innbyggere.

Sentrum avgrenses av området rundt *Waterfront Drive* og *Main Street* mellom *Wickhams Cay 1* i vest og *Wickhams Cay 2* i øst. Det finnes noen historiske bygninger, som det gamle lagerhuset *Pusser's Company Store* fra 1700-tallet, fengselet *HM Prison* bygd på 1840-tallet, *Governor's House* og *J.R. O'Neal Botanic gardens* samt fortene *Fort Burt* på Slaney Hill i vest, *Fort George* på Fort Hill i øst, *Fort Charlotte* på Harrigans Hill og *Fort Road town* på Russell Hill.

Foruten forvaltningsbygninger, sykhus, postkontor og banker finnes det et museum, *Virgin Islands Folk Museum*.

Historie
--------

Byen ble grunnlagt i 1648 av nederlandske bosettere fra det Det nederlandske vestindiske kompani. Navnet stammer fra et nautisk begrep the roads ("redd"), som betyr et sted som er mindre beskyttet enn en havn, men likevel en grei angringsplass.

Samferdsel
----------

Byen har en havn som er et svært populært mål for cruisebåter og større og mindre fritidsbåter. I tillegg betjenes byen av Terrance B. Lettsome internasjonale lufthavn som ligger på øya Beef Island, ca. 12 km øst for sentrum.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Road Town – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) om Road Town
* (en) kart over Road Town
* (en) bilder fra Road Town

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Sykehusportørenes Yrkesorganisasjon – Portørene** – er en politisk uavhengig yrkesorganisasjon som organiserer portører på norske sykehus. 

Portørene arbeider for en egen utdanning som faller inn under Lov om fagopplæring i arbeidslivet, for ivaretakelse av medlemmenes faglige interesser, og for å bedre medlemmenes lønns- og arbeidsvilkår.

Portørene er tilsluttet arbeidstakerorganisasjonen Delta som igjen er tilsluttet Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS). Delta er en partipolitisk uavhengig arbeidstakerorganisasjon som arbeider med å ivareta lønns- og arbeidsvilkår i offentlig og privat sektor.

Leder i Portørene er Leif Moen (2010).

Eksterne lenker
---------------

* Portørene

| * v
* d
* r
Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund |
| --- |
| 
* AVYO
* Befalets Fellesorganisasjon
* Delta
* Farmasiforbundet
* Finansforbundet
* Kriminalomsorgens Yrkesforbund
* Lærernes Yrkesforbund
* Negotia
* Norges Politilederlag
* Norske Meierifolks Landsforening
* Norsk Tollerforbund
* Parat
* Personellforbundet
* SAFE
* Skatteetatens landsforbund
* Skolelederforbundet
* STAFO
* Yrkestrafikkforbundet

 |
Wat Buddhapadipa
**Wat Buddhapadipa** eller **Buddhapadipatempelet**, er et Thai-buddhistisk tempel i bydelen Wimbledon i London. Tempelet tilhører retningen theravāda. Det var det første buddhistiske tempel som ble bygd i Storbritannia, og det eneste thai-buddhistiske tempel som er bygd i Europa. Tempelet huser munker og nonner, men besøkende av andre trosretninger er velkommen til å besøke tempelet så lenge som de behandler stedet og tempelet med respekt.

Tempelet ble oppført av *London Buddhist Temple Foundation* i 1965, under beskyttelse av kong Rama IX av Thailand, og har siden vært under beskyttelse av det thailandske kongehuset. Tempelet var opprinnelig lokalisert i Christ Church Road i Richmond upon Thames i det sørlige London. Det ble flyttet til sin nåværende beliggenhet i Calonne Road, Wimbledon Parkside, i 1976.

Den 30. oktober 1982 ble det reist en *Ubosot*, en bygning for tempelseremonier etter thailandsk stil. Dette gjorde formelt Wat Buddhapadipa til et tempel som følger thailandsk tradisjon, og det eneste i Europa.

Litteratur
----------

* Sandra Cate: *Making Merit, Making Art: A Thai Temple in Wimbledon* (2003) University of Hawai'i Press ISBN 0-8248-2357-5

Eksterne lenker
---------------

* Tempelets hjemmeside
**Giuseppe Domenichelli** (født 31. juli 1887, død 13. mars 1955) var en italiensk sportsutøver som deltok i de olympiske leker både i 1912 i Stockholm og i 1920 i Antwerpen.

Domenichelli ble olympisk mester i turn i OL 1912 i Stockholm. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp foran Ungarn. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag.

Åtte år senere, i OL 1920 i Antwerpen vant han sin andre olympiske gullmedalje. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp med 359,855 poeng foran Belgia (346,765) og Frankrike (340,010). Det var 120 turnere fra fem nasjoner på fem lag som deltok i konkurransen som ble gjennomført 23. og 24. august 1920.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Gull **Gull** i turn, mangekamp lagkonkurranse (Italia)
* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Gull **Gull** i turn, mangekamp lagkonkurranse (Italia)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Giuseppe Domenichelli – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Giuseppe Domenichelli – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Giuseppe Domenichelli – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (it) Giuseppe Domenichelli – Italias olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Lerkendal stadion i Trondheim i flomlys under kampen mellom Rosenborg Ballklub og Chelsea FC 28. november 2007. Foto: Mark Freeman 
Det årlige verdenscuprennet i slalåm i Schladming har vært arrangert som flomlysrenn siden 1997.
**Flomlys** en er sterk, bredstrålet kunstig belysning, som ofte benyttes for å belyse store og/eller utendørs idrettsarenaer mens et idrettsarrangement blir avviklet under dårlige lysforhold. På toppnivå i mange profesjonelle idretter er det et krav at et stadion må ha flomlys for å muliggjøre avvikling av kamper utenom dagtid. Ettermiddags- og kveldskamper passer ofte bedre for publikum som har jobb eller andre forpliktelser på dagtid. Den viktigste motivasjonen for dette er TV-markedsføring, spesielt i idretter som fotball som er avhengige av penger fra TV-rettigheter for å finansiere sin sport. 

I England ble de første forsøkene med flombelyste fotballkamper gjort på banen Bramall Lane i Sheffield i 1878. Den første flombelyste ligakampen i England fant imidlertid sted først 22. februar 1956 på Fratton Park i Portsmouth, i en kamp mellom Portsmouth og Newcastle United.

UEFA stiller krav til at et fotballstadion i kategori fire skal ha flomlys som gir banen en belysningsstyrke på minst 1 400 lux.

Referanser
----------

1. ↑  THE history - Geschichte Arkivert 1. februar 2016 hos Wayback Machine.. *www.wsvschladming.at*. Besøkt 26. januar 2016
2. ↑  «UEFA Stadium Infrastructure Regulations Edition 2010» (PDF). UEFA. mars 2010. s. 13. Besøkt 27. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Flomlys - en viktig forutsetning. fotball.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Boris Pavlovitsj Teresjtsjuk**  (russisk: Борис Павлович Терещук; født 18. mars 1945 i Kiev i nåværende Ukraina) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by.

Teresjtsjuk ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for menn foran Japan og Tsjekkoslovakia. Det ble spilt en enkeltserie med ti lag. Sovjetunionen vant ni og tapte en kamp. Teresjtsjuk spilte åtte kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1968 Mexicos flagg Mexico by - Gull **Gull** i volleyball menn Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Boris Teresjtsjuk – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Boris Teresjtsjuk – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Boris Teresjtsjuk – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Boris Teresjtsjuk – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Adolf av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Nordborg** (tysk: *Johann Adolf*) (født 15. september 1576, død 21. februar 1624) var en av de mange avdelte sønderborgske hertuger. Han var første hertug av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Nordborg fra 1622 til 1624.

Biografi
--------

Hans Adolf ble født som syvende barn og femte sønn av hertug Hans den yngre i hans første ekteskap med Elisabeth av Braunschweig-Grubenhagen. 

Han ble oppdratt hos sin morbror hertug Philipp II av Braunschweig-Grubenhagen (1533–1596) på Katlenburg og Hertzberg. Etter at denne døde i 1596 dro han sammen med sin søster Marie – som også hadde oppholdt seg hos onkelen – tilbake til Sønderborg våren samme år. Samme år reiste han med foreldrene til København for å delta i kroningen av Christian IV av Danmark og Norge.

I 1597 la han sammen med juristen Bernhard Tegge ut på en studiereise gjennom Tyskland, Italia, Sicilia og Malta. I 1599 reiste han ut igjen, denne gang sammen med den adelige Henrik Lange til Holland, England og Frankrike. I 1600 vendte han tilbake til Nederlandene hvor han kjempet under Morits av Oranien. Samme år reiste han over Norge og Sverige til Livland, hvor han deltok i den Den polsk-svenske krigen. I 1601 ble han forfremmet til oberst, og da kong Carl IX trakk seg tilbake til Sverige, ble Hans Adolf også i en kort periode guvernør over hele Svensk Livland.

Forlovelse
----------

I 1603 reiste han over Pommern til Wien og Esztergom for i østerriksk tjeneste å kjempe mot tyrkerne, men vendte tilbake til Pommern for å gifte seg med Hedvig Maria (1579–1606) – en datter av hertug Ernst Ludwig av Pommern-Wolgast (1545–1592). Den 15. mars 1604 ga hun sitt ja, men Hans Adolfs far ga først sitt tilsagn i 1605 med henblikk på giftemål året etter. Den 16. april 1606 døde Hedvig Maria før bryllupet var stått.

I 1609 trådte han igjen i svensk krigstjeneste i ca. et år. I de følgende år flakket han rundt mellom forskjellige slektningers hoff, inntil han ved farens død i 1622 tiltrådte sin arv: Nordborg med Als Nørre Herred og Ballegård i Sundeved. Han ble dermed den første hertug av denne linje.

Hans Adolf døde den 21. februar 1624 i Nordborg, og ble bisatt den 5. mai 1624 i gravkapellet på Sønderborg slott. Han ble etterfulgt av broren Frederik.

Referanser
----------

1. 1 2   The Peerage, oppført som Johann Adolf Herzog von Schleswig-Holstein-Sonderburg in Norburg, The Peerage person ID p575.htm#i5743, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Dansk biografisk leksikon, oppført som Hans Adolf, Dansk Biografisk Leksikon-ID Hans\_Adolf[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  *Johann Adolf II*, Allgemeine encyklopädie der wissenschaften und künste, F.A. Brockhaus, 1841, s. 56
4. ↑  *Archiv für Staats- und Kirchengeschichte der Herzogthümer Schleswig, Holstein, Lauenburg und der angrenzenden Länder und Städte*, 2. Altona, 1834, s. 435
5. ↑  Jensen, Jørgen Steen: *Hertug Hans den Yngre*, Historisk Samfund for Als og Sundeved, 1971, s. 22

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
**Hans Allum** (født 1777 i Botne, død 1848 i Arendal) var en norsk lærer og forfatter. Sin skolegang fikk han ved det en kort tid eksisterende lærerseminariet i Tønsberg, under pastor Gunder Langberg. Han var en tid klokker i Skoger, senere privatlærer i Arendal. Sammen med Hans Hanson skrev han en av de første kokebøkene i Norge, for øvrig med alle oppskriftene på vers. Han skrev også viser på vestfolddialekt, og fikk trykt en del vers i «Det norske Nationalblad».

Henrik Wergeland skrev et satirisk dikt om ham, «Den udødelige Hans Allum», som stod på trykk i «Morgenbladet» 24. juli 1834. Første strofe:

Du var meer rigt, mit Fødeland,
end Jeg og Mange vidste.
Thi uden Tab for Dig Du kan
jo selv en Allum miste.

Verker
------

* *Antikritisk Bidrag eller Strøtanker over Hr. Procurator Debes's kritiske Bemærkninger, forsaavidt deri er talt om Bønderfolk, Seminarister, og dermed forbundne Gjenstande* (Christiania, 1809)
* *Gjæringen eller Alvor og Skjemt, et satirisk Digt* (Drammen, 1817)
* *Norsk Huusholdningsbog* (1833)

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon ved Ivar Aasen-tunet
* Visen «Akkedas mellom Mann aa Kjæring»
* (no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Hans Allum

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Drammen byleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
Wat spises med brødet, uten bestikk
**Wat**, **wet**, eller **wot** (amharisk ወጥ *weṭ*), kjent som **tsebhi** på tigrinja (ጸብሒ *ṣebḥī*) er en etiopisk og eritreisk matrett. Det er en mellomting mellom en stuing og en curry, der grunnlaget er løk som stekes sakte sammen med andre ingredienser som kan være andre grønnsaker, linser, bønner og fisk eller kjøtt. Krydderblandingen berbere er vanligvis en ingrediens, sammen med en form for klarnet smør som kalles niter kibbeh.

Wat spises ofte med surdeigsbrødet injera. En variant er *doro wat*, laget med kylling og hardkokte egg.

Referanser
----------

1. 1 2  Niki Kopcke: «Ethiopian recipes from Mazi Mas: ‘We like to eat! Slowly, with family’» i *The Guardian* 5. november 2015
2. 1 2  «Katharine Shilcutt: «Here, eat this: A beginner's guide to Ethiopian cuisine» i *Houston Press* 14. mai 2013». Arkivert fra originalen 18. november 2015. Besøkt 17. november 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas
 |
**Wat Phnom** (khmer: វត្តភ្នំ) («Fjelltempel») er et buddhistisk tempel (wat) i Phnom Penh, Kambodsja, bygget i 1373. Med en høyde på 27 meter er det den høyeste religiøse bygningen i byen. Tempelet har også gitt navn til byen det befinner seg i.

Historie
--------

Legenden forteller at Daun Penh, en rik enke, fant et stort Koki tre i elva. Inne i treet fant hun fire bronsestatuer av  Buddha. Lady Penh fikk oppført en liten helligdom på en kunstig ås for å beskytte de hellige statuene. Etter hvert ble dette et hellig område og helligdom der folk ville komme for å be.

Et beretning om opprettelsen av Wat Phnom antyder at kong Ponhea Yat bygget helligdommen (vihear) da han flyttet sin hovedstad fra Angkor til Phnom Penh i 1432. Den fremtredende stupaen umiddelbart vest for helligdommen inneholder asken av kongen og hans familie.

Wat Phnom er sentrum for den kambodsjanske nyttårsfeiringen og feiringen av Pchum Ben.

Arkitektur
----------

Tempelet har gjennomgått flere ombygginger i det 19. århundre og i 1926. Interiøret har et sentralt alterkompleks med en stor bronsestatue av en sittende Buddha omgitt av andre statuer, blomster, lys og elementer av hengivenhet og tilbedelse. Veggene er dekket med veggmalerier, mange av disse forteller historier om Buddhas tidligere reinkarnasjoner før han ble opplyst. Det er også veggmalerier med historier fra Reamker, Khmerversjonen av Ramayana. De nyere veggmaleriene i de nederste lagene er mer balansert, tradisjonelle og moderne.

I det sørvestlige hjørnet av Vihear og stupaen, er en liten helligdom dedikert til Daun Penh.

* Wat Phnom sett forfraWat Phnom sett forfra
* Helligdom utenfor Wat PhnomHelligdom utenfor Wat Phnom

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wat Phnom – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata