recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
The King's School i Canterbury antas å være verdens eldste kostskole, antatt etablert i 597
En **kostskole** eller **pensjonatskole** er en utdannelsesinstitusjon hvor noen eller alle elevene både blir undervist og bor. Særlig i Storbritannia er det en rekke kostskoler, og elevene har ofte en bakgrunn fra øvre middelklasse eller overklassen. Hvor lenge elevene går på en kostskole varierer sterkt, fra ett til tolv år, men fem til ni år er det vanligste.

Norge
-----

Det nærmeste man i Norge kommer kostskole er internatskole, men internatskoler er som regel offentlig støttet, tar imot elever med all slags bakgrunn og er ofte etablert grunnet lang skolevei.

I Norge var dette på 1900-tallet en skoleform brukt av både folkehøgskoler, bibelskoler og landsgymnas (1916-1964).

Etter en del skolereformer i det offentlige skoleverket, er det nesten bare private internatskoler igjen. Disse drives ofte av ideelle eller religiøse organisasjoner. Blant disse er Red Cross Nordic United World College i Fjaler i Sunnfjord, skolen tar opp elever fra hele verden basert på meritt.

I Norge ble det opprettet statlige internatskoler i Finnmark fra 1905. De første kom på steder mot grensen til Finland. Også kommunale internatskoler kom etter hvert i gang. Hjørundfjord kommune i Møre og Romsdal bygde Stafset skule som ble startet i 1915 og nedlagt i 1949.

Storbritannia
-------------

I England kalles mange av de mest prestisjefylte private kostskolene paradoksalt nok for «Public Schools»; det er her tale om "public" i betydningen uavhengig av andre interesser. Et annet navn er «Independent school» (uavhengig skole). Blant de mest kjente av disse er Eton College og Harrow School i London, og Winchester College i Hampshire. På slutten av 1900-tallet var det i alt nesten 800 kostskoler, og disse utdannet omkring en prosent av alle barn i Storbritannia.

Fiksjon
-------

Fra litteratur og film i Norge er *Langåsen pensjonatskole* kjent fra Stompa-serien. Denne serien var en bearbeidelse av engelske bøker, litterære skildringer av kostskolemiljøer er kjent fra 1800-tallet (Tom Brown's School Days (en) av Thomas Hughes) og inn i 2000-årene (Harry Potter-bøkene av J. K. Rowling)

Referanser
----------

1. ↑  «Nasjonalbiblioteket». *www.nb.no*. Besøkt 10. mai 2021.
2. ↑  Department of Health. (1998). Caring for Children away from Home. Chichester: Wiley and Son

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Juraj II. Drašković Trakošćanski** (ungarsk:**György Draskovics de Trakostyán**;født 5. februar 1525 i Bilina i det som nå er Kroatia, død 31. januar 1587 i Wien i Østerrike) var en kroatisk biskop og en av Den katolske kirkes kardinaler.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Juraj Drašković stammet fra den kroatiske adelsfamilie Drašković. Faren var Bartol Drašković (\* ca.1500; † 1538), en lavadelsmann fra sørlige del av Kroatia. Moren Ana *neé* Utješinović, født i Kamičak, var søster av kardinalen og statsmannen *Juraj Utješinović Martinušević*, beddre kjent som György Martinuzzi.

### Prest

Han utdannet til prest i Kraków, Wien, Bologna og til slutt i Roma. Han gjorde en god karriere som prest og bidrog med en anselig del til familiens rikdommer.

### Biskop, visekonge

Han var biskop av Pécs i Ungarn i 1557, og var som sådan en av Ungarns sendebud ved Tridentinerkonsilet (1545–1563). I år 1563 ble han forflyttet til bispestolen i Zagreb, og i år 1576 ble hans Kroatias *ban* (visekonge). Senere ble han biskop av Győr (Ungarn) og til slutt, i 1586, erkebiskop av Kalocsa-Bács.

Under sin regjering som *ban* var den politiske og sosiale situasjon i Kroatia svørt komplisert, med invasjon fra det osmanske rikes styrker, konflikter innen adelsstanden, protestantisk fremmars, og bondeoppstander. György Draskovics viste seg som både en klok teolog og dyktig politiker, var alltid på rett sted til rett tid, og løste de fleste av vanskelighetene.

### Kardinal

Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1585 av pave Sixtus V. Han ble da også riksstattholder av Ungarn. Han dro aldri til Roma for å få sin røde kardinalshatt og bli tildelt en tittelkirke.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Juraj Drašković von Trakošćan, www.biolex.ios-regensburg.de[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Hrvatska enciklopedija, Hrvatska enciklopedija-ID 16194, oppført som Juraj II. Drašković[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Proleksis Encyclopedia, oppført som Juraj II. Drašković, Proleksis enciklopedija ID 18465[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Croatian Biographical Lexicon, oppført som Juraj II Drašković, Hrvatski biografski leksikon ID 5368[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Catholic-Hierarchy **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**György Kárpáti** (født 23. juni 1935 i Budapest, død 17. juni 2020) var en ungarsk vannpolospiller som deltok i flere olympiske leker; 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo.

Kárpáti ble olympisk mester i vannpolo under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det ungarske laget som vant vannpoloturneringen. Ungarns resultat i finalerunden: 2-2 mot Jugoslavia, 7-2 over Italia og 4-0 over USA. Ungarn og Jugoslavia fikk begge 5 poeng men Ungarn vant på bedre målforskjell, 13-4 mot Jugoslavias 9-5. Det var 21 lag som deltok i vannpoloturneringen som ble avviklet 25. juli til 2. august 1952. Kárpáti spilte fem kamper og scoret fire mål. 

Fire år senere, under OL 1956 i Melbourne, vant han sin andre olympiske gullmedalje i vannpolo. Det ungarske laget vant alle fem kampene i finalerunden som besto av seks lag. Ungarn fikk ti poeng og sølvvinnerne Jugoslavia sju. Kárpáti spilte seks kamper i OL-turneringen og scoret minst seks mål.

Han vant sin tredje olympiske mestertittel under sommer-OL 1964 i Tokyo. Han scoret fire mål i vannpoloturnering på de seks kampene han spilte.

Kárpáti var også med under sommer-OL 1960 i Roma og vant en bronsemedalje med det ungarske vannpololaget. Han spilte fire kamper og scoret fire mål.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Finlands flagg Helsingfors - Gull **Gull** i vannpolo, Ungarns flagg Ungarn
* 1956 Australias flagg Melbourne - Gull **Gull** i vannpolo, Ungarns flagg Ungarn
* 1964 Japans flagg Tokyo - Gull **Gull** i vannpolo, Ungarns flagg Ungarn
* 1960 Italias flagg Roma - Bronse Bronse i vannpolo, Ungarns flagg Ungarn

Referanser
----------

1. ↑   www.si.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   fedona.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Hungary mourns Olympic legends Gyorgy Karpati and Tibor Benedek». *www.fina.org*. 18. juni 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) György Kárpáti – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) György Kárpáti – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) György Kárpáti – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) György Kárpáti – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (hu) György Kárpáti – Ungarns olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) György Kárpáti – FINA Rediger på Wikidata

* (en) György Kárpáti – Swimming Hall of Fame Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
Det gamle brenneriet huser i dag bl.a. Vitensenteret Innlandet. Foto: Øyvind Holmstad 
Det sirlige bedriftsemblemet pryder fremdeles fasaden
**Holmen Brænderi** er et tidligere brenneri på Gjøvik. I 1854 danna bønder fra bygdene rundt Gjøvik, Vardal, Toten, Nes og Ringsaker, et andelslag for å bygge et potetbrenneri. De valgte ei tomt på Holmen ved Hunnselva, en plass under storgarden Hunn. Drifta kom i gang i 1857, fire år før Gjøvik fikk kjøpstadsrettigheter. Holmen ble det største brenneriet på vestsida av Mjøsa. 

Holmen var først et reint potetbrenneri, men virksomheten ble snart utvida med et oksefjøs. På det meste var det 300 dyr på båsen. Oksene ble fora med den næringsrike dranken fra brenneriet. Oksefjøset ble revet ca. 1940. Det ble også bygd ei ny mølle, som brant i 1882. Da ble det oppført ei ny mursteinsmølle med 6 kverner. Den står fremdeles, men har fått nye funksjoner. Holmen Brænderi bygde seinere kornsiloen på Gjøvik. 

Eierne av garden Hunn fikk økonomiske vansker, og eiendommen ble i 1880 solgt til Holmen Brænderi. Dermed ble firmaet også eier av store deler av bygrunnen i Gjøvik. På denne tida var sakfører Johan Castberg, den landskjente sosialpolitikeren, brenneriets juridiske rådgiver.

Nye aksjonærer danna AS Holmen Brænderi i 1902. Disse starta også opp *Gjøvik Mineralvandsfabrik* i brenneriets lokaler. Bygningsmassen ble samtidig utvida med potetmjølfabrikk og noe seinere med et potettørkeri. I 1928 starta også produksjon og omsetning av øl. Da Vinmonopolet kom i 1922, fortsatte Holmen å produsere råsprit, mens polet foredla den videre. I 1946 ble en administrasjonsbolig oppført nord for brenneriet. 

I 1963 flytta produksjonen av potetmos til ei ny tomt på Mjøsstranda, og spritproduksjon og annen virksomhet kom etter i 1967. *Norsk Potetindustri* overtok firmaet i 1982 og endra navnet til *Hoff Norsk Potetindustri* i 2001. De gamle lokalene stod tomme i mange år. På 1990-tallet flytta imidlertid det nye Gjøvik Glassverk inn. Innlandets vitensenter ble stifta i 2003 og offisielt åpna på Holmen i 2007. I 2007 flytta også Mjøsmuseet deler av sin virksomhet til nyoppussa lokaler i det gamle brenneriet. Adressen er Brennerigata 1.

Kilder
------

* Mjøsmuseets artikkel om Holmen Brænderi

Eksterne lenker
---------------

* Arkivet etter Holmen Brænderi
| Artikkelen inngår i serien om
**Aksjeanalyse** |
| --- |
|  |
| **Lønnsomhet** |
| Resultatmargin
Driftsmargin |
| **Avkastning** |
| Egenkapitalavkastning
Resultat per aksje (EPS) |
| **Verdisetting** |
| Price/Earnings (P/E)
Price/Sales (P/S) |

P/S er en forkortelse for Price/Sales, og viser forholdet mellom en bedrifts markedsverdi/aksjekurs og omsetning.

Det finnes to måter for å regne ut P/S:

* Dividere aksjekurs på omsetning per aksje
* Dividere markedsverdien på samlet omsetning

{\displaystyle P/S={\frac {\text{Aksjekurs}}{\text{Omsetning per aksje}}}={\frac {\text{Markedsverdi}}{\text{Omsetning}}}}

Anvendelse
----------

Price/Sales-forholdet kan variere sterkt fra bransje til bransje. Det er derfor nyttig kun for sammenligning av forholdsvis like bedrifter, eller sammenligne en bedrift med egne historiske år. Fordi P/S ikke tar hensyn til noen utgifter, som varekostnader, renter og skatt, er nytteverdien av P/S egentlig svært begrenset.

For eksempel vil en dagligvareforretning gjerne gjøre det bra på P/S, da den vil ha stor omsetning. Men da resultatmarginen i denne bransjen som oftest ligger på noen få prosent, kan dette høye tallet bli direkte villedende.

Eksempel
--------

### Byggma

Aksjekurs Byggma: 96 kr  

Gj.snittlig ant. utestående aksjer: 9 442 395  

Markedsverdi: 906 469 920 kr

**Resultat Konsern**  
(NOK 1000)| Salgsinntekter | 1 482 904 |
| Driftsresultat | 322 181 |
| Resultat før skatt | 302 922 |
| Årsresultat | 222 769 |

Omsetning pr. aksje: 157,05 kr

  

{\displaystyle P/S={\frac {96}{157,05}}={\frac {906\ 469}{1\ 482\ 904}}={\underline {\underline {0,61}}}}

Referanser
----------

1. 1 2 3  Børs24 Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine. 16.08.07
2. ↑  Byggma Årsrapport 2006, s. 22
**«Sugar Town»** er en amerikansk sang med melodi og tekst av Lee Hazlewood. Frank Sinatras datter, Nancy Sinatra, spilte den inn på singlen Reprise Records 0527. Sangen ble arrangert av Billy Strange. Den var med i TV-specialen *Movin' with Nancy* (1967), med Nancy Sinatra i hovedrollen, og ble utgitt på hjemmevideo i 2000.

B-siden var «Summer Wine», også skrevet av Hazelwood. Sinatra fremførte sangen i en populær duett med ham.

Coverversjoner
--------------

* «Sugar Town» forekom i Gus van Sants film *Even Cowgirls Get the Blues* (1993), selv om den ikke var med på det offisielle soundtrackalbumet.
* Den ble fremført av Zooey Deschanel i en karaokescene i filmen *(500) Days of Summer* og var med som bonusspor på soundtracket.
* Sangen var med i episoden *Pandora* av TV-serien *Skins*.

Norsk versjon
-------------

Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Solskinnssang»

### Innspilling

* Kirsti Sparboe og Benny Borg, Nilsmen. Innspilt på singlen Triola TN 519 i 1968.

Listeplasseringer
-----------------

«Sugar Town» lå som høyest på en femteplass på Billboard Hot 100-listen i november 1966 og på førsteplassen på Billboard Easy Listening-listen i januar 1967.

Referanser
----------

1. ↑  Nancy Sinatra (2000): *Movin' with Nancy*. [Song listing]. Chatsworth, CA: Image Entertainment
2. ↑  Whitburn, Joel (2002): *Top Adult Contemporary. 1961-2002*, Record Research, s. 224
**FLK «Willem Barendsz» (I)** var det første nederlandske flytende hvalkokeriet. Det ble benyttet på ni hvalfangstekspedisjoner mellom 1946 og 1955 i Sørishavet for selskapet Nederlandsche Maatschappij voor de Walvischvaart (NMW), et selskap kontrollert av skipsmeglerfirmaet Vinke & Co i Amsterdam.

Skipet var opprinnelig et tankskip, bygget i 1931 under navnet «Pan Gothia» på 10 409 brt ved Götaverken. I 1945 kjøpte NMW skipet for å bygge det om til flytende hvalkokeri ved de nederlandske verftene Amsterdamsche Droogdok Maatschappij og Nederlandsche Dok en Scheepsbouw Maatschappij. Skipet ble utstyrt med opphalingsslipp, og etter ombyggingen var ny tonnasje 10 635 brt.

«Bloemendael» i 1960
«Willem Barendsz» (I) begynte fangst 17. desember 1946, og var tilbake i Amsterdam 21. mai 1947 etter første sesong.

I 1951 bestilte selskapet et nytt hvalkokeri, og sesongen 1954/55 ble den siste for «Willem Barendsz» (I). Etter fullføringen av det nye skipet, FLK «Willem Barendsz» (II), ble det gamle skipet omdøpt «Bloemendael». Deretter ble hun fram til 1960 benyttet som transportskip for NMW.

I juni 1960 ble skipet solgt til Nitto Hogei KK i Tokyo og omdøpt «Nitto Maru». I 1964 ble hun videresolgt til Nippon Suisan KK og omdøpt «Nichiei Maru». I september 1966 ble hun sendt til Aioi for opphugging.

FLK «Willem Barendsz» er oppkalt etter den frisisk-nederlandske sjøfareren og oppdageren Willem Barents (1549–1597).

Se også
-------

* Liste over flytende hvalkokerier

Eksterne lenker
---------------

* (en) Willem Barendsz (ship, 1931) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) FLK Willem Barendsz – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen Rediger på Wikidata
* Willem Barendsz Groninger Kustvaart
* ID 5525390 Miramar Ship Index
*Le Gavroche* i London
*Waterside Inn* i Bray
**Michel Roux** (født 19. april 1941 i Charolles i Saône-et-Loire i Frankrike, død 12. mars 2020 i Bray i Berkshire i Storbritannia) var en franskfødt kokk og restauranteier virksom i Storbritannia.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Roux ble født i departementet Saône-et-Loire, der familien bodde i et rom over bestefarens *charcuterie* (en delikatesseforretnings spesialisert på kjøttprodukter)[]. Han flyttet til Paris med foreldrene etter den andre verdenskrig. Der etablerte de en delikatessebutikk.

### Karriere

I en alder av 14 år begynte Roux som konditor.[] Senere fulgte han i sin eldre bror Alberts fotspor for å begynne som kokk. I 1967 åpnet brødrene sin første restaurant i London, Le Gavroche. Til åpningen kom celebriteter som Charlie Chaplin og Ava Gardner. Den påfølgende uken lot Chaplin seg kjøre tvers over byen slik at han skulle kunne innta sine måltider der. La Gavroche ble den første restauranten i Storbritannia som fikk én, to og deretter tre Michelin-stjerner. 

I 1972 åpnet brødrene restauranten Waterside Inn i Bray i Berkshire. 

Roux ble tildelt utmerkelsen Meilleur Ouvrier de France i 1976 og i 2002 ble brødrene utnevnt til offiserer av Order of the British Empire. De mottok også Award of Excellence fra The International Center i New York. I en undersøkelse i 2003 ble Michel og hans bror Albert kåret til de mest innflytelsesrike kokkene i Storbritannia.[]

Roux døde i sitt hjem i Bray 12. mars 2020 etter lengre tids sykdom.

Referanser
----------

1. ↑   www.leparisien.fr[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   fichier des personnes décédées[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Babelio, oppført som Michel Roux (II), Babelio forfatter-ID 373879[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.starchefs.com[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   online.wsj.com[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   www.bbc.com[Hentet fra Wikidata]
8. ↑  «Observer classic». *The Observer*. 12. mai 2002. Besøkt 19. august 2012.
9. ↑  Elisabeth Dalseg (12. mars 2020). «Kokkelegende har gått bort». *Dagbladet*. Besøkt 12. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Michel Roux (French chef) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Michel Roux på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) 'I love ze souffle, eet reminds me of ze boobs of ze woman', *The Observer*, søndag 11. juli 2004

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Massevirkningsloven** eller **Guldberg-Waages lov** er en lov som for en reversibel kjemisk reaksjon gir sammenhengen mellom reaktantenes aktiviteter ved kjemisk likevekt. Massevirkningsloven ble formulert i 1864 av de to norske kjemikerne Cato Guldberg og Peter Waage som arbeidet ved Kjemisk institutt, Det Kongelige Frederiks Universitet (dagens UiO).

Matematisk
----------

Massevirkningsloven kan brukes til å beregne konsentrasjoner av reagerende stoffer og produkter i en reaksjon ved likevekt. Den uttrykkes matematisk som en generell formel:

{\displaystyle K=\prod \_{i=1}^{n}a\_{i}^{{\nu }\_{i}}.}
der

* *K* = reaksjonens likevektskonstant;
* *a* = de forskjellige reaktantenes aktivitet, lik deres konsentrasjon dersom aktivitetskoeffisienten er 1;
* *ν* = den støkiometriske koeffisienten, med positivt fortegn for reaksjonsprodukter og negativt fortegn for reagenser.

Eksempel: Vann
--------------

En kjent likevektsreaksjon er vannets autoprotolyse: 2H2O ↔ OH- + H3O+. Da gjelder, uttrykt ved konsentrasjoner:

{\displaystyle K={\frac {[{\rm {OH}}^{-}][{\rm {H\_{3}O}}^{+}]}{[{\rm {H\_{2}O}}]^{2}}}.}
Ettersom vannkonsentrasjonen er praktisk talt konstant, definerer man vannkonstanten *Kw* = [OH-]·[H+] = 10-14 ved 25 °C. I rent vann finnes det like mange hydraterte protoner som hydroksidioner, slik at deres konsentrasjoner er 10-7 og pH er 7,0. Massevirkningsloven sier at konsentrasjonen av hydroksidioner minsker proporsjonalt når man tilsetter en syre; pH + pOH = 14 (ved 25 °C).

Annet
-----

Den høyeste forskningsprisen innen kjemiforskning i Norge har navn etter Massevirkningsloven: *Norsk Kjemisk Selskaps medalje til minne om Guldberg og Waages massevirkningslov*.

Postverket ga ut frimerkene NK. 551 (35 øre) og NK. 552 (55 øre) den 11. mars 1964 i anledning hundreårsjubileet for loven. Frimerkene viser et dobbeltportrett av Guldberg og Waage.

Referanser
----------

1. ↑  «Guldberg-Waage-dagen 11. mars 2014» Arkivert 7. januar 2014 hos Wayback Machine. *Norsk kjemisk selskap*
2. ↑  «Massevirkningsloven», Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet. Sitat: «...ved en gitt temperatur er hastigheten på en kjemisk reaksjon direkte proporsjonal med den aktive massen av reaktanter.»
3. ↑  Tildeling av Norsk Kjemisk Selskaps medalje til minne om Guldberg og Waages massevirkningslov til tidl. forskningsdirektør Arne Berg Arkivert 2014-01-07, hos Wayback Machine. (PDF)

Eksterne lenker
---------------

* Vivi Ringnes: «Cato Maximillian Guldberg», Viten.no
* *Kjemiens grunnlov er norsk og fyller 150 år* kronikk av Einar Uggerud i Aftenposten

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Tidlig i 2019 ble mer enn 90 % av verdens 13 865 atomvåpen kontrollert av Russland og USA.
**Masseødeleggelsesvåpen** er ikke-konvensjonelle våpen som har evnen til å medføre store, ukontrollerbare tap. Begrepet ble formentlig brukt første gang i 1937 med referanse til masseødeleggelsen av Guernica i Spania ved luftbombing. Deretter ble det brukt om bombingen av Hiroshima og Nagasaki. Under den kalde krigen endret begrepet betydning og ble kun brukt om såkalte ikke-konvensjonelle våpen. Under opptakten til invasjonen av Irak i 2003 fikk begrepet stor utbredelse og ble flittig anvendt i pressen.

Betegnelsen masseødeleggelsesvåpen anvendes vanligvis primært blant sivilister. I militær terminologi anvendes i stedet begrepet CBRN-våpen. CBRN er en engelsk forkortelse for *chemical, biological, radiological, nuclear* (norsk: kjemiske, biologiske, radioaktive og nukleære). CBRN er således en militær betegnelse for alle typer masseødeleggelsesvåpen eller kampstoffer som anvender ett eller flere av de fire elementene. CBRN er en nyere betegnelse, som delvis har avløst norsk og NATOs eldre betegnelser ABC (*atomic, biological, chemical*) og den senere NBC (*nuclear, biological, chemical*). 

Forkortelsen NBC-våpen (på norsk: nukleære, biologiske og kjemiske våpen) ble introdusert etter oppfinnelsen av hydrogenbomben, som ikke er en atombombe, men et nukleært våpen, da det anvender isotoper av hydrogen som fusjonsmateriale. CBRN inkluderer, til forskjell fra de eldre betegnelsene, radiologiske våpen, som er våpen som er konstruert til å spre radioaktivt materiale uten en egentlig fisjon. En såkalt skitten bombe er nettopp en sådan type radiologisk våpen, hvor det radioaktive stoffet spres ved hjelp av konvensjonelt sprengstoff – det er altså ikke tale om en egentlig atombombe i alminnelig forstand.

Det tales i blant også om *CBRN-hendelser.* Dette omfatter både egentlige kamphandlinger, men også hendelser som har karakter av, og kan ha samme følgeskader som, egentlige kamphandlinger begått med våpen innenfor ovenstående kategorier, men som er å betrakte som uhell. Begrepet kalles også ROTA (*r**eleases other than attack*).

Referanser
----------

1. ↑  «Global Nuclear Arsenal Declines, But Future Cuts Uncertain Amid U.S.-Russia Tensions». *Radio Free Europe/Radio Liberty*. 17. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Masseødeleggelsesvåpen i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** HDS **·** NDL **·** NKC
 |
Denne artikkelen omhandler det norske historiske departementet.  For det russiske departementet, se Politidepartementet (Russland).
**Politidepartementet** var et departement i Norge under andre verdenskrig. Det ble opprettet 25. september 1940 i forbindelse med utnevnelsen av rikskommissær Josef Terbovens kommissariske statsråder. Departementet ble opprettet på grunnlag av enheter utskilt fra Justis- og politidepartementet, som dermed skiftet navn til bare Justisdepartementet. Det opphørte som eget department 8. mai 1945, da ansvaret for politisaker gikk tilbake til Justis- og politidepartementet.

Departementet kom som et følge av et tysk krav og Jonas Lie ble satt til å ledet dette. Mer enn noen andre departement ble dette satt under innflytelse av den tyske okkupasjonsmakten, og allerede måneden etter opprettelsen fikk Lie direktiv fra Wilhelm Rediess om at det norske politiet skulle stå under rikskommissærens ledelse.

Tyskerne ønsket at det norske politiet skulle være organisert etter mønster av det tyske politiet, som hadde blitt sterkt sentralisert etter 1933, og hvor det dermed ble en sterkere sentral styring på bekostning av den enkelte politimesters mer selvstendige stilling. Videre ønsket både Lie og tyskerne at politiet ble utvidet. Denne ekspansjonen avspeilet seg også i departementet, da bemanningen opprinnelig var på rundt 30 stillinger, mot 182 mot slutten av krigen.

Fra 1. juli 1941 ble departementet delt i to avdelinger, *Avdelingen for ordenspolitiet* og *Avdelingen for sikkerhetspolitiet*, tilsvarende den tyske organiseringen. Avdelingslederne rapporterte direkte til Lie, og de hadde tittel av generalmajor i politiet.

Under *Avdelingen for ordenspolitiet* sorterte politimestrene, alle mindre politikamre og pris- og rasjoneringspolitiet. Under *avdelingen for Sikkerhetspolitiet* lå kriminalpolitiet, senere også Statspolitiet, herunder også Grensepolitiet, som også hadde sin ledelse utenfor departementet. I 1944 ble Statspolitiet og Grensepolitiet flyttet inn i departementet som nå fikk en egen avdeling for statspoliti, grense- og fremmedkontroll.

Departementet hadde medlemmer av Nasjonal Samling (NS) i de fleste ledende stillingene, og en høy andel NS-medlemmer blant tjenestemennene, men ikke alle avdelinger var like NS-dominerte.

Kilder
------

* Politidepartementet, artikkel hos Store norske leksikon
* Norsk politi under 2. verdenskrig, artikkel hos Norgeshistorie.no

Portal: Andre verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Forvaltningsdatabasen
 |
**Brødrene Ravnå** er kjent for mange grammofonplater og kassetter med frikirkelige bedehussanger, utgitt i årene 1957-2000. De sang inn 101 sanger, 16 av dem ble innspilt to ganger. Det startet med 78-plater og sluttet med en CD, med en serie EP og LP mellom dette. Det foreligger flere kassetter, med eller uten tilhørende LP. Kilde for sangtekster var i mer enn halparten av tilfellene Peter Ravnås (1957) sangbok. Utgivere av brødrene Ravnås plater og kassetter var for det meste Norsk Grammofonkompani og Golden Voice.

De to brødrene var Ole Ravnå (1923–2001) og Kåre Ravnå (1924–2006). Deres foreldre var Peter Ravnå (1882–1967) og Jensine Ravnå (1903–1988). Peter Ravnå var fra Ravnå (Ravnåga) ved Langvatnet nordvest for Mo i Rana. Han var frikirkeforstander på Tverlandet og i Skjerstad og Fauske kommune. Jensine var fra Salangen.

Ole ble født i Salangen 17. april 1923, og døde i Ålesund 28. mars 2001. Kåre ble født på Ilstad på Tverlandet 11. september 1924, og døde i Stavern 2. mars 2006. Begge vokste opp på Godøynes på Tverlandet i Bodin kommune fra 1925. De begynte sin reisevirksomhet som evangelister for Frikirken i 1943. Ole virket bl.a. i Mo i Rana og i Ålesund. Kåre virket bl.a. på Sortland, i Levanger og på Ørsta. Begge var til tider frikirkeforstandere. De fikk i 1999 Kongens fortjenstmedalje for sin virksomhet.

Innholdet i sangene er lovprisning, omvendelse, vekkelse, bekjennelse, stadfesting av tro, hengivenhet og bønn. Som regel er det enkle og vakre melodier, som regel med ukjent opphav og ikke utgitt på noter. Det meste av melodiene hadde de lært av sin far. I noen grad akkompagnerte de seg selv (trekkspill og gitar), særlig på de første platene. Ved framføringen la de vekt på tydelig tekstuttale. Noen av innspillingene var sammen med Elly og Gunnar Wollstad (Ålesund). Ellers finner vi på plater eller kassetter en tale av forstander Peter Ravnå, fire solosanger ved Per Arne Ravnå og en solosang ved Gunnar Wollstad. I noen tilfeller sang Ole eller Kåre solosang.

Litteratur
----------

* Peter Ravnå: *Til himmelen gjennom tåredalen*. Revidert og forøket utgave, 5. opplag. Tverlandet: Utgiverens forlag, 1957. (Inneholder 276 sanger, hvorav 61 er diktet av Ravnå selv (merket "P"), helt (55 sanger) eller delvis (6 sanger). Tidligere utgaver har inneholdt noen sanger som ikke er med i 1957-utgaven.)

* Tom Valle: *Norske diskografier. Nr. 17: Norsk Grammofonkompani 1949-.* Oslo. 1992. 116 s. (Her står det at de første Harmoni-platene til NGK kom i 1950, og at NGK innstilte rundt 1980. Dokumentet inneholder ikke opplysninger om NGK's LP-plater: Om disse står det bare at de i det vesentlige var utgivelser fra HS og HEP.)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Brødrene Ravnå på Discogs Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
***Brødmannens memoarer del 3: Matterhorn*** er et skuespill av Johan Harstad. Stykket er teknisk sett en dialog, men de to skuespillerne med talende roller spiller begge karakteren Bakeren, i dialog med seg selv, som i prakis gjør stykket til en slags monolog. Fru Martinez, som også var med i Brødmannens memoarer del 1: Akapulco og Brødmannens memoarer del 2: Ellis Iland opptrer også i Matterhorn, men har ingen replikker utover et skrik midtveis i stykket.

Matterhorn er siste del i en trilogi. Hele trilogien har premiere på Black Box Teater i 2011.

Handling
--------

Bakeren har rømt New York City etter å ha blitt mistenkt for å ta livet av en rekke immigranter. De to skuespillerne som utgjør karakteren Bakeren sitter på en benk på toppen av fjellet Matterhorn og diskuterer hva som har hendt og hvor de skal ta veien. I løpet av stykket kryper en gravid Fru Martinez fra den ene siden av scenen til den andre. De aller fleste replikkene i stykket er mer eller mindre meningsløse ytringer som *jaja*, *neida så* og *sånn kan det gå* og stykket har mange likheter til Becketts Mens vi venter på Godot. Bakeren diskuterer også dette skuespillet på et tidspunkt, og lurer på om han har sett det eller ei.
Fransk Polynesias riksvåpen
**Fransk Polynesias riksvåpen** er et rundt merke med en rød utriggerkano mot en bakgrunn av gule solstråler og blå bølger. I kanoen er det fem tikifigurer. Disse representerer de fem øygruppene som utgjør Fransk Polynesia: Selskapsøyene, Tubuai- eller Australøyene, Marquesasøyene, Tuamotuøyene og Gambierøyene. Emblemet ble innført i 1984, sammen med flagget, der emblemet er å finne i midten.

Fransk Polynesias riksvåpen er designet av Alfred Chalons.

Referanser
----------

1. ↑  «Drapeau de la Polynésie française» Arkivert 1. oktober 2013 hos Wayback Machine. Tahiti heritage.

| * v
* d
* r
Oseaniske riksvåpen |
| --- |
| 
* Australia
* Fiji
* Kiribati
* Marshalløyene
* Mikronesiaføderasjonen
* Nauru
* New Zealand
* Palau
* Papua Ny-Guinea
* Salomonøyene
* Samoa
* Tonga
* Tuvalu
* Vanuatu

 |
| **Territorier:** | 
* Amerikansk Samoa
* Cookøyene
* Fransk Polynesia
* Niue
* Norfolkøya
* Guam
* Nord-Marianene
* Ny-Caledonia
* Pitcairnøyene
* Tokelau
* Wallis og Futuna

 |
Jean-Pierre Dardenne og broren Luc Dardenne i 2009
**Brødrene Dardenne**, *Jean-Pierre* (født 1951) og *Luc* (født 1954) er to belgiske filmregissører. Brødreparet arbeider sammen på alle sine filmer og er regnet som de mest fremgangsrike regissørene Belgia har sett, blant annet på grunn av at de har vunnet to gullpalmer i Cannes.

Den første filmen, *Je pense a vous*, kom i 1992. Gjennombruddet kom 1996 med *Løftet*. Allerede her så man den sosialrealistiske tematikken som passer i Vallonias grå og slitne byer. I 1999 kom *Rosetta*, som vant Gullpalmen under filmfestivalen i Cannes samme år. Filmen handler om en tenåring som skaffer seg en jobb for å tjene penger nok til å flytte fra sin alkoholiserte mor, og førte til en ny lov i Belgia som krevde at tenåringer fikk minstelønn.

Senere kom flere filmer i samme stil: *Sønnen* fra 2002 og *Barnet* fra 2005. Den siste vant også Gullpalmen.

Filmografi som regissører
-------------------------

* 1987 : *Falsch*
* 1992 : *Je pense à vous*
* 1996 : *Løftet*
* 1999 : *Rosetta*
* 2002 : *Sønnen*
* 2005 : *Barnet*
* 2008 : *Lornas stillhet*
* 2011 : *Gutten med sykkelen*
* 2014 : *To dager, én natt*
* 2016 : *Kvinne, ukjent*

Referanser
----------

1. ↑  «'Brødrene Dardenne' på Store norske leksikon» **(norsk)**. Besøkt 6. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dardenne brothers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Mal:IMDb-navn
* Mal:IMDb-navn


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Theo Angelopoulos | **Regissører som har vunnet Gullpalmen**(1999) | Neste mottaker:Lars von Trier |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Rui Tenreiro** er en mosambikisk strateg, art director og illustratør.

Bakgrunn og arbeid
------------------

> Rui Tenreiro briljerer med grafisk eleganse, og serien er fortellerteknisk nyskapende. (...) Grafisk henter Rui Tenreiro inspirasjon fra japansk illustrasjon og design, men han er også solid plantet i europeisk forteller- og tegnertradisjon. Her anes inspirasjon fra store europeiske fortellere som Hugo Pratt og Moebius.
> 
> 
> Jippi forlag om Rui Tenrerios tegneserier
> 
> 

Rui Tenreiro er født og vokste opp i Mosambik i Afrika. Etter endt utdannelse ved Kent Institute of Art and Design i 2003 flyttet han til Norge. Siden dro han til Sverige der han tok MA ved Konstfack i Stockholm 2010.

Tenreiro har arbeidet med en rekke medier og teknikker, blant annet illustrasjon, tekstiler, keramikk, grafikk og film, og hatt oppdragsgivere innen reklame, magasiner, forlag og annet. Han fokuserer imidlertid særlig på fortellinger av ulike typer. I Norge har han blant annet utgitt tre egne tegneserier på Jippi forlag: *Trost* (2005), *Høytiden* (2008) og *Museum* (masterprosjekt ved Konstfack, 2010). Disse er også oversatt til andre språk. Tenreiro har på norsk i tillegg illustrert barnebøkene *Kvar er Lurven?* (2006) av Bente Bratlund og *Hassan og Taxi* (2005) av Dag Larsen.

Rui Tenreiro var gjest ved tegneseriefestivalen Oslo Comics Expo i 2008.

Referanser
----------

1. ↑  Jippi forlags presentasjon av Tenreiros bøker

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Rui Tenreiro i BIBSYS
* Hjemmeside
* Intervju 2017

Portaler: Litteratur | Kunst | Tegneserie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
Selskapet opererer fly av denne typen; Short 360
**Tiara Air** er et flyselskap med base i Aruba i Det karibiske hav

Tiara Air har flyvninger til Curaçao, Punto Fijo, Bonaire og Riohacha. Selskapet opererer to Short 360 to-motors turboprop fly bygget i 1983 og det foreligger planer om å oppgradere flåten til rene jet-fly.

Selskapets navn, Tiara kommer av at selskapets eier, Alejandro Muyale gav det navn etter sin datter, Tiara Muyale. Ordet "tiara" kommer fra latin, og betyr "krone"

Selskapets hovedagentur holder til i Seroe Blanco, Oranjestad med et servicesenter for Curaçao, i Parera, i Willemstad i De nederlandske Antiller.

Historie
--------

Alejandro Muyales familie som drev med forretninger, hadde gjennom 30 år drevet som «handling agents» på flyplassen i Aruba og i Curaçao i mer enn 6 år fikk sine drømmer oppfylt da han søkte og fikk driftstillatelse til å drive flyselskap. To 36-seters Shorts 360 ble anskaffet.

Destinasjoner
-------------

Tiara Air flyr fra Aruba til destinasjoner i Den nederlandske Antiller, Columbia og Venezuela.

* Oranjestad, Aruba (Queen Beatrix International Airport) [hub)
* Kralendijk, Bonaire (Flamingo International Airport)
* Willemstad, Curaçao (Hato International Airport)
* Las Piedras , Venezuela (Josefa Camejo International Airport)
* Riohacha, Colombia (Almirante Padilla Airport)

Flåten
------

Tiara Air har for tiden (2010) to Shorts 360, 36 seters turboprop fly.

Eksterne lenker
---------------

* hjemmeside
***Brødmannens memoarer del 1: Akapulco*** er et monodrama/visuelt hørespill av Johan Harstad. Teksten består av 11 dagboksnotater på engelsk, ført i pennen av en person kalt Brødmannen (Barker). Resten av teksten utgjøres av dagbokslignende fragmenter fremsagt av en navnløs karakter som åpenbart har kjennskap til Brødmannens notater. Stykket preges av absurde elementer, og kan også sies å være i slekt med tekster av Kafka.

Trilogien *Brødmannens memoarer*
--------------------------------

*Akapulco* er første del i en trilogi. De to andre delene er Brødmannens memoarer del 2: Ellis Iland og Brødmannens memoarer del 3: Matterhorn. 

En prøveforestilling ble vist på Atelier Nord i Oslo i august 2007, med følgende medvirkende: skuespiller/resitatør/ 3. bemeler: Håkon M. Vassvik; video/lyd/2. bemeler: Bjørn Erik Haugen; lys/1. bemeler: Johan Harstad.

Hele trilogien hadde premiere på Black Box Teater i Oslo 12. april 2011.

 

Trilogien ble nominert til Ibsenprisen i 2012, etter at juryen hadde vurdert 53 innkomne manus til produksjoner som hadde hatt urpremiere i 2011. Om Harstads verk skrev juryen:

> ««Brødmannens memoarer» av Johan Harstad er et bredt anlagt verk i tre deler som i skjær lengde kunne virke tyngende, men som griper oss i all sin underholdende gru. Gjennom lange og korte monologer og dialoger fortalt i tilbakeskuende dagbokform, brettes ut en mystisk, tidvis ubehagelig, heslig og myldrende historie som spenner vidt i tid, sted og rom: Acapulco i Mexico til New York og Matterhorn, alle steder bevisst feilstavet, i motsetning til de nøyaktige tidsangivelsene med måneder og årstall. Med grov bisarr humor, men også med brodd og mørk samfunnskritikk skildres en skakk verden full av gåter, fornedring, undertrykkelse og overgrep. Vi rives med av Harstads boblende fortellerevne, samtidig som vi rystes av historien om innbefatter et uappetittlig kvinnelig beist i to utgaver, en mystisk morderisk baker med mye makt, en tapper, men totalt umusikalsk komponist og en lyssky renholdsarbeider i kloakken. Helt uvirkelig og samtidig realistisk på grunn av Harstads tydelige innsikt i psykologiske mekanismer, utført med lek, rå kraft og overbevisning».
> 
>

Handling
--------

En mann ankommer byen Akapulco i håp om å finne fred og ro. På et bensinstasjonstoalett underveis har han kommet over en bunke dagboksnotater skrevet av en person han refererer til som Brødmannen, og som åpenbart har lidd en forferdelig skjebne i Akapulco. Hovedpersonen forsøker så godt han kan å forstå seg på de merkelige notatene, samt å lete etter en vei å komme seg bort fra byen. Dette viser seg å være vanskelig, og han tvinges til å innse at han har havnet i problemer og at det finnes sammenhenger mellom Brødmannens opplevelser her, den tykke gjestgiverieieren fru Martinez og den lokale bakeren, som byens innbyggere har unormalt stor respekt for.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  «Johan Harstad nominert til Ibsen-prisen». *Dagsavisen* **(norsk)**. 30. august 2012. Besøkt 30. juli 2018. «Johan Harstad er nominert for stykket «Brødmannens memoarer», som hadde urpremiere 12. april 2011 på Black Box.»
**Ingebjørg Marie Gresvik** (født 22. januar 1908 i Onsøy, død 6. mai 2000 i Bergen) var en norsk pianist som tilhørte en generasjon norske musikkutøvere som vokste frem ved hjelp av pedagogen Nils Larsens innsats.

Gresvik var datter av bankkasserer Olaf Gresvik-Olsen og Kari Wernersen, og etablerte seg som utøver innenfor Grieg-tradisjonen, med a-mollkonserten som varemerke. Hun hadde sin debut i 1925, og var også kjent for sine kraftfulle fremførelser av Christian Sindings klaverkonsert i dess-dur og sine fortolkninger av og sitt samspill med Geirr Tveitt. Hun gjorde flere internasjonale opptredener, i tillegg til mange konserter i Norges byer.

Gresvik var gift tre ganger‚ første gang i 1936 med komponisten Geirr Tveitt (ekteskapet ble oppløst i 1940), andre gang i 1941 med overlærer Harald Ramm Rønneberg, og tredje gang med sivilingeniør Finn Grevstad. 

Etter Nils Larsens tidlige død i 1937 overtok Gresvik ansvaret for hans velrenommerte og innflytelsesrike klaverinstitutt i Oslo, etter å ha kommet under Larsens vinger allerede i seksårsalderen. I 1941 flyttet hun til Trondheim, og senere til Bergen.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Geirr\_Tveitt[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Storaas, Reidar (28. september 2014). «Geirr Tveitt». *Norsk biografisk leksikon* **(norsk)**. Besøkt 30. oktober 2018.

Kilder
------

* Storaas, Reidar (29. mai 2000). «Nekrolog: Ingebjørg Gresvik». *Aftenposten (Oslo)*: 15.
* Bækkelund, Kjell (18. mai 2000). «Nekrolog: Ingebjørg Gresvik». *Aftenposten (Oslo)*: 23.
* Steenstrup, Bjørn (1968). *Hvem er hvem? : 1968*. Oslo: Aschehoug. s. 566.
* *Studentene fra 1916 : biografiske opplysninger og statistikk samlet til 25-års jubileet 1941*. Oslo: Bokkomiteen, 1942. 1942. s. 243.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** Geni
 |
Brødrene Isaksens Patentslipp i Storbukt i 2011. Bygningen på bildet er verkstedbygningen. Foto: Bohuslen 
**Brødrene Isaksens Patentslipp A/S** ligger i Storbukt i Honningsvåg og er et slippanlegg fra gjenreisningen etter andre verdenskrig. Anlegget som lå her tidligere ble ødelagt av okkupasjonsmakten under evakueringen av Finnmark i 1944.

Dagens anlegg ble reist i årene 1948–1953 av familien Isaksen som også eide den tidligere slippen. Virksomheten ble drevet fra 1953 til slutten av 1980-tallet og består av en slipp med skinnegang, verkstedbygning og vinsjhus med vinsjanlegg og en slippvogn. Verkstedbygningen ble den første tiden brukt som boligbrakke. Slippen kunne ta båter på opp til 70 fot.

Brødrene Isaksens Patentslipp ble fredet av Riksantikvaren i 1993 og eies av Nordkappmuseet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Brødrene Isaksens Patentslipp – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Br. Isaksens Patentslip i Storbukt fra Kystmuseene
* «Brødrene Isaksens Patentslipp». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* Brødrene Isaksens Patentslipp A/S fra Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
Fransk Polynesias flagg
**Fransk Polynesias flagg** er rødt og hvitt, slik også flagget for kongedømmet Tahiti var i første halvdel av 1800-tallet. I 1880 ble et flagg med striper i rødt, hvitt og rødt, og med den franske trikoloren i kantonen, antatt som flagg for protektoratet franskmennene etablerte i Polynesia. Flagget Fransk Polynesia fører i dag ble innført 23. november 1984. Det har i midten et emblem som viser en toskroget polynesisk båt mot en bakgrunn av hav og sol. Ombord i båten vises fem menneskefigurer. Disse representerer de fem øygruppene som utgjør Fransk Polynesia.

Konstitusjonelt er Fransk Polynesia et oversjøisk land innen Den franske republikk. Frankrikes flagg vaier derfor også offisielt i Fransk Polynesia.

| * v
* d
* r
Oseaniske flagg |
| --- |
| Selvstendige land | Australia · Fiji · Kiribati · Marshalløyene · Mikronesiaføderasjonen · Nauru · New Zealand · Palau · Papua Ny-Guinea · Salomonøyene · Samoa · Tonga · Tuvalu · Vanuatu |
| Territorier | Amerikansk Samoa · Cookøyene · Fransk Polynesia · Niue · Norfolkøya · Guam · Nord-Marianene · Ny-Caledonia · Pitcairnøyene · Tokelau · Wallis- og Futunaøyene |
Bodhisattvafigur i Maiji Shan ved Tianshui
Tianshui i Gansu
**Tianshui** (kinesisk: 天水市; pinyin: *Tiānshuǐ Shì*) er et byprefektur i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina. Befolkningen er på rundt 3,5 millioner.

Administrative enheter
----------------------

Byprefekturet Tianshui har jurisdiksjon over 2 distrikter (区 *qū*), 4 fylker (县 *xiàn*) og ett autonomt fylke (自治县 *zìzhìxiàn*). 

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning(2004 est.) | Areal (km²) | Tetthet(/km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Qinzhou | 秦州区 | Qínzhōu Qū | 650 000 | 2 442 | 266 |
| 2 | Maiji | 麦积区 | Màijī Qū | 580 000 | 3 452 | 188 |
| **Fylker** |
| 3 | Qingshui | 清水县 | Qīngshuǐ Xiàn | 310 000 | 2 003 | 155 |
| 4 | Qin'an | 秦安县 | Qín'ān Xiàn | 600 000 | 1 601 | 375 |
| 5 | Gangu | 甘谷县 | Gāngǔ Xiàn | 600 000 | 1 572 | 382 |
| 6 | Wushan | 武山县 | Wǔshān Xiàn | 440 000 | 2 011 | 219 |
| **Autonome fylker** |
| 7 | Zhangjiachuan(For huiene) | 张家川回族自治县 | ZhāngjiāchuānHuízú Zìzhìxiàn | 320 000 | 1 311 | 244 |

Kulturminner
------------

Maijishan-grotten og det taoistiske Jadekildetempelet ligger i området.

Samferdel
---------

### Jernbane

I Tianshui stanser togene på Longhaibanen, Kinas viktigste jernbanelinje i øst-vest-retning, som løper fra Lianyungang til Lanzhou via blant annet Xuzhou, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.

### Vei

Kinas riksvei 310 ender i Tianshui. Denne viktige trafikkåren begynner, likesom Longhaibanen, i Lianyungang i Jiangsu, går vestover og ender i Tianshui i provinsen Gansu. Den går innom større byer som Xuzhou, Shangqiu, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.

Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tianshui – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Tianshui hos *Panoramio*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Flaskeskutebygging** har vært en tradisjonell sjømannssyssel. Sjømannen på seilskutene hadde sine hobbyer som stort sett gikk ut på å lage gjenstander som hadde tilknytting til skuta de seilte på eller en annen og kjent skute.
Flaskeskutebygging var en slik virksomhet. Det tilsynelatende umulige med en skute inni en flaske med en tynn hals, bidro til å opprettholde myten om sjømannens liv.

Man vet ikke helt sikkert når og hvorfor man begynte med denne form for fritidssyssel. Man regner med at de første flaskeskutene kom en gang på 1800 tallet i Europa. Da hadde man båter med nokså smekre skrog som egnet seg. Det kom også så smått arbeidstidsbestemmelser som tillot litt fritid og man hadde også begynt produksjon av glassflasker med relativt bra gjennomsiktighet. 

På den tiden var det populært med nipsfigurer og blomsteroppsatser under glassklokker. Dette tror man kan være bakgrunnen for 
at en eller annen fant på å få en modell av en seilskute inn i en flaske. Det har utvilsomt vært en fingerferdig person med orden på finmotorikken som laget den første.

At dyktigheten var forskjellig ser man lett ved å studere gamle modeller. Fra de mest hjelpeløse og klumpete til nydelige små modeller med utrolige detaljer på dekk og i riggen. Men man skal huske at hverken redskap eller materiale var det optimale, ei heller arbeidsforholdene. Litt av utfordringen var nettopp å lage en modell av noen små trebiter, tråd, papir, kitt og en flaske. Og med en kniv og kanskje en seilmakernål til verktøy.

Det er flere måter å bygge en flaskeskute på, men prinsippet går ut på det samme nemlig å bygge modellen utenfor flasken med
master til å legge ned langs skroget. Deretter puttes det hele gjennom flaskehalsen og sette fast i "sjøen" som er laget av
vinduskitt og farget med oljemaling. Skuta føres med akterenden inn og tråder festet til riggen er ført fram på baugspydet og ut gjennom flaskehalsen. Så reises mastene ved hjelp av trådene og ståltråd med krok eller annet egnet verktøy. Når alt står på plass limes trådene på baugsprydet og kuttes av.
Utøveren Rafaela Montanaro som strekker seg ut fra en vertikal svingstang.
Kinesisk stolpedans.
**«Poledance»** (fra engelsk: «påle»/«stolpe» + «dans») er en form for scenekunst, som er en kombinasjon av dans og turn. I sammenheng med en fastmontert vertikal svingstang, utøves dans og turn.

Mesterskap for amatører og profesjonelle utøvere finnes i flere nasjoner. Tina Hagberg vant første norske mesterskap i "Pole Sport" i Lillestrøm 2014.

Det finnes treningsstudioer som har stolper til poledance som også blir benyttet av mosjonister. Stolpene som også brukes i «polefitness» blir tidvis benevnt som «strippestang», selv i tilfeller hvor det ikke påpekes en eventuell sammenheng mellom stripping og «polefitness».

Navn
----

«**Stolpedans**» har blitt brukt av NRK i 2012.

«Strippedans» har blitt brukt som et synonym (av Dagbladet) i 2011, for å beskrive en 
«poledance» der stripping ikke var involvert.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Denne stanga ble for tjukk for Hang Lu» Arkivert 5. oktober 2012 hos Wayback Machine. Kjendis.no
3. ↑  «Vrakar stolpedans som OL-grein», NRK
4. ↑  «Strippet mot Ottar», Dagbladet

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Fengrun** (kinesisk: 丰润区; pinyin: *Fēngrùn Qū*) er et distrikt i storbyen i Tangshan i den kinesiske provinsen Hebei i det nordlige Kina. 

I 1999 var folketallet på 700 098 i distriktet, og i selve byen Fengrun var det i 2007 registrert 66 230 borgere.

Kulturminner
------------

Fengrun-middelskolen (*Fengrun zhongxuexiao jiuzhi*, 丰润中学校旧址) ble i 2006 tilføyd på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 102 løper gjennom området. Den begynner i Beijing og fører gjennom provinsene Hebei, Liaoning, Jilin og Heilongjiang. Den er innom byene Qinhuangdao, Shenyang og Changchun underveis til Harbin.

Kinas riksvei 112, en ringvei som går rundt Beijings byprovins, fører gjennom området.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City - 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑  «World Gazetteer om Fengrun». Arkivert fra originalen 30. september 2007. Besøkt 10. september 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |