recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Birgit Målfrid Strøm Lyng** (født 9. august 1931 i Oslo, død 11. januar 2007) var en norsk skuespiller og dukkefører som særlig forbindes med Titten Tei og Bamsen Teodor. Hun var særlig kjent for flere populære dokketeaterfigurer i NRK og stemmeroller i radio og på plateinnspillinger. I plateinnspillingen av Klatremus og de andre dyrene i Hakkebakkeskogen i 1966 var hun stemmene til Klatremus, Bakergutten og Stabbursmusa. Birgit Strøm var blant annet dukkespilleren som ga liv og stemme i NRKs barne-tv til dokkefigurene Kalle Kra, Triola da Gamba og Titten Tei, som alle var skapt av Karel Hlavatý, Bamsen Teodor som var skapt av Mona Wiig, og Smula.

Kunstnerisk virke
-----------------

Etter å ha studert dokketeater i Praha i Tsjekkoslovakia fra 1952 til 1953, ble Birgit Strøm ansatt ved Folketeatrets dokketeater, som var ledet av hennes far Julian Strøm. Der spilte, dramatiserte, instruerte, oversatte og skrev hun en rekke forestillinger fram til 1959. Også søsteren Elisabeth var tilknyttet dukketeatret. 

Da Folketeatret ble slått sammen med Det Nye Teater i 1959, ble dukketeatret videreført i den nye institusjonen Oslo Nye Teater. Birgit Strøm ble dukketeatrets nye kunstneriske leder i 1965. Fra 1970 ble hun fast engasjert i barne- og ungdomsavdelinga i NRK, hvor hun blant annet samarbeidet med Rolf Kirkvaag. Hun deltok aktivt i figurteaterorganisasjoner i Norge og utlandet, og mottok en rekke priser for arbeidet sitt. 

Hun ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin innsats for norsk barnekultur. I 1997 opprettet hun selv en figurteaterpris, Tyrihansprisen, som deles ut annethvert år av UNIMA Norge.

Det var Birgit Strøm som skrev den norske teksten til «The Perfect Nanny» fra filmen Mary Poppins. Den norske versjonen bærer tittelen «Den perfekte barnepike» og det var Strøm selv som spilte den inn på single-plate (Nor-Disc NOR 119) i 1965. Sangen er komponert av Robert M. Sherman og Richard B. Sherman.

Familie
-------

Birgit Strøm var datter av dokketeaterpionéren og skuespilleren Julian Strøm (1901–1992), som hun samarbeidet med både ved Folketeateret og Oslo Nye Teater. Hun var søster av dukkespilleren Elisabeth Strøm Henriksen, og tante av skuespiller og regissør Camilla Strøm Henriksen.

Se også
-------

* Titten Tei

Referanser
----------

1. 1 2   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Plateboksen – Nor-Disc diskografi[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Birgit Strøm på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Birgit Strøm hos Sceneweb Rediger på Wikidata
* (no) Biografi fra *Norsk pop- og rockleksikon* fra 2005
* (no) vg.no – Nettmøte på vg.no i 1998
* (no) nrk.no – «Birgit Strøm er død»

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** KulturNav **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
***Istid*** (tysk: *Eiszeit*) er en norsk/tysk film fra 1976, regissert av Peter Zadek. Manuskriptet var skrevet av Tankred Dorst og Peter Zadek etter Dorsts skuespill med samme navn, som var basert på Knut Hamsuns selvbiografiske verk *Paa gjengrodde stier*.

Originalmusikken var skrevet av Peer Raben. Fotograf var Gérard Vandenberg. Klipper var Bettina Lewertoff. Lengden var 115 minutter.

Handling
--------

Året er 1950. På grunn av sin støtte til de tyske okkupasjonsstyrker under andre verdenskrig blir en verdensberømt gammel dikter og tidligere Nobelpris-vinner internert på et aldershjem. For den politisk belastede dikteren betyr det ufrivillige oppholdet på aldershjemmet en slags arrest. En undersøkelseskomite blir også oppnevnt for å vurdere mannens åndelige og psykiske tilstand. Den enkleste løsningen ville være å erklære ham utilregnelig. Men den gamle vet meget godt hva saken dreier seg om. Han forvirrer derfor undersøkelseskommisjonen ved å spille tunghørt, og han simulerer akutt hukommelsessvikt - samtidig som han overrasker dem med klare og presise svar på vanskelige spørsmål.

En kveld skal det avholdes maskeball i hagen utenfor aldershjemmet. I skjæret fra kulørte lykter svinger de gamle seg stivt til sveivegrammofonens versjon av "La Paloma". Alle de gamle ved hjemmet er iført kostymer og masker. Plutselig dukker en skikkelse opp i skogkanten, iført hatt, briller og mustasje. Dansingen blant de gamle stanser deretter helt opp. Taust stirrer alle på en plakat som inntrengeren bærer, hvor det står skrevet: «Jeg er nazist»

Den unge demonstranten heter Oswald Kronen. Hans egen far er en skipsreder som tidligere hadde samarbeidet med fienden. Oswald kommer til aldershjemmet med en håndgranat gjemt i klærne sne. Han er fast bestemt på å sprenge den gamle dikteren i luften med granaten sin.

Rolleliste
----------

| Rolle | Skuespiller |
| --- | --- |
|  | Helga Backe |
| Pastor Holm | Heinz Bennent |
|  | Aagot Børseth |
|  | Erik M. Brekke |
|  | Kolbjørn Buøen |
|  | Kari Diesen |
| Psykiatri-assistenten | Tankred Dorst |
| Grønnsakshandleren | Helmut Erfurth |
| Gammel mann | O.E. Hasse |
| Reich | Hans Hirschmüller |
| Vera | Hannelore Hoger |
| Konsulent | Diether Krebs |
| Bankdirektør | Hermann Lause |
| Kristian | Hans Mahnke |
|  | Finn Mehlum |
|  | Torgils Moe |
|  | Per Mørk |
| Fitler / gammel offiser | Helmut Qualtinger |
| Paul | Walter Schmidinger |
| Sonja | Elisabeth Stepanek |
|  | Axel Thue |
| Oswald Kronen | Ulrich Wildgruber |
| Wanda | Rosel Zech |
| Kristian | Hans Wehrl |
| Kokk | Ernst Kmoarek |
| Professor Landmann | Karsten Schaelicke |
| Enken etter borgermesteren | Sonja Karzau |
| Kunstneren | Goeta Loepelmann |

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Istid* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Istid* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Istid* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Istid* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Istid* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (de) *Istid* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Istid* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
* *Istid* hos Filmweb
Iste med isbiter og sitron Foto: MzScarlett/A.K.A. Michelle 
**Iste** er nedkjølt te, gjerne tilsatt isbiter, sitronsaft eller limejuice og litt sukker. Drikken skal ha blitt funnet opp i 1904 av den amerikanske kjøpmannen Richard Belchynden.

Denne drikken var populær som tørstedrikk for sjøfolk som seilte i varme farvann. Teen ga stimulans, sukkeret inneholdt energi og sitrussaften inneholdt C-vitamin. Den er lett å lage selv.

Alle slags teer kan brukes som råvare for iste, det er et spørsmål om smakspreferanser.

I tillegg til «ekte vare», hjemmelaget iste brygget og kjølt på ordinær måte, er fabrikkprodusert iste også blitt et viktig produkt i dagligvare-, servicehandel og kiosker - etter hvert også i Norge. Drikkeklar iste selger både i flasker og pappkartonger. Iste markedsføres også i pulverform pakket i poser, som røres ut i kaldt vann.

Iste av frukt og bær
--------------------

På samme måte som varme drikker med uttrekk av frukter og bær feilaktig kalles *te* (jordbærte/sitronte) kalles de tilsvarende kalde drikkene iste. Populære smaker for denne type iste er i tillegg til de nevnte: Fersken, bringebær, mango og lime.

I tillegg til merker som Lipton og Snapples (Dr Pepper) har også TINE drikkeklar iste på markedet i Norge, både med te- og fruktsmaker.

Se også
-------

Iskaffe

Referanser
----------

1. ↑  «The history of iced tea». TeaSource. 30. april 2018. Arkivert fra originalen 26. november 2020. Besøkt 5. desember 2019.
**Hillsborough Stadium** er et fotballstadion i Sheffield, England og hjemmebane til Sheffield Wednesday FC. Stadionet er det ellevte største fotballstadionet i England med en kapasitet på 39 814 sitteplasser. 

Anlegget ble bygget allerede i 1899, men har blitt utvidet flere ganger. Hillsborough Stadium er kjent for viktige landskamper både under VM i fotball 1966 og EM i fotball 1996, men også som arrangør av semifinaler under FA-cupen. Hillsborough er likevel mest kjent for Hillsborough-tragedien, hvor 97 mennesker mistet livet i en tribuneulykke under en kamp mellom Liverpool og Notthingham Forest den 15. april 1989. 

Tragedien førte til at en gransking ble satt i gang, og den såkalte Taylor-rapporten konkluderte med at alle fotballarenaer i Storbritannia måtte bygges om til å ha kun sitteplasser, og at gjerdene rundt banene måtte fjernes. Tilskuerrekorden i nyere tid ble satt 2. februar 2002 med 39 640 tilskuere i kampen mellom Sheffield Wednesday og Manchester United.

Eksterne lenker
---------------

* Internet Football Grounds Guide – Hillsborough Stadium, Sheffield Wednesday FC

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Mastering** vil si å balansere og filtrere lyd. Uttrykket er særlig brukt i musikkbransjen om prosessen fra mikstape til ferdig salgbart produkt. Formålet er å fremheve musikken ved å eliminere uønskede komponenter som kan forstyrre lyden. Prosessen innebærer også å trekke frem det gode samt tune inn og ut på riktig tidspunkt.

Musikken før og etter mastering kan fremstå som svært ulik, særlig for lydentusiaster. Mastering er et eget fag innen musikkproduksjon og er blant annet et eget emnefag ved Universitetet i Oslo.

Mastering krever et helt spesielt utstyr og kan ikke gjøres ved miksebordet. Det er det siste, viktige steget i prosessen frem til ferdig produkt. Det finnes både analog- og digital mastering til produkter som vinylplate, cd og digital musikk. Det finnes forskjellige typer masterformater: U-matic PCM 1630, Red Book CD-R og Exabyte DDP.

Referanser
----------

1. ↑  «What is Mastering? Why Is It Important? | Audio Mastering». *www.izotope.com* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 28. januar 2018. Besøkt 7. februar 2018.
2. ↑  «Mastering». Lydmuren. Arkivert fra originalen 8. februar 2018. Besøkt 7. februar 2018.
3. ↑  «MUS4282 - Miksing og mastering - Universitetet i Oslo». *www.uio.no* **(norsk)**. Besøkt 7. februar 2018.
4. ↑  «Mastering av musikk - Dicentia». *Dicentia*. Besøkt 7. februar 2018.
5. ↑  Owsinski, Bobby (2008). *The Mastering Engineer's Handbook: The Audio Mastering Handbook* **(engelsk)**. Cengage Learning. ISBN 1598636561.
**Kongsberg barneasyl**, eller bare **Kongsberg asyl**, tilbød pass, pleie og mat til barn fra fattige familier for at mødrene kunne disponere dagtiden til å livnære familien med arbeide i Kongsberg. Det fungerte omtrent som vår tids barnehager, og holdt åpent fra klokken 06.00 om morgenen til tidlig kveld. Asylet ble stiftet i 1845 for barn som var under syv år og dermed var for unge til å begynne på allmueskolen. Fra starten av var asylet en privat virksomhet og det utgikk en «subskribsjonsinnbydelse» i 1844 til alle som ville bidra. Institusjonen ble støttet av det statlige ("offentlige") og kommunale ("private") fattigvesenet, og etterhvert av sparebanken. 

I begynnelsen holdt man til i Kongsberg offentlige fattigvesens bygård på Nymoen. Asylet ble flyttet til Vestsidens skolebygning, trolig på 1850-tallet. Det viste seg å være mindre behov for asylet enn antatt. Få barn møtte tidlig om morgenen og få ble til stengetid, og etterhvert ble barna som regel ikke innmeldt før i femårsalderen. I begynnelsen spilte undervisning ingen sentral rolle på asylet, men den ble introdusert og fikk etterhvert en stadig større plass parallelt med at kommunale myndigheter spilte en mer sentral rolle i driften. I 1886 vedtok Kongsberg skolestyre å opprette to småbarneskoler i byen, henholdsvis på Nymoen og Vestsiden. Barneasylet, som da lå på Vestsiden, ble dermed omdannet til småbarneskole for barn i alderen fra fem til syv år.

Arkiv
-----

* Arkivet etter Kongsberg barneasyl er deponert hos Interkommunalt arkiv for Buskerud, Vestfold og Telemark IKS Arkivert 19. november 2015 hos Wayback Machine.

Se også
-------

* Det offentlige fattigvesen for bergstaden Kongsberg
* Barneasyl

Kilder
------

* Forhandlingsprotokoll for Kongsberg Asyl, 1844-1886. (Deponert hos Interkommunalt arkiv for Buskerud, Vestfold og Telemark IKS Arkivert 19. november 2015 hos Wayback Machine.)
* Forhandlingsprotokoll for Kongsberg Asyl, 1886-1887. (Deponert hos Interkommunalt arkiv for Buskerud, Vestfold og Telemark IKS Arkivert 19. november 2015 hos Wayback Machine.)
**Kongsberg Digital AS** er et selskap i Kongsberg Gruppen, som leverer programvare, datasystemer og en rekke teknologiske løsninger til kunder innen følgende områder:

* handelsflåten
* olje og gass
* fornybar energi og kraftforsyning
* Simulatorer til maritime skoler og akademier samt private treningssentre

Selskapet spesialiserer seg på tingenes internett, smarte data, kunstig intelligens, maritim simulering, automatisering og autonome operasjoner. Selskapets mest kjente løsning er den digitale plattformen «Kognifai».

Kongsberg Digital ble etablert for å understøtte industriene Kongsberg Gruppen jobber med, med digital omstilling og samtidig fungere som et samlingspunkt for all digital kompetanse i Kongsberg Gruppen. De første rundt 450 medarbeiderne i Kongsberg Digital kom fra andre forretningsområder i Kongsberg Gruppen og spesialiserte seg på programvare og service for olje- og gassektoren, simulering og etablering av en digital plattform. Selskapet har siden også etablert en posisjon innen fornybarindustrien og fokuserer i dag blant annet på videreutvikling av den digitale plattformen, et åpent økosystem og digitale tvillinger for ubemannede plattformer.

Referanser
----------

1. ↑   Brønnøysundregistrene, Enhetsregisteret, w2.brreg.no, besøkt 21. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «OMKDI».
3. ↑   Uformatert referanse
4. ↑   Uformatert referanse
5. ↑   Uformatert referanse

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Kongsberg Digital på LinkedIn Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Kjell Høibraaten** (født 16. november 1947 på Eidsvoll) er en norsk forretningsmann og tdligere politiker (AKP), fra 1993 bosatt i Albania. På 1970-tallet var han en kjent politisk aktivist på venstresiden, sentral i AKP(m-l) i Hordaland. 

På Eidsvoll kom han fra en etablert forretningsfamilie, og var en av arvingene til Eidsvoll rivefabrikk, kanskje best kjent for BBB-bokreolene. I Bergen studerte han sosiologi, filosofi og økonomi i Bergen og var blant annet formann i Studenttinget ved Universitetet i Bergen. 

Høibraaten engasjerte seg politisk i ml-bevegelsen, avsluttet studiene og begynte som verftsarbeider. Han var nestformann i verkstedklubben ved Solheimsviken Verft da de 500 ansatte i 1985 tok over den kriserammede bedriften i et forsøk på å sikre fortsatt drift. Fra høsten 1986 tok han over som adm. dir.. Sommeren 1989 gikk han av og begynte som konsulent for Knut Utstein Kloster sr. i selskapsgruppen World City AS. Fra analyser av bygging av nye store cruiseskip gikk Han startet deretter opp driftselskaper for Kloster i Venezuela, Mexico og i Albania.

### Albania

Med selskapet La Vikinga Line drev han fergedrift mellom albanske Durres, Vlora, Shenqin og Bari og Brindisi i Italia. En kort periode drev selskapet også mellom Montenegro og Italia før embargoen mot Jugoslavia. Han opparbeidet seg et bredt kontaktnett, lærte seg albansk pg engasjerte seg i samfunnslivet, senere også i konflikten i Kosovo.

Forretningsvirksomheten var såpass framgangsrik og hans posisjon i det kriserammede landet så sterk at han snart fikk tilnavnet «Kongen av Albania».

Under opptøyene i 1997 hadde han ansvar for å evakuere norske statsborgere. Under uroen ble hans villa i Durres plyndret. Høibråten selv måtte rømme landet. Det skjedde i en dramatisk flukt i en av hans egne båter. 20 dager senere var han tilbake i Albania og startet fergevirksomheten. Siden har han stått i spissen for flere prosjekter og har bistått utenlandske investorer i å bygge ut albansk vannkraft.

I 2004 ga Høibraaten ut romanen *Brent* med handlingen lagt til etterkrigstidens Albania.

### Politikk

Etter 30 år uten partipolitikk meldte han seg i 2009 inn i Arbeiderpartiet, men oppsummerte etter noen år der at det var «langt fattigere indre demokrati» i AP enn i hans gamle parti AKP. I 2016 tok Høibraaten orde for å endre formålet med Oljefondet, til kun å sikre Forsvaret og til bruk innen utdanning og forskning. Han ville også at én million kroner skulle deles ut til hver person i Norge.

### Familie

Kjell Høibraaten er far til tidligere fotballagent Knut Høibraaten og Helge Høibraaten som er direktør i Vimond Media Solutions.

Bibliografi
-----------

* *Brent*, roman, Artemis forlag (2004)

Referanser
----------

1. ↑  Halvor Hegtun: «Utspill og innfall». *Aftenposten* 6. desember 1997
2. ↑  «Overtagelse hjalp ikke». *Aftenposten* 26. november 1990
3. ↑  Eskil Engdal og Åge Winge: «Balkan Boogie», *Dagens Næringsliv* 11. desember 2004
4. ↑  Side 159, Rune Ottosen: Turist i Utopia*, Dreyer, Oslo 2017*
5. ↑  NRK. «Én million ekstra til alle». *NRK*. Besøkt 3. desember 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
Stor utendørskonsert som sannsynligvis har krevd en avansert teknisk rider i tillegg til artistenes ønsker for komfort.
**Rider** er et engelsk ord som beskriver en musikers eller skuespillers liste over tekniske og praktiske nødvendigheter og ønsker i forbindelse med en fremføring. En rider er et tillegg i kontrakten som inngås med arrangøren.

Teknisk rider
-------------

Teknisk rider er hovedsakelig aktuelt innen musikk. For at en konsert skal være gjennomførbar vil artister eller band ha visse minimumskrav til konsertstedet. Arrangører som jevnlig avholder konserter har gjerne en standard teknisk rider tilgjengelig, med oversikt over sitt utstyr og sine fasiliteter. En teknisk rider fra artisten vil handle om spesifikke tekniske krav som må oppfylles, og som eventuelt kommer i tillegg til eksisterende utstyr  :

* Scene – størrelse og type
* Elektriske krav som spenningsstyrke, type og antall kontakter, kabler og ledninger
* Eksisterende *backline* som trommesett, gitarforsterkere, piano, stativer og slikt artisten skal slippe å ha med
* PA-system, herunder antall kanaler på et miksebord, monitorer på scenen, høyttalere og videre
* Lys
* Teknikere (lyd, lys, scene)

Den tekniske rideren omhandler gjerne også nødvendig mannskap på stedet fra ankomst, via oppsett av utstyr og lydprøver, til konsert og endelig nedrigging. For å kunne skrive den tekniske rideren må man gå nøye gjennom hva alle på scenen trenger av tilkoblinger; kanskje skal én artist bruke flere instrumenter, eller i tillegg til vanlig mikrofon også ha mikrofon til for eksempel trekkspill eller perkusjonsutstyr.

Praktisk rider
--------------

Den praktiske rideren omhandler artistens/skuespillerens ve og vel, fra matservering og garderobeforhold, overnatting, reise og lokal transport. En slik rider inneholder også ofte ønsker om tilgang på forfriskninger og snacks *backstage*, altså på artistenes hvilerom bak scenen. Slike ridere har gjerne fått oppmerksomhet i pressen, enten på grunn av sin urimelighet eller forunderlighet, og enten ryktet er sant eller ei. Et eksempel er Marilyn Mansons rider som påstås å ha inneholdt Haribo gummibjørner, samt en skallet og tannløs prostituert.

Referanser
----------

1. ↑  «What is a Rider in an Artist's Contract?». *musicians.about.com*. Besøkt 8. desember 2015.
2. ↑  «7 Elements of a Good Live Sound Tech Rider». *sonicbids.com*. Besøkt 8. desember 2015.
3. ↑  «Kravstore artister». *p3.no*. Besøkt 8. desember 2015.
4. ↑  «The Most Ridiculous Tour Riders In History». *noicey.vice.com*. Besøkt 8. desember 2015.

Eksterne lenker
---------------

* How to Write a Band Technical Specification

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Hansie Cronje** (født 25. september 1969 i Bloemfontein, Sør-Afrika, død 1. juni 2002) var en sørafrikansk cricketspiller og kaptein av det sørafrikanske nasjonale cricketlaget i 1990-årene.

Cronje ble immatrikulert ved den prestisjetunge Grey College i Bloemfontein i 1987. Cronje tok en bachelorgrad ved University of the Free State. Faren Ewie hadde spilt for klubben Orange Free State i 1960, og Hans eldre bror Frans hadde tidligere spilt cricket. Cronje gjorde sin debut for Orange Free State mot Transvaal i januar 1988. Til tross for at han bare var 21 år, ble Cronje utnevnt kaptein på Orange Free State for 1990-1991 sesongen. Cronje ble kåret til den 11. største personen i Sør-Afrika i 2004 til tross for å ha vært utestengt på livstid fra profesjonell cricket-spilling for sin rolle i en kampfiksing-skandale.

Den 1. juni 2002 mistet Cronje livet i en flyulykke i nærheten av en flyplass da pilotene mistet synet av flyplassen i skyene og var ute av stand til å lande skikkelig, delvis på grunn av flyets ubrukelig navigasjonsutstyr. Mens flyet sirklet rundt, krasjet de inn i fjellene rundt flyet og Cronje og de to pilotene ble drept umiddelbart. Teorier om at Cronje ble myrdet på ordre fra et cricket-syndikat blomstret etter hans død.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hansie Cronje – ESPNcricinfo.com Rediger på Wikidata
* Cricinfo Profile
* Match fixing scandal Arkivert 8. september 2010 hos Wayback Machine.
* Hansie Cronje killed in a plane crash
* Hansie movie
* Not Cricket 2 – The Captain and The Bookmaker

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Russland Russlands flagg |
| Orientering |
|  Seiere sammenlagt i Verdenscupen: 0 |
| Verdenscupseiere, enkeltløp: 0 |
| Verdensmesterskap |
| Bronse | 2014 Italias flagg Venezia |  Sprintstafett |
| Bronse | 2015 Skottlands flagg Inverness |  Sprintstafett |
| Junior-VM |
| Gull | 2012 Slovakias flagg Kosice |  Sprint |
| Gull | 2012 Slovakias flagg Kosice |  Stafett |
| Bronse | 2012 Slovakias flagg Kosice |  Lang |

**Gleb Tikhonov** (født 17. desember 1992 i den russiske hovedstaden Moskva) er en russisk orienteringsløper som løper for den finske klubben Turun Metsänkävijät.

Tikhonov var talentfull som juniorløper og tok tre medaljer i sitt tredje og siste junior-VM i 2012. I slovakiske Kosice tok han gull på sprint og stafett og bronse på langdistansen. Som senior har han først og fremst markert seg på sprint. Han var på det russiske laget som tok bronse i sprintstafett både i VM i Italia i 2014 og i skotske Inverness i 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gleb Tikhonov – World of O Rediger på Wikidata
**Frederik (Fritz) Anton lensgreve Wedel-Jarlsberg** (1748–1811) var en norskfødt godseier og diplomat. 

Han ble født på Jarlsberg som sønn av Frederik Christian Otto Wedel-Jarlsberg og Sophie Rigborg Amalie Huitfeldt. Han valgte en militær løpebane, men på grunn av et svakt helbred skiftet han over til diplomatiet. Greven virket som gesandt i Napoli, Haag, London og Wien, og i dette omflakkende liv vokste hans barneflokk opp. I 1772 hadde han giftet seg med den frisinnede Catharine von Storm, datter av kammerherre Caspar Herman Storm og Ida Sophie von Mangelsen (1736–1766). Familien bodde kun sjeldent på Jarlsberg.

Hustyrann
---------

Greven var en påholdende mann, og sparsommelig med utgiftene til familien. Han hadde lite til overs for de nye politiske og sosiale strømninger, i motsetning til sin kone, som ofte uttalte seg frimodig under selskapelig samvær. Han oppførte seg tyrannisk overfor familien, hvilket innimellom førte til ubehagelige opptrinn. I 1797 endte det med et brudd mellom ham og hustruen, hvoretter grevinnen flyktet til Danmark. To år senere reiste sønnene, under dramatiske omstendigheter, etter sin mor.

Bortsett fra en lengre permisjon i årene 1802–03, beholdt han sin post i London frem til 1807. Her varetok han de vanskelige forhandlingene opp til Englandskrigene, uten å utvise større diplomatiske evner eller politisk dømmekraft. Han savnet oppbakning fra hjemlandet, og var i perioder svekket av sykdom.

Nytt ekteskap
-------------

I 1803 hadde han giftet seg i Travendahl med komtesse Nicoline Wilhelmine von Luckner (1780-1873), datter av grev Nikolaus Luckner og grevinne Adamine Gottlobine, født Wedell-Wedellsborg. Syd for Sem kirke ved Jarlsberg lot han oppføre en oktogont gravkapell, for seg selv og sin nye familie. I 1809 reiste han som gesandt til keiserhoffet i Wien. Her døde han i april 1811, og kom derfor ikke til å hvile i sitt gravkapell i Norge.

Referanser
----------

1. ↑   Genealogics[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Jesper Thomassen (2000). «Wedel» (PDF). *Danmarks Adels Aarbog*. 1997–99: 623.
3. ↑  Nielsen, Yngvar (1901). *Lensgreve Johan Caspar Herman Wedel Jarlsberg*. Fabritius. s. 7–20.
4. ↑  Kavli, Guthorm (1983). *Jarlsberg*. Universitetsforlaget. s. 161. ISBN 8200063240.
5. ↑  «Sem og Slagen bygdebok - annet bind, kulturhistorie: første del». *www-bib.hive.no*. Arkivert fra originalen 1. oktober 2011. Besøkt 26. juni 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Hanstad barne- og ungdomsskole** **(HBU)** er en barne- og ungdomsskole i bydelen Hanstad i den sørlige enden av tettstedet Elverum i Innlandet. Skola har 470 elever fordelt på 10 klassetrinn fra 1. til 10. trinn. Hanstad barne- og ungdomsskole ble bygget i 1982 og seinere utvida i 1997. Nåværende rektor ved skola er Pål Klaveness. 

Ungdomstrinnet består av elever fra begge skolekretsene i Sør-Elverum; Hanstad og Lillemoen, samt de tidligere kretsene Hagen og Melåsberget som nå inngår under Lillemoen skolekrets.

Tilgjengelige tjenester
-----------------------

Skola har eget bibliotek, en egen helsesjukepleier og en spesialpedagogisk veileder. SFO er også tilgjengelig for barnetrinnet (1.-4. klasse) og ungdomstrinnet har tilgang på skolas egne kantine.

Uteområdet på Hanstad barne- og ungdomsskole har en kunstgressbane med tre fotballbaner, en grusbane som blir brukt til skøytebane om vinteren, ett skateanlegg, en hoppbakke, en sandkasse, skoleskog og basketballkurver. Det er to sykkelparkeringer ved skola, en mellom grusbana og Nybygget, og en ved Ivar Skårsets veg. Skola deler en felles bilparkering med Solkroken barnehage og har også ett parkeringsområde ved Ivar Skårsets veg for midlertidig parkering ved skoleskyss.

Skolebygg og klasserom
----------------------

Det er tre skolebygg på skoleområdet. Det største av disse bygga («Gamlebygget») har klasserom for fjerde og femte klasse, samt ungdomstrinnet. I tillegg til disse klasseromma er det også her biblioteket, kantina, naturfagrommet, sløydsalen og lærerværelset befinner seg. I kjelleren på Gamlebygget er det også et tilfluktsrom som inneholder blant annet ett filmrom. 

Det andre større skolebygget blir ofte omtalt som «Lillebygget» og det er her barnetrinnet (med unntak av fjerde klasse) befinner seg. Lokalene til SFO ligger også i dette bygget. I den sørlige delen av Lillebygget er gymsalen til Hanstad skole, samt et musikkrom. Gymsalen er utstyrt med basketballbane og kurver, opptegna håndballmål på veggen på hver side av salen og en ribbevegg.

Det tredje og siste skolebygget er det nylige oppførte «Nybygget», hvorav navnet kommer fra. Bygget er et to etasjes tre-bygg som ble bygget med stort fokus på å være miljøvennlig. Det er to klasserom i første etasje og to klasserom i andre etasje, og det er i dette bygget som sjette og sjuende trinn holder til i.

Referanser
----------

1. ↑  «Hanstad barne- og ungdomsskole». *Nasjonalt skoleregister*. Besøkt 24. april 2021.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Frederik August Bekkevold** (født 18. mars 1830, død 17. januar 1911) var en norsk lærer, lærebokforfatter og sanger. Han var yngre bror av Amalie Sofie Bekkevold og ble dermed Henrik Wergelands svoger. Takket være svogerens velformulerte søknad fikk han fritak for skolepenger på Katedralskolen, der han tok eksamen med laud i 1849. Han tok også anneneksamen med laud og studerte i lengre tid, men uten å ta embetseksamen. Han underviste i latin og fransk, som vikar på Katedralskolen og ellers ved flere private skoler. Så sent som i 1874 hadde han et lengre opphold i Paris for å studere det franske språk. Utga den mye brukte læreboken «Franske Stiløvelser for Begyndere og Viderekomne» (Kristiania 1876). Frederik Bekkevold var i sin tid en kjent sanger (bassbaryton).

Referanser
----------

1. ↑  «Amalie Sofie Bekkevold». Norsk biografisk leksikon. Besøkt 24. mars 2013.
2. ↑  *Aftenposten 1911.01.18*. Kristiania. 1911-01-18. s. 2. Besøkt 23. desember 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Lars-Erik Molin** (født 7. mai 1956 i Örnsköldsvik i Sverige) er en svensk tidligere ishockeyspiller og -trener. Han har spilt 172 kamper for Vancouver Canucks, 88 landskamper for Sverige, vant VM-gull 1987, bronse i OL i 1980 og 1988. Han har trent Timrå, Björklöven, Sverige U-20, Sundsvall og Storhamar Dragons.

Storhamar Dragons
-----------------

Molla ble hentet inn fra svensk hockey i 2002. Sesongen før hadde han tatt over Timrå og reddet de fra nedrykk. Med NHL-erfaring og et antall landskamper for Sverige, blant annet med OL-bronse fra Calgary i '88, hadde han CVen i orden. Etter en tung innledning i Storhamar tok det seg opp på det resultatmessige under svenskens ledelse, og mot slutten av sesongen så det riktig bra ut. I finalen mot VIF ble det imidlertid mageplask og 0-4 i kamper. Molin forlenget ikke kontrakten med klubben da pendlingen til Hamar fungerte dårlig i kombinasjon med familielivet.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lars Molin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Lars Molin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Lars Molin – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Lars Molin – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Lars Molin – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Lars Molin – Hockey-Reference.com Rediger på Wikidata

* (en) Lars Molin – Legends of Hockey Rediger på Wikidata

* (en) Lars Molin – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Jan Raa** 
(født 11. oktober 1939)
er en tidligere professor i mikrobiologi ved Universitetet i Tromsø (1972–87), der han i dag er æresdoktor (utnevnt 2006). 

Han studerte i hjembyen Bergen til cand.real. i mikrobiologi ved Universitetet i Bergen (1964) og tok doktorgrad i organisk kjemi (1968) ved Universitetet i Utrecht. Derpå ble han førstelektor i biokjemi i Bergen (1969–72) før han meldte overgang til Tromsø der han grunnla en rekke bedrifter. Etter et år ved Fiskeridirektoratets ernæringsinstitutt (1989) ble han forskningsdirektør ved Norsk institutt for fiskeri- og havbruksforskning inntil han i 1993 gikk av grunnet uenighet om en evalueringsrapport utviklet for Norges fiskeriforskningsråd.

Han startet firmaet Biotec for akkar-produksjon (1984), omgjort til Biotec Pharma der han i dag er forskningsdirektør for grunnforskning i bioteknologi og immunologi til utvikling og produksjon av finkjemikalier og nye farmasøytiske produkter.

Videre grunnla han Norfico for utredninger innen akvakultur (1987), Nicanor for eksport fra Nicaragua (1992) og Calanus for utnytting av rauåte (2002).

Det kongelige hoff kunngjorde 30. april 2010 at kongen har utnevnt Raa til kommandør av St. Olavs Orden «for forsking og utvikingen innen den biomarine sektor.» Det ble samtidig sagt at det ved beslutning om tildeling er «lagt vesentlig vekt på at Raa har vært en idéskaper og bidragsyter til å modernisere og å gi fiskeri- og havbruksnæringen nye utviklingsplattformer.»

Under covid-19-pandemien har Raa stilt seg kritisk til myndighetenes strategi for å begrense smitten, og ment at massevaksinasjon kunne virke mot sin hensikt, og tatt til orde for at man heller bør styrke immunforsvaret med vitamin D. Han er styremedlem i Helsemagasinet vitenskap og fornuft (VoF) som har en redaksjonell linje som står sterkt mot vaksinasjon.

Raa er bosatt i Oslo.

Priser
------

* Ingrid Espelid Hovigs matkulturpris 1995

Referanser
----------

1. ↑  Olav R. Spilling, Professor og industripioner Arkivert 21. august 2007 hos Wayback Machine. i *Forskningspolitikk* 1/07 fra NIFU
2. ↑  Utnevnelse til St. Olavs Orden, kongehuset.no, besøkt 30. april 2010.
3. ↑  «Kan massevaksinering forlenge pandemien?». *Dagens Medisin*. 28. januar 2022.
4. ↑  «Innlegg: Vitamin D er en nøkkel i kampen mot koronasykdom». *Dagens Næringsliv*. 9. oktober 2020.
5. ↑  «Helsemagasinet VOF Vitenskap og Fornuft». Proff.no. Arkivert fra originalen 12. februar 2022. Besøkt 12. februar 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** CRIStin
 |
**Hanstad** er den sørligste bydelen i tettstedet Elverum. Bydelen består av tre grunnkretser; Hanstad nord, Hanstad syd og Hanstad vest. Boligfeltet har en befolkning på 2 457 innbyggere (2021), noe som utgjør ca 16% av tettstedets totale befolkning. Hanstad grenser til boligfeltene Mastmoen og Gaarderløkka i nord, Svartholtet i øst, Helset i sør og Glomma i vest.

I nordvestlige Hanstad ligger Norsk Skogmuseum og Elverum camping ved Glomma. 

I sentrum av boligfeltet er det en barne- og ungdomsskole, en Kiwi-butikk og en Rema 1000-butikk.

Oppvekst og utdanning
---------------------

Hanstad barne- og ungdomsskole ligger midt i sentrum av boligfeltet og er én av to ungdomsskoler i Elverum.

På Hanstad er det i tillegg en offentlig barnehage (Solkroken barnehage) og en privat barnehage (Hakkebakkeskogen naturbarnehage). Tidligere var også Bakkebygrenda barnehage i drift, men denne ble nedlagt i 2019.

Transport
---------

Riksvei 2 (Solørvegen) går gjennom Hanstad fra sør til nord og videre til Leiret (Elverum sentrum). Langs Solørvegen går det også en gang- og sykkelveg som fører til Leiret i nord og Heradsbygd i sør. Hovedvegene innenfor selve bydelen er Henrik Ibsens veg, Rudolf Nilsens veg, Welhavens veg, Johan Falkbergets veg og Henrik Wergelands veg.

På Norsk Skogmuseum er det ei gangbru som kobler Hanstad til Prestøya. På andre sida av Prestøya er det enda ei bru som fører videre til Glomdalsmuseet og Vestad.

Ellers på Hanstad er det også en god del med gang- og sykkelveger som leder til og fra skolen, og som kobler boligfeltet sammen med Mastmoen og Grøndalsbakken i nord.

Referanser
----------

1. ↑  «04362: Alders- og kjønnsfordeling for grunnkretsenes befolkning (G) 2001 - 2021». *PX-Web SSB* **(norsk)**. Besøkt 24. april 2021.
**René Grandjean** (født 1872, død ukjent) var en fransk fotballspiller som deltok under i de olympiske leker 1900 i Paris.

Grandjean spilte på det franske laget *Union des Sociétés Françaises de Sports Athlétiques* under verdensutstillingen og OL 1900 i Paris. Det ble spilt kun to fotballkamper mellom tre lag som demonstrasjonsport på Vélodrome de Vincennes i Paris. Det franske laget spilte kamp den 20. oktober 1900 mot det britiske laget *Upton Park F.C.* som de tapte med 0-4. Tre dager senere beseiret de det belgiske laget *Université de Bruxelles* med 6-2. I ettertid har International Olympic Committee valgt å utse tre medaljevinnere, gull til Storbritannia, sølv til Frankrike og bronse til Belgia.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1900 Frankrikes flagg Paris - Sølv i fotball Frankrikes flagg Frankrike

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, Sports-Reference.com olympisk utøver-ID gr/rene-grandjean-1, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) René Grandjean – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) René Grandjean – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) René Grandjean – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) René Grandjean – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
***Harmatelia*** er en slekt av lysbiller. Disse insektene har fått sitt navn ettersom de er istand til å frambringe lys.

Utseende
--------

Hannene er middelsstore, avlange, gule og svarte lysbiller med kamformede antenner.

Levevis
-------

Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (*habitat*), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. De finnes i lavlandet, men kan også finnes oppover i fjellet, men ikke over skog-grensen. Larvene til sankthansormen, som lever i Norge, spiser skallbærende snegler, som de dreper med et giftig bitt. De sprøyter så inn fordøyelsesenzymer som langsomt løser opp sneglen, og slurper i seg innholdet. De kan leve ganske lenge på en snegle.

De spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen. Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier. Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.

Hunnene kryper opp i vegetasjonen like før det blir mørkt. De velger gjerne en åpen plass slik at lyset kan ses på lang avstand. Hannene som flyr lavt over vegetasjonen, straks de oppfatter hunnes lyssignal, flyr de til henne. I tropiske strøk er det mange ulike arter og de har utviklet egne lyssignaler (blinking) for å kunne kjenne igjen individer fra samme art.

Utbredelse
----------

Artene lever på Sri Lanka.

Systematisk inndeling
---------------------

  

**Treliste**
* Orden **biller** (Coleoptera)
	+ Underorden  **Polyphaga**
		- Overfamilie  **Cantharoidea**
			* Familien **lysbiller** (Lampyridae Fleming, 1821)
				+ underfamilie **Ototretinae** McDermott, 1964
					- * slekten ***Harmatelia*** Walker, 1858
							+ *Harmatelia bilinea* Walker, 1858
							+ *Harmatelia discalis* Walker, 1858
							+ *Harmatelia distincta* (Bourgeois, 1909)

Referanser
----------

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Harmatelia* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Harmatelia* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Harmatelia* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**René Reynaldo Harris** (født 11. november 1947 i Aiwo, død 5. juli 2008) var en naurisk politiker som var president fire ganger mellom 1999 og 2004. Han var parlamentsmedlem for Aiwo fra 1977. Han var også involvert i de største nauriske bedriftene, Nauru Phosphate Corporation (NPC) og Nauru Pacific Line (NPL).

Hans regjering var ansvarlig for oppbevaringen av australske asylsøkere på øya, Naurus medlemskap av FN, og at det ble fullverdig medlem av Samveldet. Harris har blitt kritisert av det nauriske opposisjonspartiet (Naoero Amo) og det internasjonale samfunnet for korrupsjon og brudd på menneskerettighetene.

Han ble utdannet ved Geelong College i Victoria, Australia. Før han ble valgt inn i parlamentet har Harris jobbet i NPC, og var bestyreren av NPL.  I 1992 ble han valgt til styreformann i NPC.

I 1998 ble Harris funnet skyldig i overfall etter å ha hjulpet til med å befri tre slektninger fra fengsel, med hjelp av to medskyldige. Australian Broadcasting Corporation-programmet *Foreign Correspondent* hevdet også at Harris som formann av NPC hadde brukt mer enn $ 231 000 på luksus, ferier og en eiendom i Melbourne. Harris eier en luksuriøs penthouse-suitei 51. etasje av Nauru House i Melbourne.

Harris ble for første gang president 27. april 1999, og forble det til 20. april 2000, da han ble erstattet av Bernard Dowiyogo, men ble igjen president 29. mars 2001 etter et mistillitsforslag mot Dowiyogo. Situasjon toppet seg i januar 2003, da begge var president to ganger hver. Dowiyogo vant til slutt «kampen», men hans død i mars 2003 begynte en ny runde med usikkerhet.

Harris fikk månedlig nyrebehandling i Melbourne for sin diabetes, som er en meget vanlig sykdom i Nauru. Han var bekymret for helsen fordi motstander Bernard Dowiyogo døde av samme sykdom, 57 år gammel, tidlig i 2003. I desember 2003, kollapset Harris i parlamentsbygningen, men ble gjenopplivet av dr. Kieren Keke.

22. juni 2004 ble han nedstemt som president på grunn av politisk defekt, og Ludwig Scotty tok over etter ham.

Harris døde 5. juli 2008, 59 år gammel av hjertestans. Han etterlater seg en sønn og fire døtre. Hans kone døde av kreft en måned før hans død.

Referanser
----------

1. ↑   www.abc.net.au[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Former Nauru president, Rene Harris, dies (english)
3. ↑  «Former Nauru president Rene Harris dead at 61». ABC News. 6. juli 2008. Besøkt 7. juli 2008.

| * v
* d
* r
Naurus presidenter |
| --- |
| Hammer DeRoburt **·** Bernard Dowiyogo **·** Lagumot Harris **·** Kennan Adeang **·** Kenos Aroi **·** Ruben Kun **·** Kinza Clodumar **·** René Harris **·** Derog Gioura **·** Ludwig Scotty **·** Marcus Stephen **·** Frederick Pitcher **·** Sprent Dabwido **·** Baron Waqa **·** Lionel Aingimea **·** Russ Kun | Naurus flagg |

Portal: Nauru

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Servus** (slovakisk *servus*, kroatisk *serbus* eller *servus*, ungarsk *szervusz*, polsk *serwus*, bairisk *servus*, rumensk *servus*, slovensk *serbus* eller *servus*, tsjekkisk *servus*, ukrainsk *Сервус*) er en tradisjonell, uformell hilsen i store deler av Sentral- og Øst-Europa. Den kommer fra det latinske uttrykket *servus [sum],* det vil si «[Jeg er] slave» eller «tjener», og betyr i kortform «jeg er din tjener» eller «til tjeneste».

Hilsenen brukes tradisjonelt i det sørlige Tyskland (deler av Saarland, Rheinland-Pfalz, Baden-Württemberg, Bayern, Hessen, Franken, Vogtland), Østerrike, Polen, Tsjekkia, Slovakia, Slovenia, Kroatia, Ungarn, Romania, Ukraina og det nordlige Italia.

Servus kan brukes som hilsen både når man møter noen og når man tar avskjed med noen.

Uttrykket brukes særlig blant venner og folk som kjenner hverandre såpass godt at de er dus. Hilsenen brukes også i høye sosiale lag, f.eks. tradisjonelt blant adelen i Gammel-Østerrike, Bøhmen og Bayern.

I mange områder i Sør-Tyskland, Østerrike og det nordligste Italia, f.eks. i Syd-Tirol, er servus et av de vanligste hilseordene, og blir også brukt av unge. I andre områder kan hilsenen regnes som arkaisk.

Hilsenen tilsvarer den utbredte svenske hilsenen *tjänare* eller *tjenare*, med kortformer som *tjena* og *tja*, som i likhet med servus har sin opprinnelse i en svært formell hilsen med betydningen «jeg er din tjener» og som har gått over til å bli en uformell hilsen.

Referanser
----------

1. ↑  Bo Bergman, «Tjänare», i *Ordens ursprung: Etymologisk ordbok över 2000 ord och uttryck*, Bonnier Fakta, 2012, ISBN 9789174243574
**Elvirksomhetsregisteret** er et register under Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB) over foretak som utfører arbeid knyttet til elektriske anlegg og reparasjon av elektrisk utstyr. Slike foretak er underlagt tilsyn fra Det lokale elektrisitetstilsyn (DLE) for å sikre at de har nødvendig kompetanse og rutiner for å utføre arbeidene på en trygg måte.

Registreringsplikten fremkommer av *Forskrift om elektroforetak og kvalifikasjonskrav for arbeid knyttet til elektriske anlegg og elektrisk utstyr* §3. Forskriften krever at foretak som utfører arbeid knyttet til elektriske anlegg og reparasjon av elektrisk utstyr, skal registreres i Elvirksomhetsregisteret. Med arbeid menes enhver form for arbeid, slik som planlegging, prosjektering, utførelse, drift, vedlikehold, reparasjon og kontroll.

Referanser
----------

1. ↑  «Elsikkerhetsportalen». Arkivert fra originalen 2. september 2018. Besøkt 10. oktober 2018.
2. ↑  Forskrift om elektroforetak og kvalifikasjonskrav for arbeid knyttet til elektriske anlegg og elektrisk utstyr

Eksterne lenker
---------------

* www.dsb.no
* www.elsikkerhetsportalen.no
**Servotron** var et amerikansk rockeband fra Athens i delstaten Georgia som var aktivt fra 1995 til 1999 og inspirert av science fiction. 

Medlemmene fremstilte et kollektiv av roboter som spredte budskapet om robotenes overtagelse og oppfordret maskiner til å reise seg og gjøre motstand mot sine menneskelige undertrykkere. Samtidig oppfordret de mennesker til å utføre kybernetiske forbedringer. Servotron ga ut to fullengde-album, en 10" EP og flere singler. 

Bandet kalte narrebevegelsen sin for SRA («Servotron Robot Allegiance») og brukte slagordet «Bli med oss eller dø!» (*Join Us or Die!*) De som spilte gruppa brukte pseudonymer som gruppens leder, trommeslageren «Z4-OBX» (Brian Teasley).

Diskografi
----------

* *No Room for Humans* LP/CD (1996 AmRep/One Louder (UK))
* *Entertainment Program for Humans* (Second Variety) LP/CD (1998 Lookout!)

Eksterne lenker
---------------

* Servotron Peel Sessions
* Bandsider hos Lookout!
* Interview i Phazerblast Magazine
* (en) Servotron på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Servotron på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Servotron på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Servotron på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Servotron på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Servotron på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Stanley Peregine Smith** (født 19. mars 1861 i London, død 31. januar 1931 i Zezhou i Shanxi i Kina) var en britisk protestantisk misjonær i Kina.

Han fikk sin utdannelse ved Repton og Trinity College i Cambridge. Stanley Smith var en av the Cambridge Seven, studenter fra Cambridge University som i 1885 besluttet å reise som misjonærer til Kina. 

Stanley Smith begynte sitt virke sammen med C. T. Studd i provinsen Shanxi. Han var en utmerket lingvist og mestret snart kinesisk. I november 1899 dro han med familie fra Kina og ankom Plymouth i desember, slik at de var borte mens Bokseropprøret rammet misjonene.

Etter å ha virket ved misjonsstasjoner i Linfen, Hongdong og Lungan (Changzhi), og kort før første verdenskrig, trådte Stanley Smith at av China Inland Missions tjeneste på grunn av læremessige uoverensstemmelser, men opprettholdt fortsatt gode relasjoner til misjonsselskapet. Han fortsatte som misjonær, og innledet eget arbeide i det østlige Shanxi.

Familie
-------

Stanley Smith giftet seg med misjonæren Sophie Reuter den 16. september 1888. De fikk en sønn, Dr Algernon «Algie» Stanley Smith (14. februar 1890 - 28. juli 1978), en av grunnleggerne av Ruanda Mission i Afrika. Etter Sopghies død giftet han seg med Anna M. Lang (født ca 1864) fra Skottland. De hadde tre barn: Henry (1895); Mary (1898) og Robert (1901).

Referanser
----------

1. ↑  John Pollock. The Cambridge Seven. IVP 1955
2. ↑  Makower, Katherine: Not a Gap Year but a Lifetime. Apologia Publications 2008
3. ↑  Makower, Katherine: Not a Gap Year but a Lifetime. Apologia Publications 2008

Litteratur
----------

* Broomhall, Alfred (1985). *Hudson Taylor and China's Open Century: Assault on the Nine*. London: Hodder and Stoughton.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Skulderdistinksjon for seniorsergent i Hæren
**Seniorsergent** er en militær grad i Danmark. En seniorsergent vil typisk ha vært oversergent i seks til åtte år før. En seniorsergent er som regel kommandobefalingsmann på kompaninivå eller administrasjonsbefalingsmann på bataljons- og brigadenivå. En seniorsergent kan også være skyteinstruktør på enhetsnivå eller være faglærer på Hærens skoler.

I Søværnet kan en seniorsergent være regnskapsleder på et Flyvefisken-fartøy, i Flyvevåbnet 1. tekniker i et redningshelikopter eller lastemester på et C-130 Hercules-fly.

Det kan dog også være en hel del annet, som utgangspunkt er en seniorsergent saksbehandler eller leder. Der finnes mange forskjellige områder i Forsvaret hvor man kan være seniorsergent. I Flyvvåbnet kan nevnes kontrol og varsling, brann og redning, styrkebeskyttelse, forsyning, toktplanlegging, administrasjon og mye annet.

I Hjemmeværnet kan en seniorsergent være instruktør eller utdannelsesbefalingsmann på distriktsnivå. Seniorsergenter i Hjemmeværnet er lønnede.