recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Axvall** er et tettsted i Skara kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 186 innbyggere. Axvall er det nest største tettstedet i kommunen, bare Skara er større. 

I Axvall ligger det en folkehøyskole og en grunnskole (1. til 6. trinn). I utkanten av Axvall ligger restene av middelalderborgen Axevalla hus, og på den nærliggende Axevalla hed øvde tidligere Skaraborgs regemente og Västgöta regemente. I den gamle leiren ligger i dag Pansarmuseet i Axvall.

Det tidligere sanatoriet *Stora Ekebergs sanatorium* er i dag vandrerhjem med restaurant. Like nord for Axvall ligger Axevalla travbane og Skara Sommarland.

Axvall har dagligvarehandel, pizzeria, bensinstasjon og gode bussforbindelser med Skara, Lidköping og Skövde.

Høsten 2006 startet juiceselskapet PJ Fresh Company produksjon av upasteurisert jus i Axvall. Allerede i desember samme år gikk firmaet konkurs, men konkursboet ble kjøpt opp av Brämhults Juice AB som fortsatte produksjonen. Den foregår i den gamle meieribygningen i Axvall.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 7. mars 2016.

  


| * v
* d
* r
Skara kommune i Västra Götalands län i Sverige |
| --- |
| Ardala **·** Axvall **·** Eggby **·** Skara **·** Varnhem |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Anders Gjennestad** (født 2. oktober 1980 i Arendal) er en norsk utøvende gatekunstner, bosatt i Berlin. Han er også kjent under kunstnernavnet **Strøk**.

Gjennestads gatekunst er ofte basert på kunstnerens egne fotografier, uarrangerte snapshots og gatefotografering av ukjente mennesker. Han bruker mye sjablonger i sin kunst. I et intervju med *Agderposten* sa han følgende om sin arbeidsmetode:

> Jeg tar bilder, så behandler jeg dem på datamaskinen, så printer jeg dem ut og skjærer ut med kniv i papp. Deretter sprayer jeg på lag for lag. Det kan være alt fra ett lag til tjue.
> 
> 
> *Agderposten* 19. september 2013, s. 2, Irene Hegge Guttormsen: «Elever ga skolen farge».
> 
> 

Anders Gjennestad har deltatt på utstillinger i en rekke gallerier i inn- og utland. Han har også malt direkte på murvegger, og da signert med kunstnernavnet *Strøk*. Han deltok blant annet i prosjektet «Levende vegger» i by:Larm i Trondheim 2007, «Prosjekt Strandpromenaden» i Porsgrunn kunstforening i 2009, «Papergirl 5» i Neurotitan galerie i Berlin i 2010, «Stop, look and listen» i Drammen i 2011, «Nuart» i Stavanger i 2013 og «Memorie Urbane» i Gaeta i Italia i 2014. Han har hatt utstillinger på Galleri A i Oslo i 2006, 2012 og 2013. På Galleri Kjeldsaas I Oslo deltok han i 2008, 2009 og 2011. I Bomuldsfabriken Kunsthalls filial, ARTendal i Arendal, deltok han med utstillingen «Tall Tales» sommeren 2013. 

Våren 2013 var Anders Gjennestad engasjert i en niukers turné i Aust-Agder, i regi av Den kulturelle skolesekken. Turneen hadde form av et sjablongverksted, og planen var at alle elevene i ungdomsskolen skulle få kjennskap til gatekunst på en positiv måte. Noen skoler valgte å ha elevenes kunst på egne vegger utendørs. Fjære ungdomsskole i Grimstad fikk tillatelse av Statens vegvesen til å dekorere kulverten i Vik-krysset med sjablongkunst.

Referanser
----------

1. 1 2  Liv Ekeberg: «Lager tunnelkunst» i *Agderposten*, s. 29, 17. april 2013.
2. ↑  «Plattform» i *Dagsavisen*, s. 33, 8. februar 2013
3. ↑  Anders Gjennestads hjemmesider
4. ↑  Helge Corneliussen: «Fikk lov til å tagge på skoleveggen» i *Fædrelandsvennen*, s. 22-23, 9. april 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Anders Gjennestads hjemmesider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Skyting |
| Konkurrerte for Danmarks flagg |
| OL |
| Sølv | 2012 London | Skeet |

**Anders Golding** (født 12. mai 1984 i Aalborg) er en dansk sportsskytter som har deltatt under Sommer-OL 2008 og 12 i mennenes skeet-øvelse. Under Sommer-OL 2012 i London tok han sølvmedaljen med 146 treff, kun to treff bak vinneren Vincent Hancock fra USA.

Golding har drevet med skeet siden 1998, og kom første gang på landslaget i 2005. Hans beste internasjonale resultater er en sølvmedalje fra World Cup-finalen i 2010, seier i World Cup-stevnet i Maribor i 2011, samt to sølvmedaljer fra Junior-EM i 2001 og 2004. Han har fire ganger vært blant de ti beste i VM, med en femteplass i 2005 som beste resultat, og under Sommer-OL 2008 kom han på 25.-plass. Med seieren i Maribor sikret han Danmark den andre kvoteplassen til London-OL, etter at Jesper Hansen hadde sikret den første plassen med en tredjeplass i WC tidligere. Begge skytterne fikk senere de to OL-plassene.

Anders Golding er utdannet tømrer. Han representerer Jetsmark Sogns Jagtforening i Pandrup, men er bosatt i Oslo.

Referanser
----------

1. ↑   Gullhåpet slått ut før finalen
2. ↑   ISSF Profil
3. ↑  «Skydning - kvalifikation til OL». www.olym.dk. Besøkt 31. juli 2012.
4. ↑  «OL-deltagelse har sine omkostninger». DR Nordjylland. 18. juli 2012. Besøkt 31. juli 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anders Golding – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Anders Golding – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Anders Golding – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Anders Golding – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Anders Golding – ISSF Rediger på Wikidata
* ISSF profil[*død lenke*]
* Profil på ol.dk Arkivert 1. august 2012 hos Wayback Machine.
* Profil på Dansk Skytteunion
* Profil på London2012.com
* Profil på BBC Sport Olympics 2012
* Profil på Sports.Yahoo.com
* Profil på www.NBColympics.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Anders Gamborg** (født 24. desember 1753, død 11. september 1833) var en dansk filosof og professor ved Københavns Universitet, hvor han bl.a. var lærer for Anders Sandøe Ørsted.

Gamborg var født i Kirke Hvalsø på Midtsjælland som sønn av den lokale presten. I 1777 tok han teologieksamen fra Københavns Universitet. I 1788 ble han ansatt ved universitetet som professor i praktisk filosofi og fra 1796 var han også Regensprovst. Han var i sitt virke svært påvirket av spesielt Immanuel Kant og de engelske grenene av deismen. I 1790 utkom hans første store skrift, den sterkt bibelkritiske *Nysa eller Filosofisk-Historisk Undersøgelse af Genesis I-III*, som vakte stor oppsikt særlig i det teologiske miljøet på grunn av hans synspunkter om syndefallet. Hans popularitet ble enda mindre da han i 1799 utga *Om Jesu Moral*, hvor påvirkningen fra Kant er tydelig.

Hans verker ga ham flere fiender i universitetsmiljøet og i 1803 ble det for mye for ham og han ga opp sitt embete i København og slo seg ned i Roskilde som matematikklærer. Her bodde han resten av sitt liv.

Av andre verker kan nevnes *Om Forskjel mellem Dyd og gode Handlinger* (1783), *Om hvad der er Pligt* (1794) og *Om Selvmord* (1796). En av de bøkene som gjør at han huskes i dag er den noe kuriøse boken *Om Fuglenes Sang* (1800), i hvilken han argumenterer for at man skal kunne lære gråspurveunger å synge som kanariirisker hvis man bare lot dem vokse opp hos disse.

Gamborgs største innflytelse på ettertiden er at han introduserte Anders Sandøe Ørsted til Kant og til de filosofiske grunnbegrepene.

  

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** NKC
 |
**Anders Fredrik Almgren** (født 3. mars 1833 i Steneby sogn, Dalsland, Sverige, død 22. november 1893 i Fredrikstad), var en svensk utdannet gartner som etablerte seg i Norge.

Almgren hadde eksamen datert den 13. oktober 1860, fra den da 2-årige «Svenska Trädgårdsföreningens Elevskola» i Stockholm. Hans eksamensbevis viste svært gode karakterer i alle fag, og etter karakterbedømmingen er følgende anført på hans eksamensbevis: 

> 
> *«Hvarförutan han, genom fremvisande af egenhendiga ritningar öfver Trädgårds-anläggningar, Parkar, Wäxthus, m.m. dylikt visat sig i detta slags ritning ega b e r ö m l i g färdighet.*
> 
> 
> *Särskild betyg öfver hans praktiska skicklighet i sitt yrke, i dertil hörande slöjdning och glasmästare-arbete samt öfver hans fräjd är för honom af Föreståndaren för Föreningens Trädgård utfärdat.»* 
> 
> 

Han var en dyktig tegner, og fra 1862 til 1879 tegnet han 382 farvelagte plansjetegninger av planter (dels etter Johan Wilhelm Palmstruchs billedverk «Svensk Botanik», dels med levende planter som modell), som han samlet, og tegningene ble utgitt i et 2 binds verk ("Flora Svecana").

Etter skolen var han herregårdsgartner 7 år i Sverige

Han kom til Norge i 1867 for å inneha en tilsvarende stilling ved Myren gård ved Kristiansand, en stilling han hadde fram til 1872. 

I 1873 fikk trelastgrosserer Halvor Bjørneby ham til Fredrikstad for å anlegge park og have ved "Cicignon gaard". I 1875 bygde han Bings gate 15 og startet eget handelsgartneri der. Broren Carl Otto Almgren. (1850–1939) drev forøvrig handelsgartneri i Bings gate 11.

I 1880 tok han imot stillingen som bestyrer av Norges første havebruksskole (Nedenæs Amts Havebrugsskole) på Lillenes i Fjære. Her fikk han en årslønn på kr. 1 000,- i tillegg til fritt husvære og "12 Maal velskikket Jord til Haveanlæg". Her tegnet han, og fikk opparbeidet, en park i bøkeskogen bak skolen.

I 1890 reiste han tilbake til Fredrikstad og fortsatte gartneriet til sin død i 1893.

«Almgrens vei», en gate på Gressvik i Fredrikstad, er oppkalt etter Anders Fredrik Almgren.

Kilder
------

* Aust-Agder museets årbok 1956.
Gamle hus i sentrum av Berezjany
**Berezjany** (ukrainsk: Бережани, polsk *Brzeżany*) er en by ved elva Zolota Lypa i den vestlige del av Ukraina, i det historiske området Galicia. Byen har ca. 20 000 innbyggere og er det administrativte sentrum i Berezjany-distriktet vest i Ternopil oblast. Berezjany tilhørte Østerrike-Ungarn (1772–1918) og Polen (1375–1772, 1918–1939). I september 1939 det ble okkupert av Den røde armé og innlemmet i Sovjetunionen, fra 1991 del av Ukraina. 

I 1939 hadde Berezjany ca. 10 000 innbyggere, blant dem rundt 3 000 polsktalende jøder (det finnes synagogeruiner i Berezjany og en stor jødisk gravlund) og 5 000 polakker (nesten alle ble deportert til vestlige Polen etter krigen). Nesten alle jøder i Berezjany ble drept av tyskerne i 1941–1942. Blant annet var Isaak Streisand, bestefar til Barbra Streisand, en polsktalende jøde fra Berezjany. 

Lokalbefolkningen er for det meste vest-ukrainere som snakker en vestukrainsk dialekt (halytskyi dialekt). De fleste er gresk-katolske med noen som tilhører den ukrainske ortodokse kirke og latinske romersk-katolske kirke. Blant de mest kjente ukrainere født i Berezjany er Vasyl Ivantsjuk, verdensmester i sjakk.

I Berezjany finnes blant annet ruinene av et stort slott, samt en gresk-katolsk kirke og den ukrainsk-ortdokse St. Nikolai-kirken bygd i tre.

Kjente personer fra Berezjany
-----------------------------

* Aleksander Brückner
* Edward Rydz-Śmigły

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Berezhany – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Berezhany – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Byer i Ternopil oblast |
| --- |
| Administrativt senter: Ternopil |
|  | Berezjany **·** Borsjtsjiv **·** Butsjatsj **·** Khorostkiv **·** Kopytsjyntsi **·** Kremenets **·** Lanivtsi **·** Monastyryska **·** Pidhajtsi **·** Potsjajiv **·** Sjumsk **·** Skalat **·** Terebovlja **·** Tsjortkiv **·** Zalisjtsjyky **·** Zbarazj **·** Zboriv | Ukrainas flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Beretta 1935** (også omtalt som Beretta M1935) er en pistol som ble konstruert i Italia i 1935. Våpenet ble approbert av det italienske militæret i 1937, og ble mye brukt av de italienske styrker under andre verdenskrig. Den ble også produsert til Finland og Wehrmacht. Modellen er egentlig en Beretta 1934 i kaliber 7,65 x 17 mm Browning istedenfor 9 x 17 mm Browning.

Beretta 1935 har manuell sikring og 8 skudds magasinkapasitet. Magasinet har en fingerstøtte nederst. Den har det karakteristiske åpne glidestykket som er typisk for Berettapistoler. Den er laget med relativt få deler og er lett å vedlikeholde samt svært robust konstruert.

Beretta 1935 var i produksjon fra 1935 til 1967 og omtrent 525 000 eksemplarer ble produsert.

Se også
-------

* Beretta
* Beretta M1934

Eksterne lenker
---------------

* (en) Beretta M1935 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Beretta M1935 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Homepage of Beretta

| * v
* d
* r
Italienske infanterivåpen under andre verdenskrig |
| --- |
| Pistoler | Beretta 1934 · Beretta 1935 · Glisenti M1910 |
| Rifler | Carcano M91 |
| Maskinpistoler | MAB 38 · FNAB-43 |
| Maskingevær og større | Breda modello 30 · Breda modello 37 |
| Patroner | .32 ACP · .380 ACP · 6,5 x 52 mm Carcano · 7,92 x 57 mm Mauser · 9 x 19 mm Luger |

Portal: Andre verdenskrig
**Beretta 92** (sammen med **Beretta 96** og **Beretta 98**) er en serie av halvautomatiske pistoler designet og produsert av Beretta i Italia. Den ble designet i 1972 og er blitt produsert i mange variasjoner og kalibre. Den produseres fortsatt. Den er muligens mest kjent for å erstatte Colt M1911 som standard håndvåpen for Amerikas forente staters forsvar i 1985 under betegnelsen M9 pistol. 

Kun 5000 enheter ble produsert av den opprinnelige utgaven i perioden 1975-1976. Den produseres nå i fire forskjellige konfigurasjoner (FS, G, D og DS) og i tre kalibre:

* 92 serien i 9 × 19 mm Parabellum
* 96 serien i .40 S&W
* 98 serien i 9 x 21 mm IMI

Historie
--------

Beretta 92 er et produkt av videreutviklingen av Berettas tidligere modeller, spesielt M1922 og M1951.
Noen designelementer er også hentet fra M922.

Beretta 92 kom på markedet i 1976 og var designet av Carlo Beretta, Giuseppe Mazzetti og Vittorio Valle, som alle var erfarne våpendesignere hos Beretta.

### 92

Ca. 5000 enheter ble produsert av dette første designet i perioden 1975 til 1976.

### 92S

For å etterkomme krav fra forskjellige politienheter modifiserte Beretta modell 92 ved å legge til en sklimontert kombinert sikkerhets og avvæpningshendel som en erstatning for den rammemonterte manuelle tommelhendelen. Dette resulterte i modell 92S som ble tatt i bruk av flere italienske politietater og militære enheter.

På grunn av den senere flyttingen av magasinutløserknappen kan ikke 92 og 92S benytte nyere magasiner hvis disse ikke er tilpasset for disse modellene.

Eksterne lenker
---------------

* Official Beretta 92 page Arkivert 27. februar 2021 hos Wayback Machine.
* Beretta USA page
* Diagram of beretta 92
* Details on the Beretta 92
* A short story of the 92 and its derivatives
* Free videos of Beretta 92/96 disassembly
*Ossians drøm* (1813)
**Musée Ingres** er et fransk kunstmuseum, lokalisert i Montauban, som huser en samling malerier og kunstgjenstander som er relatert til Jean Auguste Dominique Ingres, men også verker av en annen kjent kunstner som har Montauban som hjemstavn, Antoine Bourdelle.

I 1851 da Ingres var 71 år gammel ga han bort deler av sin private samlinger, inkludert kopier, elevarbeider, og greske vaser, som en gave til sin fødeby. Museet ble åpnet i 1854 og da Ingres døde i januar 1867 førte det til at samlingen ble betydelig økt med andre verker, i særdeleshet flere tusen tegninger, langt mer enn hva som kan stilles ut samtidig til enhver tid.

Museet er lokalisert i en bygning som en gang fungerte som bolig for biskopene i Montauban. Strukturen er hovedsakelig fra 1600-tallet, men deler er eldre, særlig et underjordisk kammer kjent som Salle du Prince Noir («Den sorte prins hall»). Under den andre verdenskrig fungerte Musée Ingres for en tid som et midlertidig sted å oppbevare Leonardo da Vincis kjente maleri *Mona Lisa* som ble evakuert fra Louvre i Paris ved begynnelsen av krigen. En renovasjon som ble utført i tiden mellom 1951 og 1958 gjorde Musée Ingres til en moderne institusjon i henhold til kravene for sin tid, utstyrt med ekstra lagerbeholdning.

Det var rundt 50 000 besøkende i 2007, en stadig økning de siste årene.

Blant de verker av Ingres som finnes her:

* *Joseph Ingres* (1804)
* *Jean-François Gilibert* (1804)
* *Lorenzo Bartolini* (1805)
* *Ossians drøm* (1813)
* *Kristus gir nøklene til sankt Peter* (1820)
* *Roger frir Angelica* (versjon fra 1841)
* *Madame Henri Gonse* (1845–1852)
* *Jesus blant legene* (1862)

Referanser
----------

1. ↑  Veille Info Tourisme Arkivert 14. mars 2010 hos Wayback Machine. (fransk)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Musée Ingres Bourdelle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Le Musée Ingres Arkivert 1. juni 2017 hos Wayback Machine. Musées de Midi-Pyrénées

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NKC
 |
***Acromis*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Nokså små (5-7 millimeter), brede, flate, gul- eller rødaktige (døde eksemplarer) skjoldbiller. Dekkvingene framhjørner er kraftig framskytende, slik at hele dyret får form som en omvendt pilespiss (spissen pekende bakover). Hannene har gjerne et hull i dekkvingene ved roten litt ute på siden, slik at man kan se gjennom dyret. Hodet er ganske lite, men godt synlig ovenfra, antennene forholdsvis korte. Kroppsformen er oval. Pronotum er mye bredere enn langt, nærmest trekantet, dekkvingene hvelvede i midten uten punktrader. Beina er nokså korte. Noen har en opphøyd knøl foran på dekkvingene.

Levevis
-------

Slekten lever på planter i vindelfamilien inkludert søtpotet.

Utbredelse
----------

Slekten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika nord til det sørlige Mexico.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
				+ underfamilien **Hispinae**, Gyllenhal, 1813 – ikke i Norge, én art i Norden
					- stamme **Mesomphaliini** Hope, 1840
						* slekten ***Acromis*** Chevrolat *in* Dejean, 1836
							+ *Acromis sparsa* (Boheman, 1854)
							+ *Acromis spinifex* (Linnaeus, 1763)
							+ *Acromis venosa* Erichson, 1847

Eksterne lenker
---------------

* Nettside om slekten
* *Acromis* på ITIS
* (en) *Acromis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Acromis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Acromis* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Acromis* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Acromis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Acromis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Acritispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Nokså små (ca. 4,5 millimeter), avlange, gråbrune bladbiller. Antennene består av 8 ledd og er noe klubbeformede. Hodet er bredere enn langt med nokså store fasettøyne, pannen med tre lengdefurer. Pronotum er sekskantet, oversiden ganske ujevn. Dekkvingene er knudrete uten tydelige punktstriper, men med spredte, grove punkter, til sammen omtrent klokkeformede, kraftig utvidet mot spissen.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Artenes vertsplanter er ukjente.

Utbredelse
----------

Arten er bare kjent fra Panama og det sørlige Sør-Amerika (Brasil, Bolivia, Paraguay).

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Chalepini** Weise, 1910
						* slekten ***Acritispa*** Uhmann, 1940
							+ *Acritispa dilatata* (Uhmann, 1932)
							+ *Acritispa germaini* (Pic, 1925)

Litteratur
----------

* *Acritispa* på ITIS
* Hispines of the World - *Acritispa*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Acritispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Acritispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Acritispa* hos ITIS Rediger på Wikidata
* (en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Acre** er ei elv i det sentrale Sør-Amerika. Den har utspring i grenseområdene mellom Peru og Brasil og munner ut i elva Purus, ei sideelv til Amazonas. Elva er 1 190 km lang.

Fra utspringet renner Acre først mot øst og er grenseelv mellom Peru og Brasil til Iñapari, og deretter mellom Bolivia og Brasil. Ved Brasiléia forlater elva grensa og snur mot nordøst inn i den brasilianske delstaten Acre. Den passerer byen Xapuri og renner gjennom delstatshovedstaden Rio Branco, før den munner ut i Purus ved byen Boca do Acre i delstaten Amazonas. 

Elva er farbar for båter fra munningen til Xapuri, og i regntiden fra januar til mai helt til grensa mot Bolivia, en strekning på 622 kilometer. Elva var ei viktig transportåre på slutten av 1800-tallet, som følge av de nylig oppdagede gummitreskogene. Acres dalføre er relativt tett befolket, og store deler av den opprinnelige regnskogen er i dag borte.

Historie
--------

Området ble bosatt av peruvianere mellom 1870 og 1878, men ble invadert av brasilianske gummisankere i løpet av det neste tiåret (under gummiboomen) og leverte gummi til markedene i Iquitos, Manaus og Belém. I 1899 etablerte den bolivianske regjeringen en tollstasjon i Puerto Alonso ved Acreelva, for innkreving av eksportavgifter på gummi. Dette førte til en konflikt med de brasilianske nybyggerne, og endte til slutt med en grensekonflikt mellom de to republikkene. I juli 1899 erklærte nybyggerne, kalt *acreanos*, sin uavhengighet og opprettet sin egen republikk, men i mars året etter ble de tvunget til å underkaste seg Brasil. Den forekom diverse uro fram til Brasil bestemte seg for å okkupere Puerto Alonso med en militær styrke. Grensekonflikten ble til slutt løst ved Petropolis-avtalen 17. november 1903, hvor Brasil kjøpte de gummiproduserende områdene sør til rundt den niende breddegrad.

Referanser
----------

1. 1 2  «2.3 Waterways». *Brazil - Shipping and Ports*. LAFIS. s. 6. Besøkt 21. november 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rio Acre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Acre ved Rio Branco | Gangbru over Acre i Rio Branco |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**MGMT** er et Brooklyn-basert band bestående av Andrew VanWyngarden og Ben Goldwasser.

Bakgrunn
--------

Andrew VanWyngarden og Ben Goldwasser møttes på Wesleyan University i Connecticut i 2001. De fant ut at de hadde felles interesser, spesielt innenfor musikk hvor begge likte å høre på sær og dyster psykedelisk musikk. De hadde aldri noen intensjon om å danne et band, men i 2002, etter å ha oppholdt seg på rommet til Goldwasser og eksperimentert med forskjellige lyder og sjangere, ble *The Management*, senere kjent som MGMT, dannet.

I 2005, etter utdannelsen ved Wesleyan var ferdig, gav de ut EP-en *Time to Pretend* med seks spor. Goldwasser og VanWyngarden skiftet da også navn fra The Management til MGMT siden et annet band hadde brukt det opprinnelige navnet. Samme år varmet de opp for det amerikanske bandet Of Montreal på deres turné. Etter at de var ferdige med å turnere, var VanWyngarden og Goldwasser usikre på hva som skulle skje med MGMT fremover, og bandplanene ble lagt litt på hylla. Noen måneder senere fikk de e-post fra Maureen Kenny i Columbia Records som var interessert i å signere dem, og høsten 2006 fikk MGMT platekontrakt.

Den 22. januar 2008 gav MGMT ut sitt debutalbum *Oracular Spectacular*. Sangen «Kids» har toppet VG-lista Topp 20.

Den 13. april 2010 gav MGMT ut sitt sekund album *Congratulations*.

Diskografi
----------

### EP

* 2004 *We (Don't) Care* (The Management)
* 2005 *Time to Pretend* – EP
* 2008 *Metanoia - EP*

### Album

* 2005 *Climbing to New Lows* (The Management)
* 2007/2008 *Oracular Spectacular*
* 2010 *Congratulations*
* 2013 *MGMT*
* 2018 *Little Dark Age*

### Singler

* 2008 *Electric Feel*
* 2008 *Electric Feel (Justice Remix)*
* 2008 *Kids*
* 2008 *Kids (Soulwax Remix)*
* 2009 *Time to Pretend*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) MGMT – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) MGMT på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) MGMT på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) MGMT på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) MGMT på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) MGMT på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) MGMT på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) MGMT på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) MGMT på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) MGMT på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) MGMT på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BBC Things **·** Munzinger **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Pagans MC** er en amerikansk motorsykkelgjeng etablert av Lou Dobkin (eller Dobkins) i 1959 i Prince George's County, Maryland.

Klubben er aktive i elleve amerikanske delstater: Delaware, Kentucky, Maryland, New Jersey, New York, Nord-Carolina, Ohio, Pennsylvania, Sør-Carolina, Virginia og Vest-Virginia. Hovedrivalen er Hells Angels.

Amerikanske Federal Bureau of Investigation og canadiske Criminal Intelligence Service Canada anser klubben som en «Outlaw Motorcycle Gang» (*kriminell motorsykkelklubb*), noe også norske Kripos støtter. Klubben regnes i USA som en av «The Big Four» (*de store fire*) sammen med Outlaws, Hells Angels, og Bandidos og har alle til felles at de er store nok til å bli dømt under Racketeer Influenced and Corrupt Organizations Act.

Kilder
------

* Southeastern Connecticut Gang Activities Group (SEGAG) - Pagans Motorcycle Club Besøkt 22. januar 2016
* One percenter motorcycle clubs - Pagans MC Besøkt 22. januar 2016

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Nedre Vøyen gård, Sagene, Oslo, 1783, louis-seize Foto: Helge Høifødt 
Et snitt av Mansardtak i en tømmerkonstruksjon
**Mansardtak** er et skråtak som er knekket i to soner, den nederste brattere og gjerne avbrutt med vinduer på den bratte delen, noe som skapte ekstra innvendig areal i loftetasjen. Taket kan være to- eller firesidig. 

Konstruksjonen har fått navnet etter den franske arkitekt François Mansart (1598–1666), men også hans søsters sønnesønn Jules Hardouin-Mansart (1646–1708) bygget i denne stilen.

Taket ble senere populært i Frankrike som en måte å slippe deler av boligbeskatningen på. Den skulle ikke betales for den del av huset som lå over nederste takgesims, og man fikk dermed en skattefri nesten komplett etasje.

Et tidlig eksempel på mansardtak i Norge finnes på Austråttborgen (1654–1657).

Se også
-------

* Seteritak

Litteratur
----------

* Gunnarsjaa, Arne (2007). *Arkitekturleksikon*. Oslo: Abstrakt Forlag AS. s. 494. ISBN 978-82-7935-197-9.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
**Flånuten** er et fjell i den sentrale delen av Humboldtfjella i Dronning Maud Land. Det utgjør et fjellmassiv mellom Livdebotnen i nordøst og Vindegghallet i sør, vest for Skarshólen og øst for Somoveken. Høyeste punkt strekker seg 2725 moh..

Området ble første gang fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Området ble ytterligere kartlagt av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografier fra den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.

Den 8. januar 1990 omkom tre forskere fra Geological Survey of India (GSI) og en kommunikasjonstekniker fra den indiske marinen av gassforgiftning under utforskning av vestsiden av Flånuten. Ulykkesstedet har blitt navngitt *India Point*, og en minneplakett som er satt opp på stedet har siden 2004 vært oppført på lista over historiske steder og kulturminner i Antarktis.

Se også
-------

* Liste over fjell i Dronning Maud Land

Referanser
----------

1. 1 2 3  Flånuten, Mount SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (USA). Katalognr. 4680
2. ↑  Flånuten *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt
3. ↑  Humboldt Mountains SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (USA). Katalognr. 6750
4. ↑  List of Historic Sites and Monuments approved by the ATCM (2012)
5. ↑  Historic Site 78 - Management Plan Det antarktiske traktatsekretariat

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR **·** Norsk polarinstitutt

 |
**Hudson-Fulton Feiring** Program
Hudson ~ Fulton-Feiring i New York City, Minnefrimerket utgitt i 1909 
**Hudson-Fulton feiringen** fra 25. september til 9. oktober 1909 i New York og New Jersey
var en forseggjort markering av 300-års jubileet for Henry Hudsons oppdagelse av Hudson River og 100-årsjubileet for Robert Fultons første vellykkede kommersielle anvendelse- av hjuldamperen. De maritime prestasjoner av Hudson og Fulton bebudet viktigheten av elven for  New Yorks fremgang og identitet. Arrangørene brukte feiringen ikke bare for å vise de to menns suksess, men også vise New York City som en verdenby og hva byens  borgere har prestert.

Blant de mange arrangementer var det også en flyoppvisning av Wilbur Wright, som fikk verdensberømmelse med sine demonstrasjosflyvninger i Europa i slutten av 1908 og våren 1909. 
Fra en flyplass på Governor's Island fløy han den 29. september rundt Frihetsgudinnen. Den 4. oktober gjorde han en 33-minutters flytur over Hudson River til Grant's Tomb og tilbake, slik at kanskje en million innbyggere i New york fikk se flyvning. Glenn Curtiss dukket også opp, men gjorde bare svært korte flyvninger, Han foretrakk ikke å utfordre de vindfulle forhold.

Gallery
-------

* Halve Maen*Halve Maen*
* North River Steamboat*North River Steamboat*
* Justice*Justice*
* Dresden, «Victoria Louise», and «Hertha»*Dresden*, «Victoria Louise», and «Hertha»
* Inflexible*Inflexible*
* Drake*Drake*
* Duke of Edinburgh*Duke of Edinburgh*
* Argyll*Argyll*
* Etruria*Etruria*
* Presidente Sarmiento*Presidente Sarmiento*

Referanser
----------

1. ↑  "1909 Hudson-Fulton Feiring av Oppdagelsen av Hudson River, og den Første Vellykkede Anvendelse av Damp til Navigasjon," Arkivert 13. august 2009 hos Wayback Machine. Hudson River Maritime Museum.
2. ↑  Fordham University Hudson-Fulton-Prosjektet[*død lenke*]
3. ↑  Casey 1981, s. 51-53.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Syd Fields modell** er en modell som beskriver hvordan en figur i en film, bok eller skuespill er bygd opp.

Syd Field foreslår at man beskriver en figur med en indre del og en ytre del. Den indre delen er figurens personlighet, slik den har blitt til fra han/henne ble født til øyeblikket historien starter. Den ytre del er den delen av personligheten som publikum møter fra filmens/bokens/skuespillets start til slutt.

**Indre**

* Fra fødsel til nåtid (foreldre, skole etc.)
* Skaper personens personlighet
* Skriv en biografi

**Ytre**:

* Fra filmens/bokens/skuespillets start til slutt
* Viser figuren gjennom handling

Det ytre er du viser igjennom handling, klesstil, dialog etc.. Under det ytre deler Syd Field igjen opp i tre deler:

**Yrke**:

Hvor arbeider figuren hvis han arbeider? Bank? Murer? Vagabond? Hvis han arbeider med andre, hvordan er hans forhold til disse? Hva er hans forhold til sjefen? Er han sammen med kollegaer etter arbeidstid?

**Sosiale liv**:

Single, gift eller skilt? Gift med hvem? Hvordan er deres forhold? Mange venner eller få? Hvis han er singel, hvordan lever han?

**Privatliv**:

Hva gjør figuren når han er alene? Hvilke hobbyer har han? Har han kjæledyr?

Teorien er ofte nevnt i forbindelse med filmmanuskriptskrivning.

Både denne og Egris modell sikter til den såkalte psykologisk realistiske tradisjon, og avbilder komplette mennesker. Ønsker man å skrive et manuskript om et eventyr e.l. i en annen tradisjon, er ikke nødvendigvis de ovenstående teoriene velegnede.
**Hannah Taylor-Gordon** (født 6. mars 1987 i London, England) er en engelsk skuespillerinne.

Taylor-Gordon gjorde sin debut som film-skuespiller i 1993 med filmen *The House of the Spirits* der hun spilte den unge Blanca Trueba. Taylor-Gordon er kjent for sin rolle som Anne Frank i TV-miniserien *Anne Frank: The Whole Story* som hun mottok både en Emmy og en Golden Globe-nominasjon for. Hun har også spilt karakteren Irene i filmen *The Fine Art of Love*, basert på en roman av Frank Wedekind. 

Taylor-Gordon har vært skuespiller siden hun var fire år gammel. Hennes første rolle som skuespiller var i den britiske TV-serien *Casualty*. Mer nylig har hun dukket opp i teaterstykket *Bye Bye Birdie*. Taylor-Gordon var den eldste av i alt syv barn. En av hennes søstre er skuespiller Talya Gordon. Taylor-Gordon studerte kunsthistorie og italiensk språk ved University College London og senere ble hun utdannet ved skuespiller-skolen Lee Strasberg Theatre and Film Institute som ligger i New York. Hun liker tennis og ridning.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Hannah Taylor-Gordon på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Hannah Taylor-Gordon i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Hannah Taylor-Gordon på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Hannah Taylor-Gordon på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Hannah Taylor-Gordon på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Hannah Taylor-Gordon hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Hanne Borchgrevink** (født 24. september 1951 i Oslo) er en norsk billedkunstner. Hun er utdannet ved Kunst- og håndverksskolen (1971–1974) og Statens kunstakademi (1974–1979) under Ludvig Eikaas og Arne Malmedal.

Hun arbeider likeverdig med grafikk (tresnitt) og maleri. Hanne Borchgrevink bor og arbeider på Finnskogen, i Grue kommune i Hedmark, sammen med billedkunstner Tore Hansen. 

Hanne Borchgrevink bidro til å fornye norsk maleri på 1980-tallet. Hus har hele tiden vært et sentralt motiv for henne, helt fra maleridebuten på Høstutstillingen i 1978. Hun har etter hvert gått over til en mer formal billedbygging der hun først og fremst dyrker flatene i bildet. Fargen er også helt avgjørende for både komposisjon og innhold. Motivet blir forenklet til et konsentrat av et hus. Bildene er blitt beskrevet som stillferdige, myndige dikt og som et spill med variasjoner over et kompositorisk tema - musikk i form og farge.

Hanne Borchgrevink har hatt separatutstillinger i bl.a. Lillehammer Kunstmuseum (2000), Bomuldsfabriken Kunsthall i Arendal (2001) og Kunstnerforbundet i Oslo (2007). Hun var festspillutstiller i Bergen kunsthall i 2011. Hennes arbeider befinner seg i sentrale private og offentlige samlinger i Norge og utlandet, som Nasjonalmuseet, Lillehammer Kunstmuseum og British Museum. 
Hun har utført flere utsmykkinger (kunstprosjekter), bl.a. glassmosaikk i et basseng i sentralhallen Tønsberg sykehus (2005).

Referanser
----------

1. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Hanne\_Borchgrevink, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, KulturNav-ID d14f125e-ce10-4fd0-aa03-e4e32a0a531a, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Omtale i Store norske leksikon
4. ↑  Anne Schäffer, tekst til filmfestivalutstilling i Haugesund Billedgalleri 2002 Arkivert 2. september 2004 hos Wayback Machine.
5. ↑  Bergen Kunsthall, omtale[*død lenke*]
6. ↑  Cecilie Skeide, Jon Doblougs samling, Labyrinth Press 2009 Arkivert 12. mars 2011 hos Wayback Machine.
7. ↑  Hans-Jakob Brun, Katalogtekst Kunstnerforbundet 2007[*død lenke*]
8. ↑  Anne Schäffer, tekst til filmfestivalutstilling i Haugesund Billedgalleri 2002 Arkivert 2. september 2004 hos Wayback Machine.
9. ↑  «Bergen Kunsthall, omtale». Arkivert fra originalen 24. juli 2011. Besøkt 29. februar 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hanne Borchgrevink på Discogs Rediger på Wikidata
* (no) Hanne Borchgrevinks hjemmeside

  

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** KulturNav **·** Discogs
 |
«Afgrunden » har flere betydninger.

***Afgrunden*** (utgitt 12. september 1910), er en dansk erotisk-melodramatisk stumfilm. Den ble regissert av Urban Gad. *Afgrunden* var Asta Nielsens filmdebut.

Filmen satte Danmark på det internasjonale filmlandkartet, spesielt med et ry for å lage dristige erotiske melodrama. Spesielt scenen hvor Asta Nielsen og Poul Reumert deltar i en erotisk parisisk «Apache»-dans, ble ansett[*av hvem?*] for å være ekstremt vulgær på den tiden. Også Robert Dinesen debuterte i filmen, og den var Urban Gads første regissøroppgave. Filmen var kunstnerisk sett et banebrytende verk, og ble en stor publikumssuksess. Den ble vist fra 12. til 30. september med 13 visninger om dagen, i alt over 600 forestillinger.

*Afgrunden* hadde *Gøglerblod* som arbeidstittel, og ble dessuten markedsført som *Der Abgrund*, *Abgründe* (tysk), *The Abyss* (engelsk) og *Avgrunden* (svensk).

Handling
--------

Filmen er et erotisk kjærlighetsdrama om spillelærerinnen Magda Vang (Asta Nielsen) som er forlovet med prestesønnen Knud Svane (Robert Dinesen), men blir betatt av sirkusartisten Rudolph Stern (Poul Reumert, som hun rømmer med. Han utnytter henne og har andre kvinner på siden, og da han prøver at selge henne tilbake til Knud, dreper hun ham på tross av at hun elsker ham. I siste scene blir hun ført vekk av politiet.

Rolleliste
----------

| Skuespiller | Rolle |
| --- | --- |
| Asta Nielsen | Magda Vang |
| Robert Dinesen | Knud Svane, prestesønn og ingeniør |
| Poul Reumert | Rudolph Stern, sirkusartist |
| Hans Neergaard | Peder Svane, prest |
| Hulda Didrichsen | prestekone |
| Emilie Sannom | Lilly d'Estrelle, varietésangerinne |
| Oscar Stribolt | oppvarter i bevertningshage |
| Arne Weel | gjest i bevertningshage |
| Johannes Fønss | gjest i bevertningshage |
| Torben Meyer |  |

Restaurasjon
------------

*Afgrunden* er blitt restaurert i en ny digitalisert utgave og gjenutgitt av Det Danske Filminstitut. Den nyutgitte versjonen er basert på den originale usensurerte utgaven, og kommer i en samling med alle fire av Asta Nielsens danske stumfilmer: *Afgrunden* (1910), *Balletdanserinden* (1911), *Den sorte drøm* (1911), *Mod Lyset* (1919).

Referanser
----------

1. ↑  ASTA NIELSEN Afgrunden/Balletdanserinden/Den sorte drøm/Mod lyset Arkivert 9. april 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Afgrunden* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Afgrunden* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Afgrunden* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Afgrunden* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Afgrunden* på Allociné Rediger på Wikidata

* (de) *Afgrunden* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Afgrunden* på Silent Era Rediger på Wikidata

* (en) *Afgrunden* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Afghanistans riksvåpen
**Afghanistans riksvåpen** ble antatt i sin nåværende form 4. januar 2004. Emblemet bygger på det som har vært i bruk siden 1901.

Sentralmotivet er en moske med kuppel, to minareter og to flagg. I interiøret er et bønnerom, en mihrab og en rituell trapp synlig. Moskeen er omkranset av et ombundet hveteaks. På båndet står landets navn "افغانستان" (Afghanistan). Øverst i omkretsen står shahadah, trosbekjennelsen. Øverst innenfor kransen en strålekrone (tilføyd 2004) over teksten «Allahu Ahbar» (الله أكبر), arabisk for «Gud er stor».

Nederst innenfor kransen ble det 2002 satt årstallet 1298 (١۲۹٨) etter Iransk kalender, tilsvarende år 1880 etter gregoriansk kalender, året da Abdur Rahman Khan anerkjent som emir over Afghanistan.

Historisk utvikling
-------------------

Abdur Rahman Khan førte et svart flagg med et emblem som er forløperen til riksvåpenet. Emblemet hadde emirverdighetens hodeplagg over moskeen, hadde en samling rifler, kanoner og sverd i bunnen, og var omgitt av en laurbærkrans. Da Amanullah Khan ble konge 1919 ble emblemet videreutviklet. Moskeen og hodeplagget fikk flere detaljer, våpnene var redusert til to sverd i kryss, og Rub el Hizb utgjorde emblemets ramme. Da kongen var styrtet, vedtok Loya jirga 1930 et nytt emblem av sosialistisk type med to snøfjell og en sol omkranset av de ombundne hveteaksene.

Da kongedømmet var reetablert fikk landet nytt riksvåpen 1930 som kombinerte moskeen og hvetekransen. Det kongelige hodeplagget ble fjernet, årstallet for frigjøringen 1298 (١٣٤٨ tilsvarende 1919 etter gregoriansk kalender) erstattet våpnene.

Taliban introduserte Shahadah i det nasjonale emblemet 1997.

  

* 1919-19261919-1926
* 1926-19281926-1928
* 1928-19291928-1929
* 1931-19731931-1973

Referanser
----------

1. ↑  Om varianter av Afghanistans riksvåpen 1901 – 1929 (på spansk)
2. ↑  Om varianter av Afghanistans riksvåpen 1930 – 1975 (på spansk)

  


| * v
* d
* r
Asiatiske riksvåpen |
| --- |
| Afghanistan  **·** Armenia  **·** Aserbajdsjan  **·** Bahrain  **·** Bangladesh  **·** Bhutan  **·** Brunei  **·** De forente arabiske emirater  **·** Filippinene  **·** Georgia  **·** India  **·** Indonesia  **·** Irak  **·** Iran  **·** Israel (Palestina)  **·** Japan  **·** Jemen  **·** Jordan  **·** Kambodsja  **·** Kasakhstan  **·** Folkerepublikken Kina (Hongkong  **·** Macao)  **·** Republikken Kina  **·** Kirgisistan  **·** Kuwait  **·** Kypros  **·** Laos  **·** Libanon  **·** Malaysia  **·** Maldivene  **·** Mongolia  **·** Myanmar  **·** Nepal  **·** Nord-Korea  **·** Oman  **·** Pakistan  **·** Qatar  **·** Russland  **·** Saudi-Arabia  **·** Singapore  **·** Sri Lanka  **·** Syria  **·** Sør-Korea  **·** Tadsjikistan  **·** Thailand  **·** Turkmenistan  **·** Tyrkia  **·** Usbekistan  **·** Vietnam  **·** Øst-Timor |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Afraustraloderes*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare en kjent art som ble formelt beskrevet så sent som i 2012.

Utseende
--------

En middelsstor (25-35 millimeter), kraftig, svart trebukk. Bakre del av dekkvingene kan være rødbrune. Oversiden er kraftig punktert og matt. Hodet er firkantet, kjevene ikke forstørrede, fasettøynene små. Antennene er tynne bortsett fra det innerste leddet, og bare litt lengre enn hode + pronotum. Pronotum er nærmest trapesformet med noe rundede sider. Framhjørnene er trukket ut til spisse, foroverrettede pigger, ytterkanten er sagtakkede. Det er en kraftig innsnevring like foran bakhjørnet. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover, med avrundede "skuldre". Beina er nokså korte, slanke.

Levevis
-------

Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse
----------

Arten er bare kjent fra Sør-Afrika.

Systematisk inndeling
---------------------

Stamme-plasseringen til denne arten er noe usikker.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
				+ Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
					- Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
						* Stammen Hopliderini Thomson, 1864 - 15 arter, noen ganger regnet til Callipogonini, noen ganger regnet som en egen stamme.
							+ Slekten *Afraustraloderes* Bouyer, 2012
								- *Afraustraloderes rassei* Bouyer, 2012

Kilder
------

* Nettside om arten
* Liste over artene
* Prioninae of the World - Hopliderini

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Afraustraloderes* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Afraustraloderes* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Afghanistans president** var inntil 2021 Afghanistans statssjef. 

Ashraf Ghani Ahmadzai, som var den andre demokratisk valgte innehaver av embetet, var president i Afghanistan fra september 2014 til han forlot landet da Taliban inntok hovedstaden Kabul 15. august 2021.

Afghanistan har kun periodevis vært en republikk, mellom 1973–1992 og fra 2001. Til andre tider har landet blitt styrt av konger, emirer og (under mujahedin og Taliban regimer i 1990-årene) islamistiske herskere.

Afghanistans grunnlov fra 2004 gir presidenten vid makt over militæret og lovgivende saker, med et relativt svakt nasjonalt parlament. Dette var kontroversielt da det ble behandlet av landets loya jirga i desember 2003. Men disse fullmaktene ble sett på som essensielle av interim-administrasjonen og dens vestlige støttespillere for å sikre stabilitet i Afghanistan.

Presidenter i Afghanistan
-------------------------

### Republikken Afghanistan (1973–1978)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Innsatt** | **Avtroppet** |   |
| 17. juli 1973 | 27. april 1978 | Sardar Mohammed Daoud Khan |

### Den demokratiske republikken Afghanistan (1978-1987)

(som *presidenter av det revolusjonære råd*):

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Innsatt** | **Avtroppet** |   |
| 30. april 1978 | 16. september 1979 | Noor Mohammed Taraki |
| 16. september 1979 | 27. desember 1979 | Hafizullah Amin |
| 27. desember 1979 | 24. november 1986 | Babrak Karmal |
| 24. november 1986 | 30. september 1987 | Haji Mohammad Chamkani |
| 30. september 1987 | 30. november 1987 | Mohammed Najibullah |

### Republikken Afghanistan (1987-1996)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Innsatt** | **Avtroppet** |   |
| 30. november 1987 | 16. april 1992 | Mohammed Najibullah |
| 16. april 1992 | 28. april 1992 | Abdul Rahim Hatef (fungerende) |
| 28. april 1992 | 28. juni 1992 | Sibghatullah Mojadedi (fungerende) |
| 28. juni 1992 | 27. september 1996 | Burhanuddin Rabbani |

*Etter at Taliban ble kastet i 2001, erklærte Rabbani seg som president fra 13.november til 22.desember.*

*Hamid Karzai ble interim-administrator av den midlertidige regjeringen fra 22.desember til 7. desember 2004*

### Afghanistans Islamske Republikk (2004- )

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Innsatt** | **Avtroppet** |   |
| 7. desember 2004 | 29. september 2014 | Hamid Karzai |
| 29. september 2014 | 15. august 2021 | Ashraf Ghani |

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Presidents of Afghanistan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata