recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*For parklandskapet på Bygdøy, se Rodeløkken*

**Rodeløkka** er et strøk i bydel Grünerløkka, i indre by i Oslo. Freia produserer melkesjokoladen sin der.

Avgrensning
-----------

Langgata sett fra Rodes plass
Strøket ligger mellom Københavngata i vest, Dælenenggata i nord, Trondheimsveien i øst, og Helgesens gate i sør. Dermed grenser Rodeløkka til Dælenenga i vest og nord, Sofienberg i sør, og to strøksløse kvartaler i øst som igjen grenser til Ola Narr /Tøyen.

Historie og bebyggelse
----------------------

Rodeløkkens kolonihager, mars 1995.
Området er kjent for den gamle trehusbebyggelse som vokste opp som en forstad til Kristiania etter byutvidelsen i 1859. I 1878 kom Rodeløkka innenfor bygrensen ved en ny byutvidelse som gjorde slutt på bygging av flere trehus, fordi det var murtvang i byen. Rodeløkka ble et typisk arbeiderstrøk, og utover på 1900-tallet ble det oppfattet som et slumstrøk. I byplanene ble strøket regulert for rivning (kalt «sanering») og ny bebyggelse.

Rivningstrusselen førte til at mange huseiere unnlot å vedlikeholde husene siden de likevel ville bli «sanert», og dette førte til ytterligere forslumming. Men tidlig på 1970-tallet ble mange hus kjøpt eller leid av studenter og andre yngre mennesker som oppfattet strøket som idyllisk og fant seg rimelige bosteder her. De tok initiativet til *beboeraksjoner* mot rivning og fikk støtte fra offentlig kulturminnevern og private organisasjoner som Fortidsminneforeningen og Selskapet for Oslo Byes Vel. Mange av husene ble pusset opp og utstyrt med moderne sanitærinstallasjoner, og standardhevningene bidro til å påvirke folkeopinionen og kommunepolitikerne til å gå inn for bevaring. Etter Arkitekturvernåret 1975 var «totalsanering» ikke lenger politisk mulig. De gjenværende 137 trehusene i området ble erklært bevaringsverdige i 1988.

Stiftsprost Frederik Rode, som er opphav til navnet Rodeløkka, kjøpte området av Dælenengen gård i 1854. Han flyttet et trehus fra Gjerpen ved Skien hit. Rodeløkka ble senere overtatt av børsemaker Hans Olsen fra Vågå, og en tid ble strøket derfor kalt «*Vaageby*». Han utparsellerte og solgte tomter til folk som utnyttet sjansen til å oppføre billige trehus her, tett inntil bygrensen som ble trukket i 1859, og som medførte murtvang innenfor. Før den neste byutvidelsen i 1878 ble det en hektisk bygging av trehus for å utnytte sjansen før murtvangen ble innført også på Rodeløkka. Senere ble det reist flere leiegårder i mur innenfor trehusområdet.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rodeløkka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Rodeløkka Vel
* Historisk fotodokuentasjon av Arild Normann
* Mikroavisa for Rodeløkka www.rodenytt.no
* Historisk turtips på Rodeløkka

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon
 |
**Nitrogenoksider** (**NOX**) er kjemisk forbindelser av oksygen og nitrogen. Nitrogenoksider løser seg lett i vann og danner salpetersyre. 

Nitrogenoksider oppstår på flere måter, noen av de vanlige er under forbrenning der N og O slår seg sammen til å lage NO og NO2. Andre måter er under reaksjoner med salpetersyre eller nitratsalter kan NOx gasser dannes.

Atmosfæren
----------

I atmosfæren er det små mengder av NO2 og NO i fra hovedsakelig biler og industrielle produksjoner. Sollys katalyserer reduksjon av N i reaksjonen NO2 til NO. Nitrogenoksid er, sammen med svovel, derfor en viktig bidragsyter til sur nedbør.

Ulike oksidasjonstrinn for N
----------------------------

Nitrogen kan ha alle oksidasjonstall fra +5 til -3.

NOx kan bety følgende oksider (oksygen forbindelser) av nitrogen, eller en blanding:

* Nitrogenmonoksid (NO), nitrogen(II)oksid
* Nitrogendioksid (NO2)
* Dinitrogenmonoksid (N2O), nitrous oxide
* Dinitrogentrioksid (N2O3), nitrogen (III) oxide
* Dinitrogentetroksid (N2O4)
* Dinitrogenpentoksid (N2O5)

* Nitrogenoksid, NO**Nitrogenoksid**, NO
* Nitrogendioksid, NO2**Nitrogendioksid**, NO2
* Dinitrogenmonoksid, N2O**Dinitrogenmonoksid**, N2O
* Dinitrogentrioksid, N2O3**Dinitrogentrioksid**, N2O3
* Dinitrogen tetroksid, N2O4**Dinitrogen tetroksid**, N2O4
* Dinitrogen pentoksid, N2O5**Dinitrogen pentoksid**, N2O5

Forurensning
------------

Oksider av nitrogen og svovel i atmosfæren skyldes for en stor del forurensning av luften som kalles fotokjemisk smog.

Referanser
----------

1. ↑  «Nitrogendioksid». *Folkehelseinstituttet* **(norsk)**. Besøkt 8. mars 2023.

Se også
-------

* Nitrogenmonoksid#Helseeffekter
* Nitrogendioksid

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Wolfgang Kruppa** (født rundt 1910, død 30. mai 1944) var en tysk SS-Hauptscharführer som tjenestegjorde under andre verdenskrig. Han er særlig kjent for sin tjeneste i Svolvær og senere i Oslo, hvor han ble skutt under en gatekontroll av Edvard Tallaksen

Bakgrunn
--------

Kruppa ble født i Oberhausen, utenfor Duisburg, i det vestlige Tyskland.

Krigstjeneste i Norge
---------------------

Kruppa tjenestegjorde som polititjenestemann i SS og var kjent for sin harde fremferd, noe som gjorde ham beryktet blant lokalbefolkningen, spesielt i Svolvær. Han ble ansett som en av de mest brutale Sipo-tjenestemennene i Svolvær-området.

I 1944 ble Kruppa forflyttet til Oslo, hvor han fortsatte sin tjeneste. Den 29. mai 1944, under en rutinemessig gatekontroll i byen, forsøkte Kruppa å anholde en mann ved navn Johan Edvard Tallaksen. Kruppa identifiserte seg som medlem av det tyske Sipo og ba om identifikasjonspapirer fra Tallaksen. I en rask reaksjon trakk Tallaksen en pistol fra lommen og skjøt Kruppa, som døde av skuddskadene på et lasarett i Oslo dagen etter.

Etter hendelsen ble det ulike versjoner av hva som faktisk skjedde under gatekontrollen. En versjon hevdet at Kruppa ble skutt fra bakhold, men det ble senere bekreftet at det var under forsøket på å anholde Tallaksen at han ble skutt. Den offisielle tyske versjonen var at Kruppa ble myrdet av kommunistiske terrorister, og han ble begravet med fulle æresbevisninger på Ekeberg æreskirkegård. Under begravelsen holdt SS-offiserer taler, deriblant sjef for Sipo i Norge Heinrich Fehlis. Ledende tyske offiserer som *reichskommissar* Josef Terboven og Fehlis la deretter ned kranser ved graven.

Referanser
----------

1. 1 2  Nøkleby, Berit (2003). *Gestapo : tysk politi i Norge 1940-45*. Aschehoug. ISBN 8203227880.
2. ↑  Veum, Eirik (2019). *De døde for Norge*. Kagge forlag. ISBN 9788248924456.
3. 1 2  «SS-Hauptscharführer Wolfgang Kruppa stedt til hvile på Æreskirkegården på Ekeberg». *Nationen*. Oslo. 7. juni 1944. s. 2.

Eksterne lenker
---------------
***Marerittet*** (på svensk *Mardrömmen*) er en norsk-svensk miniserie som ble sendt på NRK i 1989 og på SVT2 i 1990. Serien handlet om ekteparet Nils og Eva som var på fottur på et lite sted i Nord-Norge. Der ble de høyst ufrivillig viklet inn i noe alvorlig som hadde forgreininger langt utenfor det lille tettstedet. De ble utsatt for både trusler, utpressing og vold og forsøkte desperat å unnslippe, men den eneste eneste veien bort derfra var med båt. Hovedrollene ble spilt av Kjersti Holmen og Tomas von Brömssen. Regi var ved Bo Hermansson. Musikken var ved Egil Monn-Iversen.

Om serien
---------

Opptakene ble gjort på Mærvoll, Vestvågøy i løpet av fire uker sommeren 1989.

Serien hadde høye seertall, men ble dårlig mottatt av TV-anmelderne. Enkelte seere fra Nord-Norge mente i tillegg at befolkningen i landsdelen ble fremstilt på en negativ måte. Tromsø-advokat Knut Skjærgård og turistspromotør for Lofoten, Karsten Berg, var særlig krass i sin kritikk overfor NRK og truet med politianmeldelser med henvisning til Grunnlovens beskyttelse mot hets overfor folkegrupper.

Mottakelse
----------

Serien ble ikke den suksessen NRK hadde regnet med og både kritikerne og store deler av seerne mislikte serien. Det reiste seg også kritiske røster fra Nord-Norge som mente at landsdelen og beboerne ble uthengt.

**Seertall og karakter**  
Serien hadde høye seertall og siste episode ble sett av så mye som 62% av befolkningen, noe som tilsvarer omtrent 2 millioner seere. VGs lesere gav imidlertid lave karakterer: Første episode fikk karakteren 3,3 (av 5), andre episode 3,1, tredje 2,9 og siste episode kun 2,8. Det som var noe uvanlig var at seertallene økte for hver episode samtidig som karakteren dalte.

I rollene
---------

* Tomas von Brömssen – Nils
* Kjersti Holmen – Eva
* Reidar Sørensen – Lars
* Minken Fosheim – Irene
* Morten Faldaas – Jan
* John Sigurd Kristensen – Karl
* Ketil Høegh – Sven
* Karen Randers-Pehrson – Helga
* Turid Balke – Gerda
* Erik Lassen – The captain

Referanser
----------

1. ↑  VG - TV-program lørdag (25.11.1989)
2. ↑  VG - Dramatisk for Kjersti og Thommas (24.06.1989)
3. 1 2  Kilde: Hvem Hva Hvor: 1991, s.336
4. ↑  VG - TV i helgen (11.12.1989, s.41)
5. 1 2  VG - TV-toppen (13.12.1989, s.40)
6. ↑  Aftenposten - Mareritt og raseri (28.11.1989, s.4)
7. ↑  VG - Fra mareritt til illsinne (28.11.1989, s.39)
8. ↑  VG - TV-toppen (20.12.1989, s.40)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Marerittet* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Marerittet* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (no) *Marerittet* på NRK TV Rediger på Wikidata

* (en) *Marerittet* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
**Chertsey** er en by i distriktet Runnymede i grevskapet Surrey, England. Den ligger nær kryss 11 på ringveien M25 og ved elven Themsen. Chertsey befinner seg 29 km sørvest for sentrale London og det er stasjon for toget til London. I henhold til folketellingen i 2011 har byen en befolkning på 13 753 innbyggere.

Beskrivelse
-----------

Statue av Blanche Heriot i Chertsey
Byen vokste opp omkring klosteret Chertsey Abbey, som ble opprettet i 666 av biskop Eorcenwald av London. I 964 ble prestene drevet ut av kong Edgar, og erstattet av benediktinere. Abbediet vokste til et av de største benediktinerklostrene i England, og hadde store eiendommer i det nørdvestlige Surrey. Det ble oppløst, sammen med alle andre klostre, av Henrik VIII i 1536. Kongen tok stein fra klosteret for å bygge et palass ved Oatlands, og landsbybefolkningen brukte stein til å brolegge gatene. I dag er det bare stedsnavn og noen fiskedammer som minner om klosteret.

I Chertsey finnes i dag et middelaldertårn i den anglikanske kirken med en stor kirkeklokke knyttet til byens legendariske heltinne Blanche Heriot fra middelalderens folkeminne, gjort kjent for et større publikum av verkene til den viktorianske forfatteren Albert Richard Smith (1816–1860), selv født i Chertsey. Det er også bevaringsverdige bygninger fra 1700-tallet, som den lokale gangbroen, herregodset Botleys Mansion med et parkanlegg tilgjengelig for offentligheten, og de mange bygningene lands de to gatene i rette vinkler som utgjør en kirke, museum, kafe, hotell og private boliger.

De fleste tilreisende til Chertsey kommer for å besøke fornøyelsesparken Thorpe Park. Stedet var opprinnelig et grustak, hvor det så ble anlagt en kunstig innsjø og deretter parken, som er Englands eldste fornøyelsespark.

Trivia
------

I H.G. Wells' roman *Klodenes kamp* (1898) ble Chertsey angrepet og ødelagt av romskip tidlig på formiddagen 8. juni 1902.

Referanser
----------

1. ↑  «Chertsey (Surrey)», *City Population*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Chertsey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Chertsey Abbey, klosteret
* Chertsey Local History, lokalhistorie
* Aerial photographs of Chertsey, flyfoto
* History of Chertsey Abbey and St. Peter's Church, historien til klosteret og kirken

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |
**Hochwanner** (tidligere *Kothbachspitze*) er med 2 744 moh det nest høyeste fjellet i Tyskland etter Zugspitze (2 962 moh) – så sant man betrakter det høyere *Schneefernerkopf* som en bitopp til Zugspitze. Hochwanner ligger i fjellkjeden Wettersteingebirge i Alpene på grensen mellom Bayern i Tyskland og Tirol i Østerrike. 

Hochwanner er den høyeste toppen i Wettersteins hovedkam. Fra Hochwanner-massivet er det en flott rundskue til Reintal, østerrikske Leutaschtal, Gaistal, Zugspitze, Mieminger Kette, Jubiläumsgrat, Karwendelfjellene og langt inn i Sentral-Alpene. Til tross for sin store høyde og spektakulære, over 1400 m høye nordvegg – en av de høyeste fjellveggene i De nordlige kalkalper – er Hochwanner relativt ukjent. En grunn kan være at det ligger utilgjengelig til skjult bak Alpspitze og Höllentalspitze. Mange tror derfor at det langt mer kjente, men lavere, Watzmann, er det nest høyeste fjellet i Tyskland.

Den letteste atkomsten er fra syd, fra Rotmoosalm (3 timer) eller fra Gatterl. Delvis veiløst eller på utydelige stier bærer det deretter over bratte graskledte partier, senere over et kort klatreparti (vanskelighetsgrad 1) og til slutt på overveiende bratte, slitsomme steinrøyser. Ruta er nokså sparsomt markert med små varder.

Nordveggen byr på en lang og svimlende klatretur.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hochwanner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (de) Hochwanner

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GeoNames
 |
***Frekke forretninger*** (originaltittel: *Risky Business*) er en amerikansk dramakomedie og ungdomsfilm fra 1983 regissert og skrevet av Paul Brickman. Hovedrollen spilles av med Tom Cruise, mens Rebecca De Mornay har en sentral biroller. Filmen skildrer livet til en tenåringsgutt fra middelklassen og berører tema som materialisme, kapitalisme, sex og overgangen fra barn til voksen.

Dette var Tom Cruises første hovedrolle og ble hans gjennombrudd som skuespiller. Den spilte inn over $63 millioner i USA.

Handling
--------

Joel Goodson (Tom Cruise) er en pliktoppfyllende 17-åring som går på High school og har velstående foreldre med et stort, velmøblert hus med mange verdigjenstander og en sølvgrå Porsche stående i garasjen. Han har to mål for fremtiden: Å komme inn på Princeton University og få ligge med en jente – og den sjansen byr seg når foreldrene reiser på ferie til Europa. Med foreldrene borte inviterer han sine kompiser hjem, og sammen forlyster de seg med foreldrenes luksusgjenstander, noe som blant annet innebærer en halsbrekkende tur med deres Porsche. Bilen havner i sjøen og Joel havner i klørne på prostituerte Lana (Rebecca De Mornay). Gode råd er dyre nå som Joel trenger penger til verkstedregningen, og han lar seg overtale av Lana til å bli med på et forretningseventyr som ikke bare er frekt, men også ulovlig. Og når Joel pådrar seg vreden til Lanas hallik (Joe Pantoliano) innser han at det også kan bli farlig.

Om filmen
---------

Filmen ble meget godt mottatt av de amerikanske anmelderne og har oppnådd så mye som 96 % på Rotten Tomatoes og 75 % på Metacritic. Den fikk imidlertid blandet mottakelse av de norske anmelderne. Blant annet så gav Dagsavisen den terningkast fire, VG og Dagbladet tre og Aftenposten to.

Filmen inneholder mye popmusikk fra 1980-tallet fra artister som blant annet Muddy Waters, Bruce Springsteen, 
Prince, Jeff Beck, Journey, Phil Collins og The Police.

I rollene
---------

* Tom Cruise – Joel Goodsen
* Rebecca De Mornay – Lana
* Joe Pantoliano – Guido
* Curtis Armstrong – Miles
* Bronson Pinchot – Barry
* Richard Masur – Rutherford
* Nicholas Pryor – Mr. Goodsen
* Janet Carroll – Mrs. Goodsen
* Megan Mullally – Call Girl
* Bruce A. Young – Jackie

Referanser
----------

1. ↑  IMDb business
2. ↑  Rotten tomatoes
3. ↑  Metacritic
4. ↑  Dagbladet Film

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Frekke forretninger* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Frekke forretninger* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Frekke forretninger* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Frekke forretninger* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Frekke forretninger* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Frekke forretninger* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Frekke forretninger* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Frekke forretninger* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Frekke forretninger* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Frekke forretninger* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Elisabeth Bang** (født 26. september 1922, død 28. september 2009) var en norsk skuespiller og instruktør.

Bang var skuespiller ved Det norske teatret (1945–46) og Nationaltheatret (1948–50), og satte også opp en rekke forestillinger for flere norske scener. Sitt gjennombrudd fikk hun i 1952, som Ragnhild i Olav Duuns *Medmenneske*, og gjorde utover på 50-tallet seg bemerket i nynorsk dramatikk som i Tarjei Vesaas *Morgonvinden* og *Bleikeplassen*, samt tittelrollen i Lars Bergs debutdrama *Maria*. Hun høstet også suksess i dramatiseringen av Johan Falkbergets *Den fjerde nattevakt*. Bang viste sans for absurd drama, som i Pinters *Fødselsdagsselskapet* og i Bjørn Endresons Beckett-monologer *6 Beckett*.

På slutten av 1960-årene begynte Elisabeth Bang å regissere, og markerte seg med en oppsetning av Federico García Lorcas *Bernarda Albas hus* i 1971. Hun satte opp *Et dukkehjem* på Det Norske Teater i 1974 og *Byggmester Solness* på Trøndelag Teater i 1976.

Bang filmdebuterte i 1946 i *Englandsfarere*. Hun spilte sosialarbeider i Arne Skouens *Det brenner i natt!* (1955). Hun medvirket videre i *An-Magritt* (1969) og *Himmel og helvete* (1969).

Personlige forhold
------------------

Elisabeth Bang var gift med kollega Pål Skjønberg og var mor til skuespillerne Hennika Skjønberg og Siv Skjønberg.

Filmografi
----------

* *Bjurra* (1970)
* *An-Magritt* (1969) – Karen
* *Himmel og helvete* (1969) – Fru Brenden
* *Line* (1961) – Jacob's Sister
* *Veien tilbake* (1960) – Fru Dahl, fiolinisten kone
* *Det brenner i natt!* (1955) – Margrethe, sosialsekretær
* *Vi vil skilles* (1952)
* *Englandsfarere* (1946) – Hilde, sykepleierske
* *Så møtes vi imorgen* (1946) – Venninne av Erik

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6   snl.no, besøkt 28. august 2019[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Internet Movie Database, IMDb-ID nm0051904, besøkt 18. juli 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Elisabeth Bang i Store Norske Leksikon.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Elisabeth Bang på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Elisabeth Bang hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Elisabeth Bang hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** KulturNav
 |
**Solberg kapell** ligger ved Solberg skole i Killingrudalleen i Drammen kommune i Buskerud fylke. Kapellet het opprinnelig Fredtun forsamlingshus og ble oppført i 1899 for arbeiderne på Solberg Spinderi, på initiativ av Thea Haug som tidlig innså at arbeiderne ved bedriften trengte et forsamlingshus. Hun mente at dette skulle være et sosialt og religiøst møtested. Hun sørget derfor at Fredtun ble bygd, og huset sto ferdig i 1899.

Fredtun skiltet som henger over døra på Solberg Kapell - Fredtun.
På Fredtun ble det utført flere typer aktiviteter og underholdning, allerede i 1910 ble det vist filmer her. I anledning spinneriets 150-årsjubileum i 1968, ble storsalens interiør fornyet, bygget fikk også et fire meter høyt klokketårn i den østre enden. 24. mars 1968 ble kapellet kirkeviet av biskop i Tunsberg bispedømme, Dagfinn Hauge. Spinneriet stod som eier av huset fram til 1991, da det ble opprettet en stiftelse for drift av kapellet, som nå kalles Solberg kapell. Kapellet ble i 2008 pusset opp, og har nå kjøkken og selskapslokaler, i tillegg til at det avholdes gudstjenester. Kapellet er også i bruk av speidervirksomhet, konfirmasjonsundervisning, søndagsskole, møtevirksomhet og utleie.

Bildegalleri
------------

* Opprinnelig utseende.Opprinnelig utseende.
* Kirkebyggets utseende frem til 2010-årene.Kirkebyggets utseende frem til 2010-årene.
* Nåværende utseende.Nåværende utseende.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Eketerne lenker
---------------

* Nedre Eiker menighet om Solberg kapell

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Løno** er en privateid, ubebodd øy som ligger vest for Sotra i Fjell kommune i Hordaland. Den har ett hus som kan leies, og noen naust. Øyen er åpen for friluftsaktiviteter. Den besøkes av og til om sommeren for bading og tur. 

Området rundt øyen er åpent og værhardt og det krevest godt vær for å nå ut til friluftsområdet. Om man bruker noen dager på Løno, må man vere forberedt på at været kan endre seg fort slik at det kan bli vanskelig å ta seg tilbake til fastlandet. Friluftsrådet eier et eldre bolighus og to naust på øyen. Det er god havn i Lønøyvågen, med egen kai. På Løno er det sau på beite hele året. Det var fast bosetning på Løno fra 1845 til 1951, med syv bolighus og seks gårdsbruk. Løno hadde egen skole og øyen var selvforsynt med poteter grønnsaker og for til dyrene. Fiske og sjøfart var hovednæringen. Søndre del av øyen er del av sjøfuglreservatet Lønøy naturreservat som ble fredet 3. april 1987. Ferdselsforbudet er foreløpig ikke håndhevet i den delen av reservatet som ligger på hovedøyen. Det hekker fugl også på holmene utenfor Løno.

Referanser
----------

1. ↑  «Forskrift om vern for Lønøy naturreservat, Fjell kommune, Hordaland». Lovdata. Besøkt 1. april 2024.
2. ↑  «faktaark». Naturbase. Besøkt 1. april 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Steinerhøyskolen** er en norsk, privat høyskole som primært utdanner lærere og barnehagelærere. Den er lokalisert i bygget til tidligere Berle skole i Professor Dahls gate 30 på Frogner i Oslo. Steinerhøyskolen tilbyr utdanning på bachelor- og masternivå i steinerpedagogikk. Bachelorprogrammene er lærer, barnehagelærer og sosialpedagogikk. Videre tilbyr høyskolen et internasjonalt masterprogram samt forskjellige videre- og etterutdannelser for pedagoger.

Historie
--------

Steinerhøyskolen ble opprettet 1981 i Oslo som *Antroposofisk Pedagogisk Seminar,* for å utdanne lærere til det voksende antall steinerskoler i Norge. Høyskolen er godkjent av Kunnskapsdepartementet som kompetansegivende for arbeid i norske steinerskoler, og mottar statsstøtte i henhold til Privathøyskoleloven av 1986. Siden 1997 har høyskolen vært 100% statsfinansiert (opp fra 50% i 1983). Steinerhøyskolen er organisert som en almennyttig stiftelse, med styret som øverste organ. 

l 1990 fikk høyskolen en ny linje for førskolepedagogikk, en treårig utdanning som gir kompetanse for arbeid i steinerbarnehager. Utdanningen kan også tas som fireårig deltidsutdanning. Høsten 2005 etablerte høyskolen to nye studietilbud: Mastergrad i steinerpedagogikk og studieår i billedkunstfag (nå form og farge). I 2020 begynte Steinerhøyskolen et samarbeid med OsloMet om en 5-årig lærerutdanning som gir mastergrad og kompetanse til å undervise i både steinerskoler og offentlige skoler. Fra høsten 2024 er det mulig å ta lærerstudier som en samlingsbasert deltidsutdanning. 

I samarbeid med Alanus University of Arts and Social Sciences utgir høyskolen det akademiske tidsskriftet *Research on Steiner Education*. Høyskolen er involvert i samarbeid med østeuropeiske land, bl.a. som vertskap for International Waldorf Summer Seminar.

Det engelske navnet er *Rudolf Steiner University College*.

Referanser
----------

1. ↑  Totalt antall registrerte studenter ifølge Database for statistikk om høgre utdanning DBH
2. ↑  Antall ansatte i forskjellige kategorier ifølge Database for statistikk om høgre utdanning DBH
3. ↑
4. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Rudolf Steinerhøyskolen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Hva er steinerpedagogikk?; steinerhoyskolen.no

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** ISNI **·** Riksantikvaren kulturminne **·** Nasjonalt skoleregister
 |
Graven til Henrik og Aagot Børseth på Vestre gravlund i Oslo
**Henrik Børseth** (født 1885 i Haugesund, død 1970 i Oslo) var en norsk skuespiller.

Børseth debuterte på Det Norske Teatret i 1914, og kom til Nationaltheatret i 1921. Med unntak av korte engasjementer i Bergen og Trondheim tidlig på 1920-tallet, forble han ved denne scenen i nærmere 40 år. Hans debut ved hovedscenen var som Horatio i *Hamlet*, og han spilte senere i en lang rekke klassiske dramaer, blant annet *Kong Lear*, *Maria Stuart* og *Vår ære og vår makt*. Han spilte også i muntre stykker som *Atten år* og *Geografi og kjærlighed*. I årene før pensjonsavgang utfoldet han seg i flere store Ibsen-roller, som Mortensgaard i *Rosmersholm* og Gamle Ekdal i *Vildanden*. Han tok avskjed med Nationaltheatret som 75-åring i 1960 ved å spille Gamle Storm i det klassiske Bjørnson-stykket *Paul Lange og Tora Parsberg*.

Børseth spilte også en del roller i Radioteatret. Han filmdebuterte som Tellef i 1921-filmen *Jomfru Trofast*, og spilte siden mindre roller i filmer som *Gjest Baardsen* og *Trollfossen*.

Henrik Børseth var gift med Aagot Børseth, som også var skuespiller ved Nationaltheatret.

Filmografi
----------

* 

* 1948 – *Jørund smed* – bonde
* 

* 1948 – *Trollfossen* – Ola Vetti
* 

* 1945 – *Rikard Nordraak* – Rikard Nordraaks far
* 

* 1941 – *Kjærlighet og vennskap* – Kraakstad, agent
* 

* 1939 – *Gjest Baardsen* – en bonde
* 

* 1921 – *Jomfru Trofast* – Tellef

Teater
------

### Roller (utvalg)

| År | Rolle | Oppsetting | Forfatter | Regi | Teater | Ref. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920 | *Geert* | *Haabet* | Herman Heijermans jr. | Christian Sandal | Den Nationale Scene |  |
| 1936 | *Dovregubben* | *Peer Gynt* | Henrik Ibsen | Halfdan Christensen | Nationaltheatret |  |

Referanser
----------

1. ↑   www.begravdeioslo.no, besøkt 16. juni 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «*Haabet*». Sceneweb. Besøkt 2. mars 2021.
3. ↑  «*Peer Gynt*». Sceneweb. Besøkt 2. mars 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Henrik Børseth på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Henrik Børseth hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Henrik Børseth hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** KulturNav
 |
**Greipingen naturreservat** består av en holme vest for Rongøy i Øygarden kommune. Området ble som ett av 69 naturreservater i daværende Hordaland fylke, vernet 3. april 1987 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 15. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å sikre best mogelege vilkår for sjøfuglane i området samt å ta vare på ein viktig hekkelokalitet med dei plante- og dyrearter som naturleg er knytta til området.»
Registrerte hekkende arter i 2014 (18. juni)

* Svartbak 3 par,
* Gråmåse 123 par,
* Toppskarv 9-10 par,
* Tjeld 2 par,
* Svartand 70 individer.

Referanser
----------

1. ↑  «faktaark». Naturbase. Besøkt 1. april 2024.
2. 1 2  «xxx». Lovdata. Besøkt 1. april 2024.
3. ↑  Stein Byrkjeland (1. november 2015). «Hekkande sjøfugl i Hordaland 2014. Forvaltingsplan for 69 sjøfuglreservat, samt oppdatert bestandsoverslag for dei ulike sjøfuglartane i fylket.» (pdf). Fylkesmannen i Hordaland, miljøvern- og klimaavdelinga. s. 186. Besøkt 1. april 2024.
Hovedkvarteret i Bauman gate, Moskva
**Etterforskningskomitéen for den russiske føderasjon** (**ICRF**; russisk: Следственный комитет Российской Федерации) har siden januar 2011 vært den hovedsakelige føderale etterforskningsautoritet i Russland. Navnet *Sledstvennyi komitet* er vanligvis forkortet som *SKR* (russisk: СКР). Den erstatter etterforskningskomitéen til Russlands riksadvokat og opererer som et anti-korrupsjonsbyrå. Der er underlagt Russlands president, har vedtekter for inspeksjon av politistyrkene, bekjempelse av politikorrupsjon og politiets handlemåte og er ansvarlige for å foreta etterforskning av lokale autoriteter og regjeringens føderale avdelinger.

Den 21. januar 2011 signerte president Dmitry Medvedev et dekret som utnevnte Alexander Bastrykin, fungerende anklager for etterforskningskomitéen til Russlands riksadvokat, som leder.

I 2012 begynte president Medvedev å diskutere mulighetene for å skape et **føderalt anti-korrupsjonsbyrå** under Sledkom, som en del av kampen mot korrupsjon og å bekjempe korrupsjon i det russiske politiet.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Nygårdstangen** er en av Bergens og Norges mest trafikkerte og største trafikkmaskiner.

Her møtes fire svært trafikkerte strekninger; fra Sandviken, Åsane, Arna, og nordlige deler av Vestlandet med Europavei 16 og Europavei 39, fra Danmarks plass, Fana, Os, og sørlige deler av Vestlandet med Europavei 39, fra Laksevåg, og Sotra med Riksvei 555 i tunnel og over Puddefjordsbroen, og Europavei 16 som går fra Bergen sentrum.

Krysset ligger på Nygårdstangen, sør for Bergen sentrum ved den nye Hovedbrannstasjonen i Bergen og Amalie Skram videregående skole.

I 2023 var ÅDT i krysset 94 651 kjøretøy hvert yrkesdøgn.

Referanser
----------

1. ↑  «Trafikkdata». *trafikkdata.atlas.vegvesen.no*. Besøkt 21. mars 2024.
2. ↑  «Trafikkdata». *trafikkdata.atlas.vegvesen.no*. Besøkt 21. mars 2024.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon
 |
**Danjiangkoudemningen** er en demning med vannkraftverk i elva Dan Jiang (Han) ved byen Danjiangkou, i det nordvestlige Hubei, midtre Kina. Selve demningsanlegget ligger i byfylket Danjiangkou, 100 km vest for byen Nanyang, og demmer opp Kinas største og en av Asias største kunstige innsjøer. Innsjøen forgrener seg også inn i provinsen Henan. Totalt installert krafteffekt er 900 MW, og anlegget ble bygd ut på 1950-tallet. 

Demningen er 176,6 meter høy, og totalt 2 494 meter lang. Da den ble bygget ut skapte den et av Asias største reservoarer. Det strekker seg helt inn i Henan-provinsen i nord.

Det har vært gjennomført en avledning av vann fra Yangtze til Nord-Kina via Danjiangkou-reservoaret og over fjellene nordover til Huang He. Dette er et ledd i Sør-nord-vannoverføringsprosjektet (*Nánshuǐ Běidiào Gōngchéng – South-to-North Water Diversion Project (SNWDP)*).

Eksterne lenker
---------------

* Agenda 21-kontoret, Kina – Project Profiles, The Planning for the Protection and Management of Eco-environment of the Water Source of the Danjiangkou Reservoir.
* The Gov Monitor – China relocates 330,000 for South-North water diversion project.
Fra nedre Huangbai
Satellittbilde over Chang Jiang med De tre kløfters demning til venstre og Gezhoubademningen til høyre; elven som renner ut rett overfor er Huangbai He.
**Huangbai He** (kinesisk: 黄柏河, pinyin: *Huangbai He*) er en elv i den kinesiske provinsen Hubei, en venstre bielv til Chang Jiang. Huangbai ligger i sin helhet innen byprefekturet Yichang. Den renner sørover gjennom distriktet Yiling og fylket Yuan'an, og munner ut i Yangtze inne i Yichangs bymessige bebyggelse, rett ovenfor Gezhoubademningen. Vannivået i elven er blitt løftet av oppdemningen, slik at den nedre del av elven er blitt noe av en elvehavn i Gezhoubareservoaret, med mange verft.

Et museum viet til kinesisk stør, del av *Forskningssenteret for kinesisk stør*, ligger på den lille øya Xiaoxita i Huangboelven, innen distriktet Yiling.

Referanser
----------

1. ↑  «Chinese Sturgeon Museum». Arkivert fra originalen 30. oktober 2010. Besøkt 20. juli 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Huangbai River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**British Empire Medal** (fullt navn *Medal of the Order of the British Empire for Meritorious Service*, forkortet BEM) er en britisk medalje som tildeles for fortjenstfull sivil eller militær innsats som fortjener Kronens anerkjennelse. Mottagere av medaljen blir ikke medlem av Order of the British Empire, men utmerkelsen er likevel forbundet med denne ordenen. 

Tildeling av medaljen i Storbritannia opphørte i 1993, men fortsatte i enkelte samvelderiker. I forbindelse med 60-årsjubileet for kroningen av Elisabeth II i 2012 begynte man igjen å tildele medaljen. I juni 2012 ble 293 briter tildelt medaljen.

* Avers, sivil versjonAvers, sivil versjon
* Revers, sivil versjonRevers, sivil versjon

Referanser
----------

1. ↑  «British Empire Medal to return says David Cameron», *BBC News*, 28. oktober 2011.
2. ↑  «Birthday Honours: 'Working class' British Empire Medal revived», *BBC News*, 15. juni 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) British Empire Medal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Ruse til tørk i fiskelandsbyen på Zuiderzeemuseum i Nederland
En Pontonruse utviklet av Sveriges Lantbruksuniversitet.
En **ruse** er et fiskeredskap som består av et knyttet poseformet nett omkring et antall gjorder, formet som et rør. Fisken lokkes eller ledes gjennom en traktformet pose i den ene enden og inn i rusen, den kan deretter lett komme gjennom en ny trakt til det innerste rommet som er gjenknyttet i enden. Dette innerste rommet kan åpnes og lukkes med en knute. 

Ruser settes på forholdsvis grunt vann, og gjerne to og to i en dobbeltruse, med ledegarn mellom, slik at fisk som støter på garnet ledes mot en av de to rusene. Grunne farvann egner seg best til rusefiske. Fiskeren kan bruke vannkikkert for å kontrollere at ruse og ledegarn står korrekt. 

Ruser er et svært skånsomt redskap fordi fisken ikke blir skadet, og ruser egner seg derfor spesielt godt til fisk som skal føres levende til markedet. Fiskekiste er til oppbevaring av levende fisk, for transport hjem og til transport til markedet i nærmeste by. I skjærgården ved Smøla , og flere steder i Nordland ble det drevet intenst rusefiske etter torsk tidlig på 1900-tallet. Herfra var det midt på 1900-tallet organisert transport med brønnbåt for transport av levende fisk til markedet i de store byene. 

Redskapene torskeruse, vannkikkert og fiskekiste er redskaper som hører sammen. 

Ruser er i Norge blitt brukt spesielt til torskefiske og ålefiske.

Danske funn fra steinalderen viser fiskeruser laget i fletteteknikk av enkle trematerialer.

Litteratur
----------

Hartvig W. Dannevig og Jo van der Eynden: Skagerrakfiskerens historie. 1986. 
Karl Ragnar Gjertsen: Arbeidsliv og produksjon i ei kystbygd i Nordhordland. s.147-150. Rapport nr. 17. NAVF Lindåsprosjektet.

Referanser
----------

1. ↑  Gjertsen, Karl Ragnar (1975). *Arbeidsliv og produksjon i ei kystbygd i Nordhordland*. Universitetet i Bergen, Lindåsprosjektet. s. 146 -.
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**E.T. Mensah** (1919–1996) var en ghanesisk highlifeartist, trompetist og bandleder. Mensah var en pionér for utviklingen av en swing-jazz inspirert highlife, som ble populær over hele Vest-Afrika på 1950 og 1960-tallet.Mensah blir ofte referert til som "the King of Highlife".

Mensah begynte å spille musikk allerede i barndommen, i 1930, som fløytist i *Accra Orchestra*, et band bestående av skolebarn. Accra Orchestra ble raskt et av de best kjente banda i Ghana før andre verdenskrig. Senere startet han *Accra Rythmic Orchestra*, sammen med broren, Yebuah. Dette bandet spilte på mange danseklubber rundt om i Accra. Highlife ble kallenavnet til sangene spilt av ulike band på disse klubbene. Folk utfor klubbene kalte musikken *highlife*, fordi de ikke hadde høy nok status til å komme inn.

Andre verdenskrig førte mange europeere til Ghana, inkludert musikere med jazzutdanning, noe som hadde innvirkning på den lokale musikkscenen. I 1948 dannet Mensah bandet Tempos, som begynte å spille en ny form for highlife, som kombinerte jazzharmonier med lokale rytmer og gitarspillestil. Bandet ble raskt populært og reiste snart på turne i Vest-Afrika. Bandet fikk snart platekontrakt med plateselskapet Decca og bandet fikk etter hvert tilhengere i Vesten. I 1956 spilte Mensah og Tempos sammen med Louis Armstrong. I løpet av 1960 og 1970-tallet mistet highlife noe av sin popularitet, ettersom kongolesisk rumba gjorde sitt inntog over store deler av Vest-Afrika. Mensah og Tempos fortsatte likevel å spre musikken sin i Ghana, sammen med andre band som Ramblers Dance Band og Uhuru. 

E.T. Mensah døde i juli i 1996 etter lang tids sykdom i sitt hjem i Mamprobi i Accra.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, oppført som Emmanuel Tettey Mensah, BNF-ID 15565841z[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Ghanaweb.com
* Afropop.org

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Må ikke forveksles med Sonic the Hedgehog (1991).Denne artikkelen omhandler videospillet fra 1991.  For TV-serien fra 1993, se Sonic the Hedgehog (TV-serie).  For filmen fra 2020, se Sonic the Hedgehog (film).
***Sonic the Hedgehog*** er et videospill til Sega Master System og Game Gear fra 1991. Det er basert på *Sonic the Hedgehog* til Mega Drive, som også kom ut i 1991.

Det ble utviklet av Ancient, et spillstudio opprettet av Yuzo Koshiro, for å promotere den nye Game Gear-konsollen.

Handling
--------

Akkurat som i det originale spillet skal det antropomorfe pinnsvinet Soni redde de andre dyrene å Sørøya fra den ondskapsfulle Doctor Robotnik, som planlegger å gjøre alle dyrene om til roboter. Spilleren kan hoppe mellom plattformer, unngår motstandere og andre hindringer. I likhet med det originale spillet skal Sonic samle ringer, som kan beskytte spilleren mot å bli truffet av motstandere eller andre hindringer.

Spilleren kan begynne spillet med tre liv, og vil miste ett liv hver gang de blir truffet uten å bære noen ringer, hvis spilleren drukner, faller i en bunnløs avgrunn eller når tidsgrensen. Sonic må reise gjennom seks nivåer kalt soner, og alle sonene er basert på forskjellige temaer - som gressletter, eldgamle ruiner eller jungel.

Referanser
----------

1. ↑  Thomas, Lucas M. (4. august 2008). «Sonic the Hedgehog (Master System Version) Review». *IGN* **(engelsk)**. Besøkt 3. september 2022.
2. ↑  Jamesy, N64 (15. november 2017). «Sonic the Hedgehog (1991, Master System) - GameTripper review». *GameTripper* **(engelsk)**. Besøkt 3. september 2022.
3. ↑  Parish, Jeremy (19. juni 2017). «Yuzo Koshiro: Legendary game composer, family business owner». *Polygon* **(engelsk)**. Besøkt 3. september 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sonic the Hedgehog (8-bit video game) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) *Sonic the Hedgehog* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Sonic the Hedgehog* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Sonic the Hedgehog* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Sonic the Hedgehog* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Sonic the Hedgehog* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *Sonic the Hedgehog* hos VGMdb Rediger på Wikidata

* (en) *Sonic the Hedgehog* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

* (en) *Sonic the Hedgehog* hos GameFAQs Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |

Portal: Videospill
**Hulda Marie Kristine Johansen** (født 13. oktober 1918, død 28. desember 1985) var en norsk sanger i taternes (romanifolkets) sangtradisjon. Hun var bosatt i Fetsund utenfor Lillestrøm. Hun var eldste i en søskenflokk på totalt åtte barn. 

Sangeren og musikeren Elias Akselsen har gitt ut en dobbel CD i samspill med Johansen under tittelen *Barn av den bortglemte rase*. Hulda Johansen var tanten til Akselsen. Utgivelsen er karakterisert som stemningsfull musikk med de gode gamle tatervisene. Hallvard T. Bjørgum gjorde opptakene med Akselsen i to bolker hjemme på Sylvartun i juli 1999 og på Øverland gård i Bærum i november samme år. Disse opptakene kom i orden med støtte fra både Norsk kulturråd og Fond for utøvende kunstnere. Opptakene ble koblet med gamle innspillinger av Johansen, amatøropptak fra 1961, slik at søskenbarna Elias og Hulda har hver sin del av platen. Da plata var ferdig, inneholdt den 21 sanger, tretten av Akselsen og åtte av søskenbarnet Johansen. Plata ble senere en bestselger og havnet på platetoppen til Musikkoperatørene i kategorien «Folkemusikk». Torleiv H. Bjørgum, spelemann og sølvsmed, gjorde opptakene av Huldas sanger på en båndopptager. Som betaling fikk hun sølvsmykker. På platen synger også Sofie Johansen og Jenny Alexandersen, søstre av Hulda Johansen.

Referanser
----------

1. 1 2   Dødsårsakregisteret, www.digitalarkivet.no, oppført som Hulda Marie K Johansen[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Elias Akselsen: Platearbeideren». Arkivert fra originalen 7. juli 2007. Besøkt 4. juli 2007.
3. ↑  «Bestselgere hos Musikkoperatørene». Arkivert fra originalen 1. mars 2006. Besøkt 4. juli 2007.

Eksterne lenker
---------------

* VG: De forfulgtes stemmer

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** MusicBrainz
 |
***Imperium 3000*** er et norsk terningløst rollespill laget av Torbjørn Lien, utgitt på eget forlag i 1993.

Setting
-------

Spillet foregår om lag tusen år inn i fremtiden. Spillet beskriver en lang historie som bl.a. innebærer en utenomjordisk epidemi som raserte sivilisasjonen. Men menneskene kom seg på beina igjen, bare for å stå overfor en ny fiende: Intelligente maskiner. Jorden er nå totalt ødelagt av maskiner med kunstig intelligens som driver en nådeløs og høyteknologisk jakt på menneskeheten med det mål å utslette den. Denne maskinelle fienden kalles *Maskinveldet*. En av måtene dette skjer på er gjennom å infiltrere alle datanettverkene som finnes, med det mål å vende menneskenes teknologi mot dem selv. Menneskene er ved hjelp av ormehull- og annen overlyshastighetsteknologi spredt ut i nesten hele Melkeveien i et forsøk på å unnslippe maskinene, eller seg selv. Etter Jordens ødeleggelse ble nemlig planeten *Tellúdyo* i Procyon-systemet en hovedbase for det som skulle bli kalt *Imperiemakten*, et galaktisk imperium som deler galaksen inn i tre soner. Flere kriger mot Maskinveldet og menneskene imellom har gjort at det kun er den innerste sonen, *Sone 1*, som er under full kontroll av Imperiemakten. *Sone 2* er bare delvis kontrollert, mens *Sone 3* er preget av en rekke selvstendige statsdannelser. Spillernes karakterer er i hovedsak tilknyttet en organisasjon. Det finnes en rekke organisasjoner i galaksen, som enten bekjemper Maskinveldet, Imperiemakten eller begge. Organisasjonen definerer i stor grad hvordan karakterene skal forholde seg til ulike situasjoner som oppstår.

Spilltillegg
------------

Kort tid etter utgivelsen av hovedboken i 1993 annonserte forfatteren at en stor tilleggsmodul ville komme, kalt **Procyon**. Denne ble imidlertid aldri utgitt.

Andre tilleggsutgivelser:

* **Renkespill** *(14s, 1997)*. Skrevet og illustrert av *Torbjørn Lien*. Handler om ulike mer eller mindre bisarre organisasjoner som regjerer i galaksen, og som spillernes karakterer kan tilhøre.
* **Guvernør Karvedins Testamente** *(14s, 1997)*. Skrevet av *Egil Geir Brautaset*, illustrert av *Torbjørn Lien*. En ren eventyrmodul for Imperium 3000. *Opprinnelig publisert i Imagonem nr 13.*
* **Circus Moris** *(22s, 1998)*. Skrevet av *Torbjørn Lien*. Illustrert av *Arnt Christian Mølbach* og *Torbjørn Lien*. En modul som beskriver Imperiemaktens store underholdningsindustri, *Voldssirkusene*. Sterkt inspirert av gladiatorkampene i det gamle Romerriket.
* I tillegg ble det i 1998 publisert i alt 19 nyhetsbrev på Internett. Disse var utformet som "in game" nyheter, publisert av den imperiale nyhetskanalen *Imperia Familiarum*.

Eksterne lenker
---------------

* Forsiden til *Imperium 3000*
* Forsiden til *Renkespill*
* Forsiden til *Guvernør Karvedins Testamente*
* Forsiden til *Circus Moris*
* Imagonem nr 13[*død lenke*]
* Imperium 3000 legges ned for godt
**Kortison** er et steroidhormon (glukokortikoid) som produseres i binyrebarken, men det kan også produseres syntetisk. Kortison er i seg selv inaktivt, og må først omdannes i kroppen til kortisol for å få effekt. Det finnes mange syntetiske glukokortikoider som benyttes som medikamenter.

Begrepet *kortison* brukes ofte upresist i dagligtalen om glukokortikoider, særlig syntetiske.

De forskjellige glukokortikoidene har et stort antall virkninger i kroppens forskjellige organer og celler. De har derfor også mange bivirkninger når de benyttes i medikamentell behandling.

Som for alle glukokortikoider kan det være farlig å plutselig stoppe å ta kortison hvis det er brukt en lengre periode. Kroppens egen produksjon vil være nedregulert som følge av kunstig tilførsel av hormonet. Plutselig stans vil derfor føre til at kroppen ikke rekker å oppgradere egen produksjon av kortison raskt nok, og kroppen vil oppleve en mangel på kortisol. En gradvis reduksjon i dose når en skal stanse medisineringen er derfor nødvendig.

Se også
-------

* Kortisol
* Glukokortikoid
* Steroidhormon

Referanser
----------

1. ↑  «Kortison». Pasienthåndboka.no. Arkivert fra originalen 6. august 2010. Besøkt 27. august 2007.

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |