recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Dronning Ragna Nikolasdatter** (født i 1. halvdel av 1100-tallet; nøyaktig fødselsår og fødested er ikke kjent) var gift med kong Øystein Haraldsson.

Biografi
--------

Det vites lite om Ragna. Snorre forteller at hun var datter til stormannen Nikolas Måse. Ellers hører vi[*hvem?*] ikke noe om slekten hennes, men hun synes å ha vært norsk.

Ragna var ganske sikkert til stede da kardinal Nicolaus Breakspear besøkte Norge 1152–53 for å etablere den norske erkebispestolen i Nidaros, uten at hennes rolle i den forbindelse er kjent.

Dronningen hadde det trolig ikke for muntert i de årene hun nøt dronningverdigheten, da kong Øystein var en av de minst populære av sine brødre. Han skal ha vært både pengegrisk, gjerrig og smålig til alle kanter. Sommeren 1157 ble han drept av Inge Krokryggs folk i Båhuslen, hans egen svoger var innblandet, hvilket viser hvor dårlig likt han var. Det nevnes ingen barn i ekteskapet.

Samliv med Orm
--------------

Ragna satt alene som enke i ca. tre år før hun ble forlovet med Orm (Ivarsson) Kongsbror, som var dronning Ingerid Ragnvaldsdatters sønn utenfor ekteskap med Ivar Sneis. Meningen var at Ragna og Orm skulle gifte seg i Oslo den 4. februar 1161, og det var kommet en del folk til byen i den anledning. Kong Inge var der også. Natten før bryllupet kom Håkon Herdebreis folk inn mot Oslo for å søke kamp med Inge. Det ble til et slag på isen under Ekeberg, og da dagen grydde var Inge og hans folk slått. De som var i live, måtte flykte, og blant dem var Orm Kongsbror. Han rømte til Sverige, hvor halvbroren den danske adelsmann Magnus Henriksson var konge. 

Også i Sverige var det borgerkrig, så kong Magnus falt samme året i kamp mot sine fiender. Da vendte Orm Kongsbror tilbake til Norge, og sluttet seg til Magnus V. Han ble en mektig mann, og falt sammen med Magnus under slaget ved Fimreite i 1184.

Ragnas skjebne
--------------

Da Håkon Herdebrei inntok den lille byen ved Bispevika, natten før Ragna skulle ha giftet seg, tok de all bryllupskosten og en mengde annet hærfang. Skuffelsen har vært til å ta og føle på. Kanskje ble også Ragna tatt av dage i blodrusen, i hvert fall hører vi ikke noe mere om henne, heller ikke i forholdet til Orm Kongsbror. Etter eksilet i Sverige bodde han i Norge i treogtyve år, og hadde hun vært i live på det tidspunktet, ville vi trolig ha hørt om det bryllupet som ble forpurret den blodige februarnatten i 1161.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage person ID p11300.htm#i112993, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Lande, H, og Gran, Å: *Norges konger og dronninger i tusen år*, J.W. Cappelens Forlag, Oslo1945
4. ↑   Arkivert 24. juli 2014 hos Wayback Machine. snl.no

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ingerid Ragnvaldsdatter** | **Dronning av Norge**(114?–1157) | Etterfølger:**Estrid Bjørnsdotter** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk biografisk leksikon
 |
Troodosfjellene
Svartfuru i Troodos
**Troodos** er den største fjellkjeden på Kypros, og ligger midt på øya. Den høyeste toppen i Troodos er Olympos på 1 952 meter. 

Troodos strekker seg langs det meste av vestsiden av Kypros, og er et område for turgåing mellom furuskog om sommeren og skigåing om vinteren. Det finnes flere feriesteder i fjellene, bysantinske kloster og kirker på fjelltoppene, og naturskjønne fjellandsbyer i dalene. Det ligger ni kirker i Troodos som er på UNESCOs verdensarvliste. Det mest kjente klosteret er Kykkos kloster.

Området har vært kjent siden antikken for gruvene sine, og i den bysantinske perioden ble det et stort senter for bysantinsk kunst, da kirkene og klostrene ble bygget i fjellene, bort fra den truede kysten. 

Noen landsbyer i Troodos er 

* Louvaras
* Palaichori
* Kourdhali
* Pelendri
* Galata
* Kalopanayiotis
* Moutoullas
* Pedhoulas
* Omodhos
* Phini
* Koilani
* Agros
* Kakopetria
* Prodromos
* Marathassadalen
* Monte Korfi

Eksterne lenker
---------------

* Troodos museum[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** NKC **·** GeoNames
 |
***Transport fra paradis*** (originaltittel: Transport z ráje) er en tsjekkoslovakisk spillefilm fra 1962, regissert av Zbyněk Brynych.

Filmen ble vist på filmfestivalen i Locarno, hvor den vant Gulleoparden

Handling
--------

Historien finner sted i løpet av våren 1944 ved Theresienstadt konsentrasjonsleir i det tysk-okkuperte Böhmen og Mähren. De innsatte forsøker i all hemmelighet å drive et lite trykkeri, trykker anti-nazistiske plakater som de klistrer på veggene ved leiren. Det planlegges en fange-transport som skal gå til dødsleiren Auschwitz, og denne reisen er bare en eller to dager unna. Samtidig ankommer Schutzstaffel-general Josef Knecht til Theresienstadt. Han ønsker å inspisere konsentrasjonsleiren fordi en delegasjon fra Røde Kors har varslet at de er på vei dit.

Området skal derfor forberedes kraftig, og tyske kamera-folk skal også komme for å filme "dokumentariske" scener. Fangene blir derfor sminket for kameraene, og de måtte resitere setninger de hadde lært seg utenat. Med dødsangst i stemmen skal de visstnok gjøre det troverdig hvor godt de liker seg der. Men plutselig oppstår en uventet hendelse: Det har blitt hengt opp en plakat i en av gangene ved leiren hvor det står: «Død over fascismen!». Josef Knecht blir rasende, og snart skal 6 000 jøder fraktes til Auschwitz-Birkenau.

Skuespillere
------------

* Zdeněk Štěpánek som David Löwenbach
* Ilja Prachař som Obersturmführer Moritz Herz
* Ladislav Pešek som Hynek Roubíček, en innsatt
* Jindřich Narenta som SS-general Josef Knecht
* Vlastimil Brodský som en tjener
* Čestmír Řanda som Ignatz Marmulstaub
* Jaroslav Raušer som von Holler
* Valtr Taub som Joachim Spiegel, en innsatt
* Martin Gregor som Kurt Gerron
* Josef Abrhám som Datel
* Josef Vinklář som Vágus
* Jiřina Štěpničková som Elisabeth Feinerová, en fange
* Juraj Herz som Mylord

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Ragna Prag-Magelssen** (født *Ragna Pedersen* 21. mars 1879 på Ådalsbruk i Løten, død 15. september 1961 i Oslo) var kultur- og opplæringsleder i Nasjonal Samlings kvinneorganisasjon.

Familie og bakgrunn
-------------------

Ragna Prag-Magelssen var datter av forvalteren på Ådals bruk i Løten, Mathias (Maths) Pedersen og hustru Gunhild Olsen. Hun var faster til arkitekten Rolf Prag. Ragna og flere andre familiemedlemmer endret sitt etternavn til Prag en gang før 1915. Hun ble 16. mars 1916 gift i Hamar med tannlege Johannes Magelssen.

Liv og virke
------------

Ragna Prag-Magelssen var fra slutten av 1890-årene ansatt i Oplandske Kreditbank på Hamar. Hun ble senere medlem av Norske Kvinners Nasjonalråd. I perioden 1928-1938 var hun formann i Hamar og omegns dyrebeskyttelsesforening. Hun var også varamedlem i styret for Norges Dyrebeskyttelsesforbund.

Hun ble tidlig medlem av Nasjonal Samling og sto på listene til Stortingsvalget i 1933 i Hedmark. I NS ble hun etterhvert kultur- og opplæringsleder i NS’ kvinneorganisasjon (NSK), der Olga Bjoner var leder. I 1942 ble hun omtalt som "konsulenten for kvinnespørsmålene" i Kulturdepartementet.

Ragna Prag-Magelssen drev dessuten i en årrekke en antikvitetsforretning på Hamar.

Under landssvikoppgjøret ble hun dømt til tre år og tre måneders fengsel samt rettighetstap. I dommen «ble det lagt vekt på hennes arbeid med å nazifisere kvinneorganisasjonene og hennes utstrakte kursvirksomhet og studiesirkler for å lære kvinnene opp i *nyordningens tanker*»
Dette arbeidet resulterte blant annet i boken *Også vi når det blir krevet ... : Innlegg fra norske kvinner om den nasjonale, moralske og politiske gjenfødelse i Norges skjebnetime*, der hun var redaktør.

Bibliografi
-----------

* Veien til norges frihet : artikler og taler, propagandaskrift, medvirkende (Stenersen, 1941).
* Ragna Prag Magelssen, red. (1942). *Også vi når det blir krevet ... : Innlegg fra norske kvinner om den nasjonale, moralske og politiske gjenfødelse i Norges skjebnetime*. Oslo: Blix forlag (i kommisjon).

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, oppført som Ragna Prag Magelssen, Store norske leksikon-ID Ragna\_Prag\_Magelssen[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Statens Kvinnelige Industriskole 1875-1950
3. ↑  ««Kvinner som svek»». Arkivert fra originalen 10. november 2013. Besøkt 28. august 2007.

Kilder
------

* Hamar Stiftstidende 39.21.3
* Registreringssentral for historiske data (RHD) –
* Bygda og bruket – I serie: Lautin. Særutg. – Forfatter: Andreas Bekkevoll – 1981
* *Dyrenes beskyttelse*, 1933
* *Dyrenes Ven*, 1938
* SSB: Stortingsvalget 1933 –
* Ragna Prag Magelssen i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Trooping the Colour** er en militær seremoni som utføres av British Army og regimenter fra Samveldet av nasjoner. Det er en tradisjon som går tilbake til Karl IIs tid. En *Colour* er en regimentsfane, som i tidligere tid ble brukt som samlingspunkt på slagmarken. Hvert regiment hadde i tillegg til sine symboler en egen farge eller kombinasjon av farger på fanen, slik at den lett kunne gjenkjennes i kampens hete. 

Fanen ble et symbol på regimentets bånd til monarken, et symbol for regimentet og et symbol for falne kamerater. Tapet av en fane var en stor skam, og tilsvarende var det en stor ære å erobre en av fiendens faner. Det var kun bataljoner fra infanteriregimenter som bar faner på slagmarken. Artilleriet hadde kanonene som samlingspunkt, og rifleregimentene brukte ikke den tradisjonelle linjeformasjonen og brukte derfor i stedet trommer. 

I seremonien stilles bataljonen opp i kompanier, og fanebæreren og hans vakter marsjerer, *troops*, mellom rekkene slik at alle kan se at fanen er intakt. Dette ble gjort før og etter hvert slag, og seremonien har blitt beholdt selv om den ikke lenger har en praktisk betydning ettersom fanen ikke lenger bæres i kamp.

Trooping the Colour i London
----------------------------

I Storbritannia forbindes seremonien spesielt med seremonien i forbindelse med Dronningens offisielle fødselsdag, og den kalles også Dronningens fødselsdagsparade. Siden 1748 har seremonien markert monarkens offisielle fødselsdag. Siden 1820 har den vært fastlagt som en årviss seremoni, mens den tidligere ble utført med ujevne mellomrom. Unntakene er dersom det er svært dårlig vær, dersom det er landesorg eller dersom andre spesielle omstendigheter inntreffer. Edvard VII la den til juni, ettersom det er en av de mest stabile månedene i forhold til været.

Under seremonien viser Household Division og King's Troop ære til monarken. Det er en parade på The Mall til Buckingham Palace, med militærkorps og divisjonen. Det er også en salutt med 41 skudd fra Green Park og Royal Air Force flyr over. Etter seremonien følger gardens vanlige vaktskifte. 

Elisabeth II har vært til stede hvert år unntatt i 1955, da en jernbanestreik forhindret henne fra å nå frem til London i tide. I et tilfelle ble hun utsatt for et attentatforsøk på vei til seremonien. På hennes 80-årsdag i 2006 ble seremonien utvidet med en større overflyvning og en *feu de joie*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Mascot AS og Mascot Electronics AS** er selskaper i Mascot gruppen med hovedkontor i Fredrikstad, som produserer strømforsyninger og batteriladere. Mascot het tidligere Østfold Radio A/S, og ble grunnlagt i 1938 av Kolbjørn Kristiansen og Helge Halvorsen. Kristiansen var telegrafist, med praksis fra reparasjoner fra et firma i Fredrikstad, og hadde konstruert et krystallapparat allerede i 1925. Halvorsen var britisk utdannet innen svakstrøm. I 1939 kom fabrikkens første radiomottager, som fikk betegnelsen "Trollsuper Type 139".

Østfold Radio produserte etter krigen en rekke populære radioapparater, inkludert en modell, SR523, konstruert for de norske hemmelige tjenester. I 1953 lanserte bedriften den første norske bilradioen. Sist på 1960-tallet kom Østfold Radios siste apparat på markedet. Det var en reiseradio, "Type 671", som ble produsert i Tyrkia.

I 1972 ble bedriften reorganisert, og fikk navnet Mascot. Etter hvert sluttet man med egen radioproduksjon, men markedsførte asiatiskproduserte apparater under merkenavnene Mascot og Silver. På 1960-tallet hadde bedriften også begynte å produsere telefonsvareren "Ekkofon", et produkt som i ulike varianter var på markedet i over 35 år.

Produksjonen av strømforsyninger startet opp i 1964, opprinnelig til bruk for egne radioapparater. I dag foregår Mascots produksjon både i selskapets lokaler i Fredrikstad, og i Tallinn (Estland) og Ningbo (Kina).

Mascots administrerende direktør er Andre Nilsen.
Stratos
**Stratos** er en sjokolade som ble lansert av Nidar i 1936. Sjokoladen blir markedsført som en «lett og luftig» sjokolade, grunnet luftboblene som dannes inni den i den spesielle produksjonsmetoden. Stratos er en kopi av sjokoladene «Bros» og «Aero» som ble introdusert henholdsvis av Bensdorp i 1934 og Rowntree's i 1935. Stratos produseres i dag av Nidar.

Sjokoladens navn
----------------

Navnet Stratos er basert på stratosfæren, det midterste laget i atmosfæren. Pakningen til Stratos avbildet også en skyet himmel, men dette ble endret i begynnelsen av 2009. Da hadde den fått ny pakning med bilde av en glad ku.

Stratoskua
----------

Den blå Stratoskua har i flere år preget og bygget opp under merkevaren Stratos. Stratoskua dukket først opp i 1979. Den gang lå den utstrakt, mens den tygget på et høystrå. I 1987 endret den karakter til en vill, gal og spenstig ku. Kua ble fjernet etter noen år, men ble relansert i 2007.

Rød Stratos
-----------

Nidar har ved flere anledninger produsert en variant av Stratos som inneholder nøtter. Innpakningen til denne Stratosutgaven har tradisjonelt vært rød. Første gang Rød Stratos ble lansert var i 1975. Denne inneholdt hasselnøtter, og var i salg frem til 1981. I 1984 ble den relansert, denne gang med mandler, og var da i salg frem til 1992. I 1993 til 2001 ble en Stratosvariant med hasselnøtter igjen solgt, men denne gangen med blå innpakning. I 2005 relanserte Nidar Rød Stratos med hasselnøtter; produksjonen av denne ble stanset i 2007. I 2015 relanserte Nidar sjokoladen, og den ble solgt i en periode.[]

Kilder
------

* «Stratos produktside». Nidar. Arkivert fra originalen 6. september 2006. Besøkt 12. juni 2006.
* "Dette skal du spise nå". Dinside. Besøkt 7. mars 2015

Eksterne lenker
---------------

* Nidars side om Stratos
De historiske områdene Khorasan, Transoxania og Khorezm på et kart med dagens grenselinjer. (Angitt med tyske navn)
**Transoxiana** eller **Transoxania** er det stort sett foreldede navnet brukt på den delen av Sentral-Asia som omtrent korresponderer med dagens Usbekistan og det sørvestlige Kasakhstan. Geografisk betyr det regionen mellom elvene Amu-Darja og Syr-Darja. Når det blir brukt i dag, ligger det som oftest under at en snakker om den regionen i tiden frem til rundt det 8. århundre, selv om begrepet fortsatte å bli brukt blant vestlige historikere i flere århundrer etterpå.

Navnet er latin og betyr bokstavelig «landet forbi Oxus» (et eldre navn på Amu-Darja), noe som beskriver regionen perfekt fra grekernes og romernes synsvinkel. Navnet ble sittende i vestlig bevissthet på grunn av erobringene til Aleksander den store, som utvidet gresk kultur inn i regionen i det 4. århundre f.Kr. Transoxiana representerte det ytterligste nordøstligste punktet til hellenistisk kultur, og beholdt en hybridisk gresk/indisk/kinesisk buddhistisk kultur, kalt *serindisk*, til den islamske erobringen på begynnelsen av 700-tallet.. I denne tiden, da Transoxiana var avskåret fra resten av vestlig kultur av sasanide-dynastiet, ble det ofte kalt Sogdia, et provinsielt navn tatt fra persisk, og brukt for å skille det fra det nærliggende Baktria.

Transoxianas største by og kulturelle senter var Samarkand, mens en annen stor by var Bukhara. Begge ligger i det sørlige delen av Transoxiana.

Etter arabernes erobring av området, ble det kjent som *Ma wara'un-Nahr* (arabisk), «det som er forbi elven».

Djengis Khan invaderte Transoxiana i 1219 under sin erobring av Khwarazmid. Før sin død i 1227 gav han landene i det vestlige Sentral-Asia til sin andre sønn Tsjagatai, og denne regionen ble kjent som Tsjagadai-khanatet. I 1369 ble Timur Lenk, fra barlas-stammen, hersker under autoriteten til tsjatagai-khanens dynasti, og han gjorde Samarkand til hovedstad for sitt fremtidige rike.

Referanser
----------

1. ↑  Transoxania. (2015, 11. november). I Store norske leksikon. Hentet 2. desember 2016 fra .

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Maserati Ghibli** er flere serier sportsbiler produsert av italienske Maserati fra 1966. Navnet *Ghibli* er libysk for scirocco, en kraftig vind fra Sahara.

**Ghibli I** (1966–73) er en to-seter coupe laget i om lag 1 300 eksemplarer, hvorav 125 var uten tak. Bilen ble tegnet av Giorgetto Giugiaro (født 1938) fra designbyrået Ghia. Motoren på 4.7 eller 4.9 liter ga om lag 300 hestekrefter. Den ble i 1973 etterfulgt av Maserati Khamsin.

**Ghibli II** (1992–97) er en to-dørs fireseters coupe tegnet av Marcello Gandini med utseende nær identisk med Maserati Shamal (1989–96). Ghibli II var også en etterfølger av Maserati Biturbo, kom med 2.0 V6 på 306 hk (kun solgt i Europa) og 2.8 V6 på 284 hk. Bilen ble laget i om lag 2 300 eksemplarer, derav den kraftige **Ghibli Cup** og den blåe **Ghibli Primatist** som feiret fartsrekorden fra 1996 med raserbåten *Primatist*. Ghibli II ble i 1997 erstattet med den noe større Maserati 3200 GT.

**Ghibli III** (2013–) er en fire-dørs sedan med V8 bensin- eller V6 dieselmotor, 8-trinns automat fra tyske ZF og firehjulsdrift som tilvalg. Den er noe kortere enn den samtidige Maserati Quattroporte (serie VI), og tegnet av Fiats Lorenzo Ramaciotti og Maserati sin Marco Tencone. 

* Ghibli I Ghibli I
* Ghibli II Ghibli II
* Ghibli III Ghibli III

Referanser
----------

1. ↑  Malcolm MacKay, *7 steps to buying the best Maserati Ghibli* fra det engelske bilbladet Classic Cars i 2013.
2. ↑  Enrico Musiani, *Maserati Ghibli 'Open Cup' "...an incredible 165bhp per litre" fra maserati-alfieri.co.uk.*
3. ↑  Enrico Musiani, *... a MASERATI - PRIMATIST accord* fra maserati-alfieri.co.uk.
4. ↑  Morten Abrahamsen, *Dieselmoro* fra nettmagsinet E24.no den 17. november 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maserati Ghibli I – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Stratonike av Syria** (gresk: Στρατoνίκη της Συρίας; født ukjent - død 254 f.Kr.) var datter av Demetrios I Poliorketes og Fila (datter av Antipatros) og var to ganger dronning av Selevkideriket, først gift med Selevkos I Nikator, deretter med dennes sønn Antiokos I Soter.

I 299/300 f.Kr. ble Stratonike gift med Selevkos I Nikator. Hun var da antagelig ikke mer enn 17 år gammel. Hun ble fraktet av sin far Demetrios til Rosos ved kysten av Pieria i Makedonia hvor hennes bryllup ble feiret i aller største storslåtthet. Hennes brudgom Selevkos var bortimot førti år eldre, rundt 58 år gammel.

Til tross for den store aldersforskjellen synes Stratonike å ha kommet godt ut av med den gamle kongen i noen år, og født ham et barn, en datter ved navn Fila (oppkalt etter hennes mor). Det ble deretter oppdaget at hennes stesønn Antiokos var blitt dypt forelsket i henne. Det var en farlig situasjon. For å unngå at Selevkos måtte henrette sin sønn for forræderi, lot han seg skille fra sin hustru. I 294/293 f.Kr. ble Stratonike gift med kongens sønn Antiokos, og på omtrentlig samme tid, eller året etter, ble han konstituert som konge av Selevkiderikes østlige provinser.

Ekteparet installerte seg i Babylon, og deres forhold synes å ha vært vellykket. Hun fødte ham fem barn, selv om hennes navn ellers opptrer sjelden i kildene: Selevkos (ble henrettet for opprør), Laodike, Apama II, Stratonike og Antiokos II Theos som etterfulgte sin far som konge.

Selevkos I Nikator døde i 281 f.Kr. og Antiokos etterfulgte sin far som konge. Stratonikes eldste datter med Selevkos, Fila, ble gift med den makedonske kongen Antigonos II Gonatas. Byen Stratonikeia i Karia ble oppkalt etter henne av ektemannen Antiokos. Muligens ble en annen by av samme navn reist ved bredden av elven Kaïkos ikke langt fra Pergamon.

En gang rundt september/oktober 254 f.Kr. døde Stratonike i byen Sardis.

Referanser
----------

1. ↑   Plutark: *Parallel Lives*, «Demetrius», 31, 32
2. ↑   Plutark, 38; Appian: *The Foreign Wars*, «The Syrian Wars», 59
3. ↑   Strabon: Geografika, xiv. 2; Stefan av Bysants: *Ethnika*, s.v. «Stratoniceia»; Johannes Malalas: Bok 8, sidene 192-226
4. ↑  Stratonice I, Livius.org

Litteratur
----------

* «Stratonice (3)» Arkivert 24. januar 2015 hos Wayback Machine. i: Smith, William (red) (1867): *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, Boston

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stratonice of Syria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Stratonice I», *Livius.org*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Transportfenomen** er et emne som behandler tre ulike typer transport som er sterkt knyttet til hverandre.

* fluidmekanikk - transport av bevegelsesmengde. Matematisk: {\displaystyle \tau \_{yx}=-\eta \left({\frac {dv\_{x}}{dy}}\right)}
* varmeledning - transport av energi. Matematisk: {\displaystyle q\_{y}=-k\_{y}\left({\frac {dT}{dy}}\right)}
* masseoverføring (diffusjon) - transport av materie. Matematisk: {\displaystyle j\_{Ay}=-D\_{A}\left({\frac {dc\_{A}}{dy}}\right)}

Innen industrielle applikasjoner skjer disse tre transportene ofte samtidig, noe som er en av grunnene til at emnet har oppstått. Kun i unntakstilfeller forekommer en eller to av disse transportene uten at den tredje skjer.

Matematisk kan de tre grunnleggende transportene beskrives på en lik måte (se over). Dette gjør i sin tur at man kan løse problemer på en likeverdig måte. I de generelle tilfellene bruker man ofte/alltid i dag numeriske dataprogram (CFD, computational fluid dynamics) for å løse oppgavene.

Emnet kan studeres på tre ulike nivåer; makroskopisk, mikroskopisk og molekylært. De makroskopiske studiene innretter seg på innkommende og utgående verdier fra en prosess. Prosessen i seg selv studeres ikke i dette tilfellet. Bernoullis ligning er et kjent resultat i disse studiene. Mikroskopisk studerer man et mindre volum for å få en bedre lokal beskrivelse. På molekylært nivå studeres de grunnleggende prinsippene.

Transportfenomen studeres på samtlige tekniske høyskoler rundt om i verden. Man benytter seg ofte av termodynamikken for å beregne start og sluttverdien og transportfenomen for å løse problemet om hva som skjer mellom disse ytterpunktene.

Litteratur
----------

Bird, Stuart og Lightfoot *Transport Phenomena*, Wiley (1960-tallet)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
**Maserati Bora** (1971–78) var en to-seters sportsbil coupe fra italienske Maserati produsert i 530 eksemplarer.

Karosseriet var tegnet av Giorgetto Giugiaro fra ItalDesign men bygget av *Officine Padane SpA* fra Modena. Den var en Grand tourer (GT) med god bagasjeplass forut. Bora fikk typenr *Tipo 117* og delte mye teknisk med Maserati Ghibli, bortsett fra at den om lag 300 hk store V8-motoren var midt-montert. Som Ghibli fikk også Bora mye hydraulikk (bremser, clutch, vippelykter og setejustering) fra Citroën som eide Maserati på den tiden (siden 1968). Første syning var ved Genève-messen i 1971. En større 4.9-liters utgave ble brukt for salg i USA fra 1975 til 1978 da Bora ble nedlagt. Modellen Maserati Merak fra 1972 var en samtidig fire-seters mindre variant av Bora med V6.

* 
*

Referanser
----------

1. 1 2  Enrico Musiani, *The Bora "... a wind from the Northern Adriatic Sea."* fra maserati-alfieri.co.uk.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maserati Bora – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Akademiet Sandnes** er en privat videregående skole i Sandnes. Skolen startet i 2005 (opprinnelig i Stavanger) og har 276 elever. Den er en del av Akademiet, Norges største private videregående skolekjede, med ni skoler i rundt i Norge.

Beliggenhet
-----------

Skolen ble opprinnelig grunnlagt i Stavanger i 2005. Den flyttet til Sandnes i 2007 og byttet samtidig navn. Akademiet Sandnes er lokalisert i Langgaten 1 i Sandnes sentrum.

Opplæringstilbud
----------------

Skolen tilbyr følgende utdanningsprogrammer og programområder:

* Program for studieforberedende medier og kommunikasjon.
* Program for studiespesialisering.
* IKT-servicefag
* Påbygging til generell studiekompetanse

### Medier og kommunikasjon

Dette utdanningsprogrammet gir eleven generell studiekompetanse, men er yrkesrettet med tanke på senere jobb innenfor avis, TV, radio, web, reklame eller grafisk design.

### Studiespesialisering

Dette utdanningsprogrammet er forberedende for videre studier ved universitet og høyskoler. Med bestått vitnemål oppnås generell studiekompetanse.

### IKT-servicefag

IKT-servicefag var et såkalt "kryssløp", åpent for alle som har gjennomført Vg1. Utdanningen gav kompetanse i drift av datasystemer. Tilbudet hadde opplæring i installasjon, oppgradering og vedlikehold av programvare, operativsystemer, maskinvare og nettverk.

### Påbygging til generell studiekompetanse

På utdanningsprogrammet påbygging til generell studiekompetanse har eleven fag som norsk, historie, naturfag og matematikk som gir den teoretiske kompetansen som kreves for å kunne bli tatt opp til studier på høyskoler og universitet.

Referanser
----------

1. ↑  «NRK: *Privatskole omgår Regjeringens privatskoleregler*». 27. februar 2012. [*død lenke*]
2. ↑  «Akademiet.no - Om oss». 29. september 2012. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 15. desember 2012.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 28. desember 2012. Besøkt 15. desember 2012. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
3. ↑  «Medier og kommunikasjon». *www.udir.no*. Besøkt 17. oktober 2016.
4. ↑  «Udir.no: Utdanningsprogram: Studiespesialisering». 29. juni 2012. Arkivert fra originalen 27. januar 2013.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 27. januar 2013. Besøkt 15. desember 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Akademiet Sandnes' hjemmeside
* Rogaland fylkeskommune - Videregående skoler[*død lenke*]
* Utdanningsdirektoratets hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
Medisterpølse
**Medisterpølse** er en pølse laget av en farse av kjøtt og fett fra svin, såkalt medisterfarse, stoppet i svinetarmer. Fettandelen kan tradisjonelt være opptil 25%.

Ordet kommer fra en kombinasjon av *met* og *ister*, som respektivt betyr svinekjøtt og isterfett. Oppskriften ble først skrevet ned i en svensk kokebok fra tidlig på 1500-tallet. Siden den gang har oppskriften forandret seg ved at kjøttfyllet før ble håndkuttet, mens det nå blir maskinkvernet, noe som gir medisteren en annen tekstur.

Medisterpølser lages i hele lengder, men avbindes også i ringer. Den skal trekke, ikke koke, i ca. 20 minutter før servering. Noen foretrekker røkte medisterpølser. Farsen blir vanligvis krydret med allehånde, kryddernellik, ingefær, salt og pepper.

I Norge er medisterpølse en del av julematen, og serveres gjerne ved sammen med tradisjonelle juleribben.

Referanser
----------

1. ↑  Informasjonen om ordet *medister*s første bruk kommer fra boken Boyhus, Else-Marie. *Traditionsrige retter* (2. opplag, 1977 utg.). Herning: Wormianum. s. 27–28. ISBN 87-85160-40-7.

Eksterne lenker
---------------

* Næringsinnhold i medisterpølse

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** TasteAtlas
 |
**Tidssoner i Afrika**:  

|  |  |
| --- | --- |
| black | **UTC-1**: Kapp Verdetid |
| green | **UTC+0**: Vesteuropeisk tid · Greenwich middeltid |
| blue | **UTC+1**: Sentraleuropeisk tid · Vestafrikansk tid |
| red | **UTC+2**: Sentraleuropeisk sommertid · Østeuropeisk tid · Sentralafrikansk tid · Vestafrikansk sommertid · Sør-afrikansk standardtid |
| yellow | **UTC+3**: Østeuropeisk sommertid · Østafrikansk tid |
| grey | **UTC+4**: Mauritiustid · Seychellenetid |

Stripede farger angir land som bruker sommertid

**Vestafrikansk tid**, eller **WAT**, er en tidssone som brukes i den vestlige og sentrale delen av Afrika (men ikke i land vest for Benin, som bruker UTC i stedet). Vestafrikansk tid ligger en time foran UTC (UTC+1), det samme som Sentraleuropeisk tid.

Ettersom mesteparten av denne tidssonen ligger nær ekvator så er det ingen nevneverdig endring i lengden på dagen gjennom året. Sommertid blir derfor ikke brukt, med unntak av i Namibia, som flytter over til **Vestafrikansk sommertid** (**WAST**, UTC+2) i sommermånedene, som på den sørlige halvkule er fra september til april.

Vestafrikansk tid brukes av følgende land:

* **Algeries flagg Algerie**
* **Angolas flagg Angola**
* **Benins flagg Benin**
* **Ekvatorial-Guineas flagg Ekvatorial-Guinea**
* **Gabons flagg Gabon**
* **Kameruns flagg Kamerun**
* **Republikken Kongos flagg Republikken Kongo**
* **Den demokratiske republikken Kongos flagg Den demokratiske republikken Kongo:** (vestlige halvdel)
	+ Bandundu, Bas-Congo, Équateur, Kinshasa
* **Marokkos flagg Marokko**
* **Nigers flagg Niger**
* **Nigerias flagg Nigeria**
* **Den sentralafrikanske republikks flagg Den sentralafrikanske republikk**
* **Tsjads flagg Tsjad**
* **Tunisias flagg Tunisia**
**Medisinsk metodevurdering** (*health technology assessment*, *HTA*) legger vekt på hvor virksom eller effektiv en medisinsk metode er og hvilke negative konsekvenser eller bivirkninger bruken av en metode kan gi. 

Arbeidsformen er først og fremst en oppsummering og vurdering av tilgjengelig vitenskapelig litteratur om klinisk effekt. Dette er ønskelig, men ikke tilstrekkelig grunnlag for beslutninger. Derfor skal den komplette metodevurderingen også inneholde økonomiske vurderinger, samt diskutere eventuelle organisatoriske konsekvenser ved å ta i bruk metoden, kompetansebehov, etikk, pasientpreferanser, etc.

En medisinsk metodevurdering er ingen anbefaling eller beslutning, men skal være et grunnlag for beslutninger. 

Formålet med metodevurdering er å gjøre den medisinsk-faglige kunnskapen og tilhørende vurderinger tilgjengelige for beslutningstagerne i helsevesenet, spesielt for dem som har ansvar for å fatte helsepolitiske beslutninger og for dem som utformer retningslinjer som skal benyttes av klinikere.

Mini-metodevurdering
--------------------

Mini-metodevurdering brukes av sykehusene når et fagmiljø ønsker å innføre eller utfase en metode. I en mini-metodevurdering evalueres effekt og sikkerhet, samt økonomiske, etiske og organisatoriske aspekter ved metoden. En mini-metodevurdering er en forenklet metodevurdering og brukes hovedsakelig ved evaluering av utstyr og prosedyrerelatert diagnostikk og behandling. Metoden skal normalt ikke benyttes til vurderinger av legemidler eller metoder der legemidler inngår som en vesentlig komponent.

Verktøy for beslutningsstøtte
-----------------------------

Mini-metodevurdering gjøres i helseforetakene før innføring av en ny metode der det er klinisk usikkerhet, faglig uenighet vedrørende effekt og/eller sikkerhet, eller hvis innføring av metoden reiser etiske spørsmål. En metode klassifiseres som ny dersom den ikke har vært brukt tidligere i Norge (utenfor klinisk utprøving), eller kun har vært brukt på et lite antall pasienter, eller innebærer ny anvendelse av en eksisterende (etablert) metode, for eksempel endret indikasjonsgrunnlag. 

Mini-metodevurdering synliggjør konsekvenser av innføring av nye metoder i sykehus, bidrar til kunnskapsbaserte og transparente beslutninger og medvirker til økt pasientsikkerhet. Mini-metodevurdering identifiserer også om beslutning om innføring av en ny metode bør tas på regionalt eller nasjonalt nivå.

Nasjonal database
-----------------

Den nasjonale databasen for mini-metodevurdering er lagt til Folkehelseinstituttet. På databasens hjemmeside finnes skjema, instrukser, hjelp til litteratursøk og kontaktpersoner hos de ulike regionale helseforetakene.

Litteratur
----------

* Lise Lund Håheim og Berit Mørland: *Medisinsk metodevurdering* Artikkel i Norsk Epidemiologi 2003:13

Eksterne lenker
---------------

* Varsling av nye metoder for helsetjenesten
* Den nasjonale databasen for mini-metodevurdering
* Nye metoder – oversikt
Edgar Allan Poe (1848)
**En kriminalnovelle** er en litterær sjanger.

Kriminalnovellens historie
--------------------------

Sherlock Holmes og Dr. Watson.
Kriminalnovellen så sitt lys for første gang i 1841 med Edgar Allan Poes historie *Mordene i Rue Morgue*. Poe gav også ut to historier til med amatørdetektiven C. August Dupin. 

Åtte år etter at *Mordene i Rue Morgue* ble utgitt døde Poe, bare 40 år gammel, og det kom ingen ny kriminalnovelle som er verd å snakke om før legen Arthur Conan Doyle gav ut sin første kriminalnovelle om hans berømte detektiv Sherlock Holmes. Den første novellen av i alt 56 noveller om Holmes var *Skandale i Böhmen* som ble trykket i Strand Magazine i 1888. Sherlock Holmes-historiene tok av som ild i tørt gress. Men i 1893 bestemte Doyle seg for å ta sin detektiv av dage, fordi Doyle fryktet at Holmes ville overskygge hans øvrige ambisjoner.

Tomrommet etter Holmes' død var imidlertid stor hos folk, og selv om mange prøvde å fylle det var det ingen som klarte det i samme grad som Doyle. Det varte dog ikke lenge før Doyle fikk et tilbud han ikke kunne si nei til, og dermed ble det enda flere historier om Holmes og Watson.

Årene før og etter andre verdenskrig
------------------------------------

Før andre verdenskrig var kriminalnovellen nesten like viktig som kriminalromanene. Det var mange viktige kriminalforfattere som i store deler av sine karrierer skrev noveller, som G.K. Chestertons mange noveller om presten Fader Brown som løste mysterier. Agatha Christie har skrevet over 50 kriminalnoveller om Hercule Poirot og en del om miss Marple, som ble lansert i novelleform i 1928.

Dorothy L. Sayers gav også ut en betydelig mengde noveller om Lord Peter Wimsey, og John Dickson Carr skrev også en god del noveller. Noe av dem var om Gideon Fell mens andre var om Oberst March, hvor sistnevnte kun opptrer i novelleform. Carr skrev også noveller uten detektiver, som den skumle Blind Hette som er et «lukket rom-mysterium».

Årene etter andre verdenskrig dukket det opp en tøffere sjanger, «hardkokt krim», hvor forfattere som Raymond Chandler og Dashiell Hammett bidro.

Det dukket også opp kriminalmagasiner som inneholdt kriminalnoveller. Disse magasinene var blant annet *Ellery Queen's Mystery Magazine* og *Alfred Hitchcock's Mystery Magazine*. Mannfolkmagasinet *Playboy* utgav også en del av Roald Dahls særegne noveller.

Viktige forfattere av kriminalnoveller
--------------------------------------

* Edgar Allan Poe
* Arthur Conan Doyle
* G.K. Chesterton
* Raymond Chandler
* Dashiell Hammett
* Dorothy L. Sayers
* Gunnar Staalesen
* John Dickson Carr
* P.D. James
* Fredrik Skagen
* E. C. Bentley
* Colin Dexter
* Roald Dahl
* Stanley Ellin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
**Krim-khanatet** var en tatar-stat som eksisterte fra 1441 til 1783. Den hadde sentrum på halvøya Krim i dagens Ukraina. Hovedstaden var Bakhtsjysaraj.

Bakgrunn
--------

Krim-khanatet var en av Den gylne hordes avløserstater, og ble grunnlagt av Hacı I Giray. Khanatet kontrollerte på denne tiden Krim og steppene i det sydlige Russland og Ukraina (Den pontisk-kaspiske steppe).

Under osmansk kontroll
----------------------

Fra 1475 kom Krim-khanatet under innflytelse fra Det osmanske rike, og rikene skulle ha en langvarig allianse. Krim-khanatet ble en viktig faktor i forsvaret av islams yttergrense, spesielt mot russere og polakker. Frem til 1700-tallet var khanatet et av de mektigste rikene i Øst-Europa, og var spesielt kjent for å skaffe slaver til osmanene. 

På 1700-tallet gikk det nedover med Krim-khanatet, da forbedrede europeiske våpen og et langt svakere osmansk rike gjorde at maktbalansen tippet i russisk favør. Under Den russisk-østerrikske tyrkerkrig (1736–1739) greide russerne under ledelse av Burkhard Christoph von Münnich å trenge inn på selve Krim.

Under russisk kontroll
----------------------

De omstridte områdene  
██ Det russiske keiserrike

██ Det osmanske rike

██ Annektert av Det russiske keiserrike

██ Krim-khanatet som uavhengig

Under Küçük Kaynarca-traktaten av 1774 ble staten erklært uavhengig av Det osmanske riket og Russland, men Katarina II av Russland invaderte under ledelse av Grigorij Potemkin Krim-khanatet i 1783 og annekterte dette som en del av Novorossija. Den russiske kontrollen ble anerkjent gjennom Jassytraktaten av 1792. Den siste khanen, Şahin Giray, flyktet til Det osmanske rike hvor han ble henrettet for forræderi noen år senere.

Se også
-------

* Krimtatarer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NDL
 |
***Vengeance Is Mine*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Frank Hall Crane.

Handling
--------

Etter at Farrington blir økonomisk ruinert, begår han selvmord. Datteren hans Paula lover deretter å ta hevn, og jakte på de som var ansvarlig for farens nederlag. Senere møter hun Dr. Smith, som snart forelsker seg i henne.

Paula får hjelp fra Bill Fitch, en tidligere innbruddstyv som nå er reformert, for å skaffe papirer som kan være nyttige for å finne mannen som var ansvarlig for farens problemer - og som hun klander for farens dødsfall. Men til sin skrekk oppdager Paula at denne mannen viser seg å være faren til Dr. Smith. Paula blir derfor nødt til å velge om hun skal fortsette sitt hevn-tokt, eller om hun skal velge kjærligheten til Dr. Smith.

Skuespillere
------------

* Irene Castle som Paula Farrington
* Frank Sheridan som Peter Van Brunt
* Helene Chadwick som Marion De Long
* Elliott Dexter som Dr. Smith
* Edward Hoyt
* Reginald Mason
* Ethel Grey Terry
* Frank Monroe
* Julia Stuart
* Fred Tiden

Referanser
----------

1. ↑  VENGEANCE IS MINE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Vengeance Is Mine* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Vengeance Is Mine* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Vengeance Is Mine* på Silent Era Rediger på Wikidata
Søk etter fingeravtrykk.
Merking av spor på et åsted.
**Kriminalteknikk** er vitenskapelige metoder for undersøkelse av åsted, spor og spormateriale med tanke på å klarlegge hendelsesforløpet for en straffbar handling, brann eller ulykke, å belyse årsaken og å identifisere en eventuell gjerningsperson. Kriminalteknikk er en historisk naturvitenskap, idet forholdet som det er spørsmål om allerede er skjedd. Det innebærer at en i nåtiden søker å finne ut hvordan hendelsen skjedde i fortiden, ut fra etterlatte spor.

Kriminalteknikere
-----------------

En kriminaltekniker fra CID.
Kriminaltekniker er en yrkestittel innen politiet. En kriminalteknikers hovedoppgave er å søke etter, sikre og dokumentere spor som kan knytte en gjerningsperson til et straffbart forhold, eller bekrefte eller avkrefte et hendelsesforløp.

Kriminalteknikere i Norge er politiutdannet, men har tilleggsutdanning ut over Politihøgskolens grunnutdanning. En kriminalteknikers arbeid foregår både ute i felt, og på laboratorium. 

Kriminalteknikere har kompetanse innenfor et bredt spekter av sporsikring, og benyttes ofte på åsted for grovere kriminalitet slik som drap, voldtekter, grove narkotikaforbrytelser m.m. Kriminalteknikere søker etter, og samler spor som: 

* Fingeravtrykk
* DNA (blod, epitel, sæd, spytt)
* Blodsportolking
* Skytevåpen (balistikk, våpenets funksjonalitet, sammenlikning av prosjektiler opp i mot våpen m.m.)
* Overflatespor (fottøyavtrykk, verktøyspor)
* Kjemiske spor (brennbare væsker ifbm. brann, eksplosiver m.m)

Se også
-------

* Kriminalpoliti
* Kriminaltekniker
* Politietterforsker

Referanser
----------

1. ↑  kriminalteknikk.no Arkivert 9. desember 2015 hos Wayback Machine.
2. ↑  abellsecurity.no Arkivert 14. august 2016 hos Wayback Machine.
3. ↑  snl.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Gaki** (餓鬼, *"sultne spøkelser"*) er ifølge japansk mytologi åndene til sjalu eller grådige mennesker som, som straff for deres synder, har blitt forbannet med en umettelig hunger for én spesiell ting eller substans. Tradisjonelt er dette noe ydmykende, som for eksempel menneskelik eller avføring, men det kan i moderne tid være nesten hva som helst.

Illustrasjon av sultne spøkelser
Gaki er ofte avbildet i japansk kunst (spesielt fra Heian-perioden) som utmagrede mennesker med bulmende mager og umennskelige små munner. De vises ofte mens de drikker utsølt vann i templer, eller i selskap med demoner som representerer deres personlige pine. Alternativt kan de avbildes som kuler av røyk eller ild.

Gaki er vanligvis ikke farlig for mennesker, med mindre deres hunger er for noe som for eksempel blod osv.

I moderne japansk blir ordet «gaki» ofte brukt om bortskjemte barn.

Referanser
----------

1. ↑  «Gaki – Yokai.com» **(engelsk)**. Besøkt 20. juli 2019.

Se også
-------

* Sultne spøkelser
* Buddhisme
* Spøkelse
* Japansk mytologi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**«Kriminaltango»** eller **Kriminal-Tango** er en tradisjonell popsang eller «schlager», skrevet av Pietro Trombetta. Den ble utgitt i 1959. Den italienske originalversjonen med Trombetta oppnådde kun en beskjeden suksess, men den tyske versjonen, fremført av Das Hazy Osterwald Sextett, ble en stor hit i Tyskland, Østerrike og Sveits.

Sangen beskriver scener fra en pub, som blir frekventert av kriminelle. Men istedenfor å gi en seriøs beskrivelse kombinerer og omskriver den forskjellige gangsterklisjéer. Det kulminerer med et mord forårsaket av et skudd i mørke og politiet er ikke i stand til å samle inn noe spor.

Coverversjoner
--------------

Die Toten Hosen featuring Kurt Raab utgav en coverversjon på single i 1984. Den var ikke hentet fra noe album.

Sangen ble også fremført av The Deadly Ensemble og finnes som bonusspor på albumet *An Entire Wardrobe of Doubt & Uncertainty*.

Norsk versjon
-------------

Lasse Hovd har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er også «Kriminaltango». The Key Brothers & The Quivers utgav den som B-siden til «Og så kom Helgenen frem» på singlen Troll TN 159 i 1965.

Referanser
----------

1. ↑  Se plateetiketten

* *Eskapaden um den Kriminaltango*[*død lenke*] Artikkel om sangen på SWR.
Grevinne Julija Samojlova med adpotivdatteren Amazilia Paccini, av Karl Briullov.
Grevinne **Julija Pavlovna Samojlova** (russisk: Графиня Юлия Павловна Самойлова, *Grafinja Julija Pavlovna Samjylova*, født **Julija von der Pahlen**; født 1803, død 4. mars 1875 i Paris) var et barnebarn av grev Martyn Skavronskij og den siste *scion* av Skavronskij-familien.

Hun var datter av Pavel von der Pahlen og Marija Skavronskaja, men vokste opp hos grev Julij Litta grunnet morens tidlige død. Julija Samojlova bele en eier av Grafskaja Slavjanka-herregården (nå Antropsjino), nær Tsarskoye Selo og besitter av flere mesterverker. 

Den 25. januar 1825 giftet hun seg meg grev Nikolai Samojlov, men skilte seg fra ham, og etterhvert fra flere andre. Julija Samojlova hadde sterke bånd til Karl Briullov, hvis *Pompeiia siste dag* og andre verker viser idealiserte figurer av ham selv og Julija. I 1840 solgte Samojlova Grafskaja Slavjanka og forlot Russland og dro til Italia. 

Hun ble gravlagt på Père Lachaise-gravlunden i Paris.

Referanser
----------

1. ↑   CERL Thesaurus, oppført som Julija P. Samojlova, CERL-ID cnp01421883, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Faceted Application of Subject Terminology, oppført som I︠U︡līi︠a︡ Pavlovna, grafini︠a︡ Samoĭlova, FAST-ID 462207, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Peoples.ru]
4. ↑  К. Брюллов «Портрет Ю.П Самойловой с приёмной дочерью Амалией»  28. september 2007

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Svein Fanebust** (født 23. desember 1953) er en norsk næringslivsleder som var administrerende direktør i Coop Norge fra 2013 til februar 2015. Han hadde på dette tidspunktet vært administrerende direktør i datterselskapet Coop Norge Handel i 12 år, en stilling han beholdt samtidig med lederstillingen i morselskapet. Fanebust har arbeidet lenge i Coop, både i samvirkelagene og i fellesorganisasjonen. 

Som sjef for Coop Norge har Svein Fanebust gjennomført flere store endringer og oppkjøp. Han var for eksempel en sentral aktør i beslutningsprosessen som ledet fram til oppkjøpet av ICAs norske butikker for 2,5 milliarder kroner i oktober 2014. Dette oppkjøpet er ennå ikke blitt godkjent av de norske konkurransemyndighetene.

Den 9. februar 2015 sendte Coop Norge ut en pressemelding hvor de melder at Fanebust fratrer sin stilling med umiddelbar virkning av helsemessige årsaker.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. februar 2015. Besøkt 12. februar 2015.
2. ↑
3. ↑  Fredrick Chr. Ekeseth Eliese Laustsen (6. oktober 2014). «Coop kjøper Ica». Dagens Næringsliv.
4. ↑  Aftenposten nettutgaven 9.febr. 2015
**Galadriel** er en fiktiv person som finnes i Ringenes Herre av J.R.R. Tolkien. Hun er Lothlóriens, Gullskogens, Frue og en fyrstedatter av Noldos slekt. Hun stammer fra Finwës hus, som også Fëanor gjør, og hun ble født i Valinor i de to trærs tid. Feanors halvbror, Finarfin sønn av Finwe, er Galadriels far. Hennes mor er Eärwen fra *Alqualonde*. Galadriel har tre brødre, den eldste av dem er Finrod Felagund, etter ham kommer Angrod og Aegnor. Av sin far blir hun kalt *Artanis*, og av sin mor *Nerwen* (mann-jente), antakelig på grunn av hennes styrke og størrelse.

Når Noldoene drar fra Valinor kommer Galadriel til Midgard. I Doriath møter hun Celeborn og lærer å elske ham. Datteren hennes Celebrían gifter seg siden med Elrond *Halvalv*, herre av *Imladris* (Kløvendal). Galadriel er på den måten bestemor til tvillingene Elladan og Elrohir og søsteren deres Arwen Aftenstjerne. Ved Celeborns side drar hun omsider til Lothlórien, hvor hun forblir helt til hun vender tilbake over havet mot vest.

Navne *Galadriel* (Quenya: 'Alátariel') betyr noe sånt som *Stråleomkransede Frue*, og er myntet på det gullfargede håret. Navnet har hun fått fra Celeborn som et tegn på hans kjærlighet.

Galadriel er en Seer. Hennes makt er den at hun kan se andre inn i hjertet, og oppdage hensikter og følelser som den hun står overfor kanskje ikke engang er klar over at er der. Det er hun som ikke stoler på Feanor, og advarer alvene mot ham. Hun gjenkjenner Sauron straks til tross forkledning, og prøver å advare de andre alvene da han sniker seg inn i Eregion. Med Sarumann, Gandalv og Elrond grunnlegger hun det hvite råd og er i det hele tatt en av hovedpersonene i kampen mot Sauron.

Utenom dette er hun bærer av den ene av de tre alveringene. Hun bærer Nenya, den hvite ring, vannets ring. Etter at den ene ringen er til intetgjort ebber kreftene hennes ut og hun reiser til slutt over havet fra Gråhavnene.

Galadriel i film og radio
-------------------------

Rollen som Galadriel blir i Filmtrilogien Ringenes Herre spilt av Cate Blanchett.

Portal: Litteratur