recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Per Sivle Forlag AS**, også kalt **Sivle forlag**, var et norsk bokforlag i drift på siste halvdel av 1970-tallet. 

Forlaget ble startet av AKP(m-l) midt på 1970-tallet, i en tid da partiets forlag Oktober drev med profilerte, politiske utgivelser. Oktober prioriterte marxistiske klassikere og ren «partilitteratur» som programmer, studiesirkler etc. Tanken var at Sivle-forlaget skulle utgi litteratur som hadde mindre partipreg, med en bredere skjønnlitterær profil. 

Forfattere som utga bøker i på Sivle i denne tiden var blant andre Toril Brekke, Olav Nordrå, Asbjørn Elden, Mari Osmundsen og Hans Rotmo. I 1975 ga Sivle ut Rotmos «Vømmøl skuggsjå», en bok som beskriver forfatterens fiktive Vømmøl-univers. I ettertid har boka blitt et samlerobjekt. Forlaget utga også barne- og ungdomsbøker, av forfattere som Wenche Blomberg og Sverre Asmervik.

Sivle forlag ble avviklet i 1979-80, da ml-bevegelsen var i krise, og samtlige av AKPs bedrifter ble rammet av nedskjæringer.

Referanser
----------

1. ↑  Geir Berdahl *40 års nervøsitet*. Side 51. Forlaget Oktober, 2010 ISBN 9788249508129]
2. ↑  verdalingen.no Arkivert 16. mai 2010 hos Wayback Machine. (besøkt 24. januar 2011)
3. ↑  Geir Berdahl *40 års nervøsitet*. Side 69. Forlaget Oktober, 2010 ISBN 9788249508129]

Portal: Litteratur
**Albert «Ab» Willem Tresling** (født 4. mai 1909 i Haag, død 29. oktober 1980 i Breda) var en nederlandsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Tresling vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det nederlandske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak India. Etter at laget fra Tsjekkoslovakia hadde trukket seg, var det ni lag fra ni nasjoner som deltok i turneringen. Den ble spilt i perioden 17. til 26. mai. Nederland vant sin gruppe og i finalen møtte de India som var vinnere av den andre gruppen. Finalen, som ble spilt 26. mai 1928 på Olympiastadion i Amsterdam med 23 400 tilskuere, tapte Nederland med 0-3. Tresling spilte alle fire kampene i OL-turneringen og scoret ett mål.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Sølv i landhockey Nederlands flagg Nederland.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ab Tresling – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Ab Tresling – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ab Tresling – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Ab Tresling – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Kamla Verma** (født i 1928 i Gujranwala i Punjab i Britisk India, død 8. juni 2021 i Jagadhri i Haryana i India) var en indisk politiker.

Hun satt i tre valgperioder i Haryana Legislative Assembly for valgkretsen Yamunanagar (1977–1981, 1987–1991 and 1996–2000).

Vermas fødeby Gujranwala ble etter at britene trakk seg ut en del av provinsen Punjab i Pakistan. Hun studerte ayurveda - indisk/hinduistisk tradisjonell medisin - og var tilknyttet Arya Samaj før hun begynte i politikken. Hun var president for statsenheten av Bharatiya Janata Party (BJP), og før det av Jan Sangh. Verma satt i fengsel i 19 måneder under «The Emergency». Hun virket som kabinettminister i Devi Lals ministerier.

Verma døde av covid-19 den 8. juni 2021 på et privat sykehus i Jagadhri i Haryana, i en alder av 93 år.

Referanser
----------

1. ↑  «Live Yamunanagar (Haryana) Assembly (Vidhan Sabha) Election Results 2019, Vidhan Sabha Winner and Runner-up Candidates 2019 Udates, Current MLA and Previous MLAs 2014». *www.elections.in*. Besøkt 8. juni 2021.
2. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 3. mars 2016. Besøkt 9. juni 2021.
3. ↑  Service, Tribune News. «Haryana’s former Health Minister Kamla Verma dies at 93». *Tribuneindia News Service*. Besøkt 8. juni 2021.
Denne artikkelen omhandler latinske begrepet.  For boken av Livius, se Ab Urbe Condita (bok).
Mynten antoninianus av Pacatianus (død ca. 248), tronraner av romerske keiser Filip i 248. Det bærer forklaringen ROMAE AETER[NAE] AN[NO] MIL[LESIMO] ET PRIMO, «Til evige Roma, i dets en tusen og første år».
***Ab urbe condita*** (klassisk ortografi: ABVRBECONDITÁ; relatert til *Anno urbis conditae*: AUC eller a.u.c.; også *anno urbis*, forkortet a.u.) er en latinsk frase for «fra grunnleggingen av byen (Roma)», som tradisjonelt har blitt satt til 753 f.Kr. Frasen ble brukt for å identifisere det romerske året av noen få romerske historikere i antikken. Skribenter i renessansen benyttet tidvis AUC på romerske manuskripter de publiserte grunnet misforståelsen at romerne selv vanligvis nummererte sine år ved dette systemet. Moderne historikere har tatt det mer i bruk enn romerne selv gjorde; for romerne var det vanlig å oppgi et bestemt år ved å oppgi navnene på de to som holdt konsulembetet det året. Året fra keiseren innsatt ble også benyttet for å identifisere årene, særlig i det bysantinske rike etter 537 da Justinian I den store beordret denne praksisen.

Noter
-----

1. ↑  Dio Cassius benytter «a.u.» i hans verk *Romersk historie*.
2. ↑  Bokstavelig oversettelse er «Fra byen har blitt grunnlagt».

Referanser
----------

1. ↑   «ab urbe condita», *Merriam Webster Dictionary*

Eksterne lenker
---------------

* «ab urbe condita», *Wiktionary*.
***Clytra espanoli*** er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er utbredt bare på Den iberiske halvøy.
.

*Clytra espanoli* er omtrent 10 mm lang. Kroppen er langsmal og sylindrisk, ikke så oval som bladbillene ofte er. Den har et svart hode, scutellumet og halsskjold (pronotum). Dekkvingene er gul-røde, med to svarte flekker hver, den fremste er liten, mens den bakerste er ganske stor, slik at det nesten dannes en mørk tverrlinje over dekkvingene.

De voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. Larvene er ikke planteetere, men lever derimot i maurtuer, der de spiser matrester, men trolig også kan forgripe seg på maurlarvene.

Hunnen legger eggene sine nær en maurtue, den kan også sitte i en busk over turen og slippe eggene ned på den. Eggene er beskyttet av en hard hinne, og blir båret inn i maurtua av maurene. Når larven klekker, beholder den hinnene som beskyttelse, og bygger på den med sandkorn og sekreter etter som den vokser, den unngår slik maurenes angrep.

*Clytra espanoli* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  www.biol.uni.wroc.pl besøksdato: 4. mars 2010

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Clytra espanoli* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Clytra espanoli* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Clytra espanoli* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Clytra espanoli* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Clytra espanoli* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* *Clytra espanoli* www.biol.uni.wroc.pl
* *Clytra espanoli* - Fauna Europaea
* Norsk entomologisk forening
***Clytra nigrocincta*** er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er utbredt fra Tyrkia og til Iran.

*Clytra nigrocincta* er omtrent (?) 10 mm lang. Kroppen er langsmal og sylindrisk, ikke så oval som bladbillene ofte er. Den har et svart hode, scutellumet og halsskjold (pronotum). Dekkvingene er gul-røde, med to svarte flekker hver, den fremste er diffus og liten, mens den bakerste er ganske stor.

De voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. Larvene er ikke planteetere, men lever derimot i maurtuer, der de spiser matrester, men trolig også kan forgripe seg på maurlarvene.

Hunnen legger eggene sine nær en maurtue, den kan også sitte i en busk over turen og slippe eggene ned på den. Eggene er beskyttet av en hard hinne, og blir båret inn i maurtua av maurene. Når larven klekker, beholder den hinnene som beskyttelse, og bygger på den med sandkorn og sekreter etter som den vokser, den unngår slik maurenes angrep.

*Clytra nigrocincta* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  www.biol.uni.wroc.pl Arkivert 19. oktober 2008 hos Wayback Machine. besøksdato: 4. mars 2010

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Clytra nigrocincta* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Clytra nigrocincta* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Clytra nigrocincta* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata
* *Clytra nigrocincta* www.biol.uni.wroc.pl Arkivert 19. oktober 2008 hos Wayback Machine.
* *Clytra nigrocincta* - Fauna Europaea
* Norsk Entomologisk forening
**Kamina Johnson Smith** (født i Saint Andrew) er en jamaicansk jurist og politiker for Jamaica Labour Party. Hun ble i 2016, som den første kvinne, utenriksminister på Jamaica.

Liv og virke
------------

Johnson Smith er datter av politikeren og diplomaten Anthony Johnson.

Hun har bachelorgrad i fransk og internasjonal politikk ved University of the West Indies Mona Campus på Jamaica (1990–1994), bachelorgrad i juss ved University of the West Indies Cave Hill Campus på Barbados (1995–1997), *Legal Education Certificate* fra Norman Manley Law School på Jamaica (1997–1999) og mastergrad i juss ved London School of Economics and Political Science (LSE) i Storbritannia (2005–2006).

I sitt yrkesaktive liv har Johnson Smith arbeidet som advokat og for telekommunikasjonsselskapet LIME. I 2014 etablerte hun advokatfirmaet K. Johnson Smith & Co.

Johnson Smith ble utnevnt til senator i desember 2009. Fra januar 2012 var hun opposisjonssenator og innpisker. Den 7. mars 2016 ble hun minister for utenrikssaker og utenlandshandel. Det var første gang en kvinne ble utnevnt til denne regjeringsposten.

Referanser
----------

1. ↑  «Ambassador Johnson proud of foreign minister daughter» Arkivert 24. desember 2018 hos Wayback Machine. *Jamaica Observer*, 7. mars 2016. Lest 22. desember 2018.
2. 1 2  «Kamina Johnson Smith», Jamaica Information Service. Lest 23. desember 2018.
3. ↑  «#IWD2016: Johnson Smith is first female foreign affairs minister» Arkivert 24. desember 2018 hos Wayback Machine. *Jamaica Observer*, 8. mars 2016. Lest 22. desember 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Kamina Johnson Smith på Twitter Rediger på Wikidata

* Kamina Johnson Smith på Facebook Rediger på Wikidata

* Kamina Johnson Smith på Instagram Rediger på Wikidata
**Dæhlenengen Ski- og Ballklubb** (stiftet 18. mars 1916) var et idrettslag fra Grünerløkka i Oslo. Klubben drev med bandy, fotball og skisport og hadde sitt hovednedslagsfelt like nord for Dælenenga idrettsplass. Dæhlenengen ble kretsmester i fotball klasse C i 1925, klasse D i 1926 og i klasse B i 1928. Fra 1929 til 1935 spilte klubben i osloseriens A-klasse. John Bøhleng representerte Dæhlenengen på landslaget i 1933.

30. oktober 1940 ble klubben slått sammen med naboen *Sportsklubben Strong*, og navnet på sammenslutningen ble vedtatt å være *Sportsklubben Trym*. På grunn av okkupasjonen og idrettsstreiken var det imidlertid ingen aktivitet i foreningen før i 1945. Like etter frigjøringen ble det på generalforsamling vedtatt at sammenslutningen skulle ta tilbake navnet Strong. I 1952 slo Strong seg sammen med to andre Grünerløkka-klubber til *Grüner Idrettslag*.

Referanser
----------

1. ↑  Vegard Holm. «Grüner 90 år». Besøkt 5. mars 2012.
2. ↑  Andersen, Peder Chr. (1933). *Oslo Fotballkrets gjennem 25 år*. Oslo. s. 120.
3. ↑  Asbjørn Halvorsen, red. (1948). *Norges Fotball-leksikon*. 2. Oslo: Prent. s. 154-155.
4. ↑  «John Bøhleng 60 år», *Aftenposten* (2. april 1970).
5. ↑  «Sammenslutningen mellem Strong-Dæhlenengen i orden», *Aftenposten* (31. oktober 1940).
6. ↑  «Sammenslutningen Strong-Dæhlenengen iorden», *Aftenposten* (19. desember 1940).
7. ↑  «Strong skal klubben hete», *Aftenposten* (11. juni 1945).
**Henrik Aubert Seip** (født 1880, død 1975) var en norsk teolog. 

Han ble født i Hobøl i Østfold, som sønn av kapellan Jens Arup Seip og Marie Fredrikke Aubert. Senere flyttet familien til Åseral hvor han vokste opp. Etter å ha tatt teologisk embetseksamen i 1904, virket Seip som lærer, først i Oslo og senere ved Hambros høyere skole i Bergen. I 1906 giftet han seg med sin femmenning Hanna Fredrikke Dietrichson (Hanken). Hun var datter av lege Ove Holm Dietrichson og Elise Marie Leegaard. Hanken og Henrik fikk fire barn. Fra 1916 var Seip sogneprest til Veøy i Møre og Romsdal. Fra 1929 var han prest, senere prost, i Skien, hvor han virket til han gikk av med pensjon i 1950, 70 år gammel. 

Seips forfatterskap omfatter artikler, en lærebok, prekensamlinger og omfattende korrespondanse med kolleger, venner og familie. Et portrettprogram ble sendt på NRK tv i 1969.

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, www.slektogdata.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Glimt fra et langt liv - Henrik Seip». 9. juni 2016. Besøkt 21. januar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Henrik Aubert Seip på Arkivportalen

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Hugo Assmann** (født 22. juli 1933 i Venâncio Aires i delstaten Rio Grande do Sul sør i Brasil, død 22. februar 2008 i Piracicaba i Brasil) var en latinamerikansk katolsk prest og teolog som regnes som en av grunnleggerne av den teologiske retning frigjøringsteologi.

Liv og virke
------------

### Studier, katolsk prest og teolog

I perioden 1951–1960 studerte Assmann filosofi i São Leopoldo og 1954–1958 teologi ved Gregoriana i Roma. Dessuten studerte han sosiologi ved Johann Wolfgang Goethe-Universität i Frankfurt am Main. Han ble presteviet i 1958, og promovert til doktorgraden i teologi ved Gregoriana.

Vel tilbake i Brasil ble han sogneprest i menigheten Vår Frue avMontserrat og lærer ved seminaret i Viamão. Under denne perioden kunne man se hans utarbeidelse av en *utviklingens teologi* i seminarets tiosskrift. I forkant av militærdiktaturets tid (1964–1985) i Brasil, forlot han landet. Han flyktet først til Uruguay, så videre til Bolivia og til Salvador Allendes Chile. Hans teologi utviklet seg videre til en *revolusjonens teologi*. I 1973 publiserte han verket *Teologia desde la praxis de la Libertacion*, som kan betraktes som en overfang til frigjøringsteologien.

Assmann gikk på 1970-tallet for å være en av de mest radikale av frigjøringsteologene, blant annet ved at han gikk inn for å knytte politiske kontakter med Fidel Castro.

I (1969/1970) hadde ham møtt Melsene Ludwig i München; han forlot senere prestedømmet på grunn av henne, og de giftet seg.

### Kritikk fra Vatikanet; økomenisk arbeide

I 1984 var han blant de heftigst kritiserte frigjøringsteologer av Kongregasjonen for Troslæren, den gang ledet av kardinal Joseph Ratzinger.

I Costa Rica samarbeidet han med Franz Josef Hinkelammert, Pablo Richard og Julio de Santa Ana ved det økumeniske forskningsinstitutt *Departamento Ecuménico de Investigaciones* (DEI), som ble ghrunnlagt basert på et initiativ fra Assmann. Han var også DEIs første direktør.

Til sist virket Hugo Assmann atter i Brasil, som høyskolelærer og leder for postgraduerteprogrammet ved Det metotistiske universitet i Piracicaba (UNIMEP).

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 3. januar 2014. Besøkt 18. februar 2019.
2. ↑  *Hugo Assmann ist tot.* Webseite des Instituts für Theologie und Politik. Lest 30. oktober 2009.
3. ↑  *DEI – Historia Arkivert 23. februar 2012 hos Wayback Machine..* Webseite des Ökumenischen Forschungsinstituts. Lest 31. mars 2010.
4. ↑  Jung Mo Sung:  *Arkivert [Date missing] hos adital.com.br [Error: unknown archive URL].* I: *Adital*, 25. februar 2008. Lest 31. mars 2010.

Litteratur
----------

* (de) Verk av og om Hugo Assmann i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
* Jung Mo Sung: *Hugo Assmann y el coraje de decir la verdad.* I: *Adital*, 26. februar 2008. Lest 31. mars 2010.

Eksterne lenker
---------------

* *Hugo Assmann ist tot.* Nachruf des Instituts für Theologie und Politik. Lest 30. oktober 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Katedralen i Clonfert
**Clonfert abbedi** (gælisk:*Cluain Ferta Brénainn*) var et irsk kloster grunnlagt av Brendan sjøfareren rundt år 559. Det lå i det som i dag er grevskapet Galway.

Historie
--------

Klosteret skal ha blitt grunnlagt av Brendan sjøfareren i 559. Han skal også være gravlagt her. Clonfert var et viktig kirkelig maktsenter i tidlig kristen tid og middelalder, og også et viktig senter for læring. Teologen Cummin (død 12. november 661) kom fra dette klosteret. Klosteret var også viktig for Céli Dé bevegelsen som oppsto på 700-tallet.

I 807 forteller Ulster-annalene om et regulært slag mellom Clonfert og Cork abbedi, som resulterte i «nedslakting av utallige vanlige klerikere og eminente menn fra Cork-samfunnet». Slike annilistiske opptegnelser om krigføring mellom klostersamfunn viser at båndene mellom verdslig og kirkelig makt var tette. Senere på 800-tallet var den mektige Eóganachta-kongen Feidlimid mac Cremthanin abbed både i Clofert og Cork.

Ifølge Ulsterannalene ble Clonfert plyndret av vikinger både i 844 og 845.

Clonfert ble bispesete fra 1100-tallet, og et katolsk bispedømme bærer fortsatt dette navnet. Bispesetet er imidlertid flyttet fra Clonfert til Loughrea.

Clonfert katedral
-----------------

Ved Clonfert ligger en katedral. De eldste delene stammer fra 1180.

Galleri, katedralen i Clonfert
------------------------------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Pågående gjæringsprosess
**Gjæring**, eller **fermentering**, er en katabolsk prosess, det vil si nedbryting av organiske forbindelser til enklere kjemiske forbindelser ved hjelp av enzymer. Vanligvis sikter det til nedbrytningen av sukkerarter, men det kan også omfatte nedbrytning av nitrogenholdige stoffer, for eksempel proteiner. Den viktigste formen for gjæring er melkesyregjæring som foregår i alle levende celler. Prosessen som fører til dannelse av alkohol foregår bare i gjærceller under anaerobe forhold.

Gjæring brukes til foredling og konservering av ferske drikke- og matvarer.

Prosessen brukes til å produsere vin, øl, og eddik, men gjæring brukes også for bevaring ved produksjon av melkesyre i sur mat slik som sure agurker, kimchi og yoghurt. Vitenskapen om gjæring er kjent som zymologi (gjæringslære). 

Fermentering er også en gjæringsprosess der det foregår en nedbrytning av proteiner. Prosessen skyldes mikroorganismer som naturlig finnes på for eksempel fisk; da har melkesyrebakteriene en sentral rolle. I fermenteringsprosessen spalter mikroorganismer stivelse og sukker, og det dannes smaks-og aromastoffer. Eksempel på fermentert fisk er rakfisk, gammelsaltet sei, surstrømming og gjæret fiskepasta, som brukes i flere asiatiske land. Sauerkraut er fermentert kål. Norsk gammelost og pultost er fermenterte oster.

Se også
-------

* Foredling
* Matkonservering
* Gjær

Referanser
----------

1. ↑  Hauge, Anton. «gjæring i Store medisinske leksikon på snl.no». Besøkt 9. januar 2020.
2. ↑  Riddervold, Astri (1993). *Konservering av mat: tørking, røyking, salting, gjæring, sukkersylting*. [Oslo]: Teknologisk forl. s. 38. ISBN 8251204216.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
***Cryptodus caviceps*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 25 millimeter), avlang og slank, matt mørkbrun hornbille. Kroppsformen er litt flat. Arten utmerker seg ved å være svært grovt og tett punktert. Hodet mangler horn, men pannen er ovalt utvidet med en markert kantlist, hodet er skovlformet. Pronotum er kledt med korte, krokformede børster. Dekkvingene er forholdsvis lange og smale med tydelige punktstriper.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne. Denne arten finnes sammen med maur og termitter.

Utbredelse
----------

Arten er vidt utbredt i Australia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Phileurini Burmeister, 1847
						* Slekten *Cryptodus* MacLeay, 1819
							+ ***Cryptodus caviceps*** Westwood, 1856

Kilder
------

* Dynastidae du Monde - nettside om arten
* Atlas of Living Australia - *Cryptodus caviceps*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cryptodus caviceps* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cryptodus caviceps* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Cryptodus caviceps* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Pierre de Fermat
**Fermats siste teorem** (også benevnt som *Fermats store teorem*) er et av de mest berømte teoremene i matematikkens historie. Det sier at det ikke finnes noen positive heltall *x*, *y* og *z* slik at *x**n* + *y**n* = *z**n*, der *n* er et naturlig tall større enn 2.

I 1637 skrev den franske matematikeren Pierre de Fermat i margen på sin kopi av Diophantus *Arithmetica* at han hadde funnet «et virkelig bemerkelsesverdig bevis» for denne satsen, men at margen ikke var stor nok til å skrive det ned. (Original: *Cuius rei demonstrationem mirabilem sane detexi hanc marginis exiguitas non caperet.*) Ikke før 358 år senere, i 1995 ble et bevis for teoremet publisert.

Fermats siste teorem er en generalisering av den diofantiske ligningen *x*2 + *y*2 = *z*2, som er forbundet med Pythagoras teorem. Denne likningen har uendelig mange heltallige løsninger, men for høyere potenser finnes det, ifølge Fermats teorem, altså ingen løsninger.

Beviset for Fermats teorem ble endelig funnet av Andrew Wiles og publisert i *Annals of Mathematics* i 1995. Hans bevis er på rundt 200 sider, og utenfor rekkevidde for de fleste nålevende matematikere.

Fermat hadde et bevis for tilfellet n = 4. En fremstilling av dette beviset finnes fra side 3 i denne pdf-filen (arkivert).

Leonhard Euler hadde et bevis for n = 3.

Litteratur
----------

* Simon Singh (1998). *Fermats siste sats: historien om gåten som forfulgte verdens skarpeste hjerner i 358 år*. Oslo: Aschehoug. ISBN 8203203043.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** MathWorld **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Henrik Høyer** (født i Stralsund, død 1615 eller 1616) var en lege og historiker som bodde i Bergen.

Liv
---

Høyer stammet fra en tysk borgerlig familie, studerte medisin ved Universitetet i Rostock, og slo seg deretter ned i Bergen som lege. Her kom han i strid med en lege som bodde der fra før, men fikk i 1594 kongelig tillatelse til å praktisere. I 1596 var han i Danmark sammen med biskop Anders Foss, som ble hans svigerfar. Under reisen besøkte de Tycho Brahe på Hven. I 1599 fikk han et prebende i Bergen.

Ved siden av legegjerningen interesserte Høyer seg for historie. Gjennom sin svigerfar biskopen hadde han adgang til bispestolens arkiv. Han sto også i kontakt med danske historikere, særlig Arild Huitfeldt. Ved sin død etterlot han seg en stor boksamling, som ble overtatt av kongen gjennom lensmannen på Bergenhus, Knud Urne. Samlingen ble sendt til København og oppbevart i universitetsbiblioteket, hvor den brente i 1728. Ifølge listen over avleveringen har Høyer blant annet eid et håndskrift av *Fagrskinna* og *Bergens kopibok*, som er bevart i avskrifter, samt flere andre håndskrifter som man ikke kjenner innholdet i.

Ifølge Gustav Storm er Høyer forfatter til en latinsk liste over klostre i Norge, *Commentariolus de coenobiis Norvegiæ*.

Litteratur
----------

* Anne Holtsmark: «Høyer, Henrik», i *Norsk biografisk leksikon*, bind 6. Oslo: Aschehoug, 1934

Eksterne lenker
---------------

* (no) Henrik Høyer i Norsk biografisk leksikon


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon
 |
**Kiasma** er et statlig, finsk museum for samtidskunst. Museet ble innviet i 1998, og ligger i Mannerheimvägen i Helsingfors, nær jernbanestasjonen, Posthuset, Riksdagshuset og Finlands nasjonalmuseum.

Museet hadde 235 000 besøkende i 2006, og er med det byens mest besøkte museum.

Kiasma ble bygget i årene 1996-1998, og er tegnet av den amerikanske arkitekten Steven Holl. Museet er bygd i hvitmalt betong, og tanken bak dette er at bygningen skal «tale lysets språk». Huset har navn etter den greske bokstaven khi. Arkitektkonkurransen for bygget ble avholdt i 1992, og samlet 516 deltagere. De fleste arkitektene var nordiske og baltiske, og Holl var den eneste fra USA. 

Byggeprosjektet vakte debatt. Først fordi en amerikaner fikk oppdraget, dernest fordi man fryktet at nærheten til rytterstatuen av nasjonalhelten marskalk og president Mannerheim ville skjemme ut statuens verdighet. Senere viste det seg at det var problemer med vanninnsig, og protestene, som omfattet lister med 20 000 underskrifter, virket en tid berettigede.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kiasma – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Uppslagsverket Finland **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
*Kan også vise til Boakjølsnegl.*

Eggene legges i klaser.  Foto: Yuvalif 

**Kjellersnegl** (*Limax flavus* (Linnaeus 1758)) er et bløtdyr og tilhører de landlevende lungesneglene. Den er en av «nakensneglene» uten synlig skall og hører til i gruppen av kjølsnegler.

Utseende
--------

Kjellersnegl har som alle artene i familiegruppen kjølsnegler, en tydelig kjøl langs oversiden, bakerst på ryggen. Åndehullet er plassert bak midten av kappen.

Kjellersnegl kan bli 7-10 cm lang.

Levevis
-------

Kjellersnegl lever av sopp og planter. Den finnes helst i nærheten av der mennesker bor, vanligvis i fuktige huler, åpne kjellere, iblant i brønner.

Kjellersnegl er tvekjønnet, noe som gjør det lettere å finne en partner. For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under paringen, befrukter hverandre gjensidig. De har kompliserte kjønnsorgan og de kjønnsmodne parer seg om våren. Paring skjer på det stedet de møter hverandre. De befrukter hverandre samtidig. Ettersom de er tvekjønnet kan begge legge egg. 

Snegler dør vanligvis ikke lenge etter paring og egglegging.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kjellersnegl* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Kjellersnegl* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *Kjellersnegl* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Kjellersnegl* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Kjellersnegl* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Limacus flavus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Limax flavus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Kjellfrid Brusveen** (født **Kjellfrid Gutubakken** 23. november 1926 i Fåberg, død 3. januar 2009 i Lillehammer) var en norsk langrennsløper. Hun representerte Fåberg Idrettslag.

Brusveen vant 10 km langrenn i NM på ski, nordiske grener i 1954, 1955, 1956 og 1957. 1954 var første året det ble arrangert NM i langrenn for kvinner. Under Ski-VM 1954 i Falun ble hun nummer 17 på 10 km, og hun gikk på det norske laget som ble nummer fire på 3×5 km stafett. De andre på laget var Marit Øiseth og Rakel Wahl. Gutubakken vant Monolittrennet i 1954.

Hun deltok under vinter-OL for Norge i 1956 i Cortina d'Ampezzo med 10.-plass på 10 km og var med på laget som tok 4.-plass på stafetten, denne gang sammen med Gina Regland-Sigstad og Rakel Wahl.

Referanser
----------

1. ↑   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «– Rangering tidenes 50 beste damer i norsk langrenns historie». *www.langrenn.com* **(norsk)**. Besøkt 6. april 2018.

Litteratur
----------

* *Norske skiløpere*. Oslo: Skiforlaget - Erling Ranheim. 1955. s. 284.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kjellfrid Brusveen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Kjellfrid Brusveen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**BTR-90** eller **GAZ-5923** er et russisk amfibisk pansret personellkjøretøy med åttehjulsdrift fra Arzamas, en del av GAZ-konsernet. I store trekk er det et forstørret skrog fra en BTR-80 med tårn fra en BMP-2. Pansringen er forbedret fra BTR-80, noe som skal gi beskyttelse mot 14,5 mm kaliber forfra.

Den er bestykket med en 30 mm maskinkanon, koaksial 7,62 mm mitraljøse og AGS-17 30 mm granatkaster. Versjonen på bildet har tårn fra en BMP-3 og derfor en 100 mm kanon.

Historie og utvikling
---------------------

BTR-90 ble utviklet i 1993, og vist for offentligheten i 1994. Et lite antall av vognene er i tjeneste med russiske innenriksstyrker.

Teknisk
-------

Vognføreren og vognkommandøren sitter framm i skroget. Infanteristene sitter av gjennom luker mellom andre og tredje hjulsett.

I vannet drives BTR-90 fram av to vannjeter.

Hovedbestykningen er en 30 mm maskinkanon av type 2A42 eller en 100 mm kanon av type 2A70. Disse kan heves til 75°, og er stabilisert i to akser. Koaksialt er montert en mitraljøse av type PKT. En automatisk granatkaster av type AGS-17 kan også monteres. Panservernmissiler av type AT-5 Spandrel (russisk navn *Konkurs*). Denne siste er montert på tårntaket og har en rekkevidde på rundt 4 km. Fire missiler kan tas med.

Motoren er en turbodiesel og er montert bak i skroget.

Varianter
---------

BTR-90MMed kanontårn fra BMP-3 og 100 mm kanon. Først sett i 2001, og ikke i tjeneste.

Eksterne lenker
---------------

* (en) BTR-90 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* BTR-90 Army Recognition - beskrivelse og bilder (engelsk, fransk)
* Beskrivelse hos FAS (engelsk)

| * v
* d
* r
Moderne hjulgående pansrede kjøretøyer |
| --- |
| 4×4 | 
* Badger ILAV
* BOV
* Bushmaster
* Casspir
* Cobra
* Cougar
* Dingo
* Duro III
* Eagle
* FNSS Pars
* Fennek
* Iveco LMV
* M1117 Guardian
* Mamba
* M-ATV
* MaxxPro
* Mungo ESK
* Pinzgauer
* Puma
* Reva
* RG-12
* RG-31 Nyala
* RG-32 Scout
* RG-33
* S600
* Sand Cat
* Storm
* Tempest MPV
* VAB
* VXB
* Vodnik
* Wolf
* Renault Sherpa 2
* Komatsu LAV
* Tiuna
* Dozor-B

 |
| 6×6 | 
* AVGP Grizzly
* Boxer MRAV
* Buffalo
* CAVS
* Cougar HE
* Duro III
* EE-9 Cascavel
* EE-11 Urutua
* FNSS Pars
* Fuchs
* Grizzly HPV
* Mastiff PPV
* Pandur 6×6
* Pegaso BMR
* Pegaso VEC-M1
* Patria 6×6
* Pinzgauer
* Puma
* Ratel
* Patria Pasi
* WZ551 Type 92
* VAB
* LKOV Valuk
* Rheinmetall YAK

 |
| 8×8 | 
* Patria AMV
* ASLAV
* AV-81 Terrex
* Boxer MRAV
* BTR-3
* BTR-4
* BTR-80
* BTR-90
* BTR-94
* Centauro VBC
* CM-32
* FNSS Pars
* LAV-25
* LAV III
* Luchs
* Piranha
* Pandur II 8×8
* Rooikat
* Stryker
* OT-64
* VBCI

 |
| 10×10 | 
* FNSS Pars
* Piranha

 |
**Buckow** [ˈbuːkoː] (lang *u*) er en ortsteil i Berlins bydel Neukölln.

Geografi
--------

Buckow ligger sør i Berlin og er delt i to av orsteilen Gropiusstadt. Den vestre delen Buckow 1, grenser i øst til Gropiusstadt, i sør til Schönefeld i Brandenburg, i vest til Lichtenrade i Tempelhof-Schöneberg og i nord til Britz. Den mindre nordøstlige delen kalt Buckow 2, ligger mellom Britz, Rudow og Gropiusstadt.

Historie
--------

Buckow ble grunnlagt på 1200-tallet av tyske bosettere, antakelig på en vendisk bosetting kalt *Buk* (bøk). Stedet blir nevnt første gang i skriftlige kilder i 1373. Franske tropper inntok Buckow i 1806. I 1920 ble området innlemmet i bydelen Neukölln. Boligområdet Britz-Buckow-Rudow ble oppkalt etter arkitekt og Bauhausgrunnleggeren Walter Gropius som hadde laget planene. Gropiusstadt ble ferdigstilt i 1976 og opprettet som egen ortsteil i 2002.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Berlin-Buckow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Berlin-Buckow – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Ortsteiler i Berlins bydel Neukölln |
| --- |
| Stadtwappen Berlin | 
* Britz
* Buckow
* Gropiusstadt
* Neukölln
* Rudow

 | Bezirkswappen Neukölln |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Erich Brandenberger** (født 15. juli 1892 i Augsburg i Kongeriket Bayern, død 21. juni 1955 i Bonn) var en tysk general i de tyske panserstyrker. Han mottok Jernkorsets ridderkors med ekeløv.

Under første verdenskrig tjenestegjorde han som offiser i det 6. bayerske artilleriregiment. Da den andre verdenskrig brøt ut, var Brandenberger stabssjef i det XXIII armékorps ved Siegfriedlinjen. Denne stillingen hadde han fra 16. september 1939 til 15. februar 1941.

Han ble satt til å kommandere den 8. panserdivisjon etter dette, henholdsvis i LIX armékorps fra 20. februar 1941 til 16. januar 1943, og i XXIX armékorps fra januar 1943 til juni 1944 på Østfronten.

På slutten av 1944 og på starten av 1945, ledet han den 7. armé på vestfronten under Ardenneroffensiven. Han ble tatt til fange av amerikanerne 6. mai 1945 og løslatt i 1948.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
Negativ pol (til venstre) og positiv pol (til høyre) i på et ni-volts batteri.
**Elektrisk polaritet** er et begrep som brukes over hele bransjer og felt som involverer elektrisitet. Det er to typer poler eller kontakt-stolper: positiv (+) og negativ (−). Dette representerer elektrisk potensial på endene av en krets. En batteri har en positiv (+ pol) og en negativ (− pol). Tilkobling av elektriske apparater krever nesten alltid riktig polaritet for å virke. Riktig polaritet er viktig for drift av radiorør og halvleder-enheter, samt mange elektriske motorer, elektrokjemiske celler, elektriske instrumenter, og andre enheter.

Likestrøm
---------

Likestrøm flyter fra den positive polen (terminal) til den negative polen. Elektroner strømmer fra den negative til den positive. 
Elektronene beveger seg altså fra minuspolen til plusspolen. Men strømretningen er definert den motsatte veien - fra pluss til minus - fordi elektronene har negativ ladning.. Hvis partiklene som beveget seg hadde hatt positiv ladning, ville bevegelsesretningen og strømretningen vært den samme.

Referanser
----------

1. ↑  Wilford I Summers, *American Electricians' Handbook, Eleventh edition*, McGraw Hill, 1987, ISBN 0-07-013932-6, page 1-55
**Elektroforese** (av gr. Ηλεκτροφόρηση som betyr *å bære elektroner*) er bevegelsen av dispergerte partikler i forhold til en væske under påvirkning av et jevnt elektrisk felt. Elektroforese av positivt ladde partikler (kationer) er noen ganger kaldt **katoforese**, og elektroforese av negative ladde partikler (anioner) er noen ganger kaldt anaforese. 

Det elektrokinetiske fenomenet elektroforese var observert første gang i 1807 av den russiske professoren Peter Ivanovich Strakhov og Ferdinand Frederic Reuss ved Statsuniversitetet i Moskva, som bemerket at leirepartikler oppløst i vann vil vandre (migrere) i et konstant elektrisk felt. Det er forårsaket av tilstedeværelsen av en ladningforskjell mellom partikkeloverflaten og væsken. Det er grunnlaget for analytiske teknikker som brukes i kjemi for å separere molekyler etter størrelse, ladning eller bindingsaffinitet.

Elektroforese brukes i laboratorier for å skille makromolekyler basert på størrelse. Det brukes en negativ ladning for å la proteiner vandre mot en positiv ladning. Elektroforese brukes til både DNA- og RNA-analyse.

Det er flere typer elektroforese
* Pulsfeltelektroforese
* SDS-elektroforese
* Isoelektrisk fokusering
* Todimensjonal gelelektroforese (gelelektroforese)
* Kapillærelektroforese
* Proteinelektroforese (soneelektroforese)

Se også
-------

* Galvanisering

Referanser
----------

1. ↑  Lyklema, J. (2005). *Fundamentals of interface and colloid science*. Elsevier Academic Press. ISBN 0124605303. OCLC 956944088.
2. ↑  Hunter, Robert J. (1995). *Foundations of colloid science.* Clarendon Press. ISBN 0198551878. OCLC 833076408.
3. ↑  Masliyah, J. H. and Bhattacharjee, S. (2005). Electrokinetic Phenomena. In Electrokinetic and Colloid Transport Phenomena (eds J. H. Masliyah and S. Bhattacharjee). doi:10.1002/0471799742.ch7
4. ↑  Reussh, Friedric Ferdinand (1809). *Notice sur un nouvel effet de l'électricité galvanique*. OCLC 253566018.
5. ↑  Jacobsen, Einar. (2009, 14. februar). Elektroforese. I Store norske leksikon. Besøkt 20. august 2016.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
Eksempel på aktiv elektrisk krets; en enkel forsterker.
En **elektrisk krets** er sammensatt av elektriske komponenter som kobles sammen ved hjelp av elektriske ledere slik at en elektrisk strøm kan flyte gjennom den ved tilkobling til en spenningskilde. Komponentene kan være passive og/eller aktive alt etter hensikten med kretsen. Passive komponenter er elementer som ikke tilfører energi til kretsen, som for eksempel resistorer, spoler, kondensatorer. Aktive komponenter er de som kan tilføre energi til kretsen som til for eksempel transistorer.

Passive komponenter og kretser
------------------------------

Eksempel på en passiv krets; 1. ordens lavpassfilter.
En passiv krets er en krets som kun består av passive komponenter. Passive komponenter tilfører ikke energi til kretsen, men absorberer tvertimot energi som omformes til andre energiformer, for eksempel til termisk energi. Reaktive passive komponenter er spoler og kondensatorer som kan lagre energi, som etterpå kan avgis tilbake til kretsen. Spoler lagrer energi i form av et magnetisk felt og kondensatorer lagrer energi i et elektrisk felt. Andre passive komponenter er transformatorer og dioder, brytere, samt flere andre. 

Passive kretser er bare nyttige når de blir koplet til spenningskilder, eller når de inngår som del av en større krets. Typiske eksempel på passive kretser er passive filtre, som eksempel delefiltret i en høyttaler, likeretter i energiforsyningsmoduler og så videre.

Aktive komponenter og kretser
-----------------------------

Eksempel på aktiv krets; en enkel operasjonsforsterker.
Aktive kretser inneholder en eller flere aktive komponenter som kan tilføre kretsen energi fra en eller annen form for energikilde. Transistorer, operasjonsforsterkerer og tyristorer er eksempler på aktive komponenter. Forsterkere, motorstyring og mikroprosessorer er typiske eksempler på aktive kretser. 

En skiller ofte mellom analog og digital elektronikk, men både analoge og digitale kretser er egentlig analoge på den måten at spenninger og strømmer i kretsen varierer kontinuerlig. Det som skiller dem er at i sammenheng med digitale kretser er en bare interessert i om inn- og utgangspenningene ligger innenfor et av to forhåndsdefinerte intervaller. Typisk lar en disse nivåene representere 1 og 0.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** NDL **·** NKC
 |
Klaus Skrudland (venstre) og Knut Jonas 5000 fra Elektrofant anno 2004-2008. Foto: Arne Bru Haug.
Klaus Skrudland og Trond Anfinnsen fra Elektrofant anno 2001-2003. Foto: Minna Suojoki.
**Elektrofant** er en norsk duo fra Sandnes som spiller elektronisk musikk.

Biografi
--------

Klaus Nilsen Skrudland og Trond Anfinnsen dannet Elektrofant i 2001. I 2002 kom de på 2.-plass i Nrks demokonkurranse Urørt med låten Flipstick. Senere samme år fikk de platekontrakt med Beatservice Records og platedebuterte med Flipstick EP i 2003. EP-en fikk svært gode anmeldelser i både norsk og utenlandsk musikkpresse. Tittellåten, Flipstick, ble en norsk radiohit og var listet på Nrk P3 i flere måneder samme år. Elektrofant var kjent for sine svært energiske liveopptredener, og en konsert på Numusic-festivalen i 2003 ble også kåret til årets liveopplevelse i Stavanger og turnerte både i Norge og Europa med sin første utgivelse. Trond Anfinnsen forlot bandet i 2004 og ble erstattet av Knut Jonas Sellevold, med artistnavnet Knut Jonas 5000. I 2004 ga Elektrofant ut sin første fullengder, også på Beatservice Records, kalt Wørk!. Også denne fikk en svært god pressemottakelse. Låten Old People Are Young Too fra plata, gjorde seg bemerket i utlandet både på radio og samleplater. Bandet forlot senere Beatservice Records og ga i 2007 ut tolvtommeren Cocaine EP på engelske Cassette Records. Tittellåten, «Cocaine», ble også en hit for bandet og var listet lenge både på norsk og utenlandsk radio. Elektrofant ble offisielt oppløst i 2008, etter å ha spilt sin siste konsert i București. I perioden 2005-2008, spilte bandet inn albumet 1992, som først ble gitt ut i 2016. Samme år spilte Elektrofant sine to siste konserter, hvorav den ene i en ny musikalsk konstellasjon, som trio med Gulleiv Wee på bass og Håkon Lunde på trommer.

Diskografi
----------

* 2003: *Flipstick* EP
* 2004: *Wørk!*
* 2007: *Cocaine* EP
* 2016: 1992
* 2016: Cocaine (singel)

Referanser
----------

1. ↑  «BS064 Elektrofant: Flipstick». *www.beatservice.no*. Besøkt 8. februar 2016.
2. ↑  «MOLDEJAZZ». *www.moldejazz.no*. Arkivert fra originalen 16. februar 2016. Besøkt 8. februar 2016.
3. ↑  «BS073 Elektrofant».
4. ↑  «Beatservice booking/live dates». *www.beatservice.no*. Besøkt 8. februar 2016.
5. ↑  «BS073 Elektrofant: Wørk!». *www.beatservice.no*. Besøkt 8. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Elektrofant på Soundcloud
* Elektrofant på Discogs
**Anafor** (av gr. anaphérō, «jeg gjentar») er i syntaksen et ord som viser tilbake til noe som er nevnt tidligere i setningen. Anaforer på norsk er *seg selv* og *hverandre*. Anaforer viser alltid tilbake til en antesedent. En anafor må være bundet i styringskategorien sin, det vil si den minste setninga som inneholder anaforen og anaforens antesedent.

Et eksempel på dette:

1. Kari i ser seg selv i.
2. *\** Kari i ser seg selv j.

I den første setningen er *Kari* antesedenten til anaforen. Den andre setningen (hvor *Kari* og *seg selv* har forskjellig indeks, noe som vil si at de ikke viser til samme person) er ugrammatikalsk, fordi anaforen ikke har noen antesedent, og dermed ikke viser tilbake til noe.

I setningen "Kari sa at Per skulle tenke på seg selv", er det *Per*, og ikke *Kari*, som er antesedenten til *seg selv*, fordi den minste setningen som inneholder anaforen er "at Per skulle tenke på seg selv". *Seg selv* må da vise tilbake til *Per*, for *Kari* er ikke med i denne leddsetningen.

Forskjellen mellom en anafor og et pronomen er at pronomener må være frie i styringskategorien sin. Det som et pronomen viser tilbake til, står altså ikke i den samme minste setningen som pronomenet selv.

Referanser
----------

1. ↑  Tor A. Åfarli og Kristin M. Eide: *Norsk generativ syntaks.* Novus forlag, Oslo (2003). ISBN 82-7099-372-7

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stanford Encyclopedia of Philosophy
 |
Royal Observatory, Greenwich
**Greenwich-observatoriet**, formelt Royal Observatory Greenwich (ROG), «Det kongelige observatorium», kjent som Old Royal Observatory fra 1957 til 1998 da det virksomme kongelige observatorium (RO) flyttet fra Greenwich til Herstmonceux i East Sussex. Det er som navnet indikerer et observatorium beliggende på en høyde i Greenwich Park med utsyn over elven Themsen. Det spilte en stor rolle i historien til astronomien og navigasjonen, og er best kjent som lokaliseringen av nullmeridianen, og ga derav sitt navn til Greenwich Mean Time (GMT), den tidssonen som (under betegnelsen vesteuropeisk tid) anvendes i Storbritannia og Irland på vinteren. Observatoriet har Den internasjonale astronomiske unions kode 000 for observatorier, den første på listen. Observatoriet, Det nasjonale maritime museum, Queen's House, og det historiske skipet «Cutty Sark» er kollektivt underlagt Royal Museums Greenwich.

Observatoriet ble bestilt i 1675 av kong Karl II og grunnsteinen ble langt ned den 10. august samme år. Stedet ble valgt av arkitekten Christopher Wren. På samme tid opprettet kongen også posisjonen Astronomer Royal, «kongelig astronom», som direktør ved observatoriet og for å «gi ham selv dem mest nøyaktige omsorg og aktsomhet for å beriktige tabellene til himmelens bevegelser og plasseringen av fiksstjernene for sådan å finne ut den så lenge ønskede lengdegrad av stedene for å perfeksjonere navigasjonens kunst.» John Flamsteed ble den første utnevnte kongelige astronom. Bygningen, bygget av Wren, ble ferdigstilt sommeren 1676. Bygningen ble i begynnelsen ofte referert til som «Flamsteed House» grunnet dens første beboer. Det var den første bygningen i Storbritannia som utelukkende var oppført for et vitenskapelig formål.

Referanser
----------

1. ↑   Greenwich Time and the Longitude (1997), side(r) 42[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Higgitt, Rebekah (6. september 2012): «Royal Observatory Greenwich, London» Arkivert 8. juli 2018 hos Wayback Machine. *BSHS Travel Guide - A Travel Guide to Scientific Sites*.
3. ↑  «List of Observatory Codes», *Minor Planet Center*.
4. ↑  «Greenwich and the Millennium» Arkivert 22. oktober 2015 hos Wayback Machine. RMG 2015.
5. ↑  Perryman, Michael (2010): *The Making of History's Greatest Star Map*, Springer Science & Business Media, s. 51
6. ↑  Chambers, Robert (1864): *Book of Days* (søkbar, digital versjon)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Royal Observatory, Greenwich – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** NKC **·** GeoNames
 |