recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Mannskap** er betegnelsen på en arbeidsstyrke som under felles ledelse eller kommando skal løse et oppdrag eller gjennomføre konkrete oppgaver, som f.eks besetningen på fartøyer, båt og fly, ulike former for utposter som fyr, meteorologiske stasjoner, militære enheter og andre former for arbeidslag som tjenestegjør i en operativ enhet.

På skip regnes gjerne hele besetningen, unntatt skipsføreren, til mannskapet. I muntlig, maritim språkbruk er det imidlertid vanlig å ikke regne noen av offiserene til mannskapet. På seilskip refererte mannskap til de sjøfolkene som hadde kvarter foran masten.

I artistisk sammenheng kan et mannskap bli betegnet med det engelske ordet *crew*, for eksempel vil et *band crew* utføre det manuelle arbeidet knyttet til å gjennomføre en konsert med et band.

Sub to shuting on youtube!!

Se også
-------

* Besetning
* Bestmann
* Dekksoffiser
* Kaptein
* Navigatør
* Salongservitør
* Hyre

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
NM i functional fitness
**Functional fitness** er en idrett hvor utøverne blir testet i funksjonelle fysiske ferdigheter. 
Det funksjonelle er i sentrum, noe som betyr at det fokuseres på utført arbeid, ikke på stil eller utseende (posing).

I Norge administreres idretten av Norges Functional Fitnessforbund (NOR3F), som ble stiftet 18. oktober 2017.
NOR3F ble tatt opp som det 55. særforbundet i Norges idrettsforbund i mai 2019.

Hovedøvelsen i functional fitness er "medley" (individuelt eller lag), hvor man testes i seks forskjellige deløvelser (tester): 
*strength*, *power*, *skill*, *endurance*, *mixed* og *bodyweight*.
Her brukes elementer fra vektløfting, styrkeløft, kettlebellsport, turn, friidrett, strongman, triatlon og kroppsvektstrening.

Se også
-------

* Norgesmesterskapet i functional fitness

Referanser
----------

1. 1 2  Norges Functional Fitnessforbund: Spørsmål og svar Arkivert 9. desember 2020 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Norges Functional Fitnessforbund
* Youtube: Hva er Functional Fitness?
**Tennvatn naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde i Tjeldsund kommune i Troms. Reservatet ble opprettet i 1995 «for å bevare et næringsrikt/kalkrikt vann med en internasjonalt verneverdig vannvegetasjon, og som er viktig som hekkeområde og trekkområde for mange arter av våtmarksfugler».

Tennvatnet ligger ca 5 km nord for Evenes flyplass, og er en del av Kvitforsvassdraget. Vatnet er næringsrikt, med tett vannplantevegetasjon med flaskestarr, elvesnellesump, 8 tjønnaksarter og 3 kransalgearter. Plantearter som stivtjønnaks og sliretjønnaks har global nordgrense her. Vatnet er trekk- og hekkeområde for flere våtmarksfuglearter.

Området ble sammen med fire andre naturreservat i Skånland og Evenes kommuner utpekt til ramsarområde i 2011 under fellesnavnet Evenes våtmarkssystem.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Tennvatn naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

  


|  |
| --- |
| **Evenes våtmarkssystem** er et Ramsar-område i Norge |
|  Kjerkvatnet | Myrvatn | Nautå | Sommervatnet | Tennvatn  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Roaldsand dyrefredningsområde** er et biotopvern på øya Vigra i Giske kommune, Møre og Romsdal. Området ble vernet i 1988 for å ta vare på fuglelivet i et våtmarksområde. 

Området omfatter flere langgrunne sandstrender, til dels med flyvesand. Stranda ligger åpent til mot nordøst uten beskyttelse fra holmer eller skjær.
Det er påvist 95 plantearter i området, flere av dem er sjeldne. Området er raste- og overvintringsområde for trekkfugler. 12 observerte arter er av regional betydning, 6 arter er av nasjonal betydning. 

Verneområdet er delt av flyplassen på Vigra. Det er et populært fritids- og utfartsområde, og brukes mye i undervisningssammenheng.

Området er ett av 6 naturvernområder som inngår i ramsarområdet Giske våtmarksystem, som ble etablert i 1996.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Roaldsand dyrefredningsområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

  


|  |
| --- |
| **Giske våtmarksystem** er et Ramsar-område i Norge |
|  Blindheimsvik | Giske | Roaldsand | Rørvikvatnet | Rørvikvågen | Synesvågen  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Rørvikvågen dyrefredningsområde** er et biotopvern på øya Vigra i Giske kommune, Møre og Romsdal. Området ble vernet i 1988 for å ta vare på fuglelivet i et våtmarksområde. 

Vågen er ei større langgrunn vik med store tidevannsområder. Flere bekker har utløp i vågen, og sammen med driv-voller av tang og tare gir dette grunnlag for stor næringsproduksjon. Den innerste delen av vågen efr skjermet av et belte med rullestein. Her er det dammer og laguner. Vågen er raste-, hekke- og overvintringsområde for våtmarksfugl. Her er observert 21 fuglerarter av regional betydning, 13 av nasjonal betydning og 5 arter av internasjonal interesse. Det foregår ornitologiske studier og undervisning i området. Området er delvis truet av beitetrykk fra husdyr. 

Området er ett av 6 naturvernområder som inngår i ramsarområdet Giske våtmarksystem, som ble etablert i 1996.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Rørvikvågen dyrefredningsområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

  


|  |
| --- |
| **Giske våtmarksystem** er et Ramsar-område i Norge |
|  Blindheimsvik | Giske | Roaldsand | Rørvikvatnet | Rørvikvågen | Synesvågen  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
Skjervøy kirke i vinterskrud
**Skjervøy prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Nord-Troms prosti. Det omfattet sogn i Skjervøy kommune i Troms fylke, og hovedkirken var Skjervøy kirke. 

Skjervøys kirkesogn er nå en del av Skjervøy kirkelige fellesråd, og underlagt Nord-Troms prosti i Nord-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Skerfey sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Skjervøy antas å være lagt under Tromsø i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I Reformatsen 1589 omfattet det vidløftige *Trumsøe Præstegjeld* åtte kirker og ble betjent av fire prester. Skierfføen hadde en egen residerende kapellan. Ved kgl.res. av 18. januar 1776 *blev [Tromsø Kaldet] delt således at Karlsø, Lyngen og Skjervø bleve egne Sognekald.*

Skjervøe prestegjeld dannet grunnlaget for Skjervøe formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 10. september 1862 ble Skjervøy prestegjeld delt i tre sogn; Skjervøy hovedsogn, Reisen og Kvænangen annekssogn. Kgl.res. av 9. januar 1920 gav tillatelse til å bygge Rotsund kapell. Ved kgl.res. av 11. februar 1972 ble Kvænangen sogn utskilt som eget Kvænangen prestegjeld. Videre ved kgl.res. av 22. april 1977 ble Nordreisa sogn utskilt som eget Nordreisa prestegjeld, og Skjervøy residerende kapellanembete nedlagt fra samme tid.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Skjervøy

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1905). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 176.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 126.
3. ↑  Haugen, Odd (2000). *Narvik og kirken*. Narvik menighetsråd. s. 14.
4. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-instituFusikkerttt. s. 77-93. ISBN 8270612960.
5. ↑  Erlandsen, Andreas (1857). *Biographiske Efterretninger om Geistligheden i Tromsø Stift*. Chr. Tønsbergs Forl. s. 182-3.
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  Prestegjeld og sogn i Troms, arkivverket.no
8. ↑  Kvænangen prestegjeld, lovdata.no
9. ↑  Nordreisa prestegjeld, lovdata.no
10. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
11. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for SlovakiaSlovakia Slovakia |
| Alpint |
| Alpint Vinter-OL for ungdom |
| Bronse | 2024 i Sør-Koreas flagg Jeongseon | Super-G |

**Andrej Barnáš** (født 23. september 2006) er en slovakisk alpinist, som representerer klubben A.S.P. SKI.

Idrettskarriere
---------------

Hun deltok i sitt første FIS-renn den 1. desember 2022 i Val Gardena, og ble der nummer 117 i super-G. Under Vinter-EYOF 2023 (European Youth Olympic Festival) ble han nummer 28 i super-G, nummer 35 i storslalåm og nummer 38 i slalåm.

Han fikk bronse i super-G under Vinter-OL for ungdom 2024, bak Benno Brandis fra Tyskland og Asaja Sturm fra Østerrike. Han ble nummer fem i kombinasjonen, nummer seks i storslalåm og nummer 14 i parallell mikslag sammen med Veronika Šrobová.

Referanser
----------

1. 1 2  Gangwon 2024 - *Andrej Barnáš*, besøkt 14. februar 2024.
2. ↑  FIS - *Andrej Barnas - Results*, besøkt 14. februar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Endelausmyrene naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde i Ringsaker kommune i Innlandet. Reservatet ble opprettet i 1981 «for å bevare et viktig våtmarksområde i sin naturgitte tilstand og å verne om vegetasjonen, det karakteristiske og interessante fuglelivet og annet dyreliv som naturlig er knyttet til området».

Endelausmyrene er store åpne flatmyrer med innslag av strengmyrer. Vegetasjonen er stort sett lite næringskrevende med bjønnskjegg, flaskestarr og dvergbjørk som de vanligste artene. Flere ulike torvmosearter vokser på myrene. 

Området ble sammen med tre andre naturreservat utpekt til ramsarområde i 2011 under fellesnavnet Hedmarksvidda våtmarkssystem.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Endelausmyrene naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

  


|  |
| --- |
| **Hedmarksvidda våtmarkssystem** er et Ramsar-område i Norge |
|  Brumundsjøen-Harasjømyra | Endelausmyrene | Lavsjømyrene-Målikjølen  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |



1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
**Lundselvoset naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde på østsiden av Leksdalsvatnet i Verdal kommune i Trøndelag, nær fylkesvei 759. Reservatet ble opprettet for å bevare «et viktig våtmarksområde med vegetasjon, fugleliv og annet dyreliv som naturlig er knyttet til området».

Vatnet er et lavlandsvatn med flere vegetasjonsrike bukter, grunne områder og elvedelta. Buktene er preget av takrørvegetasjon og sjøsivaks. Strandlinja er gode beiteområder for vannfugl som kortnebbgås.

Området ble i 2013 utpekt til ramsarområde som et av tre delområder i Innherred ferskvannssystem.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Lundselvoset naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* Verneforskriften hos Lovdata
* De norske ramsarområdene hos ramsar.org

| * v
* d
* r
Innherred ferskvannssystem er et Ramsar-område i Norge |
| --- |
| Hammervatnet **·** Lundselvoset **·** Lyngås-Lysgård |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Marcus Laurentius Wallenberg** (født 5. mars 1864 i Stockholm, død 22. juli 1943 på Malmvik i Lovö) var en svensk bankdirektør og industrimann.

Marcus Wallenberg var sønn til administrernde direktør og grunnlegger av Stockholms Enskilda Bank, André Oscar Wallenberg og dennes hustru Anna Eleonora Charlotta von Sydow. Marcus Wallenberg var bankdirektør, underløytnant i den svenske marinen og *vice häradshövding* (derav klengenavnet *häradshövdingen*). Dessuten var han ridder av Serafimerordenen. Marcus Wallenberg reddet ASEA i forbindelse med konkursen i starten på 1900-tallet. Han er begravet på Malmvik i Lovö. 

Wallenberg giftet seg 19. august 1890 med Gertrud Amalia Hagdahl. Hun ble født 29. mai 1864 og var datter til legen og kokebokforfatteren Charles Emil Hagdahl og Emilia Gylling. Amalia Wallenberg døde 1959.

Marcus Laurentius Wallenberg var far til Jacob Wallenberg og Marcus Wallenberg.

Jacob Wallenberg grunnla i 1960 Stiftelsen Marcus och Amalia Wallenbergs Minnesfond til minne om sine foreldre.

Marcus Wallenberg var styreleder i Orkla fra 1912 til 1943.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Sveriges dödbok 1815–2022, oppført som Wallenberg, Marcus Laurentius[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* (sv) Wallenberg, Marcus Laurentius i *Nordisk familjebok* (2. utgave, 1921)
* (sv) Wallenberg, Markus (Marcus) L. i *Nordisk familjebok* (2. utgaves supplement, 1926)

Se også
-------

* Wallenberg

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** NDL **·** KulturNav
 |
**Caren Marie Alexis Kemner** (født 16. april 1965 i Quincy i Illinois), amerikansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul, 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta.

Kemner vant en olympisk bronsemedalje i volleyball i OL 1992 i Barcelona. Hun var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i volleyballturneringen for kvinner bak Cuba og SUS. USA tapte semifinalen mot Cuba med 2-3 men vant bronsefinalen mot Brasil med 3-0. Oden spilte seks kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1992 Spanias flagg Barcelona - Bronse i volleyball damer USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Caren Kemner – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Caren Kemner – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Caren Kemner – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Caren Kemner – Beach Volleyball Database Rediger på Wikidata

* (en) Caren Kemner – World of Volley Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
En landsbymølle i museets utstillinger
**Museum for bondekultur i Romania** (på romansk: Muzeul Țăranului Român) er et museum i București i Romania.

Museet har store samlinger av tekstiler, ikoner, keramikk og folkekunst fra landsbyer og bondekultur i Romania. Museets samling omfatter 100 000 gjenstander. Museet vant i 1996 prisen Årets museum i Europa.

Museet ble grunnlagt i 1906 av Alexandru Tzigara-Samurcaș, kunsthistoriker og etnograf med nær tilknytning til landets kongehus. Han besøkte i 1909 folkemuseene i de nordiske land og Nordiska Museet i Stockholm ble forbildet for museet han bygde opp i București. Museet ligger under Kulturdepartementet i Romania og er lokalisert til Koseaua Kiseleff nær Piața Victoriei.

Museumsbygningen er oppført i tradisjonell romansk arkitekturtradisjon og er bygd på det tidligere statlige myntverkets tomt. Museet ble etablert på 1930-tallet. Det ble gjenåpnet i 1990, knappe seks uker etter Nicolae Ceaușescus fall. 
I kommunistregimets tid var det et museum som hørte til landets kommunistparti som holdt til i huset. 

Huset i huset
Museets mest kjente utstilling er *Huset i huset*. Huset tilhørte bonden Antonie Mogos fra landsbyen Ceauru i området Gorj. Under Ceaușescu-regimet ble huset flyttet til friluftsmuseet Satului, men i 2002 ble det tilbakeført til museet for bondekultur.

I året 2002 fikk museet et tilbygg, og utstillingene kunne utvides.

Referanser
----------

1. ↑  All awards 1977-2003, European Museum Forum. Accessed online 4 April 2007.
2. ↑  Tekst til utstillingen *Huset i huset*, Museum for bondekultur i Romania.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Museum of the Romanian Peasant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Museum official website

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Klosterenga økologiboliger** (Klosterenga borettslag) er en økologisk bygård i Gamlebyen i Bydel Gamle Oslo i Oslo. Borettslaget ligger i Nonnegata 17-21 med inngang fra sør via Østfoldgata, en sidegate til Schweigaards gate. Bygningens nordlige fasade ligger mot Klosterenga skulpturpark. Borettslaget er tilknyttet Ungdommens Selvbyggerlag (USBL) og sto innflyttingsklart i mars 2000. 

Bygningen er på 6 etasjer og består av 35 leiligheter fordelt på 10 toroms-, 10 treroms- og 15 fireromsleiligheter.

Det økologiske boligprosjektet er det første i sitt slag i Norge. Målet var å lage en energieffektiv og miljøvennlig bygård. Bygningen har blant annet solfangere på taket for varmtvann og gulvvarme til leilighetene, fasaden mot sør har dobbelt glassvegg som en del av et passivt solvarmesystem og det er varmegjenvinning og balansert ventilasjon med varmegjenvinning i leilighetene. Sentralstøvsuger, utvidet avfallssortering, kompostreaktor, økologisk bakgård og lokal rensing av gråvann er andre elementer i bygårdens økologiske profil. I gården drives det økoligisk hage.

I nyere tid har det komt til ladeanlegg til elektriske biler i garasjen. I 2022 har solfangere på taket blitt erstattet med 108 photovoltaik-solpaneler som produserer kraft til varmepumper. 

Oppvarmingssystemet har blitt oppgradert med nye vartvannskjeler med ny styringssystem. Leilighetene har blitt oppgradert med nye digitale thermostatventiler med oppvarmings-tidsstyring.

I området fins det flere biloppstillingsplasser til bildelingsselskaper, delivs på Oslo kommunes bildelingsplasser, delvis på privat parkering..

Referanser
----------

1. ↑  Klosterenga økologiboliger. Artikkel på Klosterenga borettslags nettsider (11. mars 2003)
2. ↑  Klosterenga[*død lenke*]. Artikkel i Bladet BO nr. 3/2008 (29. september 2008)
3. ↑  Dråpe AS (27.01.2023). «Dråpe solcelleanlegg og varmepumper i Gamle Oslo». Dråpe AS. Besøkt 20.02.2024. «Luft/vann og solcelleanlegg som lagrer energi i tanker. Leverer varme og varmtvann til boligblokk i gamlebyen»

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.

**Marius Roth Christensen** (født 25. januar 1972 i Tønsberg), ofte bare kalt **Marius Roth**, er en norsk musiker. Han var gitarist og vokalist i rockebandet Seigmen på 1990-tallet og senere klassisk sanger (tenor).

Marius Roth har gjennomført utdanning ved Østlandets Musikkonservatorium og Statens Operahøyskole og har hatt roller i oppsetninger som *Jesus Christ Superstar* i Grimstad i 2001 og 2002 og *Den glade enke* i Sandefjord i 2000 og flere mindre roller i oppsetninger ved Den Norske Opera. Våren 2006 debuterte han som solist ved Den Norske Opera som Tamino i *Tryllefløyten*. 

Marius Roth har tidligere vært ansatt i Den Norske Operas kor og er frilanssanger med oppdrag i konserter og forestillinger, blant annet i kirkemusikalske sammenhenger. 

Rockabandet Seigmen har blitt gjenforent ved en rekke anledninger, og ga i 2015 ut sitt første album på atten år.

Priser
------

* Erling Kroghs sangerlegat 2005
* Vestfold fylkeskommunes kulturpris 2004
* Gjensidige NOR sin kulturpris

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marius Roth Christensen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Marius Roth Christensen hos Sceneweb Rediger på Wikidata
* (en) Marius Roth Christensen på Discogs Rediger på Wikidata
* (no) Presentasjon ved Den norske opera 2006

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.

**Damage Control** var et straight edge hardcore-band fra Oslo.

Historie
--------

Bandet startet å spille høsten 2001 og ga kort etter ut sin første 7" på Crucial Response Records (Tyskland). Medlemmene som utgjorde Damage Control hadde tidligere spilt i band som Amulet, Sportswear, Kids Like Us, Rectify, Contention, Enforcer, Without A Heart, Eyes Shut og DrugXBust.

Bandet turnerte Europa fire ganger, USA to ganger og har spilt en mengde konserter i Norge og Sverige.

I 2005 ga bandet ut albumet *What It Takes* på det amerikanske selskapet Livewire Records, etterfulgt av en USA-turné og en Europa–turné sammen med det amerikanske bandet The First Step.

Damage Control spilte sin siste konsert på Hausmania i Oslo den 7. april 2006. Kort etter startet Frankowski opp hardcore punk bandet Common Cause sammen med Leu. Skår er i dag aktiv med punk bandet Death Is Not Glamorous. Ericsson bor i Sverige.

Den 26. januar 2008 spilte Damage Control en gjenforeningskonsert til støtte for Nettverk for dyrs frihet på Blitz i Oslo. I juni 2008 kom også endelig "The Losing End" EP ut på det spanske plateselskapet Cycle Records. Låtene var spilt inn i 2006 mens bandet enda var aktivt.

Diskografi
----------

* *Can't Keep Us Down* EP 7"/MCD (2001, Crucial Response Records)
* *What It Takes* LP/CD (2003, Livewire Records)
* *The Losing End* 7" (2008, Cycle Records)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Åsermarka naturreservat** er et fredet område i Indre Østfold kommune i Østfold.
Området er ca. 1,5 km langt, og henger sammen med turområdet Åsermarka nordvest for Askim sentrum. Det ligger langs sør-østbredden av Glomma mellom Solbergfoss og Øyeren, i nordvesthellende, til dels bratt terreng. I dette skyggefulle og fuktige området er det svært gammel granskog; den eldste grana er målt til 350 år, og mange andre til over 200. i undervegetasjonen er det lokalisert flere sjeldne planter, også rødlistearter. 

Skogen ble fredet som naturreservat i 2002. Innenfor området ligger også Sandholmen, med landets største konsentrasjon av groptufter fra eldre steinalder.

Referanser
----------

1. ↑   Naturbase, faktaark.naturbase.no, besøkt 20. juli 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Åsermarka naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
Fred Buljo, til venstre, med en lukka.
Aili Keskitalo med lukka.
**Lukka** eller **luhkka** (nordsamisk *luhkká*), også kalt «samisk poncho», er en samisk kappe med hette. Plagget har åpning til hodet og rekker ned til hendene og livet. Det verner mot kulde og vind, og er vanlig vinterutstyr som kan brukes over kofte eller pesk.

Luhkká kan også vise til kappe uten hette, men i Nord-Norge blir denne varianten kalt *njálfáhtta*.

Lukka er tradisjonelt lagd av tykk vadmel og pyntet med annet farget klede og bånd. Moderne utstyrprodusenter som Fjällräven har også utformet lukkaer i kunststoff.

Lukkaer blir tidvis gitt som gave ved høytidelige muligheter, gjerne med påsydd navn. Kronprins Haakon Magnus ble for eksempel gitt en lukka da han besøkte Sametinget under åpningen på Samefolkets dag i 2009. Ved samme anledning fikk Kronprinsesse Mette-Marit en *njálfáhtta*. Også sameminister Rigmor Aasrud og hotelleier Olav Thon er blitt gitt slike plagg.

Referanser
----------

1. ↑  «Vi er blitt for pysete». *nrk.no*. NRK Sápmi. 6. januar 2010. Besøkt 6. februar 2024.
2. 1 2  «Luhkka». Maritex Gávpi. Arkivert fra originalen 23. august 2010.
3. ↑  «Samisk skal holde varmen». *nrk.no*. NRK Sápmi. 3. desember 2010. Besøkt 6. februar 2024.
4. ↑  «Duske-bom oppe og nede». *nrk.no*. NRK Sápmi. 6. februar 2009. Besøkt 6. februar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* Søk etter lukka på digitaltmuseum.no
**Åslaug Helland** er en norsk kreftforsker, ekspert på lungekreft, spesialist i onkologi ved Oslo Universitetssykehus og professor ved Universitetet i Oslo.

Ifølge seg selv er hun utdannet cand.med. i 1995 fra Universitetet i Oslo, og Ph.D. fra samme sted i år 2000. Hun var post doc ved Stanford University i California 2003–04 og ved et senter i Melbourne 2008–09. 

Helland er ledet for senteret MATRIX for klinisk kreftbehandling, samt leder for det største kliniske kreftstudiet her til lands, IMPRESS-Norway. For Kreftforeningen har hun siden 2013 vært leder av en nasjonal gruppe eksperter på lungekreft.

Hun vant i 2023 Kong Olav Vs kreftforskningspris på 1 millioner kroner for «hvordan hun gjennom sine kliniske studier har bidratt til å utvikle en mer persontilpasset behandling for kreftsyke, særlig blant lungekreftpasienter».

Referanser
----------

1. ↑   tidsskriftet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   ORCID 0000-0002-5520-0275, besøkt 26. mars 2019[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   orcid.org, besøkt 6. januar 2019[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  CV Helland, sist lest den 8. februar 2024.
5. ↑  Kong Olav Vs kreftforskningspris til Åslaug Helland fra med.uio.no i mai 2023.
6. ↑  Kong Harald hedret Helland fra kreftforeningen.no den 2. mai 2023.
7. ↑  Kong Olav Vs kreftforskningspris, sist avlest den 8. februar 2024.
MS «Fæmund II» på 1930-tallet Foto: Thorleif Sandnes 
**MS «Fæmund II»** er den kulturhistoriske båten som om sommeren trafikkerer en daglig rute mellom Synnervika (i Røros kommune), og Elgå, med anløpssteder ved Røa, Femundshytten, Revlingen, Jonasvollen og Elgå.(alle i Engerdal) i Norges tredje største innsjø, Femunden.

Siden 1905 har MS «Fæmund II» fraktet turister, post, varer, tømmer, trekull og malm. Det finnes ennå en veiløs bosetning ved Femunden som får post og varer med båten. Mange benytter båten når de skal til utgangspunktet for fotturer i Femundsmarka nasjonalpark.

Dampskipselskapet Fæmund ble stiftet i 1886, og året etter gikk de til anskaffelse av et treskip på jernspant. Båten ble døpt «Fæmund». Siden dengang har det vært uavbrutt rutetrafikk på innsjøen.

I 1904 besluttet selskapet å kjøpe ytterligere et skip, et dampdrevet jernskip, 82 fot langt og 6 fot dypgående. Skipet ble naturlig nok døpt «Fæmund II». Det ble fraktet i deler fra verftet i Trondheim på Rørosbanen til Røros. Derfra ble delene transportert med hest og kjerre de 35 km til Synnervika hvor skipet ble klinket sammen. Det sto ferdig våren 1905, og har siden den gang trafikkert Femunden hver eneste sommersesong. I 1958 ble dampmaskinen fra 1905 byttet ut med en 160 hk dieselmotor.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 8. februar 2020; utgiver: Vessel Tracking.
2. 1 2  *A/S Fæmund 100 år: 1886-1986*. [Røros]: [A/S Fæmund]. 1987.
3. ↑  Engvig, Olaf T. (1978). *Innsjødampen: rutebåter på Trøndelags innsjøer 1871-1978*. Trondheim: Adresseavisens forlag. ISBN 8271640089.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) IMO 8962216 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) MS «Fæmund II» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Kurefjorden naturreservat** er et naturreservat i Moss og Råde kommuner, Østfold. Naturreservatet ligger i den grunne Kurefjorden mellom Larkollen i Rygge og Oven i Råde, og har siden 1985 status som ramsarområde, på grunn av sin betydning for trekkfugler.

Reservatet ble opprettet i 1978 fordi dette er viktig område for rastende ender og vadere på trekk vår og høst, blant annet krikkand, stokkand, brushane og myrsnipe. Det er observert om lag 250 ulike fuglearter her, og området regnes som den viktigste lokaliteten for trekkende vadefugler i Oslofjordområdet. 

Kurefjorden er en grunn fjordarm. Ingen del av fjorden er dypere enn 7 meter. I de indre delene av fjorden finnes det store mudderflater som blir tilgjengelige for vaderne ved lavvann. Her vokser det blant annet salturt, ålegras og havgras. Det er fuktige grasmarker langs kysten og landskapet rundt består vesentlig av åker. 

Fjorden regnes som den beste lokaliteten for observasjon av våtmarksfugler i Østfold. Det står et fugleobservasjonstårn på reservatets nordvestre side, ved Rygge kommunes friluftsområde Kureskjæret.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kurefjorden naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* mfu.no: faktaark[*død lenke*] (pdf)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |



1. ↑   faktaark.naturbase.no, besøkt 19. juli 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
**DS «Mørejarl»** var et dampskip bygd i Skottland ved Dundee Shipbuilding Company, Dundee. Skipet ble kjøpt av Møre Fylkes Ruteselskap (MFR) i 1925 og gikk i kystrute mellom Trondheim og Bergen. Hun var en periode under andre verdenskrig beslaglagt av den tyske okkupasjonsmakten. I 1951 ble hun solgt til opphugging.

Historie
--------

I 1925 var Møre Fylkes Ruteselskap på utkikk etter et nytt skip for kystruten til Bergen. Ingen passende skip var tilgjengelig i Norge, og valget falt derfor på DS «Industry», et britisk skip bygd i 1909. Før skipet ble satt inn i trafikk, ble hun sendt til Storviks Mekaniske Verksted i Kristiansund for å bygges om. Det ble blant annet bygd et mellomdekk for å kunne transportere levende dyr. Kjøpet og ombyggingen kostet tilsammen 480 000 kroner. Skipet ble døpt Mørejarl, og var med sine 753 bruttoregistertonn rederiets største fartøy. DS «Mørejarl» ble i 1925 satt inn på Bergensruten, som samtidig ble forlenget til Trondheim. Hun avløste det innleide lasteskipet DS «Aardal», og gikk fast i ruten fram til april 1940.

Under angrepet på Norge tirsdag 9. april 1940 lå DS «Mørejarl» og lastet for nordgående rute i Bergen. Byen ble okkupert om morgenen, og skipet ble rekvirert av tyske myndigheter. «Mørejarl» ble sammen med rekvirert hurtigruteskip DS «Nordstjernen» opplagt ved Marineholmen og benyttet til losjiskip for norske krigsfanger. Krigsfangene ble 16. april 1940 overført til rekvirerte passasjerskip DS «Jupiter» og TS «Leda» som lå ved Eidsvågneset. Først i årsskiftet 1940/1941 fikk rederiet «Mørejarl» tilbake. Skipet fortsatte seilingene under krigen, og ble i 1951 solgt til opphugging.

Tidslinje
---------

* **1909:** – Overlevert fra verftet.
* **1925** – Kjøpt av Møre Fylkes Ruteselskap.
* **1940** – Rekvirert av den tyske okkupasjonsmakten.
* **1941** januar – Tilbakelevert til rederiet.
* **1947** – Eierselskapet skiftet navn til Møre og Romsdal Fylkesbåtar (MRF).
* **1951** – Solgt til opphugging.

Skipet
------

DS «Mørejarl»s tonnasje var 753 bruttoregistertonn. Fremdriften ble besørget av en dampmaskin som drev en propell. Skipet var sertifisert for 219 passasjerer i liten kystfart og hadde to klasseinndelinger.

Se også
-------

* Flåteliste for MRF

Litteratur
----------

* Ragnar Ulstein: *Om samferdsel i Møre og Romsdal – Del I: Som skyttel i vev*. Utgitt av Møre og Romsdal Fylkesbåtar 1995. ISBN 82-90393-76-8
* Arne Inge Torvik: *Om samferdsel i Møre og Romsdal – Del II: Samfunn og ferdsel*. Utgitt av Møre og Romsdal Fylkesbåtar 2000. ISBN 82-7955-020-8

Portal: Andre verdenskrig
**Bikkjestykket** er en park i bydelen Strømsø i Drammen med store plenområder, andedam, benker, bord, belyste turveier, discgolfbane/frisbeegolfbane og lekeplass. Parken har tilhørende parkeringsplass i Damveien 8, 3046 Drammen. Parken strekker seg fra Marienlyst idrettspark og sørover mot Austad gård. Andedammen i parken har et areal på 3081 kvadratmeter.

Discgolfbanen er tilpasset parken og har 12 hull. Den strekker seg fra første hull ved Marienlyst skole og opp til parkeringsplassen ved Austad gård. Banen ble tegnet av Sune Sport AS i samarbeid med Vei, natur og idrett. Startplassen der infoskiltet står er på plenområdet mellom Marienlyst skole og Strømsø barnehage.

Navnet
------

Navnets opprinnelse kommer av at parken blir mye brukt til hundelufting. Parken er også kjent som Bikkjestøkket eller Bikkjebetan/Bikkjebettan.

Referanser
----------

1. ↑  «Bikkjestykket». *Drammen kommune*. Besøkt 11. oktober 2022.
2. ↑  «Bikkjestykket DiscGolfPark - Frisbeegolf in Drammen, Drammen». *Drammen*. Besøkt 10. februar 2024.
3. ↑  «Bikkjestykket | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 11. oktober 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Infoskilt med kart over discgolfbanen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
MRF-baugrosen til MS «Bilfergen». Foto: Isak Løvik 
**Møre og Romsdal Fylkesbåtar AS** (**MRF**) var et norsk fergeselskap som drev ferge- og hurtigbåttrafikk i Møre og Romsdal. Fergeselskapet ble stiftet som **Møre Fylkes Ruteselskap** (**MFR**) i juni 1920. MRF hadde hovedkontor i Molde og Ålesund.

Historikk
---------

Møre og Romsdal Fylkesbåtar ble etablert med navnet Møre Fylkes Ruteselskap (MFR) 8. juni 1920. Tidligere var det flere mindre rederi som drev rutetrafikk i fylket. Omkring 1857 ble det etablert selskap som investerte i «hjuledampere» (dampskip med skovler). Selskapet var et fylkesrederi som kjøpte opp i alt 12 lokale ruteselskaper, og startet dermed med en flåte på 34 skip. Navnet ble endret til Møre og Romsdal Fylkesbåtar 1. januar 1949. Etter krigen ble bilferjene stadig viktigere etter hvert som vegnettet ble bygget ut og biltrafikken økte. Selskapet bygget og drev også lastebåter og «sjøbusser». I mellomkrigstiden og etter krigen ble det bygget skip for motordrift, og en del tidligere dampskip ble bygget om til motordrift. Under krigen ble dampskip igjen viktige på grunn av mangel på drivstoff, mens kull og treverk ble brukt til dampskipene.

Selskapet ble 9.mai 2001 datterselskap av konsernet Fjord1 sammen med Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane, og disse to selskapene ble til Fjord1 - konsernet. Virksomheten til MRF ble videreført fra 2002 under navnet Fjord1 MRF, og fremdeles med Molde som hovedbase.

MRF holdt seg til sjøverts trafikk helt til midt på 1990-tallet. Da kjøpte MRF opp flere rutebil- og transportselskaper på Sunnmøre, først Mørebil, så Stranda og Sykkylven Billag, Storfjord Rutebilar og Sørøy-Buss. De tre siste selskapene ble fusjonert inn i Mørebil. Etter Fjord1 var etablert, ble også Sunnmøre-Romsdal Billag kjøpt (2003), og virksomheten i disse selskapene ble fra 2005 organisert i Fjord1 Buss Møre og Fjord1 Gods Møre. Sistnevnte tok seinere navnet Fjord1 Transport og tok over all godstransport på vei i Fjord1-konsernet.

Fjord1 Transport ble i 2011 solgt til Firda Billag. Selskapet ble fusjonert med godstrafikken i Firda Billag og nytt selskapsnavn ble Transferd. Fjord1 Buss Møre ble i løpet av 2012 og 2013 solgt til Nettbuss.

Se også
-------

* Flåteliste for MRF

Referanser
----------

1. ↑  Fjord1 magasinet nr 4 2012.
2. ↑  - Om Fjord1 Besøkt 10. juli 2015

Litteratur
----------

Ragnar Ulstein: Samarbeid om samferdsel: Møre og Romsdal fylkesbåtar 1920–1970

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Magerholm fergested
Magerholm i 1949
**Magerholm** er et sted i bydelen Emblem i Ålesund. Opprinnelig den østligste gården i bygda Emblem som tidligere var del av Borgund kommune. Før Hesseberg ble overført til Borgund i 1916 var Magerholm på grensen til Skodje. Gården lå trolig øde etter svartedauden til omkring 1550. Stedet er nevnt i skriftlige kilder i 1603 som «Mogerhollm». Navnet kommer av en nå landfast holme.

Magerholm er nå et knutepunkt for samferdsel og har det mest trafikkerte sambandet i Møre og Romsdal. Stedet fikk veiforbindelse i 1840. Magerholm ble i 1937 ferjested for sambandet til Sykkylven (ferjesambandet Sykkylven–Magerholm) på fylkesvei 60. Den første ferjekaia ble bygget i 1931 på privat initiativ, MRF overtok drift av ferjen i 1932 og dette var det første helårs ferjesambandet i Møre og Romsdal. Opprinnelig gikk rutebåt til Aure (Sykkylven sentrum) og Straumgjerde (innerst i Sykkylvsfjorden), og også noen turer til Festøya. Da veien mellom Stranda og Sykkylven åpnet i 1937 og ga forbindelse fra Stranda til Ålesund over Magerholm. Fra 1952 gikk det ferje mellom Magerholm og Ikornnes. Før helårsveien mellom Stryn og Skjåk ble åpnet gikk trafikken fra Nordfjord til Østlandet om Hellesylt og Magerholm til Åndalsnes.

Det er kalkstein i berggrunnen ved Magerholm og det ble drevet utvinning på 1800-tallet. Det var kalkbrenneri i Magerholmvika. Ifølge Hans Strøm ble brutt sandstein til bryner og kleberstein ble brutt til bruk i smier.

Referanser
----------

1. 1 2 3  *Borgund og Giske*. Bergen: [s.n.] 1962.
2. ↑  Krogsæter, Johan (1995). *Stadnamn frå Sunnmøre: ei artikkelsamling*. Ålesund: Nytt i ukas forl. ISBN 8291024030.
3. ↑  *Om samferdsel i Møre og Romsdal: Møre og Romsdal fylkesbåtar 1920–1995*. [Molde]: Møre og Romsdal fylkesbåtar. 2000. ISBN 8279550208.
4. ↑  Heltzen, Anders M. (1996). *Bergverksdrift på Sunnmøre i gammel og ny tid*. Kongsberg: Norsk bergverksmuseum. ISBN 8291337098.
5. ↑  Gjelsvik, Tore (1951). *Oversikt over bergartene i Sunnmøre og tilgrensende deler av Nordfjord*. Oslo: I kommisjon hos H. Aschehoug.
**Obs Sport** (tidligere kjent som **Coop obs! sport** og **Obs! sport**) er en norsk sportskjede eid og drevet av Obs som igjen er under moderselskapet, samvirkeforetaket Coop Norge SA.

Obs Sport er mellomstore butikker med varer som består av ulike sportsartikler. Obs Sport er å finne som både av selvstendige, og av sports avdelinger i Obs varehus eller kjøpesentre.

Historikk
---------

Den første Obs Sport-butikken ble åpnet i 1981 på Lade i Trondheim som Obs! sport, for å få mer plass fra de trange Obs! Stormarked lokalene på Lade, samt for å konkurrere mot andre lokale sportsaktører rundt om i landet. I 2001 ble Obs! sport omprofilert til Coop obs! sport, som igjen ble i 2016 omprofilert tilbake til Obs Sport.[]

Fleste Obs Sport butikker har i årene fra 2001–2016 blitt enten sått sammen med Obs eller lagt ned.

#### Logoens utvikling

* Obs! sport 1981-2001Obs! sport 1981-2001
* Coop obs! sport 2001-2003Coop obs! sport 2001-2003
* Coop obs! sport 2003-2004Coop obs! sport 2003-2004
* Coop obs! sport 2004-2006Coop obs! sport 2004-2006
* Coop obs! sport 2006-2016Coop obs! sport 2006-2016

Butikker
--------

Pr 2024 finnes det to Obs Sport butikker i Norge: 

* Obs Sport City Syd

* Obs Sport City Lade

Referanser
----------

1. ↑  «Annonsørinnhold: Husker du da «hele» Trondheim var på pølsefest på Lade?, Obs! Sport så dagens lys i 1981.». *adressa.no*. 22. oktober 2018. Besøkt 9. april 2022.
2. ↑  «Obs! Sport». *City Syd* **(norsk)**. Besøkt 9. april 2022.
3. ↑  «Obs! Sport – City Lade» **(engelsk)**. Besøkt 9. april 2022.
MF «Bognes» ligger til kai ved Stokmarknes
**MF «Bognes»**, nå **Bequia Express 2**, er en roroferge på 1591 GT. Hun har kallesignalet LFIJ og IMO-nummer 7608758. Hjemmehavnen var Narvik, nå Kingstown. Skipet er 64,85 m langt, 11,6 m bredt med et dypgående på 4,20 m. Hun har en lengde mellom perpendikulærene på 60 m. Skipet ble bygd i 1977 ved Tromsø Skipsverft, som byggnummer 45. «Bognes» har en marsjfart på nærmere 13 knop, og hun har plass til 55 personbiler og 287 passasjerer. «Bognes» sin hovedmotor er en Ulstein Bergen 8 sylindret, 1620 hk. Hun har også to hjelpemaskiner, 2 Volvo TMD 100A på 118 hk hver seg. 2019 ble hun solgt til Bequia Express Company på Saint Vincent og Grenadinene, og omdøpt «Bequia Express 2», og ankom Bequia den 3. mars 2020. satt i trafikk i juli 2020

Skipet var fra 2009 til 2019 eid av rederiet Torghatten Nord AS. Hun ble i sin tid levert til Nord-Ferjer for trafikk på Lødingen – Bognes-sambandet. Som et resultat av fusjonen mellom Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab (OVDS) og Nord-Ferjer ble hun et OVDS-skip i 1989.

I 1983 ble skipet forlenget med 9 m, ved Nielsen mek. verksted i Harstad. Hun har ingen direkte søsterskip, men man kan ane store likheter med «Vågan», som ble levert til VDS fra Bolsønes Verft i Molde i 1979.

Eksterne lenker
---------------

* (en) IMO 7608758 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) MF «Bognes» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen Rediger på Wikidata

Portal: Sjøfart
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
En **lenket liste** (engelsk: linked list) er en grunnleggende datastruktur som brukes i dataprogrammering. Den består av en sekvens av noder, som alle inneholder noe data og én eller to referanser til den neste og/eller den forrige noden. En lenket liste er en selv-refererende datatype fordi en node inneholder en peker eller lenke til en node av samme type. Lenkede lister tillater innsetting eller sletting av noder hvor som helst i listen i konstant tid, men tillater ikke random access. Både dobbelt-lenkede og enkelt-lenkede er vanlige.

Lenkede lister kan bli implementert i de fleste programmeringsspråk. Språk som Lisp og Scheme har denne datastrukturen innebygget, sammen med operasjoner for å aksessere den. II språk som C, C++ og Java brukes muterbare referanser til å danne lenkede lister.

Enkel-lenket liste
------------------

Den enkleste formen for lenket liste er den enkelt lenkede listen (engelsk: singly-linked list), som har en link per node. Denne lenken peker til den neste noden i listen, eller til en null-verdi dersom det er den siste noden.

  
*En enkelt-lenket liste som inneholder tre tall*

Dobbelt-lenket liste
--------------------

En mer sofistikert form for lenket liste er en **dobbelt-lenket liste** (engelsk: doubly linked list) eller en **toveis lenket liste**. Hver node har to lenker; den ene peker til den forrige noden, eller til null dersom det er den første noden; og den andre peker til den neste eller til null dersom det er den siste noden.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Carsten Oliver Aasebøe** (født 9. april 1903, død april 1945 i fangeleiren Bergen-Belsen) var en norsk pressemann, redaktør, politiker og motstandsmann, hjemmehørende i Norges Kommunistiske Parti.

Midt på 1920-tallet var han ansvarlig for skoleringsvirksomheten innen NKPs sentralstyre. I årene 1928 til 1929 var han redaktør i NKUs avis *Klassekampen*. Han var også medarbeider i NKPs aviser *Norges Kommunistblad* og *Arbeideren*.

Fra 1930 til 1933 var Aasebø MLS-elev ved den såkalte Lenin-skolen i Moskva, Kominterns kaderskole. Han fungerte også som tolk ved norsk delegasjonsbesøk. Det var vanlig at uteksaminerte eller viderekomne elever bidro i undervisningen, og Aasebøe underviste ved den skandinaviske KUNMZ-seksjonen.

Under krigen ble han tatt av tyskerne og sendt til Sachsenhausen, senere til Bergen-Belsen der han døde av tyfus like før krigen var slutt. Aasebøe var blant de sentrale, falne NKP-medlemmer partiet æret ved en egen høytidelighet i 1945.

Etter krigen fikk den skjebnesvangre fangeforsendelsen til Bergen-Belsen et etterspill. Fire kjente norske Sachsenhausen-fanger måtte i 1946 møte for en såkalt æresrett, anklaget for å ha angitt både Aasebø og de to kommunistene Kristian Mugaas og Kåre Hagen som også måtte bøte med livet. De tre hadde vært tillitsmenn for de norske fangene. Angiveriet skulle være årsaken til fangetransporten, og på dette viset ha forvoldt deres død. De tiltalte ble frikjent, men saken har siden vært et stridstema.

Referanser
----------

1. ↑   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Side 195. Øystein Ø. Bentsen: *Samhold og svik*, oktober (2010) ISBN 978-82-495-0434-3
3. ↑  Omtale i *Våre falne*, bind 4[*død lenke*]
4. ↑  Side 416, Per Maurseth: *Gjennom kriser til makt (1920-1935), Tiden (1987)*
5. ↑  Side 142. Ole Martin Rønning: *Stalins elever. Kominterns kaderskoler og Norges Kommunistiske parti 1926-1949*. Doktoravhandling i historie, Universitetet i Oslo 2010.
6. ↑  Side 128, 130. Ole Martin Rønning: *Stalins elever. Kominterns kaderskoler og Norges Kommunistiske parti 1926-1949*. Doktoravhandling i historie, Universitetet i Oslo 2010.
7. ↑  Gripende høytidelighet med stor tilslutning lørdag, *Friheten* 29. oktober 1945
8. ↑  *Kaster lys over mørklagt krigshistorie. Ny bok om angiveri i Sachsenhausen*,* Dagbladet *11. desember 2010**
9. ↑  
Geir Stian Orsten Ulstein: *Etterspill som krever åpenhet*, *Aftenposten* 31. desember 2007

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret **·** Våre falne

 |
**Kråkberget** er ei bygd og en matrikkelgård i Bø kommune i Nordland. Stedet ligger på Langøya, der den innerste delen av Møklandsfjorden møter Ryggefjorden. Kråkberget tilhørte opprinnelig Øksnes Vestbygd og var en av sju matrikkelgårder som ble overført fra Øksnes til Bø kommune i 1964.

Gården har navn etter åsen som i dag heter Kråkbergfjellet, med høyeste punkt 134 meter over havet. Ifølge forfatter Johan Borgos i bokverket *Gård og slekt i Øksnes* ble Kråkberget sannsynligvis bosatt rundt 1600 etter å ha ligget øde, men gården kan også ha hatt bosetning tidligere. Fra 1624 til 1774 lå gården øde igjen, men tidvis i denne perioden ble gresset likevel høstet og beitet, og området kan ha vært brukt av samer. Etter en ny periode med bosetning lå gården til dels øde igjen noen år fra rundt 1800. Siden 1813 har Kråkberget vært kontinuerlig bebodd. I motsetning til nabogårdene hadde Kråkberget relativt gode havneforhold, og minst to jektestyrmenn bodde der etter 1865.

Noen tiår på 1900-tallet var Kråkberget et kommunikasjonssentrum, ettersom det i 1949 ble opprettet bilfergeforbindelse mellom Sandset og Kråkberget. Fergekaiene sto ferdig i 1953, og samme år overtok Vesterålens Bilruter fergedrifta. Dette året overtok Vesterålens Bilruter også lokalbåtruta i Øksnes Vestbygd, som Vesteraalens Dampskibsselskab tidligere hadde drevet, og lokalruta ble drevet videre med egen bilferge. Fergeforbindelsen mellom Sandset og Kråkberget var i drift til veiforbindelsen med Ryggedalstunnelen ble åpnet i 1980.

Kraakberget poståpneri ble etablert 1. april 1910. Navnet ble endret til Kråkberget i 1917. Poststedet fikk postnummer 8477 fra 18. mars 1968, og fra 1. november 1973 ble det kalt postkontor. Kråkberget postkontor ble nedlagt 1. mai 1996.

Kråkberget hadde gårdsnummer 5 i Øksnes kommune. Etter endringa av kommunegrensene ble det gnr. 70 i Bø.

Referanser
----------

1. ↑  Herleiv Dahl: *A/S Vesterålens Trafikklag 1936–1986*. Sortland 1986 (s. 25 og 36, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
2. ↑  Postmuseets poststedsdatabase: 8477 Kraakberget[*død lenke*] (besøkt 15. mai 2017)

Kilder
------

* Johan Borgos: *Gård og slekt i Øksnes. Bind I*. Øksnes Historielag, Myre 1990. ISBN 82-992259-1-4 (s. 94-95, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Bø kommune: Gnr. 70 - Kråkberget Arkivert 13. mai 2016 hos Wayback Machine. (skrevet av Arve Elvik, besøkt 15. mai 2017)
**Tánluán**  (pinyin; klassisk kinesisk: 曇鸞, japansk: *Donran*, 476–542) var en kinesisk buddhistmunk. Han er kreditert av Hōnen å være grunnleggeren av det rene lands buddhisme i Kina. Han blir også betraktet som den tredje patriarken av Jōdo Shinshū, den buddhistiske skolen som Shinran grunnla i Japan i 1212.

Tánluán var en buddhistisk lærd som, etter å ha blitt syk, studerte taoisme for å søke etter livseliksiren. Etter et møte med Bodhiruci, en buddhistmunk fra India, ble han en tilhenger av det rene lands buddhisme og brente sine taoistiske tekster.

Tánluán skrev senere sin kommentar til Vasubandhu's *avhandling om det rene land*. Kommentaren lærte at alle vesener kunne bli gjenfødt i Sukhavati, det rene landet til Amitābha, gjennom nianfo (messing av Amitābha's navn). 

Tánluán hadde sterk innflytelse på Daochuo, som betraktes som den fjerde patriarken av Jōdo Shinshū.

Referanser
----------

1. ↑  T'an-luan, Pruden, Leo (1975). A Short Essay on the Pure Land, The Eastern Buddhist, New Series 8 (1), 74-95