recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Venstresocialisterne** (VS) var et dansk politisk parti som ble dannet i 1967. Det ble dannet av en rekke medlemmer av SF, bl.a. noen folketingsmedlemmer, som var utilfredse med SF's politikk under det såkalte 'Røde Kabinet' fra 1966 til 1967. Da hadde SF og Socialdemokratiet flertall i Folketinget, og VS mente at Socialistisk Folkeparti på denne tiden dreiet for langt mot "høyre" politisk.

En markant politiker den gang var Preben Wilhjelm, som måtte gå av etter 8 år i Folketinget. VS hadde en ide om at en politiker ikke skulle sitte for lenge fordi da frøs hun/han fast. Hanne Reintoft var en annen markant VS'er fra den gang, som ikke aksepterte Per Hækkerups "stokkemetode".

I 1989 dannet VS sammen med Danmarks Kommunistiske Parti og Socialistisk Arbejderparti partiet Enhedslisten, som i 1994 kom inn i Folketinget

Referanser
----------

1. 1 2   (på da) *Den Store Danske Encyklopædi*, 1994, OL23721854W, Den Store Danske-ID Venstresocialisterne, Wikidata Q1186818,

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN
 |
Innen smidig programvareutvikling er en **produktkø** en prioritert liste over funksjonaliteten som et produkt skal inneholde. Andre navn er *product backlog* i scrum, *work item list* i disciplined agile eller *option pool* i lean. Utforming og kontinuerlig vedlikehold av produktkøen er en del av ansvaret til produkteieren.

En **sprintkø** (*sprint backlog*) er utvalgte elementer fra produktkøen som er planlagt utviklet i den aktuelle sprinten.

Andre betydninger
-----------------

*Backlog* kan også oversettes til "etterslep", og kan referere til et mål på tid (dager, timer, etc.) som representerer tiden en gitt arbeidsstyrke (et lag) kan bruke på å fullføre en viss akkumulert mengde oppgaver. Dette etterslepet kan signalisere et eventuelt behov for å øke eller redusere størrelsen på dette laget.

Referanser
----------

1. ↑  «Produktkø | Digitaliseringsdirektoratet». *www.prosjektveiviseren.no*. Arkivert fra originalen 15. november 2021. Besøkt 15. november 2021.
2. ↑  «Produkteier | Digitaliseringsdirektoratet». *www.prosjektveiviseren.no*. Arkivert fra originalen 15. november 2021. Besøkt 15. november 2021.
3. ↑  «Sprintkø | Digitaliseringsdirektoratet». *www.prosjektveiviseren.no*. Arkivert fra originalen 15. november 2021. Besøkt 15. november 2021.
**FLK «Sourabaya»** var et flytende hvalkokeri tilhørende Christian Salvesens selskap *South Georgia Co Ltd*. Hun ble bygget i 1915 som det kombinerte passasjer- og lasteskipet DS «Carmarthenshire» for Royal Mail Lines Ltd, London. Skipet ble disponert av Shire Lines og gikk inn i River Plate-linjen. 8. april 1917 ble hun angrepet av en tysk ubåt, men etter å ha forsvart seg i to timer, trakk tyskerne seg unna på grunn av sterk sjø. I 1929 ble skipet solgt til South Georgia Co og ombygget til hvalkokeri med opphalingsslipp. FLK «Sourabaya» var i praksis søsterkskipet til FLK «Salvestria», eks. DS «Cardiganshire» (1913). Hun ble satt inn i pelagisk fangst i Vest-Antarktis i sesongene 1929/30 til 1939/40 og ved Peru somrene 1936 og 1937.

Under andre verdenskrig ble «Sourabaya» satt inn i tankfart. 27. oktober 1942 ble hun under en konvoi fra New York til Liverpool senket sør for Grønland av en tysk ubåt. Alle 158 ombord overlevde og ble plukket opp av allierte fartøy, men de 77 som ble berget av «Bic Island» omkom under et nytt ubåtangrep to dager senere.

Se også
-------

* Liste over flytende hvalkokerier

Eksterne lenker
---------------

* 1929 SOUREBAYA Arkivert 26. mai 2008 hos Wayback Machine. lardex.net
* Shire Line: Carmarthenshire (4) The Red Duster
* Allied Ships hit by U-boats: Sourabaya uboat.net
Kart over Wrightdalen med Onyxelva og Vandasjøen
Kart som viser Onyx' beliggenhet i Antarktis
**Onyx** er den lengste elva i Antarktis. Den er ei 40 kilometer lang smeltevannselv som har flere sideelver. Elva renner vestover gjennom Wrightdalen, fra Nedre Wrightbreen og Brownworthsjøen ved brefoten, til Vandasjøen, under den korte antarktiske sommeren. Elva renner i retning bort fra havet, ettersom Wrightbreen blokkerer inngangen til dalen. Det er flere meteorologiske stasjoner langs elva. Vannføringen er sterkt varierende, både i løpet av dagen og fra sommer til sommer. Noen somre rekker ikke elva ned til Vandasjøen i det hele tatt. I flomår kan derimot vannføringen forårsake betydelig erosjon. Elva ble raftet i 1984 av forskere fra New Zealand. Det finnes ingen fisk i Onyx, men det finnes betydelige mengder mikroskopisk liv, og algeoppblomstringene kan være ganske omfattende. New Zealands Antarktisprogram hadde tidligere en halvpermanent leir ved Vandasjøen som nå imidlertid er nedlagt og fjernet. Det ligger nå et lite skjulested for forskere ved østenden av Vandasjøen. I nærheten, ved Bull Pass, ligger en seismisk målestasjon for Atomprøvestansavtalen.

Kilder
------

* «Antarctica’s longest river», s. 16, og «What the flood revealed», s. 15-21 Arkivert 1. april 2010 hos Wayback Machine. Antarctic Sun, 26. januar 2003.

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
Sluseventil
**Ventil** er et stort antall forskjellige kontrollorganer hvis funksjon er å sørge for å åpne, stenge, retningsbestemme, nivåregulere, mengdebestemme og/eller trykkregulere en strøm av gass eller væske i en prosess eller et ledningssystem. Uttrykket brukes i tilknytning til stempelmotorer, bil- og sykkel-dekk, drivstoffsystemer, ventilasjons-, prosess-, sanitær-, varme-, kjøle- og vannverkanlegg, varmepumper, kraftverk varmtvannsberedere osv.

En ventil kan være regulert manuelt, ha forhåndsinnstilt verdi eller styres av en aktuator (mekanisk, pneumatisk, eller termoelektrisk motor) som kontrolleres av for eksempel en elektronisk styreenhet.

I mange sammenhenger brukes også ordet **kran** (vannkran, gasskran, stoppekran) om manuelt betjente ventiler på spesielle steder i systemene. Kjøkkenkranen er for eksempel også en ventil. Den kanskje viktigste ventilen vi til daglig har befatning med er sikkerhetsventilen på varmtvannsberederen. Denne redder liv og verdier om det skulle oppstå en svikt og berederen koker ved en feil og skaper fare for eksplosjon.

Sykkelventil
Symbol for ventil

Se også
-------

* Alb (automatisk lasteavhengig bremsekraftregulator)
* Demand-ventil
* Dykkeventil
* Forstillingsmekanisme
* Ventilhette
* Sikkerhetsventil
* Motorventil
* Reduksjonsventil
* Shuntventil
* Kuleventil
* Tilbakeslagsventil
* Flottørventil
* Termostatisk blandeventil
* Sluseventil
* Seteventil
* Over pressure relief

Referanser
----------

1. ↑  Kjøkkenkran NIVITO

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
En **produktnedbrytingsstruktur** er et verktøy for å uttømmende hierarkisk nedbrytning av alle produkter og leveranser som skal produseres i et prosjekt og som er definert i en plan.

Diagrammet skal tydelig defienre hva som skal leveres i et prosjekt, og kan brukes for å analysere, dokumentere og kommunisere resultatene av et prosjekt. Produktnedbrytingsstrukturen er en sentral del av produktbasert planlegging, og brukes i den anerkjente prosjektledelsesmetodikken PRINCE2.

Sammenlignet med arbeidsnedbrytingsstrukturen
---------------------------------------------

Produktnedbrytingsstrukturen har identisk format som arbeidsnedbrytingsstrukturen, men er et eget produkt som brukes på et annet trinn i planleggingsprosessen. Produktnedbrytingsstrukturen blir laget før og går foran arbeidsnedbrytingsstrukturen, og fokuserer på katalogisering av alle ønskede effekter (*outcomes*) eller produkter som trengs for å nå målet med prosjektet. Dette leder så igjen til utarbeidelsen av arbeidsnedbrytingsstrukturen som identifiserer oppgavene og aktivitetene som kreves for å levere disse effektene.

Tilhengere av produktbasert planlegging mener at denne fremgangsmåten gjør det mulig å overvinne utfordringer som oppstår på grunn av antagelser om hva som skal gjøres og hvordan det skal gjøres ved at man istedet fokuserer på prosjektets mål og formål. En ofte sitert analogi er at produktnedbrytingsstrukturen definerer "hvor man ønsker å gå", mens arbeidsnedbrytingsstrukturen forteller "hvordan man kommer dit".

Eksempel
--------

Eksempel på produktnedbrytingsstruktur for en datamaskin.
Et eksempel på en produktnedbrytingsstruktur for en datamaskin med tilbehør (se bildet til høyre) kan være:

* Datamaskin
	+ Kabinett
	+ Hovedkort
		- Prosessor
		- Hovedminne
		- ...
	+ Sekundærminne
	+ Grafikkort
	+ Lydkort
	+ Nettverkskort
* Monitor
	+ Skjerm
	+ Deksel
	+ Elektroniske komponenter
* Trådløs mus
	+ Kropp
	+ Optisk sensor
	+ Batteri
* Tastatur
	+ Tastene

Se også
-------

* Produkt (økonomi)
* Produktbeskrivelse
* Produktflytdiagram
* Produkthåndtering
* Prosjektledelse
* Arbeidsnedbrytingsstruktur
* Verdinedbrytningsstruktur

Referanser
----------

1. ↑  «Produktnedbrytingsstruktur | Digitaliseringsdirektoratet». *www.prosjektveiviseren.no*. Arkivert fra originalen 20. november 2021. Besøkt 20. november 2021.
2. ↑  Duncan Haughey. (2015) ‘Project Management Tools’, Project Smart. Available from:
**Arthur Turner** var en britisk fotballspiller som deltok under i de olympiske leker 1900 i Paris.

Turner spilte på det britiske laget *Upton Park F.C.* under verdensutstillingen og OL 1900 i Paris. Det ble spilt kun to fotballkamper mellom tre lag som demonstrasjonsport på Vélodrome de Vincennes i Paris. *Upton Park F.C.* spilte kamp den 20. oktober 1900 mot *Club Française* som de vant med 4–0. Tre dager senere beseiret det franske laget *Université de Bruxelles* fra Belgia med 6–2. I ettertid har International Olympic Committee valgt å utse tre medaljevinnere, gull til Storbritannia, sølv til Frankrike og bronse til Belgia.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1900 Frankrikes flagg Frankrike - **Gull** i fotball Storbritannias flagg Storbritannia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arthur Turner – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Turner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Turner – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata
Dette navnet følger spansk navneskikk og alfabetiseres derfor etter det første av de to etternavnene.
**Sergio Luis Henao Montoya** (født 10. desember 1987 i Rionegro i Colombia) er en colombiansk, tidligere profesjonell landeveissyklist. Henao ble profesjonell i 2007 for Colombia es Pasión. I 2010 gikk han tilbake til et amatørlag, før han igjen ble profesjonell i 2011.

Han la opp i 2022.

Henao med ledertrøya under Vuelta a Colombia 2010.

Meritter
--------

2007
 Sammenlagt Clasico Ciclistico Banfoandes
Etappe 4 og 6
2008
 Sammenlagt Vuelta a Colombia U23
Etappe 2 og 5
2009
 Sammenlagt Grand Prix du Portugal
Etappe 3
 Sammenlagt Cinturón Ciclista a Mallorca
Etappe 4
2010
 Sammenlagt Vuelta a Colombia
 Poengkonkurransen
Etappe 1 (TTT), etappe 4, etappe 10
2.-plass sammenlagt Vuelta a Antioguia
Prolog (TTT), etappe 3
2011
2.-plass sammenlagt Tour of Utah
Prolog, etappe 5
2013
3. etappe, Volta ao Algarve
3.-plass sammenlagt, Baskerland rundt
3. etappe
Poengtrøya
2015
6. etappe, Polen rundt
2017
Colombiansk mester på landevei
Sammenlagt, Paris–Nice

Referanser
----------

1. ↑  «Sergio Henao announces retirement from cycling». *cyclingnews.com* **(engelsk)**. 8. mars 2022. Besøkt 17. mars 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sergio Henao – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Sergio Henao – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Sergio Henao – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Sergio Henao – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Sergio Henao – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Sergio Henao – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Sergio Henao – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Sergio Henao – CycleBase Rediger på Wikidata

* (en) Sergio Henao – TheSports.org Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Team Sky
***Big Timber*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av William Desmond Taylor.

Handling
--------

Stella Benton bor hos broren Charles i en trelast-leir, etter at broren hennes døde. Charles Benton sliter med å få begge ender til å møtes. Når kokken hans slutter, får han søsteren til å gjøre jobben for de hundre ansatte i trelast-leiren. Jack Fyfe, en annen arbeider, møter Stella og blir gradvis forelsket i henne. Fyfe ønsker å gifte seg med henne, til tross for at hun ikke elsker ham. Et barn blir født av dette kjærlighetsløse ekteskapet, og paret er rimelig lykkelige - helt til den velstående Walter Monahan blir forelsket i Stella.

Stella blir gradvis lei av ektemannen sin, og når barnet deres dør bestemmer hun seg for å forlate ham. Hun oppnår betydelig suksess som konsert-sangerinne. Monahan, som har bekjent sin kjærlighet til henne, blir mer og mer likegyldig. Men hun ønsker ikke vende tilbake til Fyfe, til tross for hans bønner. Monahan, misunnelig på Fyfes suksess, setter fyr på eiendelene hans - men blir tatt på fersk gjerning.

Skuespillere
------------

* Kathlyn Williams som Stella Benton.
* Wallace Reid som Jack Fife.
* Joe King som Walter Monahan.
* Alfred Paget som Charlie Benton.
* Helen Bray som Linda Abbey.

Referanser
----------

1. ↑  Big Timber
2. ↑  BIG TIMBER

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Big Timber* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Big Timber* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Big Timber* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Venstøp** er et område i Skien kommune og også navnet på flere historiske gårder i Skien. Bydelen Venstøp består av grunnkretsene Søndre Venstøp og Nordre Venstøp. Venstøp skole ligger her.

Venstøp var opprinnelig en gård, og bestod etterhvert av en rekke bruk. Navnet kommer fra *vin* – engslette og *staup* – stup. Stupet som trolig har gitt navn til området, befinner seg rett nord for Ibsens barndomshjem «Ibsens Venstøp».

«Ibsens Venstøp» og Henrik Ibsen Museum
---------------------------------------

Utdypende artikkel: Henrik Ibsen Museum, Skien

I 1833 kjøpte Knud Ibsen den ene av Venstøpgårdene, nærmere bestemt gården som den gang ble kalt «Erlands Venstøp» og senere også «Ibsens Venstøp». «Ibsens Venstøp» var en tidstypisk borgerlig lystgård med en stor, representativ hovedbygning, og Ibsenfamilien brukte den de første årene som landsted. Familien bodde der fast fra 1835/1836 til 1843, altså fra Henrik Ibsen var 7–8 år til han var rundt 15 år. Her gjorde Ibsen sine første dramatiske forsøk med dukketeater. I dag tilhører gården Telemark Museum og er åpen for publikum.

Loftet på gården kan ha vært inspirasjon til loftet i Ibsens stykke *Vildanden*, der Hedvig Ekdal har villanden sin.

Referanser
----------

1. ↑  Christensen, Terje (1928-) (1971). *Gjerpen bygds historie: bygdehistorie*. Skien: Skien kommune. s. 82.

Litteratur
----------

* Christensen, Terje (1928-) (1971). *Gjerpen bygds historie: bygdehistorie*. Skien: Skien kommune.
***Helvetes porter***  (originaltittel: *地獄門 Jigokumon*) er et japansk historisk drama fra 1953 regissert av Teinosuke Kinugasa. Filmen ble vist på Filmfestivalen i Cannes i 1954, hvor den vant Gullpalmen. Året etter vant den to Oscar-priser, for beste kostymedesign i farger og beste utenlandske film.

Filmen forteller om samuraien Morito (spilt av Kazuo Hasegawa) som forsøker å gifte seg med Kesa, en kvinne (spilt av Machiko Kyō) han redder, bare for å oppdage at hun er gift.

Handling
--------

Under et opprør får samuraien Endō Morito i oppdrag å eskortere Kesa bort fra palasset hvor hun bor. Men Kesa blir snart slått bevisstløs når en gruppe opprørere angriper karavanen deres, og Morito tar henne med seg hjem til brorens hjem. Når broren til Morito kommer, avslører han at han også er en del av opprøret og foreslår at Morito blir med ham. Men Morito nekter å forråde Lord Kiyomani. Når både han og Kesa er trygge, beviser Morito sin lojalitet til Kiyomani, ved å personlig levere nyheter om opprøret.

Etter at opprøret mislyktes, støter Morito på Kesa igjen. Forelsket i henne ber han Lord Kiyomoni - som gir ett ønske til hver av de lojale krigerne, som bidro til å slå ned opprøret - om å gi ham Kesas hånd i ekteskapet. Men Lord Kiyomani informerer ham om at Kesa allerede er gift med Wataru, en samurai fra den keiserlige garde. Men Morito krever at hans ønske skal bli oppfylt. Kesa er bekymret over Moritos besluttsomhet, men Wataru lover å beskytte henne. Kiyomani begynner snart å sympatisere med Morito, og han bestemmer seg for å gi Morito en mulighet til å konkurrere om Kesas hånd. Morito deltar i et hesteveddeløp hvor Wataru også skal konkurrere.

Skuespillere
------------

* Kazuo Hasegawa som Morito Endô
* Machiko Kyô som Kesa
* Isao Yamagata som Wataru Watanabe
* Yatarô Kurokawa som Shigemori
* Kôtarô Bandô som Rokurô
* Jun Tazaki som Kogenta
* Koreya Senda som Gen Kiyomori
* Masao Shimizu som Nobuyori
* Tatsuya Ishiguro som Yachûta
* Kenjirô Uemura som Masanaka
* Gen Shimizu som Saburôsuke
* Michiko Araki som Mano

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 1. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Helvetes porter* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Helvetes porter* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Helvetes porter* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Helvetes porter* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Helvetes porter* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Helvetes porter* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Helvetes porter* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Helvetes porter* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Helvetes porter* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***Flower of the North*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av David Smith.

Handling
--------

De to mennene Philip Whittemore (spilt av Henry B. Walthall) og Thorpe (spilt av Harry Northrup) reiser begge nord-vestlig i håp om å skaffe seg forkjøpsrett for et jernbane-selskap eid av D'Arcambal (spilt av Emmett King). Philip Whittemore kommer først frem, men D'Arcambal nekter å møte ham før han har reddet datteren hans, Jeanne. Men kort tid senere kommer Thorpe, og han forsøker å bruke makt ved å kidnappe Jeanne - og han insistere på at han er den biologiske faren hennes.

Det blir imidlertid avslørt at Thorpe faktisk hadde stukket av sammen med kona til D'Arcambal flere år tidligere. Men en halvt indianer, Pierre, beviser at Jeanne virkelig er datteren til D'Arcambal. Men den kidnappede Jeanne er i stand til å tenne et bål, som blir oppdaget av en gruppe indianere - og de redder henne. Etter hvert blir hun og Whittemore gift med hverandre.

Skuespillere
------------

* Henry B. Walthall som Philip Whittemore
* Pauline Starke som Jeanne D'Arcambal
* Harry Northrup som Thorpe
* Joe Rickson som Pierre
* Jack Curtis som Blake
* Emmett King som d'Arcambal
* Walter Rodgers som MacDougal

Referanser
----------

1. ↑  «Flower of the North». *www.silentera.com*. Silent Era : Progressive Silent Film List. Besøkt 18. januar 2023.
2. ↑  «Flower of the North». *catalog.afi.com*. American Film Institute. Besøkt 18. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Flower of the North* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Flower of the North* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Flower of the North* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Skuldalsbruri** er navnet på en slått og et tilhørende sagn fra Telemark. Det fins i flere varianter.

Ulike bakgrunnshistorier
------------------------

### Signe Skuldalen fra Seljord

*Signe Skuldalen* var ei jente fra Seljord som var tvunget til å gifte seg med grannegutten *Steinar Åse*, som ikke hadde godt rykte på seg. På vei over Skuldalsvatnet reiste hun seg opp i brudebåten og sang et stev:

Mykje te mann, meir te gut var Steinar Åse,  

Ha han`kje fare med den fante-fjåse.  

Fysste so åt`n upp tobakks-ali,  

sea so låg`n med fante-Kari.

Så kastet hun seg på sjøen og ble borte.

### Tone Skuldalen fra Åmot

Folkeminnegranskeren og språkforskeren Sophus Bugge innhentet materiale fra bygdefolk som fortalte at Skuldalsbruri var ei jente som het Tone Nilsdatter Skuldalen og kom fra Åmotsdal i øvre Telemark. Denne teorien har blant andre folkloristen Rikard Berge videreformidlet. Ifølge Sophus Bugges opptegnelser ble Tone tvunget til å gifte seg med den rike enkemannen Erland Halvordsson; hun var forelsket i en annen som var for fattig til å gifte seg. Da de red hjem fra kirken, var stemningen høy blant brudefølget, og «mange hadde smaka paa de sterke, so dei tulla og huva». (Ordet «tulla» er telemarksdialekt for å synge eller tralle.) Bruden selv lot også til å være i godt humør: «(h)o dansa kjempedansen og sprette neglar og kruka med buttel og glas kring golve og tulla den same slaatten». (Å «sprette neglar» betyr å knipse med fingrene, og å «kruka» kalles det når danseren setter seg på huk og sparker med beina.) Men om kvelden kunne de ikke finne Tone noe sted. Så fortalte den innleide felespilleren at han hadde fulgt etter henne da hun gikk ned til elven. Der hadde hun satt seg ned på et utspring over elven, stadig syngende på den samme slåtten, og brått hadde hun kastet seg i elven. Slåtten hun hadde sunget kunne felespilleren aldri glemme, og det var han som ga den navnet *Skuldalsbruri*.

Om slåtten
----------

Slåtten som er knyttet til stevet, finnes i en rekke varianter i Telemark og på Vestlandet. Håvard Gibøen fortalte at det var Myllarguten som først bygde ut slåtten på grunnlag av stevet. Hendelsen kan ha funnet sted på 1700-tallet.

Edvard Grieg skrev slåtten ut for klaver i sin samling opus 72.

Innspillinger
-------------

* Hardingefelespilleren Otto Furholt spilte inn slåtten i Oslo 29. april 1955. Den ble utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 3522.
* Gruppa Blåmann Blåmann ga ut albumet *Blåmann Blåmann* på Grappa i 2001, med en innspilling av *Skuldalsbruri* i tradisjonen etter Kirsten Bråten Berg.

Referanser
----------

1. 1 2  Berge, Rikard; Bugge, Sophus; Berge, Johanna Bugge (1909). *Norsk folkedigtning: med opskrifter fra Sophus Bugges utrykte samlinger. 1: Norske eventyr og sagn*. Kristiania: Gyldendal.
**Heltoneskala** er i musikk en skala hvor hver tone er adskilt fra sine nabotoner med et helt tonetrinn. Det finnes bare to komplementære heltoneskalaer. Begge består av seks toner innenfor en oktav, det vil si at de er heksatone skalaer:

* {C, D, E, F#, G#, A#, C}

Heltoneskala fra C
Lytteeksempel hjelp•info
* {H, Db, Eb, F, G, A, H}.

Heltoneskala fra H
Heltoneskalaen har ingen ledetone, og fordi det er lik avstand mellom alle tonene er det ingen tone som skiller seg ut. Dette gjør at skalaen skaper en diffus og svevende effekt. Denne effekten blir understreket ved at treklanger bygd på disse skalaene blir forstørret. Man kan faktisk spille alle seks tonene i skalaen ved hjelp av bare to forstørrede treklanger hvor grunntonene i disse treklangene ligger en stor sekund fra hverandre. Siden skalaene er symmetriske, gir de ingen sterk grunntonefølelse eller følelse av tonalitet.

Frekvensforhold
---------------

Frekvensene for to toner med *en* oktavs intervall har forholdstallet 2. Ettersom alle heltoner ved likestemming har samme frekvensforholdstallet og antall heltonetrinn i en oktav er 6, er frekvensforholdstallet mellom to heltoner {\displaystyle {\sqrt[{6}]{2}}} = 1,122462048…

Klassisk musikk
---------------

Bruk av melodisk heltoneskala kan minst spores så langt tilbake som til Mozart i hans «Musikalske spøk» for strykere og horn. I det nittende århundre gikk russiske komponister videre med de harmoniske og melodiske muligheter skalaen ga. Ofte for å skildre noe «illevarslende». Eksempler på dette kan være avlutningene på ouverturene til Mikhail Glinkas opera *Rusland og Ljudmila* og Aleksandr Borodins *Fyrst Igor*, «kommandantens tema» i Dhargomyzjskijs *The Stone Guest* og «havkongens musikk» i Rimskij-Korsakovs *Sadko*. (For å finne noen korte pianostykker som er skrevet i heltoneskalaen, se nr. 1, 6, og 7 fra V.A. Rebikovs *Празднество* (*Une fête*), Op. 38, fra 1907.)

Jazz
----

Skalaen brukes også mye i moderne jazz. Stykket «JuJu» av Wayne Shorter baserer seg på heltoneskalaen og stykket «One Down, One Up» av John Coltrane er bygd opp over to forstørrede akkorder og arrangert med samme enkle struktur som hans tidligere stykke «Impressions». Dette er imidlertid bare to av de tydeligste eksemplene på heltoneskalaen i jazz. Mange jazzlåter, inkludert standardlåter, bruker forstørrede akkorder og de tilsvarende skalaene. Ofte erstatter det dominantseptimakkordene. Pianistene Art Tatum og Thelonious Monk brukte ofte heltoneskalaen på en kreativ måte.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Telecom-tårnet i Rennes-Atalante forskningspark.
Canon's forskningssenter for Frankrike.
**Rennes-Atalante Technopole** er en bydel og forskningspark i Cesson Sevigne utenfor storbyen Rennes i Bretagne, Frankrike. Forskningsparken ble grunnlagt i 1984 av det interkommunale utviklingsselskapet for Rennes-regionen – Rennes Metropole.

I forskningsparken finner vi FoU-avdelinger og laboratorier for blant annet følgende selskaper:

* France Telecom
* Orange
* Thomson
* Alcatel-Lucent
* Texas Instruments
* Kerlink
* Canon
* Motorola
* Mitsubishi Electric
* Astellia

Rennes Atalante Technopole rommer også utdanningsinstitusjoner med i alt 58 000 studenter. Her ligger bl.a Rennes-campusen som er en av to hoved-campuser (Rennes og Brest) for École nationale supérieure des télécommunications de Bretagne (ENSTB) – Frankrikes nasjonale universitet for telekommunikasjon.

Det interkommunale selskapet Rennes Metropole bistår selskaper som ønsker å etablere seg i forskningsparken eller i byen forøvrig.

Det finnes også et telekommunikasjonsmuseum i parken – Musée des Transmissions.

Eksterne lenker
---------------

* Rennes-Atalante hjemmeside Arkivert 4. juli 2008 hos Wayback Machine.
* Rennes-Metropole hjemmeside
**Flosterøya** er en øy i Arendal kommune, beliggende mellom byene Arendal og Tvedestrand.

Flosterøya var en del av Flosta sogn fra 1837 til 1902 en del av Dypvåg formannskapsdistrikt, og ble så del av Flosta kommune frem til 1961), hvor det så ble en del av Moland kommune frem til 1992, hvor Moland ble slått sammen i Arendal storkommune.

Flosta kirke, en langkirke i tømmer fra 1600-tallet,men Flosta kapell er nevnt mye tidligere. Gården Flosta der kirken ligger var tidlig bosatt og Hartwig Krommedike kjøpte denne gården av Rolf Kane. Tettbebyggelsen i Narestø ( nedre Flosta) var et tidlig sentrum for sjønæringer i forbindelse med innseilingen til Neskilen og østre innseiling til Arendal. På naboøya, Tverdalsøy, ligger tettstedet Staubø, som ble kommunesenter i Flosta kommune. Andre tettbebyggelser er Kilsund, med Holmen midt mellom øyene, Kalvesund, Gjerdalen, Narestø og Arnevik. Tidligere Flosta kommune og sogn hadde også en del tettsteder på landsiden.

Flosterøya har en bro ved Arnevik over til fastlandet i vest, og en liten over Holmen til Tverdalsøya. Den andre broen over til fastlandet går fra Tverdaløy, I havet utenfor øya ligger Målen; sørlandets skibskirkegård, samt Ytre Møkkalasset fyr fra 1888. På Flosterøya ligger Kalvesund festning fra andre verdenskrig.

Øyas høyeste punkt er Øygardsåsen 68 moh. Øygardsåsen fikk vaktpost under Oskar den II, samt nøytralitetsvakt under 1. verdenskrig. Posten ble tatt av tyskerne under 2. verdenskrig, videre var det under den kalde krigen vakt og lyttepost. Nest høyeste punkt er Valåsen. I gammel tid var det varde her og senere klaffetelegraf under Napoleonskrigen. Denne ble flittig brukt under slaget i Lyngør.

Bilder
------

* Ytre Møkkalasset fyr  Foto: Frode Inge HellandYtre Møkkalasset fyr  Foto: Frode Inge Helland
* Kommandobunker på Kalvøysund festning  Foto: KENKommandobunker på Kalvøysund festning  Foto: KEN
* Uthavna Narestø  Foto: Karl Ragnar GjertsenUthavna Narestø  Foto: Karl Ragnar Gjertsen
* Flosta kirke  Foto: Karl Ragnar GjertsenFlosta kirke  Foto: Karl Ragnar Gjertsen

Referanser
----------

1. ↑  Flostaøya på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Opplysningskontoret** var «en uavhengig, radikal kulturgruppe i folkets tjeneste» som holdt til i Oslo. Gruppa la i 2008 all aktivitet på is på ubestemt tid.

Opplysningskontoret fikk mest oppmerksomhet for musikalen *(ml) – en marxist-leninistisk popmusikal* fra 2004. Ellers har gruppa opptrådt på forskjellige arrangementer hos solidaritetsorganisasjoner, fagforeninger, partier og andre organisasjoner. På Globaliseringskonferansen i 2004 satte de opp *Individinvestering – et syngespill om kjærlighet, markedsliberalisme og kontorrekvisita*.

I 2005 spilte Opplysningskontoret forestillingene *Sannheten om* hver måned på kulturpuben Skuret. I februar 2006 satte gruppa flere sketsjer fra disse forestillingene sammen med en framtidsvisjon hvor Opplysningskontoret styrte landet, og ga oss *Sannheten om 2005 (og resten!)* på Parkteatret. I februar 2007 hadde *Sannheten om 2006 (og alt annet!)* premiere. Etter seks forestillinger på Parkteatret dro de på norgesturné med forestillingen.

Forestillinger
--------------

**Helaftens oppsetninger:**

* *(ml) – en marxist-leninistisk popmusikal*, 2004.
* *Individinvestering – et syngespill om kjærlighet, markedsliberalisme og kontorrekvisita*, 2004.
* *Sannheten om 2005 (og resten!)*, 2006.
* *Sannheten om 2006 (og alt annet!)*, 2007.

Medlemmer
---------

Det er mange som har deltatt på de forskjellige prosjektene til Opplysningskontoret, men tilsammen har det ikke vært mer enn ti faste medlemmer av gruppa.

Knut Nærum var regikonsulent på *(ml) – en marxist-leninistisk popmusikal* og hadde regien på *Sannheten om 2005 (og resten!)* og *Sannheten om 2006 (og alt annet!)*. Anders Rogg og Jan Simonsen deltok også på *Sannheten om 2005 (og resten!)*. Snorre Valen, som senere ble valgt til Stortinget for SV, spilte piano på *(ml) – en marxist-leninistisk popmusikal*.

**Nåværende medlemmer av gruppa:**

* Helga Feiring
* Eivind Volder Rutle
* Eivin Winsvold
* Tormod Friis Pettersen
* Ida Søraunet Wangberg

**Tidligere medlemmer av gruppa:**

* Anders Dalsaune Jansen
* Hanne Lorimer Aamodt
* Siv Mælen
* Øystein Horgmo
* Jørgen Strickert

Eksterne lenker
---------------

* Opplysningskontoret
* Anmeldelser og andre presseklipp
* *(ml) – en marxist-leninistisk popmusikal*
* Aktivistkollektivet - en kortfilm av Opplysningskontoret
**Charles Harold «Dutch» McCallister** (født 14. oktober 1903 i Madison i Sør-Dakota, død 22. oktober 1997 i Los Angeles i California) var en amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin. 

McCallister vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass bak Ungarn og Tyskland. Han spilte alle fire kampene. 

Fire år senere, under OL 1936 i Berlin, var han med på det amerikanske vannpololaget som ble utslått etter den innledende runden, han spilte alle tre kampene.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1932 USAs flagg Los Angeles - Bronse i vannpolo USAs flagg USA.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Charles McCallister – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Charles McCallister – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Charles McCallister – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Charles McCallister – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Charles McCallister – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Los Angeles County: Byen Torrance er markert med rødt, øvrige byer er markert med grått og «unincorporated areas» er de hvite områdene.
**Torrance** er en by som i den sørvestre delen av Los Angeles County i California, USA. Storparten av Torrance ligger på Los Angeles-sletta like nord for den kuperte Palos Verdes-halvøya. Byen har en kort kyststrekning mot Stillehavet sør for Redondo Beach.

Befolkning
----------

Ved folketellingen i 2000 hadde byen en befolkning på 137 946 personer, og i 2005 ble befolkningen anslått til 142 384 personer. Torrance er den sjette største byen i Los Angeles County og den 34. største i staten California.

Befolkningen bestod i 2000 av 59,16% hvite, 28,61% asiater, 4,72% av to eller flere raser, 4,57% av annen rase, 2,19% afroamerikanere og 0,41% amerikanske innfødte (indianere). 12,79% av befolkningen var latinamerikanere.

På grunn av det store nærværet av japanske kommersielle og industrielle interesser i byen har Torrance en av de største konsentrasjonene av japanere i USA. Torrance er i Los Angeles-området allment kjent for sin store asiatiske befolkning.

Referanser
----------

1. ↑  United States. Bureau of the Census (2016) (på en), *2016 U.S. Gazetteer Files*, Washington D.C.: Bureau of the Census, Wikidata Q32859555,
2. ↑  ; besøksdato: 10. februar 2022.
3. ↑  Estimert befolkning for byer i California pr. 1. juli 2005

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Torrance, California – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNE **·** GeoNames **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |
Renminuniversitetets hovedbygning
**Renminuniversitetet**, eller **Kinas Folkeuniversitet**, eller **Renmin University of China** (RUC), (kinesisk: 中国人民大学, pinyin: *Zhōngguó Rénmín Dàxué*, kalt 人大 *Réndà*) er et nasjonalt universitet i Beijing i Kina. 

Det tilhører gruppen av eliteuniversiteter som støttes av Prosjekt 211.

Historie
--------

Forløper for universitetet var **Shaan Bei offentlige skole** som ble opprettet av Det kinesiske kommunistparti i 1937 under den annen sino-japanske krig. Senere ble navnet **Nordkinas forente universitet** og så **Nordkinas universitet**. 

Kinas Folkeuniversitet ( *rénmín* = folk) ble offisielt opprettet i 1950 som Folkerepublikken Kinas første nasjonale universitet. Opprinnelig var tanken at dette universitetet skulle bli landets fremste, men den ambisjonen fikk man etter kort tid et mer avslappet forhold til. Universitetet er ikke desto mindre havnet i det absolutte toppskikt. Det har i dag (2007) 23 fakulteter og 13 forskningsinstitutter. I et nasjonalt rangeringssystem for universiteter havner en rekke av Renmin-universitetets fakulteter som regel på førsteplass. 

Universitetet har hoved*campus* i Zhongguancungaten i Beijings Haidiandistrikt. Det ligger bare fem til ti minutters kjøretid unna en rekke andre ledende universiteter, som Pekinguniversitetet, Tsinghuauniversitetet, Beijings teknologiske institutt og Beijing Foreign Studies University. Det er også mindre enn ti minutter fra både det gamle sommerpalasset og det nye sommerpalasset.

Eksterne lenker
---------------

* (zh) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Renmin University of China – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC
 |
**«Leaving Louisiana in the Broad Daylight»** er en amerikansk sang, skrevet av Rodney Crowell og Donivan Cowart. Emmylou Harris spilte i begynnelsen inn en coverversjon. Cowell hadde spilt i bandet hennes på slutten av 1970-tallet. Harris tok sangen med på sin LP, *Quarter Moon in a Ten Cent Town* (Warner Bros. BSK 3141), fra 1978.

The Oak Ridge Boys spilte også inn sangen. Den ble utgitt på singlen MCA 41154 i 1979. Produsent var Ron Chancey. B-siden var «I Gotta Get over This».

«Leaving Louisiana in the Broad Daylight» var hentet fra LP-platen, *The Oak Ridge Boys Have Arrived* (MCA AY-1135). 

Sangen ble The Oak Ridge Boys andre nummer én-countrysingle.

Innhold
-------

Sangen inneholder historien om ei jente som faller for en vandrer og den ulykkelige slutten som følger nede på bayouen.

Norsk versjon
-------------

Sissel Kvambe har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Drar fra Mo i Rana».

### Innspilling

* Sissel Kvambe. Utgitt på CD-platen *Jeg er ikke sikker, men...* (Sisselrot SK CD 9751) i 1997.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| The Oak Ridge Boys | Canadas flagg RPM Country Tracks-listen | # 1 |  | 1979 |
| The Oak Ridge Boys | USAs flagg Billboard Hot Country Singles-listen | # 1 | 11 (# 1 i 1 uke) | 1979 |

Referanser
----------

1. ↑  Randall, Alice; Carter Little, Courtney Little (2006): *My Country Roots: The Ultimate MP3 Guide to America's Original Outsider Music*, Thomas Nelson, Inc. ISBN 1595558608, s. 92
2. ↑  Whitburn, Joel (2004): *The Billboard Book Of Top 40 Country Hits: 1944-2006, Second edition*, Record Research, s. 251
**Christian Engström** (født 9. februar 1960 i Stockholm) er en svensk aktivist og politiker. Han var nestleder i Piratpartiet 2008–2009, og er spesielt kjent for sitt arbeid mot programvarepatenter. Engström var Piratpartiets førstekandidat i Europaparlamentsvalget i 2009, og ble innvalgt for perioden 2009–2014 etter at partiet hadde fått syv prosent av stemmene. Han stilte til gjenvalg ved Europaparlamentsvalget i 2014, men da fikk Piratpartiet ikke inn noen i Europaparlamentet.

Engström er utdannet i matematikk og informatikk fra Stockholms universitet, der han gikk ut i 1983. Etter studiene begynte han å arbeide som Fortran-programmerer i selskapet Skriptor, og i 1991 hadde han avansert til stillingen som viseadministrerende direktør. Engström fortsatte i Skriptor frem til 2001, da han startet sitt eget selskap Glindra.

Fra slutten av 1980-årene ble Engström aktiv i Folkpartiet, der han blant annet deltok i lokalpolitikken i Bromma. Han gikk ut av Folkpartiet etter at Piratpartiet (PP) ble stiftet på nyåret 2006, og ble PPs femtekandidat i Riksdagsvalget i Sverige 2006. I valget til Europaparlamentet i 2009 var han Piratpartiets førstekandidat, og fikk plass i parlamentet etter at partiet fikk syv prosent av stemmene.

Engström har også vært aktiv i Foundation for a Free Information Infrastructure (FFII), en organisasjon som arbeider for en fri og åpen informasjonsinfrastruktur. Han var også med på å stifte en svensk avdeling av FFII, der han en periode var nestleder. Gjennom arbeidet i FFII har Engström deltatt aktivt i arbeidet mot innføring av programvarepatenter i EU, en kamp som førte til at EU-parlamentet avviste det foreslåtte direktivet om programvarepatenter (2002/0047/COD) i 2005 med 648 mot 18 stemmer.

Engström er gift og har ett barn (f. 2000).

Referanser
----------

1. 1 2 3   Sveriges befolkning 2000, oppført som Engström, Lars Christian, besøkt 25. august 2022[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Piratpartiet EU-valets stora segrare». Svenska Dagbladet. 8. juni 2009. Besøkt 8. juni 2009.
3. ↑  Piratpartiet måtte gå planken Arkivert 19. september 2015 hos Wayback Machine.. digi.no (26. mai 2014)
4. ↑  «About Christian Engström». Glindra. Arkivert fra originalen 26. februar 2009. Besøkt 9. mars 2009.
5. 1 2 3 4  «Christian Engström». Piratpartiet. Arkivert fra originalen 12. januar 2009. Besøkt 9. mars 2009.
6. ↑  «Kandidater till Europaparlamentet». Piratpartiet. Arkivert fra originalen 21. februar 2009. Besøkt 9. mars 2009.
7. ↑  «Patents Directive killed by European Parliament». OUT-LAW News. 6. juli 2005. Besøkt 9. mars 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Christian Engström – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Christian Engström på Twitter Rediger på Wikidata
* (sv) Christian Engström hos Sveriges riksdag Rediger på Wikidata

* (en) Christian Engström hos Europaparlamentet Rediger på Wikidata
* «Pirater sikter mot EU-parlamentet» i *Aftenposten*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
**C. Tybring-Gjedde ASA** var et norsk engrosfirma som ble grunnlagt i Oslo i 1918 og solgte papirvarer, kontorrekvisita, husholdningsartikler og annet.

Historikk
---------

C. Tybring-Gjedde ASA ble grunnlagt av Carl Christopher Tybring-Gjedde (1897–1975).  Sønnen Willi Harald Tybring-Gjedde (1930-2022), forretningsmann, kunstsamler og far til Fremskrittsparti-politikeren Christian Tybring-Gjedde, overtok seinere som leder. Harald Tybring-Gjedde trakk seg tilbake i 1990.

C. Tybring-Gjedde hadde hovedkontor og -lager i Oslo, men ble etter hvert etablert flere steder i Norge. Firmaet ble også børsnotert. Bedriften drev en periode i tillegg trykkerivirksomhet. Idéen med kundekort, som i første rekke gjaldt bedrifter, men etter hvert også privatkunder, ble innført i 1969. Deres «cash & carry»-prinsipp innebar at kundene plukket ut varene ved selvbetjening direkte hos grossisten og betalte kontant. Deres butikker hadde aldersgrense, hvor barn under en fastsatt alder ikke hadde lov å oppholde seg i butikklokalet. 

Selskapet etablerte seg i Danmark og Sverige på 1990-tallet. I 2001 ble det overtatt av stormarkedskjeden Binders. I 2005 ble C. Tybring-Gjedde slått sammen med det familieeide Rich. Andvord AS til Andvord Tybring-Gjedde (ATG), som i 2006 ble overtatt av den nederlandske kontorutstyrsleverandøren Buhrmann, som igjen ble overtatt av amerikanske Staples i 2008.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Oppslagsordet «C. Tybring-Gjedde» i *Store norske leksikon* (fri sitatlisens)
2. ↑  Om Carl Tybring-Gjedde i *Næringslivets menn i Norden* (utgitt 1950) side 1183
3. ↑  geni.com om Carl Tybring-Gjedde (1897–1975)
4. ↑  Willi Harald Tybring-Gjedde – Jølstad begravelsesbyrå
5. ↑  Omtale av Harald Tybring-Gjedde i *Tett på 60 norske toppledere* (utgitt 1997) side 199-201
6. ↑  *Varehandel i vekst og omstilling : distribusjonsteknikk mot år 2005* (utgitt 1997) side 94
7. ↑  OM «cash & carry» i *http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb\_digibok\_2008080700104* side 30
8. ↑  *Dagens Næringsliv* 16.06.2005: *Tybring-Gjedde fusjonerer*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Geni **·** VIAF
 |
**Christian Ferdinand Abel** (1682–1761) var en av de mest berømte violone- og framfor alt gambevirtuosene i barokken.

Liv og virke
------------

Abels far, Clamor Heinrich Abel, var en Hannoverbasert komponist, fiolinist og organist. Christian Ferdinand tjente en tid i Karl den 12.s hær under besetningen av Nordtyskland og giftet seg med svenske Anna Christina. Senere reiste han til Berlin der han ble et prominent medlem av kong Fredrik I av Preussens hoffkapell. Da den sparsommelige «soldatkongen» Fredrik Vilhelm I av Preussen la ned orkesteret i 1713, reiste Abel i likhet med flere av sine kolleger til Köthen i Anhalt for å medvirke i stedets nyopprettede hoffkapell.

Den første lederen av orkesteret var Augustin Reinhard Stricker. Han ble etterfulgt av Johann Sebastian Bach, og nå fikk Abel tittelen *Premier-Musicus*. Familien Abel og Bach hadde et nært forhold og J.S. Bach selv sto fadder for to av Abels barn. Året etter ledsaget Abel og Bach fyrst Leopold på en reise til Karlsbad. Det antas at Bach skrev de tre sonatene for viola da gamba og cembalo for Abel. Köthen var bare en mellomstasjon for Bach, mens Abel tilbrakte resten av sitt liv i byen og ble bisatt i Köthen.

Abels sønn, Karl Friedrich Abel, var en produktiv komponist og gambevirtuos; framfor alt kjent for de såkalte "Bach-Abel Concerts" som han grunnla sammen med J.S.Bachs yngste sønn, Johann Christian Bach.

Referanser
----------

1. ↑   Abel, Karl Friedrich (DNB00)[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   МСР / Абель[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Buszin, W. E. (1952). Bach in Köthen. *The Musical Quarterly*, 38(4), pp. 625-630
4. ↑  Medňanský, K. (2016). 4. Passion in the Work of Johann Sebastian Bach. *Review of Artistic Education*, 11(1), 30-41.
5. ↑  Charters, M. (1973). Abel in London. *The Musical Times*, 114(1570), 1224-1226.
6. ↑  Winold, A. (2007). *Bach's Cello Suites,* Volumes 1 and 2: Analyses and Explorations. Indiana University Press.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Christian Ferdinand Abel på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz
 |
**Renning** er de langsgående tråder i en tekstilvev som innslaget føres inn i. Renning eller varping som metode innebærer at tråder legges regelmessig ved siden av hverandre og man vil del dele dem i to halvdeler ved et skill. Det kreves både nøyaktighet og regneferdighet. En bruker som regel egne redskaper til renning. Etter renningen følger overføringen til vevstolen, sveipingen.

Vanligste redskap til renning her i landet fra 1800-tallet er en roterende rennebom. Den består av to rammer som settes sammen så de danner et kryss. En loddrett stang holder dem sammen. I et rom som brukes til veving er det gjerne faste festepunkter for rennebommens stang i gulv og tak.

Noter
-----

1. ↑   Grete Krønck: Enkel veving. Bokhylla.no

Referanser
----------

* Krøncke, Grete (1975) [1969]. *Enkel veving*. Schibsted. ISBN 82-516-0099-5.

* Hoffman, Marta (1974) [1964]. *The Warp-Weighted Loom*. ISBN 82-00-08094-3.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Loom weights – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Anna Grostøls film om greneveving, del I (stumfilm)