**Hans Ernst Karl, Graf von Zieten** (født 5. mars 1770 i Dechtow i markgrevskapet Brandenburg, død 3. mai 1848 i Warmbrunn) var en offiser av den prøyssiske armé under Napoleonskrigene.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var sønn av Ernst Dietrich von Zieten (1739–1798), *Herr auf Dechtow*, og hans hustru Charlotte Sophie Margarethe, født von Moeller.

### Militær karriere

I felttogene mot Napoleon gjorde han det godt som kavalerifører og korpsfører. Hans militære fremganger innbragte ham den 18. februar 1809 en førtidig forfremmelse til oberst.[] Etter forslag fra Gerhard von Scharnhorst ble han medlem av en kommisjon for «Avskaffelse av kavaleri-eksersisregimentet». Den 20. mars 1813 ble han generalmajor. Den 26. mai 1813 klarte han ved stor fremgang å styrke prøyssernes anseelse forut for våpenhvilen ved Poischwitz: Han kunne ved Haynau lokke den franske general Nicolas-Joseph Maisons styrker inn i et bakhold og beseiret dem; dermed lettet han de allierte styrkers tilbaketrekning fra Bautzen til Liegnitz. For dette ble han tildelt Jernkorset av I. klasse.

I kampene i Frankrike i 1814 utrettet han noe lignende under slaget ved Laon, der han kom seg rundt motstanderen og dermed var med på å sikre seieren. Hans skvadroner klarte samtidig å sikre seg storparten av motstanderens skyts og ammunisjonsvogner.

#### Kampene i 1815

Under opptakten til Waterloo i 1815 kommanderte generalløytnant von Zieten det prøyssiske I. korps. Korpset utkjempet en oppholdende kamp mot franskmennene den 15. juni, og var tungt engasjert mot de franske styrker den påfølgende dag i slaget ved Ligny, og igjen to dager senere den 18. juli i slaget ved Waterloo. I en situasjon der hertugen av Wellingtons sterkt pressede styrker stod i fare for å bli overrent, klarte Zieten å komme til unnsetning fra øst. Dette angrepet kan ha vært det som snudde et sannsynlig nederlag til seier over Napoleon.[]

Den 1. kjempet Zietens I. korps i slaget ved Issy rett utenfor Paris' murer. Ved slutten av felttoget den 7. juli ble hans korps gitt æren av å være den første koalisjonsstyrke til å marsjere inn i Paris.

Kong Fredrik Vilhelm III av Preussen gav Zieten tittelen *Graf*, eller greve, den 3. september 1817. I en alder av 69 år ble han forfremmet til *Generalfeldmarschall* den 9. september 1839.

Zieten døde i Warmbrunn.

Litteratur
----------

* Kurt von Priesdorff: *Soldatisches Führertum*, Band 4, Hanseatische Verlagsanstalt Hamburg, S. 253-260
* Jürgen Hahn-Butry (utg.): *Preußisch-deutsche Feldmarschälle und Großadmirale*. Safari, Berlin 1937.
* (de) Hermann von Petersdorff: «Zieten, Hans Graf von». I *Allgemeine Deutsche Biographie* (ADB). Bind 45, Duncker & Humblot, Leipzig 1900, s. 220–225.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Gnessner, Michael (17 April 2013) (på de), *Hans Karl Friedrich Ernst Graf von Zieten*, Epoche-Napoleon.net, besøkt May 2015
2. ↑   *Decorations and Awards: Awards of the ‘Pour le Merite’ to Prussian General Officers 1792-1815*, The Napoleon Series, besøkt May 2015
3. ↑   *Prussian Army During the Napoleonic Wars: The Race to Paris*, besøkt May 2015

Eksterne lenker
---------------

* Eintrag über Hans Ernst Karl von Zieten i Kalliope (Datenbank)
* Hans Ernst Karl von Zieten in EPOCHE NAPOLEON

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |