recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
En anestesilege ombord på det militære hospitalsskipet USNS Mercy under nødhjelpsarbeid i Det indiske hav
**Anestesilege** eller **anestesiolog** er en lege som er spesialist i faget anestesiologi. Anestesileger er tradisjonelt ansvarlige for å gi pasienter narkose og bedøvelse i forbindelse med kirurgiske inngrep, og kan i denne sammenhengen også betegnes som narkoseleger, særlig i eldre språkbruk. Faget anestesiologi har blitt stadig mer avansert og omfatter også akuttmedisin og intensivmedisin, og anestesileger arbeider også med intensivbehandling av alvorlig syke pasienter og akuttmedisin, samt med avansert smertebehandling, intensivbehandling av alvorlig syke pasienter og akuttmedisin. Anestesileger må derfor ha brede medisinske kunnskaper og ferdigheter, siden anestesilegen i prehospitale sammenhenger som regel vil være den eneste legen som gir behandling av akutt, alvorlig sykdom og skade. Alle leger som jobber i luftambulansetjenesten er for eksempel anestesileger. Leger som jobber i utryknings- og redningstjenester, eller med militærmedisin og katastrofemedisin, f.eks. i Forsvarets sanitet eller ulike hjelpeorganisasjoner, er også svært ofte anestesileger. Anestesiologi er blant de tallmessig største og også mest allsidige medisinske spesialitetene. Anestesileger jobber som oftest på sykehus – ofte i akuttmottak, kirurgiske avdelinger og utrykningstjenester – og samarbeider nært med leger innen andre fagfelt, herunder kirurger.

Den første anestesilegen i Norge var Otto Mollestad (1908–1973) som begynte som anestesilege ved Rikshospitalet i Oslo i 1946. I dag er det anestesileger på alle norske sykehus som driver kirurgi. Det tar minst 5 år etter autorisasjon som lege å bli godkjent som spesialist i anestesiologi i Norge, i praksis som regel noe lengre.

Anestesileger kan spesialisere seg innen bestemte områder av anestesifaget, f.eks. barneanestesi, smertebehandling og lignende. I Norge er dette imidlertid ikke formelle spesialiteter.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** NKC
 |
**Borgen** er et nabolag og et delområde i Asker kommune i Akershus. Borgen ligger nord i kommunen, med E-18 i nord, Asker sentrum i nordøst, Bondivann i øst, Vardåsen i sørvest og Drengsrud i nordvest.

Borgen er et gammelt kulturlandskap, med gårdene Nordre og Søndre Borgen og flere husmannsplasser. I dag har Borgen både store områder med eneboliger, mindre områder med rekkehus, og blokkbebyggelse på Hagaløkka, i Huldreveien og på Kullebunn. Borgen ligger høyt og fritt på om lag 150-200 moh. Store deler av området og bebyggelsen har bred utsikt mot Asker i nord og Indre Oslofjord i øst.

Borgen ungdomsskole og barneskolene Rønningen og Hagaløkka ligger alle på Borgen. Det gjør også Søndre Borgen sykehjem, som ligger vakkert til mellom de gamle jordene. Vardåsen kirke ligger rett vest for ungdomsskolen. Bebyggelsen på Borgen sokner til Bondivann holdeplass på Spikkestadbanen, og har bussforbindelse til Asker sentrum med linje 281.

Kilder
------

* Liv Marthinsen og Harald Winge: *Asker og Bærum til 1840*, Universitetsforlaget 1983, ISBN 82-00-06344-5
* Lars Thue: *Asker 1840-1980*, Universitetsforlaget 1984, ISBN 82-00-06345-3
* Halvard Torgersen: *Asker - Bidrag til bygdas gårdshistorie*, 2. utg. Grøndahl & Søn, Oslo 1941
* Hans Chr. Mamen: *Askers historie*, Asker skolestyre 1965
* Tor Chr. Bakken (red.): *Budstikkas store Asker og Bærum-leksikon*. Kunnskapsforlaget Oslo 2008. ISBN 978-82-573-1534-4
* SSB: Standard for delområde- og grunnkretsinndeling – Delområde- og grunnkretsinndeling 2020
**Bjerkås** er et tettsted og en grunnkrets i Asker kommune i Akershus. Bjerkås ligger nær Indre Oslofjord, nord for Slemmestad, sør for Vollen og øst for Heggedal. Badeplassen Sjøstrand ligger ved fjorden nordøst for Bjerkås.

Næringsliv
----------

I sentrum av Bjerkås er det en dagligvarebutikk, et gatekjøkken og en frisørsalong. Bedriften Bjerkås Bryggeri har lokaler i området. Vest for Bjerkås ligger det moderne renseanlegget til *Vestfjorden avløpsselskap* (VEAS). Her lå også Norsk Eternit Fabrikk, som produserte eternitt fra 1942 til 1978.

Natur
-----

Bjerkås naturreservat ble opprettet i 2008 og inneholder flere nasjonalt sjeldne naturtyper som er representative for landskapet i indre Oslofjord.

### Geologi

Bergartene i Bjerkås er veldig spesielle; det finnes flere forkastninger og fossiler. Bjerkås er del av Oslofeltet med sedimentære avsetninger fra jordens oldtid, noe som gjør området interessant i internasjonal geologisk sammenheng.

Kilder
------

* Tor Chr. Bakken (red.): *Budstikkas store Asker og Bærum-leksikon*. Kunnskapsforlaget Oslo 2008. ISBN 978-82-573-1534-4
* SSB: Standard for delområde- og grunnkretsinndeling – Delområde- og grunnkretsinndeling 2020

Eksterne lenker
---------------

* Kommunens nettside om badeplassen Sjøstrand

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Jerta** er et fjell i Øvre Dividal nasjonalpark, i Målselv kommune i Troms og Finnmark. Det har en høyde på 1 428 meter over havet. Jerta er lett tilgjengelig fra Dividalshytta og er en fin utsiktstopp som den høyeste toppen i området. Med vinterstengt vei fra Frihetsli blir transportetappen fra Frihetsli til Dividalshytta ca. 13 kilometer hver vei i tillegg. Om sommeren, derimot, kan man kjøre ca. seks kilometer lengre mot en bomavgift på 50 kr.

Veibeskrivelse
--------------

De første seks kilometerne av turen mot sommerparkeringen går etter skogsvei, før de neste syv kilometerne opp til Dividalshytta går etter merket sti. Beregnet tidsbruk via Jerta til Dividalshytta er på ca. to og en halv time.

Fotnoter
--------

**Type nummerering**
1. ↑  Jertas referansesadel er ved Irggašjavri (560 moh.).
2. ↑  Avstand til samme høyde på Dreggfjellet i vest.

Referanser
----------

1. 1 2  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 11. mars 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
*For andre betydninger av Torsnes, se Torsnes.*
Torsnes kirke i Holm, nordøst i Torsnes.
Nes herregård
**Torsnes** er et tettsted i Fredrikstad kommune. Det var fra 1837 del av Borge formannskapsdistrikt.

1. januar 1910 ble Torsnes skilt ut som egen kommune med 1 466 innbyggere.

1. januar 1964 ble de høytliggende sjøområdene sør for Øra med Hesteholmen i Torsnes slått sammen med deler av Borge samt Fredrikstad og Glemmen kommuner til Fredrikstad kommune. Resten av Torsnes ble slått sammen med resten av Borge til den nye Borge kommune.

1. januar 1994 ble Borge kommune slått sammen med Fredrikstad, Kråkerøy, Onsøy og Rolvsøy kommuner til den nye Fredrikstad kommune.

På Torsnes finnes herregårdene Thorsø og Nes, som har vært åsted for viktige politiske beslutninger i Norges historie. Nes tilhørte for eksempel den dansk-norske adelsslekten Bildt i middelalderen.

Den gamle norske adelsslekten Bolt har også sitt utspring i Torsnes. Dens stamfar Alv Sigerstad Bolt holdt til på herregården Sigerstad i nåværende Fredrikstad.

Folkets Hus ble opprinnelig bygget i 1902 men etter en storbrann i 1995 gikk hele huset tapt. Et nytt hus ble bygget og innviet på nøyaktig samme sted i 1996. 

Det bor 1994 personer i Torsnes.

Referanser
----------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**SKRUK (Sunnmøre kristelege ungdomskor)** er et kor basert på Sunnmøre og som ble opprettet i 1973. I dag har koret 50 medlemmer fra hele Norge. Korets dirigent siden starten har vært Per Oddvar Hildre, som også var inititivtaker til koret. Ideen var å kunne fortsette å møtes for å synge i lag etter at man hadde slutta i studentkorene på Volda Lærarskule og på gymnaset. Inspirasjonen kom fra Sunnmøre Kristelelege mannskor, som møttes i påsken og en gang på høsten for å turnere på Sunnmøre. I dag har koret sangere fra hele Norge, og har fem samlinger i året; fire weekend-samlinger og en lengre samling på 5-10 dager som blir brukt til turneer i utlandet, eller innstudering/innspilling av nytt stoff. SKRUK har siden starten i 1973 gitt ut over 26 album, de fleste av dem på Kirkelig Kulturverksted. Det siste av dem kom i 2019 og bærer tittelen *Taking Back the Garden of Eden.*

Prosjekter
----------

SKRUK har igjennom årene hatt mange samarbeid med andre musikere. I 1978 ga koret ut plata *Av moll er du komen - til dur skal du bli* der de bearbeidet norske religiøse folketoner i samarbeid med Henning Sommerro og gruppa Vårsøg. Videre kom plata *Kvite som negrar* ut i samarbeid med Ytre Suløens Jass-ensemble ut i 1981.

Koret har også gitt ut platene *Smykker fra bedehuset* (1979) og *Klenodier* (1985) der gamle bedehussanger ble framført for SKRUK, av etablerte komponister som Knut Nystedt, Trond Kverno, Per Inge Almås og Harald Herresthal. 

I 1990 kom cd-en *Slipp mine fløyter fri* ut i samarbeid med den ecuadorianske gruppa Altiplano. Plata bar preg av både norsk og søramerikansk musikk. I et samarbeid med komponistene Siyavush Kerimi og Galib Mammadov fra Aserbajdsjan, og med tekster av Erik Hillestad, kom *Landet vi kommer fra* med aserbajdsjansk musikk i 1997.

Diskografi (utvalg)
-------------------

* *SKRUK* (1977)
* *Av moll er du komen - til dur skal du bli* (1978)
* *Smykker fra bedehuset* (1979)
* *Kvite som negrar* (1981)
* Hallelujazz - med Ytre Suløen Jazz-ensemble (1984)
* *Klenodier* (1985)
* *Living gospel* (1989)
* *Slipp mine fløyter fri* (1990)
* *Stille natt* (1991)
* *Landskap av stemmer* (1992)
* *Misa Andina* (1993)
* *En for alle* (1995)
* *Landet vi kommer fra* (1997)
* *Stjernen ledet vise menn* (1998)
* *Vuelo libre* (2000)
* *På nytt* (2002)
* *Stjerna fra øst* (2002)
* *Krybberom* (2003)
* *Sommerlandet* (2004)
* *Brazzy Voices* (2004)
* *Dype stille sterke milde* (2006)
* *Messe for Kari og Ola* (2008)
* *Starry crowns in Heaven* (2009)
* *I vinens speil*
* *Til alle tider* (2010)
* *Sangen fra katakombene* (2013)
* *Høgtidsrom* (2014)
* *Taking Back the Garden of Eden* (2019)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) SKRUK på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) SKRUK på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) SKRUK på Songkick Rediger på Wikidata
* (no) SKRUK sine cd-er hos Kirkelig Kulturverksted.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Kibbutz Magen, 1949.
Magen er sør for midten i det gult markerte området.
Sheikh Nurans *maqam*.
Magen, 1957.
**Magen** (hebraisk skrift מָגֵן, betyr ‘Skjold’) er en kibbutz sør i Israel. Den ligger nordvest i Negevørkenen og dekker 8 500 dekar og tilhører Eshkol regionale kommune. I 2006 hadde den 480 innbyggere.

Kibbutzen ble grunnlagt av immigranter fra Romania den 16. august 1949.

Historie
--------

Under første verdenskrig etablerte britiske styrker en flyplass her etter at tyrkerne hadde trukket seg nordover.

Kibbutzen ble etablert i 1949. Den ligger på restene av Sheikh Nuran-helligdommen. Stedet var dessuten kanskje hvor den bibelske byen Betul lå (Josva 19,4). Det var også stedet for et bysantinsk kloster fra 300-tallet e.Kr.

Stedet var slagmark under Operasjon Assaf i den arabisk-israelske krig i 1948.

Under Israel–Hamas-krigen i 2023 var Magen en av de israelske landsbyene som ble angrepet den 7. oktober. Angrepet ble slått tilbake. Israelske styrker gikk til motangrep med stridsvogner dagen etter, og eliminerte de gjenværende Hamas-angriperne i kibbutzen.

Arkaeologi
----------

Et kirkekompleks bestående av fire bygninger ble oppdaget i kibbutz Magen, og funnet kaster lys over trekk ved kirtebygging i den bysantinske era. Mosaikker, inscripsjoner, glass, steintøy og mynter ble funnet under utgravningene.

Referanser
----------

1. ↑  Grainger, John D. (2006). *The Battle for Palestine, 1917*. The Boydell Press. s. 102; 154–155.
2. ↑   Grollenberg antyder imidlertid beliggenheten *Khirbet el-Qaryatein*, en ruin sør for Hebron som mulig beliggenhet for Betul.
3. ↑  Carta's Official Guide to Israel and Complete Gazetteer to all Sites in the Holy Land. (3rd edition 1993) Jerusalem, Carta, s.307, ISBN 965-220-186-3
4. ↑  Alois Musil: Arabia Petraea, 3 vols. [tysk] (Wien: Kaiserliche Akademie der Wissenschaften, 1908), 2:226, vol. 2, part 1.
5. ↑  «How one Kibbutz in Israel fought off Hamas: report». *The Sunday Times*. 15. oktober 2023.
6. ↑  Fabian, Emanuel. «Heavy gun battle, tank fire reported in Magen community near Gaza border». *The Times of Israel* **(engelsk)**. Besøkt 8. oktober 2023.
7. ↑  An Early Christian Church Complex at Magen

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Magen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Kfar Aza ligger i nordøstre del av det gule konfliktområdet fra Hamas-angrepet 7. oktober 2023.
**Ofir Libstein** (hebraisk אופיר ליבשטיין‎; også romanisert **Liebstein**; født i 1973 i Eilat i Israel; død 7. oktober 2023 i kibbutz Kfar Aza) var en israelsk politiker. Fra 2018 var han formann («borgermester») for regionen Sha'ar HaNegev. Libstein døde i skuddveksling under Hamas' angrep på Israel i oktober 2023 mot angriperne mot hans kibbutz.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Ofir Libstein, eller Liebstein, ble født i Eilat, der foreldrene bodde ettersom faren gjorde militærtjenesten der. Da han var fire år flyttet de med ham hjem til Kfar Neter. Libstein studerte i *Canada Children's Village*, en organisasjon innen Women’s International Zionist Organisation. 

I Israels forsvar (IDF) tjenestegjorde han i saniteten og som instruktør i sanitetskorpset.

### Politiker

Fra 2018 var Libstein formann for regionalforvaltningen for Sha’ar HaNegev. Han ville etablere flere IT-bedrifter i kibbutzene. Ved lokalvalgene i i Kfar Aza vant han i 2018 mot Nira Shpak med 68,31 % av stemmene. Han var en av lederne av Habonim Dror.

### Drept under massakren i Kfar Aza

Den 7. oktober 2023 ble Libstein drept under en skuddveksling med terrorister fra Hamas, som var trengt inn i Sør-Israel fra Gazastripen. Rundt ett år tidligere hadde han i en artikkel i amerikanske San Diego Union-Tribune gitt uttrykk for sitt håp om fred.

### Familie

Han var gift med Vered, og hadde fire barn. Hans 19-år gamle sønn Nitzan ble også drept samme dagen i Kfar Aza-massakren og ble betraktet som savnet inntil hans lik ble funnet tolv dager senere.

Referanser
----------

1. ↑   www.am-lisboa.pt[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.fnews.co.il[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   www.timesofisrael.com[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Britta Spiekermann: *Sderot unter Dauerbeschuss : Regionalchef glaubte an Frieden und stirbt;* ZDF, 7. oktober 2023.
5. ↑  Markus Decker: *Hamas-Angriff: Referent Liebstein der Bundeszentrale für politische Bildung unter den Opfern*, RND, 9. oktober 2023.
6. ↑  Gutman, Nicky (2023). «הפתעה בחוף אשקלון: ראש המועצה המכהן בחוץ‎». *Israel Hayom* **(hebraisk)**.
7. ↑  «אופיר ליבשטיין נבחר לתפקיד מנכייל איגוד התעשייה הקיבוצית‎». *פורטל חקלאות טבע וסביבה* **(hebraisk)**. Arkivert fra originalen 29. august 2023. Besøkt 8. oktober 2023.
8. ↑  «הפתעה בחוף אשקלון: ראש המועצה המכהן בחוץ‎». *israelhayom.co.il* **(hebraisk)**. Arkivert fra originalen 1. desember 2022. Besøkt 8. oktober 2023.
9. ↑  Lavie, Dan (6. januar 2020). «Lone IDF soldiers could be less lonely thanks to new program». *www.israelhayom.com* **(hebraisk)**. Arkivert fra originalen 9. oktober 2023. Besøkt 8. oktober 2023.
10. 1 2  «מלחמת פתע: כאלף מחבלים חדרו מעזה לשטח ישראל, לפחות 100 נרצחים‎». *Walla!* **(hebraisk)**. 7. oktober 2023.
11. ↑  Ofir Libstein, Heidi Gantwerk: *Most Gazans want to live their lives in peace. There is a path forward to make that happen* 12. juli 2022.
12. ↑  «אותרה גופתו של ניצן ליבשטיין, בנו של ראש המועצה האזורית שער הנגב שנפל במלחמה». *Ynet* **(hebraisk)**. Arkivert fra originalen 20. oktober 2023. Besøkt 19. oktober 2023.
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.

**Anemone Wille Våge** (født 21. januar 1965) er en norsk interiørdesigner. Hun er kreativ leder i Oslo-firmaet Anemone Studio (tidligere Wille Interiør). 

Anemone Wille Våge har hatt ansvaret for interiørprosjektering av flere hotell, restauranter og privatboliger. Deriblant kongeleiligheten på Slottet i Oslo. I tillegg har hun gjort[*klargjør*] det prisbelønte hotellet The Thief og The Hub, Clarion Hotel Post i Gøteborg, Skt. Petri i København og Caledonien i Kristiansand. Hun har også arbeidet med renovering av landemerker som Theatercaféen og Eik Annen Etage på Hotel Continental. 

I 2006 kjøpte Anemone Wille Våge den fredede forvalterboligen under Ulefoss Hovedgård, Lille Ulefoss, et herskapshus fra 1813 i ren empirearkitektur. Restaureringen av bygningsmassen og parkanlegget ble påbegynt i 2006. 

Hun gav i 2010 ut boka *Interiørdesign* på Aschehoug forlag.

Kilder
------

* «Petter Stordalen: – Hun er den dyreste kvinnen i mitt liv», Eriksen, Stine. TV2 14. oktober 2010

Eksterne lenker
---------------

* Anemone Studios nettside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Belal Jadallah** (arabisk: بلال جادالله; født 1. mai 1978 i Gaza på Gazastripen, død 19. november 2023 i Zaitoun i Gaza) var en palestinsk journalist og direktør for den ikke-statlige pressefrihetsorganisasjonen *Press House - Palestine*. Han ble drept av israelsk bombing under krigen mellom Israel og Hamas i 2023.

Liv og og virke
---------------

### Bakgrunn

Belal Jadallah tok bachelorgrad i engelsk litteratur. Fire av Jadallahs slektninger fikk arbeid for Reuters. Hans yngste bror, Ali Jadallah, er fotojournalist.

### Karriere

Jadallah ble direktør for media og internasjonale relasjoner ved Palestinian National Authority frem til 2006. Han var leder av *Palestinian Independent Center for Media Services* frem til 2013.

I 2014 grunnla *Jadallah Press House-Palestine*, en gazansk NGO med fokus på pressefrihet og journalististutdanning. Jadallah og hans organisasjon var innflytelsesrike for mange Gazas journalister, og Jadallah ble beskrevet som «palestinske journalister gudfar». I flere tiår hadde han utdannet journalister og undervist sikkerhetskurs.

Jadallah hadde også bidratt til *Committee to Protect Journalists* arbeide, blant annet ved å oppspore familiemedlemmer til journalister drept av israelsk militær på Gaza og skaffet bilder for en rapport fra mai 2023.

Belal rapporterte om krigen mellom Israel og Hamas i 2023 fra Gaza. Jadallah og *Press House* arbeidet også for å tilby sikkerhets- og teknisk utstyr og kontorlokaler til journalister som dekket konflikten. I følge broren, fotojournalisten Ali Jadallah, hadde han vært «veldig fast bestemt på å bli i Gaza by i over en måned og trodde sterkt at det var hans moralske plikt å fortelle verden hva han er vitne til i den beleirede lille byen, og hjelpe de trengende menneskene rundt ham midt i denne humanitære katastrofen».

### Død

I følge familiemedlemmer hadde Jadallah fortalt dem at han planla å reise sørover fra Gaza by 19. november da han ble drept i bilen sin av et israelsk angrep i nabolaget Zeitoun. Familien hans sa også at Jadallahs svoger, Abdulkareem Abed, ble alvorlig skadet i angrepet.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Wikipedia på arabisk[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Freedom of Expression is a must! - Press House». *Council of Europe* **(engelsk)**.
3. 1 2  «Three more journalists killed in Gaza in Israeli offensive, relatives say». *Reuters* **(engelsk)**. 19. november 2023.
4. 1 2 3 4  Karanth, Sanjana (20. november 2023). «Belal Jadallah, A Giant In Palestinian Journalism, Killed In Israeli Bombing». *HuffPost* **(engelsk)**. Besøkt 10. desember 2023.
5. 1 2 3 4  Osman, Nadda (20. november 2023). «'Godfather' of Palestinian journalism Belal Jadallah killed in Israeli shelling». *Middle East Eye* **(engelsk)**. Besøkt 10. desember 2023.
6. ↑  Brown, Chris (22. november 2023). «Journalists are dying at an alarming rate as Israel bombards Gaza and southern Lebanon». *CBC News*.
7. 1 2  «CPJ pays tribute to slain Palestinian press freedom defender Bilal Jadallah». *Committee to Protect Journalists* **(engelsk)**. 20. november 2023. Besøkt 9. desember 2023.
**Petar Vukičević** (født 7. august 1956 i Beograd i Jugoslavia) er en norsk friidrettstrener og tidligere utøver innen hekkeløp av serbisk bakgrunn. Han har trent en rekke norske hekkeløpere til norske rekorder og nasjonale titler. Blant de mest suksessrike er hans egne barn Christina som pr. 2012 er innehaver av den norske rekorden på 100 meter hekk og Vladimir som innehar rekorden på 110 meter hekk.

Karriere
--------

Petar Vukičević var selv en habil utøver og vant det jugoslaviske mesterskapet på 110 meter hekk fem ganger. Han representerte Jugoslavia under Sommer-OL 1980 i Moskva.

Han møtte halvt serbiske Turid Ljiljana Syftestad, giftet seg og flyttet til Lørenskog i 1987. Han ble da trener for en rekke norske utøvere innen hekkeløp og sprintløp. Blant disse er Monica Grefstad, Gaute Melby Gundersen og Lena Solli Reimann, som alle har eller har hatt norske rekorder på korthekk. I tillegg har han trent Anders Erlend Idås som ble norgesmester på 100 meter i 2013. Han trente også Kamilla Brandt til norsk mesterskap i 2003. De ble siden gift.

E-post-saken 2012/2013
----------------------

Høsten 2012 offentliggjorde Turid Syftestad e-postutveksling mellom Vukičević og den serbiske legen og treneren Srdjan Djordjevic fra perioden 2001 til 2003. E-postene inneholdt spørsmål vedrørende et avansert dopingregime med veksthormoner og testosteron. Saken skapte stor medieinteresse. Vukičević bestridet innholdet som manipulert, mens Antidoping Norge tror at innholdet er reelt. Vukičević ble ikke dømt for saken siden den var foreldet, men Norges Friidrettsforbund suspenderte ham fra trenergjerningen.

### Etter e-postsaken

Vukicevic fortsatte i 2013 som trener for blant andre sønnen Vladimir, Tale Ørving, Anders Erlend Idås og Kine Aaltvedt, mens datteren Christina byttet trener. Friidrettsforbundet forsøker å holde avstand til Vukicevic.

Referanser
----------

1. ↑  sports-reference.com: *Petar Vukičević* Arkivert 27. juli 2012 hos Wayback Machine. hentet 20. november 2012
2. ↑  friidrett.no: *NM 100 m hekk kvinner* Arkivert 15. desember 2011 hos Wayback Machine. hentet 20. november 2012
3. ↑  Dagbladet: Dopingjegerne fant en prøvefeil som gjør at de ikke tror på Petar, publisert 30. januar 2013
4. ↑  dagbladet.no (13. november 2012): *Petars ekskone: - Jeg ga e-postene til Antidoping Norge*, hentet 20. november 2012
5. ↑  Vukicevic: – Jeg ville heller beholde pappaen min enn treneren min NRK, 08. juni 2013.
6. ↑  Forbundet vil utestenge Vukicevic fra VM NRK, 12. juli 2013

Eksterne lenker
---------------

* (en) Petar Vukicevic – Olympedia Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Lavangselva** er ei elv i Balsfjord kommune i Troms. Den renner gjennom den sørlige delen av Lavangsdalen og munner ut i Balsfjorden ved Kantornes. Europavei 8 går langs en stor del av elvas lengde. Elva er 14,25 km lang, og har et nedbørfelt på 38,54 km². Middelvannføringen ved munningen er 1,87 m³/s.

Elva har utløp fra Smalakvatnet, som ligger på 789 moh. like vest for vannskillet mot Ullsfjorden. Elva, som her kalles Smalakelva, renner i fosser og stryk mot vest gjennom Smalakdalen. Idet den renner inn i Lavangsdalen krysser den Europavei 8. I dalbunnen løper den sammen med Fielbmá, som har sine kilder på vestsida av Lavangsdalen. Etter samløpet kalles den Lavangselva, og renner mot sør i et relativt rolig og ensartet løp gjennom den skogkledte dalen. Elva munner ut i Balsfjorden like nordvest for Kantornes. Like før munningen krysses elva av fylkesvei 294.

Sjøvandrende fisk kan vandre oppover elva rundt 7 kilometer fra havet. Elva er imidlertid grunn og elvebunnen er finkornet, noe som gir dårlige gyte- og oppvekstområder for laksefisk. Lavangselva har dog en liten bestand av sjøørret.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 10. april 2014
2. ↑  «Norgeskart». Statens kartverk. Besøkt 10. april 2014.
3. ↑  Lisbeth Jørgensen, Morten Halvorsen, Christoffer Aalerud (2008). *Kartlegging av fiskebestander med usikker bestandsstatus (med hensyn på sjøvandring) i Troms* (PDF). Nordnorske Ferskvannsbiologer. s. 42. Arkivert fra originalen (PDF) 5. mars 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) [Rapport 2008-06. Oppdragsgiver: Fylkesmannen i Troms, miljøvernavdelinga]
**Karteuserordenen** (**O. Cart.**) er en katolsk kontemplativ orden, grunnlagt av St. Bruno i 1084. Det finnes både en mannlig og en kvinnelig gren. Ordenens statutter regnes som den strengeste i Den katolske kirke.

Navnet *karteuser* kommer fra Chartreuse, en dal i de franske alpene hvor St. Bruno bygde sitt første eremittbosted. Navnet brukes som navn på deres klostre på flere språk, som engelsk *Charterhouse* og italiensk *Certosa*. Abbediet Grande Chartreuse er fortsatt ordenens hovedsete. 

Det er en lukket orden, hvilket betyr at medlemmene lever sine liv inne i klostrene uten noen utadrettet aktivitet. Det meste av tiden tilbringer de alene i cellene sine, men de samles til visse bønner og til middag på søndager. Legbrødre og legsøstre står normalt for de materielle behov. Karteusernes livsstil er i stor grad den samme som da ordenen ble grunnlagt, og man sier ofte om ordenen at den er «aldri reformert fordi den aldri ble deformert». 

Per mars 2020 fantes det 23 karteuserklostre i verden, hvorav fem er for nonner og atten for munker. Tilsammen var det omkring 350 munker og 140 nonner. Det er dermed en av de mindre ordener i Den katolske kirke, men den har allikevel en betydelig innflytelse på katolsk åndelighet. 

Munkene i Grand Chartreuse produserer likøren chartreuse, og de driver et museum som viser ordenens historie. Det er mulig å besøke mange av klostrene, men man får i liten grad treffe munker eller nonner; det er legmedlemmene som tar seg av besøkende. 

Nordmannen Jacob Dahl, som konverterte til katolisismen i 1955, trådte inn i Karteuserordenen i 1958 og levde til sin død i 2018 som eremittmunk under klosternavnet Dom Filip. I anledning hans 70-årsdag utgav hans bror Hans Fredrik Dahl boken «Kalt til stillhet: min bror Dom Filip» (2005). Sammen har de publisert en antologi over kartusianse skrifter på eneglsk: «Carhtusian Notes» (1995)

Referanser
----------

1. ↑  «The charterhouses in the world». Arkivert fra originalen 3. januar 2022. Besøkt 3. januar 2022.
2. ↑  «The Carthusian Order». newadvent.org. Besøkt 3. januar 2022.
3. ↑  Dahl, Filip (1995). *Carthusian notes*. Larsbråten: H.F. Dahl.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Carthusian Order – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Carthusian – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Österreichisches Musiklexikon **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** HDS **·** NKC **·** NKC
 |
**Manndalselva** (nordsamisk: *Olmmáiváteatnu* eller *Olmmáivátjohka*) er ei elv i Kåfjord kommune i Troms. Den renner nordover fra fjellområdene ved grensa til Storfjord til munningen på sørsida av Kåfjorden. Elva er 37,3 km lang, og har et nedbørfelt på 207,07 km². Middelvannføringen ved munningen er 5,92 m³/s.

Elvas løp
---------

Elva har utspring på nordsida av Geasáščohkka som flere små fjellbekker som samles i Olmmáijávri. Herfra renner elva mot nordvest ned i det trange juvet Olmmáiávži, hvor en rekke sidebekker faller ned de bratte sidene. Ved Svartskog snur elva mot nord og ved Ápmelašsæter kommer den største sideelva, Ápmelašjohka, inn fra øst. Nord for samløpet vider dalen seg ut og blir en bred U-dal med skogkledte sider og gårdsbruk i den flate dalbunnen. Tidligere gikk elva her i et kronglete og meanderende løp, men over en strekning på fem kilometer ned til Kjerringdalen er den nå rettet ut og kanalisert. Ved Kjerringdalen kommer Áhkávátjohka inn fra vest. Herfra til munningen har elva skåret seg ned i sedimentene i dalbunnen og renner rolig i store slynger mellom høye sandmeler og skrenter, bare avbrutt av et par korte strykpartier. Ved bygdesenteret Løkvoll munner elva ut i Manndalsbukta i Kåfjorden.

Vern
----

Vassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag i 1973.

Referanser
----------

1. ↑  «Manndalselva». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 4. november 2016.
2. 1 2  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat
3. ↑  «206/1 Manndalselva (Olmmáiváteatnu)». *nve.no -> Vann, vassdrag og miljø -> Verneplan for vassdrag*. Norges vassdrags- og energidirektorat. 15. juni 2021. Arkivert fra originalen 29. oktober 2021. Besøkt 14. oktober 2021.
**Andreas Bakkerud** (født 1991) er en rallycross-sjåfør fra Bergen i Norge. Han har konkurrert i FIAS Rallycross Supercar-klasse siden 2013, hvor han har vunnet åtte ganger.

Biografi
--------

Bakkerud har vunnet FIA European Rallycross Champion i Super1600-kategorien i 2011 og 2012. Han rykket opp til FIA European Rallycross-klassen Supercar i 2013 med en privat Citroën DS3, og havnet på fjerdeplass med to seire.

I 2014 ble han med i FIA World Rallycross Championship Supercar-klassen, hvor han kjørte en Ford Fiesta for Olsbergs MSE. Han fikk to seire og tre andreplasser og endte på femteplass sammenlagt. I 2015 hadde han en seier, tre pallplasseringer og var åtte ganger blant de fem beste, noe til slutt ga han fjerdeplass i Supercar VM.

I 2016 gikk Bakkerud til det amerikanske klesmerket Hoonigan Racing Divisjon, og ble partner med teamsjefen Ken Block. Han tok hele tre seire og seks pallplasseringer, og endte til slutt på en tredjeplass i 2016 FIA World Rallycross Supercar VM. 12. juni 2016 

12. juni 2016 vant Bakkerud alle fire kvalifiseringsløp, semifinalen og finalen i femte runde av FIA World Rallycross Championship 2016 i Hell i Trøndelag, og han ble dermed den første nordmann noensinne til å vinne den norske runden av rallycross RX-VM.

Bakkerud ble reserve i JBXE teamet i Extreme E 2023 og fikk slippe til i andre konkurransen denne sesongen. Han kjørte sammen med Hedda Hosås de tre neste konkurransene og plasseringene deres ble 9, 6, 10, 5, 7 og 5. Etter dette byttet Hosås til McLaren XE teamet. Bakkerud fortsatte for JBXE sammen med Tamara Molinaro og de fikk to åttendeplasser.

Etter det man nå før sesongen starter får opplyst er at Andreas Bakkerud fortsetter for JBXE å kjører sammen med Tamara Molinaro i 2024.

Referanser
----------

1. ↑  «World Rallycross RX». Arkivert fra originalen 7. april 2015.
2. ↑  «Bakkerud med historisk bragd på hjemmebane: - Deilig!». *VG* **(norsk)**. Besøkt 8. april 2017.
3. ↑  «Extreme E reveals Season 3 calendar». *Extreme E - The Electric Odyssey* **(engelsk)**. Besøkt 4. januar 2024.
4. ↑  «Teams». *Extreme E - The Electric Odyssey* **(engelsk)**. Besøkt 4. januar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* Andreas Bakkerud Website
* Hoonigan Racing

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
**Medby** og **Kaldfarnes** er to nabobygder i Senja kommune, på øya Senja i Troms fylke. Bygdene ligger langs nordsiden av Veidmannsfjorden, og utgjør en slags sentrumssone i området Søndre Torsken.

Medby ligger lengst øst, innerst i fjorden. Her ligger Medby kapell, Medby skole og Askeladden barnehage. Her holder også byggefirmaet Senjabygg til. I Medby er det dessuten rorbucamping med båtutleie, samt kro med alle rettigheter. Fylkesvei 232 passerer gjennom Medby. Østover går veien mot Sifjord, og videre mot Svanelvmoen, mens den nordvestover fortsetter til veienden på Grunnfarnes.

Kaldfarnes er den ytterste og vestligste bygda. 9395 Kaldfarnes er postadressen til alle bygdene i Søndre Torsken, unntatt Flakstadvåg.

Kaldfarnes grunnkrets
---------------------

**Kaldfarnes grunnkrets** omfatter hele området rundt Veimannsfjorden, inkludert grendene Kaldfarnes, Elvejorda, Medby, Veimannsbotn og Veimannen. Sistnevnte ligger på sørsiden av fjorden, forbundet med en ca. 2 km lang vei. Areal: 17,34 km².

Innbyggertall i grunnkretsen de senere år:

| 2000 | 2005 | 2010 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- |
| 162 | 143 | 131 | 125 |

Kjente innbyggere
-----------------

* Pål Moddi Knutsen (født 1987), sangartist og låtskriver fra Medby

Referanser
----------

1. ↑  Pedersen, Linda (25. desember 2020). «Moddi har flytta hjem: – I 2020 har jeg lært at å be om hjelp er en styrke». *NRK*. Besøkt 31. mai 2022. «I høst flytta han hjem. Hjem til Nord-Norge. Hjem til yttersida av Senja. Nå bor han på gjesterommet hos faren på Medby. Her skal han bo ei god stund, og i hvert fall fram til neste potetopptaking, som han sier.»
**Langen** er en innsjø som ligger 126 meter over havet i Nordre Follo og Enebakk kommuner i Viken, i den del av Oslomarka som kalles Sørmarka.

Sjøen er som navnet sier meget langstrakt, i retning nordvest-sørøst. Langen har tilsig gjennom Bruelven fra Sværsvann, Rolandsjøen og Bindingsvannet med flere, og drenerer via Våg til Mjær og videre til Hobølelva. Vannkvaliteten er god, og det er tilrettelagt badeplasser flere steder. Vannet er også godt egnet for kanopadling. Vannet er populært blant sportsfiskere, og det finnes mye forskjellig fisk her: stor abbor, gjedde, lake, brasme, mort, laue, flire, sørv og ørekyt. I tillegg skal det finnes ål (som er fredet) samt ørret.

Se også
-------

* Liste over innsjøer i Akershus

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat
2. ↑  «Miljøstatus Langenvassdraget». Fylkesmannen i Oslo og Akershus. 19. juni 2007. Arkivert fra originalen 19. juli 2007. Besøkt 4. mai 2015.
3. ↑  Om isfiske i Langen og andre vann i Ski

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister **·** Naturbase
 |
Østerriksk Schlesien innen Østerrike-Ungarn
Området i 1746
Området år 1900

**Østerriksk Schlesien** var den sørøstligste delen av Schlesien, som forble hos huset Habsburg etter at Preussen i 1742 hadde erobret Ober- og Niederschlesien. Østerriksk Schlesien var et viktig gruvedrifts- og industriområde. Etter første verdenskrig ble området delt mellom Tsjekkoslovakia (som fikk størsteparten) og Polen.

Bakgrunn
--------

Schlesien hadde siden 1526 vært i habsburgsk besittelse via den tsjekkiske kongekronen. I løpet av den østerrikske arvefølgekrig (1740–1748) klarte Preussen å erobre størsteparten av dette hertugdømmet. Etter disse territorielle tapene utgjorde Østerriksk Schlesien bare 5147 km² og var heller ikke lenger noen sammenhengende enhet: Mellom dets to kretser (Troppau i vest og Teschen i øst) lå en ca. tolv kilometer bred stripe ved elven Oder, der Mähren grenset mot Prøyssisk Schlesien. Likevel var områdets offisielle betegnelse fremdeles «hertugdømmet Øvre og Nedre Schlesien» (*Herzogtum Ober- und Niederschlesien*). Det fikk senere status som kronland i den cisleithanske riksdelen av Østerrike(-Ungarn).

Ved folketellingen i 1910 hadde Østerriksk Schlesien 757 000 innbyggere, hvorav

* 44 % snakket tysk,
* 32 % polsk og
* 24 % tsjekkisk.

De største byene var 

* Troppau (som også var forvaltningssete; i dag den tsjekkiske byen *Opava*),
* Teschen (i dag byene *Cieszyn* i Polen og *Těšín* i Tsjekkia),
* Bielitz (dagens *Bielsko-Biała* i Polen) og
* Jägerndorf (dagens *Krnov* i Tsjekkia).

Etter første verdenskrig ble området delt mellom Tsjekkoslovakia (som fikk størsteparten) og Polen. Den tsjekkoslovakiske delen av Østerriksk Schlesien utgjorde som *Moravské Sleszko* eller *České Sleszko* («mährisk eller tsjekkisk Schlesien») til å begynne med en egen forvaltningsenhet (på lik linje med Böhmen, Mähren, Slovakia og Karpato-Ukraina). 1928 ble området slått sammen med Mähren.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Austrian Silesia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Österreichisch Schlesien», fra DEUTSCHE-SCHUTZGEBIETE.DE (tysk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Grønliåsen** ligger på Oslos sydlige grense, og er en skogkledd åskam mellom Prinsdal i vest og Bjørndal i øst, som strekker seg mellom Hauketo gård i nord og Nordre Follo i sør. Oldtidsveien går langs toppen av åskammen. Åsens høyeste punkt ligger 228 meter over havet, mens det høyeste punktet langs kommunegrensen mellom Oslo og Nordre Follo ligger vel 500 meter lenger sør, 215 meter over havet. Dette er det høyeste punktet i tidligere Oppegård kommune, og her er det også reist et utsiktstårn.

Europavei 6 ligger inntil i sørøst, hvor skogen fortsetter på motsatt side. Denne veistrekningen har flere over- og underganger, noen dedikert til elgen, andre også for turgåere.

Referanser
----------

1. ↑  «Høyeste fjelltopp i hver kommune». Kartverket. 18. desember 2019. Arkivert fra originalen 15. oktober 2014. Besøkt 27. desember 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Møsvatn** er Vestfold og Telemarks største innsjø og den største i Skandinavia over 900 moh. Så godt som hele innsjøen ligger i Vinje kommune, mens ca. 5,5 km² av *Sundet*, som går mot Skinnarbu og Møsvassdammen, ligger i Tinn kommune. Møsvatn er oppdemmet av Møsvassdammen og Torvehovdammen og er hovedmagasin for Frøystul kraftverk. Vannet går igjennom fem kraftverk før det renner ut i Tinnsjøen. Møsvann, som tilhører Skiensvassdraget, er Norges åttende største reguleringsmagasin med en kapasitet på 1066 millioner m³.

Møsvatnet dreneres via elva Måna gjennom Vestfjorddalen og Rjukan ned til Tinnsjå
Før oppdemningen besto Møsvatn av tre separate innsjøer, og langs breddene av disse er det funnet en mengde etterlatenskaper fra steinalderen. Her finnes også noen av Norges høyestliggende fjellgårder.

Innsjøen er en viktig ferdselsåre for fastboende og turister. Den trafikkeres av rutebåten MB «Fjellvåken II» om sommeren og av snøscootere om vinteren. Båtruten går mellom Skinnarbu, som ligger ved fylkesvei 37 og Mogen turisthytte, som ligger i den nordvestre enden av Møsvatn, innerst i Juvikfjorden.

Møsvatn ble regulert i årene fra 1903, og Olav Heggstad ledet disse arbeidene. Det ble sagt at reguleringen ville ta to meter av jordene, men det ble to meter i høydeforskjell. Møsvann er regulert flere ganger. P.g.a reguleringen blir det liggende store mengder is på land etter at vannet er tappet ned i løpet av vinteren. Denne isen bruker lang tid på å smelte, og medfører kalde klima til isen er smeltet.[]

Se også
-------

* Møsstrond
* Møsvasstangen landskapsvernområde
* Liste over innsjøer i Skandinavia

Referanser
----------

1. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vannkraft – Utbygd vannkraft – Magasin.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 17. mai 2015
2. 1 2 3 4 5  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase – Dybdekart.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 17. mai 2015
3. ↑  «Dei største reguleringsmagasina i Noreg». vasskrafta.no. Arkivert fra originalen 18. juli 2019. Besøkt 5. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Møsvatn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Nasjonalparksenter Hardangervidda Arkivert 1. desember 2020 hos Wayback Machine.
* M/B Fjellvåken
* Dybdekart Møsvatnet, NVE 2001

Møsvatnet sett fra Holvik i Tinn kommune Foto: Tommy Gildseth 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Fletting:** Det er foreslått at denne siden blir flettet med *Injurie*. *Angitt grunn:* Denne artikkelen er ikke oppdatert og har fokus på norsk lovgiving. Teksten bør flettes inn i avsnittet om Norge, og siden bør omdirigeres. (Diskusjon)
**Ærekrenking** eller **injurie** er et lovbrudd der noen med ord eller handling enten krenker æreskjensla eller omdømmet til en annen på en slik måte at det gode navnet og ryktet til personen blir berørt. Dette kan være å utsette personen for hat, ringeakt eller tap av den for hans stilling eller næring fornødne tillit. 

Ærekrenking kan straffes med bøter eller fengsel inntil et halv år, men i noen tilfeller inntil tre år. Det er også straffbart med ærekrenking retten mot døde personer. Om noen er skyldt for ærekrenking kan personen slippe straff om han kan føre bevis for sine ærekrenkende skyldinger. Om skyldingene er fremsatt uten aktverdig grunn eller på en utilbørlig måte kan dette likevel være straffbart. En fremsatt ærekrenking kan også medføre erstatning- og oppreisingskrav.

Kilder
------

* «Ærekrenking» i *Caplex*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BBC Things
 |
Ringspill fra Norge ca. 1900. Den skal opprinnelig ha hatt flere ringer, nå har den 12 ringer. Håndtaket er byttet ut.

**Kinesisk ringspill** (Chinese Rings) er et mekanisk puslespill. Spillet kan være av kinesisk opprinnelse og en av de eldste kjente mekaniske gåtene.

Spillet består av en mobil skyttel som danner en lukket sløyfe og bevegelig ringer som holdt på plass av en stang festet til samme støtte. Hensikten er å fjerne alle ringene fra den lukkede sløyfen. Ved første trekk er det mulig å ta av opptil to ringer fra sløyfen, da kan den fjerde ringen tas av. Deretter må ringer settes på igjen før femte ring kan tas av. Prosedyren gjentas til sløyfen er løs. Omvendt prosedyre må gjøres for å få ringene tilbake på plass. Antall trekk er (2n+1 – 2)/3 hvis n (n = antall ringer) er partall og (2n+1 – 1)/3 hvis n er oddetall. Det vil si at om spillet har syv ringer trenger man 85 trekk.

Spillet ble også populært i Europa og ble forklart i oppgave 107 i Luca Paciolis (1445–1517) bok *De viribus quantitatis* fra 1496, det er beskrevet av Girolamo Cardano (1501–1576) i 1550-utgaven av hans bok *De subtililate* som bruker navnet Cardans ringer, og ble også behandlet i matematiske termer av John Wallis (1616–1703) i ca. 1685. På slutten av det syvende århundre var det blitt populær i mange europeiske land. Franske bønder brukte den til å låse kister og kalte den baguenaudier, eller «tidssløser».

Referanser
----------

1. 1 2  Darling, David. «Chinese rings». *www.daviddarling.info*. Besøkt 30. desember 2023.
2. ↑  «"Chinese Rings (a.k.a. Cardan's Rings, Baguenaudier)" - Copyright J. A. Storer». *www.cs.brandeis.edu*. Besøkt 30. desember 2023.
**Rottenvika**, også **Rottenvik** og **Rotenvika**, (nordsamisk: *Guohcavuohppi*) er ei bygd i Lyngen kommune i Troms fylke, ca. 3 km. nord for kommunesenteret Lyngseidet på vestsiden av fjorden Lyngen. Det er sammenhengende bebyggelse fra Lyngseidet til Rottenvik.

Tradisjonelt er Rottenvik ei jordbruksbygd, med hovedvekt på sauehold.

Fra Rottenvikbreen og Rottenvikvatnet i vest kommer Rottenvikelva. Rottenvik kraftverk utnytter fallet på 460 m. fra Rottenvikvatnet til sjøen. Vartohytta er et populært turmål sommer som vinter ca. 3 km. fra Rottenvik.

Referanser
----------

1. ↑  «Rottenvika». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 30. desember 2019.
2. ↑  «Kommuneplanens arealdel» (PDF). Lyngen kommune. Besøkt 30. desember 2019.
3. ↑  «Strategisk næringsplan for landbruket i Lyngen 2009-2014» (PDF). Lyngen kommune. Besøkt 30. desember 2019.
4. ↑  Thorsnæs, Geir. *Rottenvikelva*. Store norske leksikon. Besøkt 30. desember 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Sagelvvatnet** er en innsjø i Balsfjord kommune i Troms og Finnmark. Den har et areal på 5,11 km², et nedbørfelt på 74,62 km², og ligger 91 meter over havet.

Vatnet har tilløp fra en rekke mindre elver og bekker som har sine kilder i fjell- og skogsområdene rundt. De største av tilløpselvene er Tømmerelva, Vesterelva og Langvasselva, som munner ut lengst sørvest i vatnet. Utløpselva fra vatnet er Sagelva, som renner ut helt i nordenden.

Innløpsområdet til Sagelvvatnet er vernet som Sagelvvatn naturreservat, mens hele Sagelvvassdraget i 1973 ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag. Vernet ble hovedsakelig begrunnet med de naturvitenskapelige interessene knyttet til Sagelvvatnet, som av zoologer anses som meget interessant ornitologisk og en av de rikeste fuglebiotopene i indre deler av Troms. Vatnet er meget næringsrikt, og det har ført til et tallrikt bunndyrsamfunn med et stort antall grupper bunndyr representert. Bunnfaunaen danner igjen næringsgrunnlag for det rike fuglelivet, med mange fuglearter og tett bestand av ender.

Fylkesvei 296 går langs vestsida av vatnet, mens en kommunal veifølger østsida. Landskapet rundt vatnet er dominert av gårdsbruk og dyrket mark.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 2. august 2014
2. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 4. august 2015
3. ↑  «198/1 Sagelva». *nve.no -> Vann, vassdrag og miljø -> Verneplan for vassdrag*. Norges vassdrags- og energidirektorat. 15. juni 2021. Besøkt 14. oktober 2021.
4. ↑  *Rapport fra kontaktutvalget Kraftutbygging–naturvern om vassdrag som bør vernes mot kraftutbygging*. Bergen. 1971. s. 183.
5. ↑  «Norgeskart». Statens kartverk. Besøkt 2. august 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |