**Opprydning:** Denne artikkelen trenger en opprydning for å oppfylle Wikipedias kvalitetskrav. Du kan hjelpe Wikipedia ved å forbedre den.

**Jeanna Corneliussen** (født **Lampe**; 8. april 1855 i Tønsberg, død 22. januar 1940 i Eidanger) var en av Frelsesarmeens pionerer i Norge.

Den 25. oktober 1887 holdt frelsesarmeens grunnlegger William Booth det første frelsesarmemøte på norsk jord i Det norske Misjonsforbunds lokale Betlehem i Møllergata i Oslo. Ved ett merkelig sammentreff holdt en annen salvasjonist fru Jeanna Corneliussen, født Lampe, en møteserie i Stavanger.
Jeanna var fra Tønsberg. Hun var født i 1857. Under oppveksten var hun under sterk påvirkning av Guds Ånd, men det kom ikke til noe åndelig gjennombrudd. Tvert imot erklærte hun seg som gudsfornekter. Senere flyttet hun til Göteborg og ble gift med en svensk sjømann i 1875. De fikk en sønn i 1877. Fra Göteborg flyttet hun senere til England og London.

I London traff hun for første gang Den kristne misjon som året etterpå – i 1878 – skiftet navn til Frelsesarmeen.

Jeanna følte nå en trang til å bli en kristen og tjene Gud. I 1880 hører hun skrik, skrål, trommeslag og strofer av en sang utenfor vinduet sitt. Det var Frelsesarmeen. Kapteinen for den vesle flokken ser opp mot vinduet og synger alt hun orker «Vil du med?» og Jeanna svarer «Ja, jeg vil». Så blir hun soldat i Southampton korps og snart blir hun korpsets sersjantmajor.

Besøk til Norge
---------------

Jeanne hadde imidlertid ett sterkt ønske om at Frelsesarmeen måtte komme til Norge og da William Booth besøker Southampton så snakker hun med ham om Norge. «Well, mrs. Norway, vi kommer nok til å begynne der med tiden» svarte generalen. «Er De villig til å reise dit?»
Jeanna svarer ja til dette og generalen svarer: «Jeg skal skrive når vi trenger Dem.», men det skulle altså gå flere år før det ble aktuelt.
Jeanna ble utålmodig og reiste altså på egen hånd til Norge for å holde møter og det skulle altså bli på samme dag som William Booth holdt sitt første foredrag i Oslo.
Jeanna nøyde seg ikke med å holde møter i Stavanger, men reiste også til Sandnes, Egersund og Haugesund. Med seg hadde hun en annen norsk frelsesarmeoffiser løytnant Amalie Olsen som hadde blitt med Frelsesarmeen i Sør-Amerika og senere ble offiser i England.

I desember reiste Jeanna tilbake til England, hun hadde hatt flere møter og mange var blitt frelst.
Hun avga rapport om hva hun har gjort i Norge, kort tid etterpå kom det telegram fra stabssjefen Bramwell Booth med spørsmål om hun kunne reise til Norge for å starte Frelsesarmeen der.

Oppstart i Norge
----------------

Søndag 22. januar 1888 startet Frelsesarmeen i Norge. Fra England kom stabskaptein og fru Orsborn sammen med kaptein Ludvig Dybing og Jeanna Corneliussen. Hun omtales bare som «stabsofficer», uten noen nærmere definert rang.
Sammen med kaptein Ludvig Dybing prøvde hun å starte Stavanger korps i februar 1888, men dette mislykkes.
Den 23. mars 1888 er hun på møte i Kristiania Arbeidersamfunn og blir overfalt og får et voldsomt spark i underlivet.
Til tross for dette reiser hun neste dag, sammen med løytnant Amalie Olsen og Bertha Hansen, for å åpne Kongsberg korps

Sluttet
-------

Ett år senere måtte Jeanna Corneliussen trekke seg fra tjenesten som offiser i Frelsesarmeen på grunn av de skadene hun pådro seg fra pøbelsparket som hun fikk i Kristiania Arbeidersamfunn.
Hun slo seg ned i Eidanger i Telemark, og fulgte resten av livet nøye med på hva som skjedde i den bevegelsen hun hadde vært med og starte i Norge.
Ektemannen hadde da sluttet som sjømann og drev som fiskehandler i Porsgrunnsområdet resten av livet. Han døde et par år etter henne. Sønnen deres emigrerte til USA, der han døde forholdsvis tidlig. Hvordan forholdet mellom ektefellene var i den perioden Jeanna var aktiv frelsesoffiser, fortelles det ikke noe om.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Jeanna Corneliussen – en pionér i Frelsesarmeen