**Engvald Bakkan** (født 20. august 1897 i Åmli i Aust-Agder, død 3. juli 1982) var en norsk forfatter og farmasøyt. Han utgav romaner og noveller med motiver og handling fra Åmli i eldre tid, blant annet trilogien *Krossen er din*, som regnes som hans hovedverk.

> Den gamle åmlidialekten har ein framskoten plass i mange av bøkene til Bakkan. Dei språklege vala Bakkan gjorde, saman med den lokale bygdekonteksten han nyttar i skapinga av det litterære landskapet, førte nok til at mange sette den noko nedvurderande merkelappen «heimstaddikting» på forfattarskapen hans. Det var derfor også lenge vanleg å leggje mest vekt på den meir kultuhistoriske verdien i Bakkans litterære bidrag. Men forfattaren har gjennom dei seinare åra vorte vurdert på nytt og lyfta fram.
> 
> 
> Svein Arne Myhren Tegland; Allkunne.no
> 
> 

Bakkan var av bondeslekt, og faren var lærer, bonde og lokalhistoriker. Han reiste hjemmefra som 11-åring for å fortsette skolegangen, blant annet på KG, og var ferdig utdannet farmasøyt i 1923. I sitt voksne liv bodde og arbeidet han i Stavanger og Bryne; fra 1955 på Ørnen apotek i Stavanger. Selv om han bodde i Stavanger det meste av livet, er det bare én av bøkene hans som har handling fra byen – *Men han var Alexander* (1939), det øvrige forfatterskapet er knyttet til hjembygda.

Han skrev 11 bøker: fem romaner, fire novellesamlinger og to barnebøker. Han markerte seg først som forfatter med novellen «Det blinde hjerte» som han vant en nordisk pris for i 1930. Den første boka utkom i 1931, det var romanen *Den kvelvde skåla*, som skildrer hovedpersonen Vrål Angrimssons ødipuskompleks og undergang.

I trilogien *Krossen er din* (*Krossen er din*, 1947; *Gjennom fossane*, 1948; *Regnbogen i toreskya*, 1952) tar han utgangspunkt i folkeminne fra Åmli om det tragiske kjærlighetsforholdet mellom Inger Tverrstøyl og Knut Mjåvasstøyl fra tidlig på 1700-tallet, som han utdyper med arkivstudier fra rettsmateriale. Paret ble beskyldt for incest etter gammel rettsforståelse (at en enkemann er sammen med sin avdøde kones søstre), og levde lenge som fredløse i heiene.

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Engvald\_Bakkan[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Olav A. Loen. *Bygda gav diktarsyn*. Rune forlag, 1970 (ebok)
3. 1 2  Engvald Bakkan i Allkunne.no
4. ↑  Nils Hellesnes i Syn og Segn 1948: «Bakkan synte korleis ein ved hjelp av metodar frå moderne psykologi kan fornye folkelivsskildringa.», her sitert etter Loen.
5. ↑  Christian IVs Norske Lov fra 1604; se også Nils Lykke.

Litteratur
----------

* Bjørn Hemmer «Engvald Bakkan – en ukjent stordikter fra Indre Agder». I: *Sørlandet og litteraturen*. Høyskoleforlaget, 1995. ISBN 82-7634-021-0
* Tor Obrestad. «Engvald Bakkan og romantrilogien Krossen er din». I: *Søk. 13 artiklar om litteratur*. Gyldendal, 2005. ISBN 82-05-34722-0
* *Vegen til regnbogen. Av og om Engvald Bakkan til 100-årsdagen i 1997*. Åmli, 1997. ISBN 82-90970-13-7
* Jon Hellesnes. «Nihilisme, tussefolk og parabol». I: *Syn og segn*; nr 4, 2000
* Thor Thorsen. «Ein ukjend stordiktar frå Åmli. Engvald Bakkan 100 år i 1997». I: *Syn og segn*; nr 1, 1997
* Thor Thorsen. «Engvald Bakkan. Ein presentasjon av forfattarskapen». I: *Norsk litterær årbok* 1970
* Thor Thorsen. *Krossen er din : ein studie i Engvald Bakkans forfattarskap*. Åmli historielag og Åmli mållag, 1997. ISBN 82-90970-12-9. Opprinnelig skrevet som hovedoppgave i Nordisk litteratur, 1972.
* Anders M. Andersen. «Om Engvald Bakkans romanar». I: *Sørlandsk magasin* 1998


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Jakob Sande og Mikkjel Fønhus | **Vinner av Gyldendals legat**(1953) | Neste mottaker:Agnar Mykle og Terje Stigen |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |