recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Le monde diplomatique Norden*** (LMD) er en norsk-dansk utgave av den franske månedsavisen. Avisen har norsk (bokmål) som hovedspråk, og er regnet som radikal og anti-amerikansk.[] Den er kjent for lange og dyptgående artikler innen emner som for eksempel filosofi, politikk, kultur og media, men driver ikke med dagsaktuell nyhetsformidling. 

Hovedsakelig inneholder avisen oversatte artikler fra franske *Le monde diplomatique*, men en tredel av stoffet skal være egenprodusert av den norsk-danske redaksjonen.[]

Avisen blir distribuert i Norge, Danmark og Sverige. Nordmannen Truls Lie var ansvarlig redaktør for avisen siden den nordiske utgaven kom ut første gangen i april 2003 og fram til 2007 da Remi Nilsen overtok som redaktør. I 2006 skapte avisen kontroverser ved at akademikeren Emil André Røyrvik fikk publisere flere artikler som støttet konspirasjonsteorier rundt 11. september-angrepet.

I tillegg til å bli solgt i løssalg, får abonnenter av avisen *Klassekampen* den som vedlegg hver måned (2006). Tidligere har LMD hatt samme avtalen med *Morgenbladet*.

Avisen har 45 søsterpublikasjoner på andre steder i verden.[]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
**Indias Barn** er en politisk og religiøst nøytral bistandsorganisasjon. Stiftelsens formål er å bedre levekårene for barn i India. Indias Barn ble stiftet i 1991, og het da *Fadderbarnas framtid*. Organisasjonen skiftet navn til Indias Barn i september 2013. 

Indias Barn er medlem av Innsamlingskontrollen og tilsluttet Innsamlingsregisteret. Dette betyr at organisasjonen avlegger aktivitetsregnskap etter regnskapsloven og følger god regnskapsskikk for ideelle organisasjoner. Innsamlingskontrollen kontrollerer at midlene samles inn og forvaltes på en forsvarlig måte. Organisasjonen er også registrert i Frivillighetsregisteret, Enhetsregisteret, og i Lotteri- og stiftelsestilsynet.

Virksomhet
----------

Indias Barns hovedfokus er utdanning. Dette inkluderer hele utdanningsløpet, fra grunnskole til fullført yrkesopplæring eller høyere utdanning. Fadderbarn i Indias Barns fjernadopsjonsprogram får all støtte de trenger til å fullføre utdanningen sin så lenge de har evner og motivasjon til det. Dette inkluderer bl.a. skolebøker og annet utstyr, leksehjelp, støtte til transport og annen praktisk hjelp. I tillegg deltar barna i aktiviteter som støtter opp under deres evne til å lære, som helseoppfølging og fritidsaktiviteter.

Indias Barn arbeider i fire områder i delstaten Maharashtra på Indias vestkyst: Mumbai, Pune, Raigad og Dabhol.

Administrasjon og økonomi
-------------------------

Indias Barn arbeider med fjernadopsjon av indiske barn. Med ordet fjernadopsjon menes en ordning der en person eller gruppe gir et fast, månedlig bidrag til Indias Barns fjernadopsjonsprogram. Som symbol for fadderskapet får hver fadder tildelt et navngitt barn de får følge gjennom regelmessige rapporter. Ved utgangen av 2013 hadde Indias Barn ca. 3000 faddere, som sammen støttet ca. 4300 fadderbarn. I tillegg til individuelle faddere, er også organisasjoner, bedrifter, skoler og lokalsamfunn faddere. 

**Children’s Future India** (CFI) er Indias Barns samarbeidspartner i India. CFI ble etablert i 2004 og har ansvaret for at alle planlagte aktiviteter blir gjennomført.

Eksterne lenker
---------------

* Organisasjonens hjemmesider på Internett Besøkt 20. mai 2021.
* Indias Barn på Internett (norsk)
* Indias Barn på Facebook(norsk/engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Fekting under de britiske imperie- og samveldeleker 1962**. Fekting var en av flere sporter under de britiske imperie- og samveldeleker (British Empire and Commonwealth Games) som ble arrangert i Perth i Australia i perioden 22. november til 1. desember 1962. Det var de sjuende lekene i det som kom til å bli Samveldelekene (Commonwealth Games) fra 1978. De fire første lekene het de britiske imperielekene (British Empire Games) de neste fire (1962-1966) het (British Empire and Commonwealth Games). I lekene i 1962 ble det konkurrert i sju øvelser, seks for menn og en for kvinner. Kårde, sabel og florett både individuelt og i lag for menn og en individuell konkurranse i florett for kvinner. England ble beste nasjon med to gullmedaljer.

Medaljer
--------

| Fekting Fekting - Britiske imperie- og samveldeleker 1962, Perth Australia |
| --- |
|
|  Nr.  | Land |    Gull    |    Sølv    | Bronse | Totalt |
| 1. | Englands flagg England | 4 | 2 | 2 | 8 |
| 2. | Australias flagg Australia | 1 | 3 | 1 | 5 |
| 3. | New Zealands flagg New Zealand | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4. | Skottlands flagg Skottland | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5. | Canadas flagg Canada | 0 | 2 | 3 | 5 |
| Total | **7** | **7** | **7** | **21** |

Eksterne lenker
---------------

* Commonwealth Games

| * v
* d
* r
Britiske imperie- og samveldeleker 1962 |
| --- |
| Boksing **·** Bowls **·** Bryting **·** Fekting **·** Friidrett **·** Roing **·** Stuping **·** Svømming **·** Sykling **·** Vektløfting |


| * v
* d
* r
 0 Fekting under Samveldelekene |
| --- |
| 1950 Auckland **·** 1954 Vancouver **·** 1958 Cardiff **·** 1962 Perth **·** 1966 Kingston **·** 1970 Edinburgh |
**Fekting under de britiske samveldeleker 1970**. Fekting var en av flere sporter under British Commonwealth Games som ble arrangert i Edinburgh i Skottland i perioden 16. til 25. juli 1970. Det var de niende lekene i det som kom til å bli Samveldelekene (Commonwealth Games) fra 1978. I lekene i 1970 ble det konkurrert i åtte fektøvelser, seks for menn og to for kvinner. Kårde, sabel og florett både individuelt og i lag for menn og for kvinner en individuell og en lagkonkurranse i florett. England ble beste nasjon med sju gullmedaljer foran Skottland med en.

Medaljer
--------

| Fekting Fekting - De britiske samveldeleker 1970, Edinburgh Skottland |
| --- |
|
|  Nr.  | Land |    Gull    |    Sølv    | Bronse | Totalt |
| 1. | Englands flagg England | 7 | 2 | 3 | 12 |
| 2. | Skottlands flagg Skottland | 1 | 3 | 1 | 5 |
| 3. | Australias flagg Australia | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 3. | Canadas flagg Canada | 0 | 1 | 3 | 4 |
| Total | **8** | **8** | **8** | **24** |

Eksterne lenker
---------------

* Commonwealth Games

| * v
* d
* r
Britiske samveldeleker 1970 |
| --- |
| Badminton **·** Boksing **·** Bowls **·** Bryting **·** Fekting **·** Friidrett **·** Stuping **·** Svømming **·** Sykling **·** Vektløfting |


| * v
* d
* r
 0 Fekting under Samveldelekene |
| --- |
| 1950 Auckland **·** 1954 Vancouver **·** 1958 Cardiff **·** 1962 Perth **·** 1966 Kingston **·** 1970 Edinburgh |
Portal: Alternativ behandling

**Feldenkraismetoden**, ofte bare omtalt som **feldenkrais** er en alternativ behandlingform basert på yoga, fysiske øvelser, meditasjon, uttøyning og Alexanderteknikken. Tilhengerne av metoden omtaler den som et «somatisk læresystem». Feldenkraismetoden blir brukt for å forbedre bevegelsesmønsteret, ikke for å fokusere på skader eller sykdommer. Målet er ikke å behandle skader, men å bryte vanemønstre som forårsaker eventuelt slitasje og skader. Dette har som mål å forbedre holdning og fysisk funksjon. 

Det er lite empirisk forskning på metoden. Noen studier har konkludert med at feldenkraisbehandling ikke har noen medisinsk effekt utover placebo. Andre studier indikerer at metoden kan ha en noe bedre effekt enn tradisjonell fysioterapi når den anvendes i smertebehandling for plager knyttet til muskel-skjelettsystemet.

Bakgrunn og innhold
-------------------

Behandlingsformen ble utviklet av den russisk-israelske ingeniøren Moshe Feldenkrais (1904 - 1984). Utøvere av feldenkrais påstår at metoden vil forbedre fysisk funksjon og å utvikle elevens bevisstgjøring om eget bevegelsesmønster. 

Moshe Feldenkrais hevdet at ved å forbedre en persons såkalte «kinestetiske sans» og «proprioceptiske selvbevissthet» om sin egen bevegelse kunne lede til økt funksjon og mykhet i bevegelsesapparatet. Feldenkraismetoden er derfor en pedagogisk bevegelsesform hvor det å relære er regnet som viktig, ikke å bli manipulert. Innen Feldenkrais blir det regnet som viktig å innstudere en andre bevegelsesmåter gjennom langsomme repetisjoner for å tillate at denne å bli en del av det normale bevegelsesmønsteret. Som individuelle timer kan disse bevegelsene bli utført på benk med en praktiserende lærer (dette kalles FI: funksjonell integrasjon). Her bruker Feldenkraispedagogen berøring for å veilede en person gjennom bevegelser. 

ATM (*Awareness Through Movement*) En feldenkraispedagog veileder en gruppe gjennom en serie bevegelser. Leksjonene består som regel av lette bevegelser som gradvis utvikles i omfang og kompleksitet, og de er laget slik at deltakerne kan bli mer bevisste på sine vaner og faste mønstre.

Individuelle timer med feldenkraismetoden kalles av utøverne FI (*Functional Integration*). Her bruker Feldenkraispedagogen berøring for å veilede en person gjennom bevegelser. Teknikken har som mål å hjelpe personen til å oppleve forbindelsene mellom ulike deler av kroppen og til å lære å bevege seg friere uten overflødig kraft-bruk.

Referanser
----------

1. 1 2 3  NIFAB (3. mai 2018). «Feldenkraismetoden i behandlingsformer». *www.nifab.no*. NIFAB. Arkivert fra originalen 21. juli 2018. Besøkt 21. juli 2018.
2. ↑  Malt, Ulrik (21. desember 2016). «feldenkrais». *Store medisinske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 1. november 2018.

Eksterne lenker
---------------

* NOU 1998:21: Alternativ medisin, punkt 5.2.7 og 6.3.25.3

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Felbrigg** er en liten landsby landsby og verdslig sogn i distriktet North Norfolk i grevskapet Norfolk i England. Den ligger rett sør for byen Cromer. I henhold til folketellingen i 2011 har sognet og valgkretsen en befolkning på 193 innbyggere.

Historie
--------

I *Domesday Book* for 1086 var landsbyen listet som en del av hundred North Erpingham og stavet *Felebruge*. Navnet er avledet fra det norrøne ordet *brych* i betydningen «plankebro».

Historikere mener at landsbyen opprinnelig lå samlet rundt sognekirken, på eiendommen til Felbrigg Hall, en jakobinsk herregård fra det 1600-tallet omkring halvannen kilometer fra stedet hvor landsbyen nå ligger. I sognekirken er det en del vakkert messingsverk fra 1300-tallet fra sir Simon de Felbrigge og hans hustru, den opprinnelige godsherren på stedet.

Referanser
----------

1. ↑   OS Explorer Map 24 (Edition A 1997): *Norfolk Coast Central*. ISBN 0-319-21726-4.
2. ↑   «Civil Parish population 2011» Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. *Neighbourhood Statistics*. Office for National Statistics
3. ↑   Mills, A.D. (1991): *Dictionary of English Place-Names*, Oxford: Oxford University Press, ISBN 0-19-869156-1
4. ↑   «Felbrigg Hall», Histoic England

Eksterne lenker
---------------

(en) Felbrigg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons



  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Feldberg** er det høyeste fjellet i Schwarzwald og samtidig Tysklands høyeste fjell utenom Alpene. Freiburg im Breisgau er nærmeste by.

Fjellet må ikke forveksles med de to mindre toppene i distriktet Hochtaunuskreis i fjellkjeden Taunus, om lag 300 km lengre nord, Kleiner Feldberg (825 m) og Großer Feldberg (880 m), som ble brukt til bakkeløp.

Feldberg er også navnet på området som omfatter landsbyene Bärental, Feldberg, Falkau, Altglashütten og Neuglashütten.

Geografi
--------

Feldberg ligger sørøst for Freiburg im Breisgau. Fra toppen på 1 493 m går det et platå ca. 2 km sørøstlig retning til toppen Seebuck (1 448 m). Herfra går det en dyp dal i sørøstlig retning, som omfatter Feldsee, en innsjø på om lag tusen meters høyde.

Kommunikasjon
-------------

Fjellet er lett tilgjengelig med bil via B 317, og med tog via stasjonen Feldberg-Bärental, som også er den høyest beliggende togstasjonen i Tyskland (967 moh). Fra stasjonen går det bussrute til skiheisene i Seebuck.

Feldberg er Tysklands største vintersportssted utenfor Alpene. Det er om lag 30 skiheiser og over 50 kilometer med alpinløyper.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Peakbagger.com

Eksterne lenker
---------------

* (en) Feldberg (Black Forest) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Fekting under de britiske imperie- og samveldeleker 1954**. Fekting var en av flere sporter under de britiske imperie- og samveldeleker (British Empire and Commonwealth Games) som ble arrangert i Vancouver i Canada i perioden 30. juli til 7. august 1954. Det var de femte lekene i det som kom til å bli Samveldelekene (Commonwealth Games) fra 1978. De fire foregående lekene het de britiske imperielekene (British Empire Games). Det var sju øvelser, seks for menn og en for kvinner. Kårde, sabel og florett både individuelt og i lag for menn og en individuell konkurranse i florett for kvinner. England ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Australia og Canada med en hver.

Medaljer
--------

| Fekting Fekting - Britiske imperie- og samveldeleker 1954, Vancouver Canada |
| --- |
|
|  Nr.  | Land |    Gull    |    Sølv    | Bronse | Totalt |
| 1. | Englands flagg England | 5 | 4 | 1 | 10 |
| 1. | Australias flagg Australia | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 3. | Canadas flagg Canada | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 4. | Wales’ flagg Wales | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | **7** | **7** | **7** | **21** |

Eksterne lenker
---------------

* Commonwealth Games

| * v
* d
* r
Britiske imperie- og samveldeleker 1954 |
| --- |
| Boksing **·** Bowls **·** Bryting **·** Fekting **·** Friidrett **·** Roing **·** Stuping **·** Svømming **·** Sykling **·** Vektløfting |


| * v
* d
* r
 0 Fekting under Samveldelekene |
| --- |
| 1950 Auckland **·** 1954 Vancouver **·** 1958 Cardiff **·** 1962 Perth **·** 1966 Kingston **·** 1970 Edinburgh |
**August Christian Baumann Bonnevie** (født 5. september 1846 i Trondheim, død 16. november 1898 i Kristiania) var en norsk advokat og politiker (H).

A.C. Bonnevie kom fra slekten Bonnevie. August Christian var sønn av Honoratus Bonnevie (1797–1848), og bror til blant annet Johanne Mathilde og Jacob Aall Bonnevie.

Han ble student i 1863, cand.jur. i 1867, sakfører i 1870 og høyesterettsadvokat i 1871. Bonnevie drev i mange år advokatpraksis sammen med Hans Christian Grønn og Nils R. Heyerdahl, og dette selskapet ble forløperen til Thommessen. Bonnevie var også sentral i dannelsen av Den Norske Advokat- og Sagførerforening, og han ble foreningens første formann.

A.C. Bonnevie var aktiv i dannelsen av Kristiania konservative forening (det senere Oslo Høyre), og ble også valgt inn i den nye foreningens forstanderskap. I 1880-årene ble han valgt inn i Kristianias kommunestyre, og han var også byens ordfører i 1892.

Referanser
----------

1. 1 2  Bonnevie, Kristine (1931). *Familien Bonnevie i Norge og Danmark 1714-1930*. Oslo: Grundt-Tanum. s. 67, 76, 77, 90.
2. 1 2  «✝ Advokat Bonnevie». *Dagbladet*, 16. november 1898.
3. ↑  Haukaas, Kaare (1992). *Den norske rettslitteraturen - og dei som skreiv han*. [Det juridiske fakultetsbibliotek]. s. 274.
4. ↑  Hambro, C.J. (1934). *Oslo Høire gjennem 50 år*. Johan Grundt Tanum. s. 2, 74.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
*Se pekerside for flere forekomster av Øvre gate.*
**Øvre gate** (2–2b, 5a–7) er ei gate på Grünerløkka i Oslo. Den går fra Nordre gate til Torvbakkgata. Gata ligger innafor det området som kalles Ny York, og det er noen få hus igjen av den eldste bebyggelsen. 

Vestsida utgjøres i stor grad av Stolmakergata borettslag fra 1984. Et av husene her (Nordre gate 5) er en kopi av et eldre hus som brant i 1981. Øvre gate nr 5 er et eldre næringsbygg i mur, mens nr 7 er fra tida før murtvangen. I bakgården her lå Christiania Kunst- og Metalstøberi, hvor flere av byens kjente monumenter er støpt (Tordenskiold, Abel, Holberg m.fl.).

Det første kvartalet på østsida av gata er gamle hus. Nr 2b var opprinnelig en leiegård i tre i to etasjer. Huset var også brukt som den første skolen i strøket (1858–61). Det blei renovert i 1990 (arkitekt Jostein Bjørndal), og det er nå bolig.

De neste kvartalene utgjøres av de nyere borettslaga Korsgata og Torvbakkgata.

I enden av gata går ei trapp ned til gangstien langs Akerselva.

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Øvre gtae». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 640. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* Oslo kommunes bydelsoversikt

  

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Øvre torv** er et torv i Kristiansand. Det ligger øst for Kristiansand domkirke i Rådhusgatas akse. Kirkegata avgrenser Øvre torv mot Nedre torv i sørvest og Kristiansand rådhus har fasade mot torvet i nordøst. I sørøst avgrenses torvet av en rekke bygninger som huser kommunale kontorer, blant disse den tidligere brannstasjonen samt *Fædrelandsvennen*s tidligere sentrumsbygg. Nordvest for torvet ligger Wergelandsparken. Betegnelsen «rådhusplass» karakteriserer Øvre torv. Øvre torv er belagt med gamle brostein som kom til syne da man fjernet asfalt.

Fra høsten 2015 pågikk det gravearbeider under Øvre torv for å gi plass til nytt, underjordisk parkeringshus.
Sentralt på Øvre torv står en statue av kong Haakon VII. Den ble skadet i forbindelse med anleggsarbeid i 2017. Den gamle fontenen som tidligere var plassert midt i Wergelandsparken, der monumentet av Henrik Wergeland i dag står er flyttet til Øvre Torv, restaurert og kommet til heder og verdighet igjen.

En liten utescene som benyttes til utendørs arrangementer i Wergelandsparken vender mot Øvre torv.

Øvre torv ble tidligere brukt til torvhandel med blomster og grønnsaker. Denne virksomheten er nå flyttet til Nedre torv.

Øvre torv benyttes som skøytebane i vintermånedene.

Eiendommene som har fasade mot Øvre torv er matrikulert til Rådhusgata.

Se også
-------

* Torvet i Kristiansand

Eksterne lenker
---------------

* Kristiansand Kommune: Øvre torv
**Wilhelm Julius Gustav Baastad** (født 7. april 1851 i Fredrikshald, død 24. september 1927) var en norsk grosserer og idrettsleder, som var Norsk Idrætsforbunds første leder, fra 1896 til 1897. 

Baastad gikk til sjøs i ung alder, og førte deretter eget skip på Amerika- og Vestindia-fart. I 1885 etablerte han en agenturforretning for vin i Kristiania, som han drev til Vinmonopolet ble opprettet.

Baastad var i alle år aktiv i idrettsbevegelsen, og var blant annet formann i IK Tjalve. Han var også styremedlem i Kristiania Skøiteklub og i Centralforeningen for Udbredelse af Idræt, og fikk sistnevntes fortjenstmedalje.

Norsk Idrætsforbund inngikk i 1906 i Norges Turn- og Idrætsforbund, endret navn i 1918 til Norges Idrætsforbund, og i 1935 til Norges Friidrettsforbund. Wilhelm Baastad regnes dermed som Norges Friidrettsforbunds første leder.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Dagens Næringsliv, utgitt 26. september 1927[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  «✞ Grosserer Wilhelm Baastad». *Morgenbladet*, 26. september 1927.
4. ↑  Aage Møst (red.) - *Raskest, høyest, lengst i 100 år : norsk friidrett 1896-1996*, side 25.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
Oppgitte parametre som illustrerer Cotrell-ligningen.
I elektrokjemi beskriver **Cottrell-ligningen** endringen i elektrisk strøm med hensyn til tid i et kontrollert potensielt eksperiment, for eksempel kronoamperometri. Spesielt beskriver den gjeldende respons når potensialet er en trinn funksjon i tid. Den ble avledet av Frederick Gardner Cottrell i 1903. For en enkel redokshendelse, som ferrocen/ferrocenium-paret, avhenger strømmen som er målt av hastigheten som analytten diffunderer til elektroden. Det vil si at strømmen sies å være "diffusjonskontrollert." Cottrell-ligningen beskriver tilstanden for en elektrode som er plan, men som også kan avledes for sfæriske, sylindriske og rektangulære geometrier ved å bruke den tilsvarende laplace-operatøren og grenseforhold i forbindelse med Ficks andre diffusjonslov.

{\displaystyle i={\frac {nFAc\_{j}^{0}{\sqrt {D\_{j}}}}{\sqrt {\pi t}}}}
hvor,

i = strøm, i enhet A.
n = antall elektroner (for eksempel å redusere/oksidere ett molekyl av analytt j)
F = Faradays konstant, 96485 C/mol
A = området til (plan) elektrode i cm2
cj0 = innledende konsentrasjon av den reduserbare analytten j i mol/cm3;
Dj = diffusjonskoeffisient for specier j i cm2/s
t = tid i s.
Avvik fra linearitet i plottet av i vs t−1/2 indikerer noen ganger at redokshendelsen er assosiert med andre prosesser, for eksempel assosiasjon av en ligand, dissosiasjon av en ligand eller en endring i geometri.

I praksis forenkler Cottrell-ligningen til

*i* = kt−1/2, hvor k er samlingen av konstanter for et gitt system(n, F, A, cj0, Dj).

Referanser
----------

1. ↑  Cottrell, F. G. (1. januar 1903). «Der Reststrom bei galvanischer Polarisation, betrachtet als ein Diffusionsproblem». *Zeitschrift für Physikalische Chemie*. 1. 42U. ISSN 2196-7156. doi:10.1515/zpch-1903-4229. Besøkt 7. mars 2021.
2. ↑  Bard, Allen J. (2001). *Electrochemical methods : fundamentals and applications* (Second edition utg.). Hoboken, NJ. ISBN 0-471-04372-9. OCLC 43859504. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)
**Wilhelm Pihl Blystad** (født 27. april 1951, død 21. juli 2017) var en norsk skipsreder og investor.

Blystad gikk på Oslo handelsgymnasium, før han studerte økonomi ved University of Denver. Han begynte yrkeskarrieren som offshoremegler i Houston, før han vendte tilbake til Norge i 1980. Her satset han på teknologiselskapet Tentech International og flytende oljeproduksjon.

Sammen med broren Arne Blystad jr. ble Wilhelm Blystad et symbol på jappetiden i Norge på midten av 1980-tallet. De to skipsrederbrødrene utfordret det norske næringslivsmiljøet da de forsøkte å ta kontroll over Anders Jahres tradisjonsrike rederi Kosmos i Sandefjord, men oppkjøpet feilet og brødrene tapte store summer på raidet.

Senere i livet var Wilhelm Blystad blant annet involvert i utbyggingen av Norefjell som ski- og fritidsdestinasjon, og i oljeboringsselskapet MPF Corp.

Wilhelm Blystad var sønn av Arne Blystad sr. og var gift med Line Cappelen, datter av arkitekt Paul Cappelen.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  
Stavrum, Gunnar (7. august 2017). «Wilhelm Blystad, mann for sin tid». Nettavisen. Arkivert fra originalen 9. august 2017. Besøkt 7. august 2017.
3. 1 2  «Wilhelm P. Blystad er død». DN.no. 7. august 2017. Besøkt 7. august 2017.
4. ↑  Lambrecht Haugen: *Cappelen-slekten 1627–2008*, Rosendal 2008, side 48.
**Wilhelm Beiglböck** (født 10. oktober 1905, død 22. november 1963) var en østerriksk nazi-lege som under andre verdenskrig var involvert i medisinske forsøk på mennesker. Han var han konsulterende lege for Luftwaffe og tilknyttet tyske konsentrasjonsleirer.

Beiglböck meldte seg inn i NSDAP, og ble Obersturmbannführer i Sturmabteilung (SA). Under krigen virket han som forsker med ansvar for forsøk på fanger med sjøvann i Dachau konsentrasjonsleir.

Han ble tiltalt for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten, og stilt for retten under Legeprosessen i Nürnberg. 20. august 1947 fikk han en dom på 15 års fengsel, som senere ble omgjort til 10 år.

I 1952–1963 var han overlege ved sykehuset i Buxtehude i Niedersachsen.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 2. april 2015[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |

Portal: Andre verdenskrig
«Beatles» har flere betydninger.

***Beatles*** er en norsk roman som markerte det store gjennombruddet for Lars Saabye Christensen, og innbrakte ham Cappelenprisen. *Beatles* er historien om fire Oslo-gutter av 1951-årgang. Det er først og fremst en oppvekstroman, en generasjonsroman og hjemstedskildring fra Christensens eget univers; området rundt Skillebekk i 1960–70-årene. Handlingen starter i 1965 når hovedpersonene er i tidlige tenår og slutter i 1972 når de er ferdige med gymnaset og går hver sin vei. Boken er full av samtidsreferanser.

*Beatles*-romanen ble i en Dagbladet-serie sommeren 2006 kåret til en av de 25 beste romanene fra de siste 25 år. Boken har blitt oversatt til mange språk.

Handling
--------

«Jeg-personen», Kim Karlsen (Paul McCartney), er en særing, en notorisk løgner, med en fetisj for bilmerker, epler og mystiske jenter.

De fire gutta, Kim, Ola, Sebastian (Seb) og Gunnar (Paul McCartney, Ringo Starr, George Harrison og John Lennon) lever som en uadskillelig kvartett, med fotballen, hormonene, og musikken som våpen mot de voksnes og det akseptertes verden.

Christensen skrev senere romanene *Bly* (1990) og *Bisettelsen* (2008), som er oppfølgere til *Beatles*, og som følger livene til Kim, Ola, Seb og Gunnar videre.

Film
----

Filmen *Beatles*, som er basert på romanen, hadde premiere i 2014. Manuset er skrevet av Axel Hellstenius. Danske Peter Flinth har regien.

Eksterne lenker
---------------

* Utgaven fra 1998 hos Nasjonalbiblioteket.
* 
* 
* 

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Pierre Alexandre Darracq** (født 10. november 1855 i Bordeaux i Frankrike, død 1931 i Monte Carlo) var en fransk bilprodusent og mannen bak det som senere ble bilprodusenten Alfa Romeo.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Alexandre Darracq hadde basisk slektsbakgrunn og var født i Bordeaux. Han tok utdannelse som teknisk tegner. Han begynte etter militæret å arbeide hos Hurtu, som produserte symaskiner.

### Karriere

Darracq vant en gullmedalje på Verdensutstillingen i Paris i 1889 for en symaskin han hadde designet,  og i 1891 sluttet han i jobben for å starte sitt eget selskap, Gladiator. Selskapet gjorde det bra, men Darracq solgte seg ut i 1896 og startet et nytt selskap kort tid senere, Automobiles Darracq S.A. hvor han drev med produksjon av elektriske biler og motorsykler. 

Darracq 6,5 CV (1901)
I 1904 produserte Darracq mer enn ti prosent av alle Frankrikes automobiler.[] Selskapet hans engasjerte seg i Grand Prix-racing, og vant en rekke store løp, blant annet den amerikanske Vanderbilt Cup. Selskapet satte også to fartsrekorder, i henholdsvis 1904 og 1905. Suksessen i racing gjorde det mulig for Darracq å utvide horisonten, og han inngikk lisenssamarbeider med blant annet Adam Opel i Tyskland, med Cavaliere Ugo Stella i Italia og med en gruppe investorer i Spania. Selskapet som senere ble Alfa Romeo ble stiftet som Società Anonima Italiana Darracq, SAID, i 1906, og var eid av Darracq sammen med en gruppe italienske investorer.

I 1912 solgte Darracq sin eierandel til et britisk konsern og startet i stedet et kasino i Deauville. Etter første verdenskrig pensjonerte han seg og slo seg ned på den franske riviera. Der slo han seg sammen med belgiske investorer som overtok Hotel Negresco, et luksushotell i Nice. 

Darracq døde i sitt hjem i Monte Carlo i 1931 og ble gravlagt sammen med sin hustru Louise (1850–1920) i familiemausoléet i Paris, på 
Cimetière du Père Lachaise.
.

Referanser
----------

1. ↑   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Alexandre-Darracq, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Roglo, Roglo person ID p=pierre+alexandre;n=darracq, oppført som Pierre Alexandre Darracq[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Léonore database, oppført som Pierre Alexandre Darracq, Léonore 19800035/245/32547, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Wise, David Burgess (1974). «A Motor Enthusiast Who Hated Driving». *The World of Automobiles*. 5. Orbis Publishing. s. 493–494.
5. ↑  knerger.de: Das Grab von Alexandre Darracq

Litteratur
----------

* V. Donnevoi, Dictionnaire vélocipédique illustré, Paris, G. David,‎ 1895, 2e éd.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Wilhelm Burmann** (født 3. april 1939 i Oberhausen i Tyskland, død 30. mars 2020 i New York City) var en tysk ballettdanser, ballettmester og ballettpedagog.

Liv og virke
------------

Wilhelm Burmann vokste opp på en bondegård nær Oberhausen. I en alderav 15 år begynte han med dans. Han klarte å etablere seg i Vest-Tyskland og danset med blant annet Ballett Frankfurt, Stuttgarter Ballett og Grand Théâtre de Genève.

Etter å ha utvandret til USA danset han for New York City Ballet, New Jersey Ballet og for Pennsylvania Ballet, til han sluttet med selv å danse i 1977.

Som dansemester virket han blant annet for The Washington Ballet og Ballet du Nord. Fra 1984 til sin sød virket han som balettpedagog ved flere danseskoler, som Harkness Ballet og Melissa Hayden School of Ballet.

Blant hans mest kjente elever var danserne Alessandra Ferri, Julio Bocca, Maria Kowroski, Wendy Whelan, Alexandra Ansanelli, Ángel Corella og Michele Wiles.

Den 30. mars 2020 døde Burmann i en alder av 80, Covid-19, på Mount Sinai West Hospital.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   The New York Times, «Wilhelm Burmann, Teacher of Ballet’s Brightest, Dies at 80», besøkt 6. april 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   «Wilhelm Burmann, master teacher to ballet stars, dies at 80; tested positive for coronavirus»[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Wilhelm Burmann, Teacher of Ballet’s Brightest, Dies at 80, *nytimes.com*, lest 6. april 2020

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**EC-nummer** (av engelsk: *Enzyme Commission number*) er en klassifiseringsmetode og nomenklatur for enzymer og de ulike reaksjonene de katalyserer. Hvert EC-nummer viser til en spesifikk enzymkatalysert reaksjon, og gir også anbefalt navngivning for det tilhørende enzymet.

Hver enzymkatalysert reaksjon har en betegnelse med fire siffergrupper, adskilt med punktum, for eksempel 1.1.1.1 (alkoholdehydrogenase). Det første tallet angir hvilken enzymklasse enzymet tilhører, deretter en gradvis finere klassifisering utover i de forskjellige tallene. Klassene er som følger:

* EC 1: Oksidoreduktaser (katalyserer redoksreaksjoner)
* EC 2: Transferaser (overfører funksjonelle grupper)
* EC 3: Hydrolaser (katalyserer hydrolyse av forskjellige bindinger)
* EC 4: Lyaser (spalter forskjellige bindinger på andre måter enn hydrolyse)
* EC 5: Isomeraser (katalyserer isomerisering innenfor et enkelt molekyl)
* EC 6: Ligaser (kobler sammen to molekyler med kovalente bindinger)

Eksterne lenker
---------------

* IUBMB: Enzyme nomenclature
Fjell i Västergötland påstått å være Ättestup i senere legender.
**Ættestup** er et begrep fra islandske sagaer og nyere sagn, som beskriver hvordan mennesker som var arbeidsuføre grunnet alderdom angivelig ble presset til selvmord ved å kaste seg utfor en klippe. I Norge fins det fra gammelt av en muntlig tradisjon både blant den norske og den samiske befolkningen om at enkelte steder er ættestup.

Denne formen for ufrivillig eutanasi er behandlet i en islandsk saga om vikingtiden, og er også beskrevet i andre kulturer.

Myte og realitet
----------------

Sannsynligvis har ættestup ikke forekommet i virkeligheten i Norge. Fenomenet er kun kjent via sagn og da faktisk kun via Gautreks saga fra 1200-tallet. Når man på 1800-tallet, (og i dag) kan støte på lokale tradisjoner som fremholder enkelte steder som ættestup skyldes dette antagelig den senere svenske riksantikvaren Olof Verelius som i 1664 oversatte Gautreks saga og der skapte ordet ættestup (svensk:«ättastupa») ved å oversette det islandske «ætternisstapi», som egentlig betyr slektsklippe. Hans oversettelse fikk stor utbredelse og lærde begynte å undersøke steder i Sverige for å finne ættestup. De fant ingenting men 150 år etterpå var landskapene fulle av angivelige ættestup.

Ingen arkeologiske funn eller skriftlige kilder tyder på at man i Skandinavia noensinne har praktisert slike former for eldredrap.

Ættestup i populærkultur
------------------------

Første episode av NRK-komiserien *Vikingane* fra 2016 gjorde narr av vikingenes angivelige villighet til å ofre seg for slekten og Odin ved å kaste seg utfor ættestup.

I 1997 ble det laget en film i Sverige med navnet *Ättestupan*.

I Regissør Ari Asters horror-film *Midsommar* gjennomfører de eldste medlemmene i den svenske kulten ättastup. Filmen inkluderer også andre nordiske dødsmetoder som Blodørn.

Referanser
----------

1. ↑  Frans-Arne Stylegar, Å bli sendt utfor stupet, Klassekampen tirsdag 25. mai 2010, side 9
2. ↑  Frans-Arne Hedlund Stylegar (26. mai 2010). «Ættestup». *arkeologi.blogspot.no*. Besøkt 17. oktober 2016.
3. ↑  Hermanson, Åke (31. januar 1997). «Ättestupan». imdb. Besøkt 17. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Ættestupet NRK-dokumentar fra 1977 om ættestup
Offisielt skilt
**State Route 1**, ofte kalt **Highway 1**, er en *state highway* som løper langs en vesentlig del av Californias stillehavskyst. I det sørlige California går veien ofte under navnet *Pacific Coast Highway* (forkortet *PCH*); i noen deler av det sentrale California heter veien *Cabrillo Highway*; og nord for San Francisco heter veien offisielt *Shoreline Highway*.

Highway 1 er berømt for å gå langs en av verdens vakreste kystlinjer og betegnes derfor som en *National Scenic Byway*.

Rute - passeringspunkter
------------------------

### Orange County

San Juan Capistrano

Dana Point

Monarch Beach

Laguna Beach

Crystal Cove

Corona del Mar

Newport Beach

Huntington Beach

Sunset Beach

Seal Beach

### Los Angeles and Ventura Counties

City of Long Beach

Signal Hill

Wilmington

Harbor City

Lomita

Torrance

Redondo Beach

Hermosa Beach

Manhattan Beach

El Segundo

Los Angeles International Airport

Santa Monica

Pacific Palisades

City of Malibu. 

Oxnard

### Central Coast

Ventura

Santa Barbara

Buellton

Lompoc

Pismo Beach.

San Luis Obispo

Cambria

Big Sur

Bixby Creek Bridge

Carmel

Monterey

Watsonville

Santa Cruz

### San Francisco Bay Area

Half Moon Bay

Pacifica

Devil's Slide

Daly City

San Francisco

Golden Gate Bridge.

Marin City

Bodega Bay

Fort Bragg

Leggett

Eksterne lenker
---------------

* WestCoastRoads – California 1
* California Highways: CA-1
* The Big Highways Page: California Route 1
* Western Exit Guide – California 1
* Cal-NExUS: Route 1 North
* Cal-NExUS: Route 1 South
* California's Lost Coast

Bilder
------

* Sørgående utsikt over en strekning nær Laguna BeachSørgående utsikt over en strekning nær *Laguna Beach*
* Veiskilt ved State Route 1. Skiltet under, med et bilde av en valmue fra California, indikerer at veien er en del av California's Scenic Highway System.Veiskilt ved *State Route 1*. Skiltet under, med et bilde av en valmue fra California, indikerer at veien er en del av California's *Scenic Highway System*.
* Pacific Coast Highway nær Point MuguPacific Coast Highway nær *Point Mugu*
* Pacific Coast Highway nær MalibuPacific Coast Highway nær Malibu

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Californiahalvøya** (spansk: *Península de Baja California*; engelsk: *Baja California Peninsula*) er en lang og smal halvøy nordvest i Mexico som befinner seg mellom Californiabukta og det åpne Stillehavet. Den er omkring 1 202 km lang, maksimalt 240 km bred og strekker seg fra Tijuana i nærheten av den amerikanske grensen i området ved Mexicali og sørover til Cabo San Lucas. Den dekker et areal på 143 396 km². Administrativt er halvøya delt mellom to delstater: Baja California og Baja California Sur.

Flere fjellkjeder befinner seg i området, og nær Santa Rosalía er det vulkansk aktivitet. Den internasjonale havnen Ensenada, lokalisert ved Stillehavet, er et fast stoppested for store turistskip. Ettersom den er den eneste dypvannshavnen i Baja California, fungerer den som et nav for all import og eksport av varer i regionen.

* Fra kysten ved CaliforniabuktaFra kysten ved Californiabukta

Referanser
----------

1. ↑  «Baja Peninsula, Baja California, Mexico», *World Atlas*
2. ↑  «Baja California», *History.com*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Baja California Peninsula – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Californiahalvøya hos Wikivoyage

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Boris Juljevitsj Kagarlitskij** (russisk: Бори́с Ю́льевич Кагарли́цкий; født 29. august 1958 i Moskva) er en russisk marxistisk sosiolog og dissident.

Kagarlitskij ble politisk engasjert i studenttiden sin, og i 1982 ble han dømt til 18 måneder i fengsel for å ha spredt den illegale avisa *Levyj povorot*. I 1988 ble han kjent for et internasjonalt publikum da boka *The Thinking Reed* ble utgitt på engelsk. Den tar for seg forholdet mellom staten og de intellektuelle i Sovjetunionen siden 1917, og for denne fikk han Isaac and Tamara Deutscher Memorial Prize.

I forbindelse med glasnost ble Kagarlitskij er fremtredende venstre-kritiker av det sittende regimet. Han var en av lederne for Folkefronten i Moskva mellom 1988 og 1990, og var medlem av bystyret i Moskva i årene 1990–1993, først som representant for Russlands Sosialistiske Parti, fra 1992 for Det Russiske Arbeiderpartiet, som han var med på å stifte. I kjølvannet av Boris Jeltsins kupp i 1993, da parlamentet ble satt ut av funksjon, ble Kagarlitskij nok en gang arrestert for sine synspunkter, men en internasjonal kampanje førte til at han ble satt fri dagen etter. I årene har han jobbet som rådgiver overfor de uavhengige fagforeningene, og i 1998 ble han også hyret inn som rådgiver av arbeidskomiteen i parlamentet.

Siden 2002 har Kagarlitskij vært sjef for det Moskva-baserte Institute of Globalization Studies. Han er også fast bidragsyter til magasiner som *The Nation*, *Neues Deutschland* og *Junge Welt*. Han har også gitt ut en rekke bøker, hvorav de mest kjente utgjør trilogien *Recasting Marxism*. I denne trilogien tar Kagarlitskij til orde for at utfordringen i dag er å gjenvinne hegemoniet over staten gjennom å reise et tredje venstre som verken er kommunistisk eller sosialdemokratisk.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Boris Kagarlitzky – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** ICCU
 |
**Ættesamfunn** blir gjerne brukt om de gamle norrøne samfunn.
Det betyr at det er ætten som er samfunnets 
grunnsten eller viktigste element. Det var ættens ansvar
først og fremst å ta vare på ættens medlemmer, og å sørge for
at ættens interesser ble ivaretatt. Til dette hørte også
ættens plikt til å ta hevn over urett som var blitt begått
mot ættens medlemmer.

I det moderne samfunn betyr ætten mindre, idet staten har
tatt over mange av ættens oppgaver, plikter og ansvar.

Pga inngifte var ættesamfunnet kjent med innfløkte situasjoner med motstridende forpliktelser. De islandske høvdingene Snorre og Steintor lå i strid: «Det ble en kvass strid. Steintor var fremst i sin flokk og hogg til begge sider...Han søkte hardest inn på Snorre. Styr Torgrimsson gikk også djervt på sammen med Steintor, sin frende [de var beslektet i annet og tredje ledd], og drepte snart en mann i flokken til Snorre [sin tidligere svigersønn]. Da Snorre så det, sa han «Slik hevner du Torodd, dattersønnen din, som Steintor har gitt ulivssår? Du er den største niding!» Styr svarte: «Det skal jeg snart bøte.» Så snudde han skjoldet og gikk over til Snorres flokk, og drepte en av sønnene til Steintor.»

For ætten var familien av stor viktighet, men i det norrøne samfunnet ser vennskap likevel ut til å ha veid tynge enn slektskap. Dette kommer tydelig til uttrykk i Håvamål, som er opptatt av å gi råd om vennskap, men nevner lite om slektskap. For folk flest var vennskap med høvdingen av størst viktighet i hverdagen. Frendene (= slektninger inntil tredje ledd) var av mindre betydning. Ofte bodde de langt unna og var til liten hjelp om en tvist skulle oppstå. Uttrykket «de var frender og venner» viser tydelig at man ikke tok støtte fra ætten for gitt.

Referanser
----------

1. ↑  Jón Vidar Sigurdsson: *Den vennlige vikingen* (s. 135), forlaget Pax, Oslo 2010, ISBN 978-82-530-3359-4
2. ↑  Jón Vidar Sigurdsson: *Den vennlige vikingen* (s. 140-1)
Den nåværende melkittiske patriarken av Antiokia, Youssef I Absi
Den emeritterte melkittiske patriarken av Antiokia, Gregor III Laham
**Den melkittiske patriark av Antiokia og hele Orienten, av Alexandria og av Jerusalem** er en katolsk patriark og overhodet for den melkittiske kirke. Kirken aksepterer pavens overhøyhet, mens paven anerkjenner patriarkens lederskap innenfor sin særkirke. Den melkittiske patriarken er én av fem patriarker som avleder sin tittel fra det oldkirkelige patriarkatet i Antiokia (de fire andre er den gresk-ortodokse, maronittisk-katolske, syrisk-katolske og syrisk-ortodokse). I tillegg bærer han titlene *patriark av Alexandria*, *patriark av Jerusalem* og *metropolitt og erkeepark av Damaskus*, hvorav de to første er rene æresbetegnelser, mens den sistnevnte betegner hans reelle bispedømme. Også patriarkatssetet ligger i Damaskus.

Den nåværende melkittiske patriarken av Antiokia er Youssef I Absi (siden 2017).

Historie
--------

Da den katolsk-vennlige biskopen Kyrillos VI ble valgt til patriark av Antiokia i 1724, førte dette til bruddet med den ortodokse kirke. Mens patriarken av Konstantinopel innsatte en motpatriark (som begrunnet den antiokensk-ortodokse kirke), anerkjente pave Benedikt XIII patriarken Kyrillos og tilbød ham en union med den katolske kirken. Den melkittiske kirke var dermed delt i en katolsk og en ortodoks gren.

Liste over patriarker
---------------------

For patriarker før 1724 se liste over patriarker av Antiokia.

* Kyrillos VI Tanas (1724–1760)
* Maximus II Hakim (1760–1761)
* Theodosius V Dahan (1761–1788)
* Athanasius IV Jawhar (1788–1794)
* Kyrillos VII Siaj (1794–1796)
* Agapius II Matar (1796–1812)
* Ignatius IV Sarrouf (1812)
* Athanasius V Matar (1813)
* Macarius IV Tawil (1813–1815)
* Ignatius V Qattan (1816–1833)
* Maximus III Mazloum (1833–1855)
* Klemens Bahous (1856–1864)
* Gregor II Youssef-Sayur (1864–1897)
* Peter IV Jaraijiry (1898–1902)
* Kyrillos VIII Jaha (1902–1916)
* Sedisvakans
* Dimitrios I Qadi (1919–1925)
* Kyrillos IX Moghabghab (1925–1947)
* Maximus IV Saïgh (1947–1967)
* Maximus V Hakim (1967–2000)
* Gregor III Laham (2000–2017)
* Youssef I Absi (2017–)

| * v
* d
* r
Den katolske kirkens patriarkater |
| --- |
| «Store» patriarkater | 
Alexandria (koptisk) •
Antiokia (maronittisk) •
Antiokia (melkittisk) •
Antiokia (syrisk) •
Babylon (kaldeisk) •
Kilikia (armensk) •
Roma (latinsk)
 | En patriarks våpenskjold |
| «Små» og *titulære* patriarkater | 
*Alexandria* (melkittisk) •
Jerusalem (latinsk) •
*Jerusalem* (melkittisk) •
Lisboa (latinsk) •
Venezia (latinsk) •
*Vestindia* (latinsk) •
*Østindia* (latinsk)
 |
| Historiske patriarkater | 
Alexandria •
Antiokia •
Aquileia •
Grado •
Karthago •
Konstantinopel (alle latinske)
 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CatolicDiocese
 |
**Den mongolske fred** (latin: **Pax Mongolica**) er et begrep for den relative freden innad i Mongolriket, der ulike regioner og folkeslag opplevde en periode stabilitet i sosialt, kulturelt og økonomisk liv, underlagt det mongolske riket i det 13.- og 14. århundre.

Under det mongolske riket ble kommunikasjon og handel enklere gjennom det forente styret som mongolene opprettet gjennom utbredt erobring. 
Djengis Khans og hans etterkommeres erobringer strakk riket fra Sørøst-Asia til Øst-Europa, noe som knyttet østen og vesten. Silkeveien, som knyttet handelssentre gjennom Asia og Europa, ble fullstendig underlagt mongolene. Det ble sagt at «en jomfru med en gullklump på hodet kunne trygt vandre gjennom riket».

Slutten av den mongolske fred kom av Mongolrikets oppløsning og spredningen av svartedauden gjennom handelsrutene i Asia til mye av den kjente verden.

Se også
-------

* Den romerske fred

Referanser
----------

1. ↑  Færøvik, Torbjørn (2011) Aftenposten.no "Marco Polo feires - men reiste han til Kina?"
2. ↑  Michelle, Caitlin, Patrick. "Mongol Superiority Paragraph" Google Docs.
3. ↑  Billié, Franck. "Batu Khan 拔都汗"
4. ↑  Charlton M. Lewis and W. Scott Morton. China: Its History and Culture (Fourth Edition). New York: McGraw-Hill, 2004. Print. s.121
***¿Dónde jugarán las niñas?*** er debutalbumet til det meksikanske alternative rockebandet Molotov. Det ble utgitt 11. mars 1997. Tekstene er i hovedsak samfunnskritiske og humoristiske. Flere av låtene kom høyt opp på hitlistene verden over, blant annet «Voto latino» og «Gimme Tha Power».

Albumets tittel betyr «Hvor skal jentene leke?», og er en parodi på tittelen på Manás album *¿Dónde jugarán los niños?* («Hvor skal barna leke?»), som i sin tur spiller på Cat Stevens' sang «Where will the children play?». Coveret viser deler av ei jente i ungdomsskoleuniform i en bil med trusene nede på knærne.

Albumet skapte stor kontrovers på grunn av de grove tekstene og coverbildet, og musikkforretningene nekta å selge det. Gruppa fikk derfor med seg en rekke fans og gikk ut på gata i Mexico by for å selge plata som en protest mot sensuren. Stuntet fikk brei mediedekning, og de solgte over 3 000 eksemplarer på under fire timer.

Spor
----

1. «Que no te haga bobo Jacobo»
2. «Molotov Cocktail Party»
3. «Voto latino»
4. «Chinga tu madre»
5. «Gimme Tha Power»
6. «Mátate Teté»
7. «Más vale cholo»
8. «Use It or Lose It»
9. «Puto»
10. «¿Por qué no te haces para allá?... al más allá»
11. «Cerdo»
12. «Quítate que ma'sturbas (Perra arrabalera)»

Eksterne lenker
---------------

* (en) *¿Dónde jugarán las niñas?* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *¿Dónde jugarán las niñas?* på MusicBrainz Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Miroslav Singer** (født 14. mai 1968 i Praha) er en tsjekkisk økonom, som var sentralbanksjef for Tsjekkias nasjonalbank fra 1. juli 2010 til 30. juni 2016. Han var sentralbankens tredje sentralbanksjef siden dens etablering i 1993.

Han studerte *matematiske metoder* innen sosialøkonomi ved University of Economics i Praha fram til 1991. Etter dette mottok han et *postgraduate fellowship* ved University of Pittsburgh, der han tok sin doktorgrad (Ph.D) i 1995. Fra 1993 var han også forsker og foreleser ved Økonomisk institutt ved *Academy of Sciences of the Czech Republic*, og ved *Centre for Economic Research and Graduate Education* ved Charles University (CERGE-EI).

Etter endt utdanning begynte han å jobbe ved Expandia Finance, der han var adm.dir. fra 1995. Han overtok stillingen som adm.dir. ved Expandia Investment Company i 1998, og var adm.dir i morselskapet Expandia Holding fra 2000 til 2001. I 2001 gikk han til PricewaterhouseCoopers, der han ble direktør i divisjonen for tjenester til næringslivet. Han har også vært i representantskapet eller styret i selskapene Česká pojišťovna, Expandia Finance, Expandia Banka, Expandia Holding, Chemofond, Jitona, Vigona og Vlnap. 

Han ble utnevnt til styremedlem og visesentralbanksjef i Tsjekkias bank i februar 2005, og ble i juni 2010 utnevnt til sentralbanksjef, for en seksårsperiode, med virkning fra 1. juli 2010. Han overtok da etter Zdeněk Tůma, som trakk seg fra stillingen 13. april, 10 måneder før hans andre seksårskontrakt utgikk.

Singer er gift og har to barn.

Referanser
----------

1. 1 2  Tsjekkias nasjonalbank - *Miroslav Singer to be new Czech National Bank Governor* Arkivert 30. november 2010 hos Wayback Machine. (18. juni 2011), besøkt 31. oktober 2011.
2. ↑  Tsjekkias nasjonalbank - *CNB Governor Zdeněk Tůma resigns as of 30 June 2010* Arkivert 26. september 2011 hos Wayback Machine. (15. april 2010), besøkt 31. oktober 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Tsjekkias nasjonalbank – *Miroslav Singer – CNB Governor* (arkivert)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Zdeněk Tůma** | **Sentralbanksjef for Tsjekkias nasjonalbank**(2010–2016) | Etterfølger:**Jiří Rusnok** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |