recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Folmer Hansen** (født 11. juni 1872 i København, død 4. mai 1958 i Hellerup) var dansk luftfartspioner, lege, konsul, kosmopolitt og idrettsmann (blant annet tennis og golf), gift med Amory Scheel.

Karriere
--------

Folmer Hansen var sønn av statsråd Gustav Hansen (1843-1912), ble student fra Metropolitanskolen 1889, tok medisinsk embetseksamen fra Københavns Universitet 1895 og studerte grunnleggende medisin i London 1903 og Santa Fe 1911. Han arbeidet som lege først i København på Blegdamshospitalet senere i London, Kappkolonien 1904-05, La Paz, representant for en engelsk bankgruppe i Abessinia 1906-09 og i Argentina 1911- 1915.

Hansen deltok i første verdenskrig for russisk Røde Korss tjeneste 1916- 1918 og var leder av Dansk Røde Kors' Petrograd-avdeling i 1919. Han ble dansk konsul i Riga 1921 (konstituert 1920) og var konsul og handelsattaché ved konsulatet (fra 1947 ambassaden) i Stockholm fra 1924 til 1955. Han var formann for Nordisk Forening i Riga 1920- 1923, Ridder av Dannebrog, fikk Dannebrogordenens hederstegn og fikk en lang rekke utenlandske ordener.

Hansen ble gift 30. april 1918 i Bergen eller 29. april Oslo med Amory Ide Agnes grevinne Scheel (ekteskapet oppløst 1928 eller 1936, datter av lensgreve Christen Scheel og hustru Ingeborg født Brøchner.

Sportsmann
----------

Han hadde siden barndommen stor interesse i sport. Han hjalp med at til å innføre tennis til Danmark. Ved det første uoffisielle danske mesterskap i 1889 vant han tittelen. Han vant mesterskapet fire år i trekk, og tapte den første i 1894, men han genvandt tittelen i 1896 og 1901. I forbindelse med den internasjonale tennisturnering i Stockholm i 1899, vant han over kronprins Gustaf av Sverige i åpningskampen. I vinteren 1898 var han med på å stifte han Københavns første golfklubb og han vant det første klubbmesterskap.

Med støtte fra rittmester Gustav Adolph Clauson-Kaas reise Folmer Hansen i 1909 til Paris for å få pilotutdannelse på Henri Farmans flyveskole. Ideen var at han etter utdannelsen skulle kjøpe et fly til opvisningsflyvning, men Farmans treningsfly fikk motorproblemer, og Hansens flytrening  ble forsinket. For stadig å gjennomføre de lovde flygninger engasjerte gruppen bak Hansen den franske pilot Georges Legagneux (1882-1914) som ble den første som fløy i Danmark. Dette fant sted 15. juni 1909. I løpet av den måned Legagneux var i Danmark lærte han Hansen å fly og gjennomførte hans avsluttede flyvetening.

Referanser
----------

1. ↑  De første danske aviatikere/flyvere[*død lenke*]
2. ↑  Grut Hansen Efterkommere Arkivert 2. mars 2017 hos Wayback Machine.
3. ↑  Amory Ide Agnes Scheel Arkivert 2. mars 2017 hos Wayback Machine.

Litteratur
----------

* Kraks Blå Bog 1957

Portal: Danmark
**Rikke Karlsen** (født 1968 i Oslo) er en norsk keramiker, bosatt i Lillesand.

Karlsen flyttet til Lillesand våren 2008 og har eget verksted på Justøya i Lillesand kommune. Hun har tidligere bodd en periode på sørlandet, og i denne tiden var hun praktikant hos keramiker Grete H.H. Nash på Frikstad utenfor Kristiansand. I 2002 avsluttet hun utdanningen som lektor i kunst- og håndverk ved Kunsthøgskolen i Oslo, institutt for keramikk. I årene som fulgte deltok Karlsen på en rekke utstillinger i inn- og utland. Etter eksamen i 2002, hadde hun separatutstilling i galleri Norske Grafikere i Oslo. Flere ganger har hun deltatt på Østlandsutstillingen  og hun har også deltatt på gruppeutstillinger i Norge, Kina og Tyskland. Karlsen har hatt utstillinger på Galleri Ask i Åsgårdstrand (2008), Galleri Vanntårnet på Nesoddtangen (2008) og Galleri Format i Oslo (2005).

I 2003 deltok Rikke Karlsen sammen med 12 andre keramikere på en utstilling på Grønland polititasjon, der cellene og murene var en inspirasjonskilde for kunstnerne. Kunstnerne uttalte til *Aftenposten* at fengelcellen ga mange assosiasjoner og de ønsket og formidle tanker, drømmer og lengsler til dem som oppholdt seg mellom disse veggene.

I forbindelse med 100-årsjubileet for kvinners stemmerett i 2013, deltok Karlsen på en jubileumsutstilling med tittelen «Med kunsten som stemme» på Lindvedske hus i Arendal Hun sier følgende om sine arbeider til *Kulturnett Aust-Agder*:

> Med små formater, fokus på materialitet, porselenets mulighet for varierende grad av gjennomskinnelighet og høyt detaljeringsnivå, ønsker jeg å fange betrakterens interesse. Insekter som søker instinktivt til lyskilder om kvelden og natten, assosiasjoner til utstillingsmontere i museer og forskningsrelaterte sammenhenger er stemninger som inspirerer meg. Det stille, poetiske, vakre og forgjengelige tiltaler meg. Menneskenes forvaltning av jorden, og vårt forhold til tid skremmer meg.
> 
> 
> *Kulturnett Aust-Agder* 30. november 2012, Rikke Karlsen som «Månedens kunstner».
> 
> 

Rikke Karlsen har vært kurslærer og timelærer på Kunsthøgskolen i Oslo, og hun har mottatt debutantstøtte, etableringsstipend og 2-årig arbeidsstipend fra Norsk kulturråd. Hun er medlem av Norske kunsthåndverkere (NB-Agder) og tilknyttet Agder Kunstsenter.

Referanser
----------

1. ↑   Arkivert 11. august 2016 hos Wayback Machine. (besøkt 8. mai 2015)
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 18. mai 2015. Besøkt 8. mai 2015.  (besøkt 8. mai 2015)
3. ↑   (besøkt 8. mai 2015)
4. ↑  Bugge Erle Moestue: «Inspirert av fengselsmurene» i *Aftenposten* 20. juni 2003, s. 6
5. ↑  Liv Ekeberg: «Kvinner snakker fra veggen» i *Agderposten,* 2. mai 2013, s. 54
**Mother Love Bone** var et amerikansk band som eksisterte fra 1988 til 1990. Bandet regnes ofte som forløperen til Pearl Jam.

Mother Love Bone ble dannet i 1988 etter at Green River ble oppløst. Bandet besto de tre tidligere Green River-medlemmene Jeff Ament, Stone Gossard og Bruce Fairweather, samt vokalist Andy Wood, som tidligere hadde vært medlem av bandet Malfunkshun, og trommeslager Greg Gilmore. Bandets musikk var mer melodisk og mer preget av tradisjonell rock enn Green River. Dessuten tok den eksentriske Wood med seg elementer av glamrock til bandet.

Mother Love Bone rakk å gi ut én EP og ett album i løpet av sin historie. EP-en *Shine* hadde relativt bra salgstall å vise til, og man ventet derfor at bandets første album *Apple* kunne bli deres store gjennombrudd. Slik gikk det ikke. Wood, som hadde narkotikaproblemer, tok en overdose 16. mars 1990 og døde tre dager senere – bare noen uker før utgivelsen av *Apple*. Kort tid etter ble bandet oppløst. Bandets siste utgivelse *Stardog Champion* var en samleplate som besto av låtene fra de to tidligere platene. 

Etter Woods død spilte Ament og Gossard inn et minnealbum dedisert til Wood sammen med Chris Cornell og Matt Cameron fra Soundgarden i et prosjekt som fikk navnet Temple of the Dog. Deretter var Ament og Gossard med på å starte opp et nytt band som fikk navnet Pearl Jam, noe som ble et av de største og mest populære rockebandene i verden på 1990-tallet.

Medlemmer
---------

* Andy Wood (vokal, piano)
* Stone Gossard (gitar)
* Bruce Fairweather (rytmegitar)
* Jeff Ament (bass)
* Greg Gilmore (trommer)

Diskografi
----------

* *Shine* (1989)
* *Apple* (1990)
* *Stardog Champion* (1992)

Kilder
------

* Omtale hos discogs.com

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mother Love Bone på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Mother Love Bone på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Mother Love Bone på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *Mother Love Bone* på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Mother Love Bone på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Mother Love Bone på AllMusic Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Mother Love Bone |
| --- |
| Medlemmer | Andrew Wood **·** Stone Gossard **·** Jeff Ament **·** Bruce Fairweather **·** Greg Gilmore |
| Studioalbum | *Apple* |
| Samlealbum | *Stardog Champion* |
| EP-er | «Shine» |
| Relaterte artikler | Malfunkshun **·** Grunge **·** Green River **·** Soundgarden **·** Love Battery **·** Temple of the Dog **·** Pearl Jam |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Cai Yuanpei
**Guangfuhui** (kinesisk: 光復會, pinyin: *Guāngfùhuì*, «Forny lyset-selskapet») var en nasjonalistisk kinesisk organisasjon opprettet i 1904 av Gong Baoquan med den høylærde akademiker Cai Yuanpei som sin president. Det hadde som formål å drive motstand mot Qing-dynastiet. Forløper for organisasjonen var *Foreningen for nasjonal militær opplæring* som ble opprettet av eksilkinesere i Japan etter at *Den antirussiske frivilligehær* ble oppløst i mai 1903.

Mange av medlemmene var likesom Cai intellektuelle fra de kinesiske provinsene Zhejiang, Anhui og Jiangsu.

Noen av medlemmene, som Gong Baoquan, hadde et tett samarbeid med tradisjonelle kinesiske hemmelige selskaper.

Blant medlemmene kan nevnes:

* Cai Yuanpei
* Gong Baoquan
* Qiu Jin (kvinne)
* Tao Chengzhang
* Woo Tsin-hang
* Xiong Fengji
* Xu Xilin
* Zhang Binglin

Mange av organisasjonen medlemmer ble året etter også med i det hemmelige selskap Tongmenghui, som ble opprettet i 1905.

Guangfuhui fortsatte likevel å eksistere som distinkt gruppe, og i 1907 innledet den under Xu Xilin det antikeiserlige Anqing-opprøret. Der kulminerte med drapet av provinsen Anhuis guvernør Enming og med Xus egen død. Qui Jin hadde også medvirket, ble henrettet i Shaoxing i provinsen Zhejiang.

Året etter slo nok et opprør anstiftet av Guangfuhui feil. Det fant også sted i Anqing. Det var ledet av Xiong Fengji.

I Tongmenghui-sammenheng var Guangfuhuifløyen ledet av Tao Chengzhang og Zhang Binglin. De ble mer og mer kritisk til den kantonesiske gruppen og Sun Yat-sen, blant annet på grunn av de geografisk-kultrurelle forskjellene, men også fordi de ikke var enige i strategiske spørsmål. I 1910 forlot Tao og Zhang Tongmenghui og opprettet en ny kjernegruppe for Guangfuhui i Tokyo. Dette innledet et rivaliserende konkurranseforhold mellom de to nasjonalistiske bevegelsene, der det stod både om finansiering og om medlemmer i Shanghai, Japan og hele Sørøstasia.

En kort stund samarbeidet de to gruppene i motstand mot Qing-dynastiet i Shanghai og Nanjing da Xinhairevolusjonen brøt ut i 1911. Men rivaliseringen bestod. I januar 1912 ble Tao Chengzhang myrdet i Shanghai, angivelig av en agent for Tongmenghui. Etter hans død gikk Guangfuhui raskt i oppløsning.

---

**Guangfuhui** var også en organisasjon opprettet i Republikken Kina etter kommunistenes maktovertagelse i Fastlands-Kina. Den hadde som hensikt å *fornye lyset* i Fastlands-Kina. Organisasjonen ble oppløst i juni 1990.
**Guangdong olympiske stadion** er en idrettsarena i Guangzhou i Kina. Arenanen brukes til mange formål, men fremfor alt til fotballkamper. Stadionet ble bygget i 2001. Den har en kapasitet på 80 012 plasser, som er farget i ulike farger for å skape et spesielt mønster.

Stadionet ble åpnet for allmennheten til de niende *Nasjonale lekene* i Kina 2001. Arenaen var opprinnelig planlagt for Sommer-OL 2008 og både OL-fakkel og en olympisk park ble bygget i tilknytning til den. Senere endret man planene og bygget Beijing nasjonale stadion hvor både åpnings- og avslutningsseremoniene og friidrettskonkurransene ble holdt.

Arenaens utforming ble første gang presentert i 1999. Med utgangspunkt i Guangzhous kallenavn *Blomsterbyen* utformet det amerikanske arkitektkontoret Ellerbe Becket stadionets tak på en måte som skal minne om kronbladene på en blomst.

Arenaen var hovedarena for Asialekene 2010.

Referanser
----------

1. ↑  «ArchitectureWeek – Design – China's Banner Stadium – 2002.0501». Arkivert fra originalen 23. april 2009. Besøkt 5. september 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Guangdong Olympic Center – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bilder av Guangdong olympiske stadion Arkivert 4. februar 2012 hos Wayback Machine.
* Architecture Week-artikkel om arenaen
Jorda i dag med batymetri og terreng. Data fra en modellering (*TerrainBase*) fra National Geophysical Data Center (NGDC).
**Batymetri** er måling av dybden i innsjøer og hav. Det tilsvarer det som på land som kalles hypsometri. Betegnelsen batymetri er avledet fra gresk βαθύς, *bathus*, «dyp», og μέτρον, *metron*, «måling». Batymetrisk kart blir framstilt som sikkerhetsforetak for sjøfart både på og under havoverflaten, og viser vanligvis havbunnen med koter. I Norge i dag (per 2017) benyttes laserteknologi fra fly ved oppmåling av norskekysten. Det reduserer kostnadene betydelig sammenlignet med tradisjonell batymetri og tar også radikalt kortere tid.

Referanser
----------

1. ↑   TerrainBase Digital Terrain Model
2. ↑  «βαθύς» i: Liddell, Henry George; Scott, Robert: *A Greek-English Lexicon*, hos Perseus
3. ↑  «μέτρον» i: Liddell, Henry George; Scott, Robert: *A Greek-English Lexicon*, hos Perseus
4. ↑  *Forprosjekt «Nasjonal, detaljert høydemodell». Sluttrapport* Arkivert 14. september 2016 hos Wayback Machine. (PDF), Kartverket, s. 10

Eksterne lenker
---------------

* «Bathymetri», *Metlex*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Motherwell** (skotsk-gælisk: *Tobar na Màthar*; skotsk: *Mitherwall*) er by og tidligere burgh i North Lanarkshire i Skottland, sørøst for Glasgow. Historisk sett i sognet Dalziel og en del av Lanarkshire, er Motherwell administrasjonsbyen for North Lanarkshire Council. Geografisk skiller elven Clyde Motherwell fra Hamilton i vest, mens elven South Calder Water skiller Motherwell fra Carfin i nord-øst og New Stevenston og Bellshill mot nord. Folketallet er for 2020 beregnet til 32 840 innbyggere.

Beskrivelse
-----------

Motherwell var tidligere den viktigste byen for den skotske stålindustrien, og ble derfor kalt *Steelopolis*. Byens utseende blir dominert av et vanntårn og de tre kjøletårnene på Ravenscraig stålverk, som ble stengt i 1992. Stengningen av stålverket, som hadde et av de største produksjonslokalene i Skottland, signaliserte slutten for stålindustrien i denne delen av Storbritannia. En av årsakene til dette sies å være at det ikke var mulig å få subsidier fra EU, da Skottland som en del av Storbritannia måtte kjempe med resten av riket om midler som ble overført.

Fotballklubben Motherwell FC ble grunnlagt i 1886. Laget er kjent som *Steelmen*.

Byen var fram til 1996 administrasjonssenter for distriktet Motherwell.

Næringsliv
----------

Flere callsentre og næringsparker finnes i regionen. Større arbeidsgivere er blant annet whisky-fabrikanten William Grant & Sons og maskinprodusenten Terex.

Fornøyelsesparken M&D's ligger i byen.

Vennskapsbyer
-------------

* Tyskland flaggs Schweinfurt, Tyskland
* Sør-Afrika flaggs Motherwell, Østkapp,Sær-Afrika

Referanser
----------

1. ↑   "25-inch O.S. Map with zoom and Bing overlay". *National Library of Scotland*. Ordnance Survey
2. ↑   *History and directory of Motherwell. 1899–1900. [With a plan.]* (2. utg.). Hamilton: W. Naismith. 1899. s. 17–56.
3. ↑   «Mid-2020 Population Estimates for Settlements and Localities in Scotland». *National Records of Scotland*. 31 mars 2022
4. ↑  «’Steelopolis’: Motherwell and the Steel Industry», 'North Lanarkshire Council
5. ↑  Club Chat - Steelmen Online
6. ↑  Wilson, Derek (2009): *Motherwell FC Miscellany: Steelmen Trivia, History, Facts & Stats*, Pitch Publishing
7. ↑  William Grant & Sons Distillers Ltd.
8. ↑  «Scotland's International Strategy: Existing Engagement between Scotland and Germany»[*død lenke*], *Gov.scot*. 18 September 2007

Eksterne lenker
---------------

(en) Motherwell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

 Motherwell hos Wikivoyage

* North Lanarkshire Council
* *Motherwell Times*, lokalavisen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |
**Motherwell katedral**, fullt engelsk navn: *Cathedral Church of Our Lady of Good Aid*, er den katolske katedralen i Motherwell og bispesetet for Motherwell bispedømme innen Glasgow erkebispedømme. Kirken ble innviet som katedral så sent som i 1948 som følge av at bispedømmet ble etablert året før. Katedralen har plass til 1 000 sitteplasser under messe.

Interiør
Kirken ble åpnet som en sognekirke med navnet *Church of Our Lady of Good Aid* mandag 9. desember 1900. I 1948 ble kirken forfremmet til katedral da det nye Motherwell bispedømme ble opprettet som et suffraganbispedømme gjennom den apostolisk konstitusjonen *Maxime interest*. 

Den er tegnet i nygotikk av det anerkjente arkitektfirmaet Pugin & Pugin, som står bak en rekke katolske kirker i Skottland, England og Irland. Kirken hadde opprinnelig et høyalter og to sidealtere. Disse ble imidlertid fjernet sammen med en del ornamentikk som følge av ominnredning av koret i 1984 i henhold til reformene etter andre vatikankonsil.

Orgelet i Motherwell katedral ble rehabilitert i 2008, og er kjent for sin størrelse. Det ble elektronisk modifisert med et nytt konsoll. Med sine fire tangentrekker er det det største orgelet i noen katolsk kirke i det vestlige Skottland. Organist er John Pitcathely, som spilte på dette ved begge pavebesøkene til Skottland. Han er også dirigent for katedralens kor.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Katedralens hjemmeside
* Bispedømmets hjemmeside
**Glattnesefamilien** (Vespertilionidae) er en gruppe småflaggermus.
Det vitenskapelige navnet **Vespertilionidae** kommer fra det latinske ordet *vesper* som betyr «kveld».

Nesten alle artene eter insekter; unntakene er noen *Myotis* og *Pizonyx* som fanger fisk, og de større *Nyctalus*-artene som har vært kjent for å noen ganger fange spurvefugler i flukt.

De orienterer seg hovedsakelig ved hjelp av ekkolokalisering, men de mangler de forstørrede nesene som noen småflaggermus har for å forbedre den ultrasoniske strålen. I stedet «roper» de gjennom åpen munn for å projisere ultralydstrålen. Som kompensasjon har mange arter relativt store ører.

Som gruppe dekker glattnesefamilien hele spekteret av flygeferdigheter, med den relativt svake flygeren *Pipistrellus* som har en flagrende, nesten insektaktig flukt, til de langvingede og hurtigflygende slektene som *Lasiurus*, *Nyctalus* og *Miniopteris*. 

Gruppens arter blir fra 3 til 13 cm lange, sett bort fra halen. De er stort sett brune eller grå på farge, men noen har kraftig farget pels med rød-, oransje- eller gulfarger, og kan ha hvite flekker eller striper.

De fleste artene holder til i huler, men noen bruker hule trær, steinsprekker, hi, eller andre typer ly. Det er også stor variasjon i størrelsen på koloniene, med noen arter som lever én og én, mens andre danner flokker på opptil en million individer.
Arter som lever ved tempererte breddegrader går vanligvis i dvale, mens noen av de tropiske artene går i sommerdvale.

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 5. august 2020. Besøkt 5. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Glattnesefamilien* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Glattnesefamilien* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Glattnesefamilien* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Glattnesefamilien* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Glattnesefamilien* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Glattnesefamilien* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Glattnesefamilien* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Glattnesefamilien* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Glattnesefamilien* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Vespertilionidae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Vespertilionidae* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Uppslagsverket Finland **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**Glasurgenerasjonen** er en nedsettende betegnelse på millenniumsgenerasjonen. Begrepet spiller på ordet «dessertgenerasjonen», som lenge har vært brukt om dens foreldre, og har sin opprinnelse i 2003-årgangen av UKErevyen, som bar navnet *Glasur*:

> Livet mitt er som et måltid, hvor desserten er hovedrett. Men jeg spiser bare glasuren. Ja, for det er det som er best rett og slett.
> 
> 
> UKErevyen 2003, *Glasur*
> 
> 

Ordet ble først brukt i media i et intervju med UKA-funksjonærer i Adresseavisen det året.

Begrepet har stort sett negative konnotasjoner og knyttes til en oppfatning av at denne generasjonen er bortskjemt og selvsentrert, og mer opptatt av selvrealisering enn av å bidra til fellesskapet. Enkelte skribenter har tatt til orde for at dette er både upresist og urettferdig.

Referanser
----------

1. ↑  Walgermo, Alf Kjetil (2010). «Språkbrukaren: Glasurgenerasjonen». *Språknytt* (1). ISSN 0806-2870.
2. ↑  Wahl-Olsen, Siri (13. februar 2004). «Det heter ikke vi nå lenger». *Adresseavisen*. Arkivert fra originalen 4. april 2017. Besøkt 4. april 2017.
3. ↑  Lundemo, Trygve (30. mars 2011). «Ungdommens prektighet». *Adresseavisen*. Arkivert fra originalen 4. april 2017. Besøkt 4. april 2017.
4. ↑  Wengen, Linn-Aurora (12. september 2012). «Glasurgenerasjonen er en myte». *Aftenposten*.
**Middagskollen naturreservat** ble opprettet i 2002, og ligger nordvest for Kvelde, på østsiden av Farris i Larvik kommune. Reservatet har barskog og blandingsskog, og et stort mangfold av lav, sopp og moser. Tallrike er de artene som lever på gamle og i døde trær. På toppene i naturreservatet er det furuskog, i de sørvendte helningene mer eik. Furuskogen har grove og gamle trær. I kløftene er det granskog, med innslag av varmekjære løvtrær som lind, ask og lønn.

Falkeberget er en av de fremtredende toppene i reservatet. Her er det en fjellvegg, dels med overheng, på rundt 150 meters høyde. Dette er en av hekkeplassene for falk som har sitt revir rundt nordenden av Farris. Liten hogstpåvirkning, mange interessante arter, mye død ved, samt produktive kløfter med gamle edelløvtrær gjør at middagskollen vurderes som nasjonalt verneverdig.

Referanser
----------

1. ↑  «Middagskollen naturreservat». *Fylkesmannen i Vestfold og Telemark*. Besøkt 3. mai 2018.
2. ↑  (no) Middagskollen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Eksterne lenker
---------------

* Middagskollen naturreservat Arkivert 9. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
* Faktaark Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Tropisk lauvfellende skog** er en type fuktskog og et biom som dekker tropiske strøk som har tørketid. 

Tropisk lauvfellende skog i Khao Yai nasjonalpark i Thailand
Årsnedbøren kan visse steder være minst like høy som i regnskogen, men fordelinga over året er mindre jevn. Den tropiske lauvfellende skogen har sin største utbredelse i Sørøst-Asia og i India, men slik skog finnes også andre steder, for eksempel i Afrika. Dette er blant de tettest befolkede områdene på jorda, og skogen er blitt kraftig desimert pga. jordbruk. De gjenværende skogene blir utsatt for plantasjedrift og treslagskifte, idet verdifulle treslag som teak plantes i stor skala.

Vegetasjon
----------

Skogen skiller seg fra den tropiske regnskogen ved at den er mindre artsrik og mindre høyvokst. De fleste artene som danner det øvre, dominerende kronetaket feller lauvet i den tørre årstiden. Artene i undersjiktet er ofte eviggrønne. Til forskjell fra regnskogene danner mange treslag nokså ensartede bestander. Teak er et vanlig treslag, og bambus er særmerkt for dette biomet. Dødt organisk materiale hoper seg opp på bakken i tørketida, men brytes raskt ned i regntida. Skogbranner er en viktig økologisk faktor.
**Rødhodet dvergpapegøye** (*Agapornis fischeri*) ble først funnet på 1800-tallet og ble først avlet i fangenskap i USA og Europa rundt 1926.
Disse fargerike små papegøyene er oppkalt etter den tyske oppdageren Gustav Fischer.
De har grønn rygg og brystkasse med mørkegrønne vinger, nedre del av ryggen og stjerten er en klar asur-blåfarge, nakken og halsen er klar gul, men går etterhvert over i oransje i fjeset, de har også en mørk går eller olivengrønn «hette» å toppen av hodet.
De har også et knallrødt nebb og en hvit ring rundt øyet. 
Dette gjør de til den mest fargerike av dvergpapegøyene, men den har også et vidt spekter av mutasjoner som: Albino, Pied, Dilute Blue, Dilute Yellow, Lutino og Cinnamon. 
De er en av de mindre dvergpapegøyene, ca. 14–15 cm lang og rundt 42-58 gram.

Utbredelse
----------

Som alle andre dvergpapegøyer hører også disse hjemme i Afrika, rundt Lake Victoria i Tanzania, i tørkeperioder flytter de på seg til Rwanda og Burundi.
De er klassifisert som *nær truet* av IUCN Red List of Threatened Species

Selv om de er nær truet så har populasjonen begynt å øke igjen, siden det har blitt innført et eksportforbud på de fra hele Afrika, det er også forbudt å importere de i de fleste land.
Likevel er det mange av dem i fangenskap takket være de er en av de letteste dvergpapegøyene å få i avl, og de er lette å få kjøpt, selv om de er mindre vanlige enn f.eks. rosenhodet dvergpapegøye eller svarthodet dvergpapegøye.

I naturen
---------

Rødhodet dvergpapegøye lever som regel i en høyde på 1000 til 2200 meter over havet i fuktig klima, der landskapet ofte består av treklynger og strekninger med gress.
De lever parvis i små flokker.
De spiser forskjellige frukter og frø og kan ofte være til bry for lokale bønder, ettersom papegøyene spiser avlingene deres, f.eks. mais.

* 
* 
* 

* 
* 
* 
* Museum specimenMuseum specimen

Referanser
----------

1. ↑  BirdLife International 2012. *Agapornis fischeri*. In: IUCN 2013. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.1.<www.iucnredlist.org>. Hentet ut 8. september 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *rødhodet dvergpapegøye* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *rødhodet dvergpapegøye* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *rødhodet dvergpapegøye* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *rødhodet dvergpapegøye* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Agapornis fischeri* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Agapornis fischeri* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Agapornis fischeri* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Agapornis fischeri* (ID E1EE00F78D3DB00C). *Avibase*. Hentet ut 8. september 2013.
* *Agapornis fischeri* (TSN 177621). *Integrated Taxonomic Information System.* Hentet ut 8. september 2013.
* Birdlife Species Factsheet: *Agapornis fischeri*. Hentet ut 8. september 2013.
* IBC - The Internet Bird Collection: *Agapornis fischeri*. Hentet ut 8. september 2013.
***Photophorus*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende
--------

Middelsstore til ganske store, avlange, blanke, brunlige smellere. Pronotum har lysorganer ved bakhjørnene. Antennene er tynne og trådformede. Dekkvingene har fine punkstriper-

**Larvene** er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis
-------

De tropiske artene i gruppen Pyrophorini lyser i mørket. De er kjent som *cucujos* i spansktalende land. De sender ut lys fra to lysorganer ved bakhjørnene av brystskjoldet (pronotum) og ett lysorgan ved bakkroppen. Dette lyset kan ha forskjellig farge, ofte "kaldt" lys fra brystskjoldet og rødaktig lys fra bakkroppen. Lyset fremkommer ved en meget energieffektiv prosess, se omtale under lysbiller (Lampyridae). Også larvene og til og med eggene er selvlysende. De levende billene brukes som selvlysende smykker, og noen biller i en flaske kan være en brukbar lampe. Denne slekten er ett av få eksempler på selvlysende smellere utenfor Amerika

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Oseania (Fiji).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien smellere, Elateridae
				+ Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
					- Stammen Pyrophorini Candéze, 1859
						* Slekten ***Photophorus*** Candéze, 1863
							+ *Photophorus bakewellii* Candèze, 1863
							+ *Photophorus jansonii* Candèze, 1863

Referanser
----------

1. ↑  Y. Mitani, R. Futahashi, K. Niwa, N. Ohba og Y. Ohmiya (2013) Cloning and characterization of luciferase from a Fijian luminous click beetle. *Photochemistry and photobiology* 89: 1163-1169.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Photophorus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Photophorus* hos NCBI Rediger på Wikidata
Rødkokt grisemage servert med fortykket brasseringssaus.
**Rødkoking** (kinesisk:卤 eller 红烧; pinyin: *lǔ*, *hóngshāo*), også kalt kinesisk stuing, rødstuing eller rødbraisering, er en langsom braisering innen kinesisk matlagingsteknikk som avsetter rød farge på maten.

Det er to former for rødkoking:

* *hongshao* (forenklet kinesisk: 红烧; tradisjonell kinesisk: 紅燒; pinyin: **hóngshāo**): Dette kan gjøres på under tyve minutter og krever som regel ikke meget vann,
* *lu* (forenklet kinesisk: 卤; tradisjonell kinesisk: 滷; pinyin: **lǔ**): trenger vanligvis lengre tid, gjerne timevis, og maten må være helt neddykket i den kokende væsken.

Rødkoking er populær over det meste av det nordre, østre og sørøstre Kina.[] Navnet kommer fra den rødbrune fargen som maten og sausen får.

Til kokingen er det vanlig å benytte soyasaus (vanligvis en blanding av lett og mørk), fermentert bønnepasta, rød fermentert tofu eller karamellisert sukker. For en mer intensiv rødfarge tilsettes kanskje også andre fargemidler.[]

Både *lu* og *hongshao* er former for stuing eller braisering og karakteriseres ved bruk av soyasaus, kinesisk risvin, (Shaoxing-vin, huangjiu eller lignende) og karamellisert sukker. Hele krydder (stjerneanis, svart kardemomme (*caoguo*), cassia, og/eller fennikelfrø) eller femkrydderpulver er sentrale elementer, men brukes med moderasjon for ikke å overvelde hovedingrediensene.[]

Rødkokte stuinger kan være rike i kjøttholdighet eller inneholde en blanding av kjøtt, grønnsaker og hardkokte egg. Rettene kan serveres varme eller kalde, og sausen eller kraften blir gjerne gjenbrukt. 

Man finner kokemetoden i en lang rekke regionale kinesiske kjøkkentradisjoner, som for eksempel i jiangsukjøkkenet, fujiankjøkkenet, zhejiangkjøkkenet, shanghaikjøkkenet, hunankjøkkenet, og til char siu, det vietnamesiske kho og ah-so-saus.

Litteratur
----------

* *Charmaine Solomon's Encyclopedia of Asian Food*, Charmaine Solomon, 1998, Tuttle, ISBN 962-593-417-0
* *Chinese Cooking for Dummies*, Martin Yan, 2000, For Dummies, ISBN 0-7645-5247-3
* *Martin Yan's Invitation to Chinese Cooking*, Martin Yan, 2000, Bay Books, ISBN 1-57959-504-9
* *Xiandai Hanyu Cidian (Modern Chinese Dictionary)*, Shang Wu Press, Beijing, 1996, ISBN 7-100-01777-7

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel om rødkoking

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Idar Kristiansen** (født 26. mai 1932 i Honningsvåg, død 10. januar 1985) var en norsk forfatter. Tidlig i barndommen flyttet familien til Kåfjord i Troms, der han bodde det meste av livet. Hans far var fra Kåfjord og moren fra Lyngen. Etter gymnaset utdannet han seg til lærer ved Tromsø lærerskole. 

Forfatterdebuten kom med diktsamlingen *Sanger fra en tundra* i 1957. I 1970 kom *Korstog mot Kautokeino*, en dokumentarskildring av Kautokeino-opprøret på 1850-tallet. Hovedverket hans var serien *Kornet og fiskene* i fire bind om den finske innvandringen til Finnmark, *Svanevinger i nord* (1978), *Den salte åkeren* (1979), *Stiene fører til havet* (1980) og *Guds nåde nordpå* (1981). Han ble nominert til Nordisk råds litteraturpris i 1981 for serien. Romanserien ble filmatisert av Lasse Glomm, og fikk tittelen *Havlandet*. Filmen er basert på de to første bøkene i serien og hadde premiere i 1985. I 1983 kom kriminalromanen *Regnskap i rødt* ut. Den siste boken hans, *Nådekvalpenes dal*, kom ut posthumt i 1985. Boken var tenkt å være den første i et tre-bindsverk om evakueringen og brenningen av Finnmark under andre verdenskrig, men han fikk bare ferdig første bindet før han døde.

Film
----

*Svanevinger i nord* og *Den salte åkeren* var utgangspunktet for den norske filmen *Havlandet* fra 1985, regissert av Lasse Glomm.

Bøker
-----

* *Sanger fra en tundra* – dikt (1957)
* *Alt du trodde glemt* – dikt (1961)
* *Korstog mot Kautokeino* – dokumentarbok (1970)
* *Svanevinger i nord* – roman (1978
* *Den salte åkeren* – roman (1979)
* *Stiene fører til havet* – roman (1980)
* *Guds nåde nordpå* – roman (1981)
* *Brenninger forut* – noveller og dikt (1982)
* *Regnskap i rødt* – roman (1983)
* *Nådekvalpenes dal* – fortellinger (1985)

### Priser

* Aschehougprisen 1980

Referanser
----------

1. 1 2 3   Digitalarkivet, oppført som Idar Kolbj Kristiansen[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Idar Kristiansen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Idar Kristiansen: Min sang til Kåfjord
* (no) Kaisa Lindbach om kvenlitteratur i Nord-Norge, Universitetet i Tromsø
* (no) Kaisa Lindbach om kvensk litteratur
* (no) Les om Idar Kristiansen på nordligefolk.no


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Ernst Orvil ogTor Åge Bringsværd | **Vinner av Aschehougprisen**(1980) | Neste mottaker:Jan Erik Vold |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
***Staringia*** er en slekt som inngår i familien Cytherellidae, som igjen er den eneste familie i ordenen **Platycopida** av muslingkreps - små krepsdyr. Denne slekten anses foreløpig som sannsynlig utdødd, og består av minst en art - *Staringia semiornata*.

Nærmere taksonomisk plassering
------------------------------

Taksonomien av muslingkreps er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Skillet mellom gruppnene innenfor klassen muslingkreps er basert på morfologi snarere enn molekylær analyse, og det er mulig at muslingkreps-gruppen er parafyletisk og bør deles. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopa-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars. Oversikten nedenfor følger den nyeste taksonomiske plasseingen i henhold til *WoRMS*-databasen:

* Rekke: krepsdyr (Crustacea) Brünnich, 1772
	+ **Klasse muslingkreps (Ostracoda)**
		- **Underklasse Platycopa** Sars, 1866
			* Orden Platycopida Sars, 1866
				+ Familie Cytherellidae
					- Slekt ***Staringia*** Veen, 1936 †
						* *Staringia semiornata* Malz in Malz & Jellinek, 1989

Referanser
----------

1. ↑  Richard A. Fortey og Richard H. Thomas, *Arthropod Relationships*, Chapman & Hall 1998. ISBN 978-0-412-75420-3.
2. ↑  Staringia - *World Register of Marine Species*. Besøkt 20. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Staringia* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Staringia* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Staringia* hos Fossilworks Rediger på Wikidata
**Phonofile** er et norsk digitalt distribusjonsselskap som samarbeider med plateselskaper, uavhengige artister og andre distribusjonsselskaper. Selskapet ble dannet i 1999 av interesseorganisasjonen for uavhengige norske plateselskaper (FONO) og TV 2.

Siden selskapets oppstart i 1999 har Phonofile fungert som digital distributør for en rekke artister, og er i dag en markedsledende aktør i det nordiske musikkmarkedet. I tillegg har de også kontorer i Sverige, Danmark, USA og Storbritannia. Selskapet fikk Bjellesauprisen i 2009 for «sitt arbeid med å spre digitaliserte versjoner av norske utgivelser». Prisen ble delt med TV 2-programmet *God morgen Norge*. 

I dag[*når?*] er selskapets hovedaksjonærer FONO, Alliance Venture, Nopa, GoMobile, Fjordinvest og Acorn to Oak.

Referanser
----------

1. ↑  «Bææ, to, tre, fir». *ballade.no*. 16. november 2009. Besøkt 14. oktober 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Rockipedia (label) **·** VIAF **·** Brønnøysundregistrene **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Rødlig flatfly** (*Conistra erythrocephala*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den finnes på langs kysten vest til Kristiansand i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 35–40 mm), kraftig bygd, brunlig nattfly med noe flat kropp. Den ligner mye på variabelt flatfly (*Conistra vaccinii*), men kan greit skilles fra denne på størrelsen. Forvingen har buet ytterkant og er gråbrun eller rødbrun. Nyre- og ringmerkene er tydelige, nyremerket har svarte flekker i nedre del. Ellers er vingetegningene vanligvis diffuse. Bakvingen er grå.

Levevis
-------

Denne arten er knyttet til eikeskog. Larvene lever som unge på knopper av eik, av og til også andre løvtrær, senere kryper de ned på bakken og fullfører utviklingen på lave urter. De voksne sommerfuglene flyr om natten i september – oktober før de overvintrer og fly igjen i mars – mai.

Utbredelse
----------

Arten finnes i Nord-Afrika og i Europa, bortsett fra de nordligste delene, østover til Ural og Kaukasus. I Norge finnes den på Sørlandet vestover til Kristiansand og på Østlandet nordover til Ås i Akershus.

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 24. juli 2020. Besøkt 24. juli 2020.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Stort flatfly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Conistra erythrocephala* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *rødlig flatfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *rødlig flatfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *rødlig flatfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *rødlig flatfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *rødlig flatfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *rødlig flatfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Conistra erythrocephala* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Conistra erythrocephala* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
«Sand» har flere betydninger.
Sandkorn.  Foto: Jan Homann 
Sanddyner i Libya.
Sand
Sand
**Sand** er sorterte og oftest ganske rundslipte bergartsfragmenter. Sand finnes som elveavsetninger på elvesletter og i deltaer, som sandstrender avsatt av bølger og havstrømmer langs kysten, eller som vindavsetninger (sanddyner) i tørre og vegetasjonsfattige områder, og finpartikulær sand kan betegnes som støv. Sand har ofte et høyt innhold av harde mineraler som kvarts. 

I løsmasser klassifiseres fraksjoner med en diameter på mellom 0,06 mm og 2 mm som sand. Finere fraksjoner enn 0,06 mm betegnes silt og leire, mens grovere fraksjoner på mellom 2 mm og 64 mm betegnes grus, og de groveste fraksjonene som er grovere enn 64 mm betegnes morene. Det finnes flere systemer for klassifikasjon av løsmasser, og grensene mellom fraksjonene kan variere. Over lengre tid kan sand bli omdannet til sandstein. Det viktigste materiale i nesten alle sandsorter er kvarts.

Sand brukes som tilslag i betong, som slipemateriale i sandpapir og ved sandblåsing og som strøsand for å øke friksjonen mot glatt underlag.

Se også
-------

* Partikkel
* Svevestøv

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Sand – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
***Fritt vilt 3*** er oppfølger, men har en handling om det som skjedde *før* den tidligere filmen *Fritt vilt* (2006). Filmen hadde premiere på norsk kino 15. oktober 2010.

Handling
--------

En vennegjeng reiser langt inn i Jotunheimen nasjonalpark. De planlegger å vandre inn i et område hvor et forlatt hotell ligger. Men det vennene ikke vet, er at hotellet har vært åstedet for en rekke merkelige forsvinninger, inkludert en ung gutt som forsvant ut i løse luften for mange år siden.

Vennegjengen velger etter hvert å slå leir ute i skogen, i stedet for å bo ved det tidligere hotellet. Men vennene oppdager snart at det også befinner seg en seriemorder i skogen, og at morderen kanskje ikke er alene. En rekke tilbakeblikk viser også seriemorderens barndom og ungdomsår på 1970-tallet.

Rolleliste
----------

* Ida Marie Bakkerud: Hedda
* Kim S. Falck-Jørgensen: Anders
* Pål Stokka: Magne
* Julie Rusti: Siri
* Arthur Berning: Simen
* Sturla Rui: Knut
* Terje Ranes: Einar
* Nils Johnson: Jon
* Hallvard Holmen: Bjørn Brath
* Trine Wiggen: Magny Brath
* Endre Hellestveit: Fjellmannen

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fritt vilt III* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Fritt vilt III* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Fritt vilt III* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (fr) *Fritt vilt III* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Fritt vilt III* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Fritt vilt III* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Sound Blaster**-serien var lenge de facto-standarden for lyd på IBM PC-kompatible datamaskiner. Skaperen av kortene var Creative Technology i Singapore, som også er kjent under navnet på sitt amerikanske datterselskap, Creative Labs.

Før Sound Blaster
-----------------

Creatives første lydkort het *Creative Music System* (C/MS) og ble utgitt i august 1987. Det hadde to kretser bygget rundt Philips SAA 1099, som sammen ga brukeren en polyfoni på 12 firkantbølger med stereolyd og noen støykanaler.

Det er også interessant å bemerke seg at disse brikkene ble omtalt i flere magasiner om elektronikk rundt om i verden. I mange år hadde Creative en tendes til å bruke komponenter som ikke var spesielt laget for sine produkter og bygge de rundt fabrikantenes referansedesign. De integrerte kretsene hadde hvitt eller svart papir som dekte toppen og dermed identiteten på disse brikkene. På C/MS-kortet var Philips sine brikker dekt med hvitt papir hvor det fiktive navnet *CMS-301* var skrevet. Deler som Creative selv har laget er nummerert med bokstavene **CT** og et nummer.

Overraskende hadde kortet også en 40 pinns PGA-brikke laget av Creative med *CT 1302A CTLP 8708* silketrykket. Den så akkurat ut som den digitale signalprosessoren på Sound Blaster, som ble utgitt senere. Den ble antagelig brukt til å automatisere noen av operasjonene på kortet, slik som kontrollering av modulasjonskurvene.

I 1988 solgte Creative C/MS gjennom RadioShack under navnet *Game Blaster*. Disse to kortene er identiske og Creative forandret ikke en gang merkene eller navnene på programmene som fulgte med kortet.

Sound Blaster
-------------

Det første kortet med navnet *Sound Blaster* kom i november 1989. Senere fulgte blant annet *Sound Blaster Pro*, *Sound Blaster 16*, *Sound Blaster AWE32* og *Sound Blaster AWE64*. Dagens *Sound Blaster*-kortserie heter *X-Fi*.
Begynnelsen på teksten i glassmaleriet i Stiftskirche Schlägl, Oberösterreich.
La Sagrada Familia i Barcelona med ordet *Sanctus* på et av tårnene
**Sanctus**, latin for hellig, er et liturgisk ledd i den kristne messe, ofte blant de mest høytidelige. I den katolske kirke innleder leddet den eukaristiske bønn.

Teksten er hentet fra lovsangen serafene sang til Gud i tempelet i Jerusalemog fra lovsangen folket i Jerusalem hyllet Jesus med da han red inn i byen den første palmesøndagen. (Matteusevangeliet 21.9; Markusevangeliet 11.9–10; Johannesevangeliet 12.13).

En rekke komponister har satt musikk til Sanctus-teksten, både i form av enkeltstående verk og som del av messer.

De små klokkene som blant annet brukes ved katolske messer kalles *sanctus*.

Det siste elementet i *Sanctus* går under betegnelsen **Benedictus**; det er slik utskilt blant annet fordi det i den eldre katolske messeliturgi ikke ble benyttet sammen med det øvrige.

Tekst
-----

Teksten lyder på latin, Romersk rite:

Sanctus, Sanctus, Sanctus,  

Dominus Deus Sabaoth;  

pleni sunt coeli et terra gloria tua.  

Hosanna in excelsis.  

Benedictus, qui venit in nomine Domini.  

Hosanna in excelsis.

I norsk oversettelse er teksten:

Hellig, hellig, hellig, er Herren Sebaot.   

All jorden er full av din herlighet.   

Hosianna i det høyeste.   

Velsignet være han som kommer i Herrens navn.   

Hosianna i det høyeste.

Referanser
----------

1. ↑  Jes 6,3
2. ↑  Matt 21,9
3. ↑  Mark 11,9–10
4. ↑  Joh 12,13
5. ↑  *Missale Romanum* 2002, s. 517
6. ↑  Gudstjenestebok for Den norske kirke

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**7-toppsturen og 3-toppsturene** er et årlig arrangement i Bodømarka arrangert av Bodø og Omegns Turistforening. Turen går over fire av Bodøs byfjell, i tillegg til tre mindre høyder som er regnet som topper. I tillegg er det to start- og målpunkt som en må innom, og et kontrollpunkt. Det er også tilrettelagt to turer for funksjonshemmede.

Løypebeskrivelse
----------------

Utsikten fra Keiservarden Foto: Lars Røed Hansen 
Toppturene har to start- og målpunkt, som er ved Rønvik skole og Bodin videregående, som ligger i henholdsvis Rønvik og Mørkved bydeler. Kontrollpunktet på Bestemorenga er utplassert for å unngå snarveier på turen. Det er mulig for start ved begge skolene, og løyperetningen er med kokka. Turens høyeste punkt er Keiservarden, med sine 336 høydemeter, og turens laveste punkt er Rønvik skole med knappe 20 høydemeter.

### 7-toppsturen

Mulighet for start ved både Rønvik skole og Bodin videregående, og er 24,7 kilometer lang. Ved start fra Rønvik skole følger turen følgende trasé:

* *Rønvik skole*
* Linken på Rønvikfjellet
* Keiservarden
* Løpsfjellet
* *Bestemorstua*
* Vanntårnet
* *Bodin videregående*
* Hunstadtoppen
* Junkerfjellet
* Ramnflåget
* *Rønvik skole*

### 3-toppsturen vest

Den vestre 3-toppsturen har start og målgang ved Rønvik skole og er tilsammen 10,9 kilometer lang. Dette er den av de to 3-toppsturene som er lengst, og er samtidig innom både det høyeste og det laveste punktet på hele runden. Turen følger denne traseen:

* *Rønvik skole*
* Linken på Rønvikfjellet
* Keiservarden
* Ramnflåget
* *Rønvik skole*

  

### 3-toppsturen øst

Østrunden er 10,3 kilometer lang og har start og målgang ved Bodin videregående. Traseen er som følgende:

* *Bodin videregående*
* Hunstadtoppen
* Junkerfjellet
* *Bestemorstua*
* Vanntårnet
* *Bodin videregående*

Referanser
----------

noter
1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Rønvik skole, Bodin videregående og Bestemorstua er ikke topper, men kontrollpunkter. De to førstnevnte er også de to eneste start- og målepunktene
2. ↑  Kontrollpunktet på Løpsfjellet er på fjellets sørvestside, som ikke er Løpsfjellets høyeste punkt

fotnoter
1. ↑  «7-toppsturen og 3-toppsturene». Bodø og Omegns Turistforening. Arkivert fra originalen 20. oktober 2015.
2. 1 2  «Høydeprofil 7-toppsturen» (PDF). Bodø og Omegns Turistforening.
3. ↑  «Løypekart 7-toppsturen og 3-toppsturene» (PDF). Bodø og Omegns Turistforening.
4. 1 2  «Høydeprofil 3-toppsturen vest» (PDF). Bodø og Omegns Turistforening.
5. 1 2  «Høydeprofil 3-toppsturen øst» (PDF). Bodø og Omegns Turistforening.