recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Gårdsrom inne i Collège de France.
**Collège de France** er en fransk eliteinstitusjon innenfor matematisk, naturvitenskapelig, samfunnsvitenskapelig og humanistisk forskning. De ansatte holder bare en forelesningsrekke per år og står ellers helt fritt til å forfølge egne interesser. Institusjonen ble grunnlagt i 1530. Det har i dag 52 professorater innen forskjellige fagområder. Den er ikke et vanlig universitet, men snarere en institusjon hvor man kan vie seg helt til egen forskning. Det er også et spesielt trekk at professorene må holde åpne forelesningsrekker, som hvem som helst kan gå på. Det betyr at det hvert år holdes helt nye forelesningsrekker, noe som sikrer at det alltid er innovativ undervisning. 

Jon Elster er professor der. Han overtok stillingen som sosiologen Pierre Bourdieu hadde hatt inntil han døde. Andre kjente forskere som har vært ansatt, er for eksempel sinologen og oppdagelsesreiseren Paul Pelliot, filosofene Henri Bergson, Maurice Merleau-Ponty og Michel Foucault, sosiologen Raymond Aron, antropologen Claude Lévi-Strauss, historikerne Ferdinand Braudel og Georges Duby, matematikerne Jean-Pierre Serre og Oronce Finé, og naturviterne Alfred Jost og Henri Victor Regnault.

Referanser
----------

1. ↑   www.couperin.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.auf.org, besøkt 23. november 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Collège de France – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NKC **·** CiNii **·** GeoNames
 |
**Ole Henrik Ellestad** (født 17. februar 1943) er en norsk tidligere kjemiprofessor. Han tok hovedfag i 1970 i fysikalsk kjemi og spektroskopi.Fra 1986-1996 var han forskningsdirektør ved Senter for industriforskning, senere SINTEF i Oslo, og leder for divisjon for Industriell kjemi. Fra 1985 til 1996 var han professor II i petrokjemi og katalyse ved Universitetet i Oslo. Fra 1996 til 2001 var Ellestad administrerende direktør for Norsk Regnesentral. Fra 2001 var han direktør for området for naturvitenskap og teknologi (NT) i Forskningsrådet. 

Ellestad har markert seg som skeptisk til menneskelig påvirkning av klimaet. Han har anklaget FNs klimapanel for ensidige konklusjoner og forutinntatthet, og har også kritisert NRKs dekning av klimaspørsmål. Han er leder av Klimarealistenes Vitenskapelige Råd.

Eksterne lenker
---------------

* Samtiden 2009-2 Vitenskapen som forsvant – hvorfor verdens forskere ikke står samlet bak FNs klimapanel Arkivert 28. september 2013 hos Wayback Machine.
* Teknisk Ukeblad 21.10.2009 Lei av CO2-hysteriet
* Dag og Tid 21.10.2009 Ein støysendar i klimadebatten

Referanser
----------

1. ↑  Hvor troverdig er FNs klimapanel? Hvor mye kan vi stole på verdens mektigste klimaforskere?
2. ↑  «NRK med feilaktige skremsler om havoppvarming». Arkivert fra originalen 24. oktober 2022. Besøkt 24. oktober 2022.
3. ↑  Klimarealistenes Vitenskapelige Råd
**Austroniidae** er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser. Det er en artsfattig gruppe som omfatter bare tre kjente, nålevende arter fra Australia, dessuten én fossil art. Ingenting er kjent om biologien deres.

Utseende
--------

Små (4–6 mm), slanke, svarte vepser. De kan minne om små darwinveps (Ichneumonidae). Antennene er lange og trådformede og består av 16 ledd. Hodet er relativt lite og rundt med nyreformede fasettøyne og tre punktøyne i pannen. Forkroppen (thorax) er blanksvart, kledt med fine, lyse hår, noen snaue felter. Beina er middels lange og kraftige og gulbrune. Vingene er store, forvingene omtrent trekantede med stort, brunt vingemerke (*pterostigma*) og to skrå tverr-årer. Fra den ytterste av disse går det en loddrett åre opp til vingemerket. Bakkroppen er festet til spissen av *propodeum* (første bakkroppsledd, som er sammenvekst med thorax) med en smal, en-leddet "stilk" (petiolus) og er pæreformet, blank med fine, lyse hår. Hunnens eggleggingsrør er ganske kort.

Levevis
-------

De tre nålevende artene er funnet i fuktige, tempererte skoger i Sør-Australia og Tasmania. Ellers er ingenting kjent om biologien deres.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* ordenen vepser, (Hymenoptera)
	+ gruppen stilkvepser, Apocrita
		- gruppen Proctotrupomorpha
			* gruppen Proctotrupoidea
				+ familien Austroniidae
					- slekten *Austronia* Riek, 1955
						* *Austronia nigricula* Riek, 1955
						* *Austronia nitida* Riek, 1955
						* *Austronia rubrithorax* Riek, 1955
					- *Trupochalcis inops* – bare kjent fra fossiler

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Austroniidae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Austroniidae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Austroniidae* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Austroniidae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Austroniidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Foto av hunn av *Austronia nitida*: [*død lenke*]
***Veien til livet*** (originaltittel: *Путёвка в жизнь*) er en sovjetisk film fra 1931 skrevet og regissert av Nikolaj Ekk. For denne filmen fikk Ekk prisen for «Mest overbevisende instruktør» ved den første Filmfestivalen i Venezia, og ble derved den første sovjetiske filminstruktør, som fikk en internasjonal filmpris. Filmen var den første sovjetiske lydfilmen.

Handling
--------

I Moskva finnes det utallige kriminelle gjenger med hjemløse gatebarn. En av dem er Zjigans gjeng, og alle guttene som tilhører denne gjengen har bodd på gaten lenge. Men i desember 1923 gjennomfører politiet et raid, og får tak i cirka 1 000 hjemløse barn. Nesten alle barna havner til forskjellige barnehjem. Men det er flere titalls mindreårige som flykter fra alle barnehjemmene de blir sendt til. Mustafa har for eksempel stukket av åtte ganger, og må returneres av myndighetene hver gang. Det blir derfor fattet en beslutning om å sende alle barna til et fengsel for mindreårige kriminelle.

Men det blir også foreslått en annen løsning: å skape en slags arbeidskommune for barn. Barna skal få arbeide som blant annet snekkere, skomakere eller andre yrker, og forhåpentligvis skal guttene klare å brødfø seg selv - med ved ærlig arbeid i stedet for tyveri. Men gode intensjoner fungerer som oftest bare i teorien. I praksis blir ikke de tidligere gatebarna umiddelbart ærlige hardt-arbeidende borgere.

Skuespillere
------------

* Nikolaj Batalov som Nikolaj Sergejev
* Jyvan Kyrlja som Dandy Mustapha.
* Mikhail Dzjagofarov som Nikolaj Rebrov
* Aleksandr Novikov som Vaska Busa
* Mikhail Zjarov som Fomka Zjigan.
* Marija Antropova som Marija Skrjabina
* Vladimir Vesnovskij som Mr. Rebrov.
* Marija Gonfa som Ljolka.

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 6. januar 2016.
2. ↑  Обычно в начале сентября в Канне бывает тихо
3. ↑  Путевка в жизнь
4. ↑  Jay Leyda (1960). *Kino: A History of the Russian and Soviet Film*. George Allen & Unwin. s. 284–285.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Veien til livet* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Veien til livet* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Veien til livet* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Veien til livet* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Veien til livet* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Veien til livet* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Veien til livet* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
Namsos og Namsenfjorden
**Namsenfjorden**, **Namsfjorden** eller **Sør-Namsen** er en fjord i Namsos og Flatanger kommuner i Trøndelag. Fjorden strekker seg 42 km sørøstover og sørover til Sjøåsen i botn av fjorden Løgnin. Det meste av fjorden inn til Namsos ligger på sørvestsida av Otterøya. **Nord-Namsen** er tradisjonelt blitt brukt om løpet på nordøstsida av Otterøya, fra Folda og inn Raudsunda, Lauvøyfjorden, Surviksundet og Lokkaren. Namsen eller Namsin (dativ Namsåm) lokalt brukes om fjordarmene på hver side av Otterøya.

Fjorden har innløp mellom Aurstøskjæret i vest og Knappholman i øst, og går først langs kommunegrensa mellom Namsos og Flatanger. Grenda Innvorda ligger her på sørvestsida av fjorden. Ved Finnsneset på vestsida ligger grenda Sandmohamn og øst for Finnsneset ligger øya Altøya. Her går bukta Altbotnen 7 km østover forbi grenda Alte. På sørsida av bukta ligger grenda Skorstad.

Videre innover i fjorden ligger Ospneset på vestsida. Her går Leirfjordvika sørover på vestsida av neset, mens Ledangsvalen ligger på sørøstsida av neset ved grenda Ledang. Like sør for Ledgang ligger bygda Statland. Ved Statland blir fjorden også langt bredere. Her ligger den 10,3 km² store Hoddøya på sørsida av fjorden. Sørvest for Hoddøya ligger Tøttdalbotnet og grenda Tøttdal. Nord for Hoddøya ligger bygda Skomsvoll. Fjorden fortsetter østover på østsida av Hoddøya. Her ligger flere mindre øyer midt i fjorden, som Sundsøya, Skjerpøya, Yttergåsøya, Innergåsøya og Brannøya. Nord for Brannøya ligger Andsneset der sundet Lokaren går nordover på østsida av Otterøya.

Byen Namsos ligger øst for Lokaren og her munner elva Namsen ut i fjorden. Namsos ligger ved en østlig arm av fjorden, og Namsfjorden fortsetter sørover fra østsida av Skjerpøya. Litt sørover i fjorden ligger Kjølsøya og her deler den seg i to. Fjordarmen Løgnin fortsetter sørvestover på vestsida av øya, mens Bangsundbotnet og Fjalbotnet går sørøstover. Tettstedet Bangsund ligger ved Bangsundbotnet.

Fylkesvei 215 ligger på vestsida i den ytre delen av fjorden nord for Statland. På Otterøya ligger fylkesvei 466 og fylkesvei 767 langs fjorden. I de indre delene av fjorden rundt Namsos går fylkesvei 17.

Referanser
----------

1. ↑  Sigurd T. Sandbu (Norges bondelag 1950): Nord-Trøndelag s. 47.
2. ↑  Sandnes, Jørn (1981). *Namdalens historie til år 1600*. Namsos: Namdal historielag.

Eksterne lenker
---------------

* Kart hos Kartverket


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Tenmokuglasert skål, ved forstørrelse fremgår at dette er *harepelsglasur*.
**Tenmoku** (japansk: *ten moku*) eller **temoku**, er en type av keramisk glasur som utmerker seg ved sitt innhold av jernoksid på mellom 8 og 15 prosent[]. Glasuren spenner fra rustbrune til svarte nyanser, som er mørkere der glasuren ligger tykt, det vil si i dreiespor og omkring andre groper i det underliggende steingodset. Glasuren tar seg derfor ofte best ut på fabrikat med en overflate som ikke er alt for glatt.

Glasuren imiterer en utviklet i Kina Song-dynastiets sørperiode (1127–1279).

Visse tenmokuglasurer har små flekker som kan minne om pelsen på en hare. Slike glasurer er kjent som *harepelsglasurer*.

Tenmokuglasuren er en klassisk orientalsk glasur, slik som chün, celadon og okseblod (eller kobberrød glasur). Disse glasurene forekom i de antikke kinesiske og japanske kulturer århundrer før de ble kjent og benyttet i Europa eller Amerika.

Navnet *tenmoku* kommer i utgangspunktet fra kinesisk 天目, pinyin: *Tiān mù*, «Himmeltempelet» i Kina der jernfargeglaserte boller ble benyttet til servering av te.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Jian ware - Chinese stoneware». *Britannica.com*. Besøkt 26. august 2018.
***Cryptodus foveatus*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 25 millimeter), avlang og slank, blankt svart hornbille. Kroppsformen er litt flat. Hodet mangler horn, men pannen er ovalt utvidet med en markert kantlist, hodet er skovlformet. Dekkvingene er forholdsvis lange og smale med tydelige punktstriper. Hele kroppen, særlig pronotum, er tett og kraftig punktert.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne. Denne arten finnes sammen med maur og termitter.

Utbredelse
----------

Arten er vidt utbredt i Australia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Phileurini Burmeister, 1847
						* Slekten *Cryptodus* MacLeay, 1819
							+ ***Cryptodus foveatus*** Lea, 1919

Kilder
------

* Dynastidae du Monde - nettside om arten
* Atlas of Living Australia - *Cryptodus foveatus*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cryptodus foveatus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cryptodus foveatus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Cryptodus foveatus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Cryptodus olivieri*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 25 millimeter), avlang og slank, blankt svart hornbille. Kroppsformen er litt flat. Hodet mangler horn, men pannen er ovalt utvidet med en markert kantlist, hodet er skovlformet. Dekkvingene er forholdsvis lange og smale med tydelige punktstriper. Hele kroppen, særlig pronotum, er tett og kraftig punktert.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne. Denne arten finnes sammen med maur og termitter.

Utbredelse
----------

Arten lever på Ny-Caledonia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Phileurini Burmeister, 1847
						* Slekten *Cryptodus* MacLeay, 1819
							+ ***Cryptodus olivieri*** Montrouzier, 1860

Kilder
------

* Dynastidae du Monde - nettside om arten

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cryptodus olivieri* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cryptodus olivieri* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Cryptodus olivieri* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Crypto Cycle Company, Limited** var en britisk produsent av velocipeder og senere motorsykler. Selskapet ble etablert i 1882, og sprang ut av selskapet Ellis and Co. I april 1888 ble selskapet registrert som et aksjeselskap med begrenset ansvar, da det tok over *Crypto Cycle Company* etter oppfinneren William Thomas Shaw.

I. W. Boothroyd, eier av selskapet, var en entusiastisk forkjemper for forhjulsdrevne sykler, til tross for fremveksten av kjededrevne sykler. I februar 1888 presenterte selskapet en trehjulssykkel for voksne med to hjul foran og ett bak på industrimessen Stanley Exhibition of Cycles i Westminster.

I 1892 introduserte Crypto velocipeden No. 22. en 49 tommers modell på folkemunne kalt *geared ordinary*. Kjøretøyet hadde en girkasse i forhjulsnavet, som økte hastigheten på hjulet og kunne dermed benytte et mindre og sikrere forhjul. Løsningen var en videreutvikling av *Crypto Dynamic*, et to utvekslingers girsystem, utviklet og patentbeskyttet av William Thomas Shaw og William Sydenham i 1882, som patent nummer 3230. Andre modeller bragt frem var *Facile*, *Geared Facile*, *Front Driver* og tre versjoner av *Bantam* (1894), hvorav *Alpha* var den siste versjonen.

Mellom 1902 og 1909 produserte selskapet motorsykler. Selskapet begynte å produsere motorsykler og sidevogner montert på Peugeot og motorer av MMC. Noen av modellene hadde to utvekslinger. I januar/februar 1890 presenterte selskapet enda en trehjulssykkel på The Stanley Exhibition of Cycles ved The Crystal Palace. I 1904 kom en letteremodell som var forsterket og bygget med en 2.5 hestekrefters Peugeot motor. De hadde også en tyngre versjon med en 3.5 hestekrefters MMC-motor og beltedrift. Videre produserte de en mengde elektrisk utstyr til bruk i hjemmet og på verksted. I 1905 tok selskapet over det britiske agenturet for det belgiske selskapet Kelecom. Mellom 1906 og 1908 laget de enkelt-persons motorsykler og tvilling-kjøretøy, og en 5 hestekrefters fireseter. Selskapet la ned produksjon i 1909.

Selskapets adresse var 47 Farringdon Road, London.

Henry Sturmey redaktør av The Cyclist og senere The Autocar hadde en 1892 Crypto, som etter hans død ble overlevert museet the Bartleet Collection av hans søster. Sykkelens dekk av typen Boothroyd ble stjålet under transport fra Coventry til London. Vekten uten dekkene var 35.25 lbs.

Referanser
----------

1. ↑  THE GEARED ORDINARY BICYCLE, 1892
**Eddy Curry jr.** (født 5. desember 1982) er en amerikansk basketballspiller for laget Minnesota Timberwolves i den amerikanske NBA-ligaen. Eddy Curry er en spiller som ikke har gått college, men kom inn i NBA da han var 18 år. Han spiller posisjonen som center.

NBA-karriere
------------

### Chicago Bulls

Curry ble trukket opp av Chicago Bulls i 4. opptaksrunde i 2001 da han var 18 år gammel. Samme året kom Currys tidligere lagkamerat fra highschool; Tyson Chandler til Chicago, da han ble byttet fra Los Angeles Clippers. Curry ble i klubben i fire sesonger til 2005.

### New York Knicks

I 2005 ble Curry byttet til New York Knicks.

Minnesota Timberwolves
----------------------

Den 22. februar 2011 ble Curry byttet nok en gang, denne gangen som en av de 13 spillerne som endret klubb i forbindelse med at Carmelo Anthony kom til New York Knicks. Curry ble byttet til Minnesota Timberwolves.

Kilder
------

* Curry bio hos NBA

### Referanser

1. ↑  «Salaries». *Liste over lønninger i NBA* **(engelsk)**. HoopsHype. Besøkt 4. juli 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eddy Curry – eurobasket.com Rediger på Wikidata

* (en) Eddy Curry – Basketball-Reference.com Rediger på Wikidata
Waziristans flagg
Waziristans plassering i Pakistan
**Waziristan** (Pashtu: وزیرستان, «Wazirernes land») er en fjellregion i det nordvestlige Pakistan, på grensen til Afghanistan, med et areal på omkring 11.585 km². Det er en del av Pakistans føderalt administrerte stammeområder, og betraktes dermed som utenfor landets fire provinser. 

Waziristan dekker området vest og sørvest for Peshawar, mellom Tochi-elven mot nord og Gomal-elven mod sør. Khyber Pakhtunkhwa ligger rett øst for Waziristan. Området var et uavhengig stammeområde inntil 1893, utenfor Det britiske imperiet og Afghanistan. Stammenes angrep på det britiskstyrte territoriet var et konstant problem for britene, noe som førte til gjentatte straffeekspedisjoner mellom 1860 og 1945. Området ble en del av Pakistan i 1947.

Av administrative grunner er Waziristan delt i to *agenturer*; *Nord-Waziristan* og *Sør -Waziristan*, med et beregnet befolkningstall pr. 1998 på henholdsvis 361.246 og 429.841. De to delene har helt ulik karakterer, selv om begge stammer er undergrupper av Wazirstammen og snakker et felles Waziri-språk. De er kjent som et krigerfolk, og er kjent for sine gjentatte blodfeider. 

Wazirstammerne er inndelt i understammer styrt av landsbyenes eldste, som møtes i stammerådet Loya Jirga. Sosialt og religiøst betraktet er Waziristan et ekstremt konservativt område. Kvinner voktes omhyggelig, og hvert hjem må ha en mann i spissen. Samholdet innenfor stammen holdes også sterkt ved hjelp av de såkalte *Kollektive Ansvarslover* innenfor *Grense-lovovertredelses-regulativet*.

Tilstedeværelsen av Taliban i området har vært gjenstand for internasjonal bekymring, særlig etter starten av krigen i Afghanistan i 2001.

Se også
-------

* Sør-Waziristan

Referanser
----------

1. ↑  Lawson, Alastair (21. april 2008). «Why Britons walked warily in Waziristan». *BBC News*. BBC. Besøkt 21. april 2008.

| * v
* d
* r
Pakistans administrative inndeling |
| --- |
| Provinser | Balutsjistan **·** Khyber Pakhtunkhwa **·** Punjab **·** Sind | Pakistans flagg |
| Særskilt område | Islamabad hovedstadsterritorium |
| Autonome provinser | Azad Kashmir **·** Gilgit-Baltistan |
| ISO 3166-2:PK |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** NKC
 |
***Kalifornia*** er en amerikansk thriller-film fra 1993. Den er regissert av Dominic Sena etter en manus av Stephen Levy og Tim Metcalfe.

Handling
--------

Journalisten Brian Kessler (spilt av David Duchovny) har skrevet en artikkel om seriemordere i USA, og han har fått en provisjon og et forskudd på en bok om det samme emnet. Han reiser derfor ut med sin fotograf, som også er hans kjæreste (spilt av Michelle Forbes), på en reise gjennom landet for å besøke steder der mordene er begått. Men forskuddet er blir snart brukt opp, og ikke en eneste linje av boken har blitt skrevet. I løpet av reisen møter de på den kriminelle Early Grayce (spilt av Brad Pitt), og hans barnslige kjæreste (spilt av Juliette Lewis), som også får være med på reisen.

Men Early har allerede begått to drap, og har et kriminelt rulleblad. Men Brian og Carrie aner ikke hvem som har satt seg i bilen sammen med dem. Mot slutten av denne reisen ønsker de begge å slå seg ned i California, som er en lenge har vært en drøm for Carrie. Early skaffer pengene ved å angripe, og brutalt drepe, en kunde ved toalettet på en bensinstasjon. Når Brian også vil inn på det samme toalettet, klarer Early å hindre ham, og klarer dermed å dekke over forbrytelsen sin foreløpig. Men han begår snart enda flere mord i løpet av reisen deres.

Sitater
-------

* *A state of fear and terror*
* *Fear never travels alone*

Rolleliste
----------

| Skuespiller | Rolle |
| --- | --- |
| Brad Pitt | Early Grayce |
| Juliette Lewis | Adele Corners |
| David Duchovny | Brian Kessler |
| Michelle Forbes | Carrie Laughlin |

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kalifornia* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Kalifornia* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Kalifornia* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Kalifornia* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Kalifornia* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Kalifornia* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Kalifornia* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Kalifornia* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Kalifornia* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Kalifornia* på Metacritic Rediger på Wikidata
**Aserbajdsjans statlige økonomiske universitet** (aserbajdsjansk: *Azərbaycan Dövlət İqtisad Universiteti* *(ADIU)*) er et offentlig universitet som holder til i Baku, Aserbajdsjan. Det ble grunnlagt i 1930 og er en av de største utdanningsinstitusjonene i Sør-Kaukasia. Universitetet har 14 fakulteter, med 16000 studenter, og tilbyr masterprogram innen 57 spesialiteter. Det har mer enn 1000 vitenskapelige ansatte, derav 62 professorer og 344 dosenter. Institusjonen er fullt medlem av Den europeiske universitetsforening, Universitetsrådet til Organisasjonen for økonomisk samarbeid i svartehavsregionen og Det eurasiske forbundet av universiteter. Det er 650 studenter fra 10 land som får utdannelsen sin ved universitetet.

Det var opprinnelig en del av Bakus statsuniversitet, og ble en separat, uavhengig institusjon 1934.

Prominente studenter
--------------------

* Elman Rustamov, sentralbanksjef i Aserbajdsjan

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted (az) (en) (ru)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** ISNI
 |
Carl Gustaf Thomson.
Thomsons gravvård på Norra kyrkogården i Lund.
**Carl Gustaf Thomson** (født 13. oktober 1824 i Mellan-Grevie socken i Malmöhus län, død 20. september 1899 i Lund, var en svensk entomolog.

Biografi
--------

Thomson begynte som student i Lund i 1843, filosofie magister 1850 og dosent i zoologi i 1857. Han hadde ansvaret i adskillige terminer for dette emnet, ble 1862 intendant for den entomologiske avdelningen av det zoologiske museet og ble i 1864 utnevnt til amanuensis (adjunkt) i entomologi. Thomson besøkte i 1872 som statens stipendiat flere kontinent og foretok også andre forskningsreiser i utlandet. Han fikk i 1877 en stilling ved det entomologiske museet i Berlin, men tok ikke imot stillingen. 

Thomson bearbeidet ulike områder av sin spesialvitenskap i arbeidene *Coleoptera Scandinaviæ* (ti bind, 1859-68), *Skandinaviens Hymenoptera* (fem bind, 1871–1879) og *Opuscula entomologica* (22 bind, 1869–1897). Han offentliggjorde dessuten i vitenskapsakademiets skrifter og oversiktsmonografier over skandinaviske insektslekter sammen med andre avhandlinger om Sveriges insektverden samt utgav *Skandinaviens insecter* (1862). I bearbeidingen av det vitenskapelige materialet som ble ført til Sverige fra fregatten «Eugenies» verdensomseiling, deltok han med avhandlingen *Diptera, species novas etc.* (1858). 

Thomson var medlem av Fysiografiska sällskapet i Lund (1861) og æresmedlem av i de entomologiske samfunnene i Paris, Berlin, Brussel, London og St. Petersburg. 

Thomson fått navnet sitt på kjeglebien thomsonkjeglebie, en biart som bare finnes i Sverige.

Thomsons er gravlagt på Norra kyrkogården i Lund.

Referanser
----------

1. ↑  «Åtgärdsprogram för stortapetserarbi, storkägelbi och thomsonkägelbi 2010-2014» (PDF, 555 kB). Naturvårdsverket. Besøkt 5. juni 2017.

Kilder
------

* Thomson, Karl (Carl) Gustaf i *Nordisk familjebok* (2. utgave, 1919)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
Zhuzheng (rødt) i byprefekturet Weifang i provinsen Shandong.
**Zhucheng** (kinesisk: 诸城; pinyin: *Zhūchéng*) er et bydistrikt i byprefekturet Weifang i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Befolkningen i 1999 var på 1 052 603.

Mao Zedongs fjerde hustru Jiang Qing ble født i Zhucheng. Også Kang Sheng (1898-1975), fryktet sjef dor den kinesiske sikkerhetstjeneste, kom herfra.

Kulturminner
------------

En del av den store Qi-muren står igjen i verneverdig tilstand her, og er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommuner**: Lübiao (吕标), Zhigou (枳沟), Wanjiazhuang (万家庄), Qiankou (箭口), Jiayue (贾悦), Mengtuan (孟疃), Mazhuang (马庄), Shiqiaozi (石桥子), Chenggezhuang (程戈庄), Jiutai (九台), Xiangzhou (相州), Guojiatun (郭家屯), Baichihe (百尺河), Changcheng (昌城), Xinxing (辛兴), Zhujie (朱解), Wadian (瓦店，已经并入林家村镇，现在为瓦店社区), Linjiacun (林家村), Huanghua (皇华), Haogezhuang (郝戈庄). 

**Kommuner**: Wujialou (吴家楼), Taoyuan (桃园), Shihetou (石河头), Shimen (石门), Taolin (桃林), Shandongtou (山东头)

Økonomi
-------

Området har et sterkt utviklet jordbruk med tilhørende foredlingsindustri.

En stor betydning for byen er *Zhucheng industripark*, en økonomisk utviklingssone approbert av Shandongs provinsregjering i 1992. Den har et areal på 25 kvadratkilometer.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.

Dinosaurer
----------

Zhucheng har vært betraktet som viktig funnsted for dinosaurfossiler siden 1960-årene. Vestens største hadrosauridfossil ble funnet i 1980-årene og er utstilt på Zhuchengs dinosaurmuseum. Arkeologer og paleontologer har funnet over 50 metriske tonn fossiler siden 1960. Dette har også tiltrukket seg fossilsmuglere. 

Den 31. desember 2008 opplyste paleontologer at de siden mars 2008 har gjort nye enorme funn rundt Zhucheng, og gravd frem hele 7.600 dinosaurfossiler, mange av dem svært store. De siste feltene i området er i subdistriktene Longdu og Shunwang og i landkommunene Jiayue og Zhigou.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *in* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* *Big dinosaur fossils find in China*, Press Trust of India, December 31, 2008

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Djordje Teodorovic** (født 22. januar 1972) er en serbisk tidligere håndballspiller og nåværende trener.

Karriere
--------

Teodorovic spilte håndball for Metaloplastika Šabac og R.K. Sirmium i Sremska Mitrovica i Jugoslavia, H.C. Vöslauer i Bad Vöslau i Østerrike og Bækkelagets SK. Han var midt bakspiller. Etter den aktive karrieren har Teodorovic vært trener for Oppsal Håndball i Oslo, Ferrobus Mislata i Valencia i Spania, Hatten/Sandkrug i Tyskland, Nit/Hak HK i Nittedal og Toten HK. Djordje Teodorovic har fra sesongen 2009/2010 til 2014/2015 vært trener for Oppsal Håndballs damelag som før sesongen 2012/2013 spilte seg opp i norsk eliteserie. Han var også daglig leder i den samme klubben i tre år (2012 til 2015). Fra 1.september 2015 til 30.juni 2018 var Teodorovic ansatt som administrasjonssjef i Drammen Håndballklubb (DHK).[]

Etter 23 år i vesteuropeiske håndballen (hvorav 19 i Norge) har Teodorovic bestemt seg til å returnere til Serbia og moderklubben.[]

Han er fra 1. juli 2018 ansatt som hovedtrener i Metaloplastika Šabac.

Referanser
----------

1. ↑   www.vg.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Djordje Teodorovic hos Oppsal Håndball
**Étienne Bazeries** (født 21. august 1846 i Port-Vendres i Frankrike, død 7. november 1931 i Noyon) var en fransk offiser og kryptolog som på sin tid var landets ledende ekspert på hemmelig og kodet skrift.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Étienne Bazeries var ansatt i det ridende politi. I 1863 vervet han seg i den franske hæren. Han kjempet i den fransk-tyske krig og ble tatt til fange. Han klarte å flykte fra tysk fangenskap, forkledt som murer. 

I 1874 ble han forfremmet til løytnant og ble sendt til Algerie året etter. Han returnerte til Frankrike i 1877 og giftet seg med Marie-Louise-Elodie Berthon, som han fikk tre døtre med: Césarine, Fernande og Paule.

### Kryptologi

Étienne Bazeries var kommet i kontakt med arbeidet med hemmelig skrift da han, likesom Charles Wheatstone og Playfair, hadde forsøkt å dechifferere kodede meddelelser i dagsavisene. Bazeries klarte å «knekke» kodene og fortalte om dette i offiserskasinoet. 

Han hevdet at han nok skulle klare å dechiffrere de franske militærkodene. Det klarte han også, og Krigsministeriet endret da kodenøkkelsystemet, men allerede før det nye systemet var blitt innført i avdelingene hadde Bazeries knekket den nye koden også.

Bazeries ble da tilordnet utenriksministeriets chifferbyrå. På denne tiden begynte han også å interessere seg for gamle og historiske kodemeldinger. Han klarte å deschiffrere gamle tekster skrevet på kong Ludvig XIVs tid. Blant disse meldinger var også et kodet med *Grand Chiffre*, og i klarteksten som Bazeries fikk frem, fikk han belegg for at den mystiske *Mannen med jernmasken* kunne ha vært Vivien de Bulonde.

I 1891 presenterte Bazeries sin *sylinder* for de franske militære myndighetene, et system for automatisk chiffering på samme vis som Jefferson-valsen.

Under Dreyfussaken klarte han å dechiffrere det såkalte Panizzardi-telegrammet, men ettersom den fremkomne teksten ikke belastet den arresterte artillerikapteinen Alfred Dreyfus, ble hans oversettelse lagt til side av oppdragsgiverne hans og underslått i den hemmelige rettssaken mot Dreyfus.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Léonore database, oppført som Etienne Bazeries, Léonore LH//150/51, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Léonore database, besøkt 5. august 2018[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* David Kahn: *The Man in the Iron Mask – Encore et Enfin*. Cryptologia. Rose-Hulman Institute of Technology. Taylor & Francis, Philadelphia PA 29.2005,1 (January), s. 43–94. ISSN 0161-1194
* Stephen Pincock og Mark Frary: *Geheime Codes – Die berühmtesten Verschlüsselungstechniken und ihre Geschichte*. Bastei Lübbe, 2007. ISBN 3-431-03734-8.
* Rosario Candela: *The Military Cipher of Commandant Bazeries*. New York: Cardanus Press, 1938. This book provided good detail of Bazaries as a cryptanalyst.
* Kahn, David, *The Codebreakers*. 1967, 2d ed. 1996. (ISBN 0-684-83130-9)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Étaíns friere** (irsk: *Tochmarc Étaíne*; engelsk *The Wooing of Étaín*) er en tidlig tekst fra irsk mytologi.

Teksten består muligens av tre opprinnelige fortellinger som har blitt redigert sammen, og kan i sin sammenredigerte form trolig dateres til 800-tallet. Teksten er kjent fra manuskriptet *Lebor na hUidre* (ca 1106), og i sin helhet kjent fra *Lecans gule bok* (ca 1401). Personene det fortelles om er også kjent fra Ulster-syklusen og Konge-syklusen. 

Et hovedmotiv i fortellingen er kjærlighetsforviklinger og romantiske trekanter. Noen av disse forbinder guder og mennesker. 

Hovedguden Dagda røver gudinnen Boann fra hennes ektemann Elcmar; sammen får Dagda og Boann sønnen Óengus, som senere i fortellingen blir helt og hjelper. Alle personene og gudene i fortellingen har *doble navn*, som gjør at de både kan assosieres med gamle irske guddommer og med nyere myter om de underjordiske.

Tittelpersonen *Étaín* er en vakker kongsdatter av mulig guddommelig herkomst fra Ulaid. Kong *Midir*, som fra før er gift med *Fuamnach*, ønsker å vinne Etian, og sender Óengus til Etains far *Ailill*; hvor Óengus må utføre flere prøver. Både Óengus og Midir nevnes som tilhørende alvefolket Tuatha Dé Danann. Etter at Etain kommer til Midir gjør Faumnach flere forsøk på å skade henne.

Overkongen *Eochaid Airem* forelsker seg i Etain, og utfordrer Midir til forskjellige dyster for å vinne henne. Gjennom flere knep fra Midirs side ender Eochaid opp med å ligge med sin egen datter. De får datteren *Mess Búachalla*, som igjen blir mor til helten Conaire Mór.

Kvinnenes rolle som dronning, herskergudinnen eller jomfru har betydning i fortellingen, og flere samleier skildres. Dette kan forstås som om fortellingen har vært knyttet til seksualritualer. «Initieringen av kongen besto i at han skulle ligge med herskergudinnen om representerte det landet han skulle herske over [...] Tara-festen kalles faktisk 'Tara-samleie' (Feis Temro)».

Påvirkninger
------------

Den mellomengelske ridderromanen Sir Orfeo, fra 12- eller 1300-tallet, skildrer Orfeus som redder sin kone fra alvekongens makt. Teksten inneholder flere fellestrekk med legenden om *Étaíns friere*, og antas å være påvirket av denne.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Kilde for sitat og vurderinger er Jan Erik Rekdals innledning til *Keltiske myter*, 2006
2. ↑  Laura A. Hibbard, *Medieval Romance in England* p197-8. New York, 1963

Teksten på norsk
----------------

* Fortellingen er utgitt på norsk i antologien *Keltiske myter*, 2006.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Et oscillerende verktøy med en rettbladet verktøy
Fein Multimaster uten verktøy festet til arboret
Et **oscillerende multiverktøy**, også kjent som **«multikutter»**, er et multiverktøy og maskinverktøy som oscillerer (i stedet for å rotere eller bevege seg frem og tilbake). De er vanligvis elektriske og drevet av oppladbart batteri eller nettspenning. De kalles av og til for multiverktøy siden de ved å bytte mellom ulike verktøy med sagblader, skraper, sandpapir, med mer kan brukes til ulike operasjoner som skraping, saging, kutting, rasping, sliping, pussing og polering.

Historie
--------

Elektrische Gipssäge, en oscillerende gipssag
Denne type oscillerende verktøy ble opprinnelig utviklet av den tyske produsenten Fein i 1967, og var designet for å være en elektrisk gipssag for å fjerne gips uten å skade pasienten.

Fein har i mange år vært kjent for sine oscillerende multiverktøy til en slik grad at merkenavnet nesten har blitt et degenerert varemerke for multikuttere, lik som Dremel nesten har blitt for rettslipere. Fein sine moderne utgaver av multiverktøy selges under varmerket Feil Multi-Master RS. Patentet på Multimaster RS utløp i 2008. Lik som for rettslipere finnes det i dag mange konkurrerende kjente verktøyprodusenter som også leverer multikuttere.

Blader og tilbehør
------------------

Usymmetrisk skrapeblad for et oscillerende multiverktøy
Sagblad for et oscillerende multiverktøy
Verktøy og blader som kan festes på multikuttere kan grovt deles inn i 5 hovedkategorier: 

* Kutting
* Flisearbeid
* Fuging og mur
* Sliping
* Skraping
* Pussing

### Arbor

Arboret (delen hvor man fester verktøy til maskinen) har historisk vært proprietære og variert mye mellom ulike produsenter og modeller. Produsenter av ettermarkedsblader har derfor forsøkt å produsere universale arborfester som er kompatible med flere ulike festemønstre.

Starlock-innfestningen ble lansert av verktøyprodusentene Robert Bosch GmbH og Fein, og er kompatibelt med en rekke andre produsenter.

Alternativer
------------

En multikutter kan gjøre noen av de samme oppgavene som en stikksag. Man kan også utføre noen av de samme operasjonene som man ellers hadde trengs tappjern og hammer til, muligens i kombinasjon med boremaskin.

Se også
-------

* Multiverktøy, et håndverktøy som kombinerer flere funksjoner i en enkelt enhet
* Rettsliper, et roterende multiverktøy (ofte forbundet med produsenten Dremel)

Referanser
----------

1. ↑  Boland, Neil. «The Unlikely Origins of the Oscillating Multi Tool». Besøkt 19. april 2021.
2. ↑  «History of Fein Power Tools from the inventor of the electric hand drill». Arkivert fra originalen 19. april 2021. Besøkt 19. april 2021.
3. ↑  Bosch and Fein Announce Changes to Oscillating Tools, Tools of the Trade, 1 December 2015
4. 1 2  «Test av multikuttere: To produsenter er bedre enn røkla». *Tu.no*. 3. oktober 2021. Besøkt 4. august 2023.
5. ↑  juni 2023, Av Redaksjonen-2 (2. juni 2023). «Bli ekspert på multikutteren på 5 minutter». *Gjør Det Selv*. Besøkt 4. august 2023.
**Ballard** er en bydel i byen Seattle i delstaten Washington i USA. Bydelen er kjent for sin skandinaviske innvandringshistorie og har fortsatt et visst skandinavisk preg, blant annet ved Nordic Heritage Museum og årlig feiring av 17. mai.

Ballard grenser i nord og øst til Crown Hill, Greenwood, Phinney Ridge og Fremont, mens Lake Washington Ship Canal i sør skiller den fra bydelene nærmere sentrum. I vest grenser Ballard til Shilshole Bay ut mot Puget Sound. 

Bydelen er oppkalt etter William Rankin Ballard, forretningsmannen som var med på å utvikle byen i slutten av siste halvdel av 1800-tallet. Trelastindustri var en viktig næring i byen.[] Ballard ble inkorporert som by i 1890, men ble i 1907 innlemmet i Seattle.

Bilder
------

* Nordic Heritage MuseumNordic Heritage Museum
* Bondens markedBondens marked
* 17. mai-feiring17. mai-feiring
* Bergen har en plass oppkalt etter seg i bydelenBergen har en plass oppkalt etter seg i bydelen

Referanser
----------

1. ↑  «How Did Ballard Get So Scandinavian? You Asked, We Answered». The Evergrey. Besøkt 17. april 2023.
2. ↑  «History of the 17th of May». 17th of May Seattle. Besøkt 17. april 2023.
3. 1 2  «Ballard got its name by coin toss». Westside Seattle. Besøkt 17. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ballard, Seattle, Washington – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GNIS
 |
Katolsk trekirke i byen, bygd 1627
Historiske fylkes-sejm
Synagogen
**Tomaszów Lubelski** (ukrainsk: Томашів, *Tomashiv*) er en by i Lublin voivodskap i det sørøstre Polen. Tomaszów Lubelski, som fikk byprivilegier i 1621, har 20 222 innbyggere (år 2006).

Historie
--------

Byen ble grunnlagt på slutten av 1500-tallet av Jan Zamoyski under navnet **Jelitowo**. Den har hatt sitt nåværende navn siden 1613, da den ble oppkalt etter Zamoyskis sønn, Tomasz Zamoyski. Den fikk byrettigheter i 1621.

I 1772 ble den del av det østerrikske Galizien, men kom så under napoleonskrigene i 1809 som del av *kretsen Zamość* til hertugdømmet Warszawa, og ble ved Wienerkongressen tildelt det russiskstyrte Kongresspolen.

I området rundt byen var det tunge kamper i 1914 under første verdenskrig mellom russiske og østerrikske styrker.

Opp gjennom historien har byen hatt et betydelig innslag av jøder. De utgjorde over 5.000 i 1939 ved utbruddet av annen verdenskrig, da om lag halve befolkningen. Byen ble bombet, og havnet under tysk okkupasjon etter invasjonen av Polen i 1939.

Senere tvang nazistene den jødiske befolkning inn i en ghetto i byen. Så ble de ført bort og utryddet i tilintetgjørelsesleiren Bełżec, noen få kilometer unna.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 4. oktober 2022; filformat: JSON.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tomaszów Lubelski – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**HR-2020-2472-P**, ofte omtalt som **Klimadommen**, er en sivilrettslig dom avsagt av Norges Høyesterett i plenum i 2020.

Saken
-----

Dommen gjaldt gyldigheten av en kongelig resolusjon fra 2016 som tildelte utvinningstillatelser til 40 blokker i Barentshavet. Vedtaket førte til at en rekke norske miljøorganisasjoner reiste søksmål mot staten. Saksøkerne anførte primært at vedtaket var i strid med Grunnlovens § 112 («miljøparagrafen»).

Lavere rettsinstanser
---------------------

Saksøkerne tapte i både tingretten og lagmannsretten.

Høyesteretts avgjørelse
-----------------------

Elleve av dommerne i Høyesterett kom til at vedtaket ikke var ugyldig. Mindretallet på fire dommere mente på sin side at vedtaket var for dårlig utredet sett i lys av en tolkning av Grunnloven § 112 og EØS-rettens krav, og at dette utgjorde saksbehandlingsfeil som må medføre at vedtaket kjennes ugyldig.

Dommen er avsagt av Høyesterett i plenum, og anses dermed som et viktig prejudikat i statsforfatningsretten. Høyesterett behandler rekkevidden av rettighetsbestemmelsene som ble tilført Grunnloven under grunnlovsreformen i 2014, så vel som forholdet mellom den dømmende og den lovgivende makt i miljøsaker. På dette grunnleggende punktet var dommen enstemmig. Dommen er således viktig for hvordan maktfordelingsprinsippet forstås i Norge.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Noregs Høgsterett - Dom: HR-2020-2472-P - Lovdata». *lovdata.no*. Besøkt 30. april 2023.
En etterforsker undersøker en Denehole i Hangman's Wood.
**Hangman's Wood and Deneholes** er et 3 hektar stort biologiske område av spesiell vitenskapelig interesse i Little Thurrock i Essex. Deneholes er små grotter som ble laget i middelalderen ved drift av krittgruver og er klassifisert som viktige minnesmerker.

Navnet Hangman's Woods kan dateres tilbake til i alle fall midten av det 17. århundre da navnet ble skrevet inn på et eiendomskart. Trærne i skogen omfatter eik, ask, platanlønn og hegg.

Skogen inneholder en rekke deneholes, disse ble undersøkt av Essex Field Club på slutten av det 19. århundre. Det er normalt ikke adgang til deneholes, men tillatelse kan innhentes fra kommunen. Kommunen vil utstede en tillatelse til å klatre ned for de som vil følge noen enkle regler og har forsikring. Deneholes er de viktigste dvalesteder for flaggermus i Essex. Det finnes tre arter: Brune langørede flaggermus, nattflaggermus og vannflaggermus. Eikeskogen er gammel, og den gir mat og tilholdssted for flaggermusene.

Deneholes ble kjent som Cunobelines gullgruver,og er beskrevet av English Heritage som middelalderske eller fra etter middelalderen og ble brukt til gruvedrift etter kritt eller flint. De regnes i dag som monumenteter. Opprinnelsen til disse deneholes er beskrevet av Tony Benton. Det ser ut til å ha vært mer enn 70 hull i skogen samtidig, de fleste konsentrert nord i skogen.

Ridestien som krysser Grangewood Avenue og går langs Woodside School forbinder Hangman's Wood med Terrel's hede i nærheten, er del av en gammel vei fra Coalhouse Point i Øst Tilbury til broen ved Aveley.

Referanser
----------

1. 1 2  «Hangman's Wood and Deneholes citation» Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. (PDF).
2. ↑  «Map of Hangman's Wood and Deneholes».
3. ↑  historicengland.org.uk/listing/the-list/list-entry/1002156 «Dene holes in Hangman's Wood» Arkivert 15. juli 2015 hos Wayback Machine..
4. ↑  FG Emmison, ed. (1947).
5. ↑  Tony Benton, *Boldly from the lMarshes*
6. ↑  <cit class="citation" id="CITEREFThomas\_Wright1834">Thomas Wright (1834), *The picturesque beauties of Great Britain*
7. ↑  Pastscape - Detailed Result: HANGMANS WOOD DENEHOLES[*død lenke*]
8. ↑  Tony Benton, *Boldly from the Marshes*

Eksterne lenker
---------------

* Arkivert 19. oktober 2016 hos Wayback Machine. Kart, tegning og beskrivelse av Hangman's Wood
**Descartes-prisen** var en forskningspris som ble utdelt av Den europeiske union fra 2000 til 2007.

Prisen ble opprettet av Europakommisjonen i 2000 og ble oppkalt etter den franske filosofen og matematikeren René Descartes. Forskningsprisen ble tildelt for framragende forskning på tvers av grensene i Europa. Prisen kunne tildeles forskningsgrupper som i samarbeid hadde frambrakt framragende forskningsmessige eller teknologiske resultater innen alle vitenskapelige felt. Descartes-prisen hadde en pengebelønning på 1 425 000 euro.

Fra 2004 til 2006 var Descartes-prisen inndelt i to klasser, én for forskning og én for forskningsformidling. Descartes-prisen for forskningsformidling hadde som mål å stimulere interessen for forskningsformidling, også som yrkesveg, samtidig som den skulle bidra til å heve kvaliteten på forskningsformidling rettet mot allmennheten. For å unngå forveksling med Descartes-prisen for forskning, ble navnet fra 2007 endret til Forskningsformidlingsprisen.

Norske mottakere
----------------

Descartes-prisen er tildelt flere nordmenn. I 2005 ble prisen tildelt Bjørn Henrichsen og Ola M. Johannessen.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  The Descartes Prizes, Europakommisjonen.
2. ↑  «Tre nordmenn nominert til Descartes-prisen»[*død lenke*], Norges forskningsråd.
3. ↑  «Descartes-prisen for fremragende forskning til norske prosjekter», Kunnskapsdepartementet, 2. desember 2005.

Eksterne lenker
---------------

* European Science Awards, Europakommisjonen.

Portal: Den europeiske union
**Oscar Töringe** (født 1983) er en svensk skuespiller.

Töringe er sønn av forfatteren Sanna Töringe og skuespilleren Anders Granström. Han vokste opp i Lund og utdannet seg til skuespiller ved Fridhems folkhögskola og Teaterhögskolan i Stockholm 2009–2012.

I 2021 spilte han en av hovedrollene i SVTs dramaserie *Den tynne blå linjen*. Samme år spilte han rollen Carl Bernadotte i den norske serien *Atlantic Crossing*.

I 2022 var han aktuell i de tre filmene *Tack for Senast*, en romantisk komedie regissert av Moa Gammel; *UFO Sweden*, regissert av Victor Danell og *Comedy Queen*, regissert av Sanna Lenken. For sin rolle som Abbe i *Comedy Queen* har Töringe blitt nominert til en Guldbagge i kategorien «beste mannlige hovedrolle».

Referanser
----------

1. 1 2   Sveriges befolkning 2000, oppført som Töringe, Nils Oscar Edwin, besøkt 9. november 2022[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Skådespelarna misstogs för riktiga poliskonstaplar». *www.expressen.se* **(svensk)**. Besøkt 27. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oscar Töringe på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Oscar Töringe i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) Oscar Töringe hos The Movie Database Rediger på Wikidata