recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*For filmen med samme navn basert på boken, se Til Huttetuenes land (film).*
***Til huttetuenes land*** (engelsk: *Where the Wild Things Are*) er en barnebok skrevet av amerikanske Maurice Sendak, utgitt i 1963. Den er oversatt til norsk av Anne-Cath. Vestly, og utgitt første gang i 1970 av J.W. Cappelens Forlag.

Den handler om Max, som blir sendt til sengs uten kveldsmat og rømmer til huttetuenes land.

Handling
--------

Historien fokuserer på en ung gutt ved navn Max som, etter å ha kledd seg ut som en ulv, skaper så stor ødeleggelse i husstanden at han blir sendt til sengs uten kveldsmat. Men soverommet hans gjennomgår straks en mystisk transformasjon til et jungel-miljø, og Max ender opp med å seile til en liten øy bebodd av forskjellige monster, ganske enkelt kalt Wild Things.

Etter først å ha skremt disse skapningene, blir Max hyllet som kongen av Wild Things, og han hygger seg snart med alle disse nye undersåttene sine. Imidlertid begynner Max også å føle seg ensom og bestemmer seg for å reise hjem - noe «Wild Things» blir veldig forferdet over.

Filmatisering
-------------

Spike Jonzes film *Til Huttetuenes land* hadde kinopremiere i 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA
 |
**Usbekistans kvinnelandslag i fotball** representerer Usbekistan i internasjonal fotball. Av de medlemmene av AFC var Usbekistan det første tidligere medlemmet av Sovjetunionen som stiller med eget kvinnelandslag. Lenge var de et av to medlemmer av den sentralasiatiske fotballføderasjonen med eget kvinnelag, der det andre, Iran, hadde dobbelt medlemskap, og derfor deltok i Vestasiamesterskapet i stedet. Som tredje medlem i den sentralasiatiske fotballføderasjonen på kvinnesiden og andre tidligere sovjetstaten kom Kirgisistan flere år senere.

Usbekistan deltok første gang i Asiamesterskapet i 1995. De havnet i en svært vanskelig gruppe med Japan, Sør-Korea og India. Usbekistan slo India, men tapte de to andre kampene, og røk dermed ut. Det samme skjedde i mesterskapet i 1997, da Usbekistan slo Filippinene, men tapte for Kina og Nord-Korea. i 1999-mesterskapet viste Usbekistan at de tilhørte toppen blant landene bak de beste (Kina, Japan, Nord-Korea, Sør-Korea og Taiwan, da de tapte for Japan, men slo Filippinene, Thailand og Nepal. Det holdt til andreplass, men det ga ikke kvalifisering. I mesterskapet i 2001 tapte Usbekistan stygt for Kina, men vant de resterende kampene, og kom nok en gang på andreplass. Beste toer kom videre til semifinalen, men Japans overlegne målforskjell i sin gruppe gjorde at Usbekistan heller ikke denne gangen kom videre.

I mesterskapet i 2003 raknet det imidlertid for Usbekistan, da de tapte samtlige kamper i gruppespillet, også mot India. I kvalifiseringen til mesterskapet i 2006 kom Usbekistan til siste hinder, der de tapte for Burma. I kvalifiseringen til OL, kom også Usbekistan sist. Usbekistan stilte ikke til kvalifiseringen til Asiamesterskapet i 2008. Imidlertid var de tilbake til kvalifiseringen til Asiamesterskapet i 2010, der de gjorde en god figur. Etter å ha kommet på andreplass på målforskjell bak Jordan i første runde, gikk laget videre til andre runde. Der ble det stopp etter at Thailand slo dem klart. Usbekistan slo imidlertid Iran, og kom på andreplass. Imidlertid er Usbekistan per 2010 et stykke unna formen på 1990-tallet, og tilhører nå heller nedre del av det asiatiske kvinnefotballhierarkiet.

| * v
* d
* r
Nasjonale fotballandslag i Asia (AFC) |
| --- |
|  | 
* Afghanistan
* Australia
* Bahrain
* Bangladesh
* Bhutan
* Brunei
* Burma
* De forente arabiske emirater
* Filippinene
* Guam
* Hongkong
* India
* Indonesia
* Iran
* Irak
* Japan
* Jemen
* Jordan
* Kambodsja
* Kina
* Kirgisistan
* Kuwait
* Laos
* Libanon
* Macao
* Malaysia
* Maldivene
* Mongolia
* Nepal
* Nord-Korea
* Nord-Marianene
* Pakistan
* Palestina
* Oman
* Qatar
* Saudi-Arabia
* Singapore
* Sri Lanka
* Syria
* Sør-Korea
* Tadsjikistan
* Taiwan
* Thailand
* Turkmenistan
* Usbekistan
* Vietnam
* Øst-Timor

 |  |
| 
* Tidligere:
* Nord-Vietnam
* Sør-Vietnam
* Sør-Jemen

 |
Kart over Usedom
**Usedom** (polsk *Uznam*) er en øy i Østersjøen på grensen mellom Tyskland og Polen. Den ligger nord for Stettiner Haff, elvemunningen til elva Oder i Pommern. Det meste av øya hører til Tyskland og *landkreis* Ostvorpommern i Mecklenburg-Vorpommern, bortsett fra den østlige delen og byen Świnoujście (tysk *Swinemünde*) som har vært en del av Vestpommerske voivodskap siden 1945. Øya har et areal på 445 km², der 373 km² er tysk og 72 km² er polsk.[] Innbyggertallet på øya er 76 500, 31 500 i den tyske delen og 45 000 i den polske.[]

Historie
--------

Omkring 400-tallet ble øya bosatt av slavere. Fra 1000-tallet ble området kalt Vorpommern og var en del av Polen. I 1128 aksepterte hertugen av Pommern, Wartislaw I, kristendommen fra Otto av Bamberg. I 1155 ble det opprettet et kloster i Grobe, som i 1309 ble flyttet til landsbyen Pudagla. I mellomtiden ble det opprettet et annet kloster i Crummin og snart var nesten hele øya abbeden sin eiendom.

Etter reformasjonen kom øya inn under hertugen av Pommern igjen. Under tredveårskrigen, den 26. juni 1630, gikk den svenske hæren med kong Gustav II Adolf i land ved Peenemünde. Usedom ble annektert av Sverige etter krigen og var svensk fram til 1720 da den ble solgt for 2 millioner daler til den prøyssiske kongen Fredrik Vilhelm I. I 1740 anla Fredrik II av Preussen havnebyen Swinemünde.

Den lille landsbyen Peenemünde kom i søkelyset under andre verdenskrig da Luftwaffe testet missiler og raketter her, blant annet V-1 og V-2. Tyskerne benyttet seg av tusenvis av slavearbeidere som var krigsfanger i konsentrasjonsleiren på Usedom under krigen. 

I 1945 ble den østlige delen av øya sammen med byen og havnen Świnoujście overlatt til Polen etter Potsdamkonferansen. Området ble så befolket med polakker som ble kastet ut av området vest for elva Vestre Bug av Sovjetunionen.

Geografi
--------

Øya er skilt fra naboøya Wolin av Świna-sundet (eller elven) (tysk *Swine*), som er hovedleien mellom Stettiner Haff og Pommernbukta, en del av Østersjøen. Det sørvestlige sundet mellom øya og fastlandet blir kalt Peenestrom og er en forlengelse av elven Peene, som munner ut i den vestlige delen av Stettiner haff. 

Den største byen på øya er Świnoujście (*Swinemünde*), som har flere innbyggere enn resten av øya. En annen by som har gitt navn til øya, heter Usedom. Den største byen i den tyske delen heter Heringsdorf (tidligere Dreikaiserbäder). Det er mange turiststeder på nordkysten, inkludert Ahlbeck, Heringsdorf og Bansin, i tillegg til Świnoujście og Zinnowitz.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Usedom – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Usedom – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames
 |
***.hack//Mutation*** (.hack//悪性変異Vol.2, *lit. *.hack//Malignant Mutation Vol.2**) (.hack//悪性変異Vol.2) er den andre delen serien på fire PlayStation 2-spill som er basert på *.hack*-universet. Spillet simulerer et MMORPG kalt *The World*, og gjør dette uten at spilleren noen gang trenger å gå online. Spillet er en del av en serie med fortellinger, hvor hvert av de fire spillene langsomt ble gitt ut over en periode på litt over et år. *.hack//Mutation*s historie startet i *.hack//Infection*, og forsetter i *.hack//Outbreak* og *.hack//Quarantine*.

Referanser
----------

1. ↑  «.hack//MUTATION (Part 2) (PlayStation 2)». *IGN*. Besøkt 10. juni 2016.
2. ↑  «MUTATION». *.hack//Wiki*. Besøkt 10. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *.hack//Mutation* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *.hack//Mutation* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *.hack//Mutation* på Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

* (en) *.hack//Mutation* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Sigrun Eriksen** (født 12. desember 1966 i Haugesund) er en norsk revyartist og skuespiller.

Eriksen startet i Rogaland Teaters Barneteater og tok siden Romerike Folkehøgskoles musikk- og teaterlinje. Siden tidlig på 80-tallet har Eriksen vært å se i ulike revyer og teaterstykker i Stavanger, Sandnes, Haugesund, Kristiansand, Oslo og på Stord. I 1986 var hun med på å starte revygruppa «Stavanger Revyteater», og hun har samarbeidet med bl.a. Pål M. Kvammen, Kristin Svensen, Pål Hjelm, Elisabeth L. Berg, Dag Schreiner, Per Inge Torkelsen, Sally Nilsson, og Grethe Kausland. Hun er også forfatter av revytekster og instruktør for revygrupper i Stavanger-distriktet.

Sigrun Eriksen har i de siste årene hatt stor suksess med jenterevyene «Justerte fruer» (2006) og «Sex og Siddisliv» (2005) i Yngvar Nummes regi. I tillegg til utallige revyer med gruppa Stavanger Revyteater (1986–2004) har hun også hatt roller i flere teaterstykker, bl.a. «Fanget på nettet» (2003) i regi av Nils Vogt.

Fra høsten 2005 til våren 2006 var Eriksen instruktør for Teaterverkstedet Ganddal som satte opp stykket «Hotell Lattergal».
**Sigtrygg Olavsson**, mest kjent som **Sigtrygg Silkeskjegg** (norrønt *Sigtryggr Silkiskeggi*) og i irske tekster for *Sitric mac-Aulaffe*, var sønn av kong Olav Kvåran Sigtriggson, eller ved hans irske navn *Amlaíb Cuarán*, og Gormflaith. Sistnevnte gjenkjennes fra *Njåls saga* som *Kormloð*. Det beskrivende tilnavnet ‘Silkeskjegg’ gir signaler om en mann med selvbevisst utseende og et velfrisert skjegg. Han var vikingenes leder i slaget ved Clontarf i 1014, skjønt flere kilder sier at han selv ikke tok aktivt del.

Olav Kvåran styrte som konge av Dublin fra 945 til han abdiserte etter slaget ved Tara i 980. Han døde i religiøs tilbaketrukkethet på Iona i 981. 

I 989 etterfulgte Sigtrygg Silkeskjegg sin bror, Járnkné Olavsson, eller ved hans irske navn *Glun Iarainn*, som konge av Dublin. Járnkné hadde styrt fra 980 til 989, og i hans tid hadde Dublin, etter nederlaget ved Tara, indirekte akseptert overkongen Máel Sechnaill mac Domnaills overherredømme. Det ser ut som om Sigtrygg prøvde å hevde Dublins selvstendighet straks han overtok, Máel Sechnaill ledet en hær mot byen og beleiret den i tre uker. Sigtrygg ble tvunget til å akseptere vilkår som blant annet en fast avgift i gull til overkongen. (Det er uenighet om når dette skjedde, flere kilder mener det skjedde mens Járnkne fortsatt var hersker. Dublin feiret i 1988 millennium ut fra at byen kom under irsk kontroll i 988).

I 994 ble Sigtrygg Silkeskjegg fordrevet fra Dublin av et opprør ledet av Hymar (av Waterford?), men kom tilbake innen et år og fordrev Hymar.

I 998 gjorde hans onkel, kong Máelmorda av Leinster opprør mot Irlands overkonge, Brian Ború, og allierte seg med Sigtrygg og Dublin.
I 999 ble Sigtrygg og Máelmorda beseiret av Brian i slaget ved Glen Mama. I fredsforhandlingene giftet Brian en av sine døtre til Sigtrygg og tok selv dennes mor, Gormflaith, til hustru. 

I 1012 gjorde Maelmorda igjen opprør mot Brian, og Sigtrygg var igjen alliert med ham. Brian hadde i mellomtiden skilt seg fra Gromflaith, og det fortelles at hun sammensverget seg med sønnen mot Brian Ború. Hun skal blant annet ha vært den som fikk Sigtrygg til å søke støtte fra jarl Sigurd på Orknøyene og Brodir av Man. Konflikten møtte sitt klimaks i slaget ved Clontarf utenfor Dublin. Selv om irene seiret ble den aldrende Brian Ború drept, mens Sigtrygg selv skal ha vært trygt bak murene i Dublin.

Sigtrygg Silkeskjegg giftet seg med Slani ingen Briain O'Brien. De fikk følgende barn:

* Olav (–~1030)
* Harald (irsk *Amlaíb* (–1034)
* Godfrid (eller *Guthfrith*, irsk *Gofraid*) (–1036)

Sigtrygg Silkeskjegg ble etterfulgt av Echmarcach mac Ragnaill (= «Hestemann» Ragnarsson) i 1036. Han døde i 1042.

Referanser
----------

1. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Járnkné Olavsson** | **Konge av Dublin**(989–1036) | Etterfølger:**Echmarcach mac Ragnaill** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Dictionary of Irish Biography
 |
**Kysjtym** (russisk: Кышты́м) er en by i Tsjeljabinsk oblast i Russland. Den ligger på østsiden av de sørlige Uralfjellene, rundt 90 km nordvest for Tsjeljabinsk, nær byen Oziorsk. Innbyggertall: 41 929 (folketelling 2002).

Atomulykke
----------

Kysjtym ligger nær det kjernefysiske komplekset Tsjeljabinsk-40, også kjent som «Majak» («varde» på russisk). Her inntraff det den 29. september 1957 en voldsom eksplosjon som involverte tørre nitrat og acetatsalter i en tank med høyradioaktivt avfall. Ulykken forurenset et betydelig området som blant annet omfattet Kysjtym. Eksplosjonen skyldtes en svikt i kjølesystemet til tanken.

Det ble sluppet ut 40 PBq med fisjonsprodukter. Cerium-144 og Zirconium-95 (begge relativt kortlivede isotoper med en halveringstid på henholdsvis 285 og 64 dager) utgjorde 91 % av utslippet. Det var 1 PBq med Sr-90, og 13 TBq med Cs-137. Den forurensede sonen, som er kalt *East Urals Radioactive Trace* (*EURT*), målte 300 x 50 km, og var forurenset med mer enn 4 kBq/m² med Sr-90. Det globale nedfallet av Sr-90 var rundt 2 kBq/m². Et område på 17 km² var forurenset med rundt 100 MBq Sr-90/m².

Det var 270 000 innbyggere i området. Masseevakuering ble gjennomført, ettersom den kritiske forurensingen kom fra Sr-90, med en effektiv halveringstid på 10-20 år. Omkring 800 km² land ble tatt ut av bruk. 82 % av dette området har nå imidlertid blitt tatt i bruk igjen, til skogdrift og jordbruk.

Kysjtym-ulykken ble stort sett skjult av sovjetiske myndigheter frem til 1980, da den sovjetiske biologen Zjores Medvedev avslørte dens eksistens.

* Egoza, et 607-meter høyt fjell ved KysjtymEgoza, et 607-meter høyt fjell ved Kysjtym
* Kysjtym radio & TV-tårnKysjtym radio & TV-tårn
* Utsikt mot Kysjtym fra en av bruene, med en moske og Sugomakfjellet i bakgrunnenUtsikt mot Kysjtym fra en av bruene, med en moske og Sugomakfjellet i bakgrunnen

Referanser
----------

1. ↑  «26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года». Rosstat. Besøkt 23. januar 2019.
2. ↑  «Kyshtym accident» *TED Case Studies: An Online Journal* American University

Kilder
------

* Fotogalleri fra Kysjtym
* Kort historie for Kysjtym

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kyshtym – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Кыштым – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Byer i Tsjeljabinsk oblast |
| --- |
| Administrativt senter: Tsjeljabinsk |
| Flagget til Tsjeljabinsk oblast | 
* Asja
* Bakal
* Jemanzjelinsk
* Jurjuzan
* Juzjnouralsk
* Karabasj
* Kartaly
* Kasli
* Katav-Ivanovsk
* Kopejsk
* Korkino
* Kusa
* Kysjtym
* Magnitogorsk
* Miass
* Minjar
* Njazepetrovsk
* Oziorsk
* Plast
* Satka
* Sim
* Snezjinsk
* Troitsk
* Trjokhgornyj
* Tsjebarkul
* Ust-Katav
* Verkhnij Ufalej
* Verkhneuralsk
* Zlatoust

 | Russlands flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Nakenrotte** (*Heterocephalus glaber*) er en gnagerart i sandgraverfamilien som er spesielt tilpasset liv under jorden. Nakenrottene graver lange ganger der de bor sammen i grupper på opptil 100 individer.

Denne gnageren har nesten ikke noe pels, annet enn litt hår på føttene, følehår og enkelte hår som er spredt rundt på kroppen. Den veier vanligvis mellom 30 og 40 gram, omtrent samme størrelse som en vanlig mus. Den har store tenner som den bruker til å grave de lange gangene under jorden med. 

Nakenrottene er kjent for at de lever i kompliserte sosiale grupper. Nakenrotten spiser insekter. Den lever under bakken i ørkenen i Øst-Afrika, for det meste i Somalia, Etiopia, og i deler av Kenya.

Nakenrotta er spesiell ved at mens en mus blir rundt fire år gamle, kan nakenrotta bli opptil tredve år. Den har utviklet et svært lavt stoffskifte for å takle det oksygenfattige miljøet under bakken. Den føler ingen smerte i huden og utvikler ikke kreft. Av den grunn er den interessant for forskere, som har kartlagt dens arvestoff. Genomet skal benyttes for å studere lang alder og resistens mot kreft.

Referanser
----------

1. ↑  «Nakenrotta er gensekvensert» Arkivert 2011-08-09, hos Wayback Machine. *Forskning.no*, 9. juli 2011

Eksterne lenker
---------------

* (en) *nakenrotte* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *nakenrotte* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *nakenrotte* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *nakenrotte* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *nakenrotte* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Heterocephalus glaber* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Heterocephalus glaber* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Heterocephalus glaber* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** LCCN
 |
**Alphonse Albert «Frenchy» Lacroix** (født 21. oktober 1898, død 12. april 1973 i Maine) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok under vinter-OL 1924 i Chamonix.

Lacroix vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1924 i Chamonix. Han spilte på det amerikanske laget som kom på andreplass i OL-turneringen bak Canada. De begge transatlantiske lagene dominerte stort, USA vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 52-0; Belgia 19-0, Frankrike 22-0 og Storbritannia 11-0. I semifinalen beseiret de Sverige med 20-0. USA tapte finale mot Canada med 1-6. OL-turneringen i ishockey var også verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på USAs OL-lag var; Clarence John Abel, Herbert Drury, Alphonse Lacroix, John Langley, John Lyons, Justin McCarthy, Willard Rice, Irving Small og Frank Synott.

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Chamonix - Sølv Sølv i ishockey (USA)

VM-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Chamonix - Sølv Sølv i ishockey (USA)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alphonse Lacroix – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Alphonse Lacroix – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Alphonse Lacroix – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Alphonse Lacroix – National Hockey League (NHL) Rediger på Wikidata

* (en) Alphonse Lacroix – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Alphonse Lacroix – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Alphonse Lacroix – Hockey-Reference.com Rediger på Wikidata

* (en) Alphonse Lacroix – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Obsidian i naturlig form funnet i Oregon, USA.
**Obsidian** er naturlig forekommende glass i form av naturlig bergart, ofte dannet ved rask nedkjøling av ryolitt. Det har hardhetsgrad opp til 5,5, og ble i steinalderen og fram til og med neolitikum i Midtøsten brukt som verktøyemne og byttemiddel for produksjon av redskaper. Også på det amerikanske kontinentet har obsidian vært benyttet på samme måte.

Amerikansk eksempel på pilspiss av obsidian.
Obsidian er ikke krystallinsk, men regnes som et mineral skapt gjennom metamorf omdannelse av lava og andre stoffer. Det inneholder stort sett SiO2 (silisiumdioksid), og finnes vanligvis som resultat av vulkansk aktivitet sammen med vulkansk omformede mineraler. På grunn av den manglende krystalliseringen kan obsidian splittes i tynne blader, og bruken har variert fra tynne prosjektilhoder i steinalderen via «barberhøvler» til medisinske skalpellblad i moderne tid.

Historie
--------

I henhold til Plinius den eldres verk *Naturalis Historia* har obsidian fått sitt navn etter en romer ved navn Obsius, som oppdaget det i «Etiopia».

Det var derimot unødvendig for Obsius å reise til Etiopia etter obsidian da det var velkjent i Italia. Øyene Lipari, Palmarolo samt Sardinia var blant de få sentra som drev kommersiell handel med obsidian. Obsidian sammen med rav er to typer forbruksmaterialer som var viktige i langdistansehandelen i både neolittisk tid og i bronsealderen. Mens rav hadde dekorative kvaliteter, var obsidian det materiale som kunne bearbeides til den skarpeste kanten for kniver, skrapere, sigder, harpuner og lignende. Flint kunne også benyttes for det samme, men obsidian hadde høyere status og således høyere bytteverdi. Obsidian kunne bare finnes der hvor det hadde vært nyere vulkansk aktivitet, og områder i mellom disse er fullstendig blottet for det. Av den grunn ble materialet fraktet over store distanser.

I Norden er obsidian funnet på Island, framfor alt i Landmannalaugar, men også andre steder. Det islandske navnet for obsidian er *hrafntinna*.

Referanser
----------

1. 1 2  Smith, Richard L. (2008): *Premodern Trade in World History*, Routledge, s. 19
2. ↑  Simplified geologic map of Iceland Arkivert 10. oktober 2017 hos Wayback Machine. (PDF)

Se også
-------

* Liste over bergarter

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
Liv Ullmann fotografert i forbindelse med at *Frøken Julie* ble vist på Filmfestivalen i Toronto 13. september 2014. Fotograf: Gordon Cordell
Hovedrolleinnehaver Jessica Chastain fotografert på den røde løperen under Filmfestivalen i Toronto i 2014. Fotograf: GabboT
***Frøken Julie*** er en spillefilm fra 2014 regissert av Liv Ullmann. Dette var en internasjonal samproduksjon med skuespillere fra Canada, Frankrike, Stornritannia, Irland, USA og Norge på produsentsiden. Filmen bygger på August Strindbergs drama fra 1888 med samme tittel, og filmmanuset var skrevet av Ullmann selv. Hovedrollene ble spilt av Jessica Chastain som frøken Julie og Colin Farrell som tjeneren John (som heter Jean i Strindbergs skuespill).

Filmen hadde verdenspremiere den 13. september 2014 under Toronto International Film Festival.

Handlingsreferat
----------------

Filmen starter med en yngre Miss Julie som målløst vandrer rundt i de tomme rommene på familiens herregård. Vi hører henne rope etter hennes fraværende mor, før hun går til en liten bekk der en av dukkene hennes sitter fast i et tre.

Filmen hopper deretter til 1890, hvor den samme herregården bare er bosatt av tre mennesker: Kathleen som arbeider som kokk, tjeneren John og Miss Julie, baronens datter. Kathleen og John er forlovet, men John innrømmer at han egentlig aldri har vært forelsket i henne. Men Julie er også lunefull, og sender ofte John rundt på eiendommen som en slave - men samtidig ønsker hun at John skal forføre henne og ta jomfrudommen hennes.

Skuespillere
------------

* Jessica Chastain som frøken Julie
* Colin Farrell som tjeneren John.
* Samantha Morton som Kathleen.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 13. mai 2016.
2. 1 2  .
3. 1 2 3  ; *Internet Movie Database*; besøksdato: 25. januar 2016; verkets språk: engelsk.
4. 1 2   nmhh.hu[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2   nmhh.hu[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Internet Movie Database, www.imdb.com, verkets språk engelsk, besøkt 17. august 2016[Hentet fra Wikidata]
7. ↑  «Miss Julie (2014)». *BFI* **(engelsk)**. Besøkt 15. august 2020.
8. ↑  «Miss Julie». International Movie Database - imdb.com. Besøkt 15. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Frøken Julie* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Frøken Julie* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Frøken Julie* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Frøken Julie* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Frøken Julie* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Frøken Julie* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Frøken Julie* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Frøken Julie* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
«Whiplash» omdirigeres hit. For annen bruk, se Whiplash (andre betydninger).
Nakkesleng
**Nakkesleng** eller **whiplash** (av eng. *piskesnert*), er en type slengskade som kan oppstå når hode og nakke beveges (slenges) raskt bakover (hyperekstensjon) og (så) forover. Denne typen slengskade oppstår først og fremst når man blir påkjørt bakfra i bil. Ved en frontkollisjon skjer slengbevegelsen i omvendt rekkefølge. Hvor omfattende skade som oppstår avhenger av hvor kraftig slengbevegelsen blir.

Nakkesleng følger som regel av overstrekning av muskler, leddbånd, blodårer og nerverøtter i nakke/hode-regionen. Dette kan gi symptomer i form av smerter og innskrenket bevegelighet i nakken/hodet. I noen tilfeller kan nakkeslengen før til tildels kraftig hodepine, svimmelhet, smerter i skuldre og armer og svelg. Brudd og luksasjoner av nakkevirvler kan også forekomme. **Akutt hodepine etter nakkesleng** oppstår innen sju dager og går normalt over i løpet av tre måneder. Hodepine som varer ut over tre måneder kalles **vedvarende hodepine etter nakkesleng**. Hodepine etter nakkesleng klassifiseres ifølge ICHD-3 i gruppen hodepine knyttet til hode- og/eller nakke traume, henholdsvis under punkt 5.3 (akutt) og 5.4 (vedvarende). Dette er sekundære hodepiner.

Skader etter nakkesleng kan kartlegges gjennom forskjellige undersøkelser av nakken og hodet. Noen får mer varige plager i form av nakke- og hodesmerter, og noen kan også få psykiske lidelser. I mange tilfeller er det vanskelig å skille mellom reelle forandringer i nervesystemet og forandringer som skyldes andre smerter. 

Man har sett at ved en nakkeslengskade settes ofte de indre stabiliserende musklene ut av spill og det blir en ubalanse mellom indre og ytre muskulatur. Det ytre globale systemet prøver dermed å ta over stabiliserende funksjon, og blir derfor ofte overbelastet. Dette kan føre til muskulære smerter og spenningshodepine. Øvelser kan være med på å få i gang signalføring til indre stabiliseringsmuskulatur slik at denne blir «skrudd på» og det muskulære samarbeidet gjenopprettes.

Referanser
----------

1. ↑  Arnold, M. (2018). Headache Classification Committee of the International Headache Society (IHS) The International Classification of Headache Disorders, 3rd edition. *Cephalalgia*, **38**(1), 1-211. DOI: 10.1177/0333102417738202 PMID 29368949.

  


| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store medisinske leksikon **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
***Thankful*** er debutalbumet til den amerikanske popsangerinnen Kelly Clarkson.

Albumet ble utgitt i USA 15. april 2003 på RCA. «A Moment like This» var den første singlen fra albumet, etterfulgt av «Miss Independent».

Det var opprinnelig meningen å gi ut albumet bare noen få måneder etter avslutningen av første sesong av *American Idol*. Imidlertid medførte Clarksons tettpakkede timeplan og vanskeligheter med å finne sanger som passet hennes smak og image, at utgivelsen måtte utsettes flere ganger. Da albumet endelig ble utgitt var det over seks måneder siden singlen «A Moment like This» nådde førsteplassen på listene. På grunn av dette og også sangens status som «bonus track» på albumet har det vært en viss diskusjon om hvorvidt «A Moment like This» utgjør albumets første single, eller om det er «Miss Independent», som Clarkson først fremførte 9. april 2003 på en episode av *American Idols* andre sesong, bare en uke før albumet hennes ble utgitt. 

Til tross for dette var albumet et suksess og debutere på førsteplass på Billboard 200 med et salg på 297 000, og det har solgt over tre millioner totalt. Internasjonalt var albumets suksess mer begrenset, med et salg på bare 900 000 utenfor USA.

Sporliste
---------

1. «Trouble With Love Is»
2. «Miss Independent»
3. «Low»
4. «Some Kind of Miracle»
5. «What's Up Lonely»
6. «Just Missed The Train»
7. «Beautiful Disaster»
8. «You Thougth Wrong»
9. «Thankful»
10. «Anytime»
11. «A Moment Like This»
12. «Before Your Love»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
Zhangyes store Buddha
Zhangye i Gansu
**Zhangye** (forenklet kinesisk: 张掖; tradisjonell kinesisk: 張掖; pinyin: *Zhāngyè*; Wade-Giles: *Chang-yeh*) er en by på prefekturnivå i provinsen Gansu i det vestlige Kina. Tidligere het byen **Ganzhou**. Befolkningen innen selve byen anslås (2004) til 489 000, men hele prefekturet har 1,17 millioner innbyggere. Vestlige deler av Den kinesiske mur går gjennom prefekturet. 

Zhangye er en del av Hexikorridoren, den farbare og beboelige stripen mellom høyfjellene i sørvest og Tenggerørkenen i nordøst.

Historie
--------

I de fem dynastiers og ti kongedømmers tid lå det lille middelalderriket Ganzhou her.

Marco Polo (1254–1324) beskriver i sine reiseskildringer (*Il Milione*) at han tilbragte ett år i en by kalt Campichu. Man anser at den byen må ha vært Ganzhou (Zhangye).

Kulturminner
------------

I Zhangye ligger Dafo Si, med Kinas største liggende Buddha-statue. Den er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrasjon
--------------

Byprefekturet Zhangye har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*), 4 fylker (县 *xiàn*) og ett autonomt fylke (自治县 *zìzhìxiàn*).

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning(2004 est.) | Areal (km²) | Tetthet(/km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Ganzhou | 甘州区 | Gānzhōu Qū | 500 000 | 4 240 | 120 |
| **Fylker** |
| 2 | Minle | 民乐县 | Mínlè Xiàn | 240 000 | 3 687 | 65 |
| 3 | Linze | 临泽县 | Línzé Xiàn | 150 000 | 2 777 | 54 |
| 4 | Gaotai | 高台县 | Gāotái Xiàn | 160 000 | 4 312 | 37 |
| 5 | Shandan | 山丹县 | Shāndān Xiàn | 190 000 | 5 402 | 35 |
| **Autonome fylker** |
| 6 | Sunan(For yugurene) | 肃南裕固族自治县 | Sùnán Yùgùzú Zìzhìxiàn | 40 000 | 20 456 | 2 |

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 227 ender i Zhangye. Veien fører fra Xining i provinsen Qinghai til Zhangye.

Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender på grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Zhangye – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** GND **·** GeoNames
 |
**Australian Transport Safety Bureau** (**ATSB**) er Australias nasjonale byrå for sivil transportsikkerhet. Det er et føderalt utredningsorgan med ansvar for å granske offentlige transportulykker og -hendelser som skjer i Australia, det være seg innen jernbane, luftfart, skipsfart eller veitrafikk, samt utvikle og iverksette sikkerhetstiltak som kan hindre lignende fremtidige ulykker. ATSB bidrar til transportsikkerheten ved å etterforske, analysere og rapportere transportrelaterte saker åpent og uavhengig av andre organer.

ATSB ble etablert 1. juli 1999 og ledes per i dag av Martin Dolan. Det har rundt 118 ansatte (2013-14), deriblant 60 etterforskere. Hovedkontoret ligger i 62 Northbourne Avenue i hovedstaden Canberra, mens det er avdelinger for etterforskning i Adelaide, Brisbane og Perth.

ATSB fungerer helt uavhengig av andre australske reguleringsmyndigheter slik som Civil Aviation Safety Authority (CASA) og Australian Maritime Safety Authority (AMSA), og også av statlige transportselskaper slik som Airservices Australia og Australian Rail Track Corporation (ARTC). Rettslig grunnlag for ATSB sin virksomhet er nedfelt i *Transport Safety Investigation Act* av 2003.

Se også
-------

* Luftfartssikkerhet
* Statens havarikommisjon for transport

Eksterne lenker
---------------

* Australian Transport Safety Bureau - offisielt nettsted (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
Biri-madonnaen (madonna med barn) er utstilt i Historisk museum i Oslo.
Korsfestelsestablå skåret av Lars Borg til altertavlen i Biri stavkirke, nå i Norsk Folkemuseum Foto: Jon-Erik Faksvaag 
**Biri stavkirke** antas å ha blitt oppført på andre halvdel av 1100-tallet. Den stod, som dagens kirke, på Sigstad eller Biri prestegård (gnr. 26 = 132). Like etter reformasjonen skal den ha fremstått som en stavkirke med hevet midtparti og lavere sideskip og med et treskipet, smalere, rektangulært kor. Den skal ha hatt svalganger rundt, og det antas at den hadde en takrytter. Omkring 1660 fikk kirken «twende nye winger aff bindingswerck», hvilket vanligvis er å forstå som tverrarmer. Stavkirken ble avløst av dagens kirke i 1777.

Gjenstander fra stavkirken
--------------------------

Biri-madonnaen, en treskulptur fra 1200-tallet, befinner seg i middelalderutstillingen i Historisk museum i Oslo, og det er laget en kopi til dagens Biri kirke.

Lars Borg skar altertavle for kirken omkring 1703. Av denne er bare deler bevart. Et panel med et relieff av korsfestelsen befinner seg i Norsk Folkemuseum, og et panel med et nattverdstablå er gjenbrukt i altertavlen i Nykirke i Snertingdal. Et par akantusvinger fra tavlen er i dagens Biri kirke, mens et par evangelistfigurer som antas å stamme fra tavlen, er i Nykirke.

En døpefont som antas å stamme fra stavkirken, er i Mjøsmuseets eie.

Referanser
----------

1. ↑  Brendalsmo, s. 14.
2. ↑  Hauglid, s. 33.
3. ↑  Avbildet i Digitalt museum, som også avbilder hele tavlen.
4. ↑  Hauglid, s. 35.
5. ↑  Hauglid, s. 34.
6. ↑  Avbildet i Digitalt museum.

Litteratur
----------

* Anders Bugge: Biri kirke på Sigstad 1. Stavkirken, i *Biri-Snertingdal bygdebok*, bind 2, s. 35ff.
* Jan Brendalsmo: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Oppland fylke (Riksantikvaren, 2015/2016), s. 14
* Roar Hauglid (1950). *Akantus. Mestrene i norsk treskurd*. 2.1. Oslo: Mittet. s. 32–42.

Eksterne lenker
---------------

* «Biri stavkirke». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
**Belle Case La Follette** (født 21. april 1859 i Summit, død 18. august 1931 i Washington, D.C.) var en amerikansk kvinnesaksforkjemper fra Wisconsin. Hun var gift med den progressive politikeren Robert M. La Follette sr. og fikk fire barn med ham: Fola, Robert jr. Philip og Mary. Robert jr. ble senator, og Philip ble guvernør. Hun var også medredaktør i ektemannens *La Follette's Weekly Magazine*.

Foreldrene hennes var unitariske kristne av engelsk og skotsk avstamning. Hun gikk ved University of Wisconsin-Madison fra 1875 til 1879. Hun gikk senere ved University of Wisconsin Law School, og ble utdannet jurist. Hun jobbet imidlertid aldri som jurist, men livnærte seg en periode som foreleser ved *high school*. Hun skulle bli mest kjent som kvinnesaksaktivist, og satt i flere styrer og komitéer, og var med på flere demonstrasjoner. Hun ble tilbudt ektemannens stilling som senator da han døde i 1925 (og kunne blitt landets første kvinnelige senator), men takket nei.

Bibliografi
-----------

* Belle C. and Fola La Follette: *Robert M. La Follette*, 2 bind (1953)

Referanser
----------

1. 1 2 3   en.wikisource.org[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6ff591d, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Find a Grave, Find a Grave 20714956[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografi hos Library of Congress
* Biografi Arkivert 11. juni 2011 hos Wayback Machine. hos Wisconsin State Historic Society

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Lederen for ČSD (l.h.) med SJs generaldirektør Lars Peterson (til venstre) i Stockholm C 1969.
**ČSD**, akronym for *Československé státní dráhy* (tsjekkoslovakiske statsjernbaner), var statsjernbanen til Tsjekkoslovakia. Selskapet ble opprettet i 1918 i forbindelse med dannelsen av Tsjekkoslovakia. ČSD overtok sporene og kjøretøyene fra den østerrikske keiserjernbanen. ČSD delte seg under andre verdenskrig, men ble reetablert i 1945. Da Tsjekkoslovakia ble oppløst i 1993, ble ČSD også delt, og ble til České dráhy (ČD) i Tsjekkia og  Železnice Slovenskej republiky (ŽSR) i Slovakia.

### ČSD i Den første republikk

ČSD ble opprettet som statsjernbanene i Tsjekkoslovakia umiddelbart i oktober 1918, rett etter slutten av første verdenskrig. ČSD overtok nesten alle jernbaner i Tsjekkoslovakia fra k.k.Staatsbahnen (Østerrike) og Magyar Államvasutak (Ungarn)

På begynnelsen av 1920-tallet ble de fleste av de gjenværende private jernbanene nasjonalisert og innlemmet i ČSD. Samtidig ble også de tsjekkisk/slovakiske stedsnavnene innført på stasjonsskiltene, og de tospråklige skiltene som også hadde tysk tekst ble beholdt kun i områdene med tysktalende flertall.

Ettersom jernbanenettet var fokusert på forbindelser til de tidligere hovedstedene Wien og Budapest, måtte det legges ned mye arbeid i å tilpasse jernbanenettet til de nye grensene. For øst-vesttrafikken mellom landsdelene var det kun den ensporede kuperte Kaschau-Oderbergbanen. Det var derfor nødvendig å gjøre omfattende investeringer i dobbeltsporede stamlinjer og nybygde strekninger som kunne forbinde Tsjekkia og Slovakia.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Inkvisisjonsprinsippet** er et av hovedprinsippene for hvordan straffesaker gjennomføres. 

Straffeprosessteorien har to hovedtyper rettergangsordninger. En prosess hvor to parter strides og dommeren er den upartiske oppmann som tar vare på prosessens spilleregler og tilslutt treffer en avgjørelse, kalles en anklageprosess eller akkusatorisk prosess. Vanligvis er den ene parten da en offentlig aktor, men kan også være en privatperson. Dette kalles i strafferetten for anklageprinsippet eller det akkusatoriske prinsipp. Hovedprinsippet er da at det er partene som sørger for bevisene i saken og deres representanter (aktor og forsvarer) som under hovedforhandlingene eksaminerer tiltalte, vitner og sakkyndige. Domstolen nøyer seg stort sett med å ta standpunkt til det som partene legger frem.

Den andre hovedtypen er en prosess der dommeren har til oppgave å oppklare saken. Den mistenkte er da ikke part i saken men undersøkelsesgjenstand. Dette kalles en inkvisisjonsprosess eller undersøkelsesprosess. I strafferetten kalles dette inkvisisjonsprinsippet og domstolen har da et ansvar for sakens opplysning, og det er dommeren som eksaminerer tiltalte, vitner og sakkyndige. Domstolen kan også på eget initiativ undersøke om det skal reises en sak.

Norge
-----

Norsk straffeprosess er i hovedsak en anklageprosess og kan karakteriseres som en anklageprosess med visse inkvisitoriske innslag. I angelsaksiske land har man en nokså rendyrket anklageprosess. På kontinentet, for eksempel i Tyskland og Frankrike har prosessen bevart langt mer av inkvisisjonsprinsippet. I forarbeidene til straffeprosessloven av 1887 ble motsetningen mellom anklageprosess og inkvisisjonsprosess diskutert og distinksjonen er fortsatt tema i straffeprosessretten.

Kilder
------

* Johs. Andenæs: Norsk straffeprosess Bind I 3 utgave 2000, Universitetsforlaget, ISBN 82-00-45413-4
* Svein Slettan og Toril Marie Øie: Forbrytelse og straff, bind 1: Innføring i strafferett, 2001, Universitetsforlaget, ISBN 82-518-4025-2

Eksterne lenker
---------------

* Anklageprinsipp eller inkvisisjonsprinsipp, fra *NOU 2003: 15, Fra bot til bedring – Et mer nyansert og effektivt sanksjonssystem med mindre bruk av straff*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** HDS
 |
**Kontorist** er en lavere stilling på kontor.

Kontoristenes (yrkebetegnelsen ble tatt i bruk på slutten av 1700-tallet) arbeidsoppdrag ble med tiden varierende. De hadde innenfor foretakene ganske høy status, og kunne utnyttes av sine sjefer til også å utføre tjenester av mer personlig art. De ble ofte ansett mer som eierfamilienes tjenere enn som lønnsarbeidere og hadde høyere status enn disse. Motsetninger forekom mellom «mansjettarbeiderne» og de «egentlige» arbeiderne. Deres ansettelsesvilkår var generelt betydelig mer fordelaktige enn øvrige ansattes. Som kontorister regnet en opprinnelig skrivere, bokholdere, kasserere og avlønningspersonale. Frem på 1900-tallet tilkom skrivemaskinister, telefonister, resepsjonister med flere.

Yrket har gjennomgått en revolusjonerende utvikling fra fjærpenner via de første regne- og skrivemaskinene til datamaskiner. Det var lenge – frem til et stykke inn på 1900-tallet – et utpreget mannlig arbeid, selv om unntak fantes. Etter yrkets femininisering har dets status sunket, og yrkeskorpset har ikke lyktes å henge med i arbeidernes lønnsutvikling.

Kilder
------

* *Nordisk familjebok*
* SAOB
* Braverman, Harry: *Arbeid og monopolkapital*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Clerks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
En **injurie** eller **ærekrenkelse** er en krenkelse av en annen persons ære gjennom et hvilken som helst form for uttrykk, og er lovstridig i mange land.

Norge
-----

Injurier, eller ærekrenkelser, ble i Norge avkriminalisert ved straffeloven av 2005 med virkning fra 1. oktober 2015. Ærekrenkelser kan imidlertid gi grunnlag for erstatningsansvar jf. lov om skadeserstatning § 3-6 a.

En injurie, eller ærekrenkelse, var ifølge den gamle straffeloven av 1902s kapittel 23 et lovbrudd hvor en person ved ord eller handling krenket en annens gode navn og rykte, æresfølelse eller utsatte noen for hat eller ringeakt.

Æres/selvfølelsen var omhandlet i § 246, mens § 247 omhandlet det å forårsake noens tap av omdømme slik at deres erverv eller stilling ble utsatt for ringeakt eller tap.

Loven ga en strafferamme på inntil 6 måneder etter § 246, mens § 247 hadde en ramme på inntil 2 år. Dog kunne straffen falle bort dersom injurianten førte sannhetsbevis, se dog § 249.
Påtalemyndigheten ville normalt ikke fremme slike saker etter eget initiativ.

Det var ikke bare navnet som var under beskyttelse, men selve personen. Det vil si at enhver handling/ord egnet til å utsette en person for hat, ringeakt eller dårlig rykte falt under denne paragraf.
Hvis det var en enighet i en gruppe om bruk av koder om en person; om det var «han» eller enkelt og greit vanlig kallenavn og brukte det som middel til å utsette det for det ovennevnte, ville dette falt under æreskrenkelse.

Utilsiktede virkninger av injurielovgivning
-------------------------------------------

Juristen Knut Brofoss skrev i en artikkel i tidsskriften Samtiden i 1979 at gjennom injurielovgivning kan rettsapparatet lett kunne bli et redskap for virksomhet som det ellers anses viktig å bekjempe. I praksis kan man bli dømt fordi man legger noe annet i ordene enn det domstolene gjør. Den som ytringene retter seg mot oppnår ofte å lede oppmerksomheten bort fra det den opprinnelige ytringen dreier seg om, og over på spørsmålet om *ytreren* har gjort noe ulovlig.

Referanser
----------

1. ↑  Andenæs, Johs (10. juli 2017). «ærekrenkelse». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 18. februar 2018.
2. ↑  Almindelig borgerlig Straffelov 23de Kapitel. Ærekrænkelser
3. ↑  Kilde: Juridisk leksikon, 2. utgave (1966)
4. ↑
5. ↑  Samtiden nr. 1 1979 side 31

Litteratur
----------

* Johs. Andenes: *Alminnelig strafferett*. Akademisk forlag, Oslo 1956
* Helge Rønning; Halldis Moren Vesaas; Mariken Vaa, red. (1979). *Samtiden nr. 1 1979*. Aschehoug.

Eksterne lenker
---------------

* «Ærekrenkelse». Jusleksikon.no. Besøkt 13. mars 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC **·** BNE
 |
Kontorlandskap
Et **kontorlandskap** er et kontor som er bygd som et stort åpent rom med rader av skrivebord uten vegger mellom. I blant kan det forekomme lave skillevegger som står fritt og skiller skrivebordene. Arbeidsplasser som er helt avgrenset av slike skillevegger kalles på engelsk *cubicle*, som kan oversettes til «arbeidsbås». Kontorlandskap er spesielt populære i USA.

Også i Norge og de nordiske land er kontorlandskap vanlige. De var mote allerede på 1960-årene. Senere er det innført bestemmelser for arbeidsmiljø. Organisasjonens behov for kommunikasjon og fleksibilitet må oppveies mot den enkelte medarbeiders ønske om arbeidsro og eget revir.

Akustikk, temperatur, luftkvalitet, innredning og hele innemiljøet har minst like stor betyding for effektiviteten som hvordan arbeidet organiseres. Produktiviteten øker i bedre miljøer.

### Forskning på kontorlandskap

«Litteraturen om kontorlandskap er overraskende nedslående. Støy og forstyrrelser sliter ut folk. Det er vanskelig å finne studier som konkluderer positivt», har Knut Inge Fostervold, førsteamanuensis ved Psykologisk institutt på Universitetet i Oslo, uttalt.

En rekke studier har vist at kontorlandskap reduserer produktiviteen og arbeidsmoralen.

I tillegg øker sykefraværet. En undersøkelse fra Statens arbeidsmiljøinstitutt, Stami, viser at ansatte som jobbet i åpent kontorlandskap hadde 12 prosent økt risiko for legemeldt sykefravær enn de med eget kontor.

Forskning viser at introverte mennesker konsentrerer seg dårligere i støyende omgivelser enn ekstroverte, men også de ekstroverte påvirkes negativt av støy.

Se også
-------

* Valgfri kontorplass
* Stillerom

Referanser
----------

1. ↑  Vi trivs inte alltid bäst i öppna kontorslandskap Arkivert 4. januar 2012 hos Wayback Machine. Arbeidsliv i Norden
2. ↑  «Neandertalerkontoret», A-Magasinet 29. januar 2021».  Manglende eller tom `|url=` (hjelp)
3. ↑  «Open-Plan Work Spaces Lower Productivity And Employee Morale». 30. juni 2019. Besøkt 2. februar 2021.
4. ↑  «De som jobber i åpne kontorlandskap er oftere syke». 20. januar 2020. Besøkt 2. februar 2021.
5. ↑  «Alle gjør det dårligere i åpne kontorlandskap. Noen enda dårligere enn andre. Forskere vet hvorfor». 27. november 2019. Besøkt 2. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* «Trives ikke i åpent landskap», *Aftenposten*, 15. november 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Frederick Connah** (født 1884, død 20. desember 1954) var en walisisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Connah vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det walisiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen, bak England og Irland. Wales tapte sin første og eneste kamp i turneringen, semifinalen mot Irland med 1-3. Det var seks lag som deltok i turneringen, alle medaljene ble vunnet av britiske lag; Gull til England sølv til Irland og bronse til de tapende semifinalistene Wales og Skottland.

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London - Bronse Bronse i landhockey Storbritannias flagg Storbritannia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frederick Connah – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Frederick Connah – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Frederick Connah – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Frederick Connah – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |