**Arild Brinchmann** (født 31. januar 1922 i Oslo, død 9. oktober 1986) var en norsk teatersjef og regissør både for film og teater. Hans produksjon omfattet både spille- og dokumentarfilmer.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Arild Brinchmann var sønn av legen og forfatteren Alex Brinchmann (1888–1978), og ble født i Oslo i 1922. Hans søster Helen Brinchmann var også skuespiller. Diplomaten Lauritz Grønvold var hans mors tvillingbror. 

Brinchmann skulle ha tatt examen artium i 1940, men kunne ikke på grunn av krigsutbruddet. Under krigen deltok han i motstandsbevegelsen, blant annet som grenselos til Sverige. Mot slutten av krigen satt han en periode fengslet på Grini fangeleir. Da freden kom, var han med på å henta falne nordmenn hjem fra Tyskland og Polen, og han deltok i letingen etter Nordahl Grieg.

### Karriere

Etter dette studerte han jus en tid før han tok til å studere regi, både i Norge, Tyskland og Sverige, der han blant annet ble kjent med Ingmar Bergman. Han filmdebuterte som regissør med dokumentaren *Vi banker på* fra 1951, som handlet om flyktningleirer i Europa. Denne filmen fikk han Statens filmpris for. I 1954 mottok han Statens filmstipend, og hans første spillefilm, *Ut av mørket* kom i 1958 med manus av Alex Brinchmann. Samme år utgav han *Høysommer*, etter en novelle av Cora Sandel.

I 1959 ble han ansatt i NRK der han fra 1960 til 1967 var Fjernsynsteatrets første sjef, og introduserte moderne samtidsdramatikk for et større norsk publikum, ved å hente inn stykker av Samuel Beckett og Harold Pinter. Han ville at Fjernsynsteatret skulle bli landets fremste teaterscene, og høstet en del kritikk for dette.[]

Etter dette var han sjef for Nationaltheatret fram til 1978. Han var svært kvalitetsbevisst, noe som kan eksemplifiseres ved da han i 1969, valgte å avbryte forestillingen *Congo* etter generalprøven. Brinchmann mente at forestillingen ikke holdt kunstnerisk mål. Dette hadde aldri hendt på Nationaltheatret tidligere. I tillegg ansatte han flere faste teaterinstruktører, som Kirsten Sørlie, Edith Roger, Janken Varden, Per Bronken, Magne Bleness og Jan Bull, som skulle arbeide i team. Dessuten ansatte han skuespillere som den gang var ukjente, for eksempel Lars Andreas Larssen og Sverre Anker Ousdal. 

I samarbeid med Janken Varden satte Brinchmann opp forestillingene *Et spill om pugg* og *Kongens morgentøfler* på Fagerborg skole i 1969 for å nå ut til et nytt publikum. Noen av stykkene ble Brinchmann kritisert av teaterstyret for å hente inn, fordi man mente de var for politiske for teatret. Brinchmann på sin side krevde full frihet innen repertoaret. Han ville ofte hente inn radikale teaterstykker, som stod i opposisjon til de konservative teaterstykker. Som teatersjef fikk han meget støtte fra styreformannen Jens Christian Hauge.

Da Brinchmann gikk av, markerte mange skuespillere sin motstand mot ham ved å ikke møte opp på den offisielle avskjedsfesten, men derimot reise på fest hos Toralv Maurstad i Holmenkollen. Likevel ble det en verdig avskjedsmarkering, der den da pensjonerte, men respekterte skuespilleren Per Aabel holdt takketale for Brinchmann. «*Jeg måtte bli pensjonist, før det kom en teatersjef som lærte meg at teater er mer enn oss store stjerner,*» sa Aabel.

Etter avgangen for Nationaltheatret var han frilansinstruktør.

Han mottok Amandaprisen for beste dramatiske fjernsynsproduksjon i 1988 for *Av måneskinn gror det ingenting*. NRK sin biografi beskriver hans oppsetninger som «preget av stram spenning, dypt innsyn i stoffet, inntrengende karakteristikk av mennesker og miljø og sikker utnyttelse av visuelle virkemidler.» Nils Johan Ringdals bok *Nationaltheatrets historie 1899-1999* tegnet et bilde av Brinchmanns som «herskesyk, egoistisk og hevngjerrig», en framstilling som ble skarpt avvist av flere som kjente ham personlig.

Filmografi
----------

### Som regissør

* *Av måneskinn gror det ingenting* (1987), miniserie
* *Fra regnormenes liv* (1984), for TV
* *Medmenneske* (1981), miniserie
* *Hedda Gabler* (1975), for TV
* *Et Dukkehjem* (1973), for TV, også kreditert som produsent
* *Vildanden* (1970), for TV
* *Faderen* (1969), for TV
* *Kranes konditori* (1963), for TV
* *Ut av mørket* (1958), film, også kreditert som manusforfatter
* *Høysommer* (1958), film

### Som produsent

* *Et Dukkehjem* (1973), for TV, også kreditert som regissør
* *Herren og hans tjenere* (1959), film

Referanser
----------

1. 1 2   sceneweb.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KK, www.kk.no, besøkt 14. juli 2019[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Monna\_Tandberg, besøkt 14. juli 2019[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Kulturspeilet om Arild Brinchmann, skrevet av Kjell Moe - side 2
6. ↑  Kulturspeilet om Arild Brinchmann, skrevet av Kjell Moe
7. ↑   Kulturspeilet om Arild Brinchmann, skrevet av Kjell Moe - side 2
8. ↑  Per Kristian Olsens anmeldelse av *Nationaltheatrets historie 1899-1999* på NRK.no
9. ↑  Dagbladet.no: Vil ha ny historie om Nationaltheatret

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arild Brinchmann på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Arild Brinchmann hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Arild Brinchmann hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (da) Arild Brinchmann på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Arild Brinchmann hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Kort biografi om Brinchmann hos nrk.no
* Liste over Brinchmanns medvirkning ved Nationaltheatret

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Gyldendals Teaterleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** VIAF **·** Fangeregisteret

 |