recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**BSG-prisen** er en årlig pris for beste brettspill i Norge som utdeles av nettstedet brettspillguiden.no. Prisen ble første gang delt ut i 2005, med fem nominerte og en vinner i hver kategori.

Bakgrunn
--------

Prisen er laget etter modell av den tyske brettspillprisen Spiel des Jahres, som blir ansett som brettspillverdens Oscar. Den norske prisen har en jury innenfor kategoriene *årets barnespill, familie/lettere strategi, kunnskaps-/selskapsspill* og *strategispill* (kun 2005, siden fjernet som kategori). Jurymedlemmene er ikke kjent for hverandre og gir uavnehgige evalueringer tilbake til arrangørene, som deretter presenterer vinnerne i hver kategori første uken i november.

Kriterier
---------

De ulike spillene bedømmes ut fra kriteriene kompleksitet, nødvendig erfaring, ferdighet, ventetid estetikk, design, kvalitet, tematikk, spenningsnivå, regler og regelutforming, originalitet, konsept, struktur, kreativt, spilldynamikk, variasjon, tempo, spilleglede, intensitet, spillverdi, gjenspillbarhet og levetid. De ulike kriteriene har varierende vekting i en totalvrudering.

Prisen i 2011
-------------

### Årets barnespill

* Villkatten Master

### Årets familiespill

* Mondo

### Årets selskapsspill

* Cranium Scribblish

Prisen i 2010
-------------

### Årets barnespill

* Magilabyrinten

### Årets familiespill

* Dominion

### Årets selskapsspill

* Kaleidos

Prisen i 2009
-------------

### Årets barnespill

* Zoobaloo

### Årets familiespill

* Bandu

### Årets selskapsspill

* Alias Party

Prisen i 2008
-------------

### Årets barnespill

* Roqfort (Burg Appenzell)

### Årets familiespill

* Ubongo

### Årets selskapsspill

* A-å

Prisen i 2007
-------------

### Årets barnespill

* Jumbo Zoo (Tactic)

### Årets familie-/lettere strategi-spill

* **Stormenes tid / Pillars of the Earth (Cappelen)**

### Årets kunnskaps- og selskaps-spill

* **Quackle / Snorta (Scanditoy)**

Prisen i 2006
-------------

### Årets barnespill

* Spøkelsestrappen (Enigma Distribution)

### Årets familie-/lettere strategi-spill

* Ticket to Ride: Europe (Enigma Distribution)

### Årets kunnskaps- og selskaps-spill

* Reiselyst (Gyldendal)

Prisen i 2005
-------------

### Årets barnespill

* Cranium Cadoo (Norstar)

### Årets familie-/lettere strategi-spill

* Alhambra (Tactic)

### Årets kunnskaps- og selskaps-spill

* Ordskifte(Egmont)

### Årets strategispill

* Memoir 44 (Enigma)

Eksterne lenker
---------------

* BSG-prisen
* Pressemelding om prisen i 2005
Carte de visite fra 1859 av 
Napoleon III av Frankrike av Disdéri.
**Cartes de visite** er små fotografier som ble patentert av den franske fotografen
André Adolphe Eugène Disdéri i 1854. Kortene ble brukt som visittkort og/eller byttet med slekt og venner og samlet i album.

Et carte de visite (visittkortfotografi) ble levert i standardformat og besto av et tynt fotografi montert på et tykkere papir. Dimensjonene på fotografiet var 5,4 x 8,9 cm (2,125 × 3,5"), som
var montert på et stykke papp som var 6,4 x 10,4 cm (2,5 x 4"). Disdéri hadde også patentert en fremgangsmåte for å ta åtte separate negativer på en enkelt plate,
noe som reduserte produksjonskostnadene.

Fotografier av kjente personer ble solgt av fotografer og papirhandlere og ble til samleobjekter. Moten med cartes de visite spredde seg over hele Europa og til USA.

I begynnelsen av 1870-årene kom det såkalte kabinettkortet - Cabinet Card - i bruk. Det var noe større og montert på kartong i størrelsen 11,4 x 16,5 cm (4,5 x 6,5").

Eksempler på Cartes de visite
-----------------------------

* Et av de første Carte de visite av Victoria av Storbritannia tatt av fotografen John Jabez Edwin MayallEt av de første Carte de visite av Victoria av Storbritannia tatt av fotografen John Jabez Edwin Mayall
* To eksempler på carte de visite tatt under den amerikanske borgerkrigenTo eksempler på carte de visite tatt under den amerikanske borgerkrigen
* Henrik Ibsen i 1874. Fotograf er Johannes Petter Lindegaard i ChristianiaHenrik Ibsen i 1874. Fotograf er Johannes Petter Lindegaard i Christiania
* Carte de visite av August Heinrich Hoffmann von Fallersleben, kort nr. "1324" fra ca. 1860, ukjent fotografCarte de visite av August Heinrich Hoffmann von Fallersleben, kort nr. "1324" fra ca. 1860, ukjent fotograf

Kilder
------

* A brief history of the Carte de visite Arkivert 21. januar 2013 hos Wayback Machine.
* André Adolphe-Eugène Disdéri
* Halaas, Kristin (2004). (no) *I fotografens regi- Norsk portrettfotografi 1860-1919* (Hovedfagsavhandling, UiO 2001)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cartes de visite – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Fotografsignaturer Oversikt over norske fotografsignaturer på Carte de visite

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Crossair** var et sveitsisk flyselskap som ble startet av Moritz Suter på slutten av 1970-tallet. Crossair var det første flyselskapet som fløy Saab 340 og Saab 2000. Øvrige flytyper i selskapet var Fairchild Swearingen Metro, Fokker 50 og Douglas DC-9/MD80 under 1980-tallet og 1990-tallet, BAE 146/Avro RJ85 & RJ100 og år 2000 Embraer ERJ 145.

Ved Swissairs konkurs høsten 2001 ble Crossairs aksjekapital utvidet  og Crnissair overtok en del av Swissairs fly. 2002 byttet Crossair navn til Swiss International Air Lines.
Crossair hadde nærmere 90 fly og nesten over 1 000 piloter ved Swissairs bankerott. I juni 2006 gjenstod kun ca 280 piloter og ca 28 fly av den opprinnelige Crossairs-flåten I november 2005 ble pilotene ifra det opprinnelige Crossair overført til et nystartat heleid datterselskap av Swiss Int. Airline med navnet "Swiss European". På så måte har Swissair gjenoppstått. Som Swiss Int. Airline med datterselskapet Swiss European som siden 2005 er eid av Lufthansa.

Siste flygningen med Saab 2000 var sist oktober 2005, og siste linjeflygningen av Embraer 145 skjedde i juli 2006. Antall fly igjen i linjetrafikk er ca 25 st RJ85/100.

Ulykker
-------

* Den 10. januar 2000 styrtet Crossair 498 straks etter at flyet hsdde tatt av. Flyet var på vei ifra Zürich til Dresden. Havariet skyldtes pilotfeil. Alle 10 ombord omkom i ulykken.
* Den 24 november 2001 styrtet Crossair 3597 like før  landing i Zürich. Den gangen misforsto piloten sin høydemåler og fløy lavere enn det han burde ha gjort, noe som førte til at flyet til slutt styrtet nær den lille byen Birchwil. 24 av 33 omkom i ulykken. Blant de omkomne var Melanie Thornton, en amerikansk popsanger, Maria Serano Serano og Nathaly van het Ende fra popgruppen Passion Fruit.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Crossair – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Crossair historical web site

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** HDS **·** NKC
 |
**Met Éireann** er Irlands nasjonale meteorologiske tjeneste, organisert som en avdeling i det irske departementet for plan- og bygningsadministrasjon, boligbygging og lokalstyre.

Moderne meteorologi i Irland daterer seg tilbake til 8. oktober 1860, da de første værobservasjonene ble sendt fra Valentia til det britiske meteorologibyrået. Et nettverk av værstasjoner ble opprettet langs kysten av Det forente kongerike Storbritannia og Irland.

Etter den irske uavhengighet i 1922, fortsatte Den irske fristaten å være avhengig av værtjenester fra det britiske meteorologibyrået, som holdt frem med å forvalte de irske værstasjonene. Da det begynte transatlantiske flyvninger i 1930-årene, ble det besluttet at Irland behøvde sin egen værtjeneste for å levere detaljerte flyværmeldinger.

I 1936 ble Irlands meteorologiske tjeneste (irsk: *Seirbhís Meitéareolaíochta na hÉireann*, engelsk: *Irish Meteorological Service*) etablert med hovedkontor i Dublin. Året etter tok den over nettverket av værstasjoner fra det britiske meteorologibyrået.

Referanser
----------

1. ↑  «About Us», *Met Éireann*
2. ↑  «Our History», *Met Éireann*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Met Éireann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Norwegian Block Exchange** (**NBX**) er et norsk selskap som opererer en kryptovalutabørs. Kundene kan handle eller oppbevare noen utvalgte kryptovalutaer som Bitcoin og Ethereum.

Norwegian Block Exchange ble stiftet i 2018 av Bjørn Kjos og hans familiemedlemmer. Bjørn Kjos var styreleder i selskapet per januar 2022. Hans svigersønn, Stig Aleksander Kjos-Mathisen, var medstifter og administrerende direktør i selskapet. Øvrige styremedlemmer var per januar 2022 Kari Due-Andresen, Nils Sundlin og Sturle Valheim Skulevold.

I desember 2020 hentet selskapet inn 63,3 millioner kroner fra Pareto Securities i en emisjon.

10. desember 2021 kunngjorde NBX at selskapet skulle bli børsnotert.

Referanser
----------

1. ↑  «Om oss». *nbx.com* **(norsk)**. Besøkt 6. januar 2022.
2. 1 2  «Norwegian Block Exchange AS - Fornebu - Roller og kunngjøringer». *proff.no*. Arkivert fra originalen 6. januar 2022. Besøkt 6. januar 2022.
3. ↑  «Roller, aksjonærer og styresammensetning av Norwegian Block Exchange AS - Regnskapstall». *www.regnskapstall.no*. Besøkt 7. januar 2022.
4. ↑  «Norwegian Block Exchange (NBX) Raises Capital for Growth» **(engelsk)**. Nasdaq. 10. januar 2021. Besøkt 7. januar 2022.
5. ↑  Lund, Kenneth (14. desember 2021). «Kjos-familiens kryptobørs debuterer på Børsen». *www.dn.no*. Besøkt 6. januar 2022.
**Litologi** (av gresk *lithos*, «stein», og *logi*, «lære»), eller **bergartslære**, er læren om bergartene og dens fysiske egenskaper.

Sedimentære bergarter kan klassifiseres etter kornstørrelse som sandstein, leirstein og lignende. Videre er farge og hardhet karakteristiske kriterier for å beskrive litologien. Ofte brukes *facies* (et begrep benyttet i geologien for å betegne særskilte egenskaper eller fellestrekk hos bergarter), det vil si utseende, synonymt med litologi når beskrivelsen brukes til å tolke avsetnings-miljøet. En sandstein har *elve-facies* når den har typiske litologiske trekk for elve-avsetninger. 

Litologier inngår i geologiske undersøkelser innen oljeleting.

Se også
-------

* Petrografi

Referanser
----------

1. ↑  «lithology (n.)», *Online Etymology Dictionary*; se også «litologi», *NAOB*
2. ↑  Sigmond, Ellen M. O. (2013). *Norsk geologisk ordbok med engelsk-norsk ordliste*. Trondheim: Akademika. ISBN 978-82-321-0151-1. OCLC 1028463954.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
***Buckiella*** er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).

Utseende
--------

En nokså liten (ca. 6 millimeter), avlang, mørkt rødbrun råtevedbille med kamformede antenner. Oversiden er tett punktert og fint hårete. Hodet er forholdsvis lite og lett nedoverbøyd, fasettøynene ganske store. Antennene er 11-leddete, kamformede, omtrent 0,4 ganger kroppslengden. Brystskjoldet (pronotum) er firkantet (rundet foran), noe bredere enn langt, med litt uttrukne bakhjørner. En tapp på forbrystet griper inn i en grop på mellombrystet og billene kan "smelle" med å brekke denne tappen ut av gropen, i likhet med smellerne. **Dekkvingene** er avlange, jevnbrede, så brede som eller litt smalere enn brystskjoldet. De har tydelige lengdestriper. **Beina** er temmelig korte og spinkle.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Brasil.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien råtevedbiller (Eucnemidae) Eschscholtz, 1829
				+ Underfamilien kamråtevedbiller (Melasinae) Fleming, 1821
					- Stammen Dirhagini Reitter, 1911
						* Slekten ***Buckiella*** Cobos, 1965
							+ *Buckiella novissima* Cobos, 1965

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
Skaller og kjevebein
***Chloris aurelioi*** er en utdødd finkefugl fra Tenerife i Kanariøyene. 

Den var omtrent like stor som slektningen grønnfink (*C. chloris*), men skilte seg ut i mange morfologiske trekk. Vingene var små, og den var antagelig en dårlig flyger. Arten levde sannsynligvis på bakken i laurbærskogene. Fossiler av spurvehauk er funnet på samme sted, og *Chloris aurelioi* skjulte seg sikkert i den tette undervegetasjonen. Det eneste daterte eksemplaret er fra overgangen mellom pleistocen og holocen, 11 460±60 år BP. 

Nebbet var lengre og relativt smalere enn hos grønnfink og lignet mer på et bokfinknebb. Bokfink, tenerifeblåfink og *Chloris aurelioi* levde sammen på Tenerife i minst én million år og fylte ulike økologiske nisjer. Utdødde *Chloris*-arter er også kjent fra Madeira, La Palma og Gomera.

Litteratur
----------

* Juan Carlos Rando, Josep A. Alcover og Juan Carlos Illera (2010). «Disentangling ancient interactions: a new extinct passerine provides insights on character displacement among extinct and extant island finches». *PLoS One*. 5 (9): e12956. ISSN 1932-6203. PMC 2944890 Åpent tilgjengelig. PMID 20886036. doi:10.1371/journal.pone.0012956.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Chloris aurelioi* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Carduelis aurelioi* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Spanias flagg Spania |
| Friidrett: |
| Friidrett Lag-EM i friidrett (Super League) |
| Bronse | Lille 2017 |  3000 m |
| Friidrett U23-EM i friidrett |
| Gull | Bydgoszcz 2017 |  10.000 m |
| Bronse | Bydgoszcz 2017 |  5000 m |
| Bronse | Tallinn 2015 |  5000 m |
| Europacupen på 10 000 meter |
| Bronse | Minsk 2017 |  Indiv. |
| Gull | Minsk 2017 |  Lag |
| Terrengløp: |
| Friidrett EM i terrengløp |
| Sølv | Chia 2016 |  U23, ind. |
| Sølv | Hyères 2015 |  U23, ind. |
| Gull | Hyères 2015 |  U23, lag |
| Sølv | Samokov 2014 |  Junior, ind. |
| Sølv | Samokov 2014 |  Junior, lag |

**Carlos Mayo** (født 18. september 1995 i Madrid) er en spansk friidrettsutøver som konkurrerer i langdistanseløp og terrengløp. Han har to individuelle sølvmedaljer i terrengløp som U23-løper, og vant 10.000 meter under U23-EM i friidrett 2017.

Idrettskarriere
---------------

### 2014

Mayo deltok i EM i terrengløp 2014, og fikk der sølv i juniorklassen både individuelt og i lagkonkurransen. Under junior-VM i friidrett 2014 kom han på 10.-plass på 10.000 meter og 14.-plass på 5000 meter. 

### 2015

Ved EM i terrengløp 2015 deltok han i U23-klassen, og fikk igjen sølv individuelt, bak britiske Jonny Davies, men Spania vant lagkonkurransen i U23-klassen. Han deltok på 5000 meter i U23-EM i friidrett 2015, og fikk der bronsemedalje.

### 2016

Han kom på nytt på andreplass individuelt under EM i terrengløp 2016, der han igjen deltok i U23-klassen. Spania kom på fjerdeplass i lagkonkurransen. 

### 2017

I det spanske mesterskapet innendørs kom han på femteplass på 3000 meter. I mars deltok Mayo i EM i friidrett innendørs 2017, og kom der på åttendeplass på 3000 meter. I Europacupen på 10 000 meter 2017 kom han på tredjeplass individuelt, bak sine to lagkamerater Antonio Abadía og Juan Pérez, og Spania vant lagkonkurransen. Spania deltok i Super League ved Lag-EM i friidrett 2017, og Mayo kom her på tredjeplass på 3000 meter. Han fikk sølv på 5000 meter ved det spanske U23-mesterskapet utendørs (Campeonato de España Promesa). 

Under U23-EM i friidrett 2017 i Bydgoszcz vant han 10.000 meter, og kom på tredjeplass på 5000 meter.

### 2021

I 2021 representerte han Italia på øvelsen 10 000 meter under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo, og kom på 13. plass.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 290335[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  European Athletics - *SPAR European Cross Country Championships - Samokov 2014*, besøkt 21. juli 2017
3. ↑  European Athletics - *SPAR European Cross Country Championships - Hyères 2015*, besøkt 21. juli 2017
4. ↑  «Athletics – Men's 10,000m - Final - Results» (PDF) **(engelsk)**. olympics.com. 30. juli 2021. Arkivert fra originalen (PDF) 30. juli 2021. Besøkt 21. august 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Carlos Mayo – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Carlos Mayo – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Carlos Mayo – World Athletics Rediger på Wikidata
* (es) Profil hos RFEA Arkivert 27. mars 2020 hos Wayback Machine.
* (en) Profil hos European Athletics
**Camilla North** er artistnavnet for **Camilla Norderud** (født 1984 i Fyllingsdalen), som er en norsk arist og låtskriver.

Hun debuterte i 2008 med sitt selvproduserte album *Camilla* utgitt på egen label. Camilla har en omfattende utdannelse innenfor musikk og er den første nordmannen som har fullført en mastergrad i låtskriving. Hennes mastergrad ble avsluttet i oktober 2008 ved Bath Spa University i England.

Karriere
--------

Våren 2008 deltok Camilla i den nasjonale konkurransen Live & Unsigned i England, hvor hun konkurrerte med 10 000 andre deltakere og avsluttet blant de 15 beste.

I 2016 slapp Camilla tre singler: «Unloveable», «Just Breathe», og «Notice Me», og ble listet på flere radio kanaler i Norge. Hun har også deltatt i flere konkurranser, og vant den engelske vokal konkurransen «Battle of the Vox», og låtskriver konkurransen iLod i Norge. Hun har turnert både i Norge, og England.[]

Camilla har også gjort seg til merke som låtskriver med en nummer 1 på World Billboard list i Korea med sangen Deja Vu som ble spilt inn av gruppen F(x). Hun har i tillegg vært med å skrive Tyskland sin neste vinner låt i The Voice ved siden av å ha flere låter på hold med kjente artister i Amerika. Hun driver sin egen musikkskole; «Camilla North’s Musikkskole».[]

Diskografi
----------

### Album

| År | Tittel | Plassering | Salgstall |
| --- | --- | --- | --- |
| NO |
| 2008 | *Camilla* | N/A | N/A |

Referanser
----------

1. ↑  «Camilla synger julen inn». *www.fanaposten.no*. Arkivert fra originalen 28. januar 2018. Besøkt 17. januar 2017.
2. ↑  «Camilla Norderud». *www.ba.no*. 29. april 2009. Besøkt 17. januar 2017.
3. ↑  Garvik, Bodil (22. august 2008). «BT.no: Tar mastergrad i låtskriving». *Bergens Tidende*. Arkivert fra originalen 22. september 2008. Besøkt 14. april 2009.
4. ↑  «BA.no: Seiler opp som favoritt blant 10 000 talenter». 28. februar 2008. Besøkt 15. april 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Camilla North – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Einar Anton Fløttum** (født 7. juni 1937 i Trondheim) er en tidligere, norsk offiser og politiker (H).

Han vokste opp på Elgeseter i Trondheim som sønn av handelsreisende Jens Einarsen Fløttum (1908–1941) fra Singsås og hustru Aslaug Grande (1906–1991) fra Røra. Han giftet seg i 1955 med Eva Hvidsand fra Trondheim.

Fløttum har hatt sitt yrke i Forsvaret, og tjenestegjorde ved flere flyplasser i Norge. Han tjenestegjorde ved Ørland hovedflystasjon 1958–1971 og ved Andøya flystasjon 1976–1980. Fløttum har tilsammen tre års FN-tjeneste, først som sjef for observatørkorspet på Golanhøyden med standkvarter i Damaskus, i 1996 som FNs forbindelsesoffiser i Beirut, og sist i FNs observatørkorps i Midtøsten. Han avsluttet sin militære karrière som oberstløytnant og forvaltningssjef ved Værnes flystasjon i 1997.

Av hans mange verv kan nevnes varaordfører i Stjørdal 1999–2007, visepresident i Norges Turmarsjforbund fra 2003, leder i Nord-Trøndelag Senior Høyre 2012–2016 og styremedlem i Foreningen Norden i Stjørdal. Han var president i Stjørdal Rotaryklubb 1993–1994 og Rotarys distriktsguvernør for Midt-Norge 1998–1999. Fløttum har blitt tildelt Rotarys høyeste utmerkelse, Paul Harris Fellow. Han er også frimurer og medlem av St. Johanneslogen Nordlyset.

Referanser
----------

1. ↑  «Handelsreisende Jens Fløttum, Trondheim …». *Adresseavisen*: 4. 14. februar 1941.
2. ↑  «Kunngjøringer». *Adresseavisen*: 6. 14. februar 1941.
3. ↑  «Kunngjøringer». *Adresseavisen*: 3. 31. desember 1955.
4. ↑  «70 år 7. juni: Varaordfører Einar Anton Fløttum». NTB. 10. mai 2007.
5. ↑  «Tidligere presidenter i Stjørdal Rotaryklubb». Stjørdal Rotaryklubb. Arkivert fra originalen 13. juli 2017.
6. ↑  Haugen, Martin (20. november 2010). «Frimureriet vokser i Stjørdal». *Stjørdalens Blad*. Arkivert fra originalen 23. november 2010.
**Elin Bierman Austad** (født 13. september 1976 i Oslo) er en norsk tidligere fotballspiller og er sammen med Kristine Edner Wæhler den som bygget opp Røas kvinnelags sportslige suksess fra begynnelsen.

Austad tilhørte allerede fra oppstarten de «lillejenter» som under Ole-Bjørn Edner startet opp jentefotballen og senere kvinnefotballen i Røa IL, og hun var en av de viktigste spillerne i Røas 1976-generasjon som la grunnlaget for klubbens utvikling. I begynnelsen markerte Austad seg særlig i five-a-side fotball med god teknikk på små flater. Austad var med på å vinne Dana Cup og Norway Cup med Røa, og hun spilte også for Røa da de debuterte i seriesammenheng. I Røas første sesong ble Elin Austad toppscorer for klubben med tolv mål fordelt på like mange kamper. I Røas første år scoret Austad mange mål, og hun var en viktig spiller for Røa mens de klatret opp divisjonene. Austad var med på klatringen fra 4. divisjon til 1. divisjon.

Imidlertid fikk Austad belastningsskader delvis på grunn av hard trening, og de to siste årene av sin aktive karriere spilte hun stadig mindre. I våren 2000 fikk Austad akillessenebetennelse, og etter at hun spilte mot Eik Tønsberg sto hun over to kamper, og Karin Bredland kom innpå i de kampene. De spilte én kamp sammen, mot Søgne FK, Bredlands gamlelag, før Austad måtte legge opp 1. juni 2000. Austad er sannsynligvis den viktigste spilleren fra Røa som ikke fikk spille i Toppserien.

Referanser
----------

1. ↑  «Elin Biermann Austad». *fotball.no*. Norges Fotballforbund. Besøkt 6. februar 2016.
Gozabunen «Atakemaru» i Tokyo
**Gozabune** er en gammel betegnelse fra Edo-perioden 1603-1868 på en reisebåt der man gjerne omgir seg med luksus i ren fornøyelse.

Betegnelsen betyr «fornøyelsesbåt» hvor man viet seg til lettsindighet. De privilegerte klassene hadde slike farkoster for reise, men også for adspredelser og tidsfordrev. De største var forbeholdt shogunene som hersket over landet Japan, kjent som umigozabune som oftest var de største som var bygget og brukt i århundrene fram til midten av 1800-tallet. Daimyoene som var shogunens lensherrene, hadde mindre versjoner kalt kawagozabune som stort sett var elvefartøyer. De største hadde vært utviklet fra spesialiserte skip for krig kalt atakebune og sekibune.

En moderne replikasjon av denne skipstypen under navnet «Atakemaru» har blitt bygd som turistbåt og rekreasjonsbåt for ferdsel på Tokyobukten. Dette skipet på 49,71 m lengde og 11,03 m bredde var bygd i året 1986, og er fremdeles aktiv i den japanske hovedstaden.

Se også
-------

* Umigozabune
* Kawagozabune

Referanser
----------

1. ↑  Om Atakemaru Arkivert 4. juli 2014 hos Wayback Machine.
2. ↑  Arake Maru[*død lenke*]

Bibliografi
-----------

* Deal, William; *Handbook to Life in Medieval and Early Modern Japan*, 2006 ISBN 978-0-19-533126-4 (s.336)

Eksterne lenker
---------------

* Om Gozabune «Atakemaru»
* Modell av skipet «Shirokamomemaru» fra 1811
***Buchanan's Wife*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Charles Brabin.

Handling
--------

Beatrix gifter seg med Herbert Buchanan, samtidig som han er under en hypnotisk transe. Men egentlig er hun forelsket i Harry Faring. Når Herbert får vite om sin kones kjærlighet til Harry, forsvinner han sammen med en landstryker ved navn Kansas.

Kort tid senere identifiserer Beatrix feilaktig et lik ved likhuset som ektemannen hennes, og hun gifter seg med Harry. Men når Herbert, fremdeles i live selv om han er syk og dement, dukker opp på døren hennes sammen med Kansas, innrømmer hun løgnene sine ovenfor sin nye ektemann.

Rolleliste
----------

* Virginia Pearson som Beatrix Buchanan
* Marc McDermott som Herbert Buchanan
* Victor Sutherland som Harry Faring
* Ned Finley som Kansas, en landstryker

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 7. april 2016.
2. ↑  BUCHANAN'S WIFE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Buchanan's Wife* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Buchanan's Wife* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Centre for Sustainable Energy StudiesSustainable Energy Studies** (**CenSES)** (Senter for studier av bærekraftig energi) er et nasjonalt forskningssenter som ser på endringsstrategier for et bærekraftig energisystem.
Senterets vertskap er Norges teknisk- naturvitenskapelige Universitet (NTNU), og andre forskningsinstitusjoner som deltar er IFE, Norges Handelshøyskole, Høgskulen i Sogn og Fjordane, SINTEF, SNF, Universitetet i Oslo og Vestlandsforskning.
Senteret ble startet i 2009 og fikk status som forskningssenter for miljøvennlig energi (FME) finansiert av Norges forskningsråd i 2011. 

Målet med CenSES er å utføre forskning som kan bidra til et bedre faktagrunnlag for offentlige og private beslutningstakere i grenseflaten mellom klimapolitikk, energipolitikk og næringspolitikk. Senterets forskning er tverrfaglig og forskerne har kompetanse innenfor energiøkonomi, sosiologi, industriell økologi, energisystemanalyse, statsvitenskap, innovasjonsstudier og studier av teknologi og samfunn. 

CenSES har over 20 partnere fra industri og forvaltning som bidrar med finansiering og samarbeid på prosjekt.

Senterets direktør
------------------

* Asgeir Tomasgard (2008-)

Senterets ledergruppe
---------------------

* Seniorforsker Kari Espegren (IFE)
* Prof. Gunnar Eskeland (NHH og SNF)
* Forsker Ingeborg Graabak (SINTEF)
* Prof. Erling Holden, (Høgskulen i Sogn og Fjordane)
* Dr. Kjetil Midthun (SINTEF)
* Prof. Marianne Ryghaug (NTNU)
* Prof. Knut Holtan Sørensen (NTNU)
* Prof. Roger Sørheim (NTNU)
* Prof. Olav Wicken (UiO)
* Dr. Carlo Aall (Vestlandsforskning)

Referanser
----------

1. ↑  «Nyheter - FME». *www.forskningsradet.no*. Arkivert fra originalen 8. desember 2015. Besøkt 2. desember 2015.
2. ↑  ntnu.no/censes/partnere

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Lene Espedal** (født 11. januar 1983) er en tidligere aktiv norsk fotballspiller (midtbane) som også har spilt på landslaget.

Hun spiller for Sandved Idrettslag i Sandnes da hun i 1999 tas ut på J17-landslaget for å spille nordisk. Høsten 1999 debuterer hun som 16-åring mot Setskog/Høland for Klepp IL, der hun blir til 2004. Hun rekker å komme på Årets Lag i 2003, får i mars 2004 et innhopp på A-landslaget, som taper 1–4 mot USA i Algarve Cup. Et grunnfag i idrett ved Høgskolen i Stavanger blir det også. I november 2004 er hun på U21-landslaget da hun går til Kolbotn Fotball Kvinner for å ta mellomfag i idrett ved Norges idrettshøgskole. Sesongen 2006 er hun mest skadet i Kolbotn. I januar 2007 melder Stavanger Aftenblad at Klepp betaler penger for å få henne tilbake dit. Prisen ble 25 000 kroner. Hun la opp etter 2008-sesongen.

Referanser
----------

1. ↑  Lene Espedal hos fotball.no.
2. 1 2  Henriette M. Johannesen, *Lene legger listen* i Stavanger Aftenblad den 20. april 2007.
3. ↑  Frode S. Lindboe, *Espedal forlater Klepp* i Stavanger Aftenblad den 25. november 2004.
4. ↑  *Lene Espedal til Kolbotn* fra NTB teksttjeneste den 25. november 2004.
5. ↑  Line Barka, *Klepp gir efter, kjøper Eftedal* i Stavanger Aftenblad den 10. januar 2007.
6. ↑  Line Barka, *Espedal til Klepp for 25.000 kroner* i Stavanger Aftenblad den 9. februar 2007.
**Aleksander Woo Enger** (født 16. mai 1995 i Seoul) er en norsk fotballspiller som spiller for FUVO. Enger har tidligere spilt i HamKam og Løten.

HamKam
------

Etter storspill i barndomsklubben Løten ble Enger plukket opp av HamKam i 2012. Han ikk han sin debut for førstelaget 1. mai da han kom inn som innbytter for Fredrik Sjølstad i cupens første runde borte mot Faaberg. Enger fikk sin debut for HamKams førstelag i 1. divisjon da han ble byttet inn for Emil Dahle på overtid borte mot Notodden FK. Året etter ble det ingen spilletid for Enger på førstelaget. I 2014 fikk han 12 kamper for HamKams førstelag i 1. divisjon, men dessverre for klubben sin del endte det med et nedrykk til 2. divisjon. Enger slet ofte med en rekke store skader som satte han ut av spill i lengre perioder, men han fikk fire kamper for førstelaget i 2. divisjon i 2015. Engers siste kamp for HamKams førstelag ble borte mot Træff, en kamp HamKam forøvrig vant 5-2. Enger fikk til slutt 17 seriekamper for grønnbuksene fra Hamar.

Løten
-----

Etter lengre perioder med skader meldte Enger i 2017 overgang til barndomsklubben Løten. Med sine gode kvaliteter var Enger en stor bidragsyter til at blåtrøyene rykket opp til 3. divisjon samme sesong som han kom. Enger scoret også et mål da Løten til slutt kunne kalle seg kretsmestere etter at de slo Ottestad 3-2 på Løten kunstgress.

FUVO
----

Etter nedstengningen av norsk breddefotball grunnet koronapandemien, ble det ingen kamper på Enger i 2020-sesongen. I 2021 ble det omsider et etterlenget comeback og klubbskifte på Enger. I august 2021 signerte han for Norsk Tipping-ligaen-laget FUVO, og fikk draktnummer 16. Debuten for FUVO kom i første seriekamp hjemme mot Elverum.

Eksterne lenker
---------------

* Spillerprofil på Ham-Kam sin hjemmeside
***Goyachalepus*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 5 millimeter), avlang, gul og svart bladbille. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Pronotum er rundet, kraftig punktert. Antennene består av 11 ledd og er noe flattrykte fra sidene. Dekkvingene er jevnbrede og har 8 hele og en forkortet punktstripe, stripene er ordnet parvis, og tre opphøyde lengderibber, punktene grove og noe spredte.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på.

Utbredelse
----------

Arten er bare kjent fra Brasil.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Chalepini** Weise, 1910
						* slekten ***Goyachalepus*** Pic, 1929
							+ *Goyachalepus donckieri* Pic, 1929

Litteratur
----------

* *Goyachalepus* på ITIS
* [dtools.org/id/beetles/hispines/factsheet.php?name=*Goyachalepus+<%2Fem>Pic+1929c%3A+36 Hispines of the World - *Goyachalepus*]*

*Eksterne lenker
---------------

* (en) *Goyachalepus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Goyachalepus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Goyachalepus* hos ITIS Rediger på Wikidata
* (en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons*
**Beate Myrvold** (født 22. juli 1982 i Bærum) er en norsk kvinnelig fotballspiller. I toppfotballen spilte hun hele sin karriere i Røa.

Myrvold begynte karrieren i Jutul IL, men kom over til Røa i midten av 1999-sesongen. På det daværende tidspunkt spilte Røa i 1. divisjon. Myrvold debuterte mot Gjelleråsen, og spilte hele kampen. I de to neste kampene scoret Beate Myrvold tre mål, og ble dermed fast i laget ut sesongen. I løpet av de tre første kampene i 2000-sesongen markerte Myrvold seg med fem mål og tre gule kort. Myrvold scoret til sammen 19 mål i opprykkssesongen, og var dermed lagets toppscorer. 2001-sesongen ble hard for både henne og resten av laget. Myrvold markerte seg som Røas første målscorer i Toppserien med et reduseringsmål mot Trondheims-Ørn. Myrvold spilte 15 av de 21 obligatoriske kampene, og scoret fire mål, noe som holdt til en delt andreplass på Røas toppscorerliste, ett mål bak Siri Nordby, som da spilte spiss. De to påfølgende sesongene var Myrvold i stor grad i kamp om plassen, og det ble flere kamper fra start eller byttet ut rett etter pause. På tross av en relativt beskjeden 2003-sesong, ble Myrvold tatt ut på U21-landslaget til åpent nordisk mesterskap.

2004-sesongen var imidlertid Myrvolds store gjennombrudd i Toppserien. Med ni mål på nitten kamper ble hun toppscorer og en av de faste spilleren, ettersom det ble stadig færre utskiftninger. Myrvold kronet sesongen ved å sette inn 2-0 i cupfinalen mot Asker, i sin 99. offisielle kamp for Røa. Fra da av var Myrvold stort sett fast på laget, men hun scoret ikke så mange mål. Myrvold fikk med seg fire overtidsminutter i 2006-cupfinalen. I 2007-sesongen scoret hun sitt eneste hat-trick, mot Sandviken. Hun la opp som toppspiller etter sesongslutt og sitt andre seriemesterskap. 

Myrvold spilte noe på rekruttlaget til Røa, før hun i 2010 gikk over til naboklubben Øvrevoll/Hosle. Den 7. september 2010 var hun med på å sikre laget opprykk til 2. divisjon.

Referanser
----------

1. ↑  Nye i U21-troppen til Nordisk[*død lenke*] – Aftenposten, 8. juli 2003, hentet 13. september 2010
2. ↑  Røa knuste Sandviken – NRK Hordaland
3. ↑  Øvrevoll/Hosles spillerstall[*død lenke*]
4. ↑  Øvrevoll Hosle rykket opp til 2. divisjon - Budstikka, 7. september 2010, hentet 13. september 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Profil på Alt om fotball
**Jarfjorden** (skoltesamisk: *Ruʹvddvuõnn*; nordsamisk: *Ruovdevuonna*; kvensk: *Rautavuono*) er en fjordarm av Varangerfjorden i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Fjorden har innløp mellom Oterneset i vest og Rundskjeret i øst og strekker seg 21 kilometer sørover til Jarfjordbotn. Like innenfor innløpet ligger Lille Jarfjorden nesten parallelt til Jarfjorden på østsida.

Det ligger få bosetninger innover i fjorden før bygden Lanabukt på østsida. Et stykke lenger sør ligger grenden Storbukt og bygden Tårnet. Her svinger fjorden nesten nitti grader vestover og inn det siste stykket til Jarfjordbotn. 

Fylkesvei 886 går langs sørsiden av fjorden. Ved fjorden er Norges eldste grunnfjell, humpegneis, som er en over 2800 millioner år gammel ortogneis.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Jarfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
3. ↑  «Her finner du Norges eldste fjell». *nrk.no*. NRK. 4. mai 2010. Arkivert fra originalen 28. juli 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Gunnar Tellnes** (født 12. november 1949 i Bergen) er en norsk lege og forsker. Han er professor emeritus i samfunnsmedisin/trygdemedisin ved Institutt for helse og samfunn ved Universitetet i Oslo (UiO), og i 2020-21 professor II i folkehelse ved Høyskolen Kristiania.

Karriere
--------

Han har vært lege på Værøy og Røst 1979–84. Han ble spesialist i allmennmedisin i 1990 og i samfunnsmedisin i 1991, tok Solstrandkurset for ledere (AFF) 1994–1995 og kandidatgrad i helseadminsitrasjon (MHA) ved UiO i 2002. 
Han var forsker og førsteamanuensis ved UiO 1984–1991, og professor i trygdemedisin fra 1991. Har vært prodekanus, forskningskoordinator og dekanus ved Det medisinske fakultet 1996–99, leder for Seksjon for trygdemedisin ved UiO og rådgivende overlege i NAV Akershus/NAV Øst-Viken. Han har vært styreleder i Stiftelsen NaKuHel i Asker og Stiftelsen Storedal kultursenter i Sarpsborg, og har vært president for European Public Health Association og styreleder og initiativtaker til Norsk forening for folkehelse (1998–2008).

Han har også vært professor II i forebyggende helsearbeid ved Høgskolen i Akershus 2001-07, professor II i folkehelse ved Høgskolen i Hedmark 2008–2009 og professor II i folkehelse ved Høyskolen Kristiania fra 2020.

Han har vært rådgivende lege i Moss og Rygge og overlege i Rikstrygdeverket 1985–1998, rådgivende overlege i fylket (Vestfold) og Sagene Torshov 2001–2002, og i NAV Buskerud 2009–12, bedriftslege i Modum felles bedriftshelsetjeneste 2012-2015 og bedriftslege i Saga BHT i Hønefoss i 2017.

Tillitsverv
-----------

* President i European Public Health Association
* Styreleder i Norsk forening for folkehelse
* Styreleder for Storedal Kultursenter – Et Natur-Kultur-Helse senter i Sarpsborg, Østfold, 1998-2002

Tellnes etablerte NaKuHel-senteret i Asker og var styreleder fra starten av i 1994. Siden 2004 president i Nature-Culture-Health International. Visepresident i International Academy of Science – Health & Ecology (ICSD) fra 2008. Visepresident of the EUPHA section on Public Mental Health 2006-10.

Litteratur
----------

*Folketrygdens framtid - Hvor går NAV?* (redaktør) Cappelen Damm, 2014

*Samspillet Natur-Kultur-Helse - NaKuHel-konseptet i teori og praksis* Fagbokforlaget.no 2016 

*Helsefremmende samhandling - Natur og kultur som folkehelse* (redakør) Fagbokforlaget.no 2017 

*Friluftsliv, kystkultur og vakre løsninger - Hva styrker de unges helse, miljø og livskvalitet*, (redaktør) NAKUHEL-forlaget 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Gunnar Tellnes i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* Biografi v/UiO
* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** CRIStin
 |
**Aleksanderøya** er den største øya i Antarktis med et areal på 49 070 km². Øya ligger i Bellingshausenhavet vest for Antarktishalvøya. Aleksanderøya ligger ved kysten av Antarktis og er sammenkoblet med fastlandet av Georgisbremmen. Aleksanderøya er ca. 440 km lang i retning nord-sør, 90 km bred i nord og 270 km bred i sør. De høyeste fjellene på øya når opp mot 3000 moh, med Mount Stephenson som det høyeste fjellet på 2987 moh.

Aleksanderøya ble oppdaget 28. januar 1821 av en russisk polarekspedisjon under ledelse av Fabian Gottlieb von Bellingshausen. Han ga området navn etter den daværende tsaren, Aleksander I av Russland. Helt frem til 1940 trodde man at landmassen var en del av fastlandet i Antarktis. En gruppe på hundeslede, som var utsendt av United States Antarctic Service (USAS) under ledelse av norsk-amerikaneren Finn Rønne, påviste i desember 1940 at det var en øy.

Øya blir i dag benyttet til meteorologiske observasjoner og som base for etterfylling av drivstoff. Både Storbritannia, Chile og Argentina gjør krav på øya.

Se også
-------

* Liste over øyer i Antarktis

Referanser
----------

1. 1 2  Antarctic Islands Arkivert 1. mai 2013 hos Wayback Machine. United Nations Environment Programme
2. 1 2 3  Alexander Island SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (USA). Katalognr. 200

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Aloma Wright** (født 10. mars 1950 i New York) er en amerikansk skuespillerinne. Wright har spilt som statist og hatt flere små roller i flere TV-sitcoms som for eksempel i Friends.

Wright fikk rollen som karakteren Laverne Roberts i TV-serien Scrubs. Etter seks sesonger, ble hennes rollefigur drept i en bilulykke i episoden *My Long Goodbye*. Hun kom tilbake igjen i sesong syv, der hun spilte den nye karakteren, sykepleier Shirley. Og hun dukket opp enda en gang i sesong 8 av TV-serien Scrubs, der hun spiller seg selv i et skuespill som JD og Turk har planlagt sammen, og som blir spilt av turnuslegene ved Sacred Heart Hospital der serien foregår.

Aloma har også dukket opp i flere andre programmer, som Mad Men, Power Rangers in Space, Malcolm in the Middle, The Drew Carey Show, Venner for livet og Frasier, og i den kortlivede serien *Medisinsk Undersøkelse* i tillegg til TV-filmen Billie Beat Bobby.

I 2010 dukket Wright opp i den populære NBC-såpeoperaen Days of Our Lives.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0942193, besøkt 14. juli 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aloma Wright på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Aloma Wright i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Aloma Wright på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Aloma Wright på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Aloma Wright på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Aloma Wright hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Aloma Wright hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** SUDOC
 |
**Alois Lipburger** (født 27. august 1956 i Andelsbuch, Vorarlberg, Østerrike, død 4. februar 2001 i Füssen, Bayern, Tyskland) var en østerriksk skihopper og hopptrener. Han vant VM-sølv i storbakke under VM i Lahtis i 1978 bak finske Tapio Räisänen. I tillegg har han vunnet to verdenscuprenn i skihopping. Begge seirene kom i Ironwood, USA i 1980/1981-sesongen.

Etter karrieren studerte Lipburger sport, filosofi og psykologi ved universitetet i Innsbruck, før han ble ansatt som lærer og trener ved skigymnastet i Stams, Tirol. Først på 80-tallet var Lipburger trener for det tyske kombinertlandslaget, før han i sesongen 1985/1986 fikk ansvaret for det franske hopplandslaget. Fra og med sesongen 1999/2000 var han østerriksk landslagstrener i skihopping.

Lipburger omkom i en bilulykke ved Füssen i Bayern på vei hjem fra verdenscuphopprennene i Willingen i 2001. Han etterlot seg kona Carlyn, som opprinnelig kom fra USA, og deres to barn.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alois Lipburger – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Cosimo de' Medici** (født 1389, død 1464) var en italiensk bankmann, politiker og mesén i staten Firenze.

Cosimo var sønn av Giovanni di Bicci de' Medici, som grunnla Medici-banken i 1397. Han ble utdannet innen humanistiske vitenskaper, men var samtidig sterkt religiøs.

Cosimo de' Medici overtok ledelsen av banken ved sin fars død i 1420. Etter en maktkamp ble han forvist fra Firenze i 1433, men han fikk komme tilbake allerede året etter da de offentlige finansene led uten Medicis bankvirksomhet i byen. Han var deretter den mektigste mann i Firenze frem til sin død.

Bankens virksomhet ble kraftig utvidet under de' Medicis ledelse, og filialer ble åpnet blant annet i Genève, Milano, London og Brussel. Tidligere har banken hatt kontorer i Roma, Venezia og Napoli. Formidling av betalinger til pavestolen er hele tiden en viktig del av virksomheten. Særlig i første del av de' Medicis liv går banken strålende.

Inntektene fra banken ble blant annet brukt til å kjøpe seg støtte i mange deler av folket. Dette sikret de' Medicis politiske makt. Valgene i Firenze ble i større og større grad en farse på grunn av utstrakt valgfusk. 

Mye av de' Medicis inntekter ble brukt til sponsing av kunst, arkitektur og litteratur. Midler fra de' Medici bekostet blant annet renovering av San Marco-klosteret i Firenze.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 10. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cosimo de' Medici – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Cosimo de' Medici – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NDL **·** NKC **·** ICCU
 |
**Cosmas Shi Enxiang** (født 1921 i Kina, død 30. januar 2015) var katolsk undergrunnsbiskop i bispedømmet Yixian i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. 

Han satt i over mange tiår i fengsel for sin tros skyld, ca. 30 år før sin bispevielse, med flere fengslinger etterpå. 

Han ble hemmelig bispeviet i 1982 som hjelpebiskop for undergrunnskatolikkene i bispedømmet Yixian. 

Han ble tatt hånd om av sikkerhetsmyndighetene i midten av desember 1990 fra fylket Xushui. Etter «studiesesjoner» en måneds tid ble han ført til en omskoleringsleir. Det ble ikke opplyst til folk hvor det ble av ham. Etter internasjonalt påtrykk ble det opplyst at han og en annen likeledes forsvunnet biskop, Peter Chen Jianzhang av Baoding, ble holdt på hvilehjem, «av humanitære grunner». De ble så løslatt samtidig, 19. november 1993. 

Dagen etter deltok de begge på jubileumsfeiringene for 100-årsdagen av kirken i landsbyen Anzhuang i fylket Xushui i Hebei. Jesuittpresten Matteo Ricci (1552–1610) hadde konvertert landsbyen i begynnelsen av 1600-tallet.

Langfredag 13. april 2001 ble han arrestert på nytt. Han var da 80 år. Etter den tid har man ikke hørt fra ham (status desember 2008).

Referanser
----------

1. 1 2   Catholic-Hierarchy.org, katolsk hierarki ID shienx, besøkt 23. november 2021[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |
***Clytra novempunctata*** er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er utbredt sørøst i Europa, østover i Sentral-Asia og Midtøsten.

*Clytra novempunctata* er omtrent (?) 10 mm lang. Kroppen er langsmal og sylindrisk, ikke så oval som bladbillene ofte er. Den har et svart hode og scutellum. Halsskjoldet (pronotum) og dekkvingene er gul-røde, med flere svarte flekk som varierer i størrelse og form. Hver av dekkvingene har normalt to til tre flekker, en foran på siden og to lengre bak, som kan nærmest danne en tverrlinje over dekkvingene. Halskjoldet har fra én stor diffus flekk som dekker nær hele halskjoldet, til noen små mørke flekker.

De voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. Larvene er ikke planteetere, men lever derimot i maurtuer, der de spiser matrester, men trolig også kan forgripe seg på maurlarvene.

Hunnen legger eggene sine nær en maurtue, den kan også sitte i en busk over turen og slippe eggene ned på den. Eggene er beskyttet av en hard hinne, og blir båret inn i maurtua av maurene. Når larven klekker, beholder den hinnene som beskyttelse, og bygger på den med sandkorn og sekreter etter som den vokser, den unngår slik maurenes angrep.

*Clytra novempunctata* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  www.biol.uni.wroc.pl Arkivert 13. november 2011 hos Wayback Machine. besøksdato: 4. mars 2010

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Clytra novempunctata* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Clytra novempunctata* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Clytra novempunctata* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Clytra novempunctata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* *Clytra novempunctata* www.biol.uni.wroc.pl Arkivert 13. november 2011 hos Wayback Machine.
* *Clytra novempunctata* - Fauna Europaea
* Norsk Entomologisk forening