recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Skeleton suit* fra Irland 1789-1792 utstilt i Royal Ontario Museum i Toronto i Canada.
Liten, tysk gutt i kortermet *skeleton suit* ca. 1805. Barnet ved siden av er også gutt, men kledt i barnekjole eller serk (kittel).
**Skeleton suit**, eller bare **Skeleton**, («skjelettdress») er det engelske navnet på en drakt eller dress for små gutter som var vanlig i engelsk og annen vestlig empiremote fra ca. 1790 til 1820. Den bestod av en tettsittende jakke eller trøye, med korte eller lange ermer, som var festet med knapper under en stram bukse med høyt liv til oppunder armene. Buksa og trøya var sydd i samme stoff. Disse plaggene blir ofte beskrevet som en av de tidligste eksemplene på barnemote med eget snitt som var spesielt utformet for barn og ikke bare var voksenklær i liten størrelse.

Tidligere, og også seinere, bar små gutter kjoler, det vil si serker eller barnekitler, inntil de ble store nok til å kunne gå i bukser, en overgang som på engelsk har blitt kalt *breeching*. Likenende plagg ble båret av små gutter fram til 1930-tallet.

Dressen fikk kallenavnet *skeleton suit* fordi den gjorde barnekroppen slank og tynn som på et skjelett.

Den engelske forfatteren Charles Dickens beskriver i *Sketches by Boz* fra 1836 en *skeleton suit* slik: *«(...) en av disse stramme, blå tøykassene som smågutter pleide å pakkes inn i før belter og tunikaer hadde kommet inn og gamle begreper hadde gått ut: en genial innretning for å vise en guttekropps fulle symmetri ved å feste ham inne i en meget tettsittende jakke, med dekorative knapper over hver skulder, og så kneppe på bukser over denne, for å gi inntrykk av at beina var hektet på like under armhulene.»* Selv om Dickens skriver at slike dresser var blå, ble de lagd i mange andre farger. De ble vanligvis båret sammen med en hvit bluse eller skjorte med blondekrage og rysjer. Skoene var gjerne lave med flate såler.

*Skeleton suits* er vanlige plagg i de nostalgiske og idylliserte illustrasjonene til Kate Greenaway, en stildannende billedbokskaper som var tilknyttet Arts and Crafts-bevegelsen i England sist på 1800-tallet.

* «Portrett av Don Manuel Osorio Manrique de Zúñiga» (1784–1792) (Don Manuel Osorio Manrique de Zúñiga, niño), malt omkring 1787 av Francisco de Goya, Spania«Portrett av Don Manuel Osorio Manrique de Zúñiga» (1784–1792) (*Don Manuel Osorio Manrique de Zúñiga, niño*), malt omkring 1787 av Francisco de Goya, Spania
* «Portrett av kunstnerens sønn (Michel Martin Drolling) som trommeslager» av Martin Drolling, Frankrike (1752–1817)«Portrett av kunstnerens sønn (Michel Martin Drolling) som trommeslager» av Martin Drolling, Frankrike (1752–1817)
* «Gutt i rødt» (Red boy eller Master Charles William Lambton) malt 1825 av Thomas Lawrence (1769–1830) , England«Gutt i rødt» (*Red boy* eller *Master Charles William Lambton*) malt 1825 av Thomas Lawrence (1769–1830) , England

Eksterne lenker
---------------

* (en) Skeleton suits – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Om *skeleton suits* og andre empireplagg (på engelsk)
* Om barnemote gjennom historien (på tysk)
**Norkirken Trondheim Salem** (*tidl. Salem menighet*) er en kristen menighet i sentrum av Trondheim, og var opprinnelig en indremisjonsforening/bedehus. Våren 2002 ble den menighet gjennom en avtale med biskopen i Nidaros.[] Norkirken Trondheim er tilsluttet Normisjon, og er en del av Den norske kirke. Menigheten har 400 medlemmer, og er med det et av de største kristne fellesskapene i Trondheim.

Historie
--------

Menigheten er knyttet til gjennombruddet for kristen lekmannsvirksomhet i Norge slik det startet med Hans Nielsen Hauge, og til den evangeliske misjonsbevegelsen slik den fikk sitt uttrykk gjennom Lars Olsen Skrefsrud. Salem var i 1930-årene kjent for sin omsorg for byens fattige og trengende, og hadde flere diakoner som arbeidet med utdeling av mat og klær i hver sine geografiske områder i Trondheim.

Gudstjenester
-------------

* Tenåringsgudstjeneste fredag kveld
* Gudstjeneste lørdag kveld
* Gudstjeneste søndag formiddag
* Gudstjeneste søndag kveld

Teologi
-------

Menigheten er liberal i uttrykksform, men konservativ i bibelforståelse.

Virksomhet relatert til Norkirken Trondheim Salem
-------------------------------------------------

* 22B – et kontaktsenter for barn og unge i Trondheim sentrum
* Trondheim Samtalesenter
* Misjonsskolen Gå Ut senteret
* Impuls tenåringskonferanse – en årlig tenåringskonferanse for ungdom i Nord- og Midt-Norge

Lignende menigheter
-------------------

* Storsalen i Oslo
* IMI-Kirken i Stavanger
* Norkirken Bergen
* Norkirken Tromsø
* Norkirken Sandnes

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Norkirken Trondheim Salem på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Norkirken Trondheim Salem på Instagram Rediger på Wikidata

* Norkirken Trondheim Salem på Instagram Rediger på Wikidata
**Lemur** er en norsk kvartett som spiller improvisert samtidsmusikk. Den består av Hild Sofie Tafjord (horn), Michael Duch (kontrabass), Lene Grenager (cello) og Bjørnar Habbestad (fløyter).

Siden oppstarten i 2006 har de gitt ut en rekke plater på plateselskapet +3dB. De har opptrådt i Norge, Sverige, Tyskland, Belgia, Nederland, Taiwan, Macao, Kina og Storbritannia, og samarbeidet med Paul Lytton, Julia Eckhardt, Mats Gustafsson, Amit Sen, John Hegre, Dickson Dee, Trondheim Sinfonietta, N Ensemble og Tom Løberg. De bidro også til punkpoeten Patrick Fitzgeralds utgivelse *Spirit of the Revolution* i 2007. For utgivelsen *Critical Bands* ble de nominert til Spellemannprisen 2023 i klassen samtid.

Utgivelser
----------

* *7* (+3dB, 2009)
* *Aigéan* (+3dB, 2010)
* *Mikrophonie* (+3dB, 2016)
* *Alloy* (Sofa Music, 2020)
* *Critical Bands* (Aurora, 2023)

Referanser
----------

1. ↑  «About – Lemur». *www.lemur.fm*. Besøkt 22. november 2016.
2. ↑  «Dette er dei nominerte til Spellemannprisen». *nrk.no*. 29. februar 2024. Besøkt 28. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Lemur på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Lemur på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Lemur på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) Lemur på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Lemur på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Wu Jiang**, eller **Wujiang**, (kinesisk: 乌江), er en elv i Kina, og en av de største sideelvene til Chang Jiang. 

Den har sine kilder ved Weining, vest i Guizhou-provinsen, og renner ca. 1 530 km øst og nordover til den møter Chang Jiang (Yangtze) ved Fuling.

Elven renner gjennom et røft landskap, og har 15 større sideelver; de fleste av dem har blitt utnyttet til vannkraftverk. Elvas nedbørsfelt er på 80 000 km², noe som tilsvarer 1/120 av Kinas landareal. Siden 1950 har elveutbedringstiltak gjort elvens nederste 500 km farbare for båttrafikk.

Elven utgjør de 40 km av «den andre kløften» av de tre kløfter som nå er neddemt av De tre kløfters demning.

Referanser
----------

1. ↑  «Wu River system (river system, China)». Encyclopædia Britannica Online. Besøkt 16. mars 2009.
2. ↑  «Wu Gorge». TravelChinaGuide. Besøkt 16. mars 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wu River (Chongqing) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Ismaelitter** (også kjent som **syv-skolen**), oppkalt etter Abrahams eldste sønn, Ismael, omfattet ifølge Det gamle testamentet (1. Mos. 25,12-18) et antall mennesker, som alle tilhørte en tidlig arabisk stammekoalisjon. Ismaelitter er en gruppe sjiamuslimer, og anser Ismail ibn Jafor for den syvende imam. På begynnelsen av 900-tallet grunnlagte de det fatimidiske kalifat i Nord-Afrika og har utviklet sin egen teologi og kosmologi med et skarpt skille mellom religionens ytre uttrykk og symboler, som endres med tid og sted, i kontrast til religionens indre, hemmelige og esoteriske budskap, som holder seg evig og uforanderlig.

I Første Mosebok 37,28 står det at da Josef var kastet i brønnen av sine brødre, kom noen kjøpmenn fra Midjan forbi. De trakk ham opp og solgte Josef for tjue sjekel sølv til ismaelittene som tok ham med til Egypt.

I *Dommernes bok* står det at «*midjanittene gikk med øreringer av gull; de var ismaelitter.»*

Ismaelittene har gitt opphav til en rekke selvstendige religionssamfunn, de viktigste er drusere, bohra-muslimer og Aga Khans tilhengere. Ismaelitter finnes i dag i Saudi-Arabia.

Referanser
----------

1. ↑  Niels Peter Lemche: «ismaelitter» i *Den Store Danske*, Gyldendal. Hentet 14. januar 2020 fra
2. ↑  Vogt, Kari: «ismaelitter» i *Store norske leksikon* på snl.no. Hentet 22. mars 2023 fra
3. ↑  1. Mos. 37,28
4. ↑  *Dommernes bok*, 8,24
5. ↑  Bohra-muslimer
6. ↑  «Bohras», *Britannica*
7. ↑  Vogt, Kari (18. januar 2018). «ismaelitter» **(norsk)**. Besøkt 14. januar 2020.

Se også
-------

* Ismael
* islams historie
* islam

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
Utgravningsstedet Jinsha.
Gullmaske, fra Jinsha
Gjenstander av gull.
**Jinsha** (金沙; pinyin: *Jīnshā*) er et arkeologisk felt i provinsen Sichuan i Kina. Det ligger i den vestlige utkanten av storbyen Chengdu, og ble avdekket ved en tilfeldighet da man i februar 2001 skulle anlegge en vei der. Dette er i bydistriktet Qingyang, langs elven Modi (摸底河). Jinsha er oppkalt etter et gatekvarter, skjønt det er i sin tur er oppkalt etter elven Jinsha (Yangtze).

Jinsha ligger omkring 50 kilometer fra det arkeologiske feltet Sanxingdui, og det er likhetstrekk mellom gjenstandene som er funnet på de to stedene. Jinsha ser ut til å ha hatt sin blomstringstid omkring 1000 f.Kr. 

Blant funnene er gjenstander av elfenben, jade, bronse, gull og stein. Til forskjell fra Sanxingdui hadde ikke Jinsha noen bymur eller -voll.

Funnstedet ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdige kulturminner.

Referanser
----------

1. ↑  *Monuments of China*: "Jinsha Archaeological Site". Accessed 15. august 2013.

Se også
-------

* Baodunkulturen

Eksterne lenker
---------------

* Jinshamuseets hjemmeside
* Lost kingdom of Sun found

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** NKC
 |
**Niels Griis** (født 4. juni 1672 i Sigdal, død 26. november 1746 i Haag, Nederland) var en norsk diplomat i Nederland.

Familie
-------

 Faren og hans to koner. En av disse er mora til Niels
Han var sønn av Sigdalpresten Niels Nielsen Griis (død 1704) og Boel (Bodil) Hansdatter (død senest 1686). Etter morens død gikk han på skole ved Københavns Universitet fra 1688 for å lære teologi sammen med storebroren Thomas Griis (1671–1722) som senere ble prest i Sigdal han også. Niels var ugift.

Diplomat
--------

Fra omkring 1701 var han sekretær ved den dansk-norske legasjonen i Haag som var ledet av etatsråd Hans Henrik von Stöcken (1666–1709). Dette var i Den spanske arvefølgekrigen (1701–1714) og Griis fikk mye slit med å få erstatning for de dansk-norske skip som kongen hadde leid ut.

Etter krigen var over, mistet han jobben og reiste derfor litt rundt omkring. Fra hans møte i Paris med Ludvig Holberg i 1716 har vi i dag fortellingen *Greve Griis og Holberg* i antologien Vett og uvett, året før han ble utnevnt til justisråd i Haag. Griis var fra 1731 *envoyé extraordinaire*, altså en overordnet sendemann.

Ettermæle
---------

Foruten til Holberg skrev han mye brev til historikeren Hans Gram (1685–1748) og den danske genealogen Terkel Klevenfeldt (1710–77). Niels ble ridder av Dannebrogordenen i 1642 og døde i 1746, hvorpå hans 6 000 bind store boksamling ble donert til Sorø Akademi og pengene på bok brukt til et studiestipend for studenter i København.

I 1886 utga historiker Ludvig Daae en biografi om ham.

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Niels\_Griis[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   urn.nb.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Terje Bratberg, Niels Griis i Store norske leksikon.
4. ↑  Niels Griis Arkivert 9. mai 2016 hos Wayback Machine. fra det danske Soranerarkivet.
5. ↑  Ludvig Daae (1886). *Nils Griis*. Christiania.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Dansk biografisk leksikon
 |
Breivik i Salten
**Breivik** (pitesamisk: *Gåbbdåluakkta*, lulesamisk: *Gåbddåluokta*) er ei lita bygd på rundt 100 innbyggere. Bygda ligger i Bodø kommune i Nordland, i kommunedel Skjerstad.

Som så mange andre små bygdesamfunn, lider også Breivik under nedleggelse av landbruk, landhandel, postkontor og barneskole. Likevel har det i de siste årene vært en positiv befolkningsøkning, med flere småbarnsfamilier som har og venter flere barn. Breivik har eget samfunnshus, eget kor og velforening. Rundt bygda finner vi en storslått natur hvor man kan fiske, jakte og drive annet friluftsliv.

Salten Smolt AS har nylig åpnet sine nye og moderne produksjonslokaler i Breivik, lokalisert i Mølndalen. Selskapet produserer smolt og er én av kommundelens største arbeidsplasser. Anlegget henter ferskvann fra Gardsvatnet, og er et såkalt RAS-anlegg (resirkulert vann). 

Vegg i vegg med Salten Smolt ligger kjøttforedlingsbedriften Lundal Nord AS. Den populære matprodusenten startet sin virksomhet her høsten 1983. I 2012 flyttet bedriften inn i flunkende nye lokaler og leverer nå kjøtt- og spekemat til hele Nordland.

Referanser
----------

1. ↑  Breivik på Norgeskart.no fra Statens kartverk
**Astrofotografi**, populært kalt *astrofoto*, er fotografering av astronomiske objekter. Den karakteriseres av at man for det meste benytter svært kraftig forstørring samt at objektene man fotograferer er svært lyssvake. Normalt benyttes et teleskop med et spesielt feste for kameraet montert på okularets plass. Kombinasjonen lyssvake motiv og sterk forstørrelse gjør at lange lukketider må benyttes; så lange lukketider at jordens rotasjon blir merkbar. Man benytter derfor spesielle motordrevne stativ som vrir kameraet/teleksopet i takt med jordens rotasjon og følger på den måten de fotograferte stjernenes skinnbare bevegelse.

Hvordan det fungerer
--------------------

M31 - Andromedagalaksen fotografert gjennom et teleobjektiv med et digitalt systemkamera. Bildet er tatt med 40 minutter lang eksponering.
Med dagens digitale systemkamera er det forholdsvis enkelt å selv ta bilder av universet. Det eneste som trengs er et stødig stativ og et kamera med mulighet for å manuelt justere lukketiden. Ettersom jorden roterer rundt sin egen akse kommer såkalte stjernespor til å oppstå ved lengre eksponeringer. For å motvirke jordens rotasjon benyttes et motordrevent stativ som vrir kameraet i samme takt som jorden roterer. På den måten kan lange eksponeringer tas. Jo lengre eksponeringer jo lyssvakere objekt kan fotograferes.

Det første fotografiet av et himmellegeme (månen) ble tatt i 1840, men det var ikke før sent på 1800-tallet at fremskritt i teknologien gjorde detaljert stjernefotografering mulig. Ved siden av å være i stand til å registrere detaljer ved legemer slik som månen, sola og planeter, har astrofotografi muligheten til å avbilde objekter som er usynlige for det menneskelige øye slik som svake stjerner, stjernetåker og galakser. Dette gjøres ved langtidseksponering siden både kameraer med film og digitale kameraer kan akkumulere lys over disse lange periodene.

Fotografiet revolusjonerte feltet profesjonell astronomisk forskning, med langtidseksponeringer som registrerte hundretusener av nye stjerner og stjernetåker som var unsynlige for menneskeøyet, noe som ledet til spesialiserte og enda større optiske teleskoper som i det vesentlige var store "kameraer" utformet for å samle lys som ble registrert på film.

Astrofotografi er en stor disiplin i amatørastronomi hvor det vanligvis brukes til å produsere estetisk tiltalende bilder, snarere enn til vitenskapelig forskning, med en rekke teknikker og utstyr dedisert for aktiviteten.

Referanser
----------

1. ↑  «David Malin, Dennis Di Cicco, Astrophotography - The Amateur Connection, The Roles of Photography in Professional Astronomy, Challenges and Changes». Arkivert fra originalen 29. mai 2017. Besøkt 4. juni 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Astronomical photography – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Norsk Astronomisk Selskaps astrofoto-wiki

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
> Det er et merkelig yrke han har valgt seg, i grunnen: Morten Jostad lever av å gi litteraturen føtter.  
> Forrige gang han var innom Nasjonalbiblioteket, var det som kunstnerisk rådgiver for Wergelandsåret. Før det igjen, vandret han rundt i Oslo sentrum i Henrik Ibsens skikkelse under åpning av det offisielle jubileumsåret. Skuespiller og dramatiker Morten Jostad har agert Bjørnson på Aulestad og Kierkegaard på Danskebåten. Han har spilt Sokrates og H.C. Andersen, trukket stolen bort til Sigrid Undsets arbeidspult og tuslet rundt i værelset der en dødssyk Wergeland er i ferd med å utånde. Alltid alene, alltid med det dypeste alvor, og som oftest utenfor hovedstadspressens synsfelt.
> 
> 
> Olav Brostrup Müller. «Formidleren». Klassekampen, 27.5.2011
> 
> 

**Morten Jostad** (født 19. oktober 1953 på Lillehammer) er en norsk forfatter, dramatiker og skuespiller, bosatt på Lillehammer.

Jostad har dramatisert romaner, skrevet drama og skrevet og instruert vandreteater. Han har satt opp flere forestillinger basert på brev, eller utformet som monologer. Han har også selv spilt i flere vandreteateroppsetninger, i rollene som Ibsen, Bjørnson, Kierkegaard, Petter Dass, Wergeland og Dag Solstad.

> Morten Jostad har gjort det til en særegen teaterform å portrettere store kunstnere. Og han gjør det godt. I så måte er dette møtet med Henrik Ibsen, gjennom et utvalg av de mange brevene han skrev, intet unntak.
> 
> 
> Jan H. Landro. Bergens Tidende, 9.3.2005
> 
> 

Blant de verkene Jostad har dramatisert kan nevnes Zinken Hopps *Trollkrittet* (1986), Åge Rønnings *Kolbes reise* (sammen med Kjetil Bang-Hansen, 1986) og libretto til en opera basert på Tryggve Andersens *I cancelliraadens dage* (2011). Ved siden av sine soloforestillinger er Jostad knyttet til *Det hemmelige teater*, som har base i Gausdal.

Jostad mottok i 2009 Admiral Carl Hammerichs minnelegat fra Fondet for dansk-norsk samarbeid. Han ble utnevnt til statsstipendiat i statsbudsjettet for 2013.

Bokutgivelser
-------------

* *Reisefeber : et skuespill om Ludvig Holberg ; Til Helgeland : et skuespill om Petter Dass*. CoMedia forlag, 1997 ISBN 82-7530-022-3

Eksterne lenker
---------------

* Morten Jostad Arkivert 15. april 2016 hos Wayback Machine. hos Norske Dramatikeres Forbund
* dethemmeligeteater.com
* gd.no, 8.10.2012 «Jostad blir statsstipendiat»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
**Air Safaris** var et britisk rute- og charterselskap som eksisterte fra 1959 til 1962.

Historie
--------

Air Safaris Limited ble dannet 26. november 1959 med fire-motors Handley Page Hermes og tomotors Vickers Viking passasjerfly for å drive rute- og charterflyvninger fra London Gatwick lufthavn. Det ble opprinnelig startet som Meredith Air Transport i 1952 med en Dakota. Sekskapet endret navn i november 1954 til African Air Safaris Limited, og i 1956 kjøpte det en Handley Page Hermes fra British Overseas Airways Corporation. Det anskaffet ytterligere to Vickers Viking i 1959 og flyttet til London Gatwick lufthavn som Air Safaris.

I 1960 ervervet selskapet transportdivisjonen i Don Everall Aviation som drev ruteflyging fra Birmingham Airport og et Viking-fly. Flyselskapet etablerte drifts- og vedlikeholdsbase på Hurn Airport i 1961. Selskapet opererte charter fra de fleste britiske flyplasser, men i 1961 opphørte virksomheten.

Da selskapet la ned driften 2. november 1961 hadde de fem Hermes og åtte Viking samt 200 ansatte som fikk formell melding om at selskapet skulle avvikle på grunn av økonomiske vanskeligheter. En representant fra selskapets styre sa at de hadde prøvd å redde selskapet, men den følgende uken ble en bobestyrer oppnevnt.

På et kreditormøte 29. januar 1962 ble det opplyst at selskapets gjeld var 521 073 pund. Svikten i selskapet ble tilskrevet for lite kapital og for rask ekspansjon, tap av inntekt mens flyene var under reparasjon, høye lønnskostnader og høye leieutgifter for flyene ble også nevnt. Da selskapets eiendeler kun ville dekke gjelden ble det overlevert bobestyreren.

Flytyper brukt av selskapet
---------------------------

Air Safaris' Hermes på Manchester Airport i 1961
* Douglas Dakota (Meredith Air Transport)
* Handley Page Hermes
* Vickers VC.1 Viking
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
| Langrenn |
| Langrenn Junior-VM |
| Gull | 2021 Vuokatti | 15 km klassisk |
| Bronse | 2021 Vuokatti | 5 km stafett |
| Bronse | 2021 Vuokatti | 4x3,3 km stafett |

**Margrethe Bergane** (født 24. juni 2001) er en norsk langrennsløper som representerer Konnerud Idrettslag og Team Norconsult.

Under junior-VM på ski 2021 tok hun individuelt gull på 15 km klassisk fellesstart, i tillegg til bronse på 5 km fristil og bronse på stafetten.

Under norgesmesterskapet på ski 2022 i Harstad gikk hun på Konneruds ILs lag som tok bronse på 3 x 5 km stafett, og hun tok sølv på 30 km fristil, 3.50 bak vinneren Therese Johaug.

Den 12. mars 2023 fikk hun sitt til da beste resultat i verdenscupen da hun ble nummer seks i den første femmila som ble arrangert for kvinner i Holmenkollen.

Hun vant U23-verdenscupen sesongen 2023/24.

Referanser
----------

1. ↑  «Margrethe Bergane herjet – nå er hun verdensmester». *Drammens Tidende*. 14. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Margrethe Bergane – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
**Fields** var en britisk trio som spilte progressiv rock på 1970-tallet, og som bare fikk gitt ut et album. 

Fields bestod av forskjellige musikere fra band som King Crimson og Rare Bird. Navnet på trioen er oppkalt etter Graham Field som startet Rare Bird i 1969, og som lagde noen av de bedre sangene på Rare Birds' to første album. Som Rare Bird brukte ikke Fields mye gitar, men heller keyboard-løsninger. Bassisten Alan Barry sang, men spilte også noe med gitar. Andy McCulloch, som tidligere hadde spilt på King Crimsons *Lizard*-album, var med som trommeslager. Det ene albumet Fields har utgitt, kan være meget vanskelig å få tak i, og i skrivende stund får du ikke tak i det i en vanlig norsk platebutikk.

Medlemmer
---------

* Graham Field – akustisk og elektrisk piano, samt orgel
* Alan Barry – vokal, klassisk og elektrisk gitar, bass, mellotron
* Andy McCulloch – slagverk

Diskografi
----------

* *Fields* (1971)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fields på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Fields på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Foto av anlegget under bygging sommeren 2006.
**Shuinjujia-demningen** er en demning med vannkraftverk 50 km nord-nordvest for byen Pingwu i Pingwu fylke i prefekturet Mianyang, provins Sichuan i det sentral-vestlige Kina. Anlegget bygges ut i stor høyde ikke langt fra riksvei S 205, ved landsbyen Shuiniujia nordvest for småbyen Baimazangzuxiang. Rett nedenfor demningen ligger turiststedene Duobu Baiyumao Amorous Garden og Baima Zangzu Fengqing Tourist Zone. Det lever pandaer i fjellene her, med artsvern gjennom Wanglang naturreservat.

Foto fra byggearbeidene.
Foto av anleggsområdet i dalbunnen.
Demningen legges i den lille sideelva Duobu He, som renner ut i vassdraget Fu Jiang som er en sideelv til Jialingfør denne fra nord når Chang Jiang (Yangtze). Demningen er 400 meter lang, og det oppdemmede reservoaret er 15 km langt. Byggearbeidene startet i 2005 og er (2011) avsluttet.

Se også
-------

* Liste over verdens største vannkraftverk

Eksterne lenker
---------------

* Opprinnelig foto med kartangivelse (ti lhøyre). Besøkt 2. januar 2012.
Galápagos-provinsens tre kantoner, med San Cristóbal avmerket i rødt.
**San Cristóbal** er en kanton i den ecuadorianske Galápagos-provinsen. Kantonen utgjør øyene i den østlige og sørøstlige delen av arkipelet. Det er Galápagos' minste kanton med et samlet landareal på 849 kvadratkilometer. Innbyggertallet er på 7 475 (2010) fordelt på de to befolkede øyene San Cristóbal og Floreana Kantonens administrasjonssenter er Puerto Baquerizo Moreno på øya San Cristóbal.

Kantonen omfatter øyene Española, Floreana, Genovesa, McGowen-revet, San Cristóbal og Santa Fé. Fra Puerto Baquerizo Moreno er det flyforbindelser til Baltra, Isabela og fastlandet.

Referanser
----------

1. ↑  Folketellingen 2010 gjengitt i Stephen Joseph Walsh,Carlos F. Mena, *Science and Conservation in the Galapagos Islands: Frameworks & Perspectives*. Side 71, tabell 4.1 Population distribution in the Galapagos Islands (INEC, Population and housing census, 2010a). (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Hegduanfjellene
**Hengduanfjellene** (forenklet kinesisk: 横断山脉; tradisjonell kinesisk: 橫斷山脈; pinyin: *Héngduàn Shānmài*) er et fjellområde sørvest i Folkerepublikken Kina. Det ligger for det meste i Sichuan-provinsen, men strekker seg inn i nordvestre Yunnan og de østligste delene av Den autonome region Tibet. Det tilsvarer omtrent den historiske regionen Kham.

Området består av mange fjellkjeder, for det meste i retning nord–sør. Fjellsidene er svært bratte, og de høyeste toppene er mer enn 7500 moh. Sørvest i området renner tre av de største elvene på jorda, Yangtze, Mekong og Salween, i dype, parallelle daler. 

Hengduanfjellene er sammen med østlige Himalaya de mest artsrike områdene i Holarktis. De store høydeforskjellene skaper mange ulike, isolerte habitater, og området har vært lite påvirket av istidene i pleistocen. Over 8000 plantearter er funnet; mange er relikter, men det har også skjedd omfattende dannelse av nye arter i mange grupper. Mest kjent er de mange *Rhododendron*-artene.

Fjellene er dekket av barskog som består av hemlokk, gran, edelgran og lerk. Det er som regel en frodig undervegetasjon med løvfellende og eviggrønne løvtrær og busker, bambus, bregner, moser og lav. Diamantfasan og kinajerpe lever i disse krattene. Pattedyrartene omfatter blant annet panda, rødpanda, dvergblåsau, takin, tibetmakak, stumpneseape, topphjort, jungelkatt, flekklinsang, treleopard og kragebjørn.

Kilder
------

* Z. Nie m.fl. (2005). «Polyploidy in the Flora of the Hengduan Mountains Hotspot, Southwestern China» (PDF). *Annals of the Missouri Botanical Garden*. 92: 275–306.
* L.J. Yan m.fl. (2015). «DNA barcoding of *Rhododendron* (Ericaceae), the largest Chinese plant genus in biodiversity hotspots of the Himalaya-Hengduan Mountains». *Molecular Ecology Resources*. 15 (4): 932–944. PMID 25469426. doi:10.1111/1755-0998.12353.
* «Hengduan Mountains subalpine conifer forests». World Wildlife Fund. Besøkt 6. januar 2017.
* «Hengduan Shan Coniferous Forests». World Wildlife Fund. Besøkt 6. januar 2017.
* «Biodiversity of the Hengduan Mountains and adjacent areas of south-central China». Arkivert fra originalen 11. april 2017. Besøkt 6. januar 2017.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**John Michael McNamara** (født 12. august 1878 i Baltimore i Maryland i USA, død 26. november 1960) var en amerikansk katolsk prelat og hjelpebiskop i Washington, D.C.

Liv og virke
------------

### Prest

John Michael McNamara var sønn av Michael og Margaret (*née* McNeally) McNamara. Han studerte filosofi og katolsk teologi ved *Loyola College* og St. Mary's Seminary i Baltimore. Den 21. juni 1902 ble han presteviet av erkebiskopen av Baltimore, kardinal James Gibbons. McNamara virket deretter i erkebispedømmet Baltimore og i bispedømmet Wilmington før han ble sogneprest for *St. Gabriel Parish* i Washington, D.C. i 1919.

### Hjelpebiskop i Baltimore

Den 19. desember 1927 utnevnte pave Pius XI ham til titulærbiskop av *Eumenia* og hjelpebiskop av Baltimore. Erkebiskopen av Baltimore, Michael Joseph Curley, bispeviet ham den 29. mars 1928 i Assumption-katedralen i Baltimore; medkonsekratorer var biskopen av Raleigh, William Joseph Hafey, og biskopen av Mobile, Thomas Joseph Toolen. Som hjelpebiskop var John Michael McNamara også generalvikar for erkebispedømmet Baltimore. 

### Hjelpebiskop i Washington

Pave Pius XII utnevnte ham den 15. november 1947 til hjelpebiskop i Washington. McNamara ble også generalvikar for erkebispedømmet Washington. Han engasjerte seg spesielt for kanoniseringen av Elizabeth Ann Seton. Han ordinderte omkring 2.000 nye prester.

*Bishop McNamara High School* i Forestville i Prince George’s County er oppkalt etter ham.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) \* bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) \*1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) \*1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) \*1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) \*1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) \*1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) \*1666
* Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) \*1670
* Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) \*1685
* Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662-1738) \*1721
* Kardinal Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695-1773) \*1732
* Biskop Charles Walmesley (1722-1797) \*1756
* Erkebiskop John Carroll (1735-1815) \*1790
* Biskop Benedict Joseph Flaget (1763-1850) \*1810
* Erkebiskop Martin John Spalding (1810-1872) \*1848
* Kardinal James Gibbons (1834-1921) \*1848
* Erkebiskop Benjamin Joseph Keiley (1847-1925) \*1900
* Erkebiskop Michael Joseph Curley (1879-1947) \*1914
* Biskop *John Michael McNamara* (1878-1960) \*1928

Referanser
----------

1. 1 2  «Most Rev. John M. McNamara». *Roman Catholic Archdiocese of Baltimore*.
2. ↑  mcnaj, lest 2. september 2022

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Catholic-Hierarchy
 |
*Annen betydning: Sara (navn)*
Sara, illustrasjon av James Tissot
**Sara** (hebraisk: שָׂרָה – *Śārâ*; gresk: Σάρρα – *Sárrha*) er i Bibelen navnet på Abrahams hustru. Navnet betyr fyrstinne. Hun var hans halvsøster og het opprinnelig **Sarai** (hebraisk: שָׂרַי – *Śāray*, i pausa שָׂרָי – *Śārāy*). Hun var med ham og flere slektninger da de drog fra Ur i Mesopotamia. 

Sara er ellers mest kjent for at hun var barnløs i mange år. Abraham fikk sønnen Ismael med hennes tjenestekvinne Hagar. Til sist besøkte noen engler dem og sa at Sara skulle få en sønn. Nitti år gammel fødte hun Isak.

Ifølge *Første Mosebok* døde Sara 127 år gammel, og ble gravlagt i Makpela-jordet, øst for Mamre, i Kanaan.

Sara er et ganske vanelig navn som er veldig fint yayayayayayayaaayayayay. Jeg heter sara altså jeg som skriver dette her.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** NKC
 |
Ruiner av en ksar i Timimoun i Algerie
Et **ksar** (*flertall* **ksour**) er et landsby- eller bysamfunn bestående av sammenbygde murhus. Inne i byen ligger kornmagasin, moské, bad, ovn, forretninger. Slike byer er vanlige i oasene i Maghreb-delene av Nord-Afrika, spesielt på sørsiden, ørkensiden av Atlasfjellene. 

Slike byer ble etablert på 1000- og 1100-tallet, og var blant annet stasjoner for den transsahariske handelen. 

Ksar i Ouadane i Mauritania
Noen av ksour ligger oppe på en høyde, noe som gjør dem lettere å forsvare mot inntrengere. Byen har ofte en helt omsluttende mur, og er vanligvis bygget av soltørket teglsten, alene eller i kombinasjon med hugget sten.

Ordet er vanlig i stedsnavn.

Ksar i Ait-Ben-Haddou i Marokko og i Ouadane, Chinguetti, Tichitt og Oualata i Mauritania er oppført på UNESCOs verdensarvliste.

Etymylogi
---------

Ordet Ksar (eller mer korrekt *qsar*) kommer fra arabisk. I pluralis heter det på arabisk *Ksour* (eller *qsur*). Ordet betyr *befestet by*. Det spanske ordet *Alcázar* og det portugisiske ordet *Alcácer* kommer fra ksar, og brukes i sine språk om steder og bygninger med en befestet forhistorie.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ksour – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Ksour of the South
* Interactive 360° panorama of Ksar Ait Benhaddou (Java, 0,9 MB)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Bjørn «Lillebror» Sande Larsen** (født 1964) er en norsk musiker og underholder.

Sande Larsen var blant annet *Reisesjekkens* pianist til programleder Helge Hammelow-Berg i fem år. Han sluttet i 1996, etter nesten 450 program. Han jobber som musiker, programleder, konferansier og pianoentertainer. Han har også arbeidet som låtskriver for flere band og artister, mest innen sjangre som danseband, country og norsk pop.[]

I september 2014 åpnet Lillebror Sande Larsen en pianobar i Puerto Rico på Gran Canaria og utvidet med egen restaurant i 2016, Lillebrors Grill House.[] I 2019 åpnet han ytterligere en pianobar i Playa del Inglés. Han har masse familie i Norge. Han har ogsa en "grand-neice" som heter Nora.

Referanser
----------

1. ↑  Vatn, Vegar K.;Holmøy Emira (19. november 2011). «Mer enn bare pianisten». *Intervju* **(norsk)**. Tønsbergs Blad. Arkivert fra originalen 26. januar 2016. Besøkt 26. januar 2016. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  «Intervju i Dag&Natt (DagNatt.com)». Arkivert fra originalen 26. januar 2016. Besøkt 26. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lillebror Sande Larsen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Venstreradikalisme** er et begrep som brukes på de bevegelsene på venstresiden som ønsker å oppnå en overgang fra kapitalismen til et sosialistisk samfunn gjennom grunnleggende og som regel raske endringer i samfunnsstrukturen. Venstreradikale står i opposisjon til det reformistiske venstre (deriblant sosialdemokrater, som ønsker å forandre det kapitalistiske systemet over tid uten å avskaffe kapitalismen direkte. Begrepet brukes om kommunisme, anarkisme og flere former for venstresosialisme og demokratisk sosialisme. Venstreradikale ønsker ofte en overgang til et klasseløst samfunn.

Venstreradikalisme blir av og til brukt synonymt med venstreekstremisme, men begrepet er ikke synonymt. Venstreekstremisme refererer primært til voldelige bevegelser på venstresiden, mens venstreradikale brukes om de som ønsker en radikal forandring av samfunnet i sosialistisk retning. Venstreradikalismen er dermed revolusjonær, men revolusjon trenger ikke å defineres som et voldelig opprør, slik begrepet ofte blir, men som en grunnleggende, rask samfunnsendring.

Se også
-------

* Venstresiden
* Revolusjonær sosialisme
* Høyreradikalisme
* Venstreekstremisme
* Sentrum-venstre
* Sosialisme
* Kommunisme
* Anarkisme
Børingstinden (1094 moh.)
**Børingen** (nordsamisk: *Skuddovárri*) er et fjell som ligger på grensa mellom Sørreisa og Dyrøy kommuner i Troms. Fjellet, som uttales «Børringen» av lokalbefolkningen, består av de tre toppene Søre Børingsfjellet (1045 meter over havet), Børingstinden (1094 moh.) og Nordtinden, som ligger mot Dyrøy, (1075 moh.)

Ruten til Søre Børingsfjellet er merket fra innkjøringen til Skøvatnet i Sørreisa Kommune og går via Litjevatnet og videre opp til toppen. terrenget går fra lettgått skog og mark med slak stigning, til brattere terreng med hovedsakelig steinur fra foten av fjellet. På toppen er det varde med bok og registrering for Kommunens Ti På Topp. Den høyeste toppen, Børingstinden kan nås fra flere startpunkt, men ingen er merket. Blant annet er det mulig å nå toppen via Søre Børingsfjellet, denne ruta byr på enkelte luftige og krevende partier. alternativt startpunkt er lengre ned i Skøelvdalen, her må man krysse Skøelva. Fra toppen 1 094 meter over havet har man utsikt utover mot Senja, Løksetinden, Sørreisa, Dyrøy, Hjerttinden, Istind og Norges største øy, Hinnøya.

Området rundt toppene er også populære turmål. Børingshola, Reinaksla, Maurtinden(936 moh.), Blåvatnan, Femvatnan og Vardefjellet(635 moh.) byr også på store turopplevelser.

Utsikt fra Børingstinden mot Høggumpen(1028 moh.)

| Navn | Meter over havet | Primærfaktor |
| --- | --- | --- |
| Børingstinden | 1094 moh. | 906 meter |
| Børingen | 1075 moh. | 60 meter |
| Søre Børingsfjellet | 1045 moh. | 175 meter |

Referanser
----------

1. ↑  «Børingen». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 17. oktober 2016.
2. ↑  Børingen på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Wuhanbroen** (kinesisk: 武漢長江大橋 / 武汉长江大桥, pinyin: *Wǔhàn Chángjiāng Dàqiáo*) er en tonivåers stor bro som krysser floden Yangtze i Wuhan i Kina. På vært sitt nivå går det veibane og jernbanespor. Veibanen øverst er fire kjørebaner bred, under er det tospors jernbanelinje.

Broen er 1,6 kilometer lang og går fra Gui Shan (Skilpaddehøyden) i Hanyang på Yangtzes nordre bredd over til She Shan (Slangehøyden) i Wuchang på søndre bredd. Planer for brobyggingen ble først lagt i 1910. Det ble foretatt fire fullstendige oppmålinger og studier mellom 1913 og 1948 for å finne et gunstig krysningssted, men økonomiske begrensninger kombinert med Andre verdenskrig og den kinesiske borgerkrig forhindret byggestart til 1950-årene. Byggingen tok til i september 1955, og broen ble åpnet 15. oktober 1957. 

Sovjetunionen stilte med ekspertise til byggingen. Den ble den første moderne broen over Yangtze - det vil si når man ser bort fra de langt smalere øvre partiene av elven, der det fra gammelt av var både taubroer og kjedebroer for fotgjengere eller kjerretrafikk.

Referanser
----------

1. ↑  *Jangtse Brücke in Wuhan.* Arkivert 29. september 2020 hos Wayback Machine. I: *Kreuz und quer durch China*
**Asgeir Borgemoen** (født 1971) er en norsk programleder, skuespiller og artist. Han er mest kjent som «Asgeir – sjefen over alle sjefer» fra Barne-TV-serien *Fritt Fram* som gikk på NRK i perioden 1999 - 2001. Fra serien ble det gitt ut to musikkalbum med Borgemoen som vokalist og hovedartist og Jørund Fluge Samuelsen fra Trang fødsel som musikalsk medhjelper. Det første albumet, *Fritt Fram*, vant Spellemannprisen 2000 i klassen for barneplater.

### Programleder

#### Serier for voksne

Borgemoen var programleder for programserien *Ekstrem oppussing*, som gikk på TV3 i 2005. 

Høsten/vinteren 2011 startet han som programleder for bilprogrammet *Garasjen* på Viasat 4. I de påfølgende årene ble det laget en rekke nye sesonger av *Garasjen*.

### Stemmeskuespiller

Som skuespiller er han mest kjent for å ha gitt stemme til hovedkarakteren i de norske utgavene av de tre første Shrek-filmene. Han har også gitt norsk stemme til «Rive-Rolf» i den amerikanske dataanimasjonsfilmen *Rive-Rolf*, som gikk på kino i 2013, og i oppfølgeren *Rive-Rolf krasjer internett*.

### Reality-deltager

Høsten 2010 var han deltaker i realityserien *71° nord – Norges tøffeste kjendis* som gikk på TVNorge våren 2011. Han endte på andreplass, bak Pål Anders Ullevålseter.

Våren 2020 var han deltaker i reality-serien *Farmen Kjendis* (sesong 4) på TV2.

Diskografi
----------

* *Fritt fram* (2000)
* *Sjefen over alle sjefer* (2001)
* *Turbo compressor noz injection* (2002)
* *Asgeirs beste* (2004)

Referanser
----------

1. ↑  «Fødselsdager». *Aftenposten*. 26. juli 2016. s. 23.
2. ↑  Spellemannprisens arkiv Arkivert 17. mars 2016 hos Wayback Machine.. 2000. Besøkt 18. februar 2017.
3. ↑  «Pressemelding : Garasjen gjør seg klar til sjette runde» **(norsk)**. Nordic Entertainment Group (NENT). 23. august 2016. Besøkt 27. april 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Asgeir Borgemoen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Asgeir Borgemoen hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Asgeir Borgemoen hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
Landskap i Lika.
De viktigste bosetningene i Lika.
**Lika** er en historisk-geografisk region i fjellområdene i Det sentrale Kroatia. De største byene i området er Gospić, Otočac, Gračac og Korenica. Regionen har et areal på 5 350 km², og har ca. 51 022 innbyggere (2011). Likas territorium deles av fylkene Lika-Senj, Zadar og Šibenik-Knin.

Lika er glissent bebygd og struktursvakt. En ny investering etter jugoslaviakrigene er en del av motorveien fra Zagreb til Split, men på grunn av befolkningsmangel er det få bedrifter som gjør nytte av denne investeringen, i form av nyåpninger av fabrikker og arbeidsplasser. Store områder av Lika er beitemark. Befolkningen var for det meste serbisk. En del av Lika var under Kroatia-krigen kontrollert av Krajina. Under Operasjon Storm ble mesteparten av den serbiske befolkningen fordrevet, og de få eldre som var igjen ble skutt og drept av kroatiske styrker.[] Idag [*når?*] er befolkningstallet veldig lavt, og mesteparten av de dyrkbare områdene er for det meste gjenvokst, noe som gjør tilbakevending av flyktninger nesten umulig.[]

Regionen Lika har fått sitt navn fra elven Lika.

Referanser
----------

1. ↑  «Lika | Hrvatska enciklopedija». *www.enciklopedija.hr*. Besøkt 29. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lika – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Apenes-drapet** er betegnelsen på et av de mest omtalte drapene som har funnet sted i norsk etterkrigshistorie. Drapet fant sted 6. mai 1978 og ble oppklart først etter nesten 29 år, 3. april 2007, da en mann tilsto å ha stått bak drapet.

Bakgrunn
--------

Det var Georg Apenes, senere direktør i Datatilsynet, som fant sin mor Inger Johanne Apenes knivstukket til døde i sitt hjem utenfor Gamlebyen i Fredrikstad 6. mai 1978. Daværende Kriminalpolitisentralen ble satt inn i saken og etterforskningen pågikk for fullt utover høsten 1978. Etterforskningen var svært omfattende etter datidens målestokk, men det ble aldri funnet noen gjerningsmann. Fire år senere ble saken gjenopptatt med nytt etterforskningsteam, uten at det førte til ytterligere resultater. Thor Karlsen ble varetektsfengslet i 170 dager mistenkt for drapet, men ble løslatt av mangel på bevis, Karlsen og hans familie fikk senere utbetalt erstatning for den uberettigede fengslingen og mistanken.

I 2001 ble alle spor gjennomgått på nytt med nye, moderne metoder, som sporing med DNA og biologiske spor. Da saken ble foreldet 6. mai 2003 hadde til sammen nærmere 4000 personer vært omtalt i sakens dokumenter, men ingen gjerningsperson var blitt funnet. I 2006 fikk politiet inn et nytt tips i saken fra en mann som fortalte at sønnen hadde vedgått å ha drept Inger Johanne Apenes. Denne sønnen ble da kalt inn til politiavhør i mars 2007 og tilstod drapet med en gang. Politiet uttalte at de festet lit til forklaringen, ettersom personen hadde gitt detaljerte beskrivelser av både åstedet, offeret og selve drapshandlingen. Oppklaringen fikk stor oppmerksomhet i media.

Gjerningspersonen var bare nær 14 år gammel da drapet ble begått. Han forklarte at han brøt seg inn i huset for å stjele, men ble oppdaget av Inger Johanne Apenes og drepte henne i panikk. Mannen hevdet selv å ikke ha begått noen flere kriminelle handlinger siden drapet og opplyste at han i ettertid hadde slitt med helsen. Fra politiets side ble saken henlagt med kjent gjerningsmann, da den ble ansett som foreldet, og fordi gjerningsmannen fremdeles var under den kriminelle lavalder da drapet ble begått.

Inger Johanne Apenes
--------------------

**Inger Johanne Apenes** (født 1917, død 6. mai 1978) var gift med den kjente sorenskriver i Fredrikstad, Christian Bernt Apenes og var mor til senere direktør i Datatilsynet, Georg Apenes.

Referanser
----------

1. ↑  «Stemplet som morder», artikkel i *Aftenposten*, 13. mars 2011. «I 1983 hentet politiet Thor Karlsen og satte ham i fengsel, siktet for drapet på 61 år gamle Inger Johanne Apenes i hennes hjem i Fredrikstad i 1978. Etter 170 dager i fengsel ble han løslatt på grunn av manglende bevis. Men på folkemunne ble Karlsen i 24 år kalt 'Apenes-morderen'.» og «Nå har Karlsen fått 850000 kroner i erstatning og 200000 kroner oppreisning. De to døtrene og kona fikk 20000 kroner hver i oppreisning, men ingenting i erstatning.»

Eksterne lenker
---------------

* VG: Drapssak fra 1978 er oppklart
* VG: - Drepte i panikk
Reykjaneshalvøya ligger sørvest på Island, sørvest for hovedstaden Reykjavík.
Broen over Álfagjá skiller to kontinentalplater.
**Reykjanes** (islandsk: **Reykjanesskagi**) er en halvøy som ligger sørvest på Island, og litt sørvest for hovedstaden Reykjavík.

Halvøyen bærer preg av aktiv vulkansk aktivitet under overflaten og svære lavafelt, noe som gjør vegetasjonen svært sparsom. Det finnes mange varme kilder og svovelkilder på den søndre delen av halvøya rundt innsjøen Kleifarvatn og i det geotermiske området Krýsuvík.

Det finnes også en geotermisk energiverk på Svartsengi. I nærheten av Svartsengi kraftverk har det blitt laget et basseng som bruker varmt og mineralholdig vann som kommer ned fra kraftstasjonen. Dette bassenget kalles Bláa Lónið («den blå lagune»).

En bro strekker seg over riftdalen Álfagjá (18 m bred og 6 m dyp) i nærheten av Grindavík og markerer skillet mellom den eurasiske og den nordamerikanske kontinentalplaten. Broen ble bygget i 2002 og ble navngitt etter Leiv Eiriksson som var den første europeer til å oppdage Nord-Amerika, 500 år før Columbus.

Noen fiskelandsbyer, som Grindavík og Njarðvík, ligger også på halvøya, i tillegg til byen Keflavík som huser Keflavík internasjonale lufthavn, og den nå nedlagte amerikanske militærbasen Naval Air Station Keflavik.

Se også
-------

* Islands geografi

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell hjemmeside for Reykjanes (en)

Portal: Island

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |