**Dharampur** var en fyrstestat i det som nå er delstaten Gujarat i India. Staten eksisterte til 1948 da den ble innlemmet i India. Den hadde et areal på 1 823 km2 og en befolkning på 114 995 (1911). Byen Dharampur var hovedstad.

Navn
----

Staten ble også kalt Mandvegan og Ramnagar, før navnet gikk over til Dharampur.

Geografi
--------

Staten Dharampur lå vest i India, nord for Mumbai. Den grenset til Britisk India, fyrstestatene Bansda og Sulgana, samt det portugisiske området Nagar Haveli.

Åser og berglandskap med skog og krattvegetasjon preget mye av landet. Et område på 593 km² var dekket av skog.

De viktigste elvene i staten var Daman Ganga, Kolak, Par, Auranga og Ambika, alle med utløp i Khambhatbukta.

Samfunns- og næringsforhold
---------------------------

Ved folketellingen i 1911 hadde Dharampur et innbyggertall på 114 995.

Staten hadde en by, hovedstaden Dharampur. Byen hadde i 1901 et innbyggertall på 6 344. Befolkningen holdt ellers til i 272 landsbyer. Folket i Dharampur var for det meste hinduer. I 1901 tilhørte 98 % hinduismen. De resterende var muslimer og parsier.

Et areal på 339 km² var i 1903–04 oppdyrket. Avlingene besto av ris, belgfrukter, kikerter og sukkerrør. Fra skogen ble det høstet blader fra mahwatrærne (*Bassia latifolia*), det ble hugget teak, indisk palisander og bambus. Det ble produsert tepper, kurver, vifter, melasse, kateku og leirgods.

På begynnelsen av 1900-tallet gikk det kjerreveg sørover i retning Nashik Road, der Great Indian Peninsula Railway hadde stasjon. En dårligere veg forbandt Dharampur med Bulsar og Bombay, Baroda and Central India Railway. I 1914 ble arbeid med en ny veg fra Dharampur til landsbyen Rumla nord i staten påbegynt.

I 1905 fikk staten tilknytning til telegrafnettet. Et kombinert post- og telegrafkontor ble bygget i hovedstaden.

I 1903–1904 hadde staten 23 skoler med 790 elever. Det fantes en apotek og et asyl for spedalske. Utdanningen, inkludert lærebøker og skolemateriell, var gratis for elevene. I 1908 åpnet et gymnas.

Politikk og forvaltning
-----------------------

Grunnleggelsen av staten oppgis til 1262. Den ble etablert og styrt av et rajputdynasti. 

Områder ble tapt til Marathaforbundet, som tidlig på 1700-tallet erobret 72 landsbyer fra Dharampur. Etter dette måtte staten betale tributt til peshwaen. I 1802 gikk tributtretten over til britene som følge av Bassein-traktaten.

I britenes indirekte styre i kolonitidens India, sorterte Dharampur under Surat Political Agency i presidentskapet Bombay.
Herskeren hadde rett på en salutt på ni skudd. Da det i 1921 ble opprettet et fellesorgan for herskerne i de indiske fyrstestatene, fikk rajaen av Dharampur direkte representasjon i Fyrstekammeret.

Staten var inndelt i seks administrative deler, i tillegg til hovedstaden, som utgjorde en egen kommune.

Staten hadde ikke faste militære styrker, men en irregulær styrke på 199 mann. Politikorpset talte på begynnelsen av 1900-tallet 131 mann.

Dharampur gikk inn i Unionen India den 10. juni 1948.

Herskere
--------

Herskerne hadde tittelen rana, senere maharana. Herskerfamilien hadde gjennom *sanad* rett til å adoptere for å sikre suksesjon.

Blant herskerne over Dharampur var:

* Rupdev 1784–1807
* Vijaydev I 1807–1857
* Ramdev 1857–1860
* Narandev 1860–1891
* Mohandev 1891–1921
* Vijaydev II 1921–1948

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Playne, Somerset: *Indian States. A Biographical, Historical, and Administrative Survey*, opprinnelig utgitt i London 1922, nytt opptrykk New Delhi: Asian Educational Services, 2006, s. 675–682.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  «Dharampur State», *The Imperial Gazetteer of India*, bd. 11, Oxford, Clarendon Press, 1908, s. 296–297. Fulltekstutgave fra Digital South Asia Library, University of Chicago.
3. ↑  «Dharampur Town», *The Imperial Gazetteer of India*, bd. 11, Oxford, Clarendon Press, 1908, s. 297. Fulltekstutgave fra Digital South Asia Library, University of Chicago.
4. ↑  R. P. Bhargava: *The Chamber of Princes*, New Delhi: Northern Book Centre, 1991 (gjenutgivelse av doktorgradsavhandling fra 1943), s. 61.
5. ↑  Bhargava, s. 331.
6. ↑  Henige, David: *Princely States of India: A Guide to Chronology and Rulers*, Bangkok: Orchid Press, 2004, s. 58–59.