recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Thorvald von Krogh Beyer** (født 11. august 1858 i Bergen, død 6. mai 1931 i Bergen) var en norsk bokhandler og forretningsmann. 

Beyer overtok F. Beyer bokhandel i Bergen etter sin far Fredrik Stocfleth von Krogh Beyer (1827–1903). I 1890 startet han turistbyrå og etablerte filialer i flere byer i Norge. F. Beyers turistbyrå ble i 1916 slått sammen med Bennetts Reisebureau.

Beyer var fra 1903 til 1913 visekonsul for USA.

Beyer ble i 1889/90 dekorert med den prøyssiske Kroneordenen av keiser Vilhelm II av Tyskland for å ha lagt til rette for keiserens første reise i Norge. Beyer var også med på reisen som gikk over Folgefonna, Sogn og Nordfjord før ferden gikk til Trondheim og videre derfra til Nordland for å se hvalfangst. Reisen varte i fem uker og ble utgitt i bokform, først på tysk og så i norsk oversettelse.

Av Thailand ble Beyer dekorert med 3. klasse av Den hvite elefants orden.

Thorvald Beyer var gift med Magdalene Tiedemann (1866–1946) fra Hamburg.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Thorvald K. Beyer, politicalgraveyard.com[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Hj. Steenstrup: *Hvem er hvem? 1930*, Oslo: Aschehoug, 1930, s. 49.
3. ↑  *Keiser Wilhelm II's Reiser i Norge i Aarene 1889 og 1890*, digitalisert utgave ved Nasjonalbiblioteket.
**Ardhi universitet** (**ARU**; engelsk: *Ardhi University*) er et universitet i Tanzania. Det ble etablert som universitet 28. mars 2007, men har eksistert i andre former siden 1956. Universitetet ligger på Observation Hill i Dar-es-Salaam, like i nærheten av Universitetet i Dar-es-Salaams hovedcampus. Ardhi universitet var del av Universitetet i Dar-es-Salaam fra 1996 til 2007, og var kjent som *University College of Lands and Architectural Studies* (UCLAS). Før dette var universitetet kjent som Ardhi-instituttet.

Universitetet er delt inn i seks skoler, som underviser i arkitektur og design, konstruksjonsøkonomi og administrasjon, geospatial vitenskap og teknologi, eiendomsstudier, urban og regional planlegging og miljøvitenskap og teknologi. Antall akademisk ansatte med doktorgrad har økt fra tre i 1996 til 43 i 2008.

Referanser
----------

1. 1 2  «Ardi University - Tanzania: Facts and Figures» **(engelsk)**. 2. februar 2011. Arkivert fra originalen 28. desember 2010. Besøkt 8. februar 2011.
2. ↑   www.aau.org, besøkt 15. desember 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Ardhi University - Tanzania: History» **(engelsk)**. 8. september 2010. Arkivert fra originalen 28. desember 2010. Besøkt 8. februar 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Nynasjonalismen** var Theodore Roosevelts progressive og politiske filosofi under presidentvalget i USA i 1912. Han gjorde en sak ut av det han kalte for nynasjonalisme i en tale holdt i Osawatomie i Kansas i august 1910. Det sentrale han argumenterte for var velferd for alle. Han insisterte at bare en sterk stat kunne regulere økonomien og garantere sosiale rettigheter til det amerikanske folk. Roosevelt mente at konsentrasjonen i industrien ikke nødvendigvis var dårlig, bare industrien oppførte seg ansvarlig. Han ville regulere næringslivet og mente at de føderale myndighetene skulle beskytte arbeidsfolk fra utnyttelse og utbytting. Nynasjonalismen støttet blant annet minimumslønn for alle arbeidere og var tilhengere av progressiv beskatning.

Se også
-------

* Progressivisme

Eksterne lenker
---------------

* "THE NEW NATIONALISM," Osawatomie, Kansas, August 31, 1910, Text of speech
* "Theodore Roosevelt's Osawatomie Speech," by Robert S. La Forte, Kansas Historical Quarterly Summer, 1966 (Vol. 32, No. 2), pages 187-200.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Lukla** er en landsby i Khumbu-regionen i øst i Nepal hvor de fleste Himalaya-ekspedisjoner starter sin tur mot Mount Everest.

Lukla ligger på 2 860 meter og har en liten flyplass hvor de fleste turister og profesjonelle fjellklatrere starter fra.[] Lukla betyr «stedet med mange geiter og sauer», men det er det ikke så mange å se av arten som vandrer omkring.[]

Så godt som alle (90-95%) utenlandske turister kommer til Lukla med fly etter en ½ times flytur fra Katmandu.[] De øvrige vil vanligvis komme inn fra Jiri, etter en sju til åtte dagers marsj. Det er også mulig å delta i organiserte turer med lokale guider og kokker for turen fra Jiri til Lukla. Da Tenzing Norgay og Edmund Hillary gjennomførte sin første berømte bestigning av Mt. Everest i 1953, startet ekspedisjonen fra Jiri.

Det finnes mange gode forretninger og overnattingssteder for turister hvor en kan få europeisk mat og få gjort sine siste innkjøp før fjellturen.[] Hvis en ikke finner det en trenger er det fortsatt gode muligheter i Namche Bazaar. Der er det et par gode spesialforretninger som fører utstyr for klatrere hvor en kan få kjøpt eller leiet alt en trenger (tau, isøkser, kroker hjelmer og verneutstyr mm.).

Her vil det være fornuftig[] og stå over noen dager for å akklimatisere seg og venne seg til høyden. Hvis en ikke deltar i en organisert tur er det absolutt å anbefale[] å dobbeltsjekke reservasjon for returen fra Lukla. Ledige plasser på flyet til Katmandu er vanskelig i finne i høysesongen.

Flyplass
--------

Luklas flyplass Tenzing-Hillary Airport har hyppige forbindelser til Katmandu og betjenes av Nepal Airlines og noen andre selskaper, men flyvningene er svært væravhengige.

Bilder fra Lukla
----------------

* Innflyvning til LuklaInnflyvning til Lukla
* Lukla fra flyplassenLukla fra flyplassen
* Lukla, "Hovedgaten"Lukla, "Hovedgaten"
* Lukla og flyplassenLukla og flyplassen
* Lukla, bebyggelseLukla, bebyggelse
* Kart over LuklaKart over Lukla
* Oppstillingsplatformen på flyplassenOppstillingsplatformen på flyplassen

Eksterne lenker
---------------

* Hiking Everest from Lukla, GoNOMAD feature article

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |

1. ↑  .
**Thorvald Heiberg** (født 20. mai 1832 og død 17. september 1912) var en norsk sivilingeniør som fra 1881 til 1889 var kanaldirektør. Heiberg var utdannet ved Polytechnische Schule im Hanover fra 1850-1852 og deretter studert han videre i to år ved Karlsruher Polytechnikums. Etter fullført studieopphold i Tyskland ble han bestyrer ved Rokkens Bomullsspinneri i Kristiania, deretter assistent ved Kanalvesenet, i 1861 blir han assistent ved Brand- og Vandvæsenet i Kristiania og etter dette bestyrer av et steinhuggeri ved Idefjorden. I 1881 utnevnes Heiberg til Kanaldirektør, en stilling han har frem til 1889 da han blir toldkasserer i Stavanger. I 1887 utnevnes han til Ridder av St. Olavs Orden. Heiberg var gift med Sofie (født Andersen) og døde i Kristiania i 1912.

Heiberg som Kanaldirektør
-------------------------

Heiberg overtok som leder av Kanalvesenet i en alder av 49 år. Dette er i en tid da en innser at epoken med kanalbygging er over, og at jernbanen vil bli et langt viktigere transportmiddel. Utnyttelsen av elektrisiteten er i sin helt spede begynnelse, men Heiberg er fremsynt nok til å uttale: «Vasdragene hos os kan komme til å spille en ganske stor rolle i industriens tjeneste på grunn av sine enorme forråd av drivkraft. Der vil bli stillet andre og større opgaver til Kanalvæsenet og der vil da trenges en fullstendig organisasjon med et talrigt fast personale.» Det er industriinteresser som presser på for at kanalvesenet skal legge til rette for vannkraftutbygging, og organisasjonen selv er interessert i å innta en ledende posisjon.

> Kanalvæsenet befinner seg i en avtagende overgangsperiode, i hvilken det ikke ennu på forhånd kan se når og i hvilken utstrekning dets virksomhet vil anta en bestemt karakter
> 
> 
> *Kanaldirektør Heiberg*
> 
> 

Kanalvesenet hadde i årene før Heiberg ble direktør fått redusert sin virksomhet og personale, men da han tiltrer stillingen er det stor interesse fra industriforetak om hydrologiske målinger i vassdragene. Ved planlegging av vannkraftverk er dette nødvendig, og Heiberg redegjør for embetsverket i 1881 hvorfor dette er viktig. Han ber om at ressurser for å få utført denne typen arbeid må stilles til rådighet, samt at denne typen målinger må løpe over mange år.

Referanser
----------

1. 1 2  «Dødsfall». *Aftenposten*. 21. september 1912.
2. ↑  G. F. Heiberg: *Slægten Heiberg* side 88-89.
3. 1 2  Lars Thune (2006). *Statens kraft 1890-1947*. Universitetsforlaget. ISBN 978-82-15-01054-0.
4. ↑  Øystein Aars og Gunnar Østrem (1995). *Tiden går – Vannet består – Hudrologis avdeling gjennom 100 år - 1895-1995*. Norges vassdrags- og energiverk. ISBN 82-410-0238-6.

Litteratur
----------

G. F. Heiberg (1907). *Slægten Heiberg – Personalhistoriske og genealogiske oplysninger*. Kristiania: Cammermeyers Boghandel. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
Nasjoner som er blitt industrialisert i senere tid.
**Nylig industrialiserte land** (engelsk: *Newly Industrialised Country*, **NIC,** tysk: *Schwellenland* (terskelland)) er en ofte brukt betegnelse på land som har gjennomgått en industrialisering. 

Betegnelsen er ikke nøyaktig eller offisiell. Den er en klassifisering av land foretatt av økonomer og statsvitere basert på ulike faktorer, som blant økning i eksport og produksjon av industrivarer de siste 10-20 årene. 

NIC er land som ennå ikke er fullt utviklet i henhold til disse betingelsene, men som samtidig har nådd lenger enn utviklingsland. Det viktigste tegnet på at et land er NIC er at det har gjennomført en industrialisering, altså skiftet hovedtyngden av økonomien fra jordbruk til industri. NIC-land har også andre fellesnevnere, som:

* økt vekt på menneskerettigheter og personlig frihet
* endring fra en landbruksøkonomi til en økonomi basert på industriell produksjon
* en stadig mer åpen økonomi, med frihandel med naboland

NIC ble et begrep på 1970-tallet da «de asiatiske tigrene» Hongkong, Sør-Korea, Singapore og Taiwan utviklet seg. NIC-landa per 2011 er Mexico, Brasil, Argentina, Tyrkia, Thailand, Malaysia, Sør-Afrika, Kina og India. De to sistnevnte er i en klasse for seg; deres enorme befolkningsgrunnlag gjør at deres BNP per innbygger selv etter omfattende industrialisering fortsatt vil være svært lavt.

Se også
-------

* Minst Utviklede Land (MUL)

Referanser
----------

1. ↑  BMZ, Bundesministerium für wirtschaftliche Zusammenarbeit und Entwicklung,. «Schwellenländer». *Bundesministerium für wirtschaftliche Zusammenarbeit und Entwicklung*. Besøkt 2. desember 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** NDL
 |
**Nymarxisme** er et ideologisk tankesett med ulike teoretiske tilnærminger som oppstod mellom 1950 og 1980, og som ønsket å modifisere og/eller utvide marxismen. Ofte ble inspirasjonen hentet fra andre intellektuelle tradisjoner, som psykoanalyse eller kritisk teori utviklet i Frankfurtskolen.

En av nymarxismens viktigste teoretikere er den amerikanske sosiologen Erik Olin Wright, som særlig har jobbet med å definere begrepet sosial klasse, avsløre motsetninger og hente inspirasjon fra den kritiske kriminologien, anarkismen og Max Webers tanker.

Økonomene Ernest Mandel, Paul A. Baran og Paul Sweezy har alle innledet nymarxistiske retninger, ofte kjent ved fellesbetegnelsen «Radical Political Economy», og har presentert tesene sine i tidsskrifter de selv har grunnlagt, som for eksempel: New Left Review, Monthly Review og Review of Radical Political Economics.

Andre nymarxistiske grupper har oppstått med sikte på å fylle påståtte mangler ved dialektisk materialisme og mer ortodoks marxisme, noen ganger for å eliminere ateisme og koble marxismen med kristne idéer (se kristen kommunisme). Mange psykologer, filosofer og sosiologer har vært tilhengere av slike bevegelser. En av dem er Herbert Marcuse.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
**Jakob Thorvald Eigenbrod** (født 2. desember 1892, død 5. mai 1977) var en dansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Eigenbrod vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det danske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak Storbritannia. Fire lag deltok i turnering og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Danmark tapte første kampen mot Storbritannia med 1-5 men vant siden kampen mot Frankrike med 9-1 og i siste kampen beseiret de Belgia med 5-2. Turneringen ble spilt i perioden 1. til 5. september 1920.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv i landhockey Danmarks flagg Danmark

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thorvald Eigenbrod – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Thorvald Eigenbrod – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Thorvald Eigenbrod – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Ardian Fullani** (født 1955) er en albansk økonom, som var sentralbanksjef i Albanias bank fra oktober 2004 til september 2014. 

Han er utdannet fra Universitetet i Tirana, og ble utnevnt som sentralbanksjef 28. oktober 2004. Han tok da over etter Shkëlqim Cani. Han ble også gjenutnevnt for en ny periode i november 2011.

Fullani etablerte en pris, «Governor's Award», som hvert år tildeles den albanske studenten som har levert den beste diplomoppgaven på høyskolenivå. Den første tildelingsseremonien ble avholdt 31. oktober 2006. 

Den 5. september 2014 ble han arrestert, i forbindelse med underslag gjort av en nyansatt i sentralbanken, fordi myndighetene mente at Fullani ikke sørget for gode nok kontrollrutiner. Elisabeta Gjoni overtok som midlertidig sentralbanksjef.

Referanser
----------

1. ↑  Dagens Næringsliv - *Pågrepet etter tyveri fra sentralbankens kontanthvelv*, besøkt 25. oktober 2014.
2. ↑  Albanias bank - *Press release* Arkivert 25. oktober 2014 hos Wayback Machine. besøkt 25. oktober 2014.
3. ↑  Business Monitor International - *Scandal To Increase Corruption Fears* Arkivert 25. oktober 2014 hos Wayback Machine. besøkt 25. oktober 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Albanias bank – *The Governor of the Bank of Albania*
**Thorvald Aadahl** (født 23. juli 1882 i Rødenes, død 26. mars 1962) var en norsk pressemann. Han var redaktør for *Nationen* fra 1918 til 1942, og formann for Norsk Presseforbund 1931-1934.

Aadahl var oppvokst på gård, og gikk landbruksskole på Kalnes. Han begynte imidlertid heller å arbeide som skribent, og i 1906 ble han redaktør for venstrebladet *Østlandet*. I 1908 gikk han over til *Landmandsposten*, der han fra 1913 ble sjefredaktør. Avisen ble nå hovedorgan for Norsk Landmandsforbund, som Aadahl ivret for å gjøre om til et politisk parti.

I 1918 ble *Landmandsposten* gjort om til dagsavis under navnet *Nationen*, fortsatt med Aadahl som redaktør. Aadahl hadde imidlertid et noe tvetydig forhold til Bondepartiet, og han var blant annet motstander av målsaken og brennevinsforbudet. Han tok derfor avisen mer i retning av Norges Bondelag, og fra 1931 ble *Nationen* offisielt et organ for Bondelaget. 

Aadahl tok avisen i nasjonalistisk retning, og argumenterte for at bondebevegelsen måtte samarbeide med høyreradikale krefter for å demme opp for sosialismen. Han overtalte Peder Kolstad til å ta Vidkun Quisling inn i bondepartiregjeringen i 1931, og i striden mellom Quisling og Jens Hundseid støttet Aadahl Quisling.

*Nationen* fortsatte å komme ut de første krigsårene, før Aadahl la ned driften i 1942. Etter krigen ble han tiltalt for landssvik, men ble frikjent av Høyesterett i 1948.

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Thorvald\_Aadahl[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Olav Rovdes artikkel: Thorvald Aadahl i *Norsk biografisk leksikon*.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Thorvald Aadahl hos Sceneweb Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Nanling** (kinesisk: 南陵县; pinyin:  *Nánlíng Xiàn*) er et fylke i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Wuhu.

Befolkningen var på 537 880 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Kopperbergverkene i Dagongshan og Fenghuangshan (*Dagongshan – Fenghuangshan tongkuang yizhi*, 大工山—凤凰山铜矿遗址) og jordhauggravene i Sør-Anhui (*Wannan tudun muqun*, 皖南土墩墓群) fra perioden fra Det vestlige Zhoudynasti til Vår- og høstannalenes tid er oppførte på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.

Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper også gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Dagongshan – Fenghuangshan tongkuang yizhi[*død lenke*]
* Dagongshan – Fenghuangshan tongkuang yizhi
* Wannan tudun muqun[*død lenke*]
* Wannan tudun muqun
* Gu muzang (Nanling, Fanchang)[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
«**I See You (Theme from *Avatar*)**» en poplåt spilt inn av den britiske sangartisten Leona Lewis for James Camerons science fiction-film *Avatar* fra 2009.

Låten er inkludert på lydsporet *Avatar: Music from the Motion Picture*, som ble utgitt 15. desember 2009 av Atlantic Records. Sangen ble skrevet av James Horner og Kuk Harrell, og produsert av Simon Franglen. «I See You» er en ballade om kjærlighet, følelser og styrke. I filmen spilles låten under rulleteksten.

Flere kritikere sammenlignet den med Celine Dions ballade «My Heart Will Go On», som ble skrevet av Horner for *Titanic* i 1997, som også ble regissert av Cameron. Lewis har fremført låten under *So You Think You Can Dance* og *The Today Show*, og sang den under konsertturneen The Labyrinth i 2010.

Sangen ble nominert til Golden Globe og Grammy Award for beste filmsang, men de gikk til «The Weary Kind» fra *Crazy Heart*. Jake Nava regisserte en musikkvideo til låten som ble lansert på nettsamfunnet MySpace 15. desember 2009. Den nådde 24.-plass på *Billboard*s adult contemporary-liste.

Referanser
----------

1. ↑  Child, Ben (9. desember 2009). «Avatar: a first listen to Leona Lewis's theme tune». *The Guardian*. Guardian News and Media. Besøkt 19. august 2016.
2. ↑  «'The Labyrinth Tour - Live from the O2' – Leona Lewis». *iTunes Store (United States)*. Apple. 14. desember 2010. Besøkt 19. august 2016.
3. ↑  «Avatar: Leona Lewis and Director Jake Nava on the Music Video Set». MovieWeb. Besøkt 19. august 2016.
4. ↑  «Leona Lewis - Chart History Billboard - Adult Contemporary». *Billboard*. Prometheus Global Media. Arkivert fra originalen 9. april 2016. Besøkt 19. august 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Musikkvideo på YouTube
* Full sangtekst til denne sangen hos MetroLyrics
**Bertil Svensson** (født 15. mai 1933 i Klippan) er en svensk TV-produsent og programleder (1962–1996). Han var også programleder og intervjuer i en mengde program, og er blant annet kjent fra *Fråga Lund*, *Sköna söndag* og ulike hageprogram.

Biografi
--------

Han begynte på skole-TV i Stockholm, men flyttet til Malmö i 1965. Der produserte han blant annet 60-tallets *Pejling* med Herbert Söderström som programledere og som belønnes med Stora Journalistpriset. Han produserte videre Nordvisjonsserien *Musikfrågan Kontrapunkt*, først med Sten Broman som programledere, siden med Sixten Nordström. Andre program var *Det bästa av det mesta – önskekonserter från Malmö Stadsteater*, *1. maj med Lunds Studentsångförening under 25 år* samt *Fråga Lund* der han også var programledere.

De siste 15 årene var han produsent og programledere for hageprogram i på TV.

Han har også gjort en intervjuserie med Sten Broman og intervjuet eksempelvis Ingrid av Danmark i ett eneste program.

Han er kanskje mest kjent for hans opptreden i *Sköna söndag*, der han i november 1986 skar seg i tommelen ved et uhell da han skulle skjære av hovedstammen på en blomsterananas. Senere fortsatte han å lede programmet helt uberørt. Dette har inspirert komikeren Robert Gustafsson, som senere har gjort flere sketsjer der han hele tiden skjærer seg og er uheldig i sine innslag. I Norge ble hans påske- og julenøtter vist på TV 2 i 2005, 2006 og 2007, og alle nøttene hans ble også utgitt på DVD.

Utenfor TV, men offentlig, har han intervjuet flere fremstående politikere, næringslivsledere, forfattere og artister.

Bibliografi
-----------

* Drömträdgården – om Norrvikens trädgårdar
* Kungliga Sofiero
* Resa i Danmark
* Resa till Madeira
* Resa till Nordtyskland
* Solidar – en 100-årig historia

Dessuten har han medvirket i hvert femte år i Skånska Akademiens årsbok.

Referanser
----------

1. ↑  Bertil Svensson i Sköna söndag i november 1986

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
**Erstatningsansvarsloven** (fullt navn **Lov om erstatningsansvar**) er en dansk lov som regulerer visse forhold omkring erstatningsansvar, særlig omkring utmålingen av erstatningskravet. Den første erstatningsansvarsloven ble vedtatt i 1984.

Loven bestemmer *ikke* når man kan dra en skadevolder til ansvar ved å reise et erstatningskrav. Reglene i erstatningsansvarsloven forutsetter kun at de alminnelige betingelser for erstatningsansvar er til stede.

Loven fastslår at det er mulig å kreve erstatning for to kategorier av skader:

* Personskade: Utgifter til behandling, svie og smerte, varige mén, tap av erhvervsevne samt dødsfall
* Økonomiske skader: Tapt arbeidsfortjeneste og skader på eiendeler

Erstatningsansvarsloven fastlegger dessuten hvordan kravene om erstatning skal utmåles, liksom den inneholder noen bestemmelser om nedsettelse eller bortfall av erstatningsansvar. Loven ble endret i 1997, da vilkår for umyndige og sinnssyke personers erstatningsansvar ble innføyet samt i 2001, da der ble gjort en rekke endringer i loven som forbedrer den skadedes rettsstilling. I 2003 ble der gitt mulighet for å tilkjenne godtgjørelse til etterlatte til ofre som er døde som følge av grov uaktsomhet eller forsettlige handlinger.

Eksterne lenker
---------------

* Erstatningsansvarsloven på Retsinformation.dk

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
**Erstatningsteologi** er en teologi som legger til grunn at den kristne kirke i dag har inntatt Israels plass og overtatt Israels løfter. Israel er erstattet av den kristne menighet.

Erstatningsteologien er derfor også kritisk overfor staten Israel. Denne teologien hevder at det ikke gir mening at tale om et særlig utvalgt folk som har blitt gitt et spesielt stykke land.

Det nye testamente erstatter stort sett det gamle testamentes bestemmelser.

Erstatningsteologien vil hevde at hele verden er *det av Gud udvalgte folk*, og hele jorden *det hellige land* – for det er jo Gud, som har skapt det. Sagt på en annen måte: Den partikulære utvelgelse (spesielt folk og spesielt land) er blitt universaliseret til å omfatte alt og alle.

Referanser
----------

1. ↑  Dag Øyvind Juliussen (5. mars 2019). «Kronikk: Erstatningsteologi og nullteologi». *dagen.no* **(norsk)**. Besøkt 16. mars 2021. [*død lenke*]
2. ↑  Eva Ravn Møenbak (5. mars 2009). «Opgør med erstatningsteologien» **(dansk)**. Dansk-Jødisk Venskab. Besøkt 16. mars 2021.
3. ↑  Jens Bruun Kofoed, professor I. Gammel Testamente (2. mars 2009). «Er det forkert at spise flæskesteg som protestant?». *Religion.dk* **(dansk)**. Besøkt 16. mars 2021.
**Bertil Tallberg** (født 17. september 1883, død 20. april 1963) var en finsk seiler som deltok i OL 1912 i Stockholm. 

Tallberg vant en olympisk bronsemedalje under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den finske båten «Lucky Girl» som kom på tredjeplass, bak den norske båten «Taifun» og «Sans Atout» fra Sverige, i 8-metersklassen. Mannskapet på båten besto av Gunnar Tallberg, Emil Lindh, Bertil Tallberg, Arthur Ahnger og Georg Westling.

Det var sju båter i 8-metersklassen, to finske, to russiske, to svenske og en norsk. Den norske båten «Taifun» vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 22. juli utenfor kysten ved Nynäshamn.
«Lucky Girl» og den svenske båten «Sans Atout» hadde tre poeng hver etter to seilaser. «Lucky Girl» tapte skilleracet som ble avholdt 22. juli.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse i seiling, 8-metersklassen Finlands flagg Finland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bertil Tallberg – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Bertil Tallberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Bertil Tallberg – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Den italienske destroyer «Fulmine» som ble senket
**Slaget om Duisburg-konvoien**, også kjent i Italia som **Slaget om Betakonvoien**, ble utkjempet natten til 9. november 1941 mellom en italiensk konvoi som fraktet forsyninger for den italienske hæren, og det tyske Afrikakorpset i Libya, og en britisk skvadron som oppsporet konvoien. Konvoien ble kalt "Beta" av de italienske sjømilitære myndigheter, men er ofte referert til som "Duisburg-konvoien" etter det tyske dampskipet «Duisburg», det største skipet i konvoien.

Royal Navys «Force K» utslettet konvoien, senket alle handelsskip og jageren «Fulmine» uten tap og nesten ingen skade. Neste dag ble destroyeren «Libeccio» senket av ubåten HMS «Upholder» mens den plukket opp overlevende.

Bakgrunn
--------

Aksemaktenes styrker var engasjert i krigen mot britene i Nord-Afrika som leverte varer over Middelhavet. De beleiret øya Malta som var en sentral britisk base i Middelhavet hvorfra britene var i stand til å angripe Aksemaktenes konvoier som førte forsyninger til Libya. November 1941 var den verste måneden for Italia i konvoikrigen. Allierte fly og skip senket opp til 60 prosent av Aksemaktens transportbehov.

Italienske styrker
------------------

Konvoien omfattet to tyske skip, SS «Duisburg» (7889 t) og SS «San Marco» (3113 t) og tre italienske, MV «Maria» (6339 t), SS «Sagitta» (5153 t) og MV «Rina Corrado» (5180 t) som fraktet 389 kjøretøy, 34 473 tonn ammunisjon og drivstoff på fat beregnet på italienske og tyske styrker i Libya. «Conte di Misurata» (7599 t) og «Minatitlan» (5014 t) fraktet 17 281 av drivstoff, inkludert flybensin for tyske fly.

Kampen
------

Tilstedeværelsen av konvoien ble bekreftet av en Martin Maryland på luftrekognosering fra Malta med Adrian Warburton som pilot. På samme tid ble 12 Bristol Blenheim bombefly fra Malta sendt over Kapp Spartivento for å angripe en mindre konvoi på to handelsskip eskortert av en italiensk destroyer. En av lastebåtene stod i brann, og britene mistet to bombefly.

Britene hadde fordelen av radar, noe italienerne manglet. De tok opp en stilling så de kunne se konvoien i månelyset. Den britiske kanonild ble dirigert ved hjelp av radar, og de skjøt fra ikke mer enn 5 000m. «Grecale» ble truffet av «Aurora»s tre første salver og måtte stanse da det brøt ut brann om bord. De britiske destroyere åpnet deretter ild mot «Aurora» ved en fatal feil, så «Maestrale» som allerede hadde blitt truffet av «Penelope». Da radiomastene var blitt skutt bort hadde Kaptein Bisciani mistet mye av sin evne til å lede konvoiens eskorte. «Fulmine» angrep den britiske styrken, noe som førte til splintskader på «Lively» som var blitt truffet av «Lance» og «Penelope» og kantret og sank.

Referanser
----------

1. ↑  Baroni, Piero (2007).
2. ↑  USMM s. 49-50
3. 1 2  O ' Hara, Vincent (2011).
4. ↑  Shores, Uttak og Malizia, s. 325
**Laila Ida Flodin Aavatsmark** (født 29. januar 1911 i Kristiania, død 10. desember 1984 i Oslo) var en norsk pianist, kammermusiker og klaverpedagog. 

Aavatsmark var født inn i en musikalsk familie, der hennes mor var den finskfødte sangerinnen Ida Emilia Basilier Flodin, og faren var stortingmann og hæroffiser Ivar Aavatsmark. Hun var elev av klaverpedagogen Erling Westher i Oslo. Hun studerte dessuten hos russiske Wladimir Horobowski i Berlin og hos Edwin Fischer i Zürich.

Hun var en flittig og etterspurt solopianist, og gjennomførte flere turneer i Norge og i Skottland, England, Tyskland, Østerrike og Frankrike, og gjorde opptredener i engelsk og fransk fjernsyn. Hun var mest kjent for sine fremførelser av norske komponisters verker, og for sin vitalitet og sitt temperament i fremførelsene.

Laila Aavatsmark gjorde sin debut i 1931, og mottok i 1934 et stipend fra Houens Legat på kr. 1 500. Hun var både kjent som konsertpianist og som kammermusiker.

Kilder
------

* «Laila Aavatsmark og Sparre Olsen fikk Houens Legat». *Aftenposten (Oslo)*: 6. 9. mai 1934.
* Idar Karevold (12. desember 1984). «Nekrolog over Laila Aavatsmark». *Aftenposten (Oslo)*: 11.
* Aavatsmark, Ivar (2000). *Aavatsmark*. [I. Aavatsmark]. ISBN 8299570107.
* *Musikkens verden*. Oslo: Musikkens verden forl. 1963.
**Commando Helicopter Force** (**CHF**) er en avdeling i Royal Navys flystyrke Fleet Air Arm og et av de operative elementene i Joint Helicopter Command. Avdelingens primæroppgave er å stille helikopterstøtte til 3 Commando Brigade og andre britiske styrker i det amfibiske miljø. CHF benytter en kombinasjon av transporthelikoptre forlagt til Royal Naval Air Station Yeovilton i Somerset.

CHF ble opprettet i 1997 for å konsolidere kommando og kontroll av de ulike helikopterskvadronene i Fleet Air Arm og Royal Marines som støttet 3 Commando Brigade under Flag Officer Naval Aviation.

I 1999 ble CHF slått sammen med flere styrkeelementer i Royal Air Force (RAF) og Army Air Corps under felleskommandoen Joint Helicopter Command, men har fortsatt sin egen avdelingsidentitet.

I 2018 begynte leveringen av 25 nye transporthelikoptre av typen Commando Merlin Mk4 (HC4) til CHF.

Underavdelinger
---------------

CHF har tre skvadroner med ulike roller:

* 845 Naval Air Squadron – Merlin HC4
* 846 Naval Air Squadron – Merlin HC4
* 847 Naval Air Squadron – Wildcat AH1

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
| Slaget om Charleroi |
| --- |
| Konflikt: Første verdenskrig |
| Kart over slaget om Charleroi |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 21. - 23. august 1914 |
| Sted | Charleroi, Belgia50°24′00″N 4°26′00″Ø |
| Resultat | Tysk seier. |

 |
| Stridende parter |
| Frankrikes flagg Frankrike | Keiserriket Tysklands flagg Det tyske keiserriket |
| Kommandanter og ledere |
| Frankrikes flagg Generalmajor Charles LanrezacFrankrikes flagg General Joseph Joffre | Keiserriket Tysklands flagg General Karl von Bülow
Keiserriket Tysklands flagg Generaloberst Max von Hausen |
| Styrker |
| Den femte arme | Den andre og tredje arme |
| Tap |
| 30 000 | 11 000 |

| Slaget om grensene |
| --- |
| Mulhouse  • Haelen  • Lorraine  • Ardennene  Charleroi  • Mons  • Grand Couronné |

| Den tyske invasjonen av Belgia (1914) |
| --- |
|  • Haelen  • Liège  • Namur  • Charleroi  • Mons  • Antwerpen  • Yser  • Ypres |

**Slaget om Charleroi** (fransk: *Bataille de Charleroi*), eller **Slaget om Sambre**, ble utkjempet den 21. august til 23. august 1914 mellom franske og tyske styrker som en del av slaget om grensene. Franskmennene planla et angrep over elven Sambre, når tyskerne innledet et eget angrep mot de franske styrkene. Tyskerne gikk seirende ut av slaget.

Slaget
------

General Joseph Joffre mente at Frankrike skulle følge den offensive planen Plan XVII, uavhengig av hva som skjedde i Belgia. Han tok ikke generalmajor Charles Lanrezacs advarsler om at retrett var nødvendig for å hindre et militært nederlag til etterretning, og han beordret Lanrezac til å angripe de tyske styrkene langs Sambre. Før Lanrezac fikk innledet angrepet om morgenen den 21. august hadde den tyske andre armé gått til angrep på de franske stillingene langs Sambre. De klarte å etablere to brohoder over elven, og franskmennene klarte ikke å redusere brohodene. General Karl von Bülow angrep igjen den 22. august med tre korps mot hele fronten til den franske femte arme. Kampene fortsatte den 23. august helt til de franske styrkene som var sentrert rundt Charleroi begynte å trekke seg tilbake.

Kilder
------

* Herwig, H. (2009). *The Marne, 1914: The Opening of World War I and the Battle that Changed the World*. New York: Random House. ISBN 978-1-4000-6671-1.
* Tuchman, Barbara W. (1962). The Guns of August. *Ballantine Books- New York*. ISBN 0-345-38623-X.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Battle of Charleroi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* First World War.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** NKC
 |

Portal: Første verdenskrig
Gammel hovedhall (大禮堂)
Universitetsbiblioteket, Xianlin campus
**Nanjinguniversitetet** (kinesisk: 南京大学 / 南京大學 *Nánjīng Dàxué*, kort 南大 *Nándà*) i Nanjing (Folkerepublikken Kina) er en av verdens eldste utdannelsesinstitusjoner. 

Det er to måter å se på universitetets historie. 

Det kan betraktes som en fortsettelse av et kinesisk akademi i Nanjing som spore sine røtter tilbake til år 258. Eller det kan betraktes som en arvtager av de første undervisningsinstitusjoner av vestlig modell som ble lagt til byen. I det siste tilfellet er forløperinstitusjonene *Nanking University* (1902), drevet av metodistkirken); *Nanking Christian College* (Disciples of Christ), og en presbyteriansk gutteskole kalt *Presbyterian Academy*. I 1910 ble disse skolene lagt kombinert til det som da ble kalt *University of Nanking*, og gjennom årene tilkom også andre protestantiske kirkelige institusjoner som beriket forskjellige aspekter ved universitetets virke. 

Nanjinguniversitetet gjelder som fødestedet for moderne vitenskap i Kina, og har spilt en ledende rolle på en rekke områder. Blant annet var der her man begynte med felles undervisning for kvinner og menn, og innførte studentsentrerte metoder i stedet for den tradisjonelle frontalundervisning. 

En rekke andre høyere utdannelsinstitusjoner ble slått sammen med universitetet etter kommunistenes seier over Kuomintang i 1949. Blant dem var et annet universitet som ofte også omtales som *Nanjinguniversitetet* – nemlig University of Nanjing, fra 1888. Alt etter hvilket perspektiv man anlegger kan man si at det er dette universitetet som er den eldste bestanddel av dagens universitet som et moderne universitet. 
Blant universitetes mest kjente elever er den tidligere kinesiske president Jiang Zemin.

Nándà regnes som ett av Kinas toppuniversiteter.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nanjing University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* School of Architecture (engelsk, kinesisk)
* Lilybbs, Internetforum for NJU-studentene (kinesisk)
* Informasjon for universitetets utenlandske studenter Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine. (engelsk, kinesisk, japansk, koreansk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC
 |
**Berømmelsens hus** (*The House of Fame*) er lyrisk verk av Geoffrey Chaucer (ca. 1343 – 1400), et av hans tidligste verk, sannsynligvis skrevet en gang mellom 1379 og 1380.

Diktet består av mer enn 2000 linjer i tre bøker, formet som en drømmevisjon og diktet som versepar med åtte stavelser. Forfatteren selv, Geffrey, som presenterer seg selv som en leser, faller i søvn og i drømmen befinner han seg i et glasshus bestående av bilder av berømte mennesker og deres bedrifter. Med en engel som veileder mediterer han over berømmelsens natur og påliteligheten i de overleverte nedtegnelser. Det tillater Geffrey å betrakte og gruble over poetens rolle i å fortelle om livene til kjente og berømte og om hvor mye sannhet det er i det som kan fortelles.

Diktet er ansett som det første i Chaucers italiensk periode og man finner ekko av verkene til Ovid, Vergilius’ *Æneiden* og spesielt Dante Alighieris *Den guddommelige komedie*. Den tredelte strukturen og de tallrike navnene synes å antyde at diktet var ment som en parodi på eller som etterligning av *Den guddommelige komedie*, men fremstår som en svakere fremstilling av begge deler. Verket viser likevel en betydningsfull framgang i Chaucers kunst fra hans tidligere dikt *Hertuginnens bok*. En referanse mot slutten av diktet til en «mann av stor autoritet» som rapporterer tidende om kjærlighet har blitt tolket som en referanse til ekteskapet til Rikard II og Anna av Böhmen, eller om forlovelsen til Filippa av Lancaster og Johan I av Portugal, men det neppe er sannsynlig ved at de ikke behandles nærmere.

Som med flere av Chaucers andre verker er diktet uferdig, men selv om slutten er ukomplett er det et åpent spørsmål om den har gått tapt, eller om det fra Chaucers side var blitt bevisst etterlatt slik som et retorisk virkemiddel.

Som med mange av Chaucers dikt finner man de første skriftlige referanser til enkelte engelske ord. Dette diktet har gitt begreper som galaksen (*galaxy*) og Melkeveien (*Milky Way*)

*«See yonder, lo, the Galaxyë*
*Which men clepeth the Milky Wey,*
*For hit is whyt.»*
—Geoffrey Chaucer, *Berømmelsens hus*, ca. 1380.

Referanser
----------

1. ↑  Online Etymology Dictionary

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (en) The House of Fame – originaltekster fra den engelskspråklige Wikikilden |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Grenseområdet mellom Norge og Russland i 1825**Grensekonvensjonen av 1826** mellom Norge og Russland ble undertegnet 14. mai 1826 og regulerte for andre gang grensen mellom de to land. Avtalen av 1826 var altså ikke den første av sitt slag. Nøyaktig 500 år tidligere ble den såkalte Novgorod-traktaten av 1326 inngått mellom den russiske og norske konge og dette var en grense- og fredstraktat som trakk grensen ved Lyngstuva ytterst på Lyngenhalvøya.[]

Skoltesameområdene Petsjenga, Pasvik og Neiden ble fra begynnelsen av 1600-tallet til først på 1800-tallet betraktet som et felles norsk-russisk skattland, det såkalte *fellesdistriktet*. Frem til 1813 skattet skoltene både til Russland og til Danmark-Norge, men de sto under russisk verdslig og kirkelig jurisdiksjon. I perioden mellom 1814 og 1826 krevde heller ikke Sverige-Norge skatt av skoltene.

Grenseområdet. Pogost=russiske kirkelige distrikter
Det var et dansk-norsk krav fram til slutten av 1700-tallet om en grense som la hele fellesdistriktet under Norge. Hvert år fra 1602 til et stykke ut på 1800-tallet dro fogden i Finnmark fra Vardøhus til Malmis (Kola by) for å legge frem den dansk-norske kongens territorielle krav overfor russerne. Russland mente å ha sterkere krav til fellesdistriktet, fordi de russiske samer (skoltene) var russiske borgere og de var i tillegg underlagt russisk jurisdiksjon. I tillegg hadde skoltene også tidligere mottatt privilegier av den russiske tsar og ikke minst hadde skoltenes viktigste handelsvei alltid gått østover.

Da fogden i Finnmark unnlot å gjøre sine krav gjeldende i 1816, 1819 og 1822, tok de russiske myndigheter det for gitt at nordmennene hadde gitt avkall på fellesdistriktene. De klaget på at nordmenn hadde krenket skoltesamene og at soldatene fra Vardøhus hadde skutt rein som tilhørte samene. Konfliktene i 1820-årene bevirket at grensedistriktene ble besluttet delt. Etter oppdrag fra sine lands regjeringer laget to offiserer – oberst Spørck på norsk side, og oberstløytnant Valerian Galjamin på russisk – et grensekart sommeren 1825. Kartet var et kompromiss mellom norske og russiske krav og dannet utgangspunktet for grensekonvensjonen mellom Norge og Russland. Konvensjonen ble undertegnet i St. Petersburg den 14. mai 1826 (2. mai etter russisk tidsregning) av kongen av Sverige og Norge Karl XIV Johan og den russiske tsar Nikolai I.

Sommeren 1826 ble det foretatt grenseoppgang og grensemerking. Grensegaten over land ble hugget 6 alen eller 5 arsjiner bred (ca. 4m). Djupålsprinsippet ble lagt til grunn for grensetrekningen både i Pasvikelven og Grense Jakobselv.

I 1920 ble Petsamo-området på russisk side overdratt til Finland og Norge hadde ikke lenger grense mot Russland (Sovjetunionen). I våpenstilstandsavtalen av 19. september 1944 etter den finske fortsettelseskrigen måtte Finland gi tilbake Petsamo-området til Sovjetunionen, og den gamle grensen fra 1826 dannet igjen grensen mellom Norge og Russland.

Se også
-------

* Grensekommissariatet for den norsk-russiske grense

Eksterne lenker
---------------

* History maps
**Laila Himle** (født 21. juni 1991) er en norsk fotballspiller fra Bordalen på Voss. Laila Himle er både dansk seriemester og dansk cupmester.

I 2008 spilte hun på damelaget til FBK Voss i 1. divisjon fotball for damer. Det året ble hun tatt ut på det norske J17-landslaget, og spilte i mellomspillet frem mot EM. Sommeren 2008 ble hun tatt ut til J19-landslaget. Fotballkarrieren måtte settes på vent i det meste av 2009 etter at hun ødela et korsbånd.

I 2010 spilte hun for Arna-Bjørnar Fotball. Sommeren 2011 ble hun lånt ut til FBK Voss, og i mai 2012 røk korsbåndet på nytt. Hun var likevel med på å vinne en bronsemedalje for laget i Toppserien 2012.

I 2013 begynte hun som spiller i Avaldsnes IL på Karmøy. Etter å ha blitt friskmeldt fra langtidsskaden spilte hun den første kampen for Avaldsnes i juni 2013. Laget tapte kampen mot Stabæk 1–5, men fikk sølv i NM i 2013 og 2015 samt to sølv i Toppserien.

I 2016 debuterte Himle i Champions League sammen med Avaldsnes IL. Den høsten spilte hun kamper mot flere europeiske toppklubber.

Sesongen 2017–2018 spilte Himle for Sandviken Idrettslag i Bergen i Toppserien, og var med på å ta sølv i NM i 2018. I januar 2019 signerte hun kontrakt med danske Fortuna Hjørring. Hun var med på å sikre sin nye, danske klubb både pokalgull og ligasølv i 2019, og pokalgull i 2020.

Høsten 2020 la hun den videre internasjonale satsingen på is; koronaepidemien var en medvirkende årsak til denne beslutningen.

Referanser
----------

1. ↑   Soccerdonna, Soccerdonna spiller-ID 8338, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Laila Himle hos eurosport.no
3. ↑   (på de) *Soccerdonna*, Wikidata Q41779610,
4. ↑  Om Laila Himle hos altomfotball.no.
5. ↑  *Årets namn* i Hordaland den 16. desember 2008.
6. ↑  *Sesongen øydelagt for Himle* i Hordaland den 30. mai 2012.
7. ↑  *Utrolig gøy å spille* i Haugesunds avis den 17. juni 2013.
8. ↑  Laila Himle til Fortuna Hjørring Arkivert 5. juni 2019 hos Wayback Machine. i Avisa Hordaland den 29. januar 2019.
**Hvitmorbær** (vitenskapelig navn: *Morus alba*) er et tre som blir plantet som prydtre over hele verden. Det blir mellom 5 og 6 meter høyt, (men kan bli inntil 15 meter høyt). Treet har en vekstform som kan være svært variabel, det er løvfellende og har mellomgrønne, bredt eggformete, grovtannete blader. Blomstene kommer i mai. Det er separate hann- og hunnblomster, men de sitter på samme treet. De er små og gjør lite av seg, men hunnblomstene etterfølges av 2–2,5 cm lange frukter som først er hvite, men som senere blir rødlige til mørkt purpurfargede. Fruktene er spiselige og har en søt, men litt blass smak. Treet krever en lun vokseplass og en næringsrik jord. Formeres med frø eller stiklinger. I Norge kan arten dyrkes i strøk med varmt klima. Fruktene modnes i månedsskiftet juli/august.

Blader fra treet brukes i produksjon av silke som mat for silkeormene.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hvitmorbær* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Hvitmorbær* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Hvitmorbær* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Hvitmorbær* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Hvitmorbær* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Hvitmorbær* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Hvitmorbær* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Hvitmorbær* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Morus alba* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Morus alba* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Morus alba* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Andreas Volden Evensen** (født 19. februar 1986 i Bogotá i Colombia) er en norsk profesjonell bokser innenfor fjærvektklassen. Han er oppvokst i Haltdalen i Trøndelag.

Evensen vant i mars 2010 WBO interkontinental-tittelbelte i fjærvekt, og han forsvarte beltet 11. mai 2010. 4. desember 2010 gikk han opp en vektklasse og bokset WBO tittelkamp i super fjærvekt. Han tapte på poeng for den regjerende mester skotten Ricky Burns. I 2013 tapte han EM-tittelkamp i fjærvekt mot den russiskfødte belgieren Alexander Miskirtchian på knockout i tolvte runde. 

Evensen står med 17 seire, tre tap og én uavgjort. Seks av seirene og ett tap skjedde på knockout.

Evensen meddelte i en pressemelding 5. april 2013 at han legger opp.

12. april 2014 gjør han comeback i Nordic Fight Night mot Kakhaber Avetisian.

Referanser
----------

1. 1 2  boxrec.com: Andreas Evensen Arkivert 19. mai 2015 hos Wayback Machine. hos boxrec.com
2. ↑  Andreas Evensen legger opp
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 8. april 2014. Besøkt 8. april 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Andreas Evensen – BoxRec Rediger på Wikidata
**Jacob Svendsen Tengsereid** (født i Egersund desember 1789, død 6. april 1863) var en forbryter hvis rulleblad omfattet en rekke tyverier og rømninger i årene før 1818. Han tilhørte samme generasjon som Gjest Baardsen og Ole Høiland og opererte delvis i samme område som de to; langs kysten mellom Kristiansand og Bergen.

Høsten 1815 satt han arrestert i Arendal sammen med Baardsen. Herfra skal han ha rømt to to ganger ved hjelp av verktøy han hadde fått av ham.

Tengsereid ble dømt til kakstrykning og slaveri på livstid. Han satt dels på festningen i Fredrikstad, dels på Akershus. I 1840-årene ble en rekke fanger benådet; 18. april 1844 også Tengsereid. Han døde på gården Sletteid i Egersund, 73 år, fattig, men han ble betydelig eldre enn de fleste storforbrytere på den tiden.

I *Balladen om mestertyven Ole Høiland* spilte Harald Heide-Steen jr. rollen som Tengsereid.

Referanser
----------

1. ↑  Gjest Baardsen: Mitt liv. Nordenfjeldske Forlag; bd. 1, s. 84-85. ISBN13 9788270050260
2. ↑