recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Maksim Iglinskij** (russisk Максим Иглинский; født 18. april 1981 i Astana) er en kasakhstansk landeveissyklist som sykler for WorldTour-laget Pro Team Astana. Han er tidligere kasakhstansk mester på tempo og har en etappeseier fra Dauphiné Libéré og en fra Romandie rundt. 

Hans største seier i karrieren kom i 2012 i Liège–Bastogne–Liège. På slutten av rittet stakk han fra hovedfeltet sammen med noen andre sterke ryttere, men Iglinsky klarte å holde unna og spurte i fra og vant rittet. 

I 2014 testet han positivt for EPO, under én måned etter at hans bror ble tatt.

Meritter
--------

2002
Sammenlagt, Vuelta a la Independencia Nacional (DOM)
2004
Sammenlagt, Vuelta a la Independencia Nacional (DOM)
2005
1.-plass, GP Cittá di Camaiore
Etappeseier, Tyskland rundt
2006
Kasakhstans flagg Kasakhstansk tempomester
2007
Kasakhstans flagg Kasakhstansk Landeveismester
6. etappe, Critérium Dauphiné
2008
Klatrekonkurransen, Sveits rundt
9.-plass sammenlagt + 1. etappe, Romandie rundt
2009
3.-plass, E3 Prijs Vlaanderen
2010
Montepaschi Strade Bianche
4.-plass sammenlagt, Tirreno–Adriatico
7.-plass, Gent–Wevelgem
8.-plass, Milan – Sanremo
8.-plass, Flandern rundt
2012
1.-plass, Liège–Bastogne–Liège
2.-plass, Strade Bianche
2013
4. etappe, Belgia rundt
Tour of Almaty

Referanser
----------

1. ↑  «Maxim Iglinskiy doping case takes gloss off Astana’s stellar WorldTour season». Velonews. 4. oktober 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maxim Iglinskiy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Maksim Iglinskij – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Maksim Iglinskij – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Maksim Iglinskij – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Maksim Iglinskij – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Maksim Iglinskij – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Maksim Iglinskij – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Maksim Iglinskij – CycleBase Rediger på Wikidata

* (en) Maksim Iglinskij – TheSports.org Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Molorchus umbellatarum*** er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Det er en sjelden art som til nå er funnet i Østfold og Vestfold i Norge.

Utseende
--------

En liten (5–8 mm), spinkel, mørkbrun trebukk med forkortede dekkvinger. Arten kan bare forveksles med den beslektede kortvinget granbukk *Molorchus minor*, men kan nokså lett kjennes på at antennenes tredje ledd ikke er spesielt langt, mindre enn halvparten langt som pronotum. Hos *M. minor* er det omtrent så langt som pronotum. Dessuten er lårene noe mindre kølleformede enn hos *M. minor*. Antennene er ganske tynne og tydelig lengre enn kroppen. Kroppen er ganske jevnbred. Hodet er forholdsvis stort og bredt, pronotum litt lengre enn bredt, hvelvet med et par sideknøler litt bak midten. Dekkvingene er rødbrune og dekker unde halvparten av bakkroppen, de tynne flygevingene kan ikke foldes inn under dekkvingene og ligger foldet over resten av bakkroppen. Beina er nokså lange, lårene tydelig kølleformede, ellers middels kraftige.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i tynne, døde grener av busker og trær i rosefamilien, først og fremst villepletrær. Av en eller annen grunn ser det ut til at den ikke går på dyrkede epletrær. Larveutviklingen tar to år. De voksne billene finnes gjerne på blomster i juni-juli.

Utbredelse
----------

Den er utbredt i Europa, mot øst til Kaukasus, mot nord til Sør-Skandinavia. I Norge er arten først nylig oppdaget, og til nå bare funnet i Vestfold og Østfold.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
				+ Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
					- Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae – 145 arter i Europa
						* Stammen Molorchini
							+ *Molorchus umbellatarum* (Schreber, 1759) (synonym *Glaphyra umbellatarum*)

Kilder
------

* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
* Norges biller – *Molorchus umbellatarum*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Molorchus umbellatarum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Molorchus umbellatarum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Molorchus umbellatarum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Molorchus umbellatarum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bilde av arten
**Det Danske Gastronomiske Akademi** ble stiftet i 1964 på initiativ av Mogens Brandt, støttet av Mogens Lind, Christian Elling, Jens Kruuse, Ejler Jørgensen, John Price med flere.

Akademiet søker uavhengig av kommersielle interesser å fremme mat- og måltidskulturen i Danmark. Kvalitetsbegrepet tolkes bredt. Det omfatter smak, utseende, næringsverdi, ufarlighet, formålstjenlighet samt prisrimelighet. Akademiet støtter og oppmuntrer initiativer til forbedring og fornyelse av tilbudet av varer og tjenesteytelser av høy kvalitet, blant annet ved å utdele hedersdiplomer. Endelig bidrar akademiet til utgivelse av relevant litteratur.

Medlemmer var for eksempel Poul Henningsen, Paul Hammerich, Hans-Jørgen Nielsen, Leif Blædel, Grete Grumme og Lilian Kaufmann. 
Nåværende president er mathistoriker og arkeolog Bi Skaarup.

Referanser
----------

1. ↑  Det Danske Gastronomiske Akademi Arkivert 13. august 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Rester av Qasr al-Heer al-Gharbi
Modell
**Qasr al-Hayr al-Gharbi** (arabisk: قصر الحير الغربي, ca 80 km sørvest for Palmyra på Damaskusveien i Syria, er tvillingpalass med Qasr al-Hayr al-Sharqi, bygd av umajjadenes kalif Hisham ibn Abd al-Malik fra 734 til 727 e.Kr. Det ble bygd i bysantinsk stil. 

Det ble brukt som en utkikkspost under umajjadetiden, for å følge med ørkenstammenes bevegelser og være en barriere mot dem, og det var dessuten et jaktpalass. Senere var det benyttet av ayyubidene og mamelukkene. Det ble oppgitt for godt etter mongolenes invasjoner.

Borgen er firkantet med 70 meter lange sider. Det sentrale inngangspartiet er meget attraktivt. Det er blitt flyttet til Nasjonalmuseet i Damaskus og tjener der som hovedinngang. Portalens halvsylindriske tårn rundt selve porten, søyler og andre geometriske former er en blanding av persisk, bysantinsk og arabisk arkitektur.

Ikke mye av festningen står igjen *in situ*. Det eneste synlige er ett reservoar som trakk vann fra Harbaka-dammen, et bad og en khan.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Qasr al-Heir al-Gharbi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Syria Gate


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Aquinas College** er en privat, katolsk ( dominikansk) høyere læreinstitusjon i Grand Rapids, delstaten Michigan i USA. Det finnes et college ved samme navn i Tennessee, og i en rekke andre land i verden. Det ble grunnlagt i 1886 av dominikanersøstrene i byen Grand Rapids, og er oppkalt etter Thomas Aquinas. I 1931 ble det første amerikanske, katolske universitet som åpnet studier for begge kjønn.

Skolepengene (2006) er på UD$ 20 048. Det gis undervisning opp til Mastergrad, blant annet i bærekraftig forretningsliv (*sustainable business*). Fagkretsen under dette studiet inneholder blant annet bærekraftig økonomi, miljøforvaltning og miljøregulering.

Skuespilleren Dominic Monaghan studerte ved Aquinas College.

Referanser
----------

1. ↑   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Aquinas College (Michigan) på Twitter Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** GeoNames
 |
***Det Beste*** er den norske utgaven av det amerikanske månedsmagasinet *Reader's Digest*. *Reader's Digest* ble grunnlagt av Lila Acheson Wallace og Dewitt Wallace i 1922. Den norske utgaven kom i 1947. I 2004 hadde den amerikanske utgaven 44 millioner lesere hver måned.

*Det Beste* blir gitt ut på lisens fra det danske forlagshuset Lindhardt og Ringhof. Forlaget er en del av Egmont-konsernet. Globalt har *Reader's Digest* 100 millioner lesere og hver måned trykkes cirka 25 millioner eksemplarer. Bladet utgis i 50 versjoner i 70 land. I 1994 trykket den amerikanske versjonen sitt blad nummer én million. *Det Beste* (Norge) har i dag[*når?*] 120 000 lesere. Dette er en nedgang fra 1960-tallet, da bladet hadde over 300 000 i opplag.

*Reader's Digest* utgis i 48 utgaver på 21 forskjellige språk; engelsk, portugisisk, spansk, norsk, finsk, svensk, dansk, tysk, fransk, italiensk, nederlandsk, russisk, kinesisk, ungarsk, tsjekkisk, koreansk, slovakisk, thai, argentinsk, og polsk.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Reader's Digest – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Det Beste (Norge) Arkivert 3. februar 2007 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** ISSN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MusicBrainz
 |
**Qasr-e Schirin-traktaten** eller **Zuhab-traktaten** var en avtale mellom Safavidene og ottomanerne signert 17. mai 1639[1]. Avtalen trakk opp grensen mellom Iran og etterfølgerstatene til Det osmanske riket, Tyrkia og Irak, og avsluttet 150 år med sporadiske kriger mellom de to landene over territorielle krav.

Den osmanske sultanen Murad IV hadde erobret store områder av safavideriket i løpet av krigen 1623 − 1639. Blant dem var de store byene Jerevan, Tabriz og i 1638 Bagdad. Avtalen signert av Murad IV og Safi I i byen Qasr-e Shirin (i nåværende  Kermanshah-provinsen) bekreftet erobringene. Kaukasus ble delt mellom de to rikene. Safavidene fortsatte å kontrollere det østlige Armenia, det østlige Georgia, Dagestan og Aserbajdsjan. Ottomanerne fikk hele Mesopotamia og hele Samtskhe.

Grensestridene mellom Iran og det osmanske riket tok likevel ikke slutt. Dette var én av atten grensetraktater inngått mellom 1555 og 1918.

Referanser
----------

1. ↑  Somel, Selçuk Akşin, *Historical Dictionary of the Ottoman Empire*, (Scarecrow Press Inc. 2003), side 306.
Kart over Siegfriedlinjen. De skraverte og lys-grå områdene var demilitariserte etter Versaillestraktaten
**Siegfriedlinjen** (tysk:*Siegfriedstellung*) var en forsvarslinje bestående av fort og anti-tankforsvar som ble bygget av Tyskland som en del av Hindenburglinjen 1916–1917 i det nordlige Frankrike under første verdenskrig. Men begrepet henviser også til den tilsvarende forsvarslinjen som ble anlagt i 1930-årene fram mot andre verdenskrig som et svar på den franske Maginotlinjen. Selv kalte tyskerne dette forsvarsanlegget for ***der Westwall***, mens de allierte ga dette anlegget navn etter forsvarsanlegget fra første verdenskrig. Befestningene ble bygget av Organisasjon Todt, og personellet som var med å utforme og bygge linjen, samt de som tjenestegjorde der frem til mai 1940, fikk utdelt Schutzwallmedaljen.

*Dragetenner* ved Siegfriedlinjen, fotografert i 2004
Bunkerinngang fotografert i 2006
Siegfriedlinjen strakte seg over en strekning på mer enn 630 km med mer enn 18 000 bunkere, tunneler og stridsvognfeller, såkalte *dragetenner*. Den gikk fra Kleve på grensen til Nederland, fulgte den tyske vestgrensen til Weil am Rhein ved grensen til Sveits. Anlegget hadde kanskje større verdi i propagandaen enn strategisk. Adolf Hitler igangsatte planleggingen i 1936 og den ble bygget i årene mellom 1938 og 1940, etter at Tyskland hadde brutt Versaillestraktaten og Locarnotraktaten om demilitarisering av Rhinland i 1936.

Under Phony War («liksomkrigen») fungerte anlegget som grensebefestning mot vest, mens det fikk for alvor en militær verdi fra august 1944 da den stanset den allierte fremrykkingen mot Tyskland. De første sammenstøtene langs linjen skjedde allerede i august 1944 ved Hürtgenskogen, ca. 20 km sørøst for Aachen, under det såkalte slaget om Hürtgenskogen. Først etter Ardenneroffensiven i januar 1945 klarte allierte styrker etter flere mislykkede forsøk å trenge igjennom linjen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Siegfried Line – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Siegfried Line – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Westwall museum
* Artikkel om Vestvollen/Siegfriedlinjen i Store Norske Leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** BNE
 |

Portal: Andre verdenskrig
Et **dermatom** er et område på huden som forsynes av nerver utgående fra en særskilt spinalnerve (også kalt nerverot). Kunnskap om dermatomenes utbredelse på kroppen (se figur) brukes blant annet for å kunne stille riktig (nivå)diagnose ved sykdom og skader i nervesystemet, se nevrologi. Symptomer i ett bestemt dermatom indikerer at den tilhørende spinalnerven i det aktuelle nivået av ryggen er affisert (se figur), mens sykdom/skade på en *forgrening* av spinalnerven vil gi symptomer som er avgrenset til forsyningsområdet for denne såkalt *perifere* nerven.

Et illustrerende eksempel er *herpes zoster* (ofte kalt *helvetesild*, fordi det ofte gir et "brennende" ubehag/smerter). Dette er et utslett som karakteristisk kommer langs ett bestemt dermatom. Utslettet ligner på vannkopper og skyldes faktisk reaktivering av vannkoppevirus etter tidligere gjennomgått infeksjon. Viruset brer seg langs forgreningene (og nervefletningene) fra den aktuelle spinalnerven og gir seg typisk til kjenne som små væskefylte (vannkoppelignende) blemmer i huden i det aktuelle dermatomet.

Se også nevrologi. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***Vi vil leve*** er en norsk film fra 1946, regissert av Olav Dalgard og Rolf Randall. Filmen handlet om okkupasjonstida. Professor i filmvitenskap Gunnar Iversen mener den er «en ujevn og splittet film som skjemmes av en melodramatisering som underminerer det autentiske materialet.»

Dalgard og Randal skrev manuskriptet mens de satt på Grini og fikk det smuglet ut før de ble sendt til fangenskap i Sachsenhausen

Handling
--------

Den 9. april 1940 er tyske styrker er på vei mot Norge og Danmark. En pilot blir sendt for å signalisere til skip som seiler under norske flagg. Men et skip reagerer ved å skyte mot flyet. Piloten blir skadd, men klarer å lande på vannet. Han blir plukket opp av en norsk båt på vei til Kristiansand. Før piloten dør informerer han skipets kaptein Knut Viker og førstestyrmann Harald Bakken om hendelsen. Sussie Holm venter på kaptein Viker på en kai i Norge.

Men kort tid etter at skipet har gått til kai, kommer beskjeden om at Norge har blitt okkupert av Tyskland. Knut bestemmer seg for å slåss mot tyskerne, og Harald slår seg sammen med ham. De flytter snart til Haralds hjem-by Utøy, hvor de begir seg ut på farlig motstandsarbeid. De møter Haralds tidligere kjæreste Elsa, og hun og Knut blir raskt forelsket. Samtidig mistenker en nazistisk fylkesmann at Knut og Harald er involvert i en motstandsbevegelse. Sussie møter Gestapo-medlem Vogel, og vurderer å fortelle ham om Knut som hevn etter at Knut forlot henne.

Rolleliste
----------

| Skuespiller | Rolle |
| --- | --- |
| Harald Heide Steen | Anders Moen |
| Berit Alten | Elsa |
| Oscar Egede-Nissen | Harald |
| Kari Frisell | Bella |

Referanser
----------

1. ↑  Vi vil leve. *Filmweb*
2. ↑  Gunnar Iversen (20. mars 2012): En av de store i filmhistorien. *Rushprint*.
3. ↑  Bent Kvalvik: «De første norske filmene om krigen.» Aftenpostens historiemagasin nr. 5, 2016. Side 108

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Vi vil leve* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Vi vil leve* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Vi vil leve* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Vi vil leve* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata
**Sevliden** eller *Sevle`n* er tittelen på en slått fra Telemark og Numedal som finnes i en rekke varianter. Navnet skriver seg fra et sagn eller overlevert fortelling.

Sevliden het egentlig *Ola Olsson Sevlid* og levde fra 1808 til 1834. Han var en villstyring og slåsskjempe, men også en god lausdanser, fra Nore i Numedal. Han kom i slagsmål med kramkaren *Torleiv Gjermundson Ketilsland* fra Veggli i 1832, og kom til å drepe ham. Dette ble Sevliden dømt til døden for, og henrettelsen fant sted på Stengelsrudmoen, ikke langt fra Kongsberg.

Før halshoggingen kom det en prest til ham og spurte om han skulle be for ham, men Sevliden avviste dette med orda: "Eg tenkjer nok Sevliden greier seg sjøl". Så trallet han på hallingen som siden har båret navnet hans. Noen sier at han gjorde et hallingkast på vollen før han gikk til retterstedet. Andre sier at leppene fortsatte å bevege seg etter at hodet var hugget av. 

Truls Ørpen fortalte at eldre folk i Krødsherad tralla stevet med ordene: *Eg tenkjer nok Sevliden vågar seg sjøl*. Etter årstallene å dømme, kam Ørpen ha møtt folk som har opplevd hendelsen. Henrettelsen fant sted vel 50 år før han ble født.

Den mest kjente varianten av slåtten ble bygget ut av Svein Løndal, og ytterligere definert av sønnen Kjetil Løndal. Slåtten er et bravurnummer på hardingfele, og regnes som en teknisk utfordring og et svennestykke for ambisiøse spelemenn. Torgeir Straand opptrådte med slåtten på Talentiaden på 1990-tallet.

Kilde: Svale Solheim: *Slåttesegner*.
***The Silent Witness*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Harry Lambart.

Handling
--------

Janet Rigsby er forelsket i Richard Morgan, en college-student i Denver. Men han dør senere i en brann. Kort tid etter Richards antatte bortgang, forlater Janet hjemmet sitt og føder en sønn utenfor ekteskapet. Ettersom årene går sliter hun med å få endene til å møtes, samtidig som hun forsøker å oppdra sønnen Bud på egen hånd.

Selv om sparepengene hennes er små, klarer Janet å sende Bud til college. Men Bud blir flere ganger latterliggjort av sine jevnaldrende, og kommer til slutt på kant med og truer en bestemt gutt. I den påfølgende konfrontasjonen blir den andre gutten drept, og Bud blir snart arrestert for å ha begått denne forbrytelsen. Men i løpet av rettssaken oppdager Bud faren sin Richard Morgan igjen.

Skuespillere
------------

* Gertrude McCoy som Helen Hastings
* Frank O'Connor som Richard Morgan
* Edwin Forsberg som John Pellman
* Junius Matthews som Bud Morgan
* Alphie James som Sarah Blakely
* Helen May som Janet Rigsby
* Roulef E. Cotton som Wilbur Weldon
* Jack Sherrill som Travers
* A.J. Herbert som Norman Blakely
* Fred Graham som Rigsby
* Albert Phillips som Mr. Weldon

Referanser
----------

1. ↑  THE SILENT WITNESS
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Silent Witness* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Kart over Nedre Egypt og Øvre Egypt. Nedre Egypt ligger øverst ettersom Nilen flyter fra sør og nordover.
**Nedre Egypt** (arabisk: الدلتا‎; *al-Diltā*) er den nordligste regionen i Egypt; det fruktbare Nildeltaet, mellom Øvre Egypt og Middelhavet — fra El-Aiyat, sør for dagens Kairo, og Zawyet Dahshur. Nedre Egypt ligger nord for Øvre Egypt ettersom Nilen flyter fra sør og nordover.

Geografi
--------

I dag er det to hovedkanaler som fører elven Nilen gjennom elvedeltaet: den ene er i vest ved Rashid og den andre i øst ved Damietta.

I antikken skrev den romerske forfatteren Plinius den eldre i *Naturalis Historia* at ved komme fram til deltaet delte Nilen seg i syv grener (fra øst til vest): Pelusiak, Tanitik, Mendesian, Fatnitik, Sebennytik, Bolbitine, og Kanopik. I dag er deltaregionen godt vannet via små og store kanaler på kryss og tvers.

Klimaet i Nedre Egypt er mildere i Øvre Egypt grunnet hovedsakelig nærheten til Middelhavet. Temperaturen er mindre ekstrem og nedbøren er mer rikelig.

Historie
--------

Nedre Egypt var kjent som *Ta-Mehu* hvilket betyr «Papyruslandet». Det var delt inn i tyve distrikter kalt for nomer. Den første var el-Lisht. Ettersom Nedre Egypt var hovedsakelig underutviklet landområder bestående av buskskog, var det lite egnet for menneskelig liv og dekket av alle typer av planteliv som gress og planter, gjennomgikk organiseringen av nomer flere endringer i årenes løp.

Hovedstaden i Nedre Egypt var Memfis. Dets skytsgudinne var kobragudinnen Wadjet. Nedre Egypt var representert av Nedre røde krone *Deshret*, og dets symbol var papyrus og bie.

Byer
----

Byer i Nedre Egypt:

* Alexandria, hovedstad i antikkens Egypt fra og med det ptolemeiske kongedømme
* Kairo (hovedstaden i dagens Egypt)
* Port Said
* Suez, byen ved Suezkanalen

Arkeologi
---------

Arkeologiske funnsteder:

* Avaris
* Kanopos (latin: *Canopus*)
* Giza
* Heliopolis
* Memfis
* Sakkara
* Sais

Referanser
----------

1. ↑   Plinius den eldre: *Naturalis Historia*, 5.11

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** GeoNames
 |
**Alfred Pettersen Wright** (født 1. september 1847 i Porsgrunn, død 26. januar 1929) var en norsk forretningsmann, skipsreder, konsul og stortingsrepresentant (Høyre).

Han var sønn av skipsreder Peter Magnus Petersen (1816–1893) og Karen Magdalene Wright.

Wright var gift med Helene Gulbranson (1864–1921) i 1884, eldste datter av godseier cand jur. Carl August Gulbranson, han var svoger til Ragnvald Hvoslef,og far til høyremannen, stortingsrepresentanten og motstandsmannen, Carl P. Wright.

Wright ble student 1866 og cand.jur i 1873. Etter noen år i utlandet overtok han sin fars forretning. Han deltok i opprettelsen av skipsforsikringsselskapet «Reform», etablerte Porsgrunn Gjærfabrikk og Norrøna Fabrikker, deltok i opprettelsen av Porsgrunn Porcelænsfabrik og Porsgruns bryne-og slipestensfabrik. Han var dansk visekonsul fra 1898, medlem av Tolltariffkommisjonen fra 1896, av komiteen av Norges deltagelse i Stockholmsutstillingen 1897 og av Traktatkomiteen 1906. I tillegg var han medlem av jernbanekomiteen fra 1903. Han var varasekretær i Lagtinget og medlem av tollkomiteen 1910–1912.

Alfred Pettersen Wright var ordfører i bestyrelsen for Skiens kreditbank fra 1891. Han var medlem av bystyret i 1893, i mange år medlem av formannskapet og ordfører. Under navnet Alfred Petersen var han vararepresentant til Stortinget i 1886–1888 og i 1889–1891 og i 1892–1894 for Høyre. Han var også varamann til Stortinget i 1903–1906. Fra 2. november til 2. desember 1903 møtte han for J.C. Knudsen. I 1910–1912 var han fast representant på Stortinget under navnet Alfed P. Wright. Han ble permittert i 1912 fra 8. juli.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 963[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 56[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Geni.com, www.geni.com, besøkt 1. juni 2019, «"Death:1929 (81) Porsgrunn, Telemark, Norway"»[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Lindstøl, Tallak (1914). *Stortinget og Statsraadet 1814–1914 : Biografier*. Kristiania Stenske Bogtrykkeri. s. s. 963/964.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Alfred P. Wright hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
***Livet går videre*** (originaltittel: *Gribouille*) er en fransk film fra 1937 regissert av Marc Allégret med Raimu og Michèle Morgan i hovedrollene.

Handling
--------

Camille Morestan fungerer som jury-medlem ved en domstol i Paris, hvor den attraktive Natalie Roguin står anklaget for drap. Morestan ønsker ikke å tro at Roguin virkelig har drept kjæresten sin, og lykkes med å overbevise de andre jury-medlemmene om at hun var uskyldig. Etter frifinnelsen tar Morestan henne med til sitt hjem. Mens han forsøker å holde hennes egentlige identitet hemmelig for familien sin. Men hennes tilstedeværelse fører til en rekke uheldige episoder.

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 1. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Livet går videre* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Livet går videre* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Livet går videre* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Livet går videre* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Livet går videre* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Livet går videre* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Livet går videre* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Livet går videre* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
*Må ikke forveksles med lagkamerat Alfred Frøkjær Jørgensen*

**Alfred Ollerup Jørgensen** (født 21. desember 1898, død 28. februar 1988) var en dansk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Jørgensen vant en olympisk sølvmedalje i turn under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det danske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i turn svensk system foran Sverige. Det var tre lag fra tre nasjoner med totalt 73 turnere som deltok i konkurransen. Sverige vant med 1363,833 poeng foran Danmark 1324,833 og Belgia på tredje og siste plass med 1324,833 poeng.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen – Sølv Sølv i turn, lagkamp svensk system (Danmark)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alfred Ollerup Jørgensen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Alfred Ollerup Jørgensen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Alfred Ollerup Jørgensen – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

Portal: Danmark
**Nes** er navnet på gårdsnummer 46 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger på nordsiden av Viksdalsvatnet, Fv 421 fra Vikja til Roska passerer over gården.

Bruksinndeling
--------------

Gården er inndelt i følgende bruk:

* Bruk 1, *Nigarden*
* Bruk 2, *Gjerdet*, husmannsplass delt fra bruk 1 i 1868, slått sammen med bruk 6 i 1954
* Bruk 3, *Tonga*
* Bruk 4, *Mollestad*, delt fra bruk 3 i 1879
* Bruk 5, *Neset*, husmannsplass delt fra bruk 3 og 8 i 1862
* Bruk 6, delt fra bruk 3 i 1854, slått sammen med bruk 2/6 i 1954
* Bruk 7, *Utigarden*
* Bruk 8, *Oppigarden*
* Bruk 9, delt fra bruk 8 i 1870
* Bruk 10, *Hågjen*, delt fra bruk 7 i 1894
* Bruk 13, *Myregjerdet*, delt fra bruk 2 i 1924
* Bruk 14, *Ytrebø*, delt fra bruk 2 og 6 i 1927
* Bruk 16, delt fra bruk 10 i 1951, sammenslått igjen i 1968

I tillegg har det vært registrert følgende husmannsplasser; *Geilen* under bruk 3, *Neshaugen* (også kalt *Ingerhaug*) under bruk 1.

Historisk
---------

### Bosetning

Arkeologer regner med at det finnes to *primærområder* i Viksdalen, dette er stedene der det sannsynlig var første bosetning i dalen. Nes er det ene området, det andre er Viken, disse gårdene var da bosatt så tidlig som i eldre jernalder. Naturnavnet Nes (tilliks med Vik) tyder også på tidlig bosetning.

Tidligste skriftlige kilde om Nesgården er i Bergens Kalvskinn fra rundt 1350, i denne står det at presten ved Hestad kapell hadde 6 månedsmatbol i gården *Tunga*. I en bispejordbok fra 1598 står det at presten hadde et halvt laup i ødegården Tunga, dette viser at Tunga lå øde etter svartedauden. Ifølge kilden var Nes i drift i hele senmellomalderen.

### Meieri

Nes meieri ble etablert i 1900 og var i drift til årene i første verdenskrig, det ble så startet opp igjen i 1928. Meieriet var da i drift frem til i 1952, da begynte gårdene å levere til fellesmeieriet i Bygstad.

### Post

Den første postmannen som er kjent i Viksdalen var Søren Pedersson fra Utigarden på Nes. Han hadde ansvaret for postlevering til og fra Sande fra rundt 1890, det var en tur hver uke, og Pedersson gikk hele veien frem og tilbake.

Sønnen Mathias overtok denne jobben, også han gikk i starten, men etterhvert gikk han over til å bruke hest. Det ble da også flere turer, totalt fire hver uke, tirsdag, fredag og lørdag hadde han dagstur, i tillegg hadde han en tur der han reiste søndagskveld og kom igjen mandag. På vinterstid ble gjerne Viksdalsvatnet benyttet som ferdselsåre, Mathias hadde da med seg et posthorn som han blåste i for å få folk til å komme ned til vannet og hente posten sin.

Postruten ble også benyttet til persontransport i en tid da det ikke eksisterte annen offentlige transportmuligheter.

På 1930-tallet gjorde bilene sitt inntog og ordningen med hest ble avsluttet.

Litteratur
----------

* Timberlid, Jan Anders, *Bygdebok for Gaular Band IV, Gardar og folk. Viksdalen Sokn (s.596-621)*, Oslo 1998. ISBN 82-994538-2-8


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Anders Bang Hanssen Leirbakhei** (født 3. september 1845 på Selfors i Mo herred, død 19. desember 1921) var en norsk politiker og ordfører.

I årene 1865–1866 studerte han ved lærer-seminaret i Mosjøen, og arbeidet som lærer ved Ytteren og Skonseng fra 1866 frem til 1888. I årene 1888–1916 var han lensmann i Mo herred.

Hanssen var sammenhengende innvalgt i Mo herredstyre i 37 år, fra 1876 til 1913. Han hadde flere kommunale verv, deriblant formann i fattigstyret, formann i skolestyret, formann i ligningskommisjonen og herredskasserer fra 1888 til 1905. Fra 1883 til 1888 var han ordfører i Mo herred.

Fra 1876 til 1919 var han også kasserer i Mo sparebank.

I 1914 ble han tildelt borgerdådsmedaljen i sølv.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Anders Bang Hanssen, (03.september 1845 - 19.desember 1921).»[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Nordlands Avis, «† Fhv. lensmand Hanssen, Mo», side(r) 2, utgitt 21. desember 1921[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Jonas Frost** | **Ordfører i Mo herred**(1883–1888) | Etterfølger:**Hans P. Johnsen** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Anders Aldgård** (født 16. september 1957 i Helsingborg), er en svensk teatersjef, regissør og skuespiller.

Biografi
--------

Inspirert av Nils Poppe satte han opp musikalen *Lorden från gränden* som skoleteater. I 1976 startet han teaterforeningen Nöjesteatern som satte opp egne forestillinger i Helsingborgs konserthus. Aldgård medvirket også i *Hälsingborgsrevyn* i flere sesonger.

Sommeren 1983 fikk han anledning til å spille mot sitt forbilde og store idol Nils Poppe, når denne trengte en innhopper for Hans-Peter Edh i *Två man om en änka* på Fredriksdalsteatern. Aldgård er selvlært som skuespiller, men har gått en kompletteringsutdannelse ved Statens scenskola.

I 1992 tok Anders Aldgårds selskap over Nya Teatern i Malmö Folkets Park og døpte det om til Nöjesteatern. Blant suksessene på Nöjesteatern kan nevnes blant annet *My Fair Lady*, *Den spanske flue*, *Minister i klister*, *Skaffa mig en tenor*, *Sommer i Tyrol* og *Guys And Dolls*.

I 2008 regissert han The Producers på China Teatern i Stockholm. Han har regissert Skövde Operettsällskap i tre oppsettinger: Sommer i Tyrol i 2007, Den spanske flue i 2008 og Charmören från Värsås i 2009. Anders spilte med i Arlövsrevyn i 2009. Han har også instruert Arlövrevyn 1995-1997 og 2008-2009.

Siden 2009 har Aldgård regissert den årlige sommerteateret ved Gunnebo slott utenfor Göteborg og sommeren 2010 spilte han selv med i oppsettingen av *Sommer i Tyrol* sammen med blant andre Claes Malmberg.

Filmologi
---------

### Tegnefilm (svensk stemme)

* 2004 – Løvenes konge 3 – Hakuna Matata – Zazu
* 1998 – Løvenes konge 2 – Simbas stolthet – Zazu
* 1994 – Løvenes konge – Zazu

### TV (skuespiller)

* 2005 – Wallander - Brødrene – Olof Wrangel
* 2000 – Sommer i Tyrol – Sigismund Sülzheimer

### TV (regi)

* 2000 – Sommer i Tyrol

### TV (manus)

* 2000 – Sommer i Tyrol

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anders Aldgård på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Anders Aldgård i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) Anders Aldgård hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Anders Aldgård hos danskefilmstemmer.dk Rediger på Wikidata
***Sleepaway Camp III: Teenage Wasteland*** er en skrekkfilm fra 1989. Filmen fortsetter humortemaet som forgjengeren. Pamela Springsteen er i hovedrollen nok en gang.

Handling
--------

Ett år etter hendelsene fra den forrige filmen, er Maria på vei til en sommerleir. Plutselig blir hun jagd inn i en trangt smug, og påkjørt av en søppelbil - kjørt av Angela. Hun later deretter som om hun heter Maria, og går om bord på en buss som er på vei til Camp New Horizons. Etter ankomst spør nyhetsreporter Tawny Richards om Angela kan skaffe henne kokain. Men Angela gir henne et produkt som blir brukt til renhold i stedet, noe som dreper Tawny når hun sniffer den.

Etter at alle bobilene har ankommet området, deler leir-rådgiverne Herman og Lily Miranda og Barney Whitmore leirene i tre grupper. Angela blir plassert i en gruppe sammen med Herman, Snowboy, Peter og Jan. Angela oppdager Herman og Jan som har sex, og hun myrder dem begge. Hun fortsetter deretter å drepe flere av de andre leir-deltakerne og rådgiverne, på en rekke forskjellige måter.

Produksjon
----------

Filmen ble produsertmed lavere budsjett enn sine forgjengere. Del 2 og 3 av filmserien ble filmet på seks uker.

Skuespillere
------------

* Pamela Springsteen - Angela Baker
* Tracy Griffith - Marcia Holland
* Michael J. Pollard - Herman Miranda

Referanser
----------

1. ↑  Sleepaway Camp III: Teenage Wasteland - Trivia

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sleepaway Camp III: Teenage Wasteland* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Sleepaway Camp III: Teenage Wasteland* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Sleepaway Camp III: Teenage Wasteland* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Sleepaway Camp III: Teenage Wasteland* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Sleepaway Camp III: Teenage Wasteland* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
***Xylotrupes florensis*** er en bille som hører til gruppen hornbiller (Dynastinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor (40-80 millimeter, hannene større enn hunnene), mørkt brunrød hornbille. Hannen har som vanlig for slekten *Xylotrupes* et fremoverrettet horn på thorax og et krumt horn på hodet, begge kløvet i spissen. Disse hornene er forholdsvis korte til middels lange hos denne arten.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtnende plantemateriale og tar trolig vanligvis to år på utviklingen, de voksne billene lever 2-4 måneder. De voksne hannene kjemper mot hverandre ved hjelp av hornene, hver prøver å vippe motstanderen over på ryggen.
De voksne billene er mest aktive om natten og flyr gjerne til lys.

Utbredelse
----------

Arten lever på De små Sundaøyer (i alle fall på Flores,).

Systematisk plassering
----------------------

Arten blir ofte plassert i en slekt for seg selv, *Endebius*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Dynastini MacLeay, 1819
						* Slekten *Xylotrupes* Hope, 1837
							+ *Xylotrupes florensis* Lansberge, 1879
								- *Xylotrupes florensis florensis* Lansberge, 1879
								- *Xylotrupes florensis wetaricus* (Fujii & Silvestre, 2012)

Referanser
----------

1. 1 2  Xylotrupes florensis hos Encyclopedia of Life

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Xylotrupes florensis* hos NCBI Rediger på Wikidata
* Bilder av arten
***Politiagentene*** (orig: *Stingers*) er en australsk krim- og dramaserie som gikk på Nine Network fra 1998 til 2004. Serien handlet om en gruppe politiagenter i Melbourne som levde et hemmelig liv under stadig skiftende identiteter. Ved hjelp av løgner og dobbelspill infiltrerte agentene de kriminelle miljøene og løste saker der andre politienheter sto maktesløse. De skjulte sin virkelige identitet, ikke bare for forbryterne, men også for kollegene. Tre menn og to kvinner utgjorde den hemmelige spanergruppen: Peter Church (Peter Phelps) er var ensom ulv som er dypt plantet i det kriminelle miljøet. Ellen MacKenzie (Anita Hegh) hadde hatt en lynkarriere i politiet og var spesialist på organisert kriminalitet. Bernardo Rocca (Joe Petruzzi) var gruppens trygge klippe og var på vei oppover karrierestigen. Angie Piper (Kate Kendall) var en meget samvittighetsfull og fysisk topptrent politikvinne. Oscar Stone (Ian Stenlake) var gruppens klovn, og et geni når det gjaldt å skape nye identiteter.

Serien er inspirert av virkelige historier hos en undercoverenhet ved Victoria Politiet i delstaten Victoria.

Den har blitt sendt i over 60 land, deriblant i Norge, hvor den ble sendt på NRK *Detektimen* fra 2000 til 2007. Den ble sendt i reprise på NRK3 fra 2008. I Norge hadde serien et seertall på mellom 500 000 og 800 000. Seertallene var høyest de første fem årene.

Hovedroller
-----------

* Peter Church – Peter Phelps
* Angie Piper – Kate Kendall
* Bernie Rocca – Joe Petruzzi
* Oscar Stone – Ian Stenlake
* Ellen Mackenzie – Anita Hegh
* Kaye Kelso – Jessica Napier
* Daniella Mayo – Roxane Wilson
* Christina Dichiera – Jacinta Stapleton
* Luke Harris – Gary Sweet
* Leo Flynn – Daniel Frederiksen
* Ingrid Burton – Rebecca Gibney

Referanser
----------

1. 1 2  «Detektimen: Politiagentene (t)». *arkiv.nrk.no*. 15.9.2000. Besøkt 23. november 2016.
2. ↑  «Ny krimhelt». *VG*. 20.4.2007. «Noen uker er det ut med « Politiagentene» og inn med en ny krimhelt i Detektimen, nemlig «Inspektør Lynley».»
3. ↑  «TV-toppen / mest sett». *VG*. 2000–2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Politiagentene* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Politiagentene* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
**Bladan** er et insektmiddel, utviklet av Bayer AG i 1948 som handelsnavn (registrert varemerke) for parathion *(bruttoformel: C10 H14 NO5 PS)* – CAS-nummer: 56-38-2, og methylparathion (*Bladan M*, CAS-nummer: 298-00-0). 

Det er en brunaktig væske med lukt av hvitløk og råtne egg.

Bladan er et svært effektivt insektmiddel, og var meget populært blant gartnere og fruktdyrkere på 1950-, 1960- og 1970-tallet.

Bladan brytes meget hurtig ned i naturen, men på grunn av at det kan forårsake livstruende forgiftninger hos mennesker mens stoffet er aktivt, er det ikke lenger tillatt brukt i Norge. 

Ved forgiftning blir behandling foretatt bl.a. med store doser atropin.

Kuriosa
-------

Våren 2000 ringte en 51 år gammel mann alarmsentralen i Odense i Danmark, og meddelte at han var i ferd med å begå selvmord ved både å helle over seg, og å drikke Bladan.

Etter behandling på Odense Universitetshospital ble han tvangsinnlagt på en intensivavdeling for psykiatrisk behandling, men overlevde forgiftningen.

Referanser
----------

1. ↑   Artikkel i Berlingske Tidende

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
**Panterbukk** (*Xylotrechus pantherinus*) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten er funnet bare én gang i Norge for over 100 år siden.

Utseende
--------

En middelsstor (10–16 mm), noe kraftig, gråsvart trebukk med grågule tegninger. Kroppen er for det meste kledt av hårlignende skjell. Mens noen andre arter i slekten *Xylotrechus* etterligner veps, har denne utmerkede kamuflasjefarger. Antennene er mørke og ganske korte. Pronotum er stort og hvelvet, nærmest sirkelrundt sett ovenfra, gråsvart med fire lengdebånd av gule, hårlignende skjell. Dekkvingene er gråsvarte med grågule tegninger av lyse skjell, disse danner tre mer eller mindre oppbrutte tverrbånd. Dessuten er det spredte, lyse skjell over hele overflaten. Hos hunnen stikker de to bakerste bakkroppsleddene ut bak dekkvingene. Beina er svarte.

Levevis
-------

Larvene lever i levende, gamle seljer, på grensen mellom død og levende ved der treet har fått en skade, for eksempel ved brann eller greinbrekk. Den kan også leve i tilknytning til gamle ganger av trebukkene moskusbukk (*Aromia moschata*) og *Saperda similis*. Seljene bør helst stå åpent og solrikt plassert. Larveutviklingen tar minst to år, de voksne billene kan påtreffes i juni-juli.

Utbredelse
----------

Arten er regnet som sjelden nesten over alt der den forekommer, og er utbredt i de østre delene av Europa og videre østover til Sibir. I Norden er den utbredt langs Østersjøkysten, i Norge finnes det bare ett over 100 år gammelt funn fra Sel i Oppland.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
				+ Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
					- Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae – 145 arter i Europa
						* Stammen Clytini
							+ panterbukk, *Xylotrechus pantherinus* (Savenius, 1825)

Kilder
------

* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
* Norges biller – *Xylotrechus pantherinus*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Xylotrechus pantherinus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Xylotrechus pantherinus* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Xylotrechus pantherinus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Xylotrechus pantherinus* hos NCBI Rediger på Wikidata
* Bilder av arten
**Iver von Ahnen** (født 1659 på Bodøgård i Bodø, død 21. desember 1722 i Trondhjem) var en norsk embedsmann.

Han var sønn av amtmann Preben von Ahnen og arvet ved dennes død i 1675 store jordeiendommer over det ganske land, de fleste etterhvert solgt. I 1691 flyttet han til Molde, der han var amtmann i Romsdals amt frem til 1700 og ble kjent for sitt engasjement for lokalmiljø og kirken. Han kjøpte 1 pund 3 våger fiskeleie i offisersgården Molde (senere kalt Moldegård).

Iver von Ahnen ble 9. oktober 1700 utnevnt til stiftamtmann i Trondhjems stiftamt, hvor han virket frem til sin død. I nødsårene rundt 1701 undertegnet han: «Den 6. april tillot jeg Romsdalens borgere å fare på Bergen med sild», en uttalelse som muliggjorde de nødvendige forsyninger som hadde uteblitt etter strid mot trondhjemskjøpmenn.

Han døde 1722 i Trondhjem og ble gravlagt ved domkirken.

Referanser
----------

1. ↑  Svein Tore Dahl, *Embetsmenn i Midt-Norge i tiden 1660–1700* (eget forlag, Trondheim 1999): s. 13
2. ↑  Dahl 1999: s. 12
3. ↑  Overrettssakfører Jørgen Olafsen-Holm (red.), *Bolsøyboka. En natur- og samfunnshistorisk skildring av Bolsøy prestegjeld og herred*: første del. Bolsøybygdas natur og eldre historie ([1939]. 2. opplag ved Bolsøyboknemnda, Molde 1976): s. 336

Se også
-------

* Amtmannssvingen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Geni
 |
***Xylotrupes introduce*** er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor (hanner ca. 30-50 millimeter), nokså bred, mørk rødbrun til svart, blank bille. Som vanlig hos hornbiller (Dynastinae) er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større og har kraftige horn på hodet og pronotum som hunnene mangler. Denne arten har et langt, kløvert horn på pronotum som danner en klype mot et kortere horn på hodet.

Levevis
-------

Utbredelse
----------

Arten et kjent fra Tanimbar-øyene, som er del av De små Sundaøyene.

Systematisk plassering
----------------------

Arten er muligens indentisk med *Xylotrupes damarensis*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Dynastini MacLeay, 1819
						* Slekten *Xylotrupes* Hope, 1837
							+ *Xylotrupes introduce* Li, 2016

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
* Bilde av arten Arkivert 1. mai 2018 hos Wayback Machine.
Britiske og franske skarpskyttere i ghilliedrakt.
Skarpskyttere fra Royal Air Force Regiment i ghilliedrakt.
En **ghilliedrakt** er en kamuflasjedrakt som er ferdigkonstruert for å skjule en person, oftest utført som en overall med mange tøyremser i kamuflasjemønster. Drakten smelter inn i fargen rundt den som bærer den, hvilket får personen til å ligne en busk eller løvhaug eller noe annet som man vanligvis ikke legger merke til.

Det finnes også drakter som har et spesielt varmereflekterende materiale for å unngå at man oppdages av varmekameraer. Disse er som regel veldig varme å bære.

Moderne ghilliedrakter anvendes ofte av jegere, soldater og ornitologer, som vil unngå å synes, og er oftest laget i moderne materialer som polyester for å holde lenge.

Ghilliedrakter ble født brukt i Skottland, hvor adelen bar dem når de skulle jakte for eksempel en hjort med bare hendene for å vise sin dyktighet.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 6. desember 2018. Besøkt 6. desember 2018.
**Ghislaine Saint-Pierre Lanctôt** (født 1941 i Québec) er en aktivist, forfatter og tidligere lege.

Lanctôt arbeidet som lege frem til hun i 1997 mistet sin legelisens etter å ha utgitt den vaksinekritiske boken *The Medical Mafia*. I denne boken fremsetter hun en rekke kontroversielle påstander om vaksiner, Verdens helseorganisasjon og legemiddelindustrien, blant annet at vaksiner er et masseutryddelsesvåpen. Senere har hun også hevdet at vaksinen mot svineinfluensa i 2009 var en verdensomspennende konspirasjon med mål om å redusere planetens befolkning til 500 millioner.

Lanctôt er også en del av Freeman-bevegelsen som er bygget på anarkistiske prinsipper og som forfekter konspirasjonsteorier om blant annet rettssystemet og skattevesenet. Fra 1995 nektet hun å betale skatt, hvilket medførte at hun ble dømt til fengsel for skatteunndragelse i 2007.

Bibliografi
-----------

* *The Medical Mafia*, Ghislaine Lanctôt, 1996, ISBN 978-2980746529

Referanser
----------

1. ↑  H1N1 flu vaccine is a "eugenics weapon": Quebec ex-MD/conspiracy theorist Arkivert 28. mars 2016 hos Wayback Machine. Canadian Medicine News
2. ↑  Knytter Røiselands ideer til amerikansk terroristbevegelse Arkivert 2. juni 2016 hos Wayback Machine. Varden
3. ↑  Ghislaine Lanctôt refuse de payer ses impôts… Arkivert 2. juni 2016 hos Wayback Machine. le Reflet du Lac
**Cor Kee** (født 24. november 1900 i Zaandam, død 3. januar 1997 i Zaandam) var en nederlandsk organist og komponist.

Studier
-------

Han studerte med Jan Zwart, med unntak av perioden 1917–1918 da han som elev på konservatoriet i Amsterdam fulgte et kurs og hadde Jean-Baptiste de Pauw som sin hovedlærer på orgel.

Karrière
--------

Cor Kee var i lang tid hovedlærer i orgel på konservatoriet i Utrecht og fast dosent i improvisasjon på det internasjonale sommerakademiet i Haarlem. I tillegg var han mye gjestelærer på kurs i andre land.

Fra 1922 til 1924 var han organist i Mennonitterkirken i Amsterdam. Deretter kom han til Ronde Lutherse Kerk (Amsterdam) og fortsatte å spille i Oude Lutherse Kerk (Amsterdam) i Amsterdam.

Lærer
-----

Han fikk svært gode resultater av sine elever, flere av dem fikk førstepriser i orgelkonkurransene i Haarlem og Bolsward. Av norske organister som studerte med Cor Kee kan nevnes Søren Gangfløt.

Komponist
---------

Kee gav ut tre bind med *Salmer for orgel*, det mer avant-gardistiske *50 salmebearbeidelser* og verket *Faser for orgel* .

Se også
-------

* Piet Kee *Sønn av Cor Kee*

Referanser
----------

1. 1 2   Musicalics, Musicalics komponist-ID 91108[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Muziekencyclopedie, Muziekencyclopedie ID Piet+Kee[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz
 |