recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jeffrey DeMunn** (født 25. april 1947 i Buffalo, New York) er en amerikansk skuespiller på teater, film og TV. 

DeMunn ble uteksaminert fra Union College med en Bachelor of Arts i engelsk språk. Han flyttet til England tidlig på 1970-tallet og han fikk en del skuespiller-trening ved Old Vic Theatre. Da DeMunn kom tilbake til USA, utførte han flere produksjoner i regi av Royal Shakespeare Company. DeMunn var også med i flere off-Broadway-produksjoner, inkludert Bent, Modigliani og A Midsummer Night's Dream. DeMunn også deltatt i produksjoner for å utvikle skuespill ved Eugene O'Neill Theater Center. Nylig spilte han i Death of a Salesman ved Old Globe Theater i San Diego. I 1995 vant DeMunn en CableACE Award for beste mannlige birolle i en film eller miniserie for hans rolle som seriemorderen Andrei Chikatilo i filmen Citizen X på HBO. I april 2010 fikk DeMunn rollen som Dale Horvath i regissør Frank Darabont sin TV-tilpasning av tegneserien The Walking Dead.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Broadway Database, Internet Broadway Database person-id 71324, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jeffrey DeMunn på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Jeffrey DeMunn i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Jeffrey DeMunn på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Jeffrey DeMunn på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Jeffrey DeMunn på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Jeffrey DeMunn på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Jeffrey DeMunn hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Jeffrey DeMunn hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Jeffrey DeMunn hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE **·** MusicBrainz
 |
**Østensjøbekken** er en bekk i Oslo. Den er en sideelv til Alna og renner fra Østensjøvannet. Østensjøbekken er 1,5 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 13,21 km². Middelvannføringen ved munningen er 0,23 m³/s. Store deler av bekken går i kulvert eller rør, men det foreligger planer om å åpne hele eller deler av bekkeløpet igjen.

For å bedre avløpet fra Østensjøvannet, og dermed sikre en stabil vannstand under høst- og vårflommene, ble det på begynnelsen av 1960-tallet sprengt ut en tunnel. Tunnelåpningens inngang kan sees ved vannets nordvestside. Tunnelvannet møter Østensjøbekken før den renner ut i Alna ved Bryn stasjon.

Se også
-------

* Liste over elver i Oslo

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Elvenett.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 2. oktober 2018
2. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Sidenedbørfelt.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 2. oktober 2018

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
Østergade ved Fona, 2015
**Østergade** er en gate i Indre By i København. Den går fra Kongens Nytorv til Amagertorv og er en del av Strøget.

I middelalderen lå her *Østertorv* som gikk helt ned til kysten ved *Nikolaj* og som hadde byport, kalt Østerport. Under utvidelsen av *Ny-København* ble porten flyttet til litt nord for Nyboder hvoretter Kongens Nytorv ble anlagt ved Østergades ende. Østergade ble heretter forbindelsesleddet mellom Middelalderbyen og de adelige paleer som ble oppført omkring Kongens Nytorv.

På slutten av 1700-tallet var gaten en av de mest populære for borgerskapet å promenere på, mens den på 1800-tallet var blitt det rette sted å bekjentgjøre en forlovelse. Inntil 1900-tallet var gaten en del av *Routen*, hvoretter den endret navn til *Strøget*. I 1962 ble hele Strøget omlagt til byens første gågate, som den gang også var verdens lengste.

Østergade er i dag den fornemme del av Strøget, med eksklusive motebutikker på dyre adresser.

Referanser
----------

1. ↑  Zinglersen, Bent: *Københavnske gadenavnes historie*, Politikens Forlag, 1979
2. ↑  Fleischer, Jens: *Strøget*, Kulturhistorisk opslagsbog med turforslag, Kbh. 1985. Besøkt 11. juli 2015 Arkivert 12. juli 2015 hos Wayback Machine.
3. ↑  *Strøget er en af verdens første gågader*, Berlingske Tidende. Besøkt 11. juli 2015
4. ↑  *Strøget er ikke verdens længste gågade*, dr.dk. Besøkt 11. juli 2015

Eksterne lenker
---------------

* (en) Østergade (København) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Danmark
**Østerdal Billag A/S** var et transportselskap som ble etablert i 1973 som en fusjon av virksomheten til 23 konsesjonsinnehavere for rutetrafikk, drosje og leievogner i Nord-Østerdal. Hovedkontoret ble lagt til Alvdal, seinere flyttet til Tynset. Fra 1. januar 2011 opphørte selskapet og virksomheten ble overtatt av nye datterselskaper under Gauldal Billag Holding, se under historikk.

Virksomhet
----------

Selskapets primære ruteområde strekte seg fra Ulsberg og Røros i nord, til Elverum i sør, men unntatt Engerdal og Trysil. Selskapet drev betydelig godstrafikk, spesielt langtransport i regi av DB Schenker (tidl. Linjegods) men hadde også lokal godstrafikk.

Selskapet utviklet på 1970-tallet betydelig turbusskjøring under merkenavnet FERIEBUSSEN. Dette var et av de mest kjente navn innen turvirksomhet med buss innen- og utenlands til det ble avviklet sist på 1990-tallet. Dette skjedde i forbindelse med salg av Østerdal Billag til nye eiere.

Historikk
---------

Flere av selskapets 23 opprinnelige eiere har historie innen rutebiltrafikk tilbake til tiden rundt 1. verdenskrig. Det var imidlertid disse enhetene igjen som gikk inn i Østerdal Billag fra 1973. I () er det oppgitt antall vognenheter (kjøretøyer, tilhengere) de hadde i 1970:

Alvdal-Folldal-Hjerkinn-Atna Bilruter A/S, Alvdal (29)  

Bakken, Annar, Brydalen (1)  

Berget, Sigurd og Steinar, Lomnessjøen (2)  

Hokstad, Ola Eirik, Tylldalen (2)  

Hokstad, Olav A. Tylldalen (2)  

Holøyen, Oskar, Tolga (3)  

Hylen, Per, Kvikne (5)  

Jacobsen, Aksel, Yset (4)  

Kvisten, Eivind, Tynset (3)  

Lillestu, Per S. Unset (5)  

Nytrøen, Petter, Tolga (3)  

Os kommunale Bilruter, Os (16)  

Stor-Elvdal Bilruter, A/S, Koppang (5)  

Tronslien, Jarle og Finn, Alvdal (5)  

I alt 92 vognenheter.  

Rutebilstatistikken fra 1978 illustrerer omfanget av selskapets virksomhet i tidlig fase: Antall helårs ansatte 110, 75 personbusser, 45 lastebiler og 22 tilhengere.

Sluttfasen
----------

En prosess med eierskifte begynte sist på 1990-tallet. Østerdal Billag var eid av Gauldal Billag fra 2002. I 2011 ble Gauldal Billag og Østerdal Billag fusjonert til Gauldal-Østerdal Buss. Dette selskapet har Trønderbilene som dominerende eier, som igjen er datterselskap av Torghatten ASA. Fra. 1. januar 2011 var Østerdal Billags virsomheter overtatt av Gauldal-Østerdal Buss AS for persontransport, Tamnes Transport AS for godstransport og GB Transportservice AS for verksteddrift. Hovedkontoret ble flyttet til Røros, men det ble beholdt et avdelingskontor på Tynset.

Referanser
----------

1. ↑  50 år for fremgang : beretningsåret 1978-79 jubileumsberetning 1929-1979. (1979). Oslo: NRF.
2. ↑  OPPKJØP/FUSJONER I BUSSBRANSJEN 2014-1995 Arkivert 27. januar 2016 hos Wayback Machine.. nho-transport.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Østerdalen prosti** *(Østerdalen Provsti)* var et tjenestedistrikt (prosti) opprinnelig i Oslo bispedømme, fra 1864 i det nye Hamar bispedømme i Den norske kirke og omfattet menighetene i Østerdalen fra Elverum og nordover, i Hedmark. Prostiet ble 1868 delt i Søndre og Nordre Østerdal prosti.

Historikk
---------

Prostiet ble opprettet i 1759, ved reskript 12.10.1759, ved delingen av Hedemarken og Østerdalen prosti i Hedemarken og Østerdalen prostier. Prostiet ble så delt i Søndre Østerdalen og Nordre Østerdalen prostier i 1868, iflg. kgl.res. 30.11.1867.

Prestegjeld i Østerdalen prosti
-------------------------------

* Elverum
* Tryssild (utskilt fra Elverum i 1780)
* Aamodt
* Reendahlen
* Lille-Elvedalen (utskilt fra Tynset 01.01.1863, Øvre Folldal samtidig overført til Dovre)
* Tønsæt
* Tolgen
* Qveckne

Referanser
----------

1. ↑  Østerdalen prosti Arkivert 3. oktober 2016 hos Wayback Machine. fra Arkivverket : Statsarkivet i Oslo/arkivportalen

Kilder
------

* Folketellingen 1769
**Appaloosa** er en hesterase som kommer fra USA.

Opprinnelse
-----------

Den fargerike appaloosaen er en populær amerikansk rase, men botete hester finnes på kinesiske kunstverk som er datert helt tilbake til 500 f. Kr. Botete hester ble bragt til Nord-Amerika av spanske oppdagere i det sekstende århundre. Noen rømte eller ble stjålet. Tidlig på 1700-tallet hadde Nez Perce-indianerne, som holdt til i den nordvestlige delen av landet og var dyktige hestefolk, brukt flere av disse hestene i avlen for å forbedre sine egne dyr. De brukte de flekkete hestene i krig og til å jakte på buffalo. Navnet appaloosa kommer fra området ved Palouseelven, i det nordlige Idaho, der Nez Perce-indianerne opprinnelig holdt til. Uttrykket «a Palouse horse» ble senere til «appaloosa». Den kommer også fra Nederland. Også er dette en snill og godlynt rase.

Rasebeskrivelse
---------------

Appaloosaen varierer fra kompakt med mye muskelmasse til elegant og forfinet. Krysning mellom araber, quarter horse og fullblods kan gi noen av de typiske kjennetegnene ved denne rasen. 

Appaloosaen er utholdende og tøff. Den er kjent for sitt botete hårlag, hvitt kombinert med en annen farge. Flekkene varierer i størrelse fra små prikker til flekker som måler 8-10 cm i diameter. Typisk for appaloosaen er den hvite scleraen, det vil si en hvit ring rundt iris – akkurat som menneskeøyne. Hårlaget er prikkete eller delvis prikkete. Hovene har tydelige striper på hovene. Det hender en sjelden gang, at en appaloosa er født ensfarget.

Appaloosaen er en svært anvendelig hest med et vennlig og rolig temperament. Den er brukt i både engelske og western disipliner.
Mankehøyden varierer fra 142 cm til 162 cm. Appaloosaen brukes f.eks til hobbyridning og western.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Kronprins Haakon holdt appell, en «kort, inntrengende tale», under rosetogmarkeringa tre dager etter terroren i Norge 22. juli 2011 til minne om ofra for angrepa. Foto: Rødt nytt 
**Appell** har flere betydninger på norsk. Ordet blir brukt om «en sterk oppfordring til handling, hjelp eller uttalelse» eller om «en kort, inntrengende eller agitatorisk tale på et politisk møte eller liknende».

Ordet kan også bety «virkning eller tiltrekningskraft», ofte brukt i uttrykket «å ha appell». eller «anke», altså et klagemål på en avgjørelse eller et juridisk krav om ny vurdering i en høyere rettsinnstans.

I tillegg kan appell betegne «et militært signal til samling», eller selve samlinga, «et lett slag i gulvet med foten i fekting eller gymnastikk», «en taktmarkering med foten under marsjering».

Synonymer til verbet «appellere (til)» er «tiltale», «oppfordre» og «anke».

Se også
-------

Appellplass i en militær- eller fangeleir er en oppstillingsplass der en kontrollerer antall mannskaper og gir appeller, det vil si kommer med dagens befalinger. Bildet viser «landssvikfanger» på appellplassen mellom hovedbygningen og brakkene på Falstad fangeleir i Trøndelag i forbindelse med rettsoppgjøret i Norge etter andre verdenskrig i 1945.  Foto: Falstadsenteret 
* Tale, offentlig, muntlig ytring
* Appelldomstol, appellrett
* Appell til konsekvens, tankefeil (feilslutning) der en argumenterer for en sannhet eller usannhet ved å henvise til positive eller negative konsekvenser
* Appell til makt, spesialtilfelle av appell til konsekvens
* Appell til autoritet, tankefeil

Referanser
----------

1. 1 2  Artikkelen «appell» i *Store norske leksikon*, sist oppdatert 12. juni 2017 (med rett til fri gjenbruk av tekst)
2. 1 2 3 4  Søk etter *Appell* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok

Eksterne lenker
---------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wiktionary: appell – ordbokoppføring |
**Appell til konsekvens** (lat. *argumentum ad consequentiae*) er en tankefeil der en argumenterer for at en oppfatning er usann / sann fordi hvis du antok at den var usann / sann så ville det implisere noe du helst ikke ville tro. En henviser altså til positive eller negative konsekvenser av å tro noe, for å vise at det å tro det er sant eller usant.

Feilen ved dette argumentet er at innvendingen er irrelevant. Det er en \*appell til følelser.

I etikken er derimot en slik argumentasjon gyldig: Der konkluderes det bare med hvorvidt premisset er rett eller galt, godt eller ondt, ikke hvorvidt det er sant eller usant.

Logisk form
-----------

Dette argumentet har flere forskjellige former:

*X er sann fordi hvis P tror X, så får det negative konsekvenser.*
*X er usann fordi hvis P ikke tror at ikke X, så får det negative konsekvenser.*
*X er sann fordi hvis P tror X, så får det positive konsekvenser.*
*X er usann fordi hvis P tror at X er usann, så får det positive konsekvenser.*

Eksempler
---------

*Humanismen har et syn på mennesket som grunnleggende godt, hvilket er et positivt syn på mennesket. Ergo er humanismens syn på mennesket sant.*

Se også
-------

* Ønsketenkning
* Argumentum ad baculum – et spesialtifelle av appell til konsekvens.
***Kiss or Kill*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Elmer Clifton.

Handling
--------

Henry Warner har lite penger og stjeler derfor en lommebok, og han skynder seg deretter inn i hjemmet til den velstående Middleton i håp om å unnslippe politiet. Middleton truer med å avsløre Henry, med mindre Henry går med på å stjele et bestemt dokument fra Middletons nevø Craig. Henry sporer opp Craig til den beskjedne boligen til Ruth Orton, som sliter økonomisk etter at faren hennes døde. Gjennom Ruth, som han snart forelsker seg i, får Henry en invitasjon til en mottakelse hvor Craig har til hensikt å offentliggjøre sin forlovelse med Ruth.

Dokumentet i Craigs pengeskap viser seg å være den avdøde Mr. Ortons testamente, hvor han testamenterte hele formuen sin til Ruth. Men Middleton hadde tidligere forfalsket dette testamentet til sin egen fordel. Henry ønsker derfor å redde Ruth fra både Middleton og Craig. Samtidig som Henry kan gi henne det virkelige testamentet etter faren hennes, erklærer han også sin egen kjærlighet til henne.

Skuespillere
------------

* Herbert Rawlinson som Henry Warner
* Priscilla Dean som Ruth Orton
* Harry Carter som Craig
* Alfred Allen som Middleton

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Internet Movie Database*, Wikidata Q37312,
2. ↑  KISS OR KILL
3. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kiss or Kill* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
José María Aznar tildeler Enrique Múgica storkorset av *La Orden de Isabel la Católica*, 12. mai 1999.
**Enrique Múgica Herzog** (født i 20. februar 1932 i San Sebastián i Spania, død 10. april 2020 i Barcelona) var en spansk advokat og politiker for Partido Socialista Obrero Español (PSOE). Han var sitt lands justisminister fra 1988 til 1991.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Múgica kom fra den baskiskdominerte landsdelen Guipúzcoa. Hans far var baskisk fiolinist; han ble drept i den spanske borgerkrig. Moren var fransk jøde av polsk bakgrunn.[] Hans bror Fernando ble drept av ETA-separatister i februar 1996.[]

Múgica var elev på marianistenes kollegium Santa María i San Sebastián. Han tok lisensgraden i rettsvitenskap ved Universidad de Madrid, Det var på den tiden at han ble en uttrykt kritiker av Francisco Francos regime. I februar 1956 deltok han i studenturoligheter og ble av den grunn fengslet for tre måneder. Senere satt han igjen fengslet, fire ganger i løpet av en periode på to og et halvt år, på grunn av sin politiske aktivisme.[]

### Politisk virke

Han var i 1977 en av nygrunnleggerne av det lenge forbudte Partido Socialista Obrero Español (PSOE, Det spanske sosialistiske arbeiderparti). I 1977 ble han dessuten medlem av *Congreso de los Diputados de la Transición*, forsamlingen som ledet landet i overgangen mellom francotiden og et nytt styresett.

Han var justisminister i perioden 1988–1991. I sin periode sørget han for opprettelsen av diplomatiske forbindelser mellom Spania og Israel.[] En lov mot anonyme selskaper ble vedtatt, og det ble gjennomført strafferettsreformer som skulle munne ut i dannelsen av *Juzgados de lo Penal*.[] Han gikk kraftig ut mot insubordinasjonsbevegelsen mot den militære verneplikt, og erklærte at han ville utløse rettslige sanksjoner mot dem som under dekke av militærnekting av samvittighetsgrunner søkte å destabilisere den demokratiske stat og som ble støttet av radikale og voldelige elementer.

Han var dessuten deputert kongressmann (for valgdistriktet Gipuzkoa; 1977–2000) og Spanias ombudsmann (2000–2010).

Han døde 10. april 2020 som følge av covid-19 i Barcelona, i en alder av 88 år.

Referanser
----------

1. 1 2   Biblioteca Nacional de España, datos.bne.es, besøkt 11. april 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Library of Congress Authorities, Library of Congress autoritets-ID n81028242, besøkt 17. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   canales.diariovasco.com[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   elpais.com, besøkt 20. desember 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   BOE ID BOE-A-1999-5573[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   BOE ID BOE-A-1993-20840[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   BOE ID BOE-A-1993-20850[Hentet fra Wikidata]
8. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
9. ↑  Rojo, Alfonso: Múgica, testigo de un PSOE que pasó a la historia. La Razón, 10. april 2020
10. ↑  Sitio Web del Defensor del Pueblo
11. ↑  *Muere Enrique Múgica, ex ministro de Justicia y Defensor del Pueblo*. La Razón, 11. april 2020

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** BNE
 |
**Hadrian V** (født *Ottobono de' Fieschi* i 1205 i Genova, død 18. august 1276 i Viterbo) var pave fra 11. juli til 18. august 1276.

Biografi
--------

Hadrian Vs heraldiske våpen.
Ottobono de' Fieschi ble født i Genova, og var søskenbarn til Innocent IV. I desember 1251 ble Fieschi utpekt til kardinaldiakon av *Sant'Adriano*. Mellom 1265 og 1268 var han pavelig legat i England, der han blant annet forsøkte å megle mellom kong Henrik III og dennes føydalherrer.[]

Kardinal Fieschi ble valgt til pave 11. juli 1276, tok da navnet Hadrian V, men døde allerede 18. august samme år. Siden Hadrian V ikke rakk å bli prestevigslet og følgelig heller ikke biskopvigslet før han døde, ble han tidligere ansett for ikke å fullt ut kunne regnes som en legitim innehaver av paveverdigheten, primært med tanke på at paven også fungerer som biskop av Roma.[] Det eneste han rakk å utføre som pave var å tilbakekalle Gregor X sin vedtekt om pavevalget, men han rakk derimot aldri å utstede noen erstattende bestemmelser.

Hadrian V hviler i kirken *San Francesco* i Viterbo. Arnolfo di Cambio oppførte gravmonumentet hans.

Referanser
----------

1. 1 2   Genealogics[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Dizionario Biografico degli Italiani, www.treccani.it, besøkt 1. september 2020[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Catholic Encyclopedia (1913)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hadrianus V – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Forgjenger:**Innocens V** | **Pave**(liste over paver) | Etterfølger:**Johannes XXI** |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Catholic-Hierarchy **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** ICCU
 |
***Hadrophorus*** er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.

Utseende
--------

Små (0,5 – 6 mm), rødaktige eller gulaktige biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. Disse artene har reduserte øyne og er ofte blinde. Kroppsformen varierer mye. **Hodet** er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Det nest-innerste leddet er ofte mer eller mindre kuleformet og kan ha påfallende utvekster. Palpene (munnfølerne) er ofte lange med et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.

Levevis
-------

Sannsynligvis er alle medlemmene i gruppen Clavigeritae knyttet til maur (de er myrmekofiler). Den mest kjente av disse er blind køllebille, *Claviger testaceus*, som lever i koloniene til gul jordmaur, *Lasius flavus*. Disse små, gulaktige billene, som mangler øyne, er helt avhengige av maurene. På bakkroppen har billen noen hårtufser som skiller ut et stoff som maurene er svært glade i – det har neppe noen næringsverdi, men kan kanskje fungere som et rusmiddel. Maurene slikker i seg stoffet fra hårtufsene. Skulle maurkolonien bli forstyrret, for eksempel hvis man løfter opp steinen de lever under, bærer maurarbeiderne billene i sikkerhet sammen med koloniens larver og pupper.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt på Madagaskar.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae)
				+ Underfamilien **køllebiller, Pselaphinae**
					- Overstammen Clavigeritae
						* Stammen Clavigerini
							+ Understammen Hoplitoxenina Célis, 1969
								- Slekten ***Hadrophorus*** Fairmaire, 1898 - tre arter, Madagaskar
									* *Hadrophorus humerosus* Fairmaire, 1898
									* *Hadrophorus martinkae* Hlaváč & Nakládal, 2016
									* *Hadrophorus spinipennis* (Célis, 1969)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. november 2020. Besøkt 15. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hadrophorus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Hadrophorus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Hadrophorus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***NHL '94*** er et ishockeyspill laget av EA Sports for spilleplattformene Sega Mega Drive/Genesis, Super Nintendo og Sega CD. Det var i tillegg det første spillet i NHL Hockey serien til EA Sports som ble lansert for PC. NHL '94 ble lansert oktober 1993 og er nummer 47 på IGNs Top 100 Games of All-Time og er utnevnt til All-Time Greatest Sports Video Game av Boston.com.

NHL '94 fortsatte som sine forløpere med en vertikal kameravinkel som gjør spillerens muligheter mye større en spill med horisontal kameravinkel. Et av NHL '94s store features er muligheten for å skyte på direkten fra en pasning, såkalt «one-timer». Spillbarheten i NHL '94 er fenomenal og lar spilleren ha full kontroll på alt som skjer. Muligheten til å styre målvakten er også
tilstede.

Steve Yzerman er spillets viktigste og beste spiller, selv om både Wayne Gretzky og Mario Lemieux har høyere ferdighetspoeng.

Referanser
----------

1. ↑  «NHL '94 release date - Locker Room». *NHL'94 Forums*. Besøkt 29. januar 2016.
2. ↑  «IGN's Top 100 Games». *top100.ign.com*. Arkivert fra originalen 16. juni 2016. Besøkt 29. januar 2016.
3. ↑  «All-time Greatest Sports Video Game - Boston.com». 24. september 2005. Arkivert fra originalen 24. september 2005. Besøkt 29. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *NHL '94* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *NHL '94* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *NHL '94* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *NHL '94* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

* (en) *NHL '94* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

* (en) *NHL '94* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Hammerfestgata** (1–13, 2a–16) er ei gate på Rodeløkka i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Trondheimsveien til Langgata. 

Nr 1 er en eldre sveitservilla med frukthage. Den har front mot Trondheimsveien, og er den eneste villaen igjen i denne veien innafor Ring 3. Tomta er regulert til ei større blokk, men det har vært uttrykt ønske om å beholde trehuset som en inngangsport til småhusbebyggelsen på Rodeløkka. Klinikk for seksuell opplysning holdt lenge til i villaen.

På motsatt side av gata ligger nr 2, ei relativ ny boligblokk i tegl. Gata for øvrig inneholder stort sett trehus av ulik størrelse og alder. Noen steder er kommet moderne småhus som fortetting, for eksempel i bakgården til nr 5. Nr 12–16 er en barnehage. På hjørnet av Langgata ligger ei boligblokk i fem etasjer (adresse Langgata 47).

Navnet på gata er etter byen Hammerfest. Det er flere andre gater i området som har navn etter nordnorske byer (Vardø, Bodø, Tromsø). Før kommunesammenslåinga i 1878 het gata *Øvre Tvergade*.

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hammerfestgata». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 229. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* Rodeløkka vel om Hammerfestgata 1
* Oslo kommunes bydelsoversikt

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**PA-20 Pacer** er et amerikansk fire-seters privatfly utviklet av Piper Aircraft Corporation. Pacer ble produsert fra 1949 i 1699 eksemplarer før produksjonen stanset i 1954. Flyet var opprinnelig utstyrt med en Continental flymotor på 115 hk som **PA-20-115** men fra 1950 ble **PA-20-125** med en motor på 125 hk introdusert og fra 1952 **PA-20-135** med en motor på 135 hk.

**PA-22 Tri-Pacer** er basert på PA-20 Pacer, men med nesehjul istedenfor halehjul. Tri-Pacer ble produsert fra 1950 til 1954 med de samme motorene i bruk med PA-20 Pacer som **PA-22-125** (125 hk) og **PA-22-135** (135 hk). Fra 1955 ble en versjon med en motor på 150 hk introdusert som **PA-22-150**, og fra 1957 med en motor på 160 hk som **PA-22-160**. En eklere og rimeligere utgave av Tri-Pacer ble introdusert 1958 som **PA-22-150 Caribbean**. I alt ble 7688 Tri-Pacer produsert.

**PA-22-108 Colt** er et to-seters treningsfly basert på PA-22 Tri-Pacer. Flyet ble introdusert i 1960 og ble bygget i 1827 eksemplarer før produksjonen stanset 1963.

Spesifikasjoner
---------------

| Tekniske data | PA-22-160 Tri-Pacer | PA-22-108 Colt |
| --- | --- | --- |
| Sitteplasser | 4 | 2 |
| Lengde | 6,28 | 6,10 m |
| Vingespenn | 8,92 | 9,14 m |
| Høyde | 1,91 m |
| Vingeareal | 13,70 m² | 13,66 m² |
| Nettovekt | 503 kg | 447 kg |
| Maksimal lastet vekt | 907 kg | 748 kg |
| Motor | 1× Lycoming O-320-B2A | 1× Lycoming O-235-C1B |
| Ytelser | PA-22-160 Tri-Pacer | PA-22-108 Colt |
| Motorytelse | 160 hk | 108 hk |
| Topphastighet | 227 km/t | 193 km/t |
| Marsjhastighet | 216 km/t | 173 km/t |
| Rekkevidde | 1054 | 1110 km |
|

Eksterne lenker
---------------

* Piper Colt ved Norsk Luftfartsmuseum, Bodø
**Amir Khaleghi** er en iransk statsborger som er dødsdømt for et angivelig drap han begikk da han var mindreårig. Dødsdommen, som skulle eksekveres 22. februar 2009, ble utsatt etter press fra blant annet Norge.

Khaleghi var 16 år da han kjøpte alkohol i et alkoholutsalg, blandet det med appelsinjuice og ble full. Han så noen venner som stod på et fortau ved en handelsmann og på spøk sa han til handelsmannen at han ikke skulle selge noe til guttene. En slåsskamp brøt ut, og uten foranledning ble Ali Malekpour stukket i brystet og dør. Khaleghi husker ikke hvordan dette skjedde, han sier han vandret rundt til han var edru og var da trist og fylt av anger over det som hadde skjedd. Han dro til byen Qom og senere til Jamkaran hvor han meldte seg til politiet. Han fortalte da at han hadde drukket, og det han husket av hendelsen. Branch 74 dømte han deretter for «ghesas» (mord) som senere ble bekreftet av Branch 27 av høyesterett.

Under saken hadde han Sayed Ahmad Mobarragh som statlig oppnevnt forsvarer. Mohammad Mostafaei sier at Khaleghi ble dømt selv om retten tok i betraktning at han var påvirket av alkohol, at han var mindreårig og at det er et brudd på artikkel 37 i grunnloven at ekspertrådet hadde dømt han for mord.

Khaleghi skal henges 6. mai 2009. Det har vakt oppmerksomhet at dødsdommer blir forsøkt gjennomført og eksekvert i Iran, til tross for internasjonal oppmerksomhet etter saken med Delara Darabi. Han er planlagt henrettet samtidig som Safar Angooti.

Referanser
----------

1. ↑  Iran Human Rights: Execution of the minor offender Amir Khaleghi has been postponed Arkivert 15. oktober 2009 hos Wayback Machine.
2. ↑  TV2: Iran henretter to gutter
3. 1 2  IranPressNews: URGENT: AMIR KHALEGHI and SAFAR ANGOOTI to be executed this WEDNESDAY![*død lenke*]
4. ↑  VG: - To mindreårige lovbrytere skal henrettes i Iran i morgen
5. ↑  «Nettavisen: To gutter skal henrettes». Arkivert fra originalen 4. juni 2009. Besøkt 5. mai 2009.
***Arhopalus ferus*** er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er utbredt nord til den sørlige Sverige, men ikke i Norge.

Utseende
--------

En middelsstor til ganske stor (9–27 mm), avlang og noe flat, brun til brunsvart trebukk. Den ligner mye på brun stubbebukk (*Arhopalus rusticus*), men skiller seg fra denne på pronotums form: ganske firkantet hos brun stubbebukk, med kraftig rundete sider hos *A. ferus*. Dessuten er fasettøynene nakne, mens de er tydelig hårete hos brun stubbebukk. Antennene er nesten så lange som halve kroppen. Hodet er kort og bredt, fasettøynene er ganske store og nyreformede, uten lange hår innimellom fasettene. Pronotum er bredere enn langt, nesten ovalt med sterkt rundede sider og lite fremtredende hjørner. Det har en tydelig grop på hver side, mellom disse en grunn midtfure. Dekkvingene er parallellsidige med markerte, rettvinklede skuldre, hver vinge med to lengderibber. Beina er brune og forholdsvis korte.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i nylig furustammer som har vært døde noen år. Eggene legges i barksprekker, nær bakken for stående trær, og larven lever først en tid under barken før den gnager seg ned i røttene. Larveutviklingen tar 2-3 år. De voksne billene finnes i juli, og er nattaktive. Om dagen gjemmer de seg i barksprekker. Arten er trolig favorisert av skogbranner.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i det østlige Europa, Midtøsten og Sibir. I Norden finnes den på Vestjylland i Danmark, det er også spredte, mest gamle, funn fra resten av Danmark og det sørlige Sverige, men ingen fra Norge.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
				+ Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
					- Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832 – 75 arter, 17 i Europa
						* Gruppe Asemini
							+ *Arhopalus ferus* (Mulsant, 1839)

Kilder
------

* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Arhopalus ferus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Arhopalus ferus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Arhopalus ferus* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Arhopalus ferus* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Arhopalus ferus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Arhopalus ferus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Arhopalus ferus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Arhopalus ferus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Arhopalus ferus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Ari og Per*** er et norsk reiseprogram med Ari Behn og Per Heimly som ble sendt i 2011 og igjen fra 2013 til 2014. Den første sesongen ble sendt på NRK1 og den andre på TVNorge. I programserien besøker Ari Behn og Per Heimly uvanlige miljøer og spesielle mennesker rundt om i verden.

I 2013 kom en ny sesong med tittelen *Ari og Per løser verdensproblemer*, som gikk på TVNorge. Serien ble tatt av sendingen etter noen episoder grunnet lave seertall. De resterende episodene som var produsert ble sendt i 2014. 

Programmet ble kåret til beste underholdningsprogram under Gullruten 2011 og ble dessuten nominert i klassen beste nye programserie.

Episodene
---------

Sesong 1

| Episode | Dato | Tema |
| --- | --- | --- |
| **1** | 25. februar 2011 | Geishamiljøet i Tokyo |
| **2** | 4. mars 2011 | Slåssing med Patrick Doherty |
| **3** | 25. mars 2011 | Fargerike mennesker i Lily Dale |
| **4** | 1. april 2011 | Dypdykk i Barcelonas underverden |
| **5** | 8. april 2011 | Breakdance og hip hop i Bronx |
| **6** | 15. april 2011 | Tigertemming hos Sirkus Zapashny |
|

Referanser
----------

1. ↑  nrk.no Om TV-serien

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ari og Per* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Idealisert amniot foster.  

a - Foster  

b -Plommesekk  

c - Allantois  

d - Amnion  

e - Chorion
**Allantois** er en fosterhinne som finnes hos alle amnioter (krypdyr, fugler og pattedyr). Hinnen danner en pose rundt endetarmsåpningen hos fosteret og tar opp avfall fra fosterets fordøyelse, i første rekke nitrogenholdige stoffer som ammoniakk, urea eller urinsyre. Disse ville ellers lekket inn i amnion-hinnen og forgiftet fosteret. For amfibier og fisker er dette ikke noe problem, da deres avfall stort sett er form av amoniakk som er svært vannløslig og forsvinner raskt ut fra egget ved diffusjon. Hos fisk mangler allantois helt, mens den finnes som en liten struktur hos amfibier. Hos eggleggende dyr på land må derimot slike stoffer holdes unna fosteret på andre måter. Her er allantois en dominerende del av egget, og vil etter hvert omslutte fosteret helt og gro sammen med chorion. Etter fullført fosterutvikling, vil allantois falle av og ligge igjen i egget.

Urinblæren dannes på fosterstadiet fra de innerste delene av allantois. Hos morkakedyr vil allantois være med å danne navlestrengen samme med plommesekken, men vil siden løses opp og tilbakedannes etterhvert som navlestrengen og morkaken tar over funksjonen med å fjerne avfall.

Referanser
----------

1. 1 2  «Development of the Fetal Membranes and Placenta». *Gray, H. (1918): Anatomy of the Human Body*. Bartleby.com. Besøkt 15. oktober 2015.
2. ↑  Carroll R.L. (1991): The origin of reptiles. I: Schultze H.-P. Trueb L. (red.) *Origins of the higher groups of tetrapods — controversy and consensus*. Ithaca: Cornell University Press, side 331-353.
3. ↑  Yadav, D.R. Khanna & P.R. (2005). *Biology of birds*. New Delhi: DPH, Discovery Pub. House. s. 180. ISBN 817141933X. Besøkt 15. oktober 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Egenarkivering** betegner innen open access-publisering det å lagre en åpent tilgjengelig utgave av et elektronisk dokument på nettet for sikre allmennheten tilgang til innholdet. Normalt viser det til at forskere legger ut en åpen utgave av en fagfellevurdert artikkel, avhandling eller bokkapittel for å sikre best mulig tilgjengelighet og at flest mulig kan lese og sitere forskningen. Egenarkivering har til hensikt å motvirke at betalingsvegger, høye og økende abonnementspriser fra akademiske forlag fører til vansker med å få tilgang til forskningsresultater. Normalt lagres egenarkiverte dokument i åpne institusjonsarkiv.

Akademiske forlag kan legge begrensinger på i hvilken grad det er anledning til egenarkivering. Organisasjonen Sherpa har i mange år ført oversikt over forlagenes publiseringsvilkår i tjenesten Sherpa Romeo. Frem til 2020 brukte de fire fargekoder for å kategorisere forlagenes egenarkiveringregler:

| Fargekode | Forklaring |
| --- | --- |
| Hvit | Ingen arkivering tillates. |
| Gul | Arkivering av preprint (versjon av dokumentet før fagfellevurdering) tillates. |
| Blå | Arkivering av postprint (versjon av dokumentet etter fagfellevurdering, men før setting, korrektur osv.) eller forlagets utgave tillates. |
| Grønn | Arkivering av preprint og postprint (eller forlagets utgave) tillates. |
|

Se også
-------

* Norwegian Open Research Archives

Referanser
----------

1. ↑  «RoMEO colours». Arkivert fra originalen 3. juli 2020. Besøkt 31. mars 2021.

Eksterne lenker
---------------

* openaccess.no
**Oversvømmelsen av Guleelven i 1887** var en av verdenshistoriens verste naturkatastrofer, med et sted mellom 900 000 og 2 000 000 dødsofre. 

Guleelven (*Hunang He*) har i århundrer utgjort en svært stor flomfare langs sitt midtre og nedre løp på den nordkinesiske slette. Dette skyldes kombinasjonen av et stort pannekakeflatt terreng på begge sider og det forhold at den fører med seg store mengder sedimenter som avsettes på elvebunnen og bidrar til at den blir liggende stadig høyere. Elven drenerer store høytliggende fjellområder i vest, og i år med stor snøsmelting og mye nedbør er vannføringen ekstra kraftig.

I århundrer har bøndene langs elven bygget diker langs elvebredden på begge sider, noe som tildels bare kan sies å ha forsinket og samtidig forverret oversvømmelsene. At det særlig har vært i nedgangstider at vedlikeholdet av dikene har ligget etter, har medført at flere av flomkatastrofene har kommet på tidspunkter da Kina har vært dårligere rustet enn ellers til å håndtere kriser.

Flommen i 1887 fulgte etter lengre tids kraftig nedbør, og den stadig økende vannføringen førte til slutt til at flomvannet gikk over dikene. Det antas vanligvis at det første dikebruddet var ved Huayuankou, nær byen Zhengzhou i provinsen Henan. Ettersom det omliggende terrenget var lavt, flommet vannmassene ut over store områder, anslagsvis 120 000 kvadratkilometer. Landsbyer og byer ble satt under vann. Etter oversvømmelsen var to millioner kinesere hjemløse. Etterfølgende hungersnød og epidemisk sykdom krevde like mange liv som selve flommen. 

Dette var en av de verste oversvømmelser av Guleelven noensinne, skjønt oversvømmelsen i 1931 kan ha kostet vel så mange livet.
Französischer Dom
Klokkespill i den franske domen
**Französischer Dom** (*den franske domen*) i Berlin ligger på Gendarmenmarkt. Den består av Französische Friedrichstadtkirche, som ble bygget mellom 1701 og 1705 for franske reformerte trosflyktninger, såkalte hugenotter, samt av et tårn bygget i 1785. De franske flyktningene utgjorde en vesentlig del av Berlins innbyggertall fra slutten av 1600-tallet.

Strengt tatt betegner *Französischer Dom* egentlig kun tårnet, som ikke har noen geistlig funksjon, og kirken er ingen domkirke. Betegnelsen kommer derimot av det franske ordet *dome*, «kuppel». Det samme forhold gjelder Deutscher Dom som også står på Gendarmenmarkt. Den prøyssiske konge Fredrik den store lot bygge to omtrent identiske tårn i 1785 ved begge kirkene etter forbilde av Piazza del Popolo i Roma. Tårnenes eneste funksjon var å gi plassen en praktfull utforming.

Den franske kirken benyttes som kirke av to menigheter, og siden 2000 også av Evangelische Akademie Berlin-Brandenburg for arrangementer. I tårnet er det et hugenottmuseum.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Französischer Dom (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Franz «Franzl» Lang** (født 28. desember 1930, død 6. desember 2015), også kjent som «Jodlerkongen» (tysk: *Jodlerkönig*), var en tysk jodler fra Bayern. I tillegg sang han og spilte gitar og trekkspill. Videre har han skrevet flere bøker om jodling. Langs sjanger er tysk folkemusikk. Han gikk over til jodling på et punkt i løpet av hver eneste sang. Selv etter at han pensjonerte seg som artist gjorde han fortsatt iblant innspillinger av sanger.

Karriere
--------

Lang vokste opp i München og ble utdannet til verktøymaker. Han begynte å spille trekkspill i en alder av ni, dette skulle etterhvert bli hans varemerke før jodlingen ble kjent. Franzls største hit var hans komposisjon fra 1968: *"Kufstein-Lied"*. I store deler av 1970-tallet var han en permanent gjenganger i forskjellige musikalske tv-programmer på vesttysk fjernsyn, spesielt på ZDF-programmet *Lustige Musikanten*.

Lang har solgt mer enn 10 millioner plater. Han fikk 20 gullplater og en platinaplate innen den tyske plateindustrien.

Personlig liv
-------------

Franz var gift med sin kone *Johanna* fra 1954 til sin død. Han etterlot seg en sønn (Franz Herbert) og en datter (Christl). Han døde på et pleiehjem 6. desember 2015.

Referanser
----------

1. 1 2   filmportal.de, Filmportal-ID 1833ebdbf9d44eb3be9f0f3557efedec, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0485749, besøkt 13. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.merkur.de, besøkt 17. desember 2015[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Franzl Lang». MusicBrainz. Besøkt 29. august 2015.
5. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Franzl Lang på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Franzl Lang på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Franzl Lang på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Franzl Lang på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) Franzl Lang på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Yodelcourse.org - Yodelking

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ICCU **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
*The Library Automobile Truck* i Washington County i Maryland 1916.
Bokbussen i Vesterålen Foto: 2008 
En **bokbuss** er en buss som fungerer som et omreisende bibliotek. Bokbussene har ofte faste ruter i distriktene eller til steder og institusjoner der lånerne har vanskelig for å komme seg til hovedutlånene. Bokbussen i Norge er en del av den oppsøkende bibliotekvirksomheten som blir definert i bibliotekloven fra 1985 og blir blant annet sendt ut fra fylkesbibliotekene. I de tre vestlandsfylkene Hordaland, Sogn og Fjordane og Møre og Romsdal går bokbåten «Epos».

Historie
--------

Den første bokbussen i Norge begynte å kjøre i Vestfold i 1948, men tjenesten ble etterhvert en viktig kultur- og kunnskapsformidler over hele landet. I dag har kommunikasjonene blitt bedre og folks mobilitet økt. Sammen med lettere informasjonshenting via internettet og TV og andre prioriteringer innen offentlig økonomi har dette ført til at bokbusstilbudet flere steder er i ferd med å legges ned.

Se også
-------

* Bokbussen i Vesterålen
* Bokbussen i Vestfold
* Bokbussen Tana/Nesseby

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bookmobiles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Om bokbussen i Vestfold

Portal: Litteratur

| * v
* d
* r
Busser |
| --- |
| Busstyper etter utforming | 
* Boggibuss
* Busshotell
* Dobbeltdekkerbuss
* Kombibuss
* Leddbuss
* Sedanbuss
* Semitrailerbuss
* Sporbuss

 |
| Busstyper etter bruksområde | 
* Sightseeingbuss
* Turnébuss

 |
| Busstyper etter fremdriftsmiddel | 
* Batteribuss
* Dampbuss
* Duobuss
* Gassbuss
* Gyrobuss
* Hybridbuss
* Trolleybuss

 |
| Bussrutetyper | 
* Bussmetro
* Ekspressbussrute
* Matebuss

 |
| Løyver | 
* Rutevognløyve
* Turvognløyve

 |
| Beslektede kjøretøy | 
* Bankbuss
* Bokbuss
* OB-buss

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
***Boken om Jubelårene*** (ספר היובלים) eller ***Jubileerboken*** er et senjødisk skrift fra 100-tallet f.Kr. men basert på eldre tradisjoner og myter. De fleste kristne og jøder regner den som ikke-kanonisk, med unntak for den etiopiske ortodokse kirke og antikkens menighet i Qumran.

Navnet stammer fra bokens inndeling av historien i «jubelår», dvs. en periode på syv x syv år. Historien i Jubileerboken går over femti slike perioder i tidlig bibelsk tid, ialt 2.450 år fra Adam og Eva til utgangen fra Egypt. Den mest fullstendige avskriften av Jubileerboken er den etiopiske på amharisk. Skiftet har utfyllende opplysninger om bibelske personer, slik som navnet på konene til flere personer i 1. Mosebok, og den forklarer hvordan flere av israelittenes lover hadde sin bakgrunn i lover som fantes også før Moses' tid.

Opprinnelig var skriftet skrevet på hebraisk, trolig av en fariseer i tiden mellom Johannes Hyrkanos' inntreden som yppersteprest i 135 f.Kr. og hans brudd med fariseerne noen år før sin død. «Kronikøren» - den eller de som forfattet *Krønikebøkene, Esras bok* og *Nehemjas bok* - hadde omskrevet Israels og Judeas historie fullstendig ut fra «prestelæren», der kong Davids styre fremstilles som et ideal, et gjenopprettet teokrati som arbeidet for å fullbyrde Guds løfter til sitt folk. Her kom *Jubileerboken* inn som en korreks, der Israels historie presenteres fra fariseisk synspunkt, fra verdens skapelse frem til Moses mottok Guds lover på Sinaifjellet.

I årene 1947-56 ble det funnet 15 skriftruller med *Jubileerboken* i fem huler ved Qumran, alle på hebraisk. Denne enorme mengden håndskrifter indikerer at skriftet ble mye brukt av menigheten i Qumran.

Referanser
----------

1. ↑  «Jubileerboken»
2. ↑  «Kronikøren», *Encyclopedia*
3. ↑  R.H. Charles: *The Book of Jubilees*

Eksterne lenker
---------------

* Jubileerboken i svensk oversettelse

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN
 |
**Hjuksebø-ulykken** inntraff den 15. november 1950 klokken 10.50.33, da nordgående ekspresstog (Et 72, *Sørlandsekspressen*) fra Kristiansand kolliderte med to løpske godsvogner ved km 139,53 mellom Holtsås og Hjuksebø stasjoner i Telemark fylke. Ekspesstoget ble fremført med et motorvognsett av type 66 (populært kalt *Lyntog*).

Ekspresstogets styrevogn som gikk lengst nord i togsettet ble totalødelagt i ulykken. Det var totalt 20 passasjerer i denne vognen da sammenstøtet inntraff, og elleve av passasjerene samt lokomotivføreren omkom umiddelbart. Åtte passasjerer var hardt skadet, og to av disse døde senere av skadene. Det totale antallet omkomne etter ulykken var altså 14 personer.

Årsaken til ulykken var at det foregikk skifting på Hjuksebø stasjon. Skiftelokomotivet kjørte inntil en rekke godsvogner 
lastet med tømmer, som i strid med forskriftene ikke var innbyrdes sammenkoblet. De ytterste vognene i rekken ble dermed gitt fart mot fallet. En av de løpske vognene var lastet med impregnerte telefonstolper, noe som gjorde at ødeleggelsene på det lettbygde motorvognsettet vognene kolliderte med ble spesielt store.

Se også
-------

* Jernbanen i Norge
* Liste over togulykker

Litteratur
----------

* Sommerset, Arild S.: «Hjuksebø-ulykken – Et dystert 30-års minne», i *På Sporet* nr. 29 (1980)
* Skobba, Ingvar; Kleppen, Halvor: *Hjuksebø 1950: historien om ei togulykke som NSB ikkje lærte noko av* (2000)