recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Corona Extra** er et meksikansk ølmerke produsert av Grupo Modelo. Produksjonen av Corona startet i 1925 i Mexico by. I dag blir Corona produsert på bokser og glassflasker i varierende størrelser. De vanligste er glassflasker på 325 ml med en alkoholstyrke på 4,5 %. Den lille 250 ml-utgaven av Corona Extra blir kalt for «Coronita». Den større flasken på 940 ml kalles for «Familiar». Nasjonalt produseres det også Corona Extra på 355 ml-flasker.

Corona Extra
------------

Den mest kjente ølypen i Corona-serien internasjonalt er Corona Extra. Den blir eksportert til over 150 land. Eksportutgaven av Corona Extra kommer i 330 ml glassflasker og inneholder 4,6 % alkohol. Ølet er fremstilt av byggmalt, antioksidanter E300 og stabilisator E405.

Corona Light
------------

Corona Light ble introdusert på slutten av 80-tallet og var det første «light»-øl av typen lager som ble produsert av Grupo Modelo. Corona Light er et lavkaloriøl og består av omtrent 30 % mindre kalorier enn Corona Extra.

Drikkemåte
----------

Corona drikkes ofte «gjennom» en båt lime eller sitron. Dette gjorde de tidlig i Mexico, for å hindre at fluer skulle komme ned i flasken. Dette har blitt en viktig del av Corona, grunnet den friske smaken.

Gluten
------

Selv om Corona inneholder lite gluten, er det ikke merket glutenfritt eller lisensiert med Crossed Grain-symbolet. Norges Cøliakiforbund anbefaler de som er diagnostisert med cøliaki eller glutenintoleranse å holde seg til glutenfrie ølsorter.

Bildegalleri
------------

* En 325 ml flaske av Corona Extra (4,5 % alkoholstyrke)En 325 ml flaske av Corona Extra (4,5 % alkoholstyrke)
* En tom flaske av eksportutgaven av Corona Extra, (4.6 % alkoholstyrke) et av de mest kjente meksikanske produktene internasjonaltEn tom flaske av eksportutgaven av Corona Extra, (4.6 % alkoholstyrke) et av de mest kjente meksikanske produktene internasjonalt
* En trailer som frakter ølEn trailer som frakter øl

Referanser
----------

1. ↑  «Hvilket øl er tryggest å drikke?» **(norsk)**. Norsk cøliakiforening. Besøkt 1. juli 2022.
2. ↑  «Glutenfritt øl» **(norsk)**. Norsk cøliakiforening. Besøkt 1. juli 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Corona (beer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Grupo Modelos ølproduksjon |
| --- |
| Vanlig øl: | Barrilito **·** Corona Extra **·** Estrella **·** León **·** Modelo especial **·** Montejo **·** Negra Modelo **·** Pacífico **·** Victoria |
| Lavkaloriøl: | Corona Light **·** Modelo Light **·** Pacífico Light **·** Tropical Light |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**John Olav Larssen** (født 7. mars 1927 på Hellvik i Egersund, død 2. januar 2009 på Bryne) var en ledende vekkelsespredikant tilknyttet Det norske lutherske Indremisjonsselskap.

«Norges Billy Graham»
---------------------

Han fikk tilnavnet «Norges Billy Graham» på grunn av metodelikheten med Billy Graham i hans langvarige og ofte svært fremgangsrike forkynnervirksomhet. Han var kjent for å kombinere humor og alvor i forkynnelsen og tok avstand fra såkalt skremselsforkynnelse. 

Han var blant annet aktiv på de, på den tid, spektakulære, protestantiske møteaksjonene på Jordal Amfi i Oslo i 1957 og i 1958. På de best besøkte møtene var 12 000 mennesker innenfor portene på idrettsarenaen. I mange år reiste han Norge rundt for å forkynne. Etterhvert tok han i bruk et stort møtetelt som ble kalt Teltkirken, og det fikk fra 1964 fast plass på Justøy ved Lillesand. Rundt dette bygde han Justøy Bibelcamping.

Senere tjeneste
---------------

I 1971 fikk han kall til å bli generalsekretær i Den indre Sjømannsmisjon, og i fem år var han leder for denne organisasjonen. Han var da også redaktør av organisasjonens blad Trygg Havn og juleheftet Fiskerens Venn. Fra 1976 var han knyttet til Den Norske Misjonsallianse som landssekretær, en stilling han hadde til 1992. Han virket i senere år også som prestevikar i Den norske kirke, i Stavanger bispedømme.

Bibliografi
-----------

* (no) Publikasjoner av John Olav Larssen i BIBSYS
* *John Olav forteller til Agnes Varen Ugland* 1987
* *Sammen for evangeliet 20 år* 1978
* *Det glade fastland. Minner fra år mellom Jæren og Justøy* 1975 ISBN 82-531-3186-0
* *Gud vil vekkelse* 1970
* *Kraft fra det høye – Apostlenes gjerninger 1-13 – Taler på Justøya sommeren 1966* 1968
* *Fra høvelbenk til misjonsmark* 1964
* *Slik ble jeg det* 1961
* *Elsket av Gud* 1961
* *Den nye begynnelse* 1958
* *En åpen dør* 1957

Eksterne lenker
---------------

* John Olav Larssen er død
* Harald Stanghelle: *En kristen dannelsesagent*. Minneord i Aftenposten 11. januar 2009.
* Trond Inge Tappel: *Nytt liv. Karakteristiske trekk ved vekkelsene i Råde 1973 og 1979* Spesialavhandling i teologi. Se side 38, avsnitt Røstad bibelcamp.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Drøbak City** er et kjøpesenter som holder til i Drøbak med totalt 40 butikker fordelt på 3 etasjer.   
 Drøbak City åpnet dørene i 1986.
Det er gratis parkering inntil to timer på oppmerkede plasser.

Senteret hadde i 2021 en brutto omsetning på 660 826 896 kr.

Butikker
--------

Butikker som holder til på Drøbak City 1. september 2023:

* Apotek 1
* Ark bokhandel
* Baker Nordby
* Bogerud Tekstil
* B-Young
* Christiania Belysning
* Drøbak City renseri
* Eurosko
* Fredrik & Louisa
* Ilmo Optikk
* Jernia
* KappAhl
* Kid interiør
* Kitch'n
* Kolbotn klær
* Lindex
* Meny
* Mester Grønn
* Modern's Cafe
* Narvesen
* Nille
* Normal
* PC-spesialisten
* Princess Interiør
* Ramses Zoo
* Sido skredder
* Solhuset
* Sporten Drøbak
* Sunkost
* Telenorbutikken
* Unicut frisør
* Yes! Vi leker
* Zavanna

Se også
-------

* Liste over norske kjøpesentre
Tony Allen med band opptrer på Rockefeller i august 2015.  Foto: Tore Sætre 
**Rockefeller Music Hall**, vanligvis bare kalt **Rockefeller**, er et konsertlokale i Mariboes gate 5B i Oslo sentrum, i samme bygning som det gamle Torggata Bad ved Arbeidersamfunnets plass ikke langt fra Youngstorget. Rockefeller er en del av Auditorium AS, som også drifter John Dee og Sentrum Scene. Rockefeller ble etablert i 1986 og er mest kjent for å avvikle et stort antall konserter, ofte med populær- og rockemusikk, og kulturarrangement med norske og internasjonale artister. Rockefellers lokaler består av hovedsal, et stort galleri, et mindre øvre galleri og flere sidelokaler inkludert loungebar. Takterrassen ved øverste galleri leder også inn til klubblokalet Leiligheten, hvor forskjellige klubbkonsepter avvikles, i tillegg til quiz. Rockefellers publikumskapasitet er 1300 mennesker.

TV-programmet *TopPop* sendte fra konsertlokalet.

Rockefeller ved direktør Hans A. Lier fikk i 1997 Bjellesauprisen fra FONO for innsats for å presentere norske artister fra scenen gjennom flere år.

Eksterne lenker
---------------

* Rockefeller - John Dee - Sentrum Scene - hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Göran Sjöberg** (født 8. juni 1960 i Gävle) er en svensk tidligere ishockeyspiller og -trener. Han har spilt i GGIK, Brynäs, Strömsbro/Gävle HF, Västerås og Team Gävle. Han har vært trener for Team Gävle, Brynäs, Tierp, HV 71 (ass) og Storhamar Dragons

Storhamar
---------

Göran Sjöberg kom til Storhamar som trener i 1994-95. Med sin ærlige stil og rett fram holdning ble han raskt populær blant spillerne. Under hans ledelse skulle endelig Storhamar gå hele veien og ta NM-gull. I 1996 ble det bråstopp etter bare seks kamper. I en opphetet kamp mot VIF på Jordal endte han i klammeri med hjemmelagets spillere etter å ha fått matchstraff for å ha kranglet med dommerenbortvist fra benken etter å protestert for hardt mot dommeren, På vei ut havnet han i basketak med VIFs Øystein Olsen og ble senere også nedslått av en tilskuer på Jordal Amfi foran 3375 tilskuere kampen endte med et 6-4 tap mot Vålerenga. Han ble umiddelbart løst fra stillingen som Storhamartrener.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Göran Sjöberg – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Den ambrakiske bukt**, også kjent som **Artabukta**, **Actiumbukta** eller **Amvrakiabukta** (gresk: Αμβρακικός κόλπος, *Amvrakikós kólpos*), er en bukt i Det joniske hav nordvest i Hellas. Den er om lag 40 km lang og 15 km bred og er den største lukkede bukten i Hellas. Byene Preveza, Arta, Amfilokhia (tidligere kjent som Karvasaras) og Vonitsa ligger langs kysten. Bukten har fått navnet sitt fra den antikke byen Ambrakia som lå nær kysten, mens det alternative navnet kommer fra byen Arta som i dag ligger på samme sted som Ambrakia.

Geografi
--------

Innløpet til bukten er et 700 meter bredt sund mellom den antikke odden Actium (gresk Άκτιο, *Aktio* eller Ἄκτιον, *Aktion*) i sør og Preveza i nord. En veitunnel går mellom de to byene. Bukten er forholdsvis grunn og langs kysten ligger det mange myrer, og store deler av dem er en del av en elvemunning. Elvene Louros og Arakhthos munner ut i bukten, og derfor er bukten varmere og inneholder mindre salt enn Det joniske hav. En strøm renner fra bukten og ut i havet. Bukten er rik på multe, sjøtunge og ål.

Historie
--------

Den ambrakiske bukt var åsted for slaget ved Actium, hvor styrkene til Augustus beseiret flåten til Marcus Antonius og Kleopatra. I perioden fra den greske uavhengigheten (Konstantinopeltraktaten) i 1832 til slutten av den andre Balkankrigen (București-traktaten) i 1913 dannet deler av bukten grensen mellom kongedømmet Hellas og Det osmanske riket.

Restene av flere antikke byer ligger ved kysten: Actium ved innløpet, der det kjente slaget ved Actium ble utkjempet i 31 f.Kr.; Nikolipos, Argos Ippatum, Limnaea og Olpai.

Kilder
------

* James Wolfe, "Observations on the Gulf of Arta, Made in 1830" *Journal of the Royal Geographical Society of London* **3**:77-94 (1833) på JSTOR
* *Denne artikkelen inneholder materiale fra* Encyclopædia Britannica *Eleventh Edition**, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ambracian Gulf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Om Artabukta − bilder og informasjon − visit-preveza.com (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
Østerås kjøpesenter
**Østerås Kjøpesenter** ligger på Østerås i Bærum.

Østerås kjøpesenter ble åpnet i 1968. Østerås kjøpesenter har 20 virksomheter under samme tak, samt vinmonopol, legesenter og treningssenter.

Butikkarealet er i dag på 6 200 m². Betydelige investeringer er foretatt de senere årene. Senteret er både utvidet og bygd om i tre etapper. Det siste nye var introduksjonen selvbetjent vinmonopol. I 2003 ble det installert en heis fra første etasje til underetasjen.

Senteret var tidligere eid av Ragde Eiendom, en eiendomsutvikler som forvalter over 95 000 m² næringslokaler. ShopIn overtok Østerås Kjøpesenter den 1. september 2007. ShopIn gikk konkurs i januar 2011 med en gjeld på 290 millioner kroner. En av dem som tapte penger i forbindelse med konkursen var John Carew.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesiden til Østerås senteret Arkivert 30. mars 2009 hos Wayback Machine.
* Hjemmesiden til ShopIn
* Millionsmell for Carew
* Konkursboet til ShopIn

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Lørdagsrådet*** er et norsk talkshow som har gått på NRK Radio siden 2010. Programmet ledes av Live Nelvik. Det har tidligere blitt ledet av Siri Kristiansen (2010-2017) og Kristine Riis (2017-2018). Programmet er lagt opp slik at programlederen bedriver rådslagning av hverdagslig tema sammen med et panel av kjente folk som skifter fra sending til sending. Programmet går lørdager, på P3, mellom kl 9 og 12.

Første sending gikk av stabelen 6. september 2010. 

Martin Beyer-Olsen, Jonas Jeremiassen Tomter, Benedicte Wessel-Holst og Silje Nordnes har vært vikarprogramledere.

31. oktober 2013 ble *Rådet* overført til TV på NRK3. Det gikk to sesonger.

Referanser
----------

1. ↑  «p3.no » Lørdagsrådet». *p3.no*. Arkivert fra originalen 5. januar 2019. Besøkt 5. januar 2019.
2. ↑  «NRK TV - Se Rådet sesong 1». Besøkt 31. juli 2016.
3. ↑  «Rådet». NRK Radio. Besøkt 5. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
* Rådet på NRK nett-TV
* (en) *Lørdagsrådet* på Spotify Rediger på Wikidata
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
En **digestif** er en drink, nesten alltid alkoholholdig og liten, som inntas på slutten av et måltid. Den tradisjonelle oppfatningen er at dette bidrar til bedret fordøyelse av maten. De har gjerne en høyere alkoholprosent enn drikker som serveres som aperitifer.

Digestifer drikkes normalt bare. Brunt brennevin er det vanligste, som cognac, armagnac, brandy eller whisky. Man kan også bruke sterkvin, som portvin, sherry eller madeira. Det er også en del produkter som ofte blir markedsført spesifikt som digestifer. Disse er gjerne smaksatt med bitre urter som hevdes å hjelpe fordøyelsen. Kjente typer er Underberg, amaro, Fernet Branca og Gammel Dansk.

Skikken med å drikke en digestif er mange steder på vei ut på grunn av at strengere regler mot promillekjøring gjør det risikabelt å drikke sterkt drikke på slutten av måltidet.[]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** NKC
 |
**Fletting:** Det er foreslått at denne siden blir flettet med *Andreordens dynamisk system*. *Angitt grunn:* Artiklene behandler samme tema (Diskusjon)
En **resonator** betegner et 3-elements system med en mere eller mindre utpreget resonansfrekvens. En annen betegnelse for resonatoren er en **harmonisk oscillator**.

Resonator
Fire innsvingningsforløp med forskjellige resistansverdier og tilhørende dempninger
Eksempler på to fremtredende fysiske resonatorer er

* masse, fjær og friksjon fra mekanikken
* spole, kondensator og motstand fra elektronikken

En resonators frekvens bestemmes av de to førstnevnte komponentene som er tapsløse og altså ikke avgir energi som varme. Friksjonen eller motstanden bestemmer tapet, energiforbruket, samt viktige karakteristiske trekk ved resonatorens oppførsel. For matematiske sammenhenger, se Andreordens dynamisk system.

Motstanden (friksjonen) bestemmer om systemet er underkritisk, kritisk eller overkritisk dempet. Gitt at systemet tvinges ut av hviletilstanden og så slippes, eller opplever en permanent tilstandsforskyvning:

* Et **underkritisk** system har små tap og en svært markert resonansfrekvens. Systemet vil svinge ved resonansfrekvensen som en dempet sinuskurve. Dempet vil her si at amplituden avtar eksponensielt med tiden. Hvis tapet er svært lite tar dempningen lang tid og omvendt.

* Øker tapene vil en etter hvert komme til et **kritisk** dempet system ved en bestemt tapsverdi. Ved dette punktet er det akkurat ingen oversvingninger; systemet kommer hurtig til ro fra den siden det ble tvunget ut av balanse. En slik oppførsel er ønsket for eksempel for biler: bilmassen, støtdemperne (friksjonen, tapet) og fjærene i en bil er avstemt slik at bilen akkurat ikke skal kunne gynge.

* Et **overkritisk** system kommer langsommere til ro enn et kritisk system, men har ingen oversvingninger.

Den kritiske dempningen er derfor den hurtigste for å oppnå stillstand etter et sjokk.

Resonatoren er en fundamental funksjonsenhet i fysikken og kan beskrives   
nøyaktig med relativt enkle formler. 

**Eksemplet** viser innsvingningsforløpet for fire forskjellige dempninger av en elektrisk serieresonanskrets. Kretsen drives av en ideell spenningskilde som gir en transient fra 0 til 1 V ved t=0. Spenningen over terminalene til høyre blir observert i diagrammet. Kondensatoren har verdien 1 uF, spolen 1 H. Resonansfrekvensen blir derved 159.2 Hz. Kritisk dempning forlanger en motstandsverdi på 2 kOhm, her kalt 1x. Motstanden har verdiene 4x, 1/4 x og 1/40 x av denne verdien for de tre andre innsvingningsforløpene. For denne koplingen oppnås kritisk dempning ved {\displaystyle \ R={\sqrt {(}}4\*L/C)}

(Beregninger og grafisk fremstilling: LTSpice kretssimulator)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
Gulen sykehjem er en stor arbeidsplass i Eivindvik Foto: Bjarne Thune 
Bo og omsorgsenteret på Dalsøyra Foto: Bjarne Thune 
Bo og omsorgsenteret i Eivindvik  Foto: Bjarne Thune 
**Gulen sykehjem** (nynorsk: Gulen sjukeheim) er et kommunalt sykehjem som gir døgnkontinuerlige pleie- og omsorgstjenester i Gulen. Det ligger i Eivindvik.

Sykehjemmet består av tre avdelinger: En langtidsavdeling, en rehabiliterings- og korttidsavdeling, og en skjermet avdeling for pasienter med demens. Enhetsleder for Gulen sykehjem var i 2010 Nina Sleire.

Bo og omsorgsentre
------------------

I tillegg til sykehjemmet har Gulen fire bo og omsorgsentre, et i Eivindvik, et i Brekke, et på Byrknes og et på Dalsøyra, og hjemmetjenester tilknyttet disse..

Historie
--------

I 1962 kjøpte Gulen kommune en del av Prestegården. Det nye bruker fikk navnet *Krossteig bnr.39*. Med i dette bruket var også tomt som var tenkt brukt til gamlehjem. Det var i 1920 kjøpt et par jordstykker med tanke på å reise et gamlehjem. Det ble fart på innsamlingen av penger under og etter den andre verdenskrigen. Et samarbeid mellom Gulen Sanitetslag og fylket gjorde det mulig å bygge gamlehjemmet i 1959–60. Da det åpnet hadde det plass til 31 personer. Gulen Gamleheim har siden byttet navn og er blitt utvidet og modernisert flere ganger.

Referanser
----------

1. ↑  «Gulen Kommune, Gulen Sykehjem». Arkivert fra originalen 7. mars 2021. Besøkt 9. november 2010.
2. ↑  Kleiva, Ivar; *Gulen i Gammal og ny tid*, bind 1 side 265

Litteratur
----------

* Kleiva, Ivar; *Gulen i Gammal og ny tid*, Gulen Kommune 1996

Eksterne lenker
---------------

* Gulen Kommune, Gulen Sykehjem Arkivert 7. mars 2021 hos Wayback Machine.
**Eidsvolltunnelen** er en 1 193 m lang tunnel på europavei 6 i Eidsvoll. Den ble åpnet i 1993 og bestod da av ett tunnelløp. Den ligger 209-213 meter over havet. I årene 2009-2011 ble det bygget et nytt løp, som gir to felt i hver retning. Dette er en del av arbeidet med å utvide E6 til fire felts motorvei mellom Jessheim og Kolomoen.

*Deutsche Montan Technologie (DMT)* undersøkte tunnelen i 2005 og gav karakteren «poor». Spesielt trakk de frem toveistrafikk uten skille og dårlig brannredning. Tunnelen har fra 2011 bare trafikk i en retning pr. løp.

Tunnelen ble regnet som farlig da det har vært flere ulykker her, også dødsulykker. Årsaken til noen av ulykkene har vært dugg på bilrutene på grunn av høy fuktighet. Tunnelen har også dårlig belysning. Disse problemene skal være borte etter ombygnignen.

I 2007 kjørte nesten 15 000 biler gjennom tunnelen per dag (mot ca. 11 000 i 2004).

Tunnelen har radiodekning for blant annet NRK P1, og nødetatene kommuniserer på sambandet ved bruk av Nødnett. Det er direkte forbindelse til Vegtrafikksentralen (VTS) i Oslo fra tunnelens nødstasjoner (SOS-kiosker). Disse kan og bør benyttes av trafikantene ved alle type hendelser i og utenfor tunnelen. VTS kan gi beskjed om hendelser i tunnelen til trafikanter som lytter på radio på samtlige kanaler på FM-båndet. Gult blinkende lys i tunnelen på skilt nr. 601,0 som forteller om FM-båndet, varsler trafikantene om at det er en viktig melding på radioen. Tunnelen har 4 tverrforbindelser mellom løpene som fungerer som rømningsvei i tillegg til tunnelportalene. Det er montert skilt med avstandsangivelse til rømningsveiene på tunneleveggene for hver 25 meter i begge løp.

Se også
-------

* Veitunneler i Norge
* Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser
----------

1. ↑  «Trafikkdata Ev6 Eidsvolltunnel». Statens vegvesen.

Eksterne lenker
---------------

* Reportasje i Romerikes blad

  


| * v
* d
* r
Veitunneler i Akershus |
| --- |
| Nåværende | 
* Bekkestua
* Bjørnegård
* Blåkoll
* Brenne
* Eidsvoll
* Evje
* Follo
* Frogn
* Furusmo
* Granfoss
* Hagan
* Hamang
* Ingier
* Korslund
* Kjørbo
* Lysaker atrium
* Lysakerlokket
* Løkkeås
* Morskog
* Nordby
* Nøstvett
* Oslofjord
* Pinnåsen
* Rikås
* Ringnes
* Ringstabekk
* Ræling
* Sandviksås
* Skui
* Smiehagen
* Strandvei
* Teleplanlokket
* Vassum
* Vest
* Vittenberg

 | tunnel |
| Under bygging | 
* *Skaret–Bjørum (E16)*

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Nikolaus Jacobsson Finkenow** (død 1386), også kalt Nicolaus Rusare, var dansk geistlig i senmiddelalderen. Han var erkebiskop av Nidaros fra 1382 til 1386.

Antagelig ville dronning Margrete ha lojale personer, ofte personer med bakgrunn i det danske kongelige kanselli, i bispestillingene, og hennes innflytelse kan ha ført til at Nikolaus ble utnevnt til erkebiskop. I perioden 1372 til 1381 var han kannik i Roskilde og Århus. I 1381 skrev han seg inn ved Karlsuniversitetet i Praha.

Det er få skriftlige kilder om Nikolaus som erkebiskop, men blant annet sier de islandske annaler at han ikke utførte sin biskopelige tjeneste og ikke betalte avgiftene til paven.

Nikolaus forlot Nidaros og reiste til Danmark i 1386. Høsten samme år døde han.

Referanser
----------

1. ↑  «Nikolas Jacobsson Finkenow». *Store norske leksikon*. 26. februar 2020. Besøkt 13. juni 2022.
2. ↑  Dybdahl, Audun (25. februar 2020). «Nikolas Jacobsson Finkenow». *Norsk biografisk leksikon*. Besøkt 13. juni 2022.
3. 1 2  Dybdahl, Audun (25. februar 2020). «Nikolas Jacobsson Finkenow». *Norsk biografisk leksikon*. Besøkt 13. juni 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Catholic-Hierarchy
 |
**Einar Gunnarsson**, også kalt **Einar Smjórbak**, død 1263, var en norsk geistlig i middelalderen. Han var erkebiskop av Nidaros fra 1255 til 1263.

Einar var sønn av birkebeineren Gunnar Grjonbak.

Einar dukker opp i kildene første gang i 1240, da han nevnes i *Håkon Håkonssons saga* som personen som gav kongsnavn til Håkon Håkonssons sønn Håkon Unge på Øreting i Trøndelag.
I 1254 døde den daværende erkebiskopen, Sørle, og korsbrødrene i Nidaros ble enige om å velge Einar til erkebiskop, uten å spørre kong Håkon Håkonsson om råd. Det fortelles at Einar på dette tidspunktet skal ha oppholdt seg i Paris. Han ble vigslet i Napoli av pave Alexander IV før 10. mars 1255. 

At Einar ble valgt til erkebiskop uten Håkons samtykke, førte til et vanskelig forhold mellom Einar og kongen. Einar hadde imidlertid et godt forhold til begge Håkons sønner, Håkon Unge og Magnus Lagabøte. Da Håkon Unge døde i 1257, gav Einar kongsnavn til Magnus, slik han tidligere hadde gjort til Håkon Unge.
 I 1261 giftet Magnus seg med Ingeborg Eriksdatter, datter av den danske kong Erik Plogpenning. Einar viet paret, og tre dager senere ble begge kronet. Dette var den første kroningen av en dronning i Norge.

Det har vært foreslått at Einar kan ha vært forfatteren av *Kongespeilet*.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Einar Gunnarsson Smjorbak,, Runeberg forfatter-ID einargun, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Håkon Håkonssons saga*, kap. 223
3. ↑  *Håkon Håkonssons saga*, kap. 281
4. 1 2 3  Stefansson, Magnus. (2009, 13. februar).Einar Gunnarsson Smjorbak. I Norsk biografisk leksikon. Hentet 27. mai 2017.
5. ↑  *Håkon Håkonssons saga*, kap. 292
6. ↑  *Håkon Håkonssons saga*, kap. 310

Litteratur
----------

* Haakon Haakonssøns saga, oversatt av Alexander Bugge, 1914


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Sørle av Nidaros** | **Erkebiskop av Nidaros**(1255–1263) | Etterfølger:**Håkon av Nidaros** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Catholic-Hierarchy
 |
**Reidun Aune** (født 29. august 1915, død 12. august 2004) var en motstandskvinne, musikkpedagog, dukketeaterarbeider, brukskunstner, kulturarbeider og freds- og miljøaktivist fra Trondheim. Hun arbeidet som musikklærer ved Norges lærerhøgskole.

Motstandskvinne
---------------

Under andre verdenskrig var hun knyttet til kompani Linges gruppe Lark, som via radio ga London etterretninger fra Trondheim. Hun opererte som kurér, og mottok deltagermedaljen i 2000. 

Aune var aktiv motstander av atomvåpen, deltok i fredsmarsjen til Paris i 1981 og deltok i demonstrasjonene i Stilla under Alta-konflikten i 1981. For dette siste ble hun idømt en fengselsstraff på 60 dager.

Dukketeater
-----------

I 1968 etablerte hun et dukketeater i Trondheim sammen med Vibeke Helgesen. I starten måtte de flere ganger flytte til nye lokaler, inntil daværende teatersjef ved Trøndelag Teater, Arne Aas, lot dem få tilhold på Trøndelag Teaters biscene. Dukketeaterforestillingene ble spilt som såkalt «morgenteater», for et publikum som gjerne bestod av barn fra byens barnehager og småskoleklasser. Forestillinger på repertoaret var blant annet det grønlandske eventyret *Nuniak og den store hvalen*, som også ble vist i NRKs barnetv.

Høsten 1971 arrangerte Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum en utstilling av samisk brukskunst (duodji). I forbindelse med utstillingen oppførte Aune dukketeater basert på en samisk fortelling. Forestillingen ble svært godt mottatt.

I Trondheim var hun også kjent for det årlige julespillet med dukker, som i hennes tid ble fremført i mer enn femti år. «Det gamle Christi Fødselsspill» har sin opprinnelse fra Tyskland på 1500-tallet og er bearbeidet scenisk og dramaturgisk av Aune. Aunes versjon ble først oppført i Oppdal i 1948, med levende skuespillere og periodemusikk. Noe senere laget Aune dukker til stykket, og var ansvarlig for årlige oppføringer i Trondheim. Aune drev også barneorkester, var danseinstruktør ved Spelet om Heilag Olav og engasjert på vegne av Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum og Trøndelag Folkemuseum.

Priser og utmerkelser
---------------------

Hun var æresmedlem av Studentersamfundet i Trondheim, og mottok Teskjekjerringprisen i 1978.

Referanser
----------

1. 1 2   www.strindahistorielag.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Vibeke Helgesen (kapittelforfatter) (1974). «Dukketeater i Norden : en oversikt over utviklingen og aktiviteten i Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige». *urn.nb.no* **(norsk)**. Besøkt 5. januar 2018. «Dukketeater i Norge»
3. ↑  «NRK TV - Se Christi Fødselsspill | Gudstjeneste fra Nidarosdomen». *NRK TV - Gudstjeneste* **(norsk)**. 27. desember 1989. Besøkt 25. oktober 2018. «Det gamle julespillet fra Schwaben framført av Reidun Aunes Dokketeater og Lita Gjerdings Englekor.»

Eksterne lenker
---------------

* (no) Reidun Aune hos Sceneweb Rediger på Wikidata
* (no) *Christi Fødselsspill med Reidun Aunes Dokketeater og Lita Gjerdings Englekor* – gudstjeneste fra Nidarosdomen, sendt av NRK Fjernsynet 27. desember 1989

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda
 |
**Hagen skole** er en tidligere barneskole i Hakadal i Nittedal kommune.

Skolen har historie tilbake til 1835, da bygdas første faste skole ble etablert på Nes, like øst for elva ved Hakadals verk. Etableringen hadde begrunnelse i den første «Lov angaaende Almue-Skolevæsenet på Landet» fra 1827. Denne loven stilte krav om faste skoler – i motsetning til de ellers vanlige omgangsskoler – ved «ethvert Bergværk og ved andre Værker eller Brug, som have 30 faste Arbeidere og derover». Skolen var således drevet av jernverket, og da verket ble nedlagt i 1869 ville eieren Herman Wedel-Jarlsberg overføre skolen til kommunen. Det gikk imidlertid ennå noen år, men i 1878 kjøpte kommunen plassen Nordre Neshagen og bygde skole der. Denne skolen sto ferdig i 1880 og fikk navnet Hagen skole. Skolen fikk også tillagt en del jord slik det var vanlig på skolene den gang, for at læreren kunne dyrke og holde et par husdyr. Dette var en del av lærerens lønn. Jordstykket lå på nordsiden av skolen, og var jevnlig i bruk fram til 1952. Senere har jorda tidvis ligget brakk.

Bygningen fra 1880 huser i dag Bygdesamlingen. Nytt skolebygg ble reist i 1918, og det er senere reist tilbygg i 1968 og i 2007.

Hagen skole ble nedlagt sommeren 2021, og elevene overført til den nye Elvetangen skole lenger sør.

**De første lærerne på Hagen**

* 1878–1897 Gustav Hansen
* 1897–1925 Andreas Haugen fra Øvre Eiker
* 1925–1952 Ragnvald Prestkvern fra Gran

Referanser
----------

1. ↑  Lotherington, Per Bjørn (5. mai 2021). «Lærerne ved bygdas første skole fikk to kuer». *Varingen*.
2. 1 2  Birker Kirkeby (1968). *Bygdebok for Nittedal og Hakadal*. II. Nittedal: Nittedal kommune. s. 327.

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av den gamle skolebygningen på Digitaltmuseum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
**ProgAtom** er et norsk progrockband etablert i 2012. Musikken er melodiøs symfonisk rock med ambiente trekk. Medlemmer er: Åsmund Mjelva - bass, Arild Sveum - tangenter, Mattis Sørum - gitarer, Rune Ulen - slagverk og Tore Christer Storlid - vokal. Gitarist Mattis Sørum, kjent fra bl.a. «Pictorial Wand», har lagd musikk til mange norske kortfilmer som *The Winter Story* (2016) og *Little Grey Wolfy.* Spring and Icy Drift (2017) Vokalist Tore Christer Storlid er kjent fra en rekke band som Sipher, Powerslaves, Oh Snap, Myrna Braza, Audrey Horne og i band med Eirik Søfteland. ProgAtom har gitt ut to album, *Sagittarius A* (2015) og *Spiral* (2018). Bandet har norske tekster på sine to første album. Begge album er spilt inn i Lydbildet Studio & Lydproduksjon og er utgitt av Mjelva Musikk. Bandet har fått omtale i internasjonal musikkpresse og er spilt på radiostasjoner over store deler av verden.[] Albumet *Spiral* ble kåret til et av månedens album i november 2018 av radiostasjonen BeProgRock i Brasil, og ProgAtom har ligget fast på spillelista til den amerikanske radiostasjonen «Progressive Rock AZUSA» i 2019.

Diskografi
----------

* *Sagittarius A* (2015)
* *Spiral* (2018)
* *Under the Olive Trees (2021)*

Referanser
----------

1. ↑  Progzilla.com
2. ↑  Music Unframes
3. ↑  NRK[*død lenke*]
4. ↑  The Prog Mill
5. ↑  Terra Incognita
6. ↑  beprogrock

Eksterne lenker
---------------

* Prog Magazine
* We Rock Webzine
* Merlinprog Arkivert 9. juni 2019 hos Wayback Machine.
* Rockportaal
Kjøbenhavns Krimninal og Politirets segl
**Kriminal- og Politiretten** i København ble opprettet ved forordning av 28. februar 1845 og trådte i virksomhet 1. juli samme år. Den avløste dels den tidligere særlige Københavns Politiret (som ifølge forordning av 5. juli 1793 var bekledd med to assessorer og politimesteren som justitiarius, men ved pl. av 4. april 1809 var blitt løst fra forbindelsen med politimesteren og hadde fått sin egen justitiarius), dels Hof- og Stadsretten i dens egenskap av første instans i københavnske straffesaker.

Under Kriminal- og Politiretten hørte undersøkelse og pådømmelse av saker mot personer som var siktet for å ha begått forbrytelser i København, og av alle københavnske offentlige politisaker samt av de private politisaker som ifølge sivilprosessens vernetingsregler skulle eller kunne anlegges i København. Kriminal- og Politiretten hadde dog ingen jurisdiksjon over militærpersoner unntatt i private politisaker; dessuten hørte saker angående geistliges brudd på embedsplikt under geistlig rett; endelig var behandlingen og påkjennelsen av visse sjørettslige forseelser lagt til Sø- og Handelsretten.

Kriminal- og Politiretten var opprinnelig bekledt med en justitiarius og åtte assessorer; ved senere lover ble assessorenes antall økt til 16. Videre fungerte ved retten en justissekretær, protokollførere, assistenter og rettsvitner samt en del oppdagelsesbetjenter, skrivere og bud. Til domsavsigelse, mottakelse av aktorers og defensorers innlegg i justissaker med mere ble det holdt rett hver tirsdag og lørdag klokken 10. For øvrig fungerte retten i avdelinger som hver for seg var satt med én enkelt dommer.

I domsavsigelsen, som alltid foregikk på skriftlig grunnlag, deltok – for så vidt angikk de egentlige straffesaker (justissaker) og de private politisaker – fem (siden 1911 dog kun tre) dommere i hver sak. Derimot hadde hver av dommerne i avdelingene for offentlige politisaker myndighet til på egen hånd å idømme visse mindre straffer; men var det i offentlige politisaker spørsmål om høyere straff, deltok andre av rettens assessorer i pådømmelsen. De av enkeltdommer i offentlige politisaker avsagte dommer var upåankelige, mens Kriminal- og Politiret-dommer og kjennelser for øvrig sto under anke til Højesteret innenfor de sedvanlige ankegrensene.

Ved retsplejelovens ikrafttredelse 1. oktober 1919 overgikk Kriminal- og Politirettens virksomhedsområde dels til Københavns Byret, dels til Østre Landsret.

Kilder
------

* Kriminal- og Politiretten i Christian Blangstrup, *Salmonsens Konversationsleksikon* (2. udgave, 1923)
**79. panserdivisjon** (***79th Armoured Division***) var en divisjon i den britiske hæren, opprettet 14. august 1942 som ledd i forberedelsene til invasjonen av Normandie i 1944 under andre verdenskrig. Divisjonen bestod av panservogner som var ombygget for spesialoppgaver, for å bistå under operasjonens landgangsfase.

Generalmajor Percy Hobart var sjef for divisjonen, og de eiendommelige panservognene ble kjent som *Hobart's Funnies*. De omfattet panservogner som kunne flyte, rydde miner, legge broer – alt som ville sette invasjonsstyrken i stand til å lande og bryte igjennom de tyske forsvarsstillingene.

79. panserdivisjon opererte ikke som en samlet divisjon, og panservognene ble i stedet spredt som små avdelinger blant de andre divisjonene som deltok i operasjonen. 79. panserdivisjon ble også benyttet under krysningen av Rhinen under Operasjon Plunder for å transportere stormtropper og nye forsyninger.

Divisjonen ble deaktivert 20. august 1945.

Galleri
-------

* Sherman-stridsvogn under minetest.Sherman-stridsvogn under minetest.
* Churchill VII AVRE.Churchill VII AVRE.
* Churchill Ark Mk II med bro-utstyr.Churchill Ark Mk II med bro-utstyr.
* Churchill Crocodile.Churchill Crocodile.
* Teppeleggende Churchill AVRE.Teppeleggende Churchill AVRE.
* En Churchill AVRE-stridsvogn med en bombekaster.En Churchill AVRE-stridsvogn med en bombekaster.
* Churchill-stridsvogn under invasjonen av Normandie 6. juni 1944.Churchill-stridsvogn under invasjonen av Normandie 6. juni 1944.
* Churchill-stridsvogn 6. juni 1944.Churchill-stridsvogn 6. juni 1944.
* Soldater i en Churchill Kangaroo pansret personellkjøretøy.Soldater i en Churchill Kangaroo pansret personellkjøretøy.
* Canadisk Buffalo amfibiekjøretøy, september 1944Canadisk Buffalo amfibiekjøretøy, september 1944
* En Sherman DD i 1944En Sherman DD i 1944

Referanser
----------

1. ↑  Richard D. North (17. oktober 2014). «Unique 1945 Hamburg book: the 79th and "Hobart's Funnies"». *richarddnorth.com* **(engelsk)**. Besøkt 13. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) 79th Armoured Division – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Lilloseter turisthytte og serveringssted i Lillomarka i Oslo. Foto: C. Hill, 2007 
Lilloseter ca. 2002
Lilloseter i juni Foto: Geir J. M. Hval (2021) 
**Lilloseter** er en turisthytte og et serveringssted i Lillomarka i Nittedal. Selve hytta ligger på en høyde mellom Aurevann og Langevann. Lilloseter et populært utfartssted for beboerne i Groruddalen, og ligger bare fire og en halv kilometer fra parkeringsplassen til Steinbruvann ved Grorud og fem fra Ammerud. Stua er også tilgjengelig fra Nittedal. Det har vært servering på Lilloseter siden rundt 1918. I dag eies stua av Oslo kommune. Lilloseter har i dag 120 sitteplasser.

Navnets opprinnelse
-------------------

Lilloseter var opprinnelig en husmannsplass rett nord for der serveringsstedet ligger i dag. Man kan fremdeles se låven der husmannsplassen lå. Navnet kom naturlig i 1788 da Lillo gård i Aker kjøpte huset og skogen rundt av gården Kjul i Nittedal.

Historie
--------

I 1918 kjøpte Theodor Kristoffersen Lilloseter og begynte å servere turister i den gamle stua på Lilloseter. Denne stua er nå revet. Kristoffersen er så vidt man vet, den første som drev med servering her. 

Oslo Gullsmedarbeideres Forening kjøpte huset og 108 mål skog på Lilloseter i 1925. De bygde en stor sportsstue, tre hytter og en driftsbygning på Lilloseter. Under Foreningens eie ble det drevet servering og overnattingsvirksomhet i større skala. Medlemmene av Oslo Gullsmedarbeideres Forening var også flittige brukere av tilbudet, og hadde ti reserverte sengeplasser.

I 1950 overtok Oslo kommune driften av Lilloseter. Noen år etter dette drev Turistforeningen stua. Nå er det Bymiljøetaten som har ansvar for drift og forvaltning av de kommunale sportsstuene. Bestyrerne Bjørn og Gudbjørg Rode kom til Lilloseter i 1968 og drev stua på vegne av kommunen i 40 år. Fra 1. november 2008 overtok Mette og Torgeir Soot som bestyrere.

Litteratur
----------

* Bjarne Jensen (1991). «Gullsmedenes natursmykke». *Stuene i Marka* (2. utg.). Oslo: Schibsted. s. 60-63. ISBN 82-51-61358-2.

Eksterne lenker
---------------

* Lilloseters nettsted

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**Johnson South Reef-trefningen** i 1988 var et større sjøslag mellom Vietnam og Kina om kontrollen over enkelte øyer i øygruppene Spratlyøyene og Paracel-øyene i Sørkinahavet.

Bakgrunn
--------

Trefningen ble et resultat av kinesiske aktiviteter på Johnson South Reef. Den 21. januar 1988 forsøkte Kina å bygge en observasjonspost på Johnson South Reef, men vietnamesiske tropper okkuperte området for å forhindre dette. Den 22. februar og den 5. mars sendte Kina tre fregatter til Johnson South Reef, mens Vietnam sendte forsterkninger fra Ho Chi Minh-byen seks dager senere.

Lokalisering
------------

| Navn (engelsk) | Navn (vietnamesisk | navn (kinesisk) | Lengdegrad | Breddegrad |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Johnson South Reef | Đá Gạc Ma | Chigua Jiao / 赤瓜礁 | 90 45' N | 1140 18' E |
| Johnson North/Collins Reef | Đá Cô Lin | Guihuan Jiao / 鬼喊礁 | 90 45' N | 1140 14' E |
| Lansdowne Reef | Đá Len Đao | Qiong Jiao / 琼礁 | 90 46' N | 1140 22' E |

Sammenstøtet
------------

Begge parter sendte militære til øyene. Klokken 07:30 på morgenen forsøkte vietnameserne å reise det vietnamesiske flagget på Johnson South Reef. Kineserne gikk til angrep, og vietnameserne svarte ved å løse skudd mot dem. Kineserne gjorde et motangrep av stor skala klokken 08:47, og den vietnamesiske fregatten HQ-604 ble senket.

Et lignende slag den samme morgenen fant sted mellom det kinesiske skipet Yingtan og det vietnamesiske skipet HQ-505 ved Collins Reef. Det resulterte i at det vietnamesiske skipet ble senket.

Klokken 09:15 ankom det kinesiske skipet Xiangtan ved Lansdowne Reef, og oppdaget at 9 vietnamesiske tropper fra HQ-605 allerede hadde gått i land på øya. En skyteepisode fant sted, som endte med at HQ-605 ble sterkt skadet, og trakk seg tilbake.

Etter slaget
------------

Vietnam gjør fortsatt krav på øyene. Kina argumenterer med at øyene er nevnt i gamle kinesiske kilder. Vietnam avviser dette, og et av argumentene er at øyene er bebodd av vietnamesere. At Kina tok øyene med makt gjør dem ikke juridisk til en del av Kina, og dessuten bryter Kina internasjonale lover i sin okkupasjon av øyene. En internasjonal dom over fremtiden til øyene ser ut til å være den eneste løsningen, men hittil har ikke dette skjedd. Kinas kontroll over øyene er fortsatt en splint i øyet for Vietnam, men det er ikke så mye landet kan gjøre med det selv, ettersom Sovjetunionens oppløsning tvang Vietnam til å starte en forsoningspolitikk med Kina, ettersom de ikke hadde særlig valg når de ikke lenger var støttet av sin gamle allierte.

Se også
-------

* Liste over kriger Vietnam har deltatt i etter 1945
* Paraceløyene
* Den sino-vietnamesiske krig
* Slaget om Paraceløyene

Referanser
----------

1. ↑  «第三章第四节 自卫反击战». *海南省省志* **(kinesisk)**. 北京: 方志出版社. ISBN 9787514412376. «南沙群岛历来是中国领土。l987年，应联合国教科文组织的要求，中国政府决定在南沙群岛永署礁建立1座海洋观测站。1988 年3月13日，我海军奉命组织舰船和人员在南沙群岛的赤瓜礁等岛礁进行考查。14日，越军海军604、605号运输船和505号登陆舰悍然窜到赤瓜礁海区进行挑畔活动，并派出43名海军人员强行登上赤瓜礁。越军无视中国考察人员的警告，首先使用冲锋枪向我岛上人员开火，打伤我考察人员1人。接着，越南海军舰船又向停泊在赤瓜礁附近海区的我海军舰船开枪。我海军考察舰船的人员，为捍卫祖国领海、领土主权，在忍无可忍的情况下，被迫进行自卫还击，击沉越南海军604号运输船，击伤605号运输船和重创505号登陆舰，胜利地保卫了祖国的领海、领土。»  Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Friidrett: |
| Konkurrerte for KosovoKosovo Kosovo |
| Friidrett Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett |
| Bronse | Schaan 2018 |  800 m  |
| Friidrett Lag-EM i friidrett (Third League) |
| Bronse | Tbilisi 2014 |  800 m |

**Astrit Kryeziu** (født 22. oktober 1991) er en kosovisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp og mellomdistanseløp. Hans fremste internasjonale meritt er bronse på 800 meter ved Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018.

Idrettskarriere
---------------

### 2012 - 2014

Kryezui deltok i det sveitsiske mesterskapet innendørs 2012, og kom der på andreplass på 1000 meter. Han deltok i Balkanmesterskapet i friidrett 2013, og kom der på sjetteplass på 800 meter. Kosovo deltok i Third League under Lag-EM i friidrett 2014, og han fikk der bronse på 800 meter, og han kom på femteplass på 400 meter. Han kom på fjerdeplass på 800 meter under Balkanmesterskapet i friidrett 2014.

### 2015 - 2016

Kosovo deltok i Third League under Lag-EM i friidrett 2015, og Kryezui kom der på fjerdeplass på 800 meter og åttendeplass på 400 meter. Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2016 ble arrangert i Marsa på Malta, og Kryeziu kom på fjerdeplass på 800 meter. Han kom på fjerdeplass på 800 meter under Balkanmesterskapet i friidrett 2016, der Kosovo kom på sjuendeplass på 4 x 400 meter stafett.

### 2017 - 2018

Han deltok i Jeux de la Francophonie 2017, og kom der på fjerdeplass på 800 meter. I VM i friidrett 2017 deltok han på 800 meter, og ble der slått ut i innledningsheatet. 

Han deltok i Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018, og fikk der bronse på 800 meter, bak Musa Hajdari og Ion Siuris.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 296963[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Balkan Athletics - *67th Balkan Senior Championships 2014 Pitesti ROU*, besøkt 22. juni 2018.
3. ↑  European Athletics - *European Athletics Team Championships Third League - Baku 2015*, besøkt 22. juni 2018.
4. ↑  Balkan Athletics - *69th Balkan Senior Championships 2016 Pitesti ROU* Arkivert 2016-12-21, hos Wayback Machine. besøkt 22. juni 2018.
5. ↑  CSSE 2018 - *Live Results* Arkivert 23. juni 2018 hos Wayback Machine. besøkt 21. juni 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Astrit Kryeziu – World Athletics Rediger på Wikidata
**Arctanders gate** er en gate i Gamlebyen i Oslo ved foten av Ekebergskrenten. Den ble anlagt i forbindelse med bygget Arctanders hage som sto ferdig høsten 2002. Gata ble anlagt på bakgrunn av at Plan- og bygningsetaten ønsket en vei foran den nye blokken. Gaten fikk navn etter arkitekten og politikeren Sofus Arctander. Han er blant annet kjent for å ha tegnet landets første hageby, Arctanderbyen, som ble reist litt opp i Ekebergskrenten 1910-11.

Arctanders gate ligger sentralt, men likevel stille og tilbaketrukket. Om man skal til Oslo sentrum, er det raskest å gå Bispegata ned gjennom Middelalderbyen og Bjørvika. Vil man reise kollektivt går Ekebergbanen (linje 18 og 19) like ved. 

Det er kort avstand til Middelalderparken, Ekeberg, Tøyen med Botanisk hage, Jordal idrettspark, Jordal Amfi, Ola Narr og Kampen park.

Litteratur
----------

* Oslo byleksikon

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (A)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Stein Bjørn** (født 18. februar 1967) er en norsk skuespiller, filmskaper og dokumentarist. Han er utdannet ved Nordisk Artist og Teaterhøjskole i Danmark. 

Bjørn har vært frilansende skuespiller i en rekke teater- og filmproduksjoner i Norge og Sverige, og var fast medlem av Totalteateret fra 1987 til 2001. Fra TV er han blant annet kjent fra serien *Outlier* (2020) og *Pelle Politibil* (2002) og for scene har han spilt en rekke roller for Åarjelhsaemien Teatere, Hålogaland Teater og Totalteateret.

Han har arbeidet mye med dokumentasjon av sceneproduksjoner for frigruppemiljøet i Tromsø. Han har også jobbet i mange år som filmpedagog og har hjulpet hundrevis av barn og ungdommer til å bli filmskapere.

Stein Bjørn sitter i fagutvalget i Norsk Kulturråd 2022–2024 og i styret for Giron Sámi Teahter. Han har tidligere hatt verv i Sámi Lávdi, Riddu Riđđu, Assitej Norge, RadArt, Vårscenefest og Tromsø Barnefilmfestival.

Priser og anerkjennelse
-----------------------

* 1994: Tromsø kommunes kulturstipend
* 1995–1996: Statens kunstnerstipend
* 2007: Statens Kunstnerstipend
* 2009–2010: Sametingets arbeidsstipend
* 2011–2013: Statens kunstnerstipend
* 2013: Frilansprisen

Referanser
----------

1. ↑  Stein Bjørn. «CV». Bjørn Film & Story. Besøkt 28. november 2023.
2. ↑  «Outlier». IMDb.com. Besøkt 28. november 2023.
3. ↑  «Pelle politibil». IMDb.com. Besøkt 28. november 2023.
4. ↑  «Stein Bjørn». *sceneweb.no* **(norsk)**. Besøkt 28. november 2023.
5. ↑  Stein Bjørn. «Stein Bjørn». *Kreative Nord*. Besøkt 28. november 2023.
6. ↑  «Frilansprisen ble lansert av Norsk Skuespillersenter i 2010, og deles ut årlig.». Besøkt 28. november 2023.
**Terje Kalheim** (født 21. september 1952) er en norsk politiker som representerer Arbeiderpartiet, og er ansatt i LOs internasjonale avdeling. Han tilhørte Sosialistisk Venstreparti (SV) og var byråd for kultur og byutvikling i Oslo 30. september 1992 til 25. oktober 1995, i SV-Ap-byrådet som ble ledet av Rune Gerhardsen. I sin tid i byrådet var han blant annet ansvarlig for avtalen mellom Oslo kommune og Blitz-huset som ble forhandlet frem i 1994.

Han gikk på Sogn Yrkesskole fra 1968 til 1970. Han jobbet siden i Oslo Sporveier, hvor han også var fagforeningsleder. På slutten av 1980-tallet var han styremedlem i den EU-kritiske organisasjonen Opplysningsutvalget om Norge og EF. I november 1990 ble han valgt til nestleder i Nei til EF. 19. september 1991 publiserte *Vårt Land* et intervju med ham som sjokkerte deler av organsisasjonen. Han mente det ville være vanskelig for Norge å stå utenfor om Finland og Sverige ble med. Han kritiserte også Senterpartiets argumentasjon: «Ingenting er enklere enn å gjøre som Anne Enger Lahnstein: Reise land og strand rundt og trekke EFs meninger og holdninger etter hårene. Det gir mange stemmer, men kan også representere en naiv overforenkling av EFs politikk.» Flere lokallagsledere mente Kalheim måtte trekke seg som nestleder, men han fikk også støtte fra flere, blant annet SV-politikerne Raymond Johansen, Paul Chaffey og Berge Furre. *Aftenposten* rapporterte om en «isfront» mellom nestlederen og leder Kristen Nygaard. Etter at Kalheim ble byråd i Oslo trakk han seg som nestleder i oktober 1991.

Byrådene Kalheim og Raymond Johansen meldte seg etter valgnederlaget i 1995 ut av SV og inn i Arbeiderpartiet, etter at de under EU-kampen hadde markert seg som EU-tilhengere og ikke fått renominasjon på sikker plass til bystyret for Oslo SV. 

Han er sønn av fagforeningsmannen og EF-motstanderen Ragnar Kalheim, som i sin tid meldte overgang fra Arbeiderpartiet og ble en av frontfigurene i dannelsen av SV inntil sin død i 1974.

Referanser
----------

1. ↑  NTB (19. september 1991): Nei-leder refser sin egen leir. *Aftenposten*. Side 4.
2. ↑  Aslak Bonde (20. september 1991): Isfronter i Nei-ledelsen. *Aftenposten*. Side 7.

| * v
* d
* r
Oslos byutviklingsbyråder |
| --- |
| Michael Tetzschner (1986–1988) **·** Sigurd Østen (1988–1990) **·** Sveinung Lunde (1990–1992) **·** Terje Kalheim (1992–1995) **·** Harald Bekken (1995–1997) **·** Olaf Stene (1997–1999) **·** Grete Horntvedt (1999–2000) **·** Ann Kathrine Tornås (2000–2003) **·** Grete Horntvedt (2003–2006) **·** Peter N. Myhre (2006) **·** Merete Agerbak-Jensen (2006–2009) **·** Bård Folke Fredriksen (2009–2015) **·** Hanna Marcussen (2015–2023) **·** James Stove Lorentzen (2023–) |