recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*For fjorden i Rissa i Sør-Trøndelag, se Botn (Rissa).*
Botn i en fjellside. Fjellet til venstre for botn heter Stortind og er del av en fjellkjede der Kråktindan er de største toppene. Fjellkjeden ligger i Steigen kommune i Nordland fylke. Det lille vannet i bunnen av botn er navnløst og ligger på en høyde av 450 moh.  Foto: Øyvind Rask 
Stedsnavnet Botn forekommer mange steder over hele Norge. Søkeresultat fra www.Norgeskart.no 
Trollhettas nordside danner en botn.
En **botn** er en halvsirkelformet og gryteformet forsenkning innerst i en dal; en landform skapt ved erosjon av isbreens øverste del.

Botnene er erodert av isbreer, og dette er en vanlig type landform i Norge og andre steder der landskapet er formet av isbreer. Botnene kan bli dannet på steder det ellers ikke er breer på grunn av lokale klimaforhold. Typiske botner på den nordlige halvkulen ligger i et skyggeparti på en nordvest-vendt fjellside og i le for den vanlige vindretningen, som gjør at snø blir akkumulert her.

En isbre liggende i en botn kalles en *botnbre*. 

Dersom breen trekker seg tilbake eller forsvinner kan endemorenen nederst i botnen demme opp en liten innsjø som kalles en *botnsjø*.

Botn, som også kan skrives Botten, er også mye brukt som stedsnavn, på bygder, grender, gårder og gårdsbruk, og i mange sammensatte stedsnavn.

Referanser
----------

1. ↑  Statens kartverk

Se også
-------

* Glasiologi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Pål Salahdin Refsdal** (født 9. september 1963 på Kongsvinger) er en norsk freelancejournalist og fotograf bosatt i Bærum. Han har rapportert fra flere krigsområder.

I juni 1998 ble Refsdal såret under et jugoslavisk angrep. I februar 2009 mottok Pål Refsdal, og produksjonsselskapet Refsdal Media, produksjonsstøtte fra Norsk filminstitutt til dokumentarfilmen «*Den andre siden*», som handler om dagens Afghanistan. 

Refsdal er praktiserende muslim, etter at han konverterte til islam i 2009 da han ble tatt til fange av Taliban i Afghanistan.

I november 2012 ble Refsdal og en afghansk tolk ble kidnappet i provinsen Konar i Afghanistan mens han var på oppdrag for produksjonsselskapet Novemberfilm. Han ble løslatt etter seks dager.

Referanser
----------

1. ↑  «- Pål bodde sammen med Taliban-soldater». VG. 12. november 2009.
2. ↑  Praktiserer fortsatt som muslim
3. ↑  Sigrid S Engebretsen-Skaret (23. mai 2012). «Masteroppgave - Bruk av norske spesialstyrker i krisehåndtering - utfordringer og muligheter» (PDF). Forsvarets høgskole. s. 47. Besøkt 3. mai 2023.

Eksterne lenker
---------------

Dette er Pål Refsdal – Aftenposten

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Minde-drapet** er en norsk uoppklart drapssak hvor iranske Fahimeh Esteghlalian (37) ble funnet kvalt på Minde i Bergen 26. april 1994. Saken regnes fortsatt som uoppklart.

Saken
-----

Morgenen den 26. april 1994 skulle Fahimeh som vanlig til norskundervisning på Gimle skole. Hun skal ha følt seg syk, og valgt å bli hjemme denne dagen. Ektemannen dro på jobb 12:30. På ettermiddagen, rundt klokkeslettet 14:45, kom den fjorten år gamle datteren hjem fra skolen. Hun fant døren ulåst, og moren kvalt i sin seng. Det var ikke spor til innbrudd. Ektemannen utlovte 10.000 kr i dusør for de som kan komme med opplysninger som kan føre til oppklaring. 

Fahimeh Esteghlalians språklærer (Ali Pourin Mohammed) ble siktet og senere dømt til ni års fengsel for forsettlig drap. Han hevdet hele tiden sin uskyld. Den 21. mars 1997 ble det varslet at saken skulle gjennoptas, og kun basert på denne nyheten skal Fahimehs ektemann ha tatt sitt eget liv. Etter en ny runde i retten ble Ali Pourin Mohammed frifunnet.

Referanser
----------

1. ↑  NRK.no – Politiets 28 norske drapsgåter, publisert: 03.07.2013.
2. ↑  «Drapsfrikjent fikk 2,5 millioner», vg.no, 22. desember 1998. Besøkt 5. juli 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Uoppklart – Hvem drepte dem?
**Pål Magnus Stensholt** (født 13. februar 1990) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte som målmann for Sarpsborg 08, KFUM Oslo, Ørn Horten og Follo FK. Stensholt begynte karrieren i Sparta (senere Sarpsborg 08), før han var på utlån til KFUM Oslo. Han spilte også nesten to sesonger i Ørn Horten i 2. divisjon. 

Stensholt spilte i Follo FK fra sommeren 2012 og ut 2014 sesongen, og var med på opprykk fra 2. divisjon til 1. divisjon 2012, og direkte nedrykk sesongen etter. Etter sesongen 2014 valgte Stensholt å trappe ned karrieren med spill for Sarpsborg FK i 4.divisjon. Sesongen etter la han keeperhanskene på hylla bare 25 år gammel, og spiller nå som utespiller på amatørnivå.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, oppført som Pal Stensholt, Transfermarkt spiller-ID 73565, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pål Stensholt – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Pål Stensholt – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
**Pål Norheim** (født 19. januar 1962 i Mo i Rana, død 4. august 2017 samme sted) var en norsk forfatter og skribent.

Liv
---

Norheim vokste opp i en misjonærfamilie og gikk på Kvitsund gymnas, før han begynte å studere litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo. På slutten av 1980-tallet kom han inn i kretsen rundt tidsskriftet *Vagant* og avbrøt studiene. I redaksjonen i *Vagant* samarbeidet han med blant andre Henning Hagerup og Alf van der Hagen.

På 1990-tallet levde han som frilanser, forlagskonsulent og bokanmelder. Fra 2001 jobbet han som nattevakt.

Forfatterskap
-------------

Som skjønnlitterær forfatter ga Norheim ut romanen *Gottfried von Baaders dagbok* (1998), diktsamlingen *Stemmegafler* (2000) og prosasamlingen *Z* (2005). Han oversatte dessuten Ernst Jüngers dagbok fra første verdenskrig, *In Stahlgewittern*, til norsk sammen med Jon-Alfred Smith. I de siste årene skrev han først og fremst essays, i tidsskrifter som *Vagant*, *Prosa* og *Samtiden*. I 2014 kom boken *Oppdateringer*, en samling korte, essayistiske tekster basert på forfatterens egne Facebook-oppdateringer. Boken ble nominert til Brageprisen i åpen klasse samme år.

Bibliografi
-----------

* *Gottfried von Baaders dagbok*, roman, Oslo: Tiden, 1998
* *Stemmegafler*, diktsamling, Oslo: Tiden, 2000
* *Z*, Bergen: Gasspedal, 2005
* *Oppdateringer*, Oslo: Kolon, 2014
* *Oppdateringer 2*, Oslo: Kolon, 2017
* *Gutterommet og verden*, Oslo: Kolon, 2018

### Oversettelser

* Ernst Jünger: *I stålstormer* (*In Stahlgewittern*). Oslo: Tiden, 1997. Oversatt sammen med Jon-Alfred Smith. Senere utgitt på ny som *I en storm av stål*.

Litteratur
----------

* Per Anders Todal: «Utanfor boksen. Pål Norheim i samtale med Per Anders Todal», i *Forskerforum* 6/2013.

Referanser
----------

1. ↑   www.vagant.no, besøkt 5. august 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Forfatter Pål Norheim er død». *VG*. 5. august 2017. Besøkt 5. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos forlaget Kolon
* Intervju med Henning Hagerup og Pål Norheim i *Vagant* 4/2008
* Om Oppdateringer på forlaget hjemmeside
* Alf van der Hagens nekrolog i Morgenbladet 11. august 2017:
* Litterær lunsj med Pål Norheim – lydopptak ved Bergen Offentlige Bibliotek 26. februar 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Dansk Sprognævn** (DSN) er en statsinstitusjon under det danske Kulturministeriet, som fastsetter den danske rettskrivningen. Den utgir den offisielle danske rettskrivningsordbok samt *Nyt fra Sprognævnet*, som behandler emner og temaer omkring arbeidet. Dessuten samler DSN inn nye danske ord og har en opplysningstjeneste der det gratis svares på spørsmål fra offentligheten om dansk språk og språkbruk. Institusjonen ble opprettet i 1955, og den arbeider per 2006 i henhold til (den danske) lov nr. 320 av 14. mai 1997.

Grunnstammen i arbeidet er utgjort av et ordkartotek som omfatter ca. 275 000 ord, og som vokser med ca. 5 000 ord i året. 

It-Terminologi-Udvalget hører til under Dansk Sprognævn og ble opprettet i fellesskap med *DANTERMcentret* ved
CBS i år 2000.

DSN samarbeider med andre organer innenfor området språkutvikling. Det gjelder bl.a. 

* Stednavneudvalget
* Kemisk Forenings Nomenklaturudvalg
* Patent- og Varemærkestyrelsen
* Det Danske Sprog- og Litteraturselskab
* Center for Sprogteknologi

DSN ledes av et representantskap på 30 medlemmer, utpekt for 3 år om gangen av forskjellige organer med interesse for og viten om dansk språk. Personlige medlemmer med særlige kvalifikasjoner finnes også. Representantskapet har utpekt et arbeidsudvalg på 9 medlemmer, som følger arbeidet tettere.

Det daglige arbeidet foregår i *Forsknings- og informationsinstituttet* som har lokaler hos Københavns Universitet Amager. Den 1. mai 2006 tiltrådte Sabine Kirchmeier-Andersen som direktør for DSN.

Eksterne lenker
---------------

* Dansk Sprognævn

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Dansk Sømandskirke Hamborg** eller **Benediktekirken** er den danske sjømannskirke i Ditmar-Koels-Straße i Hamburg.

Historie
--------

Den danske sjømannskirkens arbeide begynte her i 1875, men det var først i 1923 at kirken kjøpte en eiendom i Bernhard Nochtstraße, hvor den første kirke kunne bygges. Bygningen ble ødelagt av en britisk bombe i 1943, men menigheten rakk å redde enkelte verdifulle ting. 

I årene etter holdt kirken til i bygningens kjeller, inntil det i 1952 var blitt reist midler til en ny bygning. Arkitekten var Otto Kindt, og inspirasjonen til tårnet fant man i den københavnske *Adventskirke* tegnet av Erik Møller.

I årene 2004 til 2007 ble kirken restaurert og utsmykket av Erik A. Frandsen med stål, glass og neon. Da den gjenåpnet i 2007 ga Benedikte av Danmark tillatelse til at kirken også bærer hennes navn.

I Ditmar-Koels-Straße ligger også de finske, norske og svenske sjømannskirker.

Referanser
----------

1. ↑  «TYSKLAND | Hamborg». *Danske Sømands- og Udlandskirker* **(dansk)**. Besøkt 30. juni 2019.
2. 1 2  «Historie». *DSUK Hamborg* **(dansk)**. Besøkt 30. juni 2019.
3. ↑  «Dänische Seemannskirche in Hamburg». *golocal* **(tysk)**. Besøkt 30. juni 2019.
4. ↑  «Udsmykning af Benediktekirken i Hamborg | Ny Carlsbergfondet». *www.ny-carlsbergfondet.dk*. Besøkt 30. juni 2019.
5. ↑  «Jul i den gamle sømandskirke». *www.jv.dk* **(dansk)**. 16. november 2017. Besøkt 30. juni 2019.
Sikismens ti guruer.
Guru Nanak med de andre ni guruer, og , Bhai Puran Singh
Guru Nanak
De ti guruer, og Bhai Bala og Bhai Mardana (maleri fra sent 1800-tall)
**De ti sikh-guruer** var de første ti religiøse ledere innen sikhismen, og de eneste som innehadde tittelen *guru* (sanskrit, m. गुरु). De ti guruer virket i perioden 1469 til 1708.

Beskrivelse
-----------

Den første var Guru Nanak, selve religiongrunnleggeren, som før sin død i 1539 etablerte den tradisjon som tillot guruen selv å utpeke den som skulle etterfølge ham etter sin død. Guru Nanak utpekte Angad Dev, og framhevet at en guru overførte ånd «som et lys tenner et annet».

Gurutittelen ble etterhvert arvet innen én familie, frem til Gobind Singh endret hele systemet.

Guruene var først åndelige ledere, men i konflikt med mogulriket fikk noen av dem også en rolle som militære ledere. Guru Ardjan og Guru Tegh Bahadur ble henrettet av mogulherskerne, og blir sett på som martyrer i sikhismen.

Gobind Singh, den tiende og siste menneskelige guru, døde i 1708 som følge av et mordanslag. Han hadde utpekt den hellige skrift Guru Granth Sahib (også kalt *Ādi Granth* = «ur-boken») til sin etterfølger og til «evig guru». Boken Guru Granth Sahib ble dermed den åndelige leder for sikeane, mens et valgt råd, *panth*, stod for det verdslige styret.

Ordet «sikh» betyder opprinnelig *disippel, læresvenn*, og alle sikher følger en guru, en åndelig lærer eller rettleder. Det gjelder også i tiden etter 1708, skjønt på den måte som er forklart over.

Oversikt over guruene
---------------------

| Navn | Tid | Merknader |
| --- | --- | --- |
| 1. Guru Nának | død 1539 | Stiftet sikhismen. |
| 2. Guru Angad Dev | (1539–52) | Læresvenn av Nának, skal ha utviklet gurmukhiskriften. |
| 3. Guru Amar Das | (1552–74) |
| 4. Guru Ram Das | (1574–81) | Svigersønn til Amar Das, grunnla byen Amritsar. |
| 5. Guru Ardjan Dev | (1581–1606) | Sønn av Ram Das, bygde Det gylne tempel i Amritsar. |
| 6. Guru Har Gobind | (1606–44) | Sønn av Ardjan. |
| 7. Guru Har Rai | (1644–61) | Barnebarn av Har Gobind. |
| 8. Guru Har Krisjan | (1661–64) | Son av Har Rai, døde som syvåring |
| 9. Guru Teg Bahadur | (1664–75) | Sønn av Har Gobind. |
| 10. Guru Gobind Singh | (1675–1708) | Utnevnte boken Guru Granth Sahib til den evige guru for sikhene. |

Skjematisk fremstilling
-----------------------

Slektstre
---------

Slektstre for de ti guruer

Kilder
------

* «Guru.» *Encyclopædia Britannica*. 2009. Encyclopædia Britannica Online. 12 Oct. 2009

Referanser
----------

1. ↑  Shiromani Gurdwara Prabandhak Committee. Mal:Webarchiv

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Rune Dahl** (født 1951) er en norsk tidligere skihopper fra Trondheim. Han representerte SK Freidig.

Ifølge VG var Dahls inntreden på hopplandslaget noe spesiell. Han tilbød seg å kjøre B-landslagshopperen Kjell Bruheim fra Trondheim til ei landslagssamling på Savalen i november 1972, mot at han fikk være med og trene med landslaget. Det ble godtatt, og prestasjonene hans på samlinga og i senere mønstringsrenn var så gode at han ble tatt ut til å representere Norge i internasjonale renn. Han ble nummer 9 og 11 i normal- og stor bakke i Bakuriani i Sovjetunionen i januar 1973, og deltok også i Svenska Skidspelen i Falun samme år. Han var på laget til VM i skiflyging i Oberstdorf 1973, men etter treningshopping ble han i utgangspunktet ikke tatt ut blant de fire nordmennene som fikk delta i konkurransen. Da Lars Grini måtte melde avbud på grunn av en tåskade, fikk imidlertid Rune Dahl delta likevel. Han ble nummer 22 i konkurransen. Under NM stor bakke 1973 ble Dahl nummer 5.

Referanser
----------

1. 1 2  VG: Oppdaget takket være egen bil! (s. 23, 7. mars 1973)
2. ↑  Nils Berg: *Sør-Trøndelag Skikrets 1904-1974 - 70 års jubileumsberetning*. Sør-Trøndelag Skikrets, Trondheim 1974 (s. 232, digitalisert av Internet Archive)
3. ↑  Adam Kwieciński: Rune Dahl Arkivert 23. juni 2020 hos Wayback Machine. (hoppresultater, besøkt 19. juni 2017)
4. ↑  VG: Feil mann på laget? (s. 28, 10. mars 1973)
5. ↑  Rogalands Avis: Hans-Georg Aschenbach verdensmester (s. 11, 12. mars 1973, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
6. ↑  *Sør-Trøndelag Skikrets 1904-1974* (s. 224)
**Rune Arnhoff** (født 5. januar 1958) er en norsk gründer, forretningsmann og bibelsamler. Han er bl.a. kjent for å ha startet og bygget opp selskapet Relekta (grunnlagt i 1977). I april 2015 ble selskapet solgt til det børsnoterte svenske selskapet Indutrade. Under Arnhoffs ledelse vant selskapet prisen som «Årets arbeidsgiver» i European Business Awards, i konkurranse med 32 000 andre selskaper fra hele Europa. Arnhoff var daglig leder i Relekta-gruppen til 29. februar 2016.

Arnhoff driver nå investeringsselskapet RA Service AS og er involvert i flere prosjekter. Han er engasjert i eiendomsutvikling som medeier i Norwegian Ground AS, og eier flere små og mellomstore selskap i ulike bransjer.

Han har også opprettet Nordisk bibelmuseum ‎som 1. juni 2018 åpnet dørene for publikum. Arnhoff har Nordens største bibelsamling og Nordisk Bibelmuseum stiller ut et bredt utvalg av sjeldne og unike bibler fra samlingen.

Rune Arnhoff er sønn av lydmann og produsent Roger Arnhoff, og forvalter hans samling. Teknisk Museum har stilt ut flere objekter fra Arnhoffs samling av historisk lydutstyr, blant annet Norges første ekkomaskin og en Mellotron lik den Beatles benyttet på flere album.

Referanser
----------

1. ↑  «Solgte før rushet». Dagens Næringsliv. 11. april 2016. Besøkt 21. mai 2019.
2. ↑  «Relekta på svenske hender». *tungt.no* **(norsk)**. Besøkt 6. mars 2019.
3. ↑  «Ble årets arbeidsgiver». *Finansavisen*. 21. juni 2016. s. 15. «Relekta gikk helt til topps i klassen Årets arbeidsgiver i European Business Awards, i konkurranse med 32.000 andre bedrifter.»
4. ↑  «Bibelmuseum opnar dørene». Avisen Dagen. 1. juni 2018. Arkivert fra originalen 6. mars 2019. Besøkt 6. mars 2019.
5. ↑  Åpner Nordens første bibelmuseum – Romerikets Blad. Lest 3. april 2019
**De transeuropeiske transportnettverk** (forkortet **TEN-T**) er nettverk av veier, jernbane, luft- og vanntransport, planlagt av EU over hele det europeiske kontinentet. Formålet er å sørge for fri bevegelighet av varer, personer og tjenester. TEN-T skal lukke manglende forbindelseslinjer, fjerne flaskehalser og tekniske skranker, og samtidig styrke det sosiale, økonomiske og regionale samarbeid i EU/EØS. 

TEN-T er en del av EUs politikkområde Transeuropeiske nett (TEN). Det ble med unntak for de finansielle instrumentene, CEF (Connecting Europe Facility), innlemmet i EØS-avtalen i 2015.

Samlet nettverk og kjernenettverk
---------------------------------

Det omfattende nettet skal være ferdigstilt innen 2050, mens kjernenettet på ni korridorer skal være ferdig innen 2030.

Den enkelte korridor skal omfatte minst tre transportformer, krysse minst tre medlemsstater, og om mulig ha forbindelse til havn. Arbeidet med den enkelte korridor vil bli samordnet av personer oppnevnt av Kommisjonen. I samarbeid med de berørte statene skal koordinatorene utvikle flerårige planer, inklusive for investering og gjennomføring av prosjektene. Disse planene vil så danne grunnlaget for Kommisjonens beslutninger om konkret gjennomføring av prosjekter i nettet.

I tillegg til de ni kjernekorridorene kommer systemet for signalisering og trafikkstyring av jernbane European Rail Traffic Management System og Motorways of the Sea, den maritime pillar av TEN-T.

Økonomi
-------

EU hadde et budsjett for det transeuropeiske transportnettverkt på 33,2 mrd. euro for perioden 2014-2020. Av dette ble 26,3 mrd. euroavsatt til transportformål, inklusiv 11,3 mrd. euro til Samhørighetsfondet ("Cohesion Fund"). For eksempel bidro EU med 1,4 milliarder svenske kroner til Øresundsforbindelsen.[]

Nettverkenes innhold
--------------------

Nettverkene består av:

* Transeuropeisk nettverk for kombinert transport
* Transeuropeisk veinettverk
* Transeuropeisk nettverk for vannveier innenlands
* Transeuropeisk nettverk for høyhastighetsbane
* Det felles europeiske luftrom, SESAR, kontroll av luftrom for flytransport
* Galileo, satellittbasert navigasjonssystem

Referanser
----------

1. 1 2 3  «TEN-T retningslinjer». *Regjeringen.no* **(norsk)**. 17. november 2011. Besøkt 29. september 2020.
2. 1 2  Pereira, Luís (2. september 2019). «Trans-European Transport Network (TEN-T)». *Mobility and Transport - European Commission* **(engelsk)**. Besøkt 27. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
En **byggeoppgave** vil si prosessen med å reise en bygning og å definere eller tolke en arkitektonisk form eller bygningstype som egner seg til oppgaven.

Begrepet byggeoppgave inneholder: fysisk kontroll, funksjonell ramme, sosialt miljø og kulturell symbolisering.

Fysisk kontroll
---------------

Den fysiske kontrollen befatter seg med bygningens forhold til omgivelsene. Det kan være kontroll av klima, lys, lyd, lukt etc. Flere av disse faktorene er geografiske. Den fysiske kontrollen vil også være bestemmende for hva som betegnes som regional egenart

Funksjonell ramme
-----------------

En bygning er bestemt av hva som skal foregå i den, hvordan bygningen skal brukes. Den er en praktisk ramme om disse handlingene. Undersøkelsen av funksjonenes rolle innen byggeoppgaven kan begynne med en klassifisering av alle de aktivitetene som skal foregå i en arkitektonisk ramme og hvor stor plass som kreves til dette. Funksjonene bestemmer ikke bare størrelsen på rommet, men også formen. Den funksjonelle faktoren har ned gjennom tidene spilt en vekslende rolle, og til samme tid kan en både peke på arkitektoniske helheter der den dominerer og andre der den spiller en underordnet rolle. Synet på hva som er funksjonelt vil også alltid forandre seg. 
Sammen utgjør den fysiske kontrollen og den funksjonelle rammen *det fysiske miljøet*.

Sosialt miljø
-------------

Bygninger og bruksgjenstander er knyttet til bestemte sosiale situasjoner. Som utgangspunkt for dette kan vi ta utgangspunkt i sosial status og rollefigurer. Vanligvis har en i arkitekturhistorien brukt visse arkitekturformer i forbindelse med viktige sosiale institusjoner. Tårnet betegnet for eksempel kirken og rådhuset, mens en tempelgavl peker tilbake på tempelarkitekturen og vår klassiske arv.

Kulturell symbolisering
-----------------------

Kunsten uttrykker verdier, mens vitenskapen beskriver fakta. Kunst symboliserer kulturelle objekter. Om arkitektur skal være kunst, må den fylle denne oppgaven. Den må symbolisere kulturelle objekter, og i arkitekturhistorien har dette aspektet vært en viktig del av byggeoppgaven. Siden den sosiale symboliseringen er basert på felles verdier og symbolsystemer er det opplagt at den kulturelle symboliseringen er nært knyttet til dannelsen av det sosiale miljø. Noen byggeoppgaver inneholder en dimensjon av kulturell symbolisering. Disse kulturelle formidlingsobjektene må bli konkretisert og kan da bli kulturelle tema som bidrar til å stadfeste arkitekturens status som kunst.

De fleste byggeoppgavene inneholder disse fire dimensjonene. Den fysiske kontrollen er sammensvevet med spesielle funksjoner, og disse funksjonene er resultat av sosiale årsaker som viser til eksistensen av kulturelle objekter.
Arkitekturhistorien viser at byggeoppgavene vanligvis har falt inn i to karakteristiske klasser: *oppgaver som har en praktisk karakter* og oppgaver hvor *høyere objekter* spiller en mer avgjørende rolle.

Litteratur
----------

* Norberg – Schulz, Christian; *Intensjoner i arkitekturen*, Universitetsforlaget, Oslo 1967
Tegning av en settskrue med spor for sekskantnøkkel.
En **settskrue** eller **pinolskrue** er en type skrue med gjenger på hele sin lengde. Skruehodet er som regel innvendig med spor til sekskantnøkkel, eventuelt torx eller lignende. Det finnes flere forskjellige profiler for spissen.

Settskruer brukes som regel for å feste et objekt inni et annet objekt. Settskruen strammes da mot det indre objektets overflate for å forhindre at de to objektene beveger seg i forhold til hverandre. Settskruer kan for eksempel brukes for å forhindre bevegelse mellom de to (roterende) deler, som for eksempel i en akselkrage. Et annet eksempel er settskruer brukt mellom et hjul og en aksling via et nav. Skruen skrues da inn i gjengeåpningen på navet så skruespissen strammer mot akslen. I tilfeller hvor dette gir for svak låsing mellom de to delene kan det freses ut en mindre flate på akslen for å øke friksjonsarealet.

Spiss
-----

Eksempel på stillskrue (venstre) og settskrue (høyre), her med forskjellige spisser.
Settskruer fås med forskjellige typer spisser for forskjellige formål:

* Flat spiss: Egentlig ikke en spiss, men heller en skrue med helt flat bunn (skåret vinkelrett over).
* Avrundet spiss eller kuleformet spiss.
* Konisk spiss: Brukes for at settskruen skal grave seg ned i et mykere materiale (f.eks. en aksling).
* Kraterspiss: Spenner mot akslingen med en grop/ringformet spiss, og har derved større spennkraft enn en konisk spiss.
* Riflett kraterspiss: Samme som kraterspiss, men med rifling for bedre feste.
* Innsnevret flat spiss: Mangler på det ytterste stykket av spissen. Kan anvendes i tilfeller hvor et hjul må kunne gå rundt i forhold til akslingen, men ikke falle av akslen. Skruen holder da fast hjulet via et nedfrest spor i akslen.[*bør utdypes*]

Skruehode
---------

Eksempler på skruehoder: **a**. Lige, **b**. Philips-stjerne, **c**. Pozidriv-stjerne] **d**. Torx, **e**. Sekskant, **f**. Firkant, **g**. Tri-wing, **h**. Torq-set, **i**. Spanner.
Det mest vanlige skruehodet på settskruer er sekskantnøkkel, men det er også vanlig med flatspor og Torx.

Se også
-------

* Spennstift
* Saksesplint
* Gjengestang

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Et **byggesystem** er en bit programvare som bygger annen programvare, det vil si kompilerer, linker og gjør andre ting forbundet med byggeprosessen.

De to vanligste verktøyene som kalles i byggeprosessen er kompilatoren – oversetter kildekode til objektkode – og lenkeren – lenker sammen objektkode til et kjørbart program.

Byggesystemet kan gjøre andre, forhåndsdefinerte ting for hver komponent som skal bygges, eller være utvidbart så det kan gjøre brukerdefinerte handlinger. Eksempler kan være at det interakterer med versjonskontrollsystemet for å sjekke ut og inn filer og finne riktig versjon av filer, at det kopierer filer fra et sted til et annet eller at det sender en e-post til den som er ansvarlig for byggingen når prosessen er ferdig eller har støtt på et problem.

Byggesystemer i bruk i 2005 inkluderer Ant, som er et *open source*-system basert på Java, MSBuild, som er Microsofts nyeste byggesystem, og xconfig, som brukes for å bygge Linux-kjernen.

Se også
-------

* Make

Eksterne lenker
---------------

* Prosjektsiden til NAnt, et *open source*-byggesystem (engelsk)
**George Hadley** (født 12. februar 1685 i London, død 28. juni 1768) var en britisk jurist og meteorolog. Han er kjent for å være den første til å nærme seg en korrekt beskrivelse av de store vindsystemene på jorda.[]

For sjøfartsnasjonen England var det av høyeste viktighet å nå fram til en forståelse av vindens årsaker og en korrekt beskrivelse av vindsystemene. De stabile, nordøstlige vindene nord for ekvator og de tilsvarende sørøstlige på den sørlige halvkula hadde på engelsk betegnelsen «trade winds». Mellom dem lå det fryktede stillebeltet ved ekvator.

Edmond Halley hadde i 1686 gjort et forsøk på å forklare passatene som et resultat av soloppvarmingen, men han hadde ikke kunnet forklare den østlige retningen som de åpenbart hadde. Hadley var en tid ansatt ved Royal Society med ansvar for selskapets meteorologiske observasjoner, og han tok til å studere passatvindene. I 1735 la han fram for selskapet sin *Concerning the Cause of the Trade Winds*. Her forklarer han fenomenet med at soloppvarmingen får luft til å stige ved ekvator, for deretter å drive mot polene hvor den synker ned. På denne måten danner atmosfæren to sirkulasjonsceller – én på hver side av ekvator. Den østlige retningen som luften har ved bakken, forklarte han som et resultat av friksjon med den roterende jordkloden.

Selv om senere forskning har vist at corioliseffekten gjør bildet mer komplekst, er Hadleys funn imponerende.[] Han har fått de seks sirkulasjonscellene i atmosfæren oppkalt etter seg – hadleyceller. Hadleys arbeid ble imidlertid stort sett oversett av samtiden - til det ble gjenoppdaget av John Dalton i 1793.[]

Hadley Centre for Climate Prediction and Research er oppkalt etter Hadley. Han har også fått et krater på Mars oppkalt etter seg.

Se også
-------

* Hadleycelle
* Atmosfærisk sirkulasjon

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/George-Hadley, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Hrvatska enciklopedija, Hrvatska enciklopedija-ID 24019[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Proleksis Encyclopedia, Proleksis enciklopedija ID 2615[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**George Henry Harvey** (født 9. januar 1878, død 6. oktober 1960) var en sørafrikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker, 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.

Harvey vant en olympisk bronsemedalje i skyting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det sørafrikanske laget som kom på andreplass i lagskytingen liggende 600 meter armégevær bak USA. De andre på laget var Robert Bodley, Ferdinand Buchanan, Fred Morgan, David Smith. Alle tre lagene, USA, Sør-Afrika og Sverige skjøt 279 poeng og det måtte to omskytinger til for å kunne fordele medaljene. Harvey skjøt 58 poeng som var det beste resultatet på det sørafrikansk laget.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Bronse Bronse i skyting, 600 meter armegevær liggende, lagskyting Sør-Afrikas flagg Sør-Afrika

Referanser
----------

1. ↑   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 31. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) George Harvey – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) George Harvey – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) George Harvey – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) George Harvey – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) George Harvey – ISSF Rediger på Wikidata
Aachens rådhus
**Aachens rådhus** er bygget i gotisk stil i første halvdel av 1300-tallet. Rådhuset ligger i gamlebyen i Aachen, nær Aachenkatedralen. Rådhuset er bygget over restene av palasset i Aachen som ble bygget av Karl den store omkring år 800.

Rådhuset ble restaurert i nygotisk stil på 1800-tallet, og fikk da fresker fra Karl den stores liv, utført av Alfred Rethel. Det ble ødelagt i en brann i 1884, og gjeninnviet av Keiser Wilhelm i 1902. Det ble senere skadet under et rhinsk separatistopprør i 1923 og under bombeangrep i 1943–44.

Rådhuset har en historisk utstilling med kopier av gjenstander fra Karl den stores tid.

Karlsprisen deles ut her hvert år.

Referanser
----------

1. ↑  Aachen Town Hall, archinform.net
2. ↑  Town Hall; aachen.de
3. ↑  Aachen Town Hall Arkivert 11. januar 2012 hos Wayback Machine.; route-charlemagne.eu

Eksterne lenker
---------------

* (nl) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Aachen City Hall – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ULAN **·** NKC
 |

Portal: Tyskland
**Hertug av Edinburgh** er en adelstittel i Det forente kongerike som er assosiert med Edinburgh i Skottland. Tittelen har blitt opprettet fire ganger siden 1726. Den nåværende innehaveren av tittelen er britiske prins Edward, hertug av Edinburgh siden 10. mars 2023.

Den første som fikk tittelen hertug av Edinburgh var Fredrik Ludvig av Hannover, som fikk den i 1726 av sin farfar, kong Georg I. Fredriks sønn Georg arvet tittelen fra sin far, og da han ble kronet til kong Georg III gikk tittelen «tilbake til kronen», det vil si at tittelen ikke gikk videre til noen andre personer.[]

Den andre gangen tittelen ble opprettet var i 1866, da dronning Victoria ga tittelen til sin nesteldste sønn Alfred.

Philip, hertug av Edinburgh fikk tittelen den 21. november 1947 da han giftet seg med daværende kronprinsesse Elizabeth II, og hadde tittelen til sin død i 2021. Hans sønn Charles, prins av Wales, arvet tittelen etter sin far og hadde den inntil han ble konge i 2022. I 2023 ble tittelen gitt til prins Edward.

Referanser
----------

1. ↑  «Page 3127 | Issue 23119, 25 May 1866 | London Gazette | The Gazette». *www.thegazette.co.uk*. Besøkt 9. april 2021.
2. ↑  «Page 5495 | Issue 38128, 21 November 1947 | London Gazette | The Gazette». *www.thegazette.co.uk*. Besøkt 9. april 2021.
3. 1 2  «HRH The Duke of Edinburgh - College of Arms». *www.college-of-arms.gov.uk* **(engelsk)**. 9. april 2021. Besøkt 9. april 2021. «The Titles of HRH The Prince Philip, Duke of Edinburgh: The Duke of Edinburgh was granted the style and title of Royal Highness on 19 November 1947; on the next day, 20 November, he was created Duke of Edinburgh, Earl of Merioneth and Baron Greenwich, of Greenwich in the County of London. These peerages are hereditary and on the death of His Royal Highness have passed to his eldest son, HRH The Prince of Wales. In the event of the Prince of Wales or any subsequent holder of these titles succeeding to the Crown, these titles and all others held will merge with the Crown.»
4. ↑
**Byggeleder** er en byggeteknisk fagkyndig rådgiver for en byggherre i et bygge- eller anleggsprosjekt. En byggeleder vil vanligvis være byggherrens representant på bygge- eller anleggsplassen. I den forbindelse har han gjerne fullmakt til å bestille ytelser for begrensete beløp. 

Byggeleders oppgave er først og fremst å føre tilsyn og kontroll med ytelsene fra entreprenøren i produksjonsfasen. Flere andre oppgaver kan høre med i et oppdrag som byggeleder. Oppgavene kan også begynne allerede i prosjekteringsfasen, hvis byggherren vil at byggelederen skal delta i forberedelsen av det som skal foregå under produksjonsfasen. Ved mindre bygg kan også byggets arkitekt ha en tilsvarende funksjon som byggeleder ved nærmere avtale med byggherren.

Hovedoppgaven til byggelederen er å påse at byggearbeidene, materialene og dokumentasjonen blir utført i henhold til entreprenørkontraktens (avtalens) spesifikasjoner. Blant byggeleders ordinære oppgaver inngår vanligvis avholdelse, ledelse og referat fra byggemøter, regelmessig rapportskrivning (økonomi, framdrift, avvik osv.), attestasjon på time-/materiallister og på fakturaer, arrangere og delta i befaringer (kontroll, ferdigstillelse, overtagelse, reklamasjon osv.) og føre protokoll fra disse. En byggeleder skal si fra om avvik av noen betydning og om hvilke tiltak som bør bli satt inn. Byggelederen kan komme i erstatningsansvar hvis han ikke påpeker forhold som han burde ha oppdaget og kunne ha gjort noe med.

Det er en egen Norsk Standard for byggelederoppdrag: NS 8403. Sammen med den er det et formular for avtaledokument: Byggblankett 8403 Formular for kontrakt om byggelederoppdrag. Den finnes også en tilhørende Veiledende ytelsesbeskrivelse for byggelederoppdrag, som er utarbeidet av Standard Norge/Pronorm for bruk sammen med kontrakter basert på NS 8403 1. utg. 2005.

I en totalentreprise benyttes betegnelsen byggherreombud om byggherrens byggeleder.

Litteratur
----------

* Hans Cappelen: «Byggherren og kontraktene», Oslo 2001 (1. opplag 1994), og i HolteProsjekts program «Bygglex», Oslo 2005

* Gunnarsjaa, Arne (2007). *Arkitekturleksikon*. Oslo: Abstrakt Forlag AS. s. 146. ISBN 978-82-7935-197-9.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Rådhuset i Aachen, der traktaten ble undertegnet.
**Aachentraktaten** (tysk: *Vertrag von Aachen*, fransk: *traité d'Aix-la-Chapelle*), (offisielt tysk: *Vertrag über die deutsch-französische Zusammenarbeit und Integration*, fransk: *Traité sur la coopération et l’intégration franco-allemandes*) er en bilateral avtale mellom Tyskland og Frankrike. Traktaten ble underskrevet av Tysklands forbundskansler Angela Merkel og Frankrikes president Emmanuel Macron 22. januar 2019 i rådhuset i Aachen. Aachen var Karl den stores residensby, og representerer dermed den felles fransk-tyske historie.

Bakgrunn
--------

Avtalen ble inngått 56 år etter Élysée-avtalen fra 1963 og skal styrke det fransk-tyske samarbeid ved innbyrdes koordinering av europapolitikken, en felles utenriks- og sikkerhetspolitikk (herunder et sterkere militært samarbeid) og et økonomisk område med felles regler.

I sin tale på Sorbonne den 26. september 2017 foreslo Emmanuel Macron for første gang en fornyelse av Élysée-avtalen. Da traktaten rundet 55 år i 2018, talte både Macron og Angela Merkel for en fornyelse av den.

Innhold
-------

Aachentraktaten inneholder 28 artikler som er innordnet i seks hovedavsnitt: 1. Europeiske spørsmål, 2. Fred, sikkerhet og utvikling, 3. Kultur, utdannelse, forskning og mobilitet, 4. Regionalt og grenseoverskridende samarbeid, 5. Bæredyktig utvikling, klima, miljø og næringsmessige spørsmål, 6. Organisasjon.

Traktatens mål er blant annet å styrke det kulturelle mangfold, såvel som å tjene begge staters sikkerhetsinteresser. Goethe-instituttet og Institut français skal ha felles kulturinstitutter i Arbil, Bisjkek, Rio de Janeiro og Palermo. Avtalen intensiverer samarbeidet i forsvarspolitikken, herunder den gjensidige bistand i krisesituasjoner.

Regjeringene skal treffes hvert år. Minst en gang hvert kvartal skal en minister fra et av landene besøke den andre statens regjeringskonferanse.

Referanser
----------

1. ↑  Bildung, Bundeszentrale für politische. «Aachener Vertrag zwischen Deutschland und Frankreich geschlossen | bpb». *bpb.de* **(tysk)**. Besøkt 23. januar 2019.
2. ↑  «Vertrag von Aachen: Merkel und Macron besiegeln Freundschaftspakt». *Spiegel Online*. 22. januar 2019. Besøkt 23. januar 2019.
3. ↑  WELT (8. januar 2019). «Merkel und Macron: Neuer Freundschaftsvertrag in Aachen». Besøkt 23. januar 2019.
4. ↑  «Deutsch-französische Freundschaft: Neuer Elysee-Vertrag soll noch dieses Jahr kommen». *www.handelsblatt.com* **(tysk)**. Besøkt 23. januar 2019.
5. ↑  Aachener Vertrag: Einrichtung deutsch-französischer Kulturinstitute Arkivert 22. juni 2020 hos Wayback Machine. goethe.de, Januar 2019. Abrufdatum: 23. Januar 2019.
6. ↑  Abschnitt: Was sind die wichtigsten Punkte des Aachener Vertrages?, focus.de, Januar 2019. Abrufdatum: 24. Januar 2019.
7. ↑  «Startseite». *Startseite* **(tysk)**. Besøkt 24. januar 2019.
**Settle** er en liten kjøpstad i grevskapet North Yorkshire i England. Byen har omkring 2500 innbyggere og betjenes av Settle jernbanestasjon som ligger like ved sentrum, og Giggleswick railway station rundt 1,5 kilometer unna.Settle ligger 47 kilometer frå Leeds Bradford internasjonale lufthavn. Hovedveien til byen er B6480 som knyttes opp til riksveien A65 til Leeds, Ilkley, Skipton og Kendal. Byen hadde 2564 innbyggere, ifølge folketellingen fra 2011.

Historie
--------

Settle antas å ha anglelsk opprinnelse fra 600-tallet, navnet «settle» henspiller trolig på det anglelske ordet for «bebyggelse» (*settlement*). I 1249 utstedte Henry III kjøpstad-privilegium til byen, og en markedsplass ble raskt etablert i sentrum. Hovedveien gjennom byen ble også lagt i en øst-vestlig retning. En bro over elven Ribble nevnes første gang i 1498.

Under den engelske borgerkrigen var godsherrene Cliffords rojalister, men undersåttene var ikke. but their subjects were not. John Lambert var general i Cromwells hær, og troppene hans slo leir i Settle i august 1651, på vei mot Lancaster.

Referanser
----------

1. ↑  «Custom report - Nomis - Official Labour Market Statistics». *www.nomisweb.co.uk*. Besøkt 27. februar 2020.
2. 1 2 3  «History | Settle Online Website | Chamber of Trade» **(engelsk)**. Besøkt 27. februar 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Stein Bagger** (født 20. januar 1967) er en bedrageridømt dansk forretningsmann. Han var administrerende direktør for det danske firmaet IT Factory. Han ble kjent da han på mystisk vis forsvant fra Dubai den 27. november 2008. Bagger ble på det tidspunktet mistenkt for å ha bedratt selskapet for minst 500 millioner danske kroner. Som konsekvens av dette begjærte IT Factory seg konkurs den 1. desember samme år og Bagger ble etterlyst av Interpol. Den 4. desember ble Stein Bagger siktet for bedrageri og dokumentforfalskning av særlig grov karakter av inntil en milliard kroner. Han ble arrestert i California i USA den 6. desember, og erklærte seg 16. desember samme år skyldig i bedrageri og dokumentfalsk. Han ble 12. juni 2009 dømt til syv års ubetinget fengsel.

Nasjonalitet
------------

Bagger har i norske medier blitt beskrevet som norskfødt, mens Interpol har registrert hans fødested som Frederiksberg i Danmark. Hans far er forfatteren Rolf Bagger.

Utdannelse og yrkesbakgrunn
---------------------------

Bagger gikk i grunnskolen ved Kregme kommuneskole mellom 1973 og 1981. Fra 1981, da han var 14 år, til 1984, gikk han i lære som smed på Stålvalseværket. Han jobbet som profesjonell kroppsbygger mellom 1984 og 1991, og jobbet i denne perioden også som «aktivitetsguide» på Tenerife og Mallorca for charterselskapet Spies Rejser.

I 1991 grunnla han selskapet ARC, som han var administrerende direktør for frem til 1993. I 1993 grunnla han så konsulentselskapet Future Quality Systems. Selskapet ble avviklet i 1997. Bagger grunnla så selskapet Masterframe, som han ledet til 2001. Han var deretter administrerende direktør i IT Factory fra 2001 til selskapet ble slått konkurs i 2008.

Falsk doktorgrad
----------------

Bagger har fremsatt påstander om at han har

* Bachelor i regnskap og økonomi
* Mastergrad i Business Administration.
* Ph.d.-grad i International Business.

I forbindelse med bedragerisagen og Baggers forsvinning har det blitt sådd alvorlig tvil om disse opplysningene. Hans påståtte doktorgrad har ikke latt seg oppdrive. Det påståtte universitetet hvor han hevder å ha tatt graden, «San Francisco Technical University», viser seg å være uakkreditert og registrert på en boligadresse. Bagger skal ha instruert en amerikansk kunstner bosatt i Danmark, Vicki Lang, om å late som hun var resepsjonist ved dette «universitetet», og «bekrefte» opplysningene om hans doktorgrad i en telefonsamtale som skulle høres av journalisten Dorthe Toft. Bagger skal ha innbilt Vicki Lang at han bare hadde hjulpet «San Francisco Technical University» å utdanne resepsjonister, og at den fingerte telefonsamtalen var et ledd i dette.

Referanser
----------

1. ↑   www.avisen.dk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Etterlysning i Interpols database». Arkivert fra originalen 10. desember 2008. Besøkt 9. desember 2008.

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Prabook **·** VIAF
 |
**George Hamilton Smith** (født 10. februar 1949 i Japan hvor hans mor og far var stasjonert, død 8. april 2022) var en libertariansk forfatter og lærer. Han vokste hovedsakelig opp i Tucson (Arizona), og gikk på University of Arizona i flere år før han sluttet uten noen avsluttende grad. 

Etter at han flyttet til Los angelse i 1971, fikk Smith en kontrakt fra Nash Publishing (da lokalisert i Los Angeles) for å skrive en bok om ateisme. Hans første bok, *Atheism: The Case Against God* (1974), ble sannsynligvis den mestselgende boken om ateisme i det 20. århundre. 

Smith har undervist siden syttitallet, først for hans eget *Forum for Philosophical Studies* (med kontorer på Sunset Boulevard i Los Angeles), senere ved Cato Institute og Institute for Humane Studies (IHS). I nesten 20 år, fra midten av 1970-tallet til midten av 1990-tallet, underviste han politisk fiolosofi og amerikansk politisk og intellektuell historie for universitetstudenter på seminarer sponset av Cato Institute og IHS.

Siden 1971, mer en hundre av Smiths artikler og bokomtaler har blitt publisert i en rekke publikasjoner som *The New York Times*, *Arizona Daily Star*, *Reason Magazine*, *Free Inquiry*, *The Humanist*, *Inquiry*, *Cato Policy Report*, *Liberty*, *The Voluntaryist*, Academic Associates *Book News*, *Journal of Libertarian Studies* og *Humane Studies Review*.

Hans publiserte arbeider dreier seg ofte om dødsstraff (motstander mot all bruk), anarkisme, religiøs toleranse og ateisme. Han har skrevet om William Wollaston, Herbert Spencer, Thomas Hobbes, John Locke, Ayn Rand og andre.

Bibliografi
-----------

* *Atheism: The Case Against God*, 1974. ISBN 0-8402-1115-5 og ISBN 0-87975-124-X
* «William Wollaston on Property Rights», *Journal of Libertarian Studies*, bd. 2, nr. 3, (1978): 217–225.
* «Justice Entrepreneurship in a Free Market», *Journal of Libertarian Studies*, bd. 3, nr. 4 (Vinteren 1979): 405–26
* «Justice Entrepreneurship Revisited», *Journal of Libertarian Studies*, bd. 3, nr. 4 (Vinteren 1979): 453–69.
* «Herbert Spencer's Theory of Causation», *Journal of Libertarian Studies*, bd. 5, nr. 2 (våren 1981): 113–52.
* *Atheism, Ayn Rand and Other Heresies*, 1991. ISBN 0-87975-577-6
* «A Killer’s Right to Life», *Liberty*, bd. 10, nr. 2 (november 1996): 46.
* «Inalienable Rights?», *Liberty*, bd. 10, nr. 6 (juli 1997): 51
* *Why Atheism?*, 2000. ISBN 1-57392-268-4

Omtaler og kommentarer
----------------------

* Anthony Flood, "The Fatal Flaws of George Smith's *Atheism: The Case against God*"
* David Gordons omtale *Atheism: Ayn Rand and Other Heresies* i *The Journal of Libertarian Studies*, Vol. 10, no. 2 (høsten 1992)
* N. Stephan Kinsellas respons til Smith om hans syn på dødsstraff
* Steven Strasnick. *"Justice Entrepreneurship in A Free Market": Comment*

Referanser
----------

1. ↑   www.cato.org[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC
 |
**George Homer Ryan** (født 24. februar 1934 i Maquoketa i Iowa) er en amerikansk politiker. Han var guvernør for delstaten Illinois fra 1999 til 2003. Ryan er mest kjent for å ha satt i gang en debatt om dødsstraff ved å utsette henrettelser i 2000, men også for en korrupsjonsskandale som endte med at han trakk seg fra politikken i 2003 og fikk en dom mot seg i 2006.

Bakgrunn
--------

Ryan vokste opp i Kankakee County i Illinois. Etter å ha tjenestegjort i den amerikanske hæren i Korea jobbet han i farens to apoteker. Han gikk på Ferris State College of Pharmacy (nå Ferris State University) i Big Rapids, Michigan. Etter hvert bygde han opp farens to apoteker til en familiestyrt apotekerkjede som ble solgt i 1990.

Ryan giftet seg med kjæresten sin fra *high school*, Lura Lynn Ryan, og de har fem døtre, inkludert trillinger, og en sønn. 

Ryan er medlem av Det republikanske parti og ble en av de mest fremgangsrike politikere i Illionois' historie. Han tapte aldri et valg mens han satt på Kankakee County Board (1968–1973), Illinois House of Representatives (1973–1983) og en rekordsettende fem perioder i delstatsledelsen (den høyeste stillingen som guvernør). Han ble valgt til guvernør i 1998, hvor han slo ut demokratenes kandidat 51%–47%. Ryan var kjent som en moderat republikaner, blant annet plasserte hans syn på våpenlovgivning han til venstre for sin demokratiske motstander. Han valgte også en kvinnelig medkandidat, Corrine Wood.

Under hans tid som guvernør så ble han kjent for å ha satt en pause på henrettelser i delstaten. Han uttalte: «We have now freed more people than we have put to death under our system — 13 people have been exonerated and 12 have been put to death. There is a flaw in the system, without question, and it needs to be studied.» 11. januar 2003, bare noen dager før hans periode som guvernør var omme, benådet han samtlige på *death row* i delstaten, en 167 personer, og gjorde om straffen deres til livstid.

6. september 2006 ble Ryan dømt til seks og et halvt år i fengsel for korrupsjon og hvitsnippsforbrytelser. Han hadde misbrukt sin makt til å styre utdelelser av kontrakter til venner og kjente.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Speculative Fiction Database, ISFDB forfatter-ID 194952, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Social Networks and Archival Context, oppført som George Ryan, SNAC Ark-ID w6pp1jhn, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  CNN.com Arkivert 8. februar 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* The Friends of George Ryan Fund (engelsk)
* Biografi fra en webside som støtter hans nominasjon til Nobels fredspris (engelsk)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Jim Edgar** | **Illinois' guvernør**(1999–2003) | Etterfølger:**Rod Blagojevich** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |