recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Grand Hotel Babylon*** (eng. ***The Grand Babylon Hotel***) er roman av forfatteren Arnold Bennett. Romanen ble utgitt i 1902, men ble først publisert som føljetong i avisa *Daily Mail*.

Handling
--------

Den amerikanske mangemillionæren Theodore Racksole og datteren Helen (som kalles for Nella) befinner seg i London på det eksklusive hotellet *Grand Hotel Babylon*. De to skal bestille mat, men hotellet har ikke det Nella ønsker på menyen. Da kjøper faren hele hotellet for £400 000 og én guinea. Den siste guineaen ble lagt til slik at hotelleieren skulle kunne si at han kjøpslo om prisen.

Så begynner Racksole å legge merke til at det skjer underlige ting på hotellet. Først ser han kelneren Jules blunke til datterens venn Reginald Dimmock under middagen, og den nyslåtte hotelleieren gir straks kelneren sparken. Neste dag forsvinner den vakre og dyktige frøken Spencer, som har vært ansatt ved hotellet i en årrekke. Tilsynelatende har hun bare pakket sammen sakene sine og dratt sin vei, men ingen har sett at hun dro eller vet noe om hvor hun har tatt veien. Så venter man at prinsregenten av Posen, prins Eugen, skal ankomme hotellet for å møte sin jevnaldrende onkel, prins Aribert - men prins Eugen dukker aldri opp. Til gjengjeld finner man liket av Dimmock, som var i prins Eugens tjeneste og var reist i forveien til London for å forberede prinsens besøk. Dimmock har åpenbart blitt forgiftet. Og så forsvinner liket.

Theodore og Nella begynner å etterforske hva som har skjedd.

Film- og radio-versjoner
------------------------

Romanen har inspirert både filmskapere og radio-folk.

I 1916 kom den britiske filmen *The Grand Babylon Hotel*, som var regissert av Frank Wilson. I 1920 laget tyskeren E.A. Dupont thrilleren *The Grand Babylon Hotel*. Dupont og Bennett laget for øvrig filmen *Piccadilly* sammen i 1929.

I 2009 laget Chris Harrald et hørespill i to deler for BBC Radio 4 med John Sessions i rollen som Theodore Racksole og Matti Houghton i rollen som Nella Racksole. Stephen Crichton spilte prins Eugen, Fenella Woolgar var frøken Spencer og Joe Kloska spilte Aribert.

Chris Harrald adapted the novel for BBC Radio 4 in 2009 in 2 parts with John Sessions as Theodore Racksole and Matti Houghton as Nella Racksole, Stephen Critchlow as Prince Eugen, Fenella Woolgar as Miss Spencer and Joe Kloska as Aribert.

Xavier Mauméjean har tilrettelagt en oversettelse til fransk (oversetter: Lise Capitan) for Radio France Culture, i kanalens programserie «Samedi Noir» («Svart lørdag»).

Eksterne lenker
---------------

* Ebok hos gutenberg.org (på engelsk).
* Lydbok hos librivox.org (på engelsk).


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |
*Grand Hotel Europe*
**Grand Hotel Europe** (russisk: Гранд Оте́ль Евро́па) er et hotell i St. Petersburg i Russland. Det ble åpnet den 28. januar 1875 og erstattet da et tidligere hotell, ombygd i jugendstil.

Hotellet ligger i byens sentrum nær Nevskij prospekt mot sidegaten Mikhailovskaja.

Historie
--------

Grand Hotel Europe på 1800-tallet
*Grand hôtel d'Europe* (1900), Carl Oswald Bulla
Hotellbygget begynte opprinnelig som apartementshus, rett ved Nevski prospekt. Dette første byggverket var fra 1824. Før 1830 fikk det et tilbygg mot Mikhailovskaja-gaten og en felles fasade, tegnet av den arkitekten Carlo Rossi.

Tidlig i 1870-årene ble bygningen erhvervet av det nye aksjeselskapet *Hotel Jevropejskaja*, og grundig ombygd 1873–1875.[] Det var da hotellet fikk sin nåværende utforming, i noe som minner om jugendstil, etter tegninger av Ludwig Fontana.[] Det ble åpnet som *Grand hôtel d’Europe* (eller *Jewropeiskaja*) den 28. januar 1875. Tidlig på 1800-tallet ble det påbygd, blant annet ned en ytterligere etasje og en stor takterrasse.

Etter oktoberrevolusjonen ble det statseiendom. Det tjente en stund som forvaltningsbygning og som herberge for gatebarn.[] Så ble det igjen hotell, skjønt med vesentlig mindre komfort sammenlignet med de gamle dager.[]

Under blokaden av Leningrad i 1940-årene var det et lasarett ned rundt 1300 senger.[] Etter renovering ble det så på nytt hotell.

Fra 1989 til 1991 ble *Jevropejskaja* grunnleggende modernisert til femstjernes standard. I desember 1991 gjenåpnet det som *Grand Hotel Europe*.

Referanser
----------

1. ↑  *Grand Hotel Europe | St Petersburg, Russia*, fivestaralliance.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Fairchild Dornier 328** er et regionalt passasjerfly. Utviklingen av flyet begynte i Tyskland på slutten av 80-tallet, prototypen fløy første gang 6. desember 1991 og de første flyene ble levert i oktober 1993 som **Dornier 328**, men i 1996 ble 80% av Dornier kjøpt opp av den amerikanske flyprodusenten Fairchild og flytypen deretter markedsført som Fairchild Dornier 328. Flytypen utmerker seg ved at den har vært levert både med turbopropmotorer og turbofanmotorer, den siste varianten under betegnelsen **328JET**.

328JET fløy første gang 20. januar 1998, og de første produksjonseksemplarene ble levert fra juli 1999. 328JET er utstyrt med to Pratt & Whitney Canada PW306B turbofanmotorer som gir flyet en topphastighet på 750 km/t i forhold til turbopropvariantens 620 km/t. Skroget er forlenget med 6 cm, understellet er forsterket og en del av avionikken er endret, men ellers er variantene stort sett identiske.

Fairchild Dornier 328JET

Eksterne lenker
---------------

* Fairchild Dornier 328JET

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND
 |
**7,62 × 39 mm** er en patron for rifle fra Sovjetunionen.

Patronen ble utviklet under den andre verdenskrig, og først brukt i SKS-karabinen. Patronen har visse likhetstrekk med et antall utenlandske patroner tatt fram i samme periode, spesielt den eksperimentelle tyske GeCo 7,75 × 39 mm fra før krigen.

Etter krigen ble verdens mest utbredte automatgevær, AK-47, lansert i dette kaliberet. Det forble standardkaliber i Sovjetunionen fram til 70-tallet, og er fremdeles svært utbredt rundt i verden. Til slutt ble det erstattet av 5,45 x 39 mm, et kaliber som ga mindre rekyl og var lettere å skyte med.

Kaliberet har også blitt kalt **7,62 mm Sovjet**, **7,62 mm Warszawapakt** eller **7,62 mm ComBloc**. I USA har den også blitt kalt **.30 Short Russian/ComBloc**, hvorav «Short» ble brukt for å skille den fra den eldre *.30 Russian*, som var 7,62 × 54R.

Se også
-------

* Liste over patrontyper
* Kategori:Skytevåpen i kaliber 7,62 mm

Referanser
----------

1. ↑  *Origin of AK Assault rifle and 7.62x39 cartridge* av P. T. Kekkonen på guns.connect.fi
2. ↑  Braathen, Erik (1998). *Ladeboken*. [Asker]: Våpenlitteratur AS. s. 363-364. ISBN 8291361045.
***Basket Case 2*** er en amerikansk film fra 1990, regissert av Frank Henenlotter.

Handling
--------

Historien begynner med at Duane Bradley og hans deformerte tvilling-bror Belial tatt med til et sykehus. Den uvanlige situasjonen deres vekker snart oppmerksomhet i media, noe som gjør det umulig å leve et hemmelig liv. De blir reddet fra sykehuset av bestemoren Ruth, som så historien deres på nyhetene. Hun tar dem med til hjemmet sitt, hvor hun og barnebarnet Susan tar seg av flere familie-medlemmer som også er lignende deformerte individer. Blant disse personene er Eva, som ligner på Belial ved at hun ikke har noen ordentlig overkropp. Traumatisert av hvordan hun har blitt behandlet før Ruth reddet henne, er Eve stum og tilbringer mesteparten av tiden sin på loftet. Noen år senere, etter hvert som Eve og Belial forelsker seg, vokser Duanes harme mot Belial. Han har fremdeles ikke tilgitt Belial for Sharons død, og han ønsker å leve et liv uten å være omgitt av "freaks"

I løpet av alt dette har en sleip reporter ved navn Marcie og hennes like sleipe fotograf lett etter Bradley-brødrene, for å stille dem for retten. Etter å ha oppdaget freakene bestemmer Marcie seg for at hun skal avsløre dem for resten av verden. Dette tvinger Ruth og de andre til å stoppe denne planen. De dreper fotografen, samt en privatdetektiv som hjelper Marcie. Belial lemlester ansiktet til Marcie, og gjør henne til en «freak» også. Det viser seg at Susan har vært gravid i seks år, ettersom babyen hennes nekter å forlate livmoren hennes. Dette ødelegger Duanes psyke, og han dreper Susan ved å dytte henne ut et vindu. Historien slutter med at Ruth og de andre oppdager hva Duane har gjort, og de stirrer forskrekket på ham.

Skuespillere
------------

* Kevin Van Hentenryck som Duane Bradley
* Annie Ross som Granny Ruth
* Kathryn Meisle som Marcie Elliott
* Heather Rattray som Susan Smoeller
* Jason Evers som Lou
* Ted Sorel som Phil
* Beverly Bonner som Casey
* Matt Mitler som Arty

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  .
3. 1 2 3   (på cs) *ČSFD*, 2001, Wikidata Q3561957,
4. ↑  «Basket Case 2 (1990)» **(engelsk)**. Besøkt 13. juli 2023.
5. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 13. juli 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Basket Case 2* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Basket Case 2* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Basket Case 2* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Basket Case 2* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Basket Case 2* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Basket Case 2* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Basket Case 2* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
Kart over Abkhasia som viser Kodoridalen omtrent midt på bildet.
**Kodoridalen** (georgisk *კოდორის ხეობა*) er en elvedal i den selvstyrte republikken Abkhasia i Georgia, og fungerer som en grense mellom republikken og resten av Georgia. De øvre delene av dalen er det eneste området i Abkhasia som den sentrale georgiske regjeringen har kontroll over, og blir kalt *Øvre Abkhazia* (georgisk ზემო აფხაზეთი, *Zemo Abkhazeti*).

Kodoridalen ligger i de øvre områdene av elven Kodori på mellom 1 300 til 3 984 meter over havet, nordøst i Abkhasia. Med en høyde på mellom 1 300 og 3 984 meter dekker området over flere typer landskap. Klima er nesten alpint og fuktig. I løpet av et år kommer det normalt 1 600 til over 2 000 mm nedbør. Gjennomsnittstemperaturen varierer fra omtrent -3 ºC i januar til 14 ºC i juli. 

Flere landsbyer ligger oppover dalen, og de største er Sjkhara, Omarisjara, Zemo Azjara, Kvemo Azjara og Lata.

Eksterne lenker
---------------

* Geografi i dalen
* UNOMIG i dalen
* Spenning mellom Georgia og Russland Arkivert 2. desember 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Kodiakbjørn** (*Ursus arctos middendorfi*) regnes som den fysisk største underarten av brunbjørn. Den finnes i Alaska, der den lever i kystnære omgivelser og stort sett har holdt seg isolert fra resten av den nord­amerikanske brunbjørn­stammen.

Beskrivelse og spredning
------------------------

Den enorme Kodiakbjørnen er oppkalt etter øya der den først ble oppdaget, øya Kodiak på sørkysten av Alaska. Forskerne mener at den opprinnelig kan ha kommet dit fra Øst-Asia, der det lever et større antall lignende bjørner på Kamtsjatkahalvøya øst i Sibir i Russland.

En voksen hannbjørn kan veie opp mot 675 kg og ha en skulderhøyde på inntil 150-155 cm når den står på alle fire. Om den reiser seg på bakbeina kan den bli mer enn 300 cm høy. Binna, som normal er 20 % mindre og 30 % lettere enn hannen, kan bli opp mot 350 kg tung og nå en skulderhøyde på inntil 100-110 cm. Klørne på de enorme framlabbene blir ca. 10-13 cm lange og er formet for å grave i bakken.

Den største kodiakbjørnen som noen gang er skutt og har blitt registrert står utstilt i et stort glassmonter hos J. C. Penneys i Anchorage. Den veide 855 kg. Noen forskere mener at kodiakbjørnen i ekstreme tilfeller kan bli opp mot 1000 kg tunge, men så store bjørner har aldri blitt registrert. Den eldste bjørnen som er registrert var ei binne som ble 34 år gammel. Den eldste hannen ble 27 år gammel.

Kodiakbjørnen finnes kun på Kodiakøya og de nærmeste øyene, like utenfor kysten av Katmai. Der har den trolig vært isolert i 12 000 år eller mer. Det er estimert at det finnes en populasjon på ca. 2500-3000 bjørner på selve Kodiakøya. I tillegg kommer et ukjent antall på de nærmeste øyene, Shuyakøya og Afognakøya i nord, og Trinityøyene i sør.[]

Referanser
----------

1. ↑  Kodiak Bear Fact Sheet (ADF&G
2. ↑  «Physical Description (Alaska's Emerald Isle)». Arkivert fra originalen 4. juni 2006. Besøkt 4. juli 2006.
3. ↑  Notis med lenke til fotografis av kjempebjørnen Arkivert 19. juli 2006 hos Wayback Machine.
4. ↑  Kodiak Bear Fact Sheet (ADF&G)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kodiakbjørn* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Kodiakbjørn* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kodiakbjørn* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kodiakbjørn* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Ursus arctos middendorffi* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Ursus arctos middendorffi* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Ursus arctos middendorffi* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* O-fagspatruljen: Kodiakbjørn ved Brooks Falls i Alaska ()
* Kodiak Brown Bears (Alaska's Emerald Isle) Arkivert 15. juli 2006 hos Wayback Machine.
* Kodiakbears.com
* The Alaska Department of Fish and Game

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NKC
 |
**Arnold Selnes** (født 10. mai 1922 i Fevåg i Stjørna, død 2. februar 2014 i Oslo) var en norsk oppfinner.

Selnes var oppfinner i hele sitt liv. Da han vant gullmedalje på en oppfinnermesse i Monaco i 1959 for et livbåtror som var lett å feste på båten i uvær, fikk han audiens hos fyrst Rainier og Grace av Monaco. Han møtte også skipsreder Aristoteles Onassis.

Selnes vokste opp på et småbruk ved Selnes i Fevåg. Han stod for fler enn to tusen oppfinnelser, deriblant en human musefelle der musen ikke drepes, men kastes ut av vinduet ved hjelp av en katapult. Han tok patent på mange av oppfinnelsene.

I 2007 var han en av deltakerne i TVNorge-serien *Norges herligste*.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 21. februar 2014. Besøkt 13. februar 2014.
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Fintfolk
* Selnespatent
* NRK kultur og underholdning
* NRK Nitimen
* Kunsthøgskolen i Oslo[*død lenke*]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Westward Airways** er et flyselskap basert på Land's End Airport, i nærheten av St Just og Penzance i Cornwall, England. Inntil februar 2009 opererte det rundflyvning i området. Det opererte også den tidligere Lands End Flying School og driftet Lands End Airport. Etter en vurdering av virksomheten ble besluttet å legge ned flyskolen og rundflyvningene lørdag 31. januar 2009. De to Cessna 152 ble avhendet, de resterende Cessna 172 ble overført til Westward's søster selskap, Isles of Scilly Skybus som ville fortsette rundflyging under deres egen driftstillatele.

Westward Airways (lands End) Ltd. har Type B driftstillatelse. De har lov til å frakte passasjerer, frakt og post på fly med færre enn 20 seter og/eller veier mindre enn 10 tonn.

Flyselskapet er eiet  av Isles of Scilly Steamship Company som opererer fraktruter til Scillyøyene i sitt eget navn, og eier også Isles of Scilly Skybus som driver flyruter til øyene.

Historie
--------

Westward Airways (Lands End) Limited ble stiftet 18. august 1970. Det startet ruter i 1971 mellom Land's End Airport og Scilly-Øyene med en de Havilland Dragon Rapide og Britten-Norman Islander

Flåten
------

Selskapet opererte to Cessna 152 og to Cessna 172

Referanser
----------

1. ↑  Operating Licence
2. ↑  Companies House – Company No. 00986947
3. ↑  UK CAA Aircraft Register
Bildetekst: Spandau-broen med utsikt til Hackescher Markt *(Die Spandauer Brücke mit der Aussicht nach dem Haakschen Markt)*, ca. 1830**Hackescher Markt** er en plass i bydelen Mitte i Berlin. Det er et kulturelt sentrum, trafikknutepunkt og kjent utgangspunkt for Berlins natteliv.

Beliggenhet
-----------

Plassen ligger ved den sydlige enden av *Rosenthaler Straße*, hvor det tidligere lå festningsgraver. I tillegg møtes *Oranienburger Straße*, *Große Präsidentenstraße*, *Neue Promenade* og *An der Spandauer Brücke* ved plassen.

Historie
--------

Området hvor plassen ligger, var opprinnelig sumpland. Først etter at festningsgravene ble revet, lot Berlins bykommandant, grev H. C. F. von Hacke plassen bygge etter ønske fra kong Fredrik den store. Plassen ble fort kjent som *Hackescher Markt*, og 23. juli 1840 fikk den offisielt dagens navn.  

Hackescher Markt og Rosenthaler Straße omkring 1900
I det sene 19. og tidlige 20. århundre utviklet plassen seg til et sentralt trafikknutepunkt i indre by. I nærheten av plassen lå Berlin-børsen, som S-banestasjonen ved plassen også ble oppkalt etter. Under Tysklands deling lå plassen i Øst-Berlin og tapte mye av sin betydning. Etter gjenforeningen har den blitt bygget om og gjenvunnet mye av sin gamle betydning som kulturelt sentrum.

Offentlig transport
-------------------

### Sporvogn

Plassen er et sentralt knutepunkt for Berlins sporvei. Fra tre retninger kommer det fire såkalte MetroTram-linjer, hvorav to (M4 og M6) har sin endeholdeplass her, mens de to andre (M1 og M5) går videre til henholdsvis Am Kupfergraben og Hauptbahnhof. Kun tre linjer stopper her nattestid idet M6 ikke trafikkerer strekning mellom sentrum og Peterburger Straße om natten.  

### S-Bahn

Hackescher Markt er stoppested for alle S-Bahn-linjer gjennom Berliner Stadtbahn, for tiden S3, S5, S7 og  S75; i tillegg stopper også togene i Deutsche Bahns bybane her. Stasjonen ble åpnet 7. februar 1882 og het den gang Börse. Den ble omdøpt til Marx-Engels-Platz 1. mai 1951 – et navn som var villedende siden plassen med det kjente monumentet over Marx og Engels befant seg 500 meter fra plassen. Etter Tysklands gjenforening fikk plassen tilbake sitt gamle navn i 1992.

Omgivelser
----------

Plassen brukes ofte som møtested for folk som skal på bar eller diskotek. Det ligger i nærheten også tallrike severdigheter, bl.a. Monbijoupark, Hackesche Höfe, Lustgarten med Berliner Dom, Museumsinsel og Alexanderplatz. I Oranienburger Straße ligger Neue Synagoge, et jødisk gudshus.

Referanser
----------

1. ↑  gmbh, kaupert media. «Hackescher Markt 1-10 in Berlin - KAUPERTS». *berlin.kauperts.de*. Besøkt 3. april 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Wetlands International** er en verdensomspennende ikke-statlig organisasjon med fokus på bevare vannfugler og våtmarksområder. Organisasjonen ble etablert som *International Wildfowl Inquiry* i 1937.

Wetlands International startet arbeidet som en del av den britiske seksjonen av International Committee of Bird Preservation. I 1954 byttet organisasjonen navn og ble til *International Waterfowl & Wetlands Research Bureau (IWRB)*. Samtidig ble mandatet utvidet til også å beskytte verdens våtmarksområder. Organisasjonen var først plassert ved Natural History Museum i London og senere flyttet til Tour du Valat i Camargue i Frankrike, der de ble til i 1968. Da ble de flyttet til Wildfowl Trust i Slimbridge, Storbritannia, der de ble til i 1995.

I 1991 startet organisasjonen et samarbeid med Asian Wetland Bureau (AWB) og Wetlands for the Americas (WA). Dette samarbeidet førte i 1996 til at de tre organisasjonene slo seg sammen og dannet én felles organisasjon, under navnet Wetlands International og med hovedkvarter i Nederland. Organisasjonen støtter Ramsar-konvensjonen.

I tillegg til hovedkontoret i Nederland, har den ikke-statlig organisasjon også 20 regionale, nasjonale eller prosjektorienterte kontorer rundt om i verden, noe som blant annet omfatter tilstedeværelse på alle kontinenter. De arbeider i ulik skala i mer enn 100 land, med å takle akutte problemer som påvirker våtmarksområder. Sammen med flere dusin statlig- og andre ikke-statlig organisasjoner, ulike selskaper, donorer og partnere, støtter Wetlands International mer enn 100 ulike prosjekter. I tillegg driver Wetlands International med alt fra forskning og feltarbeid til ledelse og undervisning innenfor sitt fagområde. De støttes dessuten av et nettverk av partnere, spesialister og titusener av frivillige.

**Waterbird Population Estimates online database** (WPE) er en database som støtter nåværende og historiske estimater og trender for over 800 arter av vannfugler, inkludert 2 300 biogeografiske populasjoner verden rundt. Prosjektet er utviklet av Wetlands International med støtte av Environment Canada og Ramsar-konvensjonen. Databasen er gratis å bruke og åpen for søk fra alle.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Redaksjonen. «Wetlands International». Wetlands International. Besøkt 29. april 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Waterbird Population Estimates online database (WPE)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Sarah English** (født 27. november 1955), zimbabwisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.

English ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det zimbabwiske damelaget som vant landhockeyturneringen for damer foran Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. På grunn av at mange land boikottet lekene i Moskva var Zimbabwe et av lagene som fikk erstatte de fem opprinnelige som ikke stilte i turneringen. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Zimbabwe vant tre kamper og to uavgjort, og med åtte poeng toppet de tabellen foran Tsjekkoslovakia med sju. English spilte alle fem kampene i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Gull **Gull** i landhockey, damer Zimbabwes flagg Zimbabwe

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sarah English – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Sarah English – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Arnoldo Giovanni «Arnold» Martignoni** (født 19. mai 1901, død 9. mars 1984) var en sveitsisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1928 i St. Moritz.

Martignoni vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1928 i St. Moritz. Han spilte på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i OL-turneringen bak Canada og Sverige. Sveits' resultat i finalerunden, som besto av fire lag, var seier med 4-0 over Storbritannia og tap med 0-4 mot Sverige og 0-13 mot Canada. OL-turneringen i ishockey 1928 var også både det tredje verdens- og det trettende europamesterskapet i ishockey.

OL-, VM- og EM-medaljer
-----------------------

* OL 1928 Sveits’ flagg St. Moritz - Bronse Bronse i ishockey, Sveits
* VM 1928 Sveits’ flagg St. Moritz - Bronse Bronse i ishockey, Sveits
* EM 1928 Sveits’ flagg St. Moritz - Sølv Sølv i ishockey, Sveits

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arnold Martignoni – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Arnold Martignoni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Arnold Martignoni – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Arnold Martignoni – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Arnold Martignoni – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Origo Gentis Langobardum
**Authari** (født ca. 540, død 5. september 590 i Pavia) var konge i Det langobardiske kongerike fra 584 til sin død.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Authari var sønn av kong Cleph fra slekten Beleos. Sannsynligvis var hans hustru Masane moren til Authari.

### Interregnum

Etter at hans far Cleph døde i 574 nektet den langobardiske adelen å utnevne en etterfølger, og dette resulterte i et ti år langt interregnum kjent som hertugregimet.

Langobardene var et germansk folkeslag som var på vandring sørover og østover i Europa tidlig i folkevandringstiden. De nevnes allerede hos den romerske historikeren Tacitus i hans bok *Germania* fra 98 e.Kr. og de ble av ham betegnet som dyktige krigere.

I 574/575 invaderte langobardene Provence i kongeriket Burgund, noe som viste seg å være en taktisk feil. Merovingernes konge i Burgund, Guntram, allierte seg da med sin nevø Childebert II som var konge i Austrasia (et kongedømme som grovt sett omfattet nordlige deler av dagens Frankrike, vestlige deler av Tyskland samt Belgia og Nederland). Hæren fra Austrasia invaderte dalen langs elva Adige og inntok langobardenes by Trento. Den bysantinske keiser Tiberius II fryktet å havne i en knipetangsmanøver og begynte å forhandle fram en allianse mellom frankere og langobarder.

### Langobardenes konge

I 584 ble hertug Authari valgt til konge over langobardene, og han fikk også æresnavnet Flavius som de romerske keisere. En stor del av sin regjeringstid måtte han bruke på å bekjempe frankere, grekere og opprørere innen sitt eget folk. Den første utfordringen var å slå opprøreren Droctulf av Brescello som hersket i Podalen i allianse med romerne, men som ble sendt i eksil av Authari.

Guntram og Childebert var stadig kilder til uro for langobardene. I 588 ble de beseiret av Authari, men de gjorde nye forsøk på invasjon i 590, uten å lykkes.

Authari hadde suksess som hærfører og klarte å utvide langobardenes rike på bekostning av Det bysantinske riket. Han inntok festningen Comacchio og avskar forbindelseslinjen mellom Padova og Ravenna. 

Authari ble i 589 gift med Theudelinda, datter av den bayerske kong Garibald I. Authari døde den 5. september 590 i Pavia, angivelig forgiftet. Hans hustru var så populær blant langobardene at hun beholdt sin dronningtittel og fikk selv velge en ny ektemann. Hennes valg falt på hertug Agilulf som da ble utropt til ny konge.

Referanser
----------

1. ↑   books.google.cz[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Peerage person ID p67162.htm#i671618[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The Peerage person ID p67162.htm#i671618, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3 4   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Origo Gentis Langobardorum Kap. 6
6. ↑  Historia Langobardorum II, 31
7. ↑  *Germania*, kap 40

Eksterne lenker
---------------

* *Origo Gentis Langobardum*, engelsk og latinsk tekst
* Paulus Diaconus, *Historia Langobardum*, engelsk tekst


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**(Interregnum)** | **Konge av langobardene**(584–590) | Etterfølger:**Agilulf** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
***Fudoki, beskrivelser av land og seder*** (風土記) er et japansk bokverk fra 700-tallet som inneholder gamle geografiske og kulturgeografiske nedtegnelser fra Japans daværende provinser. Verket har opplysninger om geografi, naturressurser, landbrukets bonitet, historie, mytologi, folklore og mytisk etymologi.

Arbeidet med å sammenredigere *Fudoki* begynte i 713, på keiserinne Genmeis befaling, og tok ca 20 års tid. Initiativet hadde rot i Taikareformen i 646, og skulle gi landets herskere bedre oversikt over blant annet skattegrunnlaget. Bidrag fra fem av provinsene er bevart.

Teksten inneholder mange opplysninger om himmelgudene og jordgudene fra japansk mytologi, men ofte fra et annet, mer folkelig og perifert ståsted enn i shintoismens mytologiske hovedverk *Kojiki.*

Norsk utgave
------------

* *Shinto, Japans eldste myter*. Utvalg, oversettelse og innledende essay av Mark Teeuwen. XL, 139 sider. Bokklubben, 2005. (Verdens Hellige Skrifter; 31) ISBN 82-525-5330-3. Boken inneholder fem prøver på fudoki.

Referanser
----------

1. ↑  *Mytologi: myter fra hele verden*. Oslo: Aschehoug. 1996. s. 111. ISBN 8203221092.
2. 1 2 3  Mark Teeuwens innledning i *Shinto, Japans eldste myter*, 2005
3. ↑  Fudoki[*død lenke*]; Encyclopedia of Shinto, Kogukakuin university
4. ↑  Fudoki; Fudoki-pedia, Universität Wien
5. ↑  Japans litteratur; snl.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |
**Ørens Mekaniske Værksted og Jernstøberi** var et mekanisk verksted i Trondheim. Verkstedet ble etablert på Nedre Elvehavn i slutten av 1883 av ingeniør Edvard I. Olsen og begynte med skipsreparasjon. Fra 1890-årene hadde verkstedet 70–80 ansatte og bygde små dampskip. I 1896 ble virksomheten utvidet med et støperi, som blant annet produserte ovner, og i 1900 med en opphalingsslip for skipsvedlikehold og -reparasjon. I 1929 ble Ilens Skipsverft i Ilsvika oppkjøpt, og Olav Moxnes kom inn som direktør. Ørens Mekaniske Værksted gikk konkurs i 1959 og ble solgt til Ila og Lilleby Smelteverker i 1961. Støperiet ble nedlagt i 1960-årene, mens skipsbyggingen opphørte i 1978. Virksomheten ble nedlagt i 1987; Nedre Elvehavn er siden ombygd til boliger, kjøpesentre og kontorer.

Se også
-------

* Trondhjems Mekaniske Værksted

Referanser
----------

1. ↑  Bratberg, Terje (1996). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 610. ISBN 978-82-573-0642-7.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ørens Mekaniske Værksted – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Portal: Trondheim

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
En **autistisk savant** (historisk også beskrevet som **idiotsavant**) er en autistisk person med **savantsyndromet**. Savantsyndromet beskrives som det å både ha en graverende utviklingspsykologisk eller mental hemmelse og samtidig ekstraordinære mentale ferdigheter. Savantsyndromferdigheter dreier seg om ekstraordinær hukommelseskraft og omfatter ofte aritmetisk kalkulus og noen ganger kunst og musikk. 
Bare rundt 50–100 mennesker i verden er *anerkjent* som autistiske savanter.

Tilstanden kan være både genetisk betinget og skyldes en skade i hjernen, men årsaken bak er ikke fullt ut forstått. En fellesnevner synes å være et fokus på detaljer og evne til å huske disse, som for eksempel å huske en rekke av tall eller å ha et fotografisk minne. Autistiske savanter, som andre med diagnosen autisme, har ofte problemer med andre typer mentale evner, som kan gjøre hverdagslige gjøremål vanskelige. 6 av 7 autistiske savanter er menn.

Ordet «savant» kommer fra fransk og betyr «lærd».

«Psykiater Donald Treffert i Wisconsin har studert savanter i fem tiår, og har et arkiv med 319 slike tilfeller. Tre fjerdedeler av disse er diagnostisert med autisme, så det er tydeligvis en forbindelse der, men hvorfor? (...) forteller Treffert at det er typisk er personer med defekter i venstre hjerne-halvdel, som styrer språk og logisk tenkning, som har savant-egenskaper».

Berømte savanter
----------------

* Daniel Tammet (1979–), europeisk rekordholder i å memorere tallet pi
* Kim Peek (1951–2009), modellen til rollefiguren Raymond Babbitt i filmen Rain Man (ikke autistisk)
* Stu Ungar (1953–1998), en av tidenes beste pokerspillere
* Stephen Wiltshire (1979–), britisk tegner med tilnærmet fotografisk hukommelse

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 24. februar 2007. Besøkt 24. februar 2007.
2. ↑  Martin, D (18. september 2006). «Savants: Charting Islands of Genius». CNN Health.
3. ↑  Bjørn Vassnes (18. februar 2016). «Slipp løs din indre savant». *Klassekampen*: 13.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Mićo Mićić** (født 6. september 1956 i Bijeljina i Jugoslavia, død 23. desember 2020 i Banja Luka i Bosnia-Hercegovina) var en bosnisk politiker (Srpska Demokratska Stranka (SDS), siden mars 2020 Stranka demokratske Srpske Semberija).

Liv og virke
------------

Mićić avsluttet i 1981 et studium i sportvitenskap ved Universitetet i Sarajevo og var deretter frem til 1996 gymnastikklærer ved skoler i Kalesija og Bijeljina. Deretter var leder for avdelingen for krigsskadede i byforvaltningen i Bijeljina.

I Republika Srpska var fra 2001 minister for flyktninger og fordrevne i Mladen Ivanićs regjering, så fra 2004 til 2005 minister for arbeid og krigsskadede i Dragan Mikerevićs regjering. Etter en kortere tid som direktør for pensjonsforsikringsmyndigheten i Republika Srpska ble han i 2005 borgermester av Bijeljina, og gjenvalgt til dette flere ganger, siste gang i 2016.

I mars 2020 ble Mićić ekskludert fra SDS. Etter eget utsagn fordi han satte byens interesser foran partiets.[] Han grunnla da partiet Stranka demokratske Srpske Semberija og ble dets leder. Ved borgermestervalget 15. november 2020 tapte Mićić mot SDS' kandidat Ljubiša Petrović.

Den 26. november 2020 testet Mićić positiv for covid-19 og ble brakt til universitetsklinikken i Banja Luka. Der døde han tre uker etter.

Referanser
----------

1. ↑  Mićić nakon 15 godina izgubio na izborima: Petrović će imati moju punu podršku, nezavisne.com, 16. november 2020

Eksterne lenker
---------------

* Mićić: SDS je stranka koja nestaje, oslobodjenje.ba, 3. juni 2020
* Ko je bio Mićo Mićić, avaz.ba, 23. desember 2020
* Od posljedica koronavirusa: Umro Mićo Mićić, oslobodjenje.ba, 23. desember 2020
* Preminuo gradonačelnik Bijeljine Mićo Mićić[*død lenke*], n1info.com, 23. desember 2020
**Autismeforeningen i Norge** er en interesseorganisasjon for og mennesker med diagnose i autismespekteret og deres pårørende. Autismespekteret inkluderer diagnosen Aspergers syndrom. Organisasjonen har ca. 3500 medlemmer.

Historie
--------

Foreningen ble stiftet 20. september 1965. Den var først en foreldreorganisasjon, men utviklingen har gjort det nødvendig å også jobbe direkte mot voksne med diagnose innen autismespekteret.

Organisering
------------

Foreningens styre består av 6 hovedmedlemmer og 2 varamedlemmer. Organisasjonens hovedkontor har 2 heltidsansatte og 1 deltidsansatt. Hvert fylke organiserer et eget lokallag/fylkeslag med eget styre.

Aktiviteter
-----------

Foreningen holder kurs og driver sosialt arbeid mot medlemmer og fagfolk. Mange lokallag organiserer treff og aktiviteter for sine medlemmer i tillegg til det hovedkontoret organiserer.

### Kurs

Foreningen organiserer kurs for fagfolk, foreldre og mennesker med diagnose. Mest omfattende er sommerseminaret for barn og unge med autismespekterdiagnose inkludert deres familier. Kurset krever veldig mye ressurser og er svært viktig for mange medlemmer i foreningen. Tema på seminaret inkluderer hvordan søsken opplever å ha en bror/søster med autismediagnose, hvilket ansvar hjelpeapparatet har og hvordan man får hjelpen man skal ha fra hjelpeapparatet.

### Likemannsarbeid

Lokallagene organiserer likemannsgrupper som skal drive likemannsarbeid til medlemmene. Hovedkontoret organiserer kurs for de som ønsker å fungere som likemenn.

### Aspergertreff

Hovedkontoret organiserer treff hvert år for medlemmer over 20 år med autismespekterdiagnose.

Eksterne lenker
---------------

Autismeforeningen i Norge
**Tiilerilaaq** (tidligere *Tiniteqilaaq*) er en bygd i tidligere Ammassalik kommune sydøst i Grønland, nå beliggende i Sermersooq kommune.

Pr januar 2005 hadde bygden 148 innbyggere. 1923 regnes som det året bosettingen her ble etablert, men dette er ikke en sikker datering. Navnet betyr «stredet som går tørr ved lavvann». 

Bygden ligger på sydspissen av Tiniteqilâqhalvøya, med Ikâsartivaqfjorden i øst og Sermilikfjorden i vest. I Sermilikfjorden er det mange store isfjell som har kalvet fra innlandsisen. På andre siden av Ikâsartivaqfjorden ligger Ammassalikøya, her er det også isbreer. 

Hovedvirksomheten her er fiske, men også fangst av sel og isbjørn.

Eksterne lenker
---------------

* www.arktiskebilleder.dk Historiske bilder fra Tiniteqilaaq.
* www.fallingrain.com Vær og kart over Tiniteqilaaq.
* www.eastgreenland.com Kart over kommunen.
* Bilder fra Tiniteqilaq[*død lenke*]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** MusicBrainz
 |

1. ↑  ; *Statistikbanken*; besøksdato: 12. februar 2020.
**Idre sameby** er en sørsamisk sameby i Älvdalen kommune i Dalarnas län, Sverige. Idre er sørligste samebyen i Sverige. Den har fire driftsenheter og 13 reineiere, og inntil 2700 dyr. I tillegg til reineierne er det 23 andre medlemmer av samebyen.

Distriktet har vinterbeite i den sørlige delen, rundt Idre, og sommerbeite i den nordlige delen, rundt og øst for Grövelsjön. I nord og øst grenser samebyen til Ruvhten sijte og i vest grenser samebyen til Svahken sijte på norsk side av grensen. 

Idre sameby var part i «sedvanerättsprocessen» i 1996, som avgjorde at samene ikke hadde beiterett på privat grunn. Reindriften i Idre var en periode også truet av utbyggingsplaner for alpinanlegg i Idre.

Referanser
----------

1. 1 2  «Offisielt nettsted».
2. ↑  *Idre sameby, med historiska spår i framtiden*. Idre, 2004. ISBN 91-975212-0-5
3. ↑  Karta över samebyarna i Sverige Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. hos samer.se
4. ↑  Kalvmerking i Idre sameby Arkivert 8. august 2014 hos Wayback Machine. samer.se, 23.7.2014
5. ↑  Nils Gustav Labba «40 år med processer» Arkivert 6. desember 2013 hos Wayback Machine. hos samer.se, 21.2.2008
6. ↑  Samer – ett ursprungsfolk i Sverige Arkivert 24. april 2014 hos Wayback Machine.. Utgitt av Sametinget, 2004. ISBN 91-974667-9-4
7. ↑  NEJ till nytt skideldorado, hos samer.se, 9.3.2007

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Folkeavstemningen om Danmarks tilslutning til Maastricht-traktaten** ble holdt 2. juni 1992. Den dreide seg om Danmarks ratifikasjon av Maastricht-traktaten. Avstemningen viste at 50,7 % stemte mot ratifikasjon, mens 49,3 % stemte for. Valgdeltagelsen var på 83,1 %.

Resultatet ville dersom det hadde blitt stående medført at Maastricht-traktaten ikke kunne gjennomføres. Den måtte vedtas av samtlige medlemsstater. Dette førte til nye forhandlinger og vedtakelse av den såkalte Edinburgh-avtalen. Edinburgh-avtalen og Maastricht-traktaten var til ny folkeavstemning i Danmark den 18. mai 1993, og ble da godkjent.

Referanser
----------

1. ↑  «Hvor mange folkeafstemninger om EU har der været i Danmark?». *Folketingets EU-Oplysning* **(dansk)**. 24. mai 2019. Besøkt 30. juni 2023.
2. ↑  «Folkeafstemning om Maastricht-traktaten 2. juni 1992». *web.archive.org*. 27. september 2007. Archived from the original on 27. september 2007. Besøkt 30. juni 2023. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
**Folkeavstemningen i 2000 om Danmarks deltagelse i eurosonen** var 
en dansk folkeavstemning som ble avholdt den 28. september 2000. Spørsmålet som velgerne skulle ta stilling til, var om Danmark skulle delta i tredje fase av EUs økonomiske og monetære union (ØMU) og innføre euro den 1. januar 2002.

Resultatet av avstemning ble at 53,2 % stemte nei, mens 46,8 % stemte ja. Valgdeltagelsen var 87,6 %.

Folkeavstemningens bakgrunn var at Danmark den 2. juni 1992 avviste Maastricht-traktaten gjennom en folkeavstemning. Ved en ny folkeavstemning den 18. mai 1993 ratifiserte Danmark traktaten i overensstemmelse med Edinburgh-avtalen, og fikk på denne måten fire unntak fra traktaten. I mars 2000 besluttet regjeringen under ledelse av Poul Nyrup Rasmussen å legge spørsmålet ut for en folkeavstemning. En folkeavstemning var nødvendig fordi  Justisministeriet kom til den konklusjon at deltagelsen i ØMU ville føre til en avgivelse av landets suverenitet.

Referanser
----------

1. ↑  «Hvor mange folkeafstemninger om EU har der været i Danmark?». *Folketingets EU-Oplysning* **(dansk)**. 24. mai 2019. Besøkt 1. juli 2023.

Portal: Danmark
***Lingo*** er et norsk gameshow som gikk på TVNorge fra 1992 til 1993. Programmet ble ledet av Anders Hatlo den første tiden, deretter av Truls Nebell. Konseptet gikk ut på at fire deltagere, fordelt på to lag, skulle konkurrere om en førstepremie på 50 000 kr. Programmet gikk på hverdager, tre til fire ganger i uka.

Spillet er blitt beskrevet som en blanding av bingo og mastermind.

Hatlo ledet 144 programmer frem til 4. mai 1993. Nebell ledet programmet resten av året (125 program). Han omformet det til en slags skolecup for ungdom fra diverse videregående skoler over hele landet.

Premieren ble sett av 204 000.

Regler
------

Et Lingo-brett
*Lingo* er et gameshow hvor man skulle finne frem til et ord på fem bokstaver. Den første bokstaven fikk man oppgitt. Resten måtte man jobbe frem. Man hadde åtte sekunder til rådighet før man måtte innlevere et ord. Som i «Mastermind» fikk man beskjed om hvilke bokstaver som er riktig og korrekt plassert, og hvilke som er med, men annet sted i ordet. Gjettet man ordet på fem forsøk, fikk man poeng på et bingobrett. Når man fikk fem på rad, drysser pengene inn. Vinnerlaget gikk til finale sist i programmet. I tillegg til vanlige premier ble det en «jackpot». Hvis den ikke ble utbetalt, ble 10 000 kroner lagt på summen, og satt på høykant til neste program.

Opphav
------

Konseptet var basert på et amerikansk gameshow som gikk første gang i 1987. En rekke land har laget sine egne versjoner av gameshowet, blant annet så gikk den nederlandske fra 1989 til 2014.

Se også
-------

* *Wordle*, internettbasert spill som ligner på *Lingo*.

Referanser
----------

1. 1 2  VG - HATLO LINGO-SJEF (02.04.1992 - Side: 47)
2. ↑  VG - NEBELL BLIR «LINGO»-SJEF (27.05.1993 - Side: 56)
3. ↑  VG - NYTT SHOW PÅ TVN (12.03.1992 - Side: 37)
4. ↑  VG - HATLO SLUTTER I «LINGO» (23.04.1993 - Side: 48)
5. ↑  VG - TVGUIDEN (31.08.1993 - Side: 52, 53)
6. ↑  VG (24.04.1992 - Side: 56)
**Idrett for funksjonshemmede** refererer til sport tilrettelagt for utøvere med ulike funksjonshemminger. I daglig tale omtales idrett for funksjonshemmede gjerne som «**handikapidrett**». 

Idrett for funksjonshemmede i Norge organiseres under Norges Funksjonshemmedes Idrettsforbund (NFI), som er et særforbund for bevegelseshemmede, synshemmede, hørselshemmede og mennesker med utviklingshemming. NFI er igjen organisert under Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité (NIF). 

Idrett for funksjonshemmede er en sentral del av integreringsarbeidet og tilretteleggingen for funksjonshemmede i samfunnet. Aktivisering og gleden ved å mestre og å være i bevegelse er grunnleggende i arbeidet med idrett for funksjonshemmede, men også gleden av å konkurrere og prestere. Et mål for arbeidet med integreringen av funsjonshemmede i idrett har vært at arbeidet med idrett for funksjonshemmede skulle legges til de respektive særforbund. Dette målet ble nådd våren 2007. I dette ligger blant annet rekruttering, tilrettelegging, administrering og organisering.

Idrett for funksjonshemmede er i stadig utvikling, og teknologi spiller en sentral rolle i tilretteleggingen gjennom nye hjelpemidler.

Se også
-------

* Deaflympics
* Paralympics

Referanser
----------

1. ↑  «Søk informasjon på nettsidene til SF (særforbund)». nfif.no. Arkivert fra originalen 6. mars 2016. Besøkt 24. juli 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** NDL
 |
**Brian Barron** (født 28. april 1940 i Bristol, død 16. september 2009 i St. Ives) var en britisk journalist, som i stor grad bare dekket britisk utenrikspolitikk og som var krigskorrespondent for fjernsynskanalen BBC News. 

I løpet av sin lange journalistiske karriere, som utspant seg over hele fem tiår, rapportert han om mange av de store hendelsene fra store deler av verden, herunder Vietnamkrigen, konflikten i Nord-Irland, Gulfkrigen i 1991 og i 2003 dekket han Irak-krigen. Han var mottok Royal Television Society Award for Reporter of the Year i 1980, og ble tildelt International Reporting Prize for arbeid i Latin-Amerika. Han ble i 2006 utnevnt til medlem (MBE) av Order of the British Empire for sin kringkastingsinnsats.

Barron ble utdannet ved Bristol Grammar School. Han arbeidet for Daily Press i Bristol, før han begynte hos BBC News som redaktør i 1965. Barron tilbrakte de neste 40 årene hos BBC, for det meste rapporterte han om hendelser fra utlandet. I 1971 ble han korrespondent i Sørøst-Asia og han hadde derfor ansvaret for å dekke Vietnamkrigen. Hovedbasen hans fra 1977 og framover var i Nairobi, da han som sjefkorrespondent hadde ansvaret for å dekke hele Afrika. Da Barron dekket slutten på regimet til den ugandiske diktatoren Idi Amin ble han den første korrespondent til å nå Kampala. Barron fikk også det første intervjuet med Idi Amin etter hans fall fra makten.

Mens han fremdeles hadde sin hovedbase i Afrika, rapporterte Barron senere om keiser Bokassa av Det sentralafrikanske keiserriket, og om borgerkrigen i Rhodesia, som senere resulterte i etableringen av Zimbabwe. Da han kom tilbake til Storbritannia i 1981, ble han BBCs korrespondent i Irland. Han tilbragte tre måneder med å dekke Falklandskrigen fra Chile, sammen med sin mangeårige kollega Brian Hanrahan, som var med de britiske styrkene. Etter en periode i Washington, D.C. ble han sjef for BBCs korrespondenter. 

I 2000 ble Barron offisielt «pensjonert» som korrespondent mens han fremdeles var bosatt i Asia, men i 2003 dekket han den første Gulf-krigen, der han begynte å rapportere fra den amerikanske marinens atomdrevne hangarskip, USS «Theodore Roosevelt». Han flyttet i 2004 til New York, etter offisiell pensjonering fra BBC i slutten av 2005, men Barron fortsatte å samarbeide med sin kameramann gjennom mange år, Eric Thirer. 

Barron og hans kone Angela hadde en datter, Fleur, sammen. Han døde 69 år gammel av kreft hjemme i familiens eget hus i St. Ives i Cornwall.

Referanser
----------

1. ↑   news.bbc.co.uk[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Plunkett, John; agencies (16. september 2009). «Brian Barron, former BBC foreign correspondent, dies aged 69». *The Guardian* **(engelsk)**. ISSN 0261-3077. Besøkt 3. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Brian Barron på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
*For fylket Lingchuan i byprefekturet Guilin i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina, se Lingchuan (Guilin).*

**Lingchuan** (kinesisk: 陵川县; pinyin: *Língchuān Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Jincheng i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det et folketall på 250 324 innbyggere.

Kulturminner
------------

Det sørlige og det nordlige Jixiangtempel (*Nan, Bei Jixiang si*, 南、北吉祥寺), tempelanleggene *Longyan si* 龙岩寺, *Xiaohuiling erxian miao* 小会岭二仙庙, *Xixi erxian miao* 西溪二仙庙, *Yuquan Dongyue miao* 玉泉东岳庙, *Shizhang wuhuang miao* 石掌玉皇庙, *Nan shen tou er xian miao* 南神头二仙庙, *Sansheng ruixian ta* 三圣瑞现塔, *Chong'an si* 崇安寺, *Baiyu gong* 白玉宫, og *Sirun sanjiao tang* 寺润三教堂, såvel som Tashuihe-funnstedet (*Tashuihe yizhi*, 塔水河遗址), er oppførte på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lingchuan County, Shanxi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Nan, Bei Jixiang si

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |