recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fianna Éireann** [ˈfʲiənə ˈeːɾʲən] (irsk for «Irlands soldater», finnes også i formene **Fianna na hÉireann** og **Na Fianna Éireann**) er et navn som har blitt brukt av forskjellige republikanske ungdomsorganisasjoner i Irland i det 20. og 21. århundre. Pr. 2006 står Fianna na hÉireann på listen over forbudte organisasjoner i Storbritannia i henhold til *Terrorism Act 2000*.

Opphav
------

Den første organisasjonen med navnet Fianna Éireann ble grunnlagt i 1909 av Constance Markiewicz og Bulmer Hobson. Den hadde den samme paramilitære profil som Baden-Powells speidere, med byttet ut britisk nasjonalisme mer den irske varianten. Innen utbruddet av den irske uavhengighetskrig i 1919 hadde mange av de tidligste medlemmene gått videre inn i IRA. Under den irske borgerkrig var Fianna Éireann knyttet til traktatmotstanderne i IRA.

Splittelser
-----------

I tiårene som fulgte etter borgerkrigen har Fianna Éireann blitt splittet i flere mindre grupper, etter omtrent det samme mønsteret som IRA. Den mest fremtredende av gruppene i 2006 er den som er forbundet med Continuity IRA, Cumann na mBan og Republican Sinn Féin. Det finnes også en gruppe som er knyttet til 32 County Sovereignty Movement og muligens til Real IRA. Den provisoriske IRA hadde i 1970-årene en ungdomsgruppe med dette navnet, etter bruddet med Det offisielle IRA, men den ble senere lagt ned.

En annen gren som brøt ut itviklet seg etter en sosialistisk modell på linje med Official Sinn Féin. I midten av 1970-årene fikk den navnet Irish Democratic Youth Movement (IDYM), og sluttet med paramilitær trening. IDYM fikk bånd til speiderlignende grupper i kommunistiske land som Freie Deutsche Jugend i Den tyske demokratiske republikk. Da Sinn Féin The Workers Party i 1982 ble reorganisert som The Workers Party skiftet IDYM navn til Workers' Party Youth. Denne organisasjonen er tilknyttet World Federation of Democratic Youth.

Bånd til speiderbevegelsen
--------------------------

Ettersom speiderbevegelsen utviklet seg til en organisasjon som la vekt på fredsarbeid, og ble helt upolitisk, kan det nå vanskelig sies at de forskjellige Fianna Éireann-gruppene er speidergrupper. Ingen av dem har noensinne blitt anerkjent av World Organization of the Scout Movement.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Rocco Mediate** (født 17. desember 1962) er en amerikansk golfspiller på PGA-touren.

Mediate er født i Pennsylvania og studerte ved Florida Southern University før han ble profesjonell golfspiller i 1985. Han har slitt med ryggproblemer i flere perioder, og begynte tidlig å bruke lang putter. Han ble den første til å vinne på PGA-touren med lang putter da han tok førsteplassen i Doral–Ryder Open i 1991. Han tok en ny seier i KMart Greater Greensboro Open i 1993, men var deretter sykemeldt i lang tid på grunn av prolaps før han vendte tilbake til touren i 1996 med medisinsk unntaksrett.

Han tok nye seire på touren i 1999, 2000 og 2002, og arbeidet hardt for å forebygge ryggproblemene. I 2003 byttet han tilbake til vanlig putter.

Meritter
--------

### Seire på PGA-touren

* 2010: Frys.com Open
* 2002: Greater Greensboro Chrysler Classic
* 2000: Buick Open
* 1999: Phoenix Open
* 1993: KMart Greater Greensboro Open
* 1991: Doral–Ryder Open

### Andre profesjonelle seire

* 2003: CVS Charity Classic (med Jeff Sluman)
* 2002: Franklin Templeton Shootout (med Lee Janzen)
* 1999: Callaway Pebble Beach Invitational

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rocco Mediate – PGA-touren Rediger på Wikidata

* (en) Rocco Mediate – Verdensrankingen Rediger på Wikidata

Portal: Golf
**Erich Recknagel** (født 3. desember 1904 i Oberschönau, død 16. august 1973 i Ohrdruf) var en tysk skihopper og kombinertløper som representerte WSV Oberschönau.

Han ble nummer 11 i spesielt hopp i OL i St. Moritz i 1928. Han deltok i VM i 1927, 1929 og 1931, med 9.-plass i Cortina d'Ampezzo i 1927 og Zakopane i 1929 som beste plassering i spesielt hopp. I VM i Oberhof i 1931 deltok han også i kombinert.

Erich Recknagel ble tysk mester i spesielt hopp i 1930. Han var blant de første skiløperne som trente på rulleski sommerstid. I 1948 var han en av stifterne av Øst-Tysklands olympiske komité. Han var også hoppdommer, blant annet under OL i årene 1956-1964 og VM i 1958.

Kilder
------

* Sports Reference: Erich Recknagel Arkivert 10. november 2012 hos Wayback Machine. (besøkt 2. juni 2011)
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Thüringen – Blätter zur Landeskunde: Wintersport von den Anfängen bis 1945

Eksterne lenker
---------------

* (en) Erich Recknagel – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Erich Recknagel – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Erich Recknagel – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Erich Recknagel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Bjørn Tørris Heggelund** (født 25. oktober 1924 i Kristiansand, død 17. juni 2009 i Oslo) var en norsk jurist og politiembedsmann. Han var leder for Kripos i perioden 1976–1993.

Heggelund tok artium på Kristelig Gymnasium i 1943 og tok deretter politiskolen, hvor han ble uteksaminert i 1945. Han var aktiv i illegalt arbeid under krigen, og måtte flykte til Sverige sammen med sin far høsten 1944. I 1945 begynte han som politikonstabel i Oslo, samtidig som han startet juridiske studier ved universitetet i Oslo. Han avla juridisk embedseksamen i 1951, og arbeidet da som politikonstabel ved Asker og Bærum politikammer. Etter en tid som politifullmektig i Stavanger, og dommerfullmektig i Larvik, tjenestegjorde han som politifullmektig i Sør-Varanger, Harstad, Bodø og som sysselmannsfullmektig på Svalbard i årene 1953 - 1965. I perioden 1965 - 1968 arbeidet han i Justisdepartementet, tok Forsvarets Høyskole, og ble i 1968 ansatt som politiadjutant ved Overvåkingssentralen i Oslo. I 1970 ble han utnevnt til politimester i Tromsø. Heggelund ble sjef for Kripos i 1976.

Bjørn Heggelund var sønn av politimester og jurist Erling Thorleif Heggelund (3. februar 1898 - 17. september 1967) og lærer Gudrun Augensen (2. mai 1898 - 27. november 1993). Han vokste opp i Kristiansand, Svolvær og Vadsø med to yngre søsken: Brita Sofie Heggelund og Jon Bernhard Heggelund. Han giftet seg med Audny «Vesla» Hegerberg (20. juni 1924 - 14. august 1985) den 8. august 1950. Sammen fikk de tre døtre: Nina Heggelund, Merete Heggelund og Elisabeth Heggelund Tørstad. I 1992 giftet han seg på ny med Berit Margrethe Hallingskog. Han var en direkte etterkommer av eidsvollsmannen John Hansen Sørbrøden.

Referanser
----------

1. 1 2  «Heggelund, Bjørn Tørris, »Eidsvollsmennenes etterkommere.
2. ↑  «Kripossjefen 65 år», *Aftenposten*, morgenutgaven 25. oktober 1984, s. 14.
Her er Honda Super Cub, en av Hondas minste motorsykler. To analyser av Hondas fremvekst i det amerikanske motorsykkelmarkedet skapte debatt rundt hvilken grad strategi kan styres.
**Hondacasene** var to caser kalt, *Honda A* og *Honda B*, som beskrev hvordan Honda tok seg inn i det amerikanske motorsykkelmarkedet på 1960 tallet. Honda A var basert på en rapport fra Boston Consulting Group fra 1975 som hyllet Honda som strategiske mestere for å ha tatt over markedet fra de etablerte motorsykkelprodusentene som blant annet bestod av Harley Davidson. Honda B caset ble utarbeidet basert på intervjuer med ledelsen i Honda, blant annet de som grunnla det første Honda kontoret i USA. Honda B viste at suksessen til Honda i det amerikanske markedet i stor grad var tilfeldigheter og i liten grad preget av en planlagt strategi. Disse regnes som sentrale case i debatten mellom designskolen og tilhengerne til fremvokst strategi.

Casene ble utarbeidet av Richard Pascale ved Stanford og E. Tatum Christiansen ved Harvard og utgitt i 1983.

Referanser
----------

1. ↑  Pascale, Richard (våren 1984). «Perspective on Strategy: the real story behind Honda's success». *California Management Review* **(engelsk)** (25): 47-72.
**Fiat Bravo** og **Fiat Brava** er to bilmodeller som ble produsert av den italienske bilprodusenten Fiat mellom 1995 og 2001. Modellene er identiske bortsett fra at Bravo er en kombi med tre dører, mens Brava har fem dører. I 2007 ble navnet hentet frem igjen for etterfølgeren til Stilo. Bravo/Brava vant prisen Årets Bil i Europa i 1996.

Første generasjon (1995-2001)
-----------------------------

Bravo/Brava ble lansert i 1995 som erstatter for Fiats aldrende modell Tipo. Modellen ble lansert med en rekke nye motorer, fra innstegsmodellen med en 1,4-liters motor med 12 ventiler og 80 hestekrefter, via to andre bensinmotorer på henholdsvis 1,6 liter og 1,8 liter til toppmodellen på 2,0 liter. I tillegg var to ulike turbodieselmotorer tilgjengelig, begge med 1,9 liters sylindervolum, en på 75 hestekrefter og en annen på 100 hestekrefter.

I 1996 ble Bravo/Brava lansert som sedan- og stasjonsvognmodeller under navnet Fiat Marea, og i 1998 ble nok en bil basert på Bravo/Brava-plattformen lansert, nemlig Fiat Multipla, som fikk mye oppmerksomhet grunnet sitt uvanlige design.

Bravo/Brava fikk en lett oppdatering i 1999, med blant annet et nytt motoralternativ på 1,2 liter hentet fra den mindre Fiat Punto samt et nytt dashbord.

Bravo/Brava ble tatt ut av produksjon i 2001, og ble erstattet av Fiat Stilo.

Andre generasjon (2007–)
------------------------

Navnet *«Bravo»* ble hentet frem igjen i 2007, da en oppfølger til Fiat Stilo skulle lanseres, og modellen ble første gang presentert for pressen i Roma, Italia i januar 2007 før den ble offisielt lansert på bilutstillingen i Genève samme år. Modellen er utstyrt med tre ulike bensinmotorer på 1,4 liter, med henholdsvis 90, 120 og 150 hestekrefter, samt to ulike dieselmotorer på 1,9 liter, med henholdsvis 120 og 150 hestekrefter.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Fiat Bravo (type 198) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Fiats offisielle nettsider om modellen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
Kosmatesk **screen** i Basilica di San Giovanni in Laterano. Noen av Deodatus di Cosmas arbeider for Colonnafamilien er å finne i denne basilikaen.
**Kosmatesk**, **cosmat** eller **cosmatesque** er en geometrisk dekorativ innleggsstil som hører mest hjemme i italiensk middelalder, og særlig i og rundt Roma. Inspirasjonen er fra det bysantinske rike. Det ble i særlig grad brukt til kirkegulv, men ble også benyttet for å dekorerekirkevegger, prekestoler og bispetroner. Navnet er etter slekten Cosmati, som drev det ledende håndverkerhuset i Roma dor fremstilling av slike geometriske marmordekorasjoner.

Stilen spredte seg over hele Europa, der den ble brukt i dærlig fremstående kirker; i England ser, men dette i Westminster Abbeys marmorgulv.

Eksempler i og rundt Roma
-------------------------

Blant de kirker som er dekorerte i kosmatesk stil i Roma er de særlig bemerkelsesverdige Santa Maria in Trastevere, Laterankirken, San Lorenzo fuori le Mura, San Saba, San Paolo fuori le Mura, Santa Maria in Aracoeli, Santa Maria in Cosmedin, Santa Maria Maggiore, San Crisogono, San Clemente, Santa Croce in Gerusalemme og Det sixtinske kapell. Stanza della Segnatura i Vatikanet er også slik utsmykket.

Utenfor Roma finner man særlig fremragende eksempler i Tivoli, Subiaco, Anagni, Ferentino, Terracina og Tarquinia. Cosmati-kunstnerne var også innovative i katedralen i Civita Castellana.

Galleri
-------

* Kosmatesk dekorasjon fra San Paolo fuori le Muras klosteromgang, i Roma.Kosmatesk dekorasjon fra San Paolo fuori le Muras klosteromgang, i Roma.
* Detalj fra gulvet i Basilica di Santa Maria Maggiore i Roma.Detalj fra gulvet i Basilica di Santa Maria Maggiore i Roma.
* Detalj fra Basilica di Santa Maria Maggiore.Detalj fra Basilica di Santa Maria Maggiore.
* Detalj fra Santa Maria in Aracoeli.Detalj fra Santa Maria in Aracoeli.
* To kolonner med kosmatornament i klosteromgangen til San Paolo fuori le Mura.To kolonner med kosmatornament i klosteromgangen til San Paolo fuori le Mura.
* Detalj fra gulvet i basilikaen Santa Maria in Cosmedin.Detalj fra gulvet i basilikaen Santa Maria in Cosmedin.
* Detalj fra Santa Croce in Gerusalemme i Rom.Detalj fra Santa Croce in Gerusalemme i Rom.
* Detalj fra San Benedetto in Piscinula i Trastevere i Roma.Detalj fra San Benedetto in Piscinula i Trastevere i Roma.
* The Stanza della Segnatura.The Stanza della Segnatura.
* Typisk opus alexandrinum guillochegulv i cosmatistil i katedralen i Terracina.Typisk *opus alexandrinum* guillochegulv i cosmatistil i katedralen i Terracina.

Referanser
----------

1. ↑  Maev Kennedy, 'Carpet of stone: medieval mosaic pavement revealed' , The Guardian, 5. mai 2008
2. ↑  «BBC - The Culture Show - Cosmati Pavement». Arkivert fra originalen 7. september 2014. Besøkt 20. februar 2020.
3. ↑  MIchela Cigola, Mosaici pavimentali cosmateschi. Segni, disegni e simboli, in "Palladio" Nuova serie anno VI n. 11, giugno 1993; s. 101-110.
**Bjørn Helge Hansen** jobbet som gruvearbeider i Longyearbyen på Svalbard i årene 1967/1968 før han ble innskuddssjef i Bodø sparebank i perioden 1968 til 1974. I samme periode var han også sparebankkonsulent for Nordland sparebanklag. Han ble uteksaminert som bankøkonom i 1973. **Hansen** var leder av Bodø Høyre i perioden 1970 til 1974 og deretter bystyrerepresentant i Bodø i perioden 1975 til 1979. I 1979 ble han ansatt som banksjef i Hemnes sparebank, og satt som kommunestyrerepresentant for Hemnes Høyre i perioden 1984-1990. Fra 1991 har **Hansen** vært sekretariatsleder i Helgeland regionråd. Fra 2007 har han vært engasjert som daglig leder i Helgeland Veiutvikling as.

Politiske verv
--------------

* Kommunestyrerepresentant for Hemnes Høyre i perioden 1984-1990
* Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1971-1979
* Kommunestyrerepresentant for Høyre i Alstahaug kommune 2011-2015
* Leder Nordland Fylkes Eldreråd 2015 -

Tillitsverv i politiske partier
-------------------------------

* Leder av Bodø Høyre i perioden 1970-1974

Andre styreverv
---------------

Styremedlem/styreleder FK Bodø/Glimt, Hemnes IL, Sandnessjøen IL, Nordland Idrettskrets, Nordland Fotballkrets, Høgskolen i Nesna, Helgelandske, Chilicom Helgeland, Sandnessjøen Verkstedseter, Hemnes Borettslag/Hemnes Boligstiftelse, Educo Kompetansenett, Nevis representantskap (oppnevnt av Stortinget), IT-Nordland, Helgeland Veiutvikling AS, Forum for konfliktrådsledere i Norge, Regionalt brukerutvalg Helse Nord, Leder av LHLs sentrale kontrollkomite, Norvegfinans as

Eksterne lenker
---------------

* Bodø Høyre Arkivert 3. juli 2007 hos Wayback Machine.
* Bystyret i Bodø


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Agnete Tjærandsen** | **Leder i Bodø Høyre**(1970–1974) | Etterfølger:**Per Henrik Neraas** |
**Kosiu** (russisk: Косью) er ei elv i republikken Komi i Russland. Den er ei sideelv til Usa i Petsjoras nedbørfelt. Kosiu er 259 kilometer lang og har et nedbørfelt på 14 800 km².

Kosiu har utspring som ei lita fjellelv på vestsida av Uralfjellene. Den renner nordvestover og mottar raskt mange sideelver og blir 50-100 meter bred. Den renner også gjennom flere kløfter i stor fart. Etter å ha mottatt sideelva Vangyra snur Kosiu nordover mens breddene blir lavere og skogkledte. Elva er her 100-150 meter bred. Etter å ha passert landsbyen Kozjymvom blir elva langt bredere, 200-500 meter, og renner mye saktere. 

De største sideelvene er Vangyra, Store Sarjuga, Vesle Sarjuga, Kozjim og Store Inta.

De nedre delene av elva er farbar for skipsfart. Kosiu fryser til i slutten av oktober eller begynnelsen av november og bli isfri igjen i mai.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Река КОСЬЮ». *Russlands statlige vannregister* **(russisk)**. Besøkt 23. januar 2016.
2. ↑  «Kos'yu At Kos'yu» **(engelsk)**. R-ArcticNET. Besøkt 23. januar 2016.  *(Målestasjon ved landsbyen Kosiu, 130 km før munningen, og med nedbørfelt 4 040 km².)*
3. ↑  «Косью». *Store sovjetiske encyklopedi* **(russisk)**. Besøkt 23. januar 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Lillian Clausen Mangerøy** (født 2. februar 1940 på Hjelmås i Lindås kommune, død desember 2016) var en norsk romanforfatter. I forfattarskapet kombinerte hun et frilynt kristent livssyn med et kvinnepolitisk engasjement.

Mangerøy vokste opp i en pinsemenighet, og hadde bare åtte år skolegang. Hun ble tidlig mor, var husmor og arbeidet delvis på gård, på fabrikk og i barnehage. Hun bodde lenge på Radøy, før hun bosatte seg i Fyllingsdalen i Bergen de siste tre tiårene av livet.

Hun romandebuterte med boka *Berre eit menneskebarn* i 1981. For denne fikk hun Melsomprisen og gode kritikker. Boka møtte imidlertid også motbør, da enkelte i lokalmiljøet var redd for å bli gjenkjent og rykket ut mot den. Hun fikk høre hvor «syndige» hennes romanskildringer av livet og plassen i Nordhordland var.

Bibliografi
-----------

* *Berre eit menneskebarn* (1981)
* *Kvinnehuset* (1982)
* *Elisabet* (1984)
* *Nådetid* (1987)
* *Soga om Lena* (1992)
* *Heltane* (1994)
* *Sigerstolen* (1995)

Referanser
----------

1. ↑  Øystein Rottem (1998). «Kvinneliv i fortid og nåtid : Fødselsdepresjoner, troløse elskere og tungsindige ektemenn». *Norges litteraturhistorie: Vår egen tid : 1980-1998*. Oslo: Cappelen. s. 662-663. ISBN 82-02-16426-5.

Kilder
------

* Grethe Fatima Syéd: «Lillian Clausen Mangerøy til minne», nekrolog i *Klassekampen* 27. januar 2017, side 36.

Eksterne lenker
---------------

* Presentasjon på nettstedet til Bergen offentlige bibliotek[*død lenke*]
* Digitaliserte bøker av Lillian Clausen Mangerøy i Nasjonalbiblioteket

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Fiat 500 «Topolino»** (1936–55) var en småbil fra italienske Fiat. "Topolino" er italiensk for Mikke Mus som ble lansert av Walt Disney i 1935.

**500A** (1936–48) var en to-seter uten bagasjeluke. Motoren var 569 ccm 4-sylindret og vannavkjølt med effekt på 13 hk. Kunne fås som cabriolet med nedrullbart tøytak.

**500B** (1948–49) fikk ny 16 hk motor og stasjonsvognen **Giardinetta** delvis bygd i treverk og med baksete. Det var i en slik at den thailandske kong Bhumibol Adulyadej ble halvt blind i en trafikkulykke i 1948.

**500C** (1949–55) fikk bakluke. Fra 1952 het stasjonsvognen **Belvedere**. Den var i 1953 priset til 9 300 kr og 11 400 kr (stasjonsvogn), og brukte 0,53 l/mil på hard landeveiskjøring. En hvit 500C ble brukt i «Romeo og Julie» ved Det Norske Teatret.

Den ble også laget i Frankrike som Simca 5 og 6. Topolino ble solgt i over 500 000 eksemplarer. Den ble i 1955 etterfulgt av småbilen Fiat 500 og (fra 1957) Fiat 600.

* 500A 500A
* cabriolet cabriolet
* 500B 500B
* 500C 500C
* Belvedere Belvedere
* 750 MM av Zagato 750 MM av Zagato

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Fiat Topolino***  eller  ***Simca 5***  eller  ***Simca 6*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  Gunnar Filseth, *En kongelig arbeidshest* i Aftenposten den 30. januar 1988.
2. ↑  "Finn", *Ukens bil: Fiat 500C* i VG den 6. august 1953.
3. ↑  Knut Moberg, *Drømmebilen uten å betale dyrt* i Dagbladet den 29. oktober 1997.
4. ↑  Stein Inge Stølen, *Simca for nybegynnere, del 1 Arkivert 29. mai 2016 hos Wayback Machine.* den 13. oktober 2014
5. ↑  «Fiat 500-historie -Gizmohighway Auto Guide». Arkivert fra originalen 23. november 2005. Besøkt 21. april 2016.
Kosjtsjej malt av Ivan Bilibin
**Kosjtsjej** er ifølge slavisk folkeminne er en mannlig antagonist som kidnapper heltens kone i fortellinger. Ingen av de kjente fortellingene beskriver utseendet hans. Illustrasjoner representerer ham derimot som en veldig gammel og stygg mann. Navnet hans stammer trolig fra ordet *kost* (rus. кость, pol. kość), som betyr «ben», noe som kan tyde på at han har et skjelettaktig utseende.

Kosjtsjej kan ikke drepes ved å angripe kroppen hans. Hans sjel er gjemt i en nål, i et egg, i en and, som er i en hare, som er i en kiste begravd under et grønt eiketre på Byan-øyen, ute på havet. Så lenge sjelen hans er trygg, kan han ikke dø. Om kisten blir gravd opp og åpnet, vil haren forsøke å rømme, om den blir drept, vil anden forsøke å fly vekk. Den som får egget i besittelse har Kosjtsjej i sin makt.

Folkeeventyr
------------

*Døden til Koschei den udødelige* er et russisk eventyr nedskrevet av Alexander Afanasyev i *Narodnye russkie skazki* og inkludert i *The Red Fairy Book*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Koschei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Sir James George Frazer (1854–1941). The Golden Bough.
* The Golden Bough by Sir James George Frazer (Project Gutenberg)
* The Death of Koshchei the Deathless
* Old Russia Entry on "Koshchey"
*
**⅍ Kosmos** var et rederi og industriselskap fra Sandefjord, grunnlagt som **Hvalfangstselskapet Kosmos ⅍** i 1928 av Anders Jahre. I 1949 ble Hvalfangstselskapet Kosmos ⅍ (⅍ Kosmos) og søsterselskapet **Hvalfangstselskapet Kosmos II ⅍** (⅍ Kosmos II) fusjonert til selskapet ⅍ Kosmos.

I 1986 forsøkte brødrene Arne og Wilhelm Blystad å overta kontrollen over selskapet uten å lykkes. To andre brødre, Morits og Brynjulf Skaugen, fikk imidlertid to år senere eierkontroll over Kosmos og splittet opp selskapet. Rederivirksomheten ble overtatt av I. M. Skaugen og Color Line.

Fra 1978 til 1989 var Bjørn Bettum administrerende direktør i Kosmos.

Se også
-------

* FLK «Kosmos», flytende hvalkokeri
* FLK «Kosmos II», flytende hvalkokeri

Litteratur
----------

* Alf R. Jacobsen (1986) *Kampen om Kosmos*, Pax, Oslo. ISBN 82-530-1383-3
* Odd Thorson (1953) *Aksjeselskapet Kosmos gjennom 25 år. En epoke i Antarktis*, Dreyer, Oslo

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kosmos (whaling company) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Lardex.net: Kosmos for femti år siden Arkivert 8. oktober 2008 hos Wayback Machine.
***Paraptorthodius*** er en slekt av biller som bare finnes i den Nye Verden (Nord-, Mellom- og Sør-Amerika). Hunnene er larviforme, det vil si de ser ut som larver hele livet. Hunnene og larvene, av og til også hannene, har lysorganer og lyser i mørket, men dette lyset er permanent på og kan ikke reguleres. De kalles "glow-worms" eller "railroad worms" på engelsk, det siste fordi de ledd-delte hunnene med et lysorgan på hvert ledd kan minne om en nattog-vogn med opplyste vinduer. Larvene og hunnene er rovdyr som særlig angriper tusenbein, hannene tar trolig ikke mat til seg som voksne.

Utseende
--------

Hannene er nokså små (gjerne 3-4 millimeter), spinkle, lysbrunlige biller. Antennene er fjærformede, fasettøynene middelsstore, rundet utstående. Dekkvingene er forkortede og dekker ikke bakkroppen eller flygevingene.

Levevis
-------

Larvene og de voksne hunnene kryper rundt på bakken, mellom løvstrø og under bark, og fanger ulike slags leddyr. De synes ha en spesiell forkjærlighet for tusenbein. Hannene tar sannsynligvis ikke næring til seg som voksne. Hunnene sender ut feromoner, som de flyvende hannene med sine store antenner lett fanger opp. Det er etter alt å dømme feromonene, og ikke lyset hunnene sender ut, som leder hannene til dem. Man antar at lysets funksjon er som en advarsel overfor rovdyr om at disse dyrene er uspiselige. Phengodidene inneholder forskjellige slags giftstoffer. Dette er et eksempel på aposematisme, der et påfallende utseende (i dette tilfellet lys) advarer om gift.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
			* Familien **Phengodidae** LeConte, 1861
				+ Underfamilien Mastinocerinae
					- Slekten ***Paraptorthodius*** Schaeffer, 1904, 3 arter
						* *Paraptorthodius mirabilis* Schaeffer, 1904
						* *Paraptorthodius queretaroensis* Zaragoza, 1999
						* *Paraptorthodius schaefferi* Zaragoza, 1989

Kilder
------

* Branham, M. Glow-worms, Railroad-worms (Insecta: Coleoptera: Phengodidae). University of Florida, IFAS Extension nettside.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Paraptorthodius* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Paraptorthodius* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Paraptorthodius* hos ITIS Rediger på Wikidata
**Lillian Harriet Bernitt** (født 26. november 1942 i Trondheim) er en norsk pop- og jazzsanger. Hennes mest kjente norske slager er «Som om sommeren» (Triola, 1967).

Karriere
--------

Hun sang offentlig for første gang i en talentmønstring på Sentrum kino i Trondheim i 1954, og ble etter hvert benyttet som vokalist ved flere lokale arrangementer i Trondheim. Hennes platedebut kom i 1957 med «Dine øyne er så blå». På 1960-tallet var hun fast vokalist med Asmund Bjørkens orkester. Hun fikk etter hvert engasjementer over hele Norge og var på revyturné med Martin Ljung i Sverige. Hun deltok i musikkfestivaler i utlandet på slutten av 60-tallet og fikk juryens ærespris på en festival i Romania i 1970. Hun deltok i de norske Grand Prix-finalene i 1973 og 1974. Fra 1974 var hun hovedsakelig aktiv i Tyskland med sin egen jazzgruppe, og på verdensturnéer med dansebandet Studiker. 

Hun var aktiv som artist fram til 1995. Fra 2003 har hun vært bosatt i Rostock i Tyskland.

Diskografi
----------

### Singler

* 1957 Dine øyne er blå / Hans og Bitten (Musica A 5277)
* 1961 En liten mann / En krone for hvert kyss (Triola TN 239)
* 1965 Lady Music / Lykken rekker deg varmt sine hender (Triola TN 405)
* 1967 Som om sommeren / Kom hjem min vandringsmann (Triola TN 477)
* 1969 I kjærlighetens vinterland / Doktor Augustin (Triola TN 583)
**Fiat 1100** er en bilmodell produsert av den italienske bilprodusenten Fiat mellom 1937 og 1969.

Fiat 508C Nuova Balilla 1100
----------------------------

Fiat 1100 ble først introdusert i 1937 som en oppdatert utgave av Fiat 508 «Balilla» (det egentlige navnet var *Fiat 508C*), med et utseende ikke ulikt Fiat 500 «Topolino» fra 1936 og den større Fiat 1500. Bilen var utstyrt med en 1.1-liters (1 089 ccm), firesylindret motor med overliggende ventiler, hadde en firetrinns manuell girkasse og var bakhjulsdreven. Senere fikk bilen en ansiktsløftning med endret front, og fikk navnet *1100B*, med tilnavnet *1100 Musone* («Musone» betyr «Lang nese»). Etter 2. verdenskrig ble modellen reintrodusert (i 1949), med nytt navn, *1100E*.

Fiat 1100-103
-------------

I 1953 ble 1100 redesignet som en kompakt, firedørs sedan, med et moderne karosseri og integrerte frontlykter. Den nye modellen fikk navnet **1100/103**, etter prosjektnummeret, og var tilgjengelig i to ulike varianter: «Economica» og «Standard», der «Economica» var en billigere utgave. Bilen var også tilgjengelig i en mer sportslig utgave, *1100TV*, med en tredje lykt plassert midt i grillen, og i stasjonsvognutgave.

Mellom 1956 og 1960 fikk modellen flere små endringer i design og funksjon, blant annet ny grill, en mer rektangulær profil, tofarget lakk og små halefinner med nye baklykter. En spesiell utgave, 1100 *Granluce*, ble lansert i 1959 med både halefinner og bredere vinduer. Den kunne også leveres med den kraftigere 1.2-liters (1 200 ccm) motoren.

I 1962 introduserte Fiat tredje generasjon 1100, med navnet **1100D**. Dette var en firedørs sedan, ikke ulik *Granluce*, men med et noe annerledes karosseri. 1100D hadde relativt stor suksess i Italia på 1960-tallet, og forble i sin opprinnelige form frem til 1966, da den nye 124-modellen ble introdusert.

Den aller siste 1100-varianten, lansert samme år, var **1100R** (Der «R» står for «Rinnovato»). Denne hadde et nytt design, med firkantet hekk og en ny front ikke ulik den større Fiat 124. 1100R var i produksjon frem til 1969, da Fiat 128 ble lansert.

I India var Fiat 1100D i produksjon helt frem til 2000, under navnet Premier Padmini.
**Bornholms Værn** (BV) var et dansk regiment på Bornholm, grunnlagt som en lokal milits i 1672 benevnt *Bornholms Væbning*. Mannskaper fra Bornholm skulle etter løfte fra Frederik III i 1660 ikke gjøre tjeneste utenfor øya. Kongen gav løftet som belønning for at Bornholm hadde befriet seg selv fra Sverige 1658–1660.

Bornholms Værn ble nedlagt som ledd i forsvarsforliket i 2000.

Den militære tilstedeværelsen på Bornholm i dag (2021) består av Det Bornholmske Hjemmeværn samt 3. opklaringsbataljon fra Gardehusarregimentet (III/GHR). Det utdannes stadig et begrenset antall vernepliktige på Bornholm under GHR.

Marineinfanteri
---------------

Bornholms Værns tre infanteribataljoner var **det danske marineinfanteri** grunnet tilknytningen til det gamle danske marineinfanteri (Marineregimentet 1672-1741) som er en del av BVs bakgrunn. Denne tilknytningen gjorde at BV brukte to forskjellige beretmerker. Infanteriet brukte et seilskip (Christian Vs navnetrekk) som merke, mens resten av regimentet og regimentets sjef brukte en griff (Christian IVs navnetrekk) som merke. Griffen var regimentsmerket. (Det var en lindorm, den bornholmske drage) den ble feilfortolket som en griff.

Den kalde krigen
----------------

Etter annen verdenskrig var BV et operativt forband på brigadestørrelse. Regimentsstaben med sjefen (oberst) var også staben for BV i krigstid. BV var forlagt til Almegårds Kaserne i Rønne.

I/BV sto for utdannelse av de vernepliktige infanterister og hjemsendte dem til mobiliseringen i de to andre bataljonene. De andre avdelingene utdannet på skift vernepliktige til deres respektive spesialer, samtidig med at det også var fast personell i disse avdelingene.

Arkiver
-------

Bornholms Værns arkiver ble destruert etter nedleggelsen, hvorved viktig informasjon om Danmarks rolle under den kalde krigen gikk tapt. Ordren kom fra den statlige institusjonen Statens Arkiver uten nærmere begrunnelse; muligvis skyldtes det Bornholms posisjon under den kalde krigen. Det ble gjort uoffisiell innsats for å bevare deler av arkivet. I hvilket omfang dette lyktes er ukjent.

Billedgalleri 1761
------------------

* Bornholmske infanteriBornholmske infanteri
* Bornholmske dragonerBornholmske dragoner
* Bornholmske artilleriBornholmske artilleri
* Fane ~1760Fane ~1760

Referanser
----------

1. ↑  «Opklaringsbataljon». *forsvaret.dk*. 2019. Besøkt 26. oktober 2019.
2. ↑  De bornholmske privilegier Jørn Klindt på bornholmske-samlinger.dk 1990
3. ↑  Værnets historie skulle slettes af Bjarne Hansen 21. marts 2008 på bornholm.nu

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Frode Ronald Svendsen** (født 24. august 1941 i Skien) er en norsk lokalpolitiker (Ap). Han var fylkesordfører i Telemark 1992-1995.

Svendsen er kjemilaborant av yrke og var ansatt ved Norsk Hydro som laboratorietekniker til 1969. Han var studieinstruktør for Arbeidernes Opplysningsforbund i Telemark 1969-1983, avbrutt av et ansettelsesforhold i AOF fra 1971 til 1974. Fra 1983 til 1991 var han konsulent i Landsbanken. Han var fagopplæringssjef i Telemark fylkeskommune 1998-2006.[]

Svendsen ble valgt inn i Skien bystyre etter kommunesammenslåingen i 1964 og i formannskapet fra 1968. Han var medlem av Ibsenhusets styre fra 1980 til 1987.

Svendsen ble første gang valgt inn som varamann til Telemark fylkesting i perioden 1967 til 1971 og var medlem av fylkesskolestyret fra 1976 til 1984. Han var også nestformann i fylkets ungdom og idrettsnemd fra 1964 til 1968. Han ble fast medlem av fylkestinget i 1980 og var leder av fylkes helse og sosialutvalg 1984-1991 Han var fylkesordfører i Telemark 1992-1995.

Svendsen var leder av Skien faglige samorganisasjon fra 1977 til 1979 og var leder av Telemark Arbeiderparti fra 1990 til 1999. Fra 2016 er han medlem av Gjerpen lokalutvalg. Han var også leder i interimstyret for Arbeiderbevegelsens arkiv i Telemark og var leder av Øvre Gjerpen arbeiderlag ved 100-årsjubileet i 2009. Han var styremedlem i Telemark Arbeiderblad fra 1964 til 1970.[]

Referanser
----------
**Erich Römer** (født 2. juni 1894, død 26. mars 1987) var en tysk ishockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i St. Moritz og 1932 i Lake Placid.

Römer vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1932 i Lake Placid. Han spilte på det tyske laget som kom på tredjeplass, bak Canada og USA, i OL-turneringen. Det var fire lag som deltok og alle lagene møttes to ganger. Tyskland tapte begge kampene til både USA og Canada med slo Polen med 2-1 og 4-1. Den fjerde olympiske turneringen i ishockey var også det sjette verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på Tysklands lag var Rudi Ball, Alfred Heinrich, Erich Herker, Gustav Jaenecke, Werner Korff, Walter Leinweber, Erich Römer, Martin Schröttle, Marquardt Slevogt og Georg Strobl. Römer spilte alle seks kampene for Tyskland i OL-turneringen.

OL- og VM-medaljer
------------------

* OL 1932 USAs flagg Lake Placid - Bronse Bronse i ishockey, Tysklands flagg Tyskland
* VM 1932 USAs flagg Lake Placid - Bronse Bronse i ishockey, Tysklands flagg Tyskland

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Erich Römer – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Erich Römer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Erich Römer – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Erich Römer – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Erich Römer – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Bornsjön** er en innsjø på Södertörn i landskapet Södermanland i Sverige. Innsjøen ligger ca 20 km sørvest for Stockholm, og innenfor Bornsjöns naturreservats grenser, hvor den har vært fredet siden 1920.

Vannforsyningsreserve
---------------------

Skylt som informerer om vannvernsområde.
Bornsjön med omgivelser ble kjøpt opp av Stockholm by allerede ved århundreskiftet 1900 med tanke på sikring av byens vanntilførsel som vannforsyningsreserve. Norsborgs vattenverk ble bygget kort tid etter i Norsborg, og råvannet ble i begynnelsen hentet fra Bornsjön, men senere Mälaren.

Bornsjön med omgivelser er for tiden et vannvernsområde, noe som innebærer at innsjøen ikke får benyttes til andre formål. Man kan for eksempel ikke bade eller fiske i innsjøen, og heller ikke gå på isen på vinteren. Bornsjöns rene vann vil bli benyttet som vannforsyning for Stockholm dersom hovedkilden til byens vanntilførsel, Mälaren skulle bli forurenset.

Siden 1993 har eiendommene rundt innsjøen vært i eie, og blitt driftet, av Stockholm Vatten. Målet er en langsiktig sikring av Bornsjön som kilde til vannforsyning. Skogbruk i området drives med forsiktighet og uten bruk av kjemikalier, og jordbruksdriften er underlagt restriksjoner. For å følge med tilstanden i innsjøen tas det stadig prøver av både vannet i innsjøen og dens tilløpselver.

Dyreliv
-------

På grunn av fraværet av båttrafikk på innsjøen, hekker sjeldne fuglearter som storlom og fiskeørn her.

I 2004 ble Bornsjön rammet av krepsepest som følge av ulovlig utsetting av signalkreps. Stockholm vatten har siden da forsøkt gjeninnføring av den sterkt truede edelkrepsen.

Bornsjöns naturreservat
-----------------------

Bornsjöns naturreservat er et naturreservat i Stockholms län, som strekker seg inn i tre kommuner: Salem, Botkyrka og Södertälje. Naturreservatet er ca 4600 hektar, og ble etablert i 1995. Hovedvannføringen i naturreservatet er Bornsjön.

Bilder
------

* Varselskilt ved BornsjönVarselskilt ved Bornsjön
* Jernaldergrav, BergaholmJernaldergrav, Bergaholm
* Bronsealdergrav, SkårbyBronsealdergrav, Skårby
* Bornsjön sett fra Salems kyrkaBornsjön sett fra Salems kyrka

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bornsjön – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Om Bornsjön och naturreservatet på Stockholm vatten

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Frode Skarstein** (født 10. februar 1970) er biolog og forfatter. Han er født og oppvokst i Sola kommune i Rogaland. Han er utdannet som biolog i evolusjonær økologi ved Universitetet i Tromsø og har etter endt dr. scient. i 1999 arbeidet som forsker ved flere universitet i Skandinavia. Han har publisert flere vitenskapelige og populærvitenskapelige artikler i nasjonale og internasjonale tidsskrift. Skarstein har siden 2007 vært fast ansatt ved Universitetet i Tromsø.

Skarstein debuterte som forfatter med den første biografien om geologen, polarforskeren og landssviksdømte Adolf Hoel, *«... men så kom jo den 9. april i veien.» – Adolf Hoel, den glemte polarpioneren* på forlaget Happy Jam Factory i 2008. I 2010 gav Skarstein ut en uautorisert biografi om Helge Ingstad, "Helge Ingstad – en biografi" på Spartacus Forlag.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Frode Skarstein i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Frode Skarstein i BIBSYS
* Skarsteins side på Forfatterbloggen[*død lenke*]
* Hoel-biografiens hjemmeside
* Ingstad-biografiens hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** CRIStin
 |
«Transylvania» har flere betydninger.

***Transylvania*** er en fransk film av Tony Gatlif med Asia Argento i hovedrollen. Transylvania ble først vist i Cannes filmfestival 2006. Regissør Gatlif og komponist Delphine Mantoulet vant "Georges Delerue Prize" for beste filmmusikk ved Flandern internasjonale filmfestival. Gatlif var også nominert for "Grand Prix"-prisen.

Handling
--------

Den gravide Zingarina (Asia Argento) reiser til Transilvania for å finne kjæresten, musikeren Milan. Hun reiser sammen med sine to venner Marie (Amira Casar) og Luminitsa (Alexandra Beaujard). Zingarina treffer Milan under en festival, men etter at han avviser henne, reiser hun fortvilet videre på egen hånd. Alt endres til det bedre når Zingarina møter Tchangalo (Birol Ünel).

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Transylvania* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Transylvania* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Transylvania* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Transylvania* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Transylvania* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Transylvania* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film
***Transvestitus infernalis*** er den eneste arten i slekten *Transvestitus*, av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller. Den er ikke registret i Norge.

Utseende
--------

*Transvestitus infernalis* er en av blærebillene og kan kjennes på at de har oppblåsbare, røde blærer nær forhjørnene av brystskjoldet og på sidene av bakkroppen. Antennene er festet like ved eller noe foran fasettøynene, de har elleve ledd. Oversiden hos noen av artene har en mørk oppstående behåring sammen med en finere liggende behåring. Dekkvingene slutter ved sidekanten og mangler en innoverbøyd fortsettels litt inn under bakkroppen. Beina er ganske slanke, alle føtter har fem ledd.

Levevis
-------

Voksne blærebiller er aktive i solskinn og kan ofte sees på blomster. Både de voksne og larvene er predatore (rovdyr) og lever gjerne på bakken.

Systematisk inndeling med europeiske arter
------------------------------------------

Slekten *Transvestitus* har bare én art. Systematisk blir gruppen *blærebiller*, enten regnet som en *egen* familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).

**Treliste**
* ordenen biller, Coleoptera
	+ underordenen Polyphaga
		- gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
				+ familien børstebiller, Melyridae (eventuelt: Blærebiller, Malachiidae)
					- underfamilien blærebiller, Malachiinae
						* slekt ***Transvestitus*** Evers 1988
							+ ***Transvestitus infernalis*** (Evers 1961)

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea - besøksdato 3. februar 2010

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Transvestitus infernalis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* *Transvestitus infernalis* - Fauna Europaea - om europeiske dyr
*Ikke å forveksle med forfatteren Erich Kästner*

**Erich Kästner** (født 10. mars 1900 i Leipzig-Schönefeld, død 1. januar 2008 i Pulheim ved Köln) var en tysk jurist og den siste overlevende krigsveteranen fra første verdenskrig.

Kästner ble innrullert i hæren i juli 1918. Han tjenestegjorde kort tid i bataljonen «Hauck». Bl.a. deltok han i en parade til ære for keiser-konge Vilhelm II.

Etter krigen, under Weimarrepublikken, studerte han jus. I 1924 tok han doktorgraden med avhandlingen *Das landwirtschaftliche Pachtwesen und die Pachtschutzordnung unter besonderer Beleuchtung der Verhältnisse des früheren Großherzogtums Sachsen-Weimar-Eisenach*. Senere arbeidet han i rettsvesenet i Niedersachsen. Han tjenestegjorde i annen verdenskrig.

Han var dommer i Niedersachsens høyesterett frem til han gikk av med pensjon på 1960-tallet. For sine fortjenester mottok han *Niedersächsische Verdienstkreuz 1. Klasse*.

Etter Rudolf Christmanns død i 2007 var han den siste gjenlevende tyske veteran fra første verdenskrig. Da han døde var han også den nest eldste mann i Tyskland.

Hans hustru gjennom 75 år døde i 2003. De hadde seks barn, fire sønner og to døtre.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, oppført som Erich Kastner, Find a Grave 23786853, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   ap.google.com, arkiv-URL web.archive.org[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI
 |

Portal: Første verdenskrig
|  |
| --- |
| artikkelen inngår i**«serien om tamhunden»** |
|  |
| Andre artikler om hunder |
| Generelle artikler |
| Artikler om brukshundtyper |
| Artikler om hundegrupper |
| Artikler om hunderaser |
| Artikler om hundesport |
| Artikler om hundeforeninger |
| Artikler om hundeskoler |
| Lister over hunderaser |
| Alfabetisk raseliste |
| Gruppevis raseliste |

**Ettersøkningshund** er en hund som er trent til å finne mennesker i terrenget. Det kan være mennesker som har gått seg vill, blitt skadet og ikke kommet hjem til avtalt tid, eller folk som gjemmer seg av ulike årsaker. Se også sporhund.

Regulære ettersøkningshunderhunder utdannes bl.a. av Norske Redningshunder, men også politiets patruljehunder og Forsvarets militær patruljehunder har trening og utdannelse i slike søk. Ettersøkningshunder er således både brukshunder og tjenestehunder, og gjerne også familiehund.

En godkjent ettersøkningshund i Norske Redningshunder går under betegnelsen Redningshund. Denne må regodkjennes hvert annet år for å opprettholde godkjenningen. Hunder og førere (ekvipasjer) som er godkjent føres opp på Norske Redningshunders liste og kan kalles ut til tjenesteoppdrag av politiet.

Ettersøkshund for skadd vilt
----------------------------

En ettersøkshund for skadd vilt er trenet spesielt til å spore opp dyr som er skadeskutt på jakt eller i trafikken. Alle som skal drive jakt på hjortevilt (elg, hjort og rådyr) i Norge er ved lov pålagt å ha tilgang på godkjent ettersøksekvipasje. Denne må kunne være på skadestedet innen 4 timer etter at skaden er oppstått, og viltet skal kunne spores i inntil 24 timer etter skadeøyeblikket.

Viltnemnda i kommunene har lister over hvilke godkjente ettersøksekvipasjer som står til rådighet lokalt, og som kan kalles ut i tilfelle skade. Godkjente ekvipasjer må ha bestått både viltsporprøven og fersksporprøven. Før fersksporprøve kan avlegges må viltsporprøven være bestått. Ettersøkshund for skadet hjortevilt godkjennes ved å oppnå minst 2. premie på kunstig utlagt blodspor pluss minimum 7 poeng på søk etter levende vilt.

Register over godkjente ettersøkshunder føres av Norsk Kennel Klub (NKK). Prøver arrangeres hovedsakelig av NJFF og NKK, men og andre organisasjoner kan godkjennes til formålet.

Se også
-------

* Blodspor (også kalt viltspor)
* Ferskspor
* ID-hund

  


| * v
* d
* r
Brukshundtyper |
| --- |
| 
* Assistansehund
* Bandhund
* Bombehund
* Diabeteshund
* Ettersøkshund
* Epilepsihund
* Familiehund
* Førerhund
* Fårehund
* Gårdshund
* Hjelpehund
* ID-hund
* Jakthund
* Kamphund
* Kløvhund
* Kreftsøkshund
* Kriminalsøkshund
* Kurérhund
* Kveghund
* Lavinehund
* Ledhund
* Likhund
* Livredningshund
* Løshund
* Matsøkshund
* Militær patruljehund
* Militær tjenestehund
* Minesøkerhund
* Narkotikahund
* Patruljehund
* Politihund
* Redningshund
* Ruinhund
* Servicehund
* Signalhund
* Skadedyrhund
* Spesialsøkshund
* Sporhund
* Stallhund
* Søkshund
* Terapihund
* Tjenestehund
* Trekkhund
* Tolltjenestehund
* Utstillingshund
* Vakthund
* Valutahund
* Vannsøkshund
* Varslingshund
* Veddeløpshund
* Vindsøkshund
* Vokterhund
* Våpensøkshund
* Åstedshund

 |
**Transportministeriet** var den øverste danske statlige myndighet på transportområdet. Henrik Dam Kristensen fra Socialdemokraterne er transportminister siden den 3. oktober 2011.

Transportministeriet har som hovedoppgave å skape optimale muligheter for mobilitet i Danmark. Blant ministeriets oppgaver er:

* planlegging og anlegg av fysisk infrastruktur, for eksempel veier og jernbaner
* drift og vedlikehold av fysisk infrastruktur som statsveier og jernbaner samt statlige lufthavner og havner
* tilsyn med post- og jernbanesektoren, luftfartssektoren og veitransportsektoren
* andre forhold vedrørende ferdsel, ferger, kollektivtrafikk for øvrig, værtjenester og kystbeskyttelse

Departementssjef Jacob Heinsen er den øverste sjef for departementes embedsmenn. I forbindelse med ministerrokaden i november 2007 avløste Jacob Heinsen Thomas Egebo, som heretter ble utnevnt til departementssjef i Klima- og Energiministeriet.

Historie
--------

Ved demokratiets innførelse i Danmark (i forbindelse med Danmarks første grunnlov av 5. juni 1849) var trafikkpolitikken plassert under Indenrigsministeriet.
Trafikkpolitikken fikk sit eget ministerium i 1892 i form av Ministeriet for offentlige Arbejder, som dog ble nedlagt i 1896 for så å gjenoppstå i 1900. I perioden 9. november 1942 til 7. november 1945 hadde ministeriet to ministre, *ministeren for offentlige arbejder* og *trafikministeren*, men var ikke selv delt tilsvarende. Deretter ble ministeriet så atter samlet under én minister, *ministeren for offentlige arbejder*. I 1986 skiftet ministeriet navn til Trafikministeriet, som ble anvendt til 2005, hvor ministeriet ved regjeringsdannelsen med tilføyelse av energiområdet (Energistyrelsen) ble til Transport- og Energiministeriet. Energidelen ble den 23. november 2007 overført til det nyopprettede Klima- og Energiministeriet. Heretter heter ministeriet Transportministeriet.

Etater, selskaper, nevnder m.v.
-------------------------------

Transportministeriet består av et departement og en rekke 

* etater
	+ Banedanmark
	+ Kystdirektoratet
	+ Trafikstyrelsen, inkl. Statens Luftfartsvæsen
	+ Vejdirektoratet
* selskaper og virksomheter
	+ BornholmsTrafikken
	+ DSB (selvstendig offentlig virksomhet), herunder DSB S-tog
	+ Metroselskabet (medeier)
	+ Naviair (Selvstændig Offentlig Virksomhed)
	+ PostNord (40%), herunder Post Danmark
	+ Sund og Bælt Holding, herunder Storebælt A/S, Øresundsbro Konsortiet, Femern A/S m.fl.
	+ Københavns Lufthavne (39,2%)
* nevnder, råd m.v.
	+ Auditøren under Transportministeriet
	+ Danmarks Vej- og Bromuseum
	+ Havarikommissionen for Civil Luftfart og Jernbane
	+ Havarikommissionen for Vejtrafikulykker
	+ Havneklagenævnet
	+ Jernbanenævnet
	+ Kommissarius ved Statens Ekspropriationer i Jylland
	+ Kommissarius ved Statens Ekspropriationer på Øerne
	+ Vejtransportrådet

Referanser
----------

1. ↑  Den Store Danske: Ministeriet for Offentlige Arbejder. Ajourført 2009-02-01. Hentet 2010-03-22

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*