**Kurt Blome** (født 31. januar 1894 i Bielefeld, død 10. oktober 1969 i Dortmund) var en tysk medisinsk forsker og Nazi-lege som under andre verdenskrig var tilsatt ved tyske konsentrasjonsleirer. Han ble tiltalt for krigsforbrytelser under Legeprosessen i Nürnberg, men frikjent på grunn av bevisets stilling.

Han var assistent for Reichsgesundheitsführer («Rikshelseføreren») og ledet den nasjonale kreftforskningen for Reichsforschungsrat. Blome skrev den selvbiografiske boken *Arzt in Kampf* («Lege i strid») hvor han satte likhetstegn mellom medisinsk og militær innsats i kampen for liv og død.

Han ble arrestert av det amerikanske Counter Intelligence Corps (CIC) i München den 17. mai 1945, uten andre papirer enn førerkortet på seg. Etter noen uker i varetekt, mens CIC sjekket identiteten hans, ble han flyttet til Schloss Kransberg utenfor Frankfurt am Main.

Noen dager etter ankomsten på Kransberg kom en hemmelig melding til ALSOS, et anglo-amerikansk ekspertteam som undersøkte tysk og italiensk våpenteknologi. Meldingen lød: «*I 1943 studerte Blome biologisk krigføring, selv om han offisielt drev kreftforskning, som bare var kamuflasje. Han var i tillegg assisterende helseminister i Riket. Vil dere sende etterforskere?*»

Blome innrømte at han i 1943 hadde blitt beordret til å eksperimentere med vaksiner mot pest på fanger i konsentrasjonsleirer. Han ble stilt for retten i Legeprosessen i Nürnberg i 1947 for å ha eksperimentert på mennesker uten deres samtykke, under rubriseringen krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten. Han ble frikjent i saken på grunn av bevisets stilling. Ut fra hans tidligere innrømmelser og indisier mot ham er det allment akseptert at han deltok i slike eksperimenter, blant annet med saringass på fanger i Auschwitz.

Det er en utbredt oppfatning at press fra amerikanske myndigheter førte til frikjenningen. Som motytelse måtte Blome gi amerikanske forskere informasjon om eksperimenter utført i Dachau, og råd i forbindelse med utviklingen av USAs biologiske våpen. To måneder etter frikjenningen ble han ført til USA som en del av Operation Paperclip, og avhørt på Camp David. I 1948 etablerte han egen legepraksis som spesialist i dermatologi og urologi i Dortmund. I 1951 ble han ansatt av U.S. Army Chemical Corps for å jobbe med kjemisk krigføring, og var knyttet til den amerikanske etterretningstjenestens *European Command Intelligence Center* i Frankfurt som forsker. I hans personellfil var Nürnbergprosessen ikke nevnt. Han praktiserte også som lege og engasjerte seg politisk. Han var kandidat for Deutsche Partei (et av partiene i Adenauers koalisjonsregjering) i valgkretsen Dortmund III i forbundsdagsvalget i 1953.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 10. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Nuremberg Trials Project, nuremberg.law.harvard.edu[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   nuremberg.law.harvard.edu[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Nuremberg Trials Project, nuremberg.law.harvard.edu[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |

Portal: Andre verdenskrig