recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*For den tidligere leiesoldaten med samme navn, se Espen Lie.*

**Espen Lie** (født 3. januar 1984 i Porsgrunn) er en norsk sjakkspiller som er tidligere norgesmester og innehar tittelen Internasjonal mester i sjakk (IM). 

Espen Lie tilhørte de beste innen sin aldersklasse av norske sjakkspillere fra niårsalderen, og hadde en av Sjakk-Norges sterkeste merittlister som junior. Han ble norgesmester for lilleputt i 1997 og for junior i 2002. Han vant nordisk mesterskap for Ungdom tre ganger. 

Espen Lie debuterte i NMs eliteklasse i 2003 og ble norgesmester i 2007 under NM på Hamar. Som tittelforsvarer under NM i Tønsberg 2008 beseiret Espen Lie den senere norgesmesteren Frode Elsness. 

I turneringen Reykjavik Open på Island i mars 2008 tok Espen Lie sitt første napp til stormestertittelen. På Norges sjakkforbunds offisielle ratingliste for juni 2009 var Espen Lie rangert som Norges åttende rangerte sjakkspiller og som den høyest rangerte spilleren uten stormestertittel. Under NM i Bergen i 2009 kom Espen Lie på syvendeplass i eliteklassen med poengsummen 5.0/9. Eliteklassen i NM 2009 ble vunnet av hans eldre bror Kjetil A. Lie. Brødrene Lie ble dermed det første brødrepar i norsk sjakkhistorie som har vunnet en eliteklasse. 

Espen Lie spiller i likhet med Kjetil A. Lie og Geir Sune Tallaksen Østmoe fortsatt for Porsgrunn sjakklubb. Han har i alt spilt nærmere 150 lagkamper på toppnivå for laget, som etter tredjeplasser i NM for lag 2001 og 2006 kom på førsteplass etter en dramatisk omkamp om NM-tittelen i 2006. 

Espen Lie er lærer av utdannelse og begynte som lærer ved Myrene skole høsten 2008 etter fullført utdannelse ved Høgskolen i Telemark.

Kilder
------

* Ny norgesmester i sjakk Nettavisen 21. september 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Espen Lie – FIDE Rediger på Wikidata

* (en) Espen Lie – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Espen Lie – OlimpBase Rediger på Wikidata

* (en) Espen Lie – Chess.com Rediger på Wikidata

* (en) Espen Lie – 365Chess.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Pteracanthus*** er en slekt av biller som hører til familien snutebiller (Curculionidae).

Utseende
--------

En liten, langbeint, brokete farget snutebille. Pronotum og hodets bakre del er røde, sidene av pronotum kledt med snøvite skjell. Kroppen er svart, men stort sett tett skjellkledt, skjellene er gulbrune på dekkvingene, mesteparten av beina og på sidene av snuten, mest hvite på sidene og undersiden av thorax. Mellom de skjellkledte partiene er det noen blankt svarte felter. Snuten er forholdsvis lang, rund i tverrsnitt, lett krummet. De knebøyde antennene sitter festet omtrent midt på snuten og har en spoleformet, tre-leddet klubbe ytterst. Beina er nokså lange og slanke, lårene med en skarp pigg på undersiden i den ytre delen. Arten etterligner trolig fluer i familien kjøttfluer (Sarcophagidae).

Levevis
-------

Glanssnutebillene lever på planter, spesielt på arter i korsblomstfamilien (Brassicaceae), men også på en rekke andre planter, blant annet solsikke og reseda.

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i den neotropiske økosonen (Ecuador).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **glanssnutebiller, Baridinae** Schönherr, 1839
						* Stammen Ambatini Lacordaire, 1863
							+ Slekten ***Pteracanthus*** Dejean, 1835
								- *Pteracanthus smidtii* Dejean, 1835

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av noen arter
* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Norse Forvaltning AS** er et norsk aksjeselskap som forvalter aksjefond i det norske og de internasjonale verdipapirmarkedene. Selskapet har arbeidet med forvaltning i det internasjonale verdipapirmarkedet siden 2009. Selskapet forvalter i dag fondene Norse TrendEn, Norse Trend Europa og Norse Trend Macro. Norse Forvaltning er et selskap i Norse Gruppen med tillatelse fra Finanstilsynet til å forestå verdipapirfondsforvaltning.

Selskapet ledes av Svein Alexander Gogstad som også er ansvarlig forvalter for fondene. Gogstad har hatt arbeidet og sittet i ledelsen av ulike verdipapirforetak siden 1986, og har arbeidet med analyse og forvaltning.

Selskapet har vært i strid med tidligere daglig leder Hans Martin Stadheim, som ble avskjediget i juni 2013. Striden ble avgjort med forlik i 2014.

Referanser
----------

1. ↑   w2.brreg.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Norse Forvaltning», om selskapet, Norse Forvaltning
3. ↑  «Norse Forvaltning er fornøyd!», *Dagens nærlingsliv* 7. mars 2014

Eksterne lenker
---------------

* Norse Forvaltning AS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
Møkk
Franske bondekoner fra Bretagne samler kuruker for tørking til brensel omkring 1900.
**Møkk** er fellesnavn i jordbrukssammenheng på avføring og urin fra mennesker og dyr. Møkk er en viktig ressurs i jordbruket som blir tatt vare på for å brukes som gjødsel og jordforbedringsmiddel. Tidligere ble møkka fjernet fra der dyra oppholdt seg via en nedsenket renne i stall og fjøs sammen med forurenset strø. Møkka ble lagret utenfor fjøset i en haug. Senere ble det vanligere med en møkkjeller under fjøset. Mange steder ble landet (urinen) skilt fra den faste delen og lagret i en egen tank (landtank). Møkka brenner (komposteres) under lagring. Møkka spres på åker og eng for å gi næring til jord og planter.

I andre kulturer er møkk en viktig ingrediens i husbygging, der den blades med leire for å styrke og armere leira. Møkk brukes også som energi ved at den tørkes og brennes.

I dag er det vanlig at møkka lagres i åpne gjødseltanker eller i gjødselkjellere.

Begrep
------

* Blautmøkk: Blanding av fast møkk og urin
* Gylle: Blautmøkk blandet med vann i forholdet 1:1 eller mer.
* Talle: Blanding av blautmøkk og mye strø.
* Land: Urin, gjødselvann

Se også
-------

* Jord
* Gjødsel
* Kompostering
* Hestelort

Eksterne lenker
---------------

* (en) Manure – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
**GarageBand** er programvare som kan brukes til å lage musikk eller podcaster. Det er utviklet av Apple Inc. for Mac OS X og iOS.

GarageBand kan kun kjøpes som en del av iLife, en pakke med programmer som også inneholder iPhoto, iMovie, iDVD, iTunes og iWeb. Alle programmene er lagd for å gjøre det lett for brukeren å lage og organisere digitalt innhold, som bilder, film, lyd og websider. GarageBand er ikke beregnet for profesjonelle musikere, men er lagd for å hjelpe amatører å produsere musikk på en enkel måte.

Historie
--------

### GarageBand 1

GarageBand ble utviklet av Apple under ledelse av Gerhard Lengeling, som tidligere jobbet i det tyske firmaet Emagic, som lagde Logic Audio. Emagic ble kjøpt opp av Apple i juli 2002.

Programmet ble annonsert av Steve Jobs på Macworld Conference & Expo i San Francisco 6. januar 2004. Musikeren John Mayer var med og demonstrerte programmet.

### GarageBand 2

GarageBand 2 ble annonsert under Macworld Conference & Expo 11. januar 2005, og ble levert fra 22. januar 2005.

### GarageBand 3

GarageBand 3 ble annonsert i 2006, også under Macworld Conference & Expo, og inneholdt bl.a. et «podcast studio», med mulighet for å bruke mer enn 200 lydeffekter og jingler, samt integrering mot iChat for å gjøre intervjuer med folk som satt andre steder.

### GarageBand 4

GarageBand 4 ble annonsert august 2006

Referanser
----------

1. ↑  «iOS: Version History2.3.14Dec 13, 2022». 13. desember 2022. Besøkt 8. juli 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (mul) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (mul) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (it) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) GarageBand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
iLife |
| --- |
| GarageBand **·** iDVD **·** iMovie **·** iPhoto **·** iWeb |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz
 |
Forsvarsdepartementets hovedkontor i Tel Aviv, Matcal Tower.
**Forsvarsdepartementet** (hebraisk: מִשְׂרַד הַבִּטָּחוֹן‎, *Misrad HaBitahon*) er et departement i den israelske regjering som er ansvarlig for å forsvare og sikre Israel og dets innbyggere gjennom politiske, militære og sosiale tiltak. Dets politiske overhode er forsvarsministeren (hebraisk: שַׂר הַבִּטָּחוֹן‎, *Sar HaBitahon, lit.*). Departementet har hovedkontor i området HaKirya i Tel Aviv.

Forsvarsdepartementet har overordnet styring på størsteparten av de israelske sikkerhetsstyrker, herunder Israels forsvar, IMI Systems og Israel Aerospace Industries. Departementet ble etablert i det den britiske hæren forlot Palestina og staten Israel ble opprettet i 1948, noe som ble slutten på de mer uorganiserte militsstyrkene som opererte under den britiske styringen, og dannet grunnlaget for et mer formelt forsvar av den jødiske staten.

Siden 17. mai 2020 har Benny Gantz fra Blått og hvitt, tidligere sjef for Israels forsvar, vært Israels forsvarsminister.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ministry of Defense (Israel) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NLA
 |
Apollosommerfugl (Parnassius apollo) er fredet i Norge.  

Omtale på Fauna Europaea Web Service  Foto: Reinhold Essing 
**Fauna Europaea Web Service** er en database over europeiske flercellede dyr. Databasen inneholder informasjon om utbredelse, vitenskapelige navn (latinske navn) på alle europeiske flercellede organismer, både landlevende og de som lever i vann. Datamaterialet er lagt inn i databasen av taksonomiske eksperter på hver sine fagområder.

Databasen er lagt ut på Internett og er søkbar og åpen for alle. Det er flere måter å søke på, fra søk på én art (species) til slekter (genus) og større grupper (higher taxa). Det kan også søkes på en rekke andre måter, blant annet på antall arter innen de ulike delgruppene, enten i hele Europa eller i enkelt land. For hver art finnes det utbredelseskart.

Fauna Europaea Web Service ble opprettet av Europakommisjonen og utarbeidet mellom 1. mars 2000 og 1. mars 2004. Universitetet i Amsterdam har hatt hovedansvaret med assistanse fra Københavns Universitet og Nasjonalt naturhistorisk museum i Paris.

Kilder
------

* www.faunaeur.org/ – About Fauna Europaea – Introduction

Eksterne lenker
---------------

* Fauna Europaea (web portal) Arkivert 2. juni 2017 hos Wayback Machine.
* Fauna Europaea – all European animal species on the web (article)
* Contributions on Fauna Europaea (data papers)
* A Pan-European Species-directories Infrastructure - PESI (web portal)
* PESI - a taxonomic backbone for Europe (article)
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for USAs flagg USA |
| Friidrett: |
| Friidrett U23-NACAC-mesterskapet i friidrett |
| Sølv | Queretaro 2019 |  800 m |

**Nia Akins** (født 7. juli 1998) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp og mellomdistanseløp, særlig 800 meter. Hun ble nasjonal mester i USA på 800 meter både innendørs og utendørs i 2023.

Idrettskarriere
---------------

### Tidlig karriere

Akins ble nummer sju på 800 meter under USAs U20-mesterskap i friidrett i 2017. Under NCAA-mesterskapet i friidrett 2018 ble hun slått ut i semifinalen på 800 meter. Hun ble nummer to på 800 meter under NCAA-mesterskapet innendørs i 2019, og hun fikk samme plass på 800 meter under NCAA-mesterskapet utendørs samme år. Hun fikk sølv på 800 meter under NACAC-mesterskapet i friidrett (U23) 2019, og hun ble nummer sju på 800 meter under USA-mesterskapet i friidrett 2019.

Hun deltok ikke i noen større mesterskap i 2020.

### 2021

Hun deltok i United States Olympic Trials 2020 (USA-mesterskapet i friidrett 2021), og ble der nummer ni på 800 meter. En måned senere satte hun personlig rekord på 800 meter med tiden 2:00,24 under Sound Running Sunset Tour i Azusa.

### 2022

Under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2022 ble hun nummer sju på 800 meter, og hun ble slått ut i semifinalen på 800 meter under USA-mesterskapet i friidrett 2022. Hun løp for første gang 800 meter under to minutter denne sesongen, først 1:58,82 i mai, deretter 1:58,78 i juli.

### 2023

Den 18. februar vant hun 800 meter under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2023, og vant med det sin første nasjonale tittel. Hun vant også 800 meter under USA-mesterskapet i friidrett 2023 (utendørs), og ble med det tatt ut til å delta i VM i friidrett 2023. Der kom hun på sjetteplass på 800 meter, med ny personlig rekord på 1:57,73. Hun satte også personlig rekord i semifinalen, med 1:58,61. Hun avsluttet sesongen med Diamond League-stevnet Weltklasse i Zürich, og kom der på fjerdeplass.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  World Athletics - *Nia Akins - Results*, besøkt 16. november 2023.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
***Se deg om i vrede*** (originaltittel: ***Look back in Anger***) er den britiske dramatikeren John Osbornes mest kjente drama. *Se deg om i vrede* skapte furore da det ble satt opp på Royal Court Theatre i London i 1956. Det regnes som et skjellsettende verk i nyere britisk dramatikk. Stykket ble oversatt til norsk av Helge Krohg i 1977, men allerede i 1959 ble det spilt av Bjørn Jenseg og Odd Furøy på Studiescenen.

Stykket ble skrevet på sytten dager i en dekkstol på piren i Morecambe mens John Osborne selv spilte i teateroppsetningen *Seagulls over Sorrento*. Handlingen er i stor grad selvbiografisk, basert på tiden han bodde sammen med og kranglet med Pamela Lane mens hun bedro ham med en lokal tannlege. Osborne sendte manuset til agenter over hele London, og fikk det raskt i retur fra dem alle sammen. Til slutt sendte han stykket til English Stage Company, som George Devine nylig hadde etablert i London; det nye teaterkompaniet hadde inngått avtale om å overta Royal Court Theatre. Selskapets tre første produksjoner hadde floppet, og nå trengte de suksess om selskapet skulle overleve. De rykket inn en avisannonse der de søkte etter ny dramatikk, og mottok 750 manuskripter som svar. Imidlertid var det bare Osbornes tekst som Devine og hans kompanjong, regissøren Tony Richardson, hadde tro på. Osborne bodde på denne tiden i en husbåt på Themsen, og Devine rodde ut til ham for å gjøre avtale om skuespillet. Oppsetningen ble regissert av Tony Richardson og hadde Kenneth Haigh, Mary Ure og Alan Bates i rollene. 

Stykket ble etter hvert en stor suksess, selv om det først fikk dårlige kritikker. Det fylte teatersaler fra West End i London til Broadway i New York, det ble også vist i Moskva, og i 1958 kom det en film med Richard Burton og Mary Ure i hovedrollene. Skuespillet gjorde Osbornes situasjon mye lettere, han gikk fra å være en kjempende ung dramatiker til å bli en rik og berømt, sint ung mann. I 1957 mottok han Evening Standard Drama Award som årets mest lovende skuespillforfatter. 

I 1957 skilte han seg også fra Pamela Lane og giftet seg med Mary Ure.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Michæl Billington (30. mars 2015). «Look Back in Anger: how John Osborne liberated theatrical language». *the Guardian* **(engelsk)**. Besøkt 13. desember 2021.

Kilder
------

* Om skuespillet i Modern theatre guides
* *Look Back in Anger: how John Osborne liberated theatrical language* Artikkel publisert i The Guardian 30. mars 2015. Besøkt 13. desember 2015.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** BBC Things
 |
**Harøyfjorden** er en fjord ytterst i Romsdal i kommunene Ålesund, Molde, Aukra og Hustadvika. Fjorden ligger mellom øyene Haramsøya, Flemsøya, Fjørtofta, Harøya, som fjorden er oppkalt etter, og Sandøy i nordvest og vest, og Dryna, Midøya, Otrøya og Gossa i sørøst og øst.

Skipsleia langs norskekysten følger fjorden som bekytter leia på begge sider. Midt i fjorden ligger Flatflesa fyrstasjon. 

Fjorden har en lengde på om lag 43 kilometer fra sørvest til nordøst forbi Gossa og til Bud på Hustadvika. Mellom øyene i vest går flere fjorder inn til Harøyfjorden, som Fjørtoftfjorden, Nogvafjorden og Longvafjorden. I øst går Frænfjorden østover fra østsiden av Gossa, Grunnefjorden går østover mellom Gossa og Otterøya, mens Midtfjorden, den ytterste delen av Romsdalsfjorden går østover på sørsiden av Dryna

To fergesamband krysser fjorden. Det ene går mellom Fjørtofta, Flemsøya, Dryna og Brattvåg, mens det andre går mellom Finnøya, Orta, Gossa, Ona og Sandøy.

Referanser
----------

1. ↑  Harøyfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Eugenio Barsanti** (født 12. oktober 1821 i Pietrasanta i Toscana, død 19. april 1864 i Seraing) var en italiensk katolsk prest og ingeniør, kjent som en pionér innen utviklingen av motorer med intern forbrenning.

Barsanti ble født i Pietrasanta i Toscana, gikk på skole i nærheten av Lucca i Toscana. I 1838 begynte han som novise ved den katolske presteskolen for piaristene i Firenze, som var kjent for sine vitenskapelige studier.

I 1841 ble han lærer ved *Collegio San Michele* i Volterra. Det heter at det var da han i forbindelse med undervisningen forklarte hvordan en blanding av luft og hydrogen danner en eksplosiv gass (knallgass) at han først kom til å tenke på at en slik gass kunne benyttes for å drive en motor.[]

Se også
-------

* Eugenio Barsanti og Felice Matteucci

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 15437577t[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Enciclopedia Italiana-ID eugenio-barsanti[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Mer om Barsanti -en biografi

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**William Andreas Joachim Martinussen** (født 12. mars 1856 i Bø i Vesterålen, død 23. mars 1945) var en norsk politiker (V). Han var ordfører i Bø i 40 år, i periodene 1889-1910 og 1917-1934, og varaordfører 1885-1888. Fra 1898 til 1900 var han møtende 1. suppleant (vararepresentant) på Stortinget for Nordlands amt. Han var leder for Nordland amtsting/fylkesting i 40 år.

Bakgrunn og yrkeskarriere
-------------------------

Martinussen var eldst av 15 søsken. Han var i tidlige år fisker, og ble jektestyrmann som 22-åring, da han førte sin fars jekt til Bergen med fisk. Fra 1882 var han handelsmann, poståpner og dampskipsekspeditør i Straumsjøen, der han også drev et småbruk. Martinussen var avholdsmann og målmann (nynorsktilhenger). Som ordfører var han blant annet opptatt av å få bygd veier i kommunen. Mens han satt på Stortinget, var han utsending til fiskeriutstillingen i London. Martinussens svigerfar John Røst Olsen var ordfører i Bø 1863-64 og 1881-88.

Pådriver for Risøyrenna
-----------------------

William Marthinussen arbeidet over tid for «farbargjørelsen» av Risøysundet mellom Andøya og Hinnøya, og for å få den nye Risøyrenna oppmudret.

For å forklare nødvendigheten av at dette prosjektet ble realisert, gikk flere kommu­ner etterjulsvinteren 1911 sammen om en deputasjon til hovedstaden før saken om Risøyrenna ble behandlet i Stortinget. William Marthinussen var deltager i denne deputasjonen.

I senere tid
------------

I ei bok om forsikringsselskapet Nordlys lanserte forfatteren Bjørn Barth Jacobsen i 2008 en teori om at Knut Hamsuns skikkelse Benoni Hartvigsen var modellert etter William Martinussen. Hamsun bodde i Bø fra 1877 til 1879. Teorien ble imidlertid avvist av Hamsun-biograf Ingar Sletten Kolloen.

En byste av William Martinussen står i Bø kommunehus. Bysten er utformet av Ole Johan Søberg.

Kilder
------

* Elisif Jensen og Finn Myrvang: Ein bygdehøvding (på Kuling.net, opprinnelig fra årboka Bøfjerding 1983, besøkt 12. oktober 2012)
* Thor M. Andersen (red.): *Norges ordførere 1929-1931*. A.M. Hanches Forlag, Oslo 1931, s. 262 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Biografi hos Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste[*død lenke*] (besøkt 12. oktober 2012)

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 583[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 36[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Gravsøk hos DIS-Norge (12. oktober 2012)
4. ↑  Ifølge *Ein bygdehøvding*. *Norges ordførere 1929-1931* oppgir at han var ordfører fra 1893.
5. ↑  Nilssen, Idar (2022). *Gjennom Risøysundet – Historia om Risøyrenna*. ISBN 978-82-303-5496-4.
6. ↑  NRK: – Hamsuns Benoni var vesteråling (23. januar 2009, besøkt 12. oktober 2012)
7. ↑  Felix Gratland: Gløggsynt, hag og hendt: Historien om treskjæreren Ole Johansen Søberg, del 1[*død lenke*] (på Kuling.net, opprinnelig fra årboka Bøfjerding 1984, besøkt 12. oktober 2012)

Eksterne lenker
---------------

* (no) William Martinussen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
**«Dragespringvannet»** er en fontene på Rådhuspladsen i København. Kunstverket er utført i bronse og granitt og forestiller en tyr og en drage i kamp. Verket er et resultat av et samarbeide mellom Thorvald Bindesbøll og Joakim Skovgaard. Anledningen var en konkurranse om et monument til Amagertorv-Højbro Plads som Foreningen til Hovedstadens Forskønnelse hadde utlyst.

Det første utkastet til «Dragespringvannet» ble modellert av Skovgaard i 1889, som også var opphavsmannen til den første idéen. Bindesbøll endret prosjektet og Skovgaard utferdiget en ferdig skisse. De to kunstneres forslag vant imidlertid ikke konkurransen ettersom førstepremien gikk til «Storkespringvannet».

I stedet ble «Dragespringvannet» oppført på Rådhuspladsen og ble avduket i 1904 uten tyren. Avisen Politiken hadde et intervju med Bindesbøll rett før avdukingen og journalisten spurte blant annet om hvordan samarbeidet mellom de to hadde vært. Det ble også stilt spørsmål om hvem som hadde komponert hva av *Springvandet*. På spørsmålet svarte Bindesbøll:

> Fontænen, mener De. Tja, Joakim og jeg har s'gu været lige gode om at rode med det hele.
> 
> 
> Thorvald Bindesbøll
> 
> 

Etter avdukingen var pressen full av kritikk og i de påfølgende årene sammenliknet man det med en spyttbakke. Tyren kom endelig på plass nesten 20 år senere, i 1923.

Inskripsjon: «TILVEIEBRAGT FOR/OVERSKVDET VED RÅDHVS-/VDSTILLINGEN AF/DANSK KUNST 1901:/ OVERDRAGET/BYEN 1904»

Referanser
----------

1. ↑  Dragespringvandet – Kulturhistorisk opslagsbog Arkivert 19. juli 2011 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Om Dragespringvandet – Kulturhistorisk opslagsbog
* Om Dragespringvandet - Byens monumenter

Portal: Danmark
heia

A eller B, eksempel på dikotomi
En **dikotomi** er noe som er delt i to. Vanligvis står de to delene i motsetning til hverandre. De to delene må ikke være like store. Sann-falsk og svart-hvit er dikotomier. Det karakteristiske ved dikotomier er at et tredje alternativ utelukkes. Når ting deles i svart eller hvitt blir det ikke plass til gråtoner. I norsk dagligtale bruker vi ordparet enten-eller om dikotomier. Noe er enten det ene eller det andre og ikke en mellomting. I Norge kan vi også bruke uttrykket svart-hvitt tenkning om uheldig bruk av dikotomier. Dikotomi er et uttrykk som brukes i filosofien, men er vanlig også i andre vitenskaper når det er behov for å beskrive at noe deles i to.

I botanikken brukes en dikotomi om en tvegrening eller gaffelgreining som består av to like store eller viktige grener. For eksempel har *Psilotum*-planter dikotome forgreninger, mens mange andre planter har forgreninger der én av grenene er større, eller forgreninger som består av flere enn to grener.

Dikotomi kommer fra gresk διχοτομία [*dichotomia*] = «todeling».

Referanser
----------

1. ↑  Søk etter *Dikotomi* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
2. ↑  Søk etter *Enten* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Vatne bru** er ei bru på fylkesvei 661 mellom Ålesund og Vestnes. Den går over Oselva fra Vatnevatnet i utkanten av Vatne i Møre og Romsdal. Brua er en steinhvelvbru med 3 spenn og stod ferdig i 1926. Lengste spenn er på 10 meter.

Haram kommune har vedtatt å bygge ny bru da dagens steinhvelvsbru er veldig smal og tilkomsten har trafikkfarlige svinger. Ny bru med 6 meter veibredde og gang- og sykkelvei er planlagt bygd 40 meter sør for eksisterende bro. Tett inntil på sørsiden (oppstrøms) av dagens bru er det i nyere tid bygd en smal bru for gang- og sykkelvei. Denne er planlagt fjernet når ny bru står ferdig og den gamle brua vil bli omgjort til ny gang- og sykkelvei.

Referanser
----------

1. ↑  "Trafikkmengde 2021, Fv661 K S2D1 m1568-2122"; besøksdato: 2. juni 2022; Nasjonal vegdatabank-ID: 1015035271.
2. ↑  «Vegkart». *www.vegvesen.no* **(norsk)**. Besøkt 31. oktober 2017.
3. ↑  Plan Vest AS (29. april 2010). «Reguleringsplan Vatne sentrum -Fv 661». Besøkt 31. oktober 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister **·** Nasjonal vegdatabank
 |
**Mo Gaffney** (født 5. november 1958) er en amerikansk skuespiller, komiker, forfatter og politisk aktivist. 

Gaffney har ledet to egne TV-talkshow: Women Aloud! og The Mo Show. Hun og vennen Kathy Najimy regisserte og spilte i to off-Broadway-show, The Kathy og Mo Show: Parallel Lives og The Kathy og Mo Show: The Dark Side, som begge ble tildelt en Obie Awards. Hun hadde en rolle i sesong 4 og 5 av TV-serien Et syttitallsshow som Joanne Stupak, Bob Pinciotti sin kjæreste. Gaffney hadde en tilbakevendende rolle i *Mad About You* og hun hadde gjesteroller i Venner for livet. Hun hadde også en fast rolle i situasjonskomedien Absolutely Fabulous.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0300752, besøkt 9. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Mo Gaffneys hjemmeside
* (en) Mo Gaffney på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Mo Gaffney i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Mo Gaffney på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Mo Gaffney på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Mo Gaffney på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Mo Gaffney hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
|  |
| --- |
| nov. | **desember** | jan. |
| Ma | Ti | On | To | Fr | Lø | Sø |
|   |   |   |   | 1 | 2 | 3 |
| 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 |
| 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 |
| 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 |
| 2023 |

**Desember** er den tolvte og siste måneden i året i den gregorianske og julianske kalenderen. Desember er årets syvende og siste måned som har 31 dager.

Månedens navn kommer av det latinske *decem* som betyr ti. Desember er den tiende måneden i den gamle romerske kalenderen. I den romerske kalenderen var mars den første måneden og desember den siste. Januar og februar ble senere tilføyd. Den julianske kalenderen er en forbedring av den romerske kalenderen. Navnet desember er altså bare en nummerering. 

I den norske og den danske almanakk kalles desember for kristmåned, i den svenske for julmånad.

Høytider i desember
-------------------

I desember feirer man vanligvis jul, hvor tida fram til den 24. er adventstid, 24. selve julaften, 25. og 26. første juledag og andre juledag, samt at tida mellom 24. og 31. nyttårsaften, kalles romjul.

På overgangen mellom 31. desember og 1. januar er det veldig vanlig med nyttårsfeiring, hvor raketter har en lang tradisjon i store deler av verden.[]

Kilder
------

* (no) Desember i Store norske leksikon

| * v
* d
* r
Årets måneder |
| --- |
| 
* Januar
* Februar
* Mars
* April
* Mai
* Juni
* Juli
* August
* September
* Oktober
* November
* Desember

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Uppslagsverket Finland **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND
 |
**Ole Ueland** (født 1983) er en norsk politiker (H) som fra 2023 er Rogaland sin fylkesordfører. Han var i periode 2019-2023 leder i Høyres gruppe i Rogaland fylkesting og medlem av fylkesutvalget. Han var ordfører i Sola kommune fra 2011 til 2019.

Bakgrunn
--------

Han meldte seg inn i Høyre som 15-åring, og ble formann i Sola Unge Høyre i 1999 og leder i Sola Høyre i 2001. Han var ansatt som fylkessekretær/ungdomssekretær i Rogaland Unge Høyre fra 2002 til 2003 og som valgkampsekretær i Rogaland Høyre og politisk rådgiver for Stavangers ordfører Leif Johan Sevland fra 2005 til 2007.

Ueland ble første gang valgt inn i Sola kommunestyre i 2003, og ble medlem av formannskapet i 2007. I 2011 ble Ueland valgt til ordfører i Sola gjennom et samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre. Han var 28 år gammel og blant landets yngste ordførere. I 2019 stilte han ikke til gjenvalg som ordfører, og han stilte i stedet som Høyres fylkesordførerkandidat i Rogaland. Han gjorde så igjen i 2023 og etter valget, dannet Høyre et flertall i fylkestinget med Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig folkeparti.

Han var leder i Rogaland Høyre fra 2010 til 2012.

Ueland har en bachelorgrad i medier og kommunikasjon fra Høgskolen i Oslo. Han har også studert hotelledelse ved Universitetet i Stavanger.

Han er sønnesønn av tidligere ordfører og stortingsmann Ole Gabriel Ueland og nevø av tidligere ordfører Håkon Rege. Han nedstammer i direkte mannslinje fra stortingsmann og leder innen bondebevegelsen og venstreopposisjonen Ole Gabriel Ueland, som var hans tippoldefars farfar.

Referanser
----------

1. ↑  «Nå er Ole Ueland fylkesordfører i Rogaland». Stavanger Aftenblad. Besøkt 24. oktober 2023.
2. 1 2 3  «Ole Uelands profil». Høyre. Arkivert fra originalen 15. oktober 2019. Besøkt 16. oktober 2019.
3. ↑  «Det nye kommunestyret». Solabladet. 15. september 2011. Arkivert fra originalen 6. januar 2012. Besøkt 17. september 2011.
4. ↑  29-årig ordfører: -Jeg skjønner ikke helt begrepet broiler - NRK/Rogaland 21. mars 2013. Besøkt 25. mars 2017
5. ↑  «Høyre topper med Ole Ueland». *Dagsavisen*. 20. november 2022. Besøkt 1. oktober 2023.
6. ↑  «Ole Ueland blir ny fylkesordfører». *NRK Rogaland*. 13. september 2023. Besøkt 1. oktober 2023.
7. ↑  Nedrebø, Rune (9. januar 2003). «Oppflasket med politikk hos farfar». *Stavanger Aftenblad*. Besøkt 16. oktober 2019.

Portal: Konservatisme
**Erling Johannes Norvik** (født 27. april 1899 i Trondenes, død 27. november 1964 i Vadsø) var en norsk embedsmann og politiker (H).

Han fullførte middelskolen i 1915 og ble uteksaminert fra Trondhjems Handelsgymnasium i 1917. Han var korrespondent på rederikontor i 1917 og sekretær i fylkesskattestyret i Finnmark 1926–1935. Han ble ansatt som kontorist ved Finnmark fylkeskommunes kontor i 1918, hvor han senere ble fullmektig fra 1926 og kontorsjef fra 1945. I 1945, etter andre verdenskrigs slutt, var han fungerende fylkesmann. Norvik var skattefogd i Finnmark 1948–1962. Han innehadde en rekke offentlige og organisatoriske verv, deriblant varaformann i Gjenreisningsnemnda 1946–1952 og medlem av representantskapet i Norges Bank 1957–1964.

Norvik var medlem av Vadsø bystyre 1931–1936 og av formannskapet 1947–1951. Han var formann i Vadsø Høyre 1925–1926, 1939–1940 og i 1948, formann i Finnmark Høyre 1948–1952 og medlem av Høyres landsstyre 1950–1961. Norvik var innvalgt på Stortinget fra kjøpstedene i Nordland, Troms og Finnmark 1950–1953 og fra Finnmark 1954–1961. Sønnen Erling Norvik «arvet» mandatet i 1961.

Stortingskomiteer
-----------------

* 1958–1961 medlem i Skog-, vassdrags- og industrikomiteen
* 1958–1961 medlem i Valgkomiteen
* 1954–1957 formann i Administrasjonskomiteen
* 1954–1957 medlem i Valgkomiteen
* 1950–1953 sekretær i Sjøfarts- og fiskerikomiteen
* 1950–1953 medlem i Valgkomiteen

Eksterne lenker
---------------

* (no) Erling Johannes Norvik hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Erling Johannes Norvik hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Stortinget **·** Geni
 |
Uranienborg kirke
**Uranienborg menighet** var en prestegjeld i Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet bydelen Uranienborg i Oslo kommune, med Uranienborg kirke som menighetskirke.

Uranienborg menighet inngikk fra 1. januar 2020 i Uranienborg sokn underlagt Domprostiet.

Historikk
---------

Uranienborg menighet ble opprettet ved kgl.res. av 29. mai 1880, og omfattet visstnok det område vest for Kristiania som ble innlemmet i byen ved lov av 12. mai 1877. Østgrensen for menigheten ble dermed den gamle bygrensen fra 1857, nemlig en linje fra Niels Juels gate ved sjøen i sør til Fagerborg i nord. Vestgrensen for menigheten ble den nye bygrensen fra 1877; den fulgte Frognerelva til Frognerkilen i sør til Blindernbekken, så langs Blindernbekken til Majorstua, og endelig Kirkeveien opp til Fagerborg.

Ved kgl.res. av 28. september 1897 ble den søndre delen av menigheten ble skilt ut som Frogner menighet, og den nordre delen ble lagt under den nyopprettede Fagerborg menighet gjeldende fra 1. januar 1897. Grensene for Uranienborg menighet ble etter det Gyldenløves gate, Colbjørnsens gate, Hegdehaugsveien, Bogstadveien og den daværende bygrensen. Ved kronpr.reg. res. av 30. november 1958 ble en ny Majorstuen menighet ble opprettet fra 1. januar 1957, bl.a. av deler av Uranienborg menighet.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Uranienborg

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Referanser
----------

1. ↑  Prostier, proster og saksbehandlere, Oslo bispedømme, kirken.no
2. ↑  Historikk for prestegjeld og sogn i Oslo, arkivverket.no
3. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
4. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
**Seriemord** er mord på flere mennesker over en forholdsvis kort tidsperiode.

Seriemordere myrder som regel personer hen ikke kjenner. Mordene begås for å oppnå en viss følelse, og mange seriemord er seksuelt orienterte. Tiden som går mellom hvert mord kan variere mellom timer, dager, uker, måneder eller år. Mange seriemordere er psykopater og har derfor som regel personlighetsforstyrrelser, snarere enn å være psykotiske. Seriemorderne kan derfor virke helt normale og ofte sjarmerende til vanlig. Seriemordere velger ofte ut «samme type» ofre og/eller myrder dem på mer eller mindre samme måte. Derfor er det ofte lett å koble mord til en seriemorder.

Seriemord må ikke forveksles med massemord. Definisjonen[*av hvem?*] på seriemord er at drapene skjer uavhengig av hverandre og over et kortere eller lengre tidsrom. Et massemord består av én enkelt handling der flere mennesker blir drept samtidig.

Kjente seriemordere
-------------------

* John Bodkin Adams
* Elizabeth Báthory
* David Berkowitz
* Ted Bundy
* Jeffrey Dahmer
* Albert Fish
* John Wayne Gacy
* Ed Gein
* Belle Gunness
* Edmund Kemper
* Henry Lee Lucas
* Arnfinn Nesset
* Carl Panzram
* Dennis Rader
* Harold Shipman
* Andrej Tsjikatilo
* Niels Högel
* Elvira Edvardsen

Ikke identifiserte seriemordere
-------------------------------

* Jack the Ripper
* Zodiac-morderen

Se også
-------

Massemord

Referanser
----------

1. ↑  Oppslag i ordboka 1. oktober 2018
Symbolet for Legio XX Valeria Victrix var et villsvin.
**Legio XX Valeria Victrix** var en romersk legion. Symbolet for legionen var et villsvin. Tilnavnene betyr «tapper» og «seirende»; enkelte mener at *valeria* viser til slekten Valeria og ikke til adjektivet, men det finnes ikke noen klar forbindelse som styrker dette. Legionen er en av de som har blitt studert nest, og minst 250 legionærer som tjenestegjorde der er identifisert gjennom innskrifter på gravstøtter og andre monumenter.

Opprettelse
-----------

Den ble høyst sannsynlig opprettet av keiser Augustus etter 31 f.Kr. og gjorde tjeneste en rekke steder. Fra 25 til 13 f.Kr. var legionen med i det store felttoget mot cantabrierne i Hispania Tarraconensis. Deretter ble den sendt til Illyricum. Der var den med i tronarvingen Tiberius' hær som kjempet mot markomannerne i 6 e.Kr. og i et slag ble den omringet bak fiendens linjer og lyktes i å slå seg ut. Etter nederlaget ved Teutoburgerskogen i 9 e.Kr. ble legionen flyttet til Germania Inferior, med base i dagens Colonia Augustorum. Under Tiberius' tid som keiser ble den flyttet til Novaesium.

Britannia
---------

Legionens leir i *Deva Victrix*, det nåværende Chester.
I 43 var den én av fire legioner som deltok i invasjonen av De britiske øyer. Etter slaget ved Medway ble hovedstyrken plassert i Camulodunum, med noen mindre enheter i dagens Kingsholm i Cloucestershire. Den bidro til å slå ned Boudiccas opprør i 61, og det er mulig at den fikk sitt tilnavn etter dette. I firkeiseråret tok legionen parti for Vitellius, og noen enheter fulgte ham til Roma mens de fleste av legionærene ble igjen i Britannia. Fra 78 til 84 deltok den i Gnaeus Julius Agricolas felttog i nord. Etter slaget ved Mons Graupius bygde legionen en festning ved Inchtuthil, og ble der inntil de vendte sørover i 88. De ble da plassert i Chester, hvor de ble i minst to århundrer.

Oppløsing
---------

Under usurpatorene Carausius (286–293) og Allectus (293–296) var XX Valeria Victric fortsatt aktive. Den er ikke nevnt i noen kilder fra det 4. århundre, så det antas at den ble oppløst mot slutten av 3. århundre.

Litteratur
----------

* Arnold Hugh Martin Jones: *The Later Roman Empire, 284-602. A Social, Economic and Administrative Survey.* 2 Bde. Johns Hopkins University Press, Baltimore 1986, ISBN 0-8018-3285-3.
* Stephen J. Malone: *Legio XX Valeria Victrix. Prosopography, archaeology and history.* Oxford, Archaeopress 2006, S. 115 Nr. 24. (BAR International Series; 1491)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** SUDOC
 |
**Denne artikkelen bygger på én eller flere primærkilder og/eller kilde(r) som er nært knyttet til artikkelens emne.** Du bør forsyne enkeltpåstandene i saken med referanser med kildehenvisninger som lar seg verifisere gjennom pålitelige, uhildede sekundær- eller tertiærkilder.

Franz Beckenbauer, Leipzig, 1990**Bambiprisen** eller bare **Bambi** er en pris som årlig deles ut av Hubert Burda Media for å hylle fortreffelig arbeid innen internasjonal media og fjernsyn som har påvirket og inspirert tyskere i løpet av året. Prisen gis til både tyske og utenlandske. Ettersom prisen først ble delt ut i 1948, er den den eldste mediaprisen i Tyskland. Prisen er oppkalt etter Felix Saltens bok Bambi og statuetten ligner bokens hovedkarakter Bambi. Figuren var i utgangspunktet av porselen, helt til 1958, da man begynte å bruke gull. Marika Rökk og Jean Marais var de første som mottok prisen. Personer som har mottatt prisen flest ganger er Heinz Rühmann (12), Peter Alexander, O.W. Fischer og Johannes Heesters (10) og Sophia Loren (9).

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bambi Awards – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Eidsfjord i Vesterålen
Guvåg ved Eidsfjorden
Bildet er tatt fra Oshaugen i Eidsfjord. Bak og litt til høyre ser vi det kjente landemerket, fjellet Reka. Bildet er tatt 19. juli 2003.
*For andre fjorder med samme navn, se Eidsfjorden.*
**Eidsfjorden** er en fjord i Vesterålen i Nordland. Fjorden er 25 kilometer lang og den danner et skille mellom den østlige og den vestlige delen av Langøya.

Fjordens navn kan ha betydningen «fjorden med de mange eider». Disse er: eidet mot Sortlandsundet over Holmstaddalen, Vikeidet mot Vikosen i Sortlandssundet, Frøskelandseidet mot Steinlandsfjorden og Lifjorden, eidet mot Romsetfjorden, Skjellfjordeidet mellom fjordarmen Bjørndalsfjorden og Skjellfjorden, og eidet mellom fjordarmen Olderfjorden og Ånnfjorden.

Størstedelen av fjorden er i dag i Sortland kommune. Denne indre delen ble overført fra Hadsel til Sortland i 1963. Den ytre østre delen hører fremdeles til Hadsel kommune. Den ytre vestre delen av fjorden tilhører Bø kommune. Botnen av Bjørndalsfjorden, aller innerst i den vestre delen av Eidsfjorden, tilhører Øksnes kommune.

Innerst i Eidsfjorden ligger Frøskeland, som er knutepunkt for flere veier i området. Fylkesvei 820 passerer den indre delen av fjorden på vei fra Sortland til Bø. Fylkesvei 821 tar av på Frøskeland og går mot Øksnes. Det går også fylkesvei fra Frøskeland via Holmstad og Slåttnes til Sandnes (ved Hadselbrua). I vest når veinettet i Bø fram til Guvåg ytterst i Eidsfjorden.

Historie
--------

Eidsfjorden var tidligere kjent som en fantastisk sildefjord. I siste halvdel av 1800-tallet var sildefisket så godt og aktiviteten i fjorden så stor at stedet Sildpollen hadde den nest travleste telegrafstasjonen i landet. Dette var bakgrunnen for at Den Indre Sjømannsmisjon ble stiftet.

Det finnes to kirker i Eidsfjorden. På Holmstad i Sortland ligger Indre Eidsfjord kirke. På Grønning i Hadsel, lenger ute i fjorden, ligger Grønning kirke (også kalt Ytre Eidsfjord kirke).

Et kjent landemerke på vestsiden av Eidsfjorden er fjellet Reka på 605 moh.

Størstedelen av Eidsfjordens vestside er i dag fraflyttet. Men flere gamle hus blir fremdeles vedlikeholdt og brukt som fritidshus. Dette er den eneste delen av Sortland kommune som ikke har veiforbindelse.

Kjente personer fra Eidsfjorden
-------------------------------

* Lars Gundersen (1924 - 2014), sanger og dirigent
* Jentoft A. Lahaug, dikter
* Sturla Davidsen (1964-), tidligere verdensmester og europamester i styrkeløft

Referanser
----------

1. ↑  Eidsfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Forrest Hancock** (født i 1778 i Kentucky, død 1847 samme sted) var en trapper boende og virkende i det daværende Missouriterritoriet. Han er kjent som en av de to fangstmenn som overtalte Meriwether Lewis og William Clark til å la John Colter bli med dem til villmarken da deres ekspedisjon var på hjemvei etter to år i felten.

Familieliv
----------

Forrest Hancock var gift med Emily Boone. Paret hadde minst ett barn, født i 1797.  Familien flyttet i 1799 sammen med Hancocks far og bror til det spanske Missouri i samband med den store utflyttingen fra Kentucky som Daniel Boone organiserte. Hancock drev der et 400 tønneland stort jordbruk. Han skal ha gjengiftet seg med en enke Fleming og tok etter hennes død med seg sin tiårige stesønn til mandanenes byer, ettersom det ikke var noen som kunne ta seg av gutten.

Trapper i Missouri
------------------

Forrest Hancock hadde fått opplysninger om Lewis og Clarks ekspedisjon av Daniel Boone. På tømmerhugging hadde han blitt kjent med Joseph Dickson fra Illinois. De la sammen på vei i ekspedisjonens kjølvann for å bedrive pelsfangst langs Missouriflodens øvre løp. Vinteren 1804/1805 tilbragte de i hva som nå er vestlige Iowa. De hadde lykke med fangsten, men fikk alt sitt pelsverk stjålet. Vinteren 1805/1806 var de med av et større fangstlag, men deres pelsverk ble stjålet av lakotaindianere, og Dickson ble såret i en strid.

Rocky Mountains
---------------

I august 1806 var Hancock og Dickson atter på vei til fangstmarkene da de møtte Lewis og Clarks ekspedisjon i nærheten av mandanenes byer. De overtalte Lewis til å la Colter ta avskjed og følge med dem tilbake til villmarken. Ved Missouris kilder ble fangstmennene uenige og Hancock og Colter dro fra Dickson til å overvintre alene. Selv trakk te seg til mandanenes byer. Hancock kom tilbake til St. Louis i juli 1807 og Colter begav seg hjemover noe senere.

Senere liv
----------

Forrest Hancocks gård forekommer i en fortegning over ubetalte skatter 1817 og hans navn forekommer ikke i de folketellinger som fant sted i 1817 og 1819. Det senere året ble gården drevet av et annet medlem av familien Hancock. Den manglende dokumentasjonen kan skyldes at Hancock tilbragte meget av litt liv i villmarken.

Referanser
----------

1. 1 2  Forrest Hancock (1778–1847) 2013-02-22.
2. 1 2 3  Illinois State Museum: "Joseph Harrison Dickson, Illinois Fur Trader" 2013-02-21.
3. ↑  Forrest Hancock – Index 2013-02-22.
4. ↑  Willard & Related Families 2013-02-22.
5. 1 2 3  Missouri Project 2013-02-21.
6. ↑  Willard & Related Families 2 2013-02-22.
**Arild Henrik Steen** (født 1957) er en norsk sosiolog. Han er forsker ved AFI, der han blant annet arbeider med *Arbeidslivsbarometeret*, en årlig undersøkelse AFI utfører for Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS).

Han var daglig leder ved Arbeidsforskningsinstituttet (AFI) fra 2005 til april 2018, da han ble etterfulgt av Elisabeth Nørgaard. Steen er utdannet cand.polit. i sosiologi ved Universitetet i Oslo i 1988, med hovedoppgaven *Drosjenæringen: fra laug til industri?*. Han ble deretter ansatt som forsker III ved Fafo, der han senere ble instituttleder ved Fafo Institutt for arbeidslivs- og velferdsforskning. Han var deretter daglig leder i det da Fafo-eide markedsanalyseselskapet Opinion AS før han ble avdelingsleder ved Transportøkonomisk institutt. Han ble i 2005 ansatt som daglig leder ved Arbeidsforskningsinstituttet, og etterfulgte da Robert Salomon.

Han ble i 1993 utnevnt til medlem av et ekspertutvalg for utredning om ungdom, begynnerlønninger og arbeidsledighet.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. november 2018. Besøkt 23. november 2018.
3. ↑  «Elisabeth Nørgaard blir ny AFI-direktør». Arkivert fra originalen 22. september 2018. Besøkt 22. september 2018.
4. ↑  Nytt fagråd på Stami
5. ↑  Offisielt fra statsråd 7. mai 1993, NTB

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Ust-Luga** (russisk: Усть-Луга, som betyr «Lugas munn», votisk: *Laugasuu*, samme betydning) er en bosetting med jernbanestasjon i Kingisepp rajon i Leningrad oblast i Russland, ved elven Luga nær dens utløp i Lugabukten i Finskebukten, om lag 110 kilometer (68 mi) vest for St. Petersburg.

Opprinnelse
-----------

Stedet nevnes i 1676 på et svensk kart som *Ostroff Hoff*. Dette navnet var i bruk til inn på 1900-tallet. Men da var også navnet *Laukaansuu* i bruk på kart.

Havneanlegg
-----------

Ust-Luga har en viktig terminal for kull og gjødsel. Den ble bygd fra 1997, delvis for å slippe å frakte last over land i de baltiske stater. President Vladimir Putin påskyndet byggingen, og han åpnet anlegget i 2001. En 3 700-meter lang anløpskanal er dyp og stor nok til å kunne ta imot skip på 150 000 tonn og noe mer. I mai 2008 bekreftet Putin at Ust-Luga skulle bli endepunkt for den planlagte Annen baltiske oljeledning (Балтийская Трубопроводная Система 2, БТС-2), en oljetransportrute som unngår å krysse gjennom Hviterussland.

Ust-Lugas containerterminal ble åpnet i desember 2011.

Befolkning
----------

I 2005 var Ust-Lugas folketall under 2 000. Det antas at dette vil øke til 34 000 i 2025. Dette ville gjøre Ust-Luga til den første by som bygges i Russland etter Sovjetunionens fall.

Referanser
----------

1. ↑  Kommersant.com. Vladimir Putin Opens a New Terminal Arkivert 2008-09-05, hos Wayback Machine.
2. ↑  Redorbit.com Ust-Luga to Be Oil Pipeline System Route's Final Point
3. ↑
4. ↑  Балтийское информационное агентство. Население нового города Усть-Луга в 2025 году составит 34,5 тысяч человек Arkivert 2007-12-30, hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Ust-Luga Sea Port

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |