recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Vanuatus flagg. Størrelsesforhold 3:5
Vanuatus orlogsflagg
**Vanuatus flagg** er i fargene rødt, grønt, gult og svart. Svart symboliserer landets melanesiske befolkning og jorden, rødt står for enhet og blodet som er felles for alle mennesker, grønt symboliserer øyenes vegetasjon, mens gult står for fred og kristendommens ledende lys. Den gule stripen er utformet som en Y og dette skal representere øygruppen som utgjør Vanuatu. Øyene ligger nemlig som en Y i Stillehavet. I den svarte trekanten ved stangen er det plassert et emblem bestående av en villsvintann med korslagte *namele*-grener innenfor. Villsvintannen er et symbol på velstand, mens *namele*-grenene representerer fred. Grenene, av arten *phoenix sylvestris*, har 39 blader tilsvarende det opprinnelige antallet representanter i nasjonalforsamlingen. Flagget er i forholdet 3:5.

Flagget ble vedtatt 5. mars 1980 i påvente av selvstendigheten. Det ble tatt i bruk på uavhengighetsdagen 30. juli 1980. Fargene for regjeringspartiet ved uavhengigheten ble valgt som grunnlag for nasjonalflagget. 

Nasjonalflagget føres også som handelsflagg, men Vanuatu fører et eget orlogsflagg. Det er hvitt i forholdet 1:2. og har nasjonalflagget i kantonen.

Eksterne lenker
---------------

* State Flag and Armorial Bearings

| * v
* d
* r
Oseaniske flagg |
| --- |
| Selvstendige land | Australia · Fiji · Kiribati · Marshalløyene · Mikronesiaføderasjonen · Nauru · New Zealand · Palau · Papua Ny-Guinea · Salomonøyene · Samoa · Tonga · Tuvalu · Vanuatu |
| Territorier | Amerikansk Samoa · Cookøyene · Fransk Polynesia · Niue · Norfolkøya · Guam · Nord-Marianene · Ny-Caledonia · Pitcairnøyene · Tokelau · Wallis- og Futunaøyene |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
*Ramona*
***Ramona*** er en amerikansk kort dramafilm fra 1910 basert på Helen Hunt Jacksons roman *Ramona* fra 1884. Den tidlige stumfilmen utforsker de rasebaserte urettferdighetene mot amerikanske indianere, og har Mary Pickford og Henry B. Walthall i hovedrollene. En kopi av den originale filmen ligger i filmarkivet i Library of Congress. Nye versjoner av filmen ble gitt ut i 1928 (regissert av Edwin Carewe) med Dolores del Rio og i 1936 (regissert av Henry King) med Loretta Young.

Handling
--------

*Ramona* forteller historien om det romantiske forholdet mellom Ramona (Mary Pickford), en spansk foreldreløs fra Moreno-familien, og Alessandro (Henry B. Walthall), en indianer som dukker opp på familiens ranch. Felipe (Francis J. Grandon) proklamerer sin kjærlighet for Ramona, men hun avviser han fordi hun allerede har falt for Alessandro. De to forelsker seg, men blir nektet å gifte seg av Ramonas stemor, som forviser Alessando fra gården. Han drar tilbake til landsbyen sin, hvor han finner ut at hvite menn har ødelagt den. Ramona finner samtidig ut at hun har "indianerblod", som fører til at hun forlater alt hun har for å være med Alessandro. De to gifter seg og bestemmer seg for å bo blant ruinene etter Alessandros landsby. De får et barn og lever i fred til hvite men kommer for å kaste dem bort ettersom at de krever landet for seg selv. Babyen deres dør, og Alessandro blir drept av de hvite mennene. Ramona blir reddet av Felipe og returnerer til ranchen for å bo med familien.

Produksjon
----------

Reklamer for filmen satte fokus på at den produsert i samarbeid med Little, Brown & Company, forlaget som gav ut Jacksons roman. Filmen ble spilt inn i Ventura County i California, "at identical locations wherein Mrs. Jackson placed her characters."

Medvirkende
-----------

Mary Pickford, som spilte Ramona.
* Mary Pickford som Ramona
* Henry B. Walthall som Alessandro
* Francis J. Grandon som Felipe
* Kate Bruce som The Mother
* W. Chrystie Miller som The Priest
* Dorothy Bernard
* Gertrude Claire som Woman in west
* Robert Harron
* Dell Henderson som Man at burial
* Mae Marsh
* Frank Opperman som Ranch hand
* Anthony O'Sullivan som Ranch hand
* Jack Pickford som A boy
* Mack Sennett som White exploiter

Henry B Walthall, som spilte Alessandro.

Referanser
----------

1. ↑  «Ramona (1910) -- (Movie Clip) Opening». *Turner Classic Movies* **(englsk)**. Besøkt 22. april 2019.
2. ↑  «Progressive Silent Film List: Ramona». *Silent Era* **(engelsk)**. Besøkt 22. april 2019.
3. ↑  «Ramona (1910) Plot Summary» **(engelsk)**. IMDB. Besøkt 23. april 2019.
4. ↑  *The Film Index (Jan-Jun 1910)* **(engelsk)**. New York, Films Publishing Co. 1910. Besøkt 23. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ramona* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Ramona* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Ramona* på Silent Era Rediger på Wikidata
* Ramona er tilgjengelig for gratis nedlasting på Internet Archive


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Vanuatus sentralbank** (*Reserve Bank of Vanuatu*) er sentralbanken i republikken Vanuatu, som ligger i det sydlige Stillehavet.

Historie
--------

Vanuatu ble uavhengig fra Storbritannia i 1980, og på slutten av året vedtok parlamentet sentralbankloven (the Central Bank Act), og 1. januar 1981 startet sentralbankens sin drift. 

Regjeringen eier 100% av aksjene i selskapet. 

En av de første oppgavene sentralbanken fikk var å implementere pengereformen som var vedtatt av finansministeren 16. desember 1980. 1. januar 1981, på sentralbankens første driftsdag, ble derfor pengeenheten omgjort fra «New Hebrides franc» til Vatu, som betyr «stein». Februar samme år begynte arbeidet med å designe og produsere de nye myntene og sedlene, for å overta for de gamle francene og den australske dollaren som også var i omløp her. Fra 1. april 1983 var disse to valutaene ikke lenger gyldig valuta i Vanuatu. 

Gjennom 1980-tallet etablerte sentralbanken stadig flere funksjoner, i tillegg til de oppgavene den hadde de første årene, som primært var utstedelse av lokal valuta. 

I 1989 endret sentralbanken navn fra «Central Bank of Vanuatu» til «Reserve Bank of Vanuatu» (RBV), ved at parlamentet vedtok et tillegg til sentralbankloven. Tillegget ga samtidig sentralbanken større myndighet over bankvesenet.

Hovedoppgaver
-------------

Sentralbankens hovedoppgaver i dag er;

* regulere utstedelsen, tilgangen, tilgjengeligheten og den internasjonale handlingen av valuta
* overvåke og regulere banknæringen og kredittveksten
* være rådgiver for regjeringen i saker som omhandler banknæringen eller penge- og kredittpolitikk
* fremme stabilitet i pengepolitikken
* fremme en sunn finansiell struktur
* jobbe for finansielle rammebetingelser som bidrar til en ordnet og balansert økonomisk utvikling i Vanuatu
* regulere og overvåke innenlandske og internasjonale banker

Sentralbanksjef
---------------

Sentralbanksjef pr juni 2022 er Simeon Malachi Athy. Han har sittet siden 2013, da han overtok etter Odo Tevi. Sentralbanksjefen velges for en 5-årsperiode.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  Vanuatus sentralbank - *Current Board Members*, besøkt 11. juni 2022.
2. ↑  Vanuati Daily - *Vanuatu daily news digest 24 October 2013* Arkivert 2. januar 2015 hos Wayback Machine. besøkt 19. mai 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**TVI Express** eller **Travel Ventures International** er et nettverksselskap registrert på Kypros med hovedkontor i London. Eier og grunnlegger av selskapet er Tarun Trikha fra India.

Selskapet selger medlemskap som skal gi rabatter på reiser og hotellopphold og markedsføringen skjer gjennom Multi-level marketing. Totalt skal selskapet ha rekruttert 600.000 medlemmer.

Parallelt med den eksplosive økningen i antall medlemmer har det fremkommet en serie med klager fra forbrukere som føler seg lurt av selskapet. Siden medlemskapet markedsføres som en mulighet til å tjene penger, og denne muligheten i praksis går ut på å rekruttere flere medlemmer, har selskapet også blitt etterforsket for brudd på forbudet mot pyramidespill i flere land. I mai 2010 ble selskapet erklært ulovlig i Australia, og flere andre lands myndigheter har advart sine borgere mot deltakelse i konseptet. I november 2011 ble tre australske borgere funnet skyldige i å ha forbrutt seg mot forbudet mot pyramidespill. I mai 2012 ble disse tre dømt til å betale bøter på totalt 200.000 australske dollar. Saken er spesiell fordi det tidligere bare har vært personene bak pyramidespill som har hatt reell risiko for å bli straffeforfulgt, og Australian Competition and Consumer Commission mente at dommen var et signal om at involvering med pyramidespill også kunne få juridiske konsekvenser for vanlige deltakere.

Referanser
----------

1. ↑  About us Arkivert 4. desember 2010 hos Wayback Machine. tviexpress.com
2. ↑  TVI Express CEO Tarun Trikha Conference Call Arkivert 30. november 2010 hos Wayback Machine. increasemymonthlyincome.com
3. ↑  TVI Express Making Millionaires in 2010 News Arkivert 1. desember 2010 hos Wayback Machine. increasemymonthlyincome.com
4. ↑  ACCC obtains restraining orders against operators of alleged pyramid selling scheme 'TVI Express' Australian Competition and Consumer Commission
5. ↑  BoN warns against new "schemes" Namibia Economist
6. ↑  SARB investigating alleged Ponzi scheme Arkivert 8. april 2011 hos Wayback Machine. The New Age
7. ↑  Court finds TVI Express a pyramid selling scheme Australian Competition and Consumer Commission
8. ↑  Pyramid scheme busted Daily Mercury
9. ↑  Court slaps pyramid scheme participants with $200,000 in penalties Arkivert 25. mai 2012 hos Wayback Machine. SmartCompany
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
| Turn: |
| Olympiske leker |
| Gull | «Ekstralekene» 1906 i Athen |  Lagkonkurranse |

**Thorleif Petersen** (født 6. juli 1884 i Trondheim, død 22. februar 1959 samme sted), var en norsk turner. Han representerte klubben Trondhjems Turnforening. 

Han deltok i «Ekstralekene» 1906 i Athen, og var der med på det laget som vant Norges første OL-gull gjennom historien. Det ble først arrangert en kvalifiseringskonkurranse i Oslo, der 21 av de 30 deltakerne kvalifiserte seg til å delta i olympiaden. 

Ved det niende nasjonale stevnet i turn som ble arrangert i 1918 vant han gull i «enmannsturn» sammen flere andre fra Trondhjems Turnforening. Det første offisielle NM ble imidlertid ikke arrangert før i 1920. 

Ved siden av idretten var Thorleif slakter. Han var en av syv brødre, som alle drev med turn i perioden 1890-1920. De andre seks var Fredrik, Bernhard, Sverre, Trygve, Rasmus og Otto Petersen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thorleif Petersen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Thorleif Petersen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Thorleif Petersen – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
* Profil på DatabaseOlympics
* Turnbrødrene Petersen fra Trondheim

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
**Vanylvsfjorden** er en fjord i Selje kommune i Sogn og Fjordane og Vanylven kommune i Møre og Romsdal. Fjorden ligger øst for Stadlandet. Den går fra Haugsholmen i nord til bygda Kjøde innerst i Kjødepollen i Selje i Nordfjord i sør. Den er 22 kilometer lang, og mellom tre og fem kilometer bred, unntatt aller innerst hvor den smalner inn til rundt en kilometers bredde.

Nordvest for Vanylvsfjorden ligger Vanylvsgapet. Sør for Sighaugneset går Syltefjorden inn mot øst, mens Vanylvsfjorden fortsetter sørover. Største dybde er 252 m utenfor Rivjehornet ytterst i fjorden.

Det er bebyggelse rundt hele fjorden. På vestsida, like sør for Rivjehornet, ligger bygda Borgundvåg. Noen kilometer lenger sør ligger den større bygda Leikanger, og videre innover vestsida av fjorden ligger flere mindre bygder. På østsida av innløpet ligger bygda Hakallestranda. Ved innløpet til Syltefjorden ligger bygda Fiskå på nordsida og Slagneset på sørsida. Videre sørover på østsida av fjorden ligger bygda Åheim, og aller innerst i fjorden ligger bygda Kjøde. 

Riksvei 620 går langs vestsida av fjorden, rundt Kjødepollen og nord til Åheim. Herfra går fylkesvei 61 videre nordover, og ved Fiskå tar Fv2 av mot vest og fortsetter ut hele østsida av fjorden.

Referanser
----------

1. ↑  Vanylvsfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**TV5Monde** (fransk uttale: ​[te ve sɛ̃k mɔ̃d], norsk oversettelse: *TV5Verden*, tidligere kjent som **TV5**) er en internasjonal tv-kanal som sender franskspråklige programmer over hele verden. Kanalen finnes i flere regionale varianter og ble grunnlagt i 1984. TV5Monde er et godkjent medlem av Den europeiske kringkastingsunion.

Bakgrunn
--------

TV5 startet sendinger 2. januar 1984 og ble grunnlagt av allmennkringkastere i Frankrike, Sveits, Belgia og Canada.

ble ledet av Serge Adda frem til han døde i november 2004. Den påfølgende sjefen, utnevnt 6. april 2005, var Jean-Jacques Aillagon, tidligere kulturminister i Frankrike. Den nåværende direktøren er Marie-Christine Saragosse.

I januar 1992 gikk TV5 gjennom en større reorganisering og skiftet navn til «TV5MONDE» for å understreke selskapets merkevare som et globalt tv-nettverk. («Monde» er det franske ordet for *verden*). Blant endringene var nye programmer og nye sendeflater. TV5 Monde drifter flere regionale versjoner av kanalen, den kanadiske versjonen heter «TV5 Québec Canada»

TV5Monde hevder å være blant verdens mest utbredte verdensomspennende tv-nettverk sammen med CNN og MTV.

Referanser
----------

1. ↑  «TV5MONDE données et chiffres clés | Dossier de presse - TVM5MONDE». *presse.tv5monde.com* **(fransk)**. Arkivert fra originalen 1. desember 2017. Besøkt 25. november 2018.
2. ↑  «TV5MONDE». *EBU*. Arkivert fra originalen 12. desember 2013. Besøkt 7. juni 2011.
3. ↑  «TV5MONDE données et chiffres clés | Dossier de presse - TVM5MONDE». *presse.tv5monde.com* **(fransk)**. Arkivert fra originalen 1. desember 2017. Besøkt 25. november 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) TV5Monde – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Thorleif Dahm Østrem** (født 29. januar 1892 i Kristiania, død 25. desember 1980) var en norsk lege, et aktivt medlem av Nasjonal Samling (NS), Quislings fascistparti 1933–1945, og en tilhenger av Hitlers nazisme. Under den tyske okkupasjonen under andre verdenskrig 1940–1945 var han medisinaldirektør og sentral i NS-regimets rasehygieniske politikk.

Østrem ble cand. med. i 1918, og var fra 1920 distriktslege i Gjemnes. Han var senere assistentlege ved Gaustad sykehus, kandidat ved Rikshospitalets nerveavdeling, og kandidat ved Hôpital Salpêtrière. Han fullførte spesialistutdannelsen i nevrologi i 1931, og var fra 1936 psykiater ved Mentalhygienisk poliklinikk i Oslo.

> Sist, ikke minst må vi tenke på å få en effektiv immigrantkontroll samt en raselov til beskyttelse mot inntrenging av artsfremmede elementer. Vår norske rase er enno forholdsvis ren, og den hører utvilsomt til de beste i Europa. Det gjelder derfor å bevare den og hindre innblanding som vil føre til degenerasjon.
> 
> 
> Medisinaldirektør Th. Østrems foredrag «Liv og helse» i *Norges nyreising*, en artikkelsamling fra Nasjonal Samling 1942
> 
> 

Østrem ble utnevnt til medisinaldirektør av NS-myndighetene den 1. november 1940. I denne stillingen bidro han blant annet til å utarbeide Steriliseringsloven av 23. juli 1942, der det ble gitt utvidet adgang til å sterilisere åndssvake, også ved bruk av tvang. Østrem arbeidet også for at Norge skulle få raselover etter tysk modell, og var spesielt opptatt av å hindre at den samiske minoriteten skulle blande seg med den norske majoritetsbefolkningen. Han så på «lappespørsmålet» som en parallell til «jødespørsmålet», og argumenterte for at man «måtte holde [den germanske] rasen ren og sterk og hindre innblanding» fra samene, som han anså som primitive og degenererte. Østrems syn ble støttet av andre NS-topper som Egil Rian, men NS-regimet rakk aldri å innføre slike lover innen krigens slutt.

Under landssvikoppgjøret etter krigen ble Østrem i 1948 dømt til fire års tvangsarbeid.

Referanser
----------

1. ↑   www.begravdeioslo.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Kobro, I. (1938). *Norges læger: 1926-1936*. Oslo: Aschehoug. s. 686.
3. ↑  *Norges nyreising: artikler om kulturelle og politiske spørsmål, holdt som foredrag i serien "Norges nyreising", I*. Oslo: I kommisjon hos Gunnar Stenersens forlag. 1942. s. 181.
4. ↑  Sørensen, Øystein (1991). *Solkors og solidaritet: høyreautoritær samfunnstenkning i Norge ca. 1930 - 1945*. [Oslo]: Cappelen. s. 145-148. ISBN 8202129419.
5. ↑  *Norsk krigsleksikon 1940-45*. [Oslo]: Cappelen. 1995. s. 459. ISBN 8252525490.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** VIAF
 |
**Thormod Ness** (født 27. november 1972) er en norsk fotballtrener og tidligere spiller.

Han startet spillerkarrieren med Skånevik og gikk senere til Vard. I 1996 signerte han med Haugesund og spilte i Tippeligaen med laget i 1997 og 1998. Etter 1998-sesongen falt laget til 1. divisjon, men vant opprykk etter 1999-sesongen, da Ness var lagkaptein.

Han forlot Haugesund til fordel for Sogndal før 2002-sesongen. I mai 2002 knakk han foten, og da han returnerte til idretten to og et halvt år senere var det for Vard. På grunn av en ryggskade valgte han å legge opp før 2006-sesongen.

I 2006 tok Ness en stilling som assistenttrener for Vard. Før 2007-sesongen søkte Vard en ny hovedtrener. Ness søkte på stillingen, men laget valgte å ansette Steinar Lein og tilby Ness en kontraktforlengelse som assistenttrener, noe han avslo. Han takkte også nei til et tilbud om å signere som spiller. I 2008 ble han trener for Torvastad

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID 69f55ab5[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Haugesund-stallen 1997». *VG*. Arkivert fra originalen 11. august 2007. Besøkt 5. mai 2023.
3. 1 2  «Thormod Edward Ness». *Fotball.no*. Besøkt 5. mai 2023.
4. ↑  «Ness skrev femårskontrakt». *VG.no*. 23. november 1999. Besøkt 5. mai 2023.
5. ↑  «Krisestemning i FK Haugesund». *VG.no*. 14. januar 2002. Besøkt 5. mai 2023.
6. ↑  «Sogndal-forsvarer brakk foten». *NRK.no*. Besøkt 5. mai 2023.
**TVSunnmøre** startet med lokale tv-sendinger på Sunnmøre 1. mai 1995.

TVSunnmøre var en gang den lokal-TV-stasjonen som hadde flest seere i Norge i forhold til antall innbyggere i sitt dekningsområde. Dette ifølge undersøkelser utført av Norsk Gallup. I 2005 hadde TVSunnmøre en daglig seeroppslutning på 21 % og en ukentlig oppslutning på 51 %. På Sunnmøre bor det ca. 125 000 personer. 95% av de som bor på Sunnmøre hadde da mulighet til å få inn kanalen.

TVSunnmøre var mot slutten en del av Mediepress Norge som også inkluderer TVFollo og lager masseprodusert lokal-TV fra sentraliserte studioer på Ski. Fra og med nyttår 2011/2012 valgte Tv8 å legge ned Tv8Sunnmøre.

Eksterne lenker
---------------

* TVSunnmøre


| * v
* d
* r
Norges flagg TV-kanaler i Norge |
| --- |
| NRK | 
* NRK1
* NRK2
* NRK3
* NRK Super
* NRK Tegnspråk

 |
| TV 2 | 
* TV 2 Direkte
* TV 2 Livsstil
* TV 2 Nyheter
* TV 2 Sport (Premium)
* TV 2 Zebra

 |
| Discovery | 
* TVNorge
* FEM
* MAX
* VOX
* Discovery
* Eurosport
* ID
* TLC

 |
| Viaplay | 
* TV3
* TV3+
* TV6

 |
| Lokal-TV | 
* Bergen Student-TV
* fvntv
* SeByen
* Trønder-TV
* TVA
* TV Halden
* TV Haugaland
* TV Modum
* TV Nordvest
* TV Nord
* TV Telemark
* TV Vest
* TV Vestfold
* TV Østfold 24
* TV8 Follo
* TV8 Sunnmøre
* Viking TV

 |
| Øvrige | 
* Auto Motor Sport
* Empo TV
* Kanal 10
* Matkanalen
* MTV
* Utrop TV
* VGTV
* Visjon Norge

 |
*For effekt per arealenhet, se heteflatebelastning.*
**Volumetrisk effekttetthet** (engelsk *volume power density* eller *volume specific power*) betegner innen fysikk og teknikk effekt (overført energi i form av arbeid eller varme per tidsenhet) per enhet volum. En høy volumetrisk effekttetthet svarer til stor effektivitet. Denne effekttettheten oppgis vanligvis i watt per kubikkmeter (W/m³) eller kilowatt per liter (kW/l). 

I energiomformere som for eksempel batterier, brenselceller og motorer samt i strømforsyningsenheter og lignende er effekttetthet knyttet til et bestemt volum. Det blir da også kalt **volumspesifikk effekttetthet**, som er uttrykt i W/m³. Volumetrisk effekttetthet er ofte en viktig faktor i enheter eller områder som er begrenset i størrelse, slik som eksemplene nevnt over. Spesielt spiller det en viktig rolle for elektriske kjøretøy, siden vekten av disse kjøretøyene i stor grad bestemmes av batteripakkene som er installert.

I forbrenningsmotorer med stempelmekanisme er volumetrisk effekttetthet, eller effekt per fortrengte volum, et viktig mål på motorenes spesifikke effekt, det vil si ytelse per liter sylindervolum.

Se også
-------

* Energitetthet (energi per volumenhet)
* Effekt/masse-forhold, også kalt spesifikk effekt (energi per masseenhet)
* Spesifikk absorpsjonsrate (SAR)
*Denne artikkelen handler om ishockeyspilleren, for friidrettsutøveren se Tom Erik Olsen (friidrett)*

**Tom Erik Olsen** (født 20. mars 1970 i Oslo) er en norsk trener og tidligere ishockeyspiller. Moderklubben er Jutul IL han er mest kjent for sin innsats gjennom sytten sesonger i Storhamar Dragons, og er den spilleren som har spilt nest flest kamper for klubben, med 680 kamper bare slått av Pål Johnsen. Han har også spilt flere kamper for det norske landslaget. Etter hockeykarrieren har Olsen vært trener før Storhamars Team-2004 og en halv sesong for a-laget til Storhamar i 2014.

Famille
-------

Han er også kjent som sønn av Per Skjerwen Olsen, som har legendestatus i Vålerenga Ishockey. Han er far til ishockeyspilleren Eskild Bakke Olsen.

Meritter
--------

* Norgesmester 5 ganger og Seriemester 6 ganger for Storhamar.
* 15 offisielle landskamper.
* Årets lag 95/96
* Draktnummer ni er hedret under taket i CC Amfi.

Referanser
----------

1. 1 2   Elite Prospects, Eliteprospects.com spiller-ID 160260, besøkt 28. august 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Klubblegende blir Dragons-trener Aftenposten
3. ↑  Tom Erik Olsen Storhamar Hockey

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tom Erik Olsen – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Tom Erik Olsen – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

* (en) Tom Erik Olsen – Eliteprospects.com (personale) Rediger på Wikidata
**Lori Harrigan** (født 5. september 1970 i Anaheim i California), amerikansk softballspiller som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta, 2000 i Sydney og 2004 i Athen.

Harrigan ble olympisk mester i softball under sommer-OL 1996 i Atlanta. Hun var med på det amerikanske laget som vant den første olympiske softballturneringen foran Kina og Australia. USA vant finalen mot Kina med 3 – 1.

Fire år senere, under sommer-OL 2000 i Sydney vant hun sin andre olympiske gullmedalje i softball. USA vant finalen mot Japan med 2 – 1. 

Harrigan ble olympisk mester i softball for tredje gang da USA vant finalen mot Australia med 5 – 1 under OL 2004 i Athen.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1996 USAs flagg Atlanta - **Gull** i softball USAs flagg USA
* Gull 2000 Australias flagg Sydney - **Gull** i softball USAs flagg USA
* Gull 2004 Hellas’ flagg Athen - **Gull** i softball USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lori Harrigan – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Lori Harrigan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Lori Harrigan – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
Vålerenga gård med del av kirken til høyre

**Vålerenga gård** eller bare **Vålerenga** er en av de eldre gårdene i Oslotraktene. Gårdens hovedbygninger lå omtrent der Vålerenga kirke og Vålerenga prestegård ligger i dag, i Vålerenga park. Gårdens marker på ca. 200 mål var avgrensa av Galgeberg i vest, Etterstad i øst, Alnaelva i sør og Hovinbekken i nord. Eldre skrivemåter er *Waalereng*, *Vålen*, *Vålin*, *Vaalin*, *Volin* og *Vol-vin*.

Navnet
------

Gårdsnavn med *vin*-ettersleng er mellom de eldste gårdsnavna i Norge. *Voll-vin* betyr beitemark eller dyrkbar mark tilegna gjennom sviing av skog, noe som tyder på at gården opprinnelig var et svedjebruk.

Historie
--------

Oslo bispestol eide Vålerenga i alle fall fra slutten av 1300-tallet og fram til begynnelsen av 1800-tallet. Den siste biskop som drev gården, var Christen Schmidt som døde 6. oktober 1804. Enken etter ham giftet seg i 1806 med kjøpmann Lars Steensgaard, som fikk kongeskjøte på gården i 1827. I 1863 ble gården overtatt av overrettssakfører Carl Chr. Salomonsen. Jordene ble da stykket opp til tomter, og man fikk en forstadsbebyggelse på gårdens gamle marker. Utbyggingen av trebyen på Vålerenga skjøt sterkest fart i de siste årene før området ble innlemmet i Christiania i 1878. 

På hertug Håkons tid, det vil si før 1290, blir det nevnt en kornmølle i tilknytning til Volin. Det ser forøvrig ut til at Kværner gård har vært et underbruk av Vålerenga gård. Fra 1600-tallet står Kværner fram som et selvstendig bruk.

Se også
-------

* Vålerenga
* Kværner gård

Eksterne lenker
---------------

* «Vaalerengen hovedgaard». Historier.no. Besøkt 6. april 2019.
**Xinlekulturen** (kinesisk: 新樂文化, pinyin: *Xīnlè wénhuà*) er oppkalt etter funnstedet Xinle i Liaoning i Kina, og dateringer varierer mellom omkring 5 500 og 2 500 f.Kr. Funnene ble gjort i 1973, ved nedre del av floden Liao He, i subdistriktet Xinle i bydistriktet Huanggu i Shenyang.

Xinle var bebodd mellom 5 500 og 4 500 f.Kr. Forkullet hirse er blitt funnet i Xinle, men andre funnsteder i nærheten oppviser funn knyttet til fiske. Xinlekulturen var også et overgangsstadium mellom de fullt utviklede bondesamfunnene på den nordkinesiske slette og jeger-samler-samfunnene i Korea og Japan. Xinle oppviser keramikk som i mye overensstemmer med chulmun- og jomonkeramikken, men som er helt forskjellig fra den bemalte keramikken hos de hirsedyrkende yangshaobøndene på det kinesiske fastlandet. Liksom folkene i postglaciale kulturene i de mandsjuriske og mongolske områdene benyttet xinlemenneskene seg av flintredskap. Deras inventarium av slipte steinredskap, med blant annet mortler og polerte økser eller tverrøkser, minner om det som knyttes til chulmun- och jomonkulturene.
**Vålåskaret** er Norges første fredede setergrend (1967) og ligger i den nordøstlige delen av Trollheimen i Resdalen. Grenda ligger på veien mellom Å i Orkland kommune og Rindal i Rindal kommune, omtrent 15 km fra Å sentrum.

Det er nevnt ni seterstuer og seks uthus i fredningslisten. Seterhusene er alle håndlaftet, har torvtak og er for det meste fra tidlig 1800-tallet.

Seterdrifta på Vålåskaret ble lagt ned i 1950-årene, men de fleste seterstuene er i dag bruk som fritidshus. Den stua som er minst endret har knapt vært endret i løpet av 1900-tallet.

Vålåskaret ligger idyllisk til i en slakk sørlendt skråning i nordenden av Resvatnet. Vålåskarsbekken passerer Vålåskaret og renner fra Snipvatnan til Resvatnet. Vålåskaret er et fint utgangspunkt for de som ønsker å merket sommerløype til Resfjellet (1161 moh.) som tar omtrent to timer hver vei. En ettermiddagstur er mulig til toppen av Mjuken.

Bevaring av seterhus
--------------------

Et samarbeidsprosjekt for opplæring og istandsetting av fredede bygninger er i gang på Vålåskaret. Prosjektet kom igang etter initiativ av eiere av seterhusene og Meldal Bygdemuseum, med tilskudd fra Riksantikvaren.

Vålåskarstevnet
---------------

Hvert år i august arrangerer Meldal Historielag Vålåskarstevnet. I over 30 år har dagsaktuelle gjestetalere fortalt historier og hatt framvisning av tidsbilder fra ulike tidsepoker.

Galleri
-------

* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  Finn Damstuen (2004). «Seterbyen Vålåskaret i Resdalen, Meldal kommune». Kildenett. Arkivert fra originalen 1. desember 2011. Besøkt 20. juli 2020.
Pagode i Larima
Xinlong i Sichuan
**Xinlong** (kinesisk: 新龙县; pinyin: *Xīnlóng Xiàn*), eller ***Nyagrong***, er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det er understilt det autonome prefektur Garzê for tibetanerne.

Befolkningen var 42 752 i 1999.

Kulturminner
------------

Bori-broen (*Bori qiao*, 波日桥) i kommunen Anle (乐安乡) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommunen** Rulong 茹龙镇

**Kommunene** Shadui 沙堆乡, Le'an 乐安乡, Dagai 大盖乡, Ronglu 绕鲁乡, Sewei 色威乡, Jialaxi 甲拉西乡, Lari 拉日马乡, Bomei 博美乡, Longlaxi 尤拉西乡, Zituoxi 子拖西乡, Heping 和平乡, Luogu 洛古乡, Xionglongxi 雄龙西乡, Mari 麻日乡, Tongxiao 通霄乡, Youyi 友谊乡, Pica 皮擦乡, Yanduo 银多乡.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens offisielle hjemmeside
* Informasjonsside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Trygve Gjestland** (født 22. april 1911 i Samnanger, død 17. desember 1993) var en norsk lege og akademiker. Han var epidemiolog, og var medisinprofessor både ved Universitetet i Bergen og Universitetet i Oslo.

Gjestland avla medisinsk embetseksamen ved Universitetet i Oslo (UiO) i 1939. Han ble Master of Public Health ved Johns Hopkins University i 1947, og tok den medisinske doktorgraden ved UiO i 1955 med avhandlingen *The Oslo Study of Untreated Syphilis*.

Tidlig under andre verdenskrig ble Gjestland med en skøyte som stakk fra Sørlandet til Storbritannia, der han gikk i tjeneste som lege i Norwegian Public Health Service i Newcastle upon Tyne. Senere i krigen ledet han det norske legekontoret i New York City, der han spesielt hadde fokus på behandling av veneriske sykdommer blant norske sjøfolk.

Gjestland bestyrte et ledig professoriat ved Universitetet i Bergen (UiB) fra 1953 til 1955, da han ble utnevnt til fast professor. Han forlot professoratet ved UiB til fordel for UiO i 1961, og her hadde han blant annet ansvaret for den medisinske tilleggsutdanningen for utenlandsstudenter.

Gjestland ble tildelt Krigsdeltagermedaljen for tjenesten under andre verdenskrig, og han fikk også Norges krigsseilerforbunds høyeste utmerkelse.

Referanser
----------

1. ↑   www.begravdeioslo.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  «Trygve Gjestland 80 år 22 april.» *NTBtekst*, 17. april 1991.
3. ↑  Stene, Ragnar Grant (1991). *Torpedo: en beretning om norske krigsseilere i USA og Canada*. [Oslo]: Faktum. s. 156. ISBN 8254001677.
4. ↑  Hjeltnes, Guri (1997). *Krigsseiler: krig, hjemkomst, oppgjør*. Oslo: Grøndahl/Dreyer. s. 233. ISBN 8250418964.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** VIAF
 |
Overskåret ametystgeode
**Geode** (gresk geoides) er geologiske fjellformasjoner som oppstår i sedimentære og visse vulkanske bergarter. En geode er en stein som har hullrom, fylt med kvartstyper som forskjellige typer av kalsedon, agat er ofte syntetisk fremstilt. Hvite kvartskrystaller, ametyst, citrin, ametrin, kalsitt, aragonitt, eller gips. Utsiden av geoden er oftest kalkstein eller beslektede fjellarter der geodens funn er gjort. Om man deler steinen i to, vil man finne alle forskjellige kvartstyper. Kanskje i blanding. Om geoden blir oppvarmet over tid, vil kvartsen inne i steinen forandre farge og navn. Kvarts finnes også i hydroterminale årer. I slike store kvartsrom i fjellet, kalles det «katedral». En geode kan være fra en flere millioner år gammel lavaformasjon. Geodedeler som blir solgt gjennom steinforhandlere er ofte polerte for å fremheve glans.

Dannelse
--------

Geoder er normalt runde, eller i noen tilfeller avlange. De kan være på størrelse med en liten potet eller like store som trær. Verdens største ametystgeode veier 2,7 tonn. Den ble funnet i Uruguay i 2006. Det er viktig å skille mellom geoder og noduler, (nodul betyr liten knute) de er avrundede ansamlinger av mangan, jern og andre metalloksider som akkumuleres på dypet i havbunnen. Geoder dannes av gassbobler i magmatiske bergarter. Sammensetningen av dens opprinnelse, krystallvane og temperatur er uklar blant geologer.

Eksterne lenker
---------------

* Heinemans geode
* Naica.com Krystall katedral Chihuahua Mexico
* Verdens største Ametyst geode

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Afrikansk månespinner** (*Argema mimosae*) er en sommerfugl som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae). Denne store, vakre arten lever i det sørlige og sentrale Afrika (nord til Kenya), inkludert Madagaskar.

Utseende
--------

En stor, grønngul spinner. Kroppen er grønnaktig gul med mørkebrunt hode og «krage». Vingenes ytterkant er bølgete. Forvingens fremkant er mørkebrun, fra denne går det en kort, mørkebrun stripe til den brune, ovale øyeflekken. Ellers har forvingen et trekantet, rødlig felt ved roten og en grå, trekentet flekk ved bakhjørnet. Bakvingen har en gul og brun, rund øyeflekk, Bakhjørnet er trukket ut til en lang, kølleformet stjert som er brun på «skaftet». **Larven** er grønn, med lange, kjegleformede utvekster. Spissen av disse er rødbrun med en kvast av stive hår.

Levevis
-------

Larven lever på busker og trær i slektene *Sclerocarya,* *Spirostachys,* *Rhus* og *Liquidambar.* Den kan gjøre noe skade på frukttreet marula (*Sclerocarya caffra*) i Sør-Afrika. Den har to generasjoner hvert år.

 Hann

Eksterne lenker
---------------

* (en) *afrikansk månespinner* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *afrikansk månespinner* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Argema mimosae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Argema mimosae* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Argema mimosae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Xinshi** (kinesisk: 新市区; pinyin: *Xīnshì Qū*, uigurisk: يېڭىشەھەر رايونى‎, ULY: *Yéngisheher Rayoni*, UYY: *Yengixəhər Rayoni*) er et bydistrikt i byprefekturet Ürümqi i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.

Det har et areal på 142,52 km² og teller 376 600 innbyggere (2003).

Administrative enheter
----------------------

Ürümqi Diwopu internasjonale lufthavn
**Subdistrikter:**

* Beijinglu (北京路街道); Beizhandonglu (北站东路街道); Ergong (二工街道); Hangzhoulu (杭州路街道); Kashidonglu (喀什东路街道); Nanweilu (南纬路街道); Sangong (三工街道); Shiyou Xincun (石油新村街道); Tianjinlu (天津路街道); Yinchuanlu (银川路街道); Yingbinlu (迎宾路街道);

**Kommuner:**

* Diwopu (地窝堡乡); Ergong (二工乡);

**Utviklingsområde:**

* Ürümqi for ny- og høyteknologisk industri (乌鲁木齐高新技术产业开发区).

Samferdsel
----------

Ürümqi Diwopu internasjonale lufthavn ligger i kommunen Diwopu i bydistriktet Xinshi.

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmesider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Vassdragsloven** (fullt navn: **lov om vassdragene**) er en norsk lov som ble vedtatt 15. mars 1940 og i det vesentligste opphevet ved vannressurslovens ikrafttredelse 1. januar 2001. Kun fem av lovens paragrafer er fortsatt i kraft pr. juni 2014.

Loven regulerer visse forhold vedrørende vassdrag og eiendomsgrenser. Det følger av loven at enhver har rett til å kreve sin eiendoms grenser i vassdrag fastslått med bindende virkning og oppmerket. Mellom eiendommer som ligger på hver sin side av en elv, bekk eller innsjø, fastsettes grensen ved skjønn.

Dersom en elv eller bekk danner skillet mellom eiendommer, bestemmer vassdragsloven at grensen skal gå etter djupålen i vassdraget. For eiendommer som ligger på hver sin side av en innsjø og støter til hverandre under vannet, skal grensen gå slik at hvert sted på bunnen tilhører den landside som det nærmest er en fortsettelse av. Mellom eiendommer på samme side av et vassdrag skal grensen gå slik at hvert sted på bunnen tilhører den strand som det ved middels lav vannstand ligger nærmest.

Oppgrunning eller forandring av vannets løp endrer ikke eiendomsgrensene.

Referanser
----------

1. ↑  § 5
2. ↑  § 2
3. ↑  § 3
4. ↑  § 4
5. ↑  § 6

Eksterne lenker
---------------

* Lovdata
***Ravnens sang*** (svensk: *Korpens sång*) er en ungdomsroman av Per Nilsson som blander magisk realisme, undergangsstemning og ungdommelige identitetsspørsmål Den ble utgitt i 1994 på forlaget Rabén & Sjögren og utkom i norsk oversettelse av Tor Fretheim i 1996 på Cappelen Forlag.

Romanen ble nominert til Augustprisen i 1994.

Handling
--------

Romanen handler om David, som opplever at kameraten brått begår selvmord. I løpet av kort tid hører han om flere selvmordsforsøk blant venner og jevnaldrende, og David begynner å se et mønster. I forkant av dødsfallene har alle ungdommene blitt introdusert for en mann, som har holdt foredrag på skolene de har gått på. Mannen oppgir ulikt navn på de ulike skolene, men David kjenner ham igjen på to tegn. De ulike navnene som oppgis, betyr alle "Ravn" på ulike språk, og øynene hans glimter gult som på en ravn. Foredraget han har holdt har gått ut på fremtidsproblemene verden står overfor, og det er i etterkant av dette foredraget at flere elever mister troen på livet. David, lillesøsteren Tove og en finsk jente som nesten ble et av mannens ofre begynner å etterforske hvem han er, og hva han gjør med ungdommer.
***The Planets*** (også *The Planets Suite*) er en orkestersuite av den engelske komponisten Gustav Holst. Verket har opusnummer 32. Holst komponerte stykket mellom 1914 og 1916 for et stort symfoniorkester. 

Verket består av sju satser, som har navn etter de da kjente planetene, og musikken forsøker å gjenspeile planetenes «personlighet» slik denne kommer til uttrykk hos de antikke gudene som planetene har navn etter. En åttende sats, om planeten Pluto, ble komponert av Colin Matthews i 2000. 

Suiten er et eksempel på senromantisk programmusikk som i karakter ligner den senere tilkomne store orkestrale filmmusikken og dens virkning på publikum som hovedsakelig oppstår gjennom orkesterets monumentale klangeffekter og klangfarger.

Eksterne lenker
---------------

* Lenker til frie partitur:
	+ The Planets: Suite for Large Orchestra
	+ The Planets: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.
	+ *Thaxted* – psalmmelodin i pianosättning (PDF)
* Innspillinger:
	+ The Planets Suite Op. 32 Peabody Concert Orchestra (2002)
	+ Fria MIDI-inspelningar
	+ *Jupiter* Royal Scottish National Orchestra, dir. Alexander Gibson, Henry Wood Hall, Glasgow (juli 1979)
	+ *Jupiter* arrangert av Stephen Roberts og fremført av Black Dyke Band
* IMDB: Ken Russells dokumentär *The Planets* (1983)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Universitäts- und Landesbibliothek Darmstadt** er det sentrale biblioteket til Technischen Universität Darmstadt i den kretsfrie byen Darmstadt i Regierungsbezirk Darmstadt i Hessen. Det tjener til forskning, undervisning og studier ved universitetet og som utdannings- og forskningsinnretting for regionen. Som offentlig vitenskapelig bibliotek forsørger det også befolkningen i det sørlige Hessen og tilhørende myndigheter og kulturinstitutter med litteratur.

Biblioteket dekker et bredt spektrum med aktuelle informasjonsmedia i trykt og digital form. Vekten ligger på naturvitenskapelige og tekniske verker, ånds- og samfunnsvitenskapelige såvel som lokalhistorisk litteratur. Det inneholder ca 1,5 millioner bøker, 4000 trykte tidsskrifter og 6000 online, såvel som et stort antall databaser. Litteratur som ikke utlånes, f.eks. læreboksamlinger, er tilgjengelig i egne lukkede avdelinger.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** NKC
 |
Bissel
Et engelsk hodelag med bissel
**Bissel** (fra norrønt *beizl*, avledet av stammen i bite)  er et hodelag med trinse og lærremmene om hodet på hesten (grime) og munnbittet som hesten har i munnen og som tømmene er festet til. Bisselet er stroppen som brukes til å koble rytterens (førers) hånd til bittet og gjør at kusken eller rytteren kan styre hesten under kjøring og ridning.

Hodeplagg uten bitt som bruker et nesereim for å kontrollere en hest kalles et bittløst hodelag. Det finnes mange forskjellige utforminger med mange ulike navnvariasjoner, men alle bruker et nesereim som er utformet for å utøve press på sensitive områder av dyrets ansikt for å gi retning og kontroll.

Under vanlig riding har munnbittet ledd på midten og en ring i hver ende. Til ridning blir det brukt trinse med store ringer eller stang og trinse. Effekten av hodelaget er basert på den ene siden på dyrets naturlige reaksjon på hodelagets ulike trykkpunkter, på den andre siden kan visse reaksjoner også oppnås gjennom trening. Avhengig av bit og grime som brukes, er trykkpunktene: tunge, kjeve, hakehule, poll, leppe og nese. I hovedsak framkaller trykket på disse punktene en hodebevegelse av dyret, som kroppen følger, for eksempel retningsendring, eller som på annen måte ønskes av rytteren, for eksempel senking av hodet. Tøylene brukes til å aktivere trykkpunktene og rett og slett til å lede dyret. Å binde dyret til hodelaget, som man ofte ser i vestlige filmer, er i stor grad betraktet som uheldig i Europa og i enkelte land forbudt, som i Tyskland, ettersom bittet kan forårsake alvorlige skader hvis det blir skremt og fluktrefleksen utløses.

Se også
-------

* Hodelag
* Grime
* Seletøy

Referanser
----------

1. ↑  «bissel», *NAOB*
2. ↑  Drum, Michelle (25. juli 2021): «What is a Horse Bridle, and How Does It Work?», *The Farm House*
3. ↑  Blocksdorf, Katherine (29. juli 2022): «How to Put a Bridle on a Horse», *Thesprucepets.com*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bridles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
***Urda*** var et norsk antikvarisk-historisk tidsskrift utgitt 1834-42 av Bergens Museum, som ønsket å formidle det museet hadde samlet inn siden åpningen i 1825.
I redaksjonen satt blant andre initiativtagerne, stortingsmann Wilhelm Koren Christie, biskop Jacob Neumann og skolemannen Lyder Sagen.

Det første bind utkom som fire hefter i tiden 1834 til 1837, og inneholdt 39 avhandlinger. Bind to forelå i 1842, også som fire hefter, med 31 avhandlinger. 
Trykkeriet var «Chr. Dahl R.S.», ledet av Christopher Dahl som hadde overtatt faren Rasmus Dahl sitt trykkeri. Men, kostbart papir fra
København og problemer med lokal primitiv trykketeknikk, gjorde at tredje utgave ikke lot seg gjennomføre. En viktig årsak lå også i at 
redaksjonsmedlemmene, som også var de viktigste skribentene i Urda, var gått av med pensjon. Tilsist kan nevnes at det var svært kostbart å
få sendt tidsskriftet ut til abonnentene, som blant annet inkluderte kongen i Stockholm og Kirkedepartementet i Kristiania.

Utgivelser
----------

* «*Urda*, et norsk antiqvarisk-historisk tidsskrift, udg. af directionen for det Bergenske museum». 1837.  *Bind 1 (fire hefter, 39 avhandlinger). Online utgave i varierte format*
* «*Urda*, et norsk antiqvarisk-historisk tidsskrift, udg. af directionen for det Bergenske museum». 1842.  *Bind 2 (fire hefter, 31 avhandlinger). Online utgave i varierte format*

Referanser
----------

1. ↑  *Opplysning, vitenskap og nasjon: bidrag til norsk bibliotekhistorie*. Oslo: Novus forl. 2011. s. 159 og 261. ISBN 9788270996452.

Eksterne lenker
---------------

* Universitetsbiblioteket i Bergen (1955). *Bergens museums publikasjoner 1825-1948: generalregister*. Bergen: Universitetet i Bergen. s. 9-12.
|  |
| --- |
| **Russiske buebroer** |
| **Beliggenhet:** | St. Peterburg |
| **Brotype:** | buebro og samvirkebro |
| **Buelengde:** | 44 m |
| **Totalbredde:** | 27 m. |
| **Åpning ny bro:** | 1955 |

**Den egyptiske bro** er en bro over Fontankaelven i St. Petersburg i Russland. 
Broen var den første metallbroen i Russland. 

Den ble bygd som en hengebro med ett spenn, konstruert for fotgjengere og hestetrafikk. Byggingen foregikk i perioden fra 1825–1826. Den ble konstruert av ingeniørene Von Traitteur og Christianowicz. 

Landkarene på begge sider er utsmykket med skulpturer av sfinkser og heksagonlanterner, plassert på store granittsteiner.
Broen er også utstyrt med et par støpejernssøyler med inngraverte egyptiske hieroglyfer.

Den originale hengebroen brøt sammen da en militær eskadron marsjerte over broen i 1905. 
Til alt hell ble de fire statuene av sfinxene i støpejern reddet, og de ble montert på den nye broen som sto ferdig i 1955.

Planleggingen av denne nye broen tok altså 50 år, og i alt 17 ulike prosjektbeskrivelser forelå før den endelige planen til arkitekten, P. A. Areshev og ingeniør V. V. Demchenko ble vedtatt.
Den nye broen er ikke en hengebro, men en buebro bygd i stål med dekke av plasstøpt betong. Siden av brobygningen er utsmykket med bøyler og rosetter.

Bilder av den egyptiske bro
---------------------------

* Bildet er tatt ved inngangen til broenBildet er tatt ved inngangen til broen
* Gammel bro fra det 19. århundreGammel bro fra det 19. århundre
* Bilde av katastrofen i 1905Bilde av katastrofen i 1905

Eksterne lenker
---------------

* Den Egyptiske broen
* Den Egyptiske broen – structurae.
**Lommedalsbussen AS** ble startet 11. juli 1923 av gårdbruker Gunder Krydsby i Lommedalen på oppdrag for Lommedalens vel. Den trafikkerte først til fra Lommedalen til Sandvika, senere til Oslo. Etter hvert utvidet med ny rute Oslo - Økri, senere forlenget til Rykkinn. Endeholdeplassen i Lommedalen var lenge Guriby bru, men forlenget til Bykrysset.

Lommedalsbussen var i Krydsby-familiens eie frem til 1990-tallet da den ble kjøpt opp av Bærums Forenede Bilruter (BFB), og senere overtatt av Norgesbuss. 

Selskapets første "buss" var en ombygget lastebil med plass til 15 - 16 passasjerer i to langsgående trebenker.

Lommedalsbussen hadde stor vekst utover fra 1960-tallet. Det skyldtes først og fremst stor boligbygging i selskapets ruteområde. På 1970-tallet ble det også opprettet egen turbilavdeling og selskapets turbusser kunne påtreffes både i Norge og en rekke land i Europa. I flere år hadde Lommedalsbussen fast kjøring mellom Oslo og Warszava. 

Statistikken fra 1978 illustrerer omfanget av selskapets virksomhet: Antall helårs ansatte 59, 41 personbusser og sju andre kjøretøyer. 

1. desember 1992 ble selskapets aksjer overtatt av Bærums Forenede Bilruter AS.

Referanser
----------

1. ↑  Kirkeby, s. 14–22
2. ↑  Hovland, L. (1976). 50 år i takt med samfunnet. Norges rutebileierforbund, Avd. Oslo og Akershus. Oslo: NRF, Avd. Oslo og Akershus.
3. ↑  50 år for fremgang: beretningsåret 1978-79 jubileumsberetning 1929-1979. (1979). Oslo: NRF
4. ↑  Aftenposten 20. nov. 1992

Litteratur
----------

* Kirkeby, Kjell (1972). *Lommedalens vel, 1922–1972*. Lommedalens vel. ISBN 8299007208.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Brønnøysundregistrene
 |