recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Østerdal Arbeiderblad*** var en avis som kom ut på Elverum fra 7. juli 1915 til 2. desember 1932. Søndre Østerdalens Arbeiderparti bestemte i 1913 at de skulle starte en avis for distriktet. Avisen ble vedtatt stiftet 9. mai 1915, og startet utgivelse to måneder senere under navnet ***Østerdalens Social-Demokrat***. Første redaktør var Olav Sæter og faktor var Johs. Borchgrevink.

I 1918 hadde avisen 3200 abonnenter i kommunene Elverum, Stor-Elvdal, Trysil og Åmot. I 1919 skiftet den navn til ***Østerdalens Arbeiderblad*** med undertittelen «og Østerdalens Social-Demokrat».

Avisa hadde slitt økonomisk helt siden starten, og i 1921 diskuterte man sammenslåing med Hamar-baserte *Arbeideren*. I 1923 kom det til nye samtaler, men *Arbeideren* ønsket det ikke. I 1922 ble J. Stubberud redaktør mens Olav Sæter satt på Stortinget. Året etter kom han på kant med sitt mer kommunistiske bladstyre, og Evald Solbakken tok over en periode. Faktor Borchgrevink og redaktøren sto på hver sin side i splittelsen i Ap, og dette kunne merkes i avisa de dagene redaktøren var borte. Da sto Borchgrevink for redaksjonen og sørget for stoff fra Tranmæl-fraksjonen. På grunn av dette dro ikke redaktør Solbakken til det viktige Ap-landsmøtet i 1923, som endte med partisplittelse.

11. november 1923 ble det vedtatt at Østerdalens Arbeiderblad skulle redigeres i overensstemmelse med Arbeiderpartiet, og Solbakken ble avskjediget. Olav J. Sæter kom tilbake som redaktør.

På grunn av de interne stridigheter mellom kommunistene og sosialdemokratene i Arbeiderpartiet ble avisa en periode fra 1923 til 1925 ble gitt ut i hele Hedmark under navnet *Hedmark fylkes Arbeiderblad* med undertittelen «før Østerdalens Arbeiderblad». Da *Hamar Arbeiderblad* ble startet i 1925 endret avisa navn tilbake til Østerdalens Arbeiderblad.

I 1930 endret avisa navn til *Østerdal Arbeiderblad*. I 1932 valgte flere arbeiderlag i Østerdalen HA som sitt organ for ØA. Høsten 1932 ønsket også arbeiderlaget i Elverum en sammenslåing, og 23. november vedtok lokallagene av Arbeiderpartiet i Hedmark at avisa skulle slås sammen med *Hamar Arbeiderblad*. Siste utgave kom fredag 2. desember 1932. *Hamar Arbeiderblad* hadde undertittelen «… og Østerdal Arbeiderblad» til og med 26. januar 1988.

Referanser
----------

1. ↑  Arthur Martinsen (4. desember 1982): *..og Østerdal Arbeiderblad - et 50-års minne*. *Hamar Arbeiderblad*, side 17.
2. ↑  *Hamar Arbeiderblad gjennom 25 år*. 1950.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: aviser utgitt av Østerdal Arbeiderblad

Portal: Litteratur
**Den eritreisk-ortodokse kirke** (egenbetegnelse: *den eritreisk-ortodokse **tewahedo**kirke*) er en av de orientalsk-ortodokse kirker som følger den aleksandrinske ritus. Den anslås å ha rundt to millioner medlemmer, hovedsakelig i Eritrea, der knapp halvparten av befolkningen er eritreisk-ortodoks. Kirken bruker tradisjonelt ge'ez som liturgisk språk. Gudstjenestene holdes nå likevel mest på lokale språk. Kirken ledes av patriarken av Eritrea med sete i Asmara.

Den eritreisk-ortodokse kirke er et av fire trossamfunn som er lovlig i Eritrea (de tre andre er islam, katolisisme og protestantisme). Men også disse opplever kontroll og undertrykkelse fra regjeringen.

Kirken er organisert i elleve bispedømmer, hvorav ni ligger i Eritrea, én tar seg av den europeiske diasporaen og én ligger i USA.

Navnet *tewahedo* («enhet»), som inngår i kirkens offisielle navn, gjelder læren om at Jesus kun har én natur (jf. monofysittisme). Denne læren ble avvist på konsilet i Kalkedon i 451, noe som skapte splittelsen mellom de orientalsk-ortodokse og de kalkedonske kirkene (dagens katolske, ortodokse og protestantiske kirker), som aksepterte læren om Kristi to naturer.

Historie
--------

Kirken fikk sin autokefali i 1998, og er således den yngste av de orientalsk-ortodokse kirkene. Som trossamfunn er den imidlertid mye eldre, fordi den har eksistert helt siden kristendommen ble statsreligion i kongeriket Aksum i begynnelsen av 300-tallet. Frem til 1959 var den eritreiske kirke en del av den koptisk-ortodokse kirke, dvs. underlagt paven av Alexandria og patriarken av hele Afrika. 1959 ble den etiopisk-ortodokse kirke grunnlagt og fikk sin egen patriark. Etter Eritreas nasjonale frigjøring fra Etiopia ønsket også den eritreiske kirke selvstendighet. Erkebiskopen av Asmara, Abune Philipos, begynte å forhandle om autokefali med den etiopisk- og koptisk-ortodokse patriarken i 1993. Da begge kirkene samtykket, ble Philipos i 1998 viet til patriark av Eritrea gjennom patriark Shenouda III av Alexandria.

Philipos ble etterfulgt av patriark Abune Yaqob i 2002, også han hadde først vært erkebiskop i den etiopisk-ortodokse kirken. I 2004 ble Abune Antonios ordinert til kirkens tredje patriark. Han har markert seg som en uredd talsmann mot regjeringens forsøk på å ta kontroll over kirken. I januar 2006 ble Abune Antonios satt i husarrest av regjeringen og erklært for avsatt. Regjeringen oppnevnte Abune Dioskoros som ny patriark. Han ble godkjent av den eritreisk-ortodokse synoden i 2007. De resterende orientalsk-ortodokse kirken (og bl.a. den katolske) anser derimot avsettelsen av Antonios som ikke-kanonisk og godtar ikke Dioskoros som rettmessig patriark.

Referanser
----------

1. ↑  .

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
**Hans Mogenssøn** (også *Mogensen*, født omkring 1525 i København, død 30. november 1595) var en dansk prest og den tredje lutherske biskopen i Trondheim.

Liv
---

Han studerte først ved Københavns Universitet, før han fortsatte studiene ved tyske universiteter og i Paris. I 1558 fikk han magistergraden ble samme år professor i København. Kort etter overtok han undervisningen i gresk. I 1567 ble han sogneprest i Stege, og i 1574 i Lyngby i Skåne.

I 1578 ble han utnevnt til assistent for biskop Hans Gaas i Trondheim, men denne døde alt før Mogenssøn nådde frem. Han måtte derfor overta biskopsembetet og ble ordinert i 1579. En sønn av ham, Mogens Hansen, var sogneprest ved Trondheim domkirke.

I tiden som prest oversatte Mogenssøn flere verker til dansk. Han er mest kjent for sin oversettelse av Philippe de Commynes erindringer. Oversettelsen ble utgitt på ny av Poul Nørlund og Kristian Sandfeld 1913–1919.

Litteratur
----------

* R. Paulli: «Hans Mogensen», i *Dansk Biografisk Leksikon*, 3. utgave


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Hans Gaas** | **Luthersk biskop i Throndhjem**(1578–1595) | Etterfølger:**Isak Grønbech** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Geni **·** VIAF
 |
Håndverksmesternes våpen, også kjent som *mestermerket*.
Mesterbrev på veggen ved Kuben yrkesarena
**Mesterbrev** gis til håndverkere som er medlem i mesterregisteret. 

Det er Mesterbrevnemnda som har ansvar for forvaltning og utvikling av mesterbrevordningen i Norge. Mesterbrev reguleres av Lov om mesterbrev i håndverk og annen næring (mesterbrevloven), som er underlagt Nærings- og fiskeridepartementet. Det er kun registrerte, aktive mestere som har rett til å benytte merket i næringsvirksomhet..

Formelt sett er mesterbrev en kvalifikasjon og ikke en utdanning. Kursene bedriftsledelse, faglig ledelse og faglig fordypning kvalifiserer til medlemskap i mesterregisteret.

Mesterbrevnemnda har ansvar for det offentlige mesterregisteret, et register over alle gyldige (betalende) mestere og mesterbedrifter i Norge. 

Per mai 2023 var det over 14 500 medlemmer i mesterregisteret fordelt på over 70 ulike fag.

Mesterbrev innen byggfag
------------------------

Innen byggfag utgjør mesterkursene utdanningsnivå 2 av 5 , og utvidet ansvarsrett innen planlegging (prosjektering), byggesak, utførelse og uavhengig kontroll. Det stilles ikke krav om medlemskap i mesterregisteret for å erklære ansvarsrett innen byggetekniske fag.

Se også
-------

* Mesterbrevnemnda
* Lærling
* Svenn
* Fag- og svenneprøve
* Fagbrev og svennebrev
* Svennestykke
* Laug

Referanser
----------

1. ↑  Lov om mesterbrev i håndverk og annen næring [mesterbrevloven] § 5
2. ↑  Bruk av mestermerket og mestertittelen
3. ↑  Høringsnotat - Forslag til endringer i byggesaksforskriften (Sentral Godkjenning), punkt 4.1
4. ↑  www.mesterbrev.no/bli-mester/bli-mester
5. ↑  Byggesaksforskriftens § 11-2 (utdanningsnivåer)

Eksterne lenker
---------------

* Mesterbrev.no
* Utdanningsveier Arkivert 24. januar 2016 hos Wayback Machine.
* Lov om mesterbrev
**Johannes Hendrikus Jacques «Hans» van Zeeland** (født 4. mai 1954 i Arnheim), nederlandsk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1976 i Montréal og 1980 i Moskva. 

Zeeland vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under Sommer-OL 1976 i Montréal. Han var med på det nederlandske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Italia. Det nederlandske laget vant to kamper og spilte to uavgjort og tapte én i finalerunden som besto av seks lag. Nederland fikk seks poeng, samme som Italia som kom på andreplass. Zeeland spilte åtte kamper og scoret åtte mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1976 Canadas flagg Montréal - Bronse Bronse i vannpolo, Italias flagg Nederland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hans van Zeeland – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Hans van Zeeland – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Hans van Zeeland – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Hans van Zeeland – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Forsvarets avdeling for regelverk og dokumentasjonsforvaltning**, forkortet **FERD**, er en avdeling i Forsvarets fellestjenester i det norske forsvaret. Avdelingen ble etablert 1. august 2022 og består av to seksjoner: seksjon for regelverk og juridiske tjenester (RE), og seksjon for dokumentasjonsforvaltning og arkiv (DA).

Om avdelingen
-------------

FERD ble etablert 1. august 2022 som en sammenslåing av Regelverksenheten (RE) og Forsvarets arkivtjeneste (FAT). De to tidligere enhetene er videreutviklet som to seksjoner underlagt FERD.

### Seksjon for regelverk og juridiske tjenester (RE)

RE kvalitetssikrer regelverk i forsvarssektoren og bistår avdelingene i Forsvarets fellestjenester med juridiske tjenester. RE er Forsvarets rådgivende organ for regelverk og styringsdokumenter. Ugradert regelverk er gjort tilgjengelig i databasen FOBID. Forsvarsmateriells IKT-seksjon har det tekniske ansvaret for utviklingen av databasen. RE startet som et prosjekt i august 2003. Målet var å samle og etablere en oversikt over regelverk i Forsvaret. Disse ble digitalisert og publisert i FOBID. I 2006 ble prosjektet omgjort til en fast enhet i Forsvarsstaben, og i 2016 ble enheten kalt Regelverksenheten og flyttet under Forsvarets fellestjenester. I 2022 ble enheten slått sammen med Forsvarets arkivtjeneste og underlagt nyopprettede Forsvarets avdeling for regelverk og dokumentasjonsforvaltning (FERD).

### Seksjon for dokumentasjonsforvaltning og arkiv (DA)

Seksjonen er Forsvarets sentrale postmottak og arkiv. DA mottar all inngående post og digitaliserer denne for videre saksbehandling. I tillegg leverer DA arkivtjenester og arkivfaglig dokumentasjonsforvaltning og forvaltning av Forsvarets sak- og arkivløsning som etter planen tas i bruk i 2024. DA har sitt utspring i Forsvarets arkivtjeneste (FAT) som ble avviklet i 2022 og underlagt nyopprettede Forsvarets avdeling for regelverk og dokumentasjonsforvaltning (FERD).

Referanser
----------

1. ↑  «Seksjon for regelverk og juridiske tjenester». *Forsvaret*. Besøkt 5. september 2022.
2. ↑  «Forsvarets fellestjenester». *Forsvaret*. Besøkt 23. september 2021.
3. ↑  «Retningslinjer om utarbeidelse og publisering av regelverk i forsvarssektoren». *regelverk.forsvaret.no*. Besøkt 23. september 2021.
4. ↑  «FOBID». *Forsvaret* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 16. september 2021. Besøkt 16. september 2021.
**Metanisering** er en rekke prosesser der mikroorganismer bryter ned biologisk materiale i fravær av oksygen.[]  Prosessen anvendes til industrielle eller private formål for å håndtere avfall eller for å produsere brennstoff. Mye av den gjæringen som anvendes industrielt til å produsere mat- og drikkeprodukter bruker anaerob nedbrytning.

Anaerob netbrytning forekommer naturlig i noen områder, i sjøer, samt i havsedimenter, hvor det normalt omtales som «anaerob aktivitet». Dette er kilden til sumpgass.

Metanisering blir brukt som en del av prosessen til behandling av bionedbrytbart avfall og avløpsslam. Som en del av forvaltningen av avfall, brukes metanisering blant annet til å produsere biogass.

Anaerob nedbrytning er alminnelig anvendt som en kilde til fornybar energi. Metanisering produserer biogass, som består av ca. 60% metan, 40% karbondioksid og spor av andre «forurensende stoff» gasser. Denne biogassen kan anvendes direkte som brensel i kraft-varme gassmotorer eller oppgraderes til naturgass-kvalitet biometan. Ved en oppgradering kan en rekke teknologier brukes. Oppgradert biogass inneholder opp mot 50% mer biogass, fordi CO2 utnyttes i reaksjoner med for eksempel hydrogen. Den avgasser biomassen brukes som gjødsel.

Referanser
----------

1. ↑  Koyama, TadashiroKoyama, Tadashiro (1963). «Gaseous metabolism in lake sediments and paddy soils and the production of atmospheric methane and hydrogen». *Journal of Geophysical Research*. 68 (13): 3971–3973. doi:10.1029/JZ068i013p03971. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  Pamatmat, Mario Macalalag. «Anaerobic metabolism in Lake Washington sediments» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 16. desember 2013.
3. ↑  GE Jenbacher Biogas Engines Arkivert 30. april 2012 hos Wayback Machine. www.clarke-energy.com, accessed 15.04.11

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** BBC Things
 |
**Flattum bru** går over Synna / Livasselva like ved Åmodt i Nord-Torpa. Dette er en gammel ferdsel- og kirkevei fra Vest-Torpa til Nord-Torpa, og var en viktig del av vegen til brukene Vestom, Skogstadlia, Nedre og Øvre Nygård som alle ligger på vestsiden.

Flattum bru
Det var fram til 1951 ei gammel bru her, men den knakk sammen etter en vinter med mye snø. Men bygdefolket gikk sammen og bygde i fellesskap opp igjen brua. Totalprisen ble 871 kroner og 64 øre. Det var fire av brukerne som sto for arbeidsinnsatsen, til en timepris på 2 kroner og 92 øre. Snaut 200 arbeidstimer gikk med. I tillegg var det kostnader til leieskur, transport, skruer og muttere. Men byggeprosjektet gikk i pluss. Bidrag fra Torpa kommune og Dokka Elveforening, samt vedsalg og innsamlede midler var på 1171 kroner. Et overskudd på nesten 300 kroner med andre ord.

Brua ble som vanlig på trebruer, bygget med tak. Men i 1997 var brua preget av tidens tann, så den ble stengt. I 2002 ble brua gjenåpnet etter å ha blitt restaurert.

Se også
-------

* Liste over broer i Norge

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Flattum bru». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* Geocaching Flattum bru

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
[*trenger oppdatering*]

***Bokhandleren i Kabul – Et familiedrama*** er en sakprosabok skrevet av Åsne Seierstad og utgitt i 2002 på forlaget Cappelen Damm AS. Seierstad mottok Bokhandlerprisen for boken i 2002.

Boken er skrevet med en metode som kalles «deltakende observerende intervju». Denne metoden gir en dyp innsikt i intervjuobjektet. Boken lå på topp på The New York Times' bestselgerliste i 41 uker i strekk.

Forfatteren ble kritisert for i innholdet i boken av bokhandleren selv, som egentlig heter Shah Mohammed Rais, og den omtalte bokhandleren saksøkte henne i Oslo tingrett. Denne saken tapte forfatteren, og dømtes til å gi bokhandlerens kone, Suraia Rais, en oppreisning på kr 125 000. I tillegg ble forlaget dømt til å betale et tilsvarende beløp. Retten mener boken krenket privatlivets fred og beskriver følelsene og tankene til bokhandleres kone uten å ha dekning for det. Videre skal Seierstad ikke ha handlet i god tro, og bokhandlerens kone er blitt krenket gjennom boken.

Dommen ble avsagt 23. juli 2010, og både Seierstad og forlaget anket denne.

Seierstad og forlaget anket dommen til Borgarting lagmannsrett der de ble frikjent i desember 2011. Dommen ble anket videre til Høyesterett og også der ble Seierstad frikjent.

Effekten på Rais-familien var stor. Under en reise til Skandinavia i november 2005 erklærte Rais at han søkte asyl i enten Norge eller Sverige, som politisk flyktning. Han følte at ting som ble avslørt om ham i Seierstads bok hadde gjort livet for ham og familien utrygg i Afghanistan, der kopier av boken var utgitt på persisk. Rais har utgitt sin egen versjon av historien, *Once Upon a Time There Was a Bookseller in Kabull*, som har blitt oversatt til engelsk og flere andre språk.

Referanser
----------

1. ↑  ; *Store norske leksikon*.
2. ↑  «Bokhandlerens kone får oppreisning, Aftenposten» 24. juli 2010. Besøkt 24. juli 2010
3. ↑  NRK 24. juli 2010 Besøkt 25. juli 2010
4. ↑
5. ↑  Sarhaddi Nelson, Soraya (27. november 2007). «Afghan Bookseller Disputes Book About Him». NPR. Besøkt 19. juli 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC **·** OCLC **·** BBC Things
 |
**Tante Ulrikkes vei** (1–81B, 2–58) er en vei på Fossum i bydel Stovner i Oslo. Den går som blindvei sørvestover fra Fossumveien (nærmest som en fortsettelse av Karl Fossums vei) og ender i en snuplass og et parkeringsanlegg. Derfra er det forbindelse via gangveier (eller veier med kjørebegrensninger) til boliger, naboveier og idrettsanlegg, og til Rommen, som ligger på vestsiden. De fleste husene med adresse Tante Ulrikkes vei ligger langs en slik vei. Fossum aktivitetshus er i nr. 1, ved snuplassen.

Tante Ulrikke, som har gitt navn til veien, er tittelfiguren i Gunnar Heibergs satiriske skuespilldebut fra 1884. Veinavnet ble vedtatt i 1968.

*Tante Ulrikkes vei* er også tittelen på en roman fra 2017 skrevet av Zeshan Shakar. Boka handler om to unge gutter i drabantby-Oslo som vokser opp som norskfødte barn av første generasjons innvandrere. Begge bor i Tante Ulrikkes vei, i samme blokk i det området som er en del av «blokk-Stovner» i motsetning til «hus-Stovner». Romanen består av ungguttenes ærlige beskrivelser av sin egen hverdag og oppvekst, formet som personlige rapporter de regelmessig sender inn til en levekårsundersøkelse blant innvandrerungdommer som strekker seg fra 2001 til 2006. Mens den skoleflinke og ressurssterke Mo (egentlig Mohammed) svarer i velformulerte e-poster, benytter Jamal, som vokser opp med en deprimert alenemor og gjør det dårlig på skolen, lydopptak og muntlig «kebabnorsk». Shakar fikk Tarjei Vesaas' debutantpris for boka.

Referanser
----------

1. ↑  Jf. Stovnerungdom.no Arkivert 29. november 2014 hos Wayback Machine.
2. ↑  Personene i Gunnar Heibergs skuespill *Tante Ulrikke* utgitt 1884
3. ↑  Gyldendals presentasjonsside av *Tante Ulrikkes vei*[*død lenke*]

Kilder
------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Tante Ulrikkes vei». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 560. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Skjalg Fjellheim** (født 12. desember 1967 på Senja) er en norsk journalist og kommunikasjonssjef.

Fjellheim er cand.mag. fra 1992, med studier i historie og sosiologi ved Universitetet i Tromsø, og journalistutdanning ved Høgskolen i Bodø. Han startet som journalist hos NRK i 1992, seinere i NTB, i perioden 1995 til 2005 var han korrespondent for *Dagbladet* i Nord-Norge. Han var journalist og kommentator i *Nordlys* fra 2005, før han i 2012 ble kommunikasjonsdirektør i forskningsselskapet Norut. I 2015 kom han tilbake til media da han ble ansatt som kommentator i *Nordlys* i Tromsø. I september 2016 ble han politisk redaktør i samme avis. I den forbindelse ble han ofte benyttet som politisk kommentator både hos NRK, TV 2 og andre riksdekkende medier.

I 2023 ble han ansatt som direktør for kommunikasjon og samfunnskontakt i Helse Nord.

Fjellheim var politisk aktiv og medlem i Sosialistisk Venstreparti i ungdomsårene, og var også sentralstyremedlem i Sosialistisk Ungdom fra 1985 til 1987. Han meldte seg ut i 1990.[]

Referanser
----------

1. ↑  Gard L. Michalsen (5. oktober 2016). «Skjalg Fjellheim rykker opp - blir politisk redaktør i Nordlys». medier24.no.
2. ↑
**Kvääniteatteri**, kvensk for «kventeater», har som mål å fremme og løfte kvensk språk og kultur gjennom scenekunst. Teateret har sin base i Nordreisa i Nord-Troms, men skal jobbe og formidle der folk er – i kvenske kjerneområder og miljøer regionalt, nasjonalt og internasjonalt. Det jobbes med å få nasjonal status som minoritetsteater for hele den kvenske befolkningen. Planen om teateret ble lansert 19. mai 2021, da kulturaktører over flere år hadde arbeidet med planene om et eget kventeater. Ved lanseringa ble det gjort kjent at Frank Jørstad ble ansatt som teatersjef. 17. september 2022 ble stiftelsesdokumentet for Kvääniteatteri AS signert og teatret hadde urpremiere på forestillinga *Näkymätön kansa – Det usynlige folket* på Halti kulturscene i Nordreisa.

Kvääniteatteri - skal utvikle det kvenske
-----------------------------------------

Kvääniteatteri AS eies av Troms og Finnmark fylkeskommune, Nordreisa kommune, Alta kommune og Vadsø kommune. Teaterets visjon er å utvikle det kvenske gjennom teaterkunst. Kvääniteatteri har videre som mål å skape og formidle kvensk scenekunst både tradisjonelt og innovativt for deretter bringe dette ut til folket, både nasjonalt og internasjonalt. Gjennom å løfte frem kvenske stemmer vil teateret skape underholdning, engasjement og debatt. Teateret skal bidra til å ivareta språket, bygge identitet og kultur, og synliggjøre utfordringer for kvener spesielt, og minoriteter generelt.

Teaterets satsingsområder
-------------------------

1. Ystävät (venner) er teaterets fokus på barneteater. Her vil profesjonelle instruktører besøke kvenske kjerneområder og lage forestillinger sammen med barn og unge.
2. Yhessä (sammen) er satsing på amatører. Denne er allerede er etablert gjennom Kyläpeli, det årlige landsbyspelet i Nordreisa som ble satt opp første gang i 2017.
3. Ympäri (omkring) som kjennetegnes av egenproduserte teaterforestillinger som sendes ut på turne.
4. Yhtheys (fellesskap) er teaterets oppbygging av nettverk og talentutvikling for kvenske kunstnere.

Referanser
----------

1. 1 2  «kvaaniteatteri». Besøkt 12. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------
**Mobakken** er et skihoppanlegg i Bardu kommune i Troms. Anlegget ligger på Moen, ca. 5 km nord for Setermoen. Anlegget har to hoppbakker med størrelse K90 (HS100) og K70 (HS75). K90-bakken har bakkerekord 103,5 meter, satt av Eirik Refsnes Kjelstrup under junior-NM 22. februar 2009. Anlegget er eid av Bardu kommune.

Den største bakken ble utbygd til K88 i 1976/77 og modernisert og utbygd til K90 i 1999. K70-bakken ble bygd i 1989 og har plastmatter, slik at den også kan brukes sommerstid. I tillegg til de to bakkene i Mobakke-anlegget er det også tre mindre hoppbakker nærmere Setermoen, kalt **Åsbakken**. Disse bakkene, med K-punkt 45, 30 og 18 meter, ble bygd i 1982. Åsbakken er eid av Bardu IL.

Mobakken har blant annet vært arena for kombinert hopp og spesialhopp normalbakke og lagkonkurranse under NM på ski i 2004 og kombinert hopp under NM i 2007, europacup (kontinentalcup) i spesielt hopp 1985 og 86, og dessuten B-verdenscup i kombinert i 1996 og 2001.

I 2016 står hoppanlegget til forfalls. Plastmattene i K70-bakken skal fjernes og i stedet legges i mindre bakker andre steder, blant annet i Tromsø.

NM, spesielt hopp
-----------------

### Menn

| Dato | Vinner | Andre | Tredje | Type renn |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985 | Per Bergerud | Halvor Persson | Roger Ruud | NM, normalbakke |
| 2004 | Roar Ljøkelsøy | Bjørn Einar Romøren | Anders Bardal ogHenning Stensrud | NM, normalbakke |
| 2004 | Sør-Trøndelag
Morten SolemMagnus RostadTommy IngebrigtsenRoar Ljøkelsøy | Akershus
Trond Arild EvensenTerje HildeHenning StensrudBjørn Einar Romøren | Buskerud
Kim-Roar HansenTommy EgebergOle Christen EngerSigurd Pettersen | NM, lagkonkurranse, normalbakke |

### Kvinner

| Dato | Vinner | Andre | Tredje | Type renn |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Henriette Smeby | Anette Sagen | Line Jahr | NM, normalbakke |

Kilder
------

* Skisprungschanzen-Archiv: Bardu
* Bardu kommune: Mobakken

1. ↑  Adam Kwieciński: Hoppresultater (besøkt 27. juni 2016)
2. ↑  NRK: Bakken som fostret OL-vinnere gror igjen (23. juni 2016, besøkt 27. juni 2016)
En grafisk representasjon av væskedråpemodellens kjernefysisk bindingsenergi. Bindingsenergien per nukleon er i MeV (høyest tall i gul, i overskudd av 8.5 Mev per nukleon) er plottet for flere nukleider som en funksjon av Z, atomnummeret (y-aksen), mot N, nøytronnummeret (på x-aksen). Den høyeste bindingsenergien er for Z=26 (jern)
**Væskedråpe-modellen** er en modell innenfor kjernefysikk og kjernekjemi. Modellen behandler atomkjernen som en dråpe av ukomprimerbar kjernevæske med meget høy tetthet. Modellen var først postulert av George Gamow og deretter videreutviklet av Niels Bohr og John Archibald Wheeler. Kjernen er sammensatt av nukleoner (protoner og nøytroner) som er holdt sammen av den residuelle kjernekraften (er en residuell effekt av den sterke kjernekraften).
Dette er en modell som ikke forklarer alle aspekter ved kjernen, men forklarer den sfæriske formen til de fleste kjerner. Den gir også en indikasjon på hvor mye kjernefysisk bindingsenergi det finnes.

Antagelser
----------

Illustrasjon over termene i væskedråpe-modellen
1. Inni nukleiden vil alle nukleidene innteragere med hverandre på lik måte, dette vil mette kjernen.
2. På overflaten vil det ikke være noen nukleoner over overflaten, dermed vil være mindre tett bundet enn de andre nukleonene. Dette må korigeres for.

Matematisk beskrivelse
----------------------

{\displaystyle B\_{TOT}=a\_{V}A-a\_{S}A^{2/3}-a\_{C}{Z^{2} \over A^{1/3}}-a\_{A}{(A-2\cdot Z)^{2} \over A}\pm \delta }

### Volumetrisk- og overflatedelen

Den volumetriske delen av ligningen er proporsjonal til antallet nukleoner A
Volumet av en sfære {\displaystyle V={4 \over 3}\pi R^{3}}, siden {\displaystyle R\propto A^{1/3}} dermed {\displaystyle V\propto A}
{\displaystyle {\text{Volumetrisk bidrag}}=a\_{V}A}

Overflatedelen må være proporsjonal til overflateområdet:
Overflaten av en sfære {\displaystyle S=4\pi R^{2}}, siden {\displaystyle R\propto A^{1/3}} dermed {\displaystyle V\propto A^{2/3}}
{\displaystyle {\text{Overflate bidrag}}=a\_{V}A^{2/3}}

### Coulombs frastøtningsdel

Bindingsenergien vil avta på grunn av Coulomb frastøtning mellom protoner. Coulombenergien av en jevnt ladd sfære:
{\displaystyle E\_{Coulomb}={3 \over 5}{Z^{2}e^{2} \over R}}
Fra {\displaystyle R=r\_{0}A^{1/3}}
{\displaystyle {\text{Coulomb korreksjon}}=a\_{C}{Z^{2} \over A^{1/3}}}

### Asymetrisk del

{\displaystyle {\text{Asymetrisk korreksjon}}=a\_{A}{(A-2\cdot Z)^{2} \over A}}

Referanser
----------

1. ↑  R., Choppin, Gregory. *Radiochemistry and nuclear chemistry* (Fourth edition utg.). Oxford. ISBN 9780123978684. OCLC 859381735. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Polens president** er landets statsoverhode. Presidenten er etter 1990 blitt valgt direkte av folket, for en valgperiode på fem år. Den valgte presidenten kan gjenvelges én gang.

Presidenten har innflytelse på utenrikspolitikken og samarbeider om denne med statsministeren og utenriksministeren. Hen er øverste sjef for landets væpnede styrker. Presidenten kan nedlegge veto mot lover vedtatt av parlamentet. Sejm kan imidlertid oppheve presidentens veto med 3/5 flertall, forutsatt at mer enn halvparten av medlemmene er til stede. Presidenten kan ta initiativ til at regjeringen drøfter bestemte spørsmål av vesentlig betydning.

Presidenten utpeker en statsministerkandidat som har støtte i Sejm. Statsministeren foreslår for presidenten en ny regjering. Deretter utnevner presidenten statsministeren og medlemmene av regjeringen i deres embeter.

Det er presidenten som utpeker professorer ved universitetene, dommere etter forslag fra det nasjonale rettsråd, og generaler i de væpnede styrker.

Referanser
----------

1. ↑  Ismayr, Wolfgang (2003). «Das politische System Polens». *Die politischen Systeme Osteuropas*. Verlag für Sozialwissenschaften. s. 196. ISBN 3825281868.
2. ↑  «Verfassung der Republik Polen». *www.sejm.gov.pl*. Sejm. Besøkt 30. april 2020. «Artikel 122»
3. 1 2 3  «President of the Republic of Poland / President / Competences / State representative in international relations». *www.president.pl*. Besøkt 30. april 2020.
4. ↑  «Verfassung der Republik Polen». *www.sejm.gov.pl*. Besøkt 30. april 2020. «Artikel 179»
5. ↑  Lundbo, Sten (28. februar 2020). «Polens politiske system». *Store norske leksikon*. Besøkt 30. april 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Kvalsundbrua** er ei hengebru som krysser Kvalsundet mellom fastlandet og Kvaløya i Hammerfest kommune i Finnmark. Brua ble åpnet i 1977 og er 741 meter lang. Hovedspennet er 525 meter. Tårnhøyden er 81 meter på Kvalsundsiden, og 97 meter på Stallogargosiden. Seilingshøyden er 26 meter, og brua har i alt 11 spenn. Stålfagverket ble produsert/montert i samarbeid mellom Alfred Andersen i Larvik og Erik Ruud i Oslo. Brua er en del av riksvei 94.

Historie
--------

Den 11. juni 1934 ble Skipsaksjeselskapet Kvalsundfergen opprettet, med en aksjekapital på 45 200 kroner. Selskapet kjøpte inn ferga «Kvaløy», som hadde kapasitet til å frakte tre biler eller én buss ombord. I 1954 kjøpte selskapet inn en ny ferge, for å kunne transportere den økte biltrafikken. Den nye ferga hadde kapasitet til ta med åtte biler ombord.

### Planlegging

I 1962 sendte Vest-Finnmark Interkommunale Tiltaksråd (VFIT) en anmodning til Vegdirektoratets bruavdeling om å utarbeide planer for en bru over Kvalsundet, inkludert en kostnadsberegning. Målet var å ha en bru ferdig til 1968. Fylkestinget i Finnmark vedtok å støtte anmodingen samme høst. Den 1. desember 1962 ble det opprettet en komité som skulle arbeide videre med saken på vegne av VFIT. På årsmøtet til VFIT sommeren 1963 ble kommunene i Vest-Finnmark invitert til å tegne andeler i bruprosjektet. Målet var å få inn 2 millioner kroner fra kommunene og 1 million fra næringslivet. Hammerfest, Kvalsund og Kistrand kommuner tegnet andeler på tilsammen ca. 700 00 kroner. I september 1964 foretok Statens vegvesen de første oppmålingene for en potensiell bru, som ble kostnadsberegnet til 25 millioner kroner.

### Åpningen

Brua ble åpnet i 1977 og kostet 72,5 millioner kroner å bygge, med en bompengeandel på 12,3 millioner kroner. Det kostet 10 kroner å passere brua. Kvalsundbrua ble laget etter tegninger av Skjombrua i Nordland. Avvik i byggingen gjorde hovedspennet noen cm lengre, og Kvalsundbrua ble dermed Norges lengste fram til Skarnsundbrua åpnet i 1991. Brua var nedbetalt i 1991.

Se også
-------

* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  AS Kvalsundbrua: s. 7
2. ↑  Statens vegvesen: s. 28

*Bompengeprosjekter: planlegging og finansiering : håndbok 102*. Oslo: Statens vegvesen. 1983. 
AS Kvalsundbrua (1989). *Kvalsundbrua - Årsberetning 1989* (PDF).

Eksterne lenker
---------------

* Kvalsundbrua Historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister **·** Nasjonal vegdatabank
 |
*Se også: Lineær transformasjon og lineær funksjonal*
Eksempel på rettlinjede funksjoner
En funksjon av én variabel *f(x)* sies å være **lineær** dersom den grafisk framstiller en rett linje. Det generelle uttrykket for slike funksjoner er *f(x) = ax + b*, og eksempler er vist i figuren til høyre. Koeffisienten *a* kalles *stigningstall*, mens *b* kalles *konstantledd* som er der linjen vil krysse y-aksen. I en proporsjonal funksjon er konstantleddet lik 0.

I høyere matematikk regnes ikke dette som en lineær transformasjon, men derimot et eksempel på en affin transformasjon.

Nyttige formler
---------------

Stigningstallet for en rettlinjet funksjon kan bestemmes fra to punkt på kurva

{\displaystyle a={\frac {y\_{2}-y\_{1}}{x\_{2}-x\_{1}}}}

Praktiske eksempler
-------------------

Det koster 250 kroner for medlemskap i en CD-klubb og 79,50 per cd. Funksjon for hvor mye det koster for *x* cd-er: *f(x) = 79,50x + 250*

En tv koster 5000 kroner. Samtidig må man betale 2000 kroner i året i avgifter. Funksjonen for hvor mye det koster å se på denne tv-en i *x* år: *g(x) = 2000x + 5000*

Eksterne lenker
---------------

* Linear Functions on Id Mind – Engelsk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld **·** GND
 |
**Lamborghini Jalpa** var en bilmodell produsert av den italienske bilfabrikken Lamborghini mellom 1981 og 1988. Jalpa var en videreutvikling av den tidligere modellen Lamborghini Silhouette, men ble adskillig mer populær med totalt 419 eksemplarer solgt. Jalpa skulle være en Lamborghini "for folk flest", og var billigere enn Countach. I stedet for Countachs V12-motor var Jalpa utstyrt med en tverrmontert 3,5 liters V8 som leverte 255 hk. Karosseriet var designet og ble bygget av Bertone.

Navnet "Jalpa" kommer fra en berømt slekt kampokser. (Ferruccio Lamborghini var en stor beundrer av tyrefekting, og siden stjernetegnet hans var Tyr fikk de fleste Lamborghini-modellene okserelaterte navn.)

Sammenliknet med Countach var Jalpa adskillig enklere å kjøre, den hadde bedre utsyn og var enklere å kjøre i tett trafikk og lave hastigheter.

Opprinnelig var bilens plastkomponenter (støtfangere, luftinntak og motordeksel) svarte, og bilen hadde de samme baklysene som forgjengeren Silhouette. I 1984 fikk plasten samme farge som karosseriet, og baklyktene ble runde.

I 1988 bestemte Lamborghinis nye eier, Chrysler, at produksjonen skulle stoppe grunnet sviktende salg.

Den offisielle toppfarten var 234 km/t, men noen hevder de har hatt høyere hastigheter. Vekten med full tank var 1 507 kg.

Trivia
------

* Jalpa kan sees i filmen *Rocky IV*, når Rocky Balboa (Sylvester Stallone) kjører bil og husker tilbake.

Eksterne lenker
---------------

* KLD Concept

| * v
* d
* r
Virksomheter i Volkswagen-konsernet |
| --- |
| 
* Audi
* Bentley
* Bugatti
* Lamborghini
* SEAT
* Škoda
* Volkswagen

 |

| * v
* d
* r
Lamborghini |
| --- |
| Nåværende modeller | 
* Gallardo
* Gallardo Spyder
* Murciélago
* Reventón

 |
| Tidligere modeller | 
* 350GT
* 400GT
* Countach
* Diablo
* Espada
* Islero
* Jalpa
* Jarama
* LM002
* Miura
* Silhouette
* Urraco

 |
| Konseptbiler | 
* 350GTV
* 400GT Monza
* Athon
* Bravo
* Cala
* Canto
* Cheetah
* Concept S
* Estoque
* Flying Star II
* Genesis
* Insecta
* LM001
* LMA002
* LM003
* LM004
* Marco Polo
* Marzal
* Miura Concept
* Portofino
* Raptor
* Sesto Elemento

 |
**Arriva** er et trafikkselskap som driver en del busslinjer og har vunnet anbud på noen konkurranseutsatte jernbanestrekninger i Nord-Europa. Det eies av Deutsche Bahn.

Historie
--------

Arriva ble startet i 1938, da familien Cowie begynte å selge og reparere brukte motorsykler fra en liten forretning i Sunderland i England.[] I 1960 begynte selskapet å kjøpe en rekke bilforhandlere i området og ble fem år senere børsnotert under navnet Cowie Group Plc.

I 1980 begynte selskapet med busstransport og valgte i årene 1994–1996 å utvide denne forretningen ved å kjøpe de tre konkurrentene Leaside, London South og British Bus Group.[]

I 1997 bredte selskapet seg til de internasjonale markeder og introduserte det nåværende navnet Arriva. Samme år holdt selskapet sitt inntog i Danmark med kjøpet av Unibus. I 1999 overtok selskapet Bus Danmark, som ble fusjonert med Unibus til Arriva Danmark. Arriva Danmark er i dag Danmarks største bussoperatør. I 2007 ble Veolia Transport Danmark – som var Danmarks nest største bussoperatør – kjøpt, og kjøpet innebar at Arriva med alle sine divisjoner fikk i alt 5 535 medarbeidere i Danmark. Samtidig nådde selskapet en markedsandel på ca. 50 % av bussdriften i Danmark og ca. 60 % i hovedstadsområdet.

Referanser
----------

1. ↑  *Arriva har købt Veolia* – Myldretid.dk, 10. juli 2007

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (nl) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (cs) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Arriva – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Arriva Danmark
* Arriva UK

Portal: Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Kjetil Anders Hatlebrekke** (født 1970, død 2023) fra Volda jobbet innen norsk etterretningstjeneste og internasjonalt innen etterretningsfaget.

Han var forfatter, underviser, foreleser, rådgiver, offiser, operatør og instruktør i seksjon for spesiell innhenting, E 14, med operativ erfaring fra Bosnia, Kosovo, Midtøsten/Irak og Afghanistan. Han tjenestegjorde i Forsvaret siden 1990. Han tok doktorgrad i etterretning og to mastergrader i krig- og konfliktstudier ved King’s College London hvor han også var gjesteforsker. Han mottok E-tjenestens fortjenstmedalje i 2019 som den første som ble hedret offentlig.

Han var bl.a. opptatt av viktigheten av kreativitet og fantasievne for å forstå nye typer trusler og at flere enn ansatte innen tjenestene og politi bør forstå faget for å øke befolkningens årvåkenhet og bidrag til å avsløre trusler. Han deltok således også i offentligheten bl.a. i podcaster og intervjuer for å formidle og opplyse om temaet.

Utmerkelser
-----------

Hatlebrekke var tildelt følgende dekorasjoner: Etterretningstjenestens fortjenstmedalje, Forsvarsmedaljen, Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner med en stjerne, Forsvarets operasjonsmedaljer for Afghanistan og Irak, Hærens vernedyktighetsmedalje med tre stjerner, NATO-medaljene for Tidligere Jugoslavia, Kosovo og Article 5, samt Navy Presidential Unit Citation.

| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Utmerkelser

|  |
| --- |
| Etterretningstjenestens fortjenstmedalje |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Forsvarsmedaljen | Forsvarets INTOPS-medalje stjerne | Forsvarets operasjonsmedalje, Afghanistan | Forsvarets operasjonsmedalje, Irak |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Hærens vernedyktighets-medalje med tre stjerner | NATO-medaljen (Tidligere Jugoslavia) | NATO-medaljen (Kosovo) | NATO-medaljen (article 5) |

 |

 |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 

|  |
| --- |
| US Navy Presidential Unit Citation |

 |

 |

Bibliografi
-----------

* Kristoffersen, Frode; Hatlebrekke, Kjetil (2020). *Etterretning*. Gyldendal Norsk Forlag. ISBN 9788205573291.
* Hatlebrekke, Kjetil (2019). *The problem of secret intelligence*. Edinburgh University Press. ISBN 9780748691838.

Referanser
----------

1. 1 2   www.nrk.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.kcl.ac.uk[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   forsvaretsforum.no[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.linkedin.com[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Youtube: Etterretning, E-tjenesten, Ukraina, Rekruttering, Sikkerhetspolitikk, 9/11
6. ↑  «Kjetil A. Ely Hatlebrekke PhD». LinkedIn. 8. mai 2023. Besøkt 15. august 2023.
**VSO-språk**, eller **Verb-Subjekt-Objekt-språk**, er innenfor språktypologi benevnelsen på en gruppe språk som i nøytrale setninger har verb, subjekt og objekt i nettopp denne rekkefølgen. «*Spiser jeg fisk?*» er et eksempel på en norsk VSO-setning. VSO er den tredje vanligste ordrekkefølgen blant verdens språk, etter SOV (som på hindi og japansk) og SOV-språk, Subjekt–Objekt–Verb (som på engelsk og mandarin-kinesisk).

Eksempler på VSO-språk er det austronesiske språket tagalog og de keltiske språkene, liksom irsk, skotsk gælisk og bretonsk.

Mange språk, som gresk, har relativt fri ordstilling, der VSO er en av mange mulige rekkefølger. Andre språk, som spansk og rumensk, tillater ganske fri subjekt-verb-inversjon. Den mest grunnleggende, vanlige og umerkede formen på disse språkene er imidlertid SVO, således er de klassifisert som SVO-språk.

Referanser
----------

1. ↑  «Feature 81A: Order of Subject, Object and Verb», *WALS Online* Med verdenskart og tabell
2. ↑  «Word Order In Different Languages», *The TEFL Academy*
3. ↑  «Linguistic typology» (PDF), *Universitetet i Oslo* (UiO)
Et skjematisk vassdrag. Den stiplede linjen er vannskillet, som markerer yttergrensen for vassdragets nedbørområde
Et **vassdrag** er et sammenhengende system av elver, bekker, innsjøer og isbreer innenfor et nedbørområde, regnet fra sine utspring i skog og fjell og ned til et felles utløp i havet, en innsjø eller ei større elv.

Fjellkjeder og andre høydedrag utgjør ofte et vannskille.

Amazonas er verdens største vassdrag, med et nedbørfelt på 6 144 727 km², noe som utgjør en tredjedel av Sør-Amerikas areal. Europas største vassdrag er Volga (1 410 994 km²).

Vassdrag i Norge
----------------

Utdypende artikkel: Vassdrag i Norge

I Norge finnes det om lag 4000 vassdrag, hvorav nærmere 3000 enten er lengre enn 10 km eller har sjøer som er større enn 1 km². Norges største vassdrag er Glommavassdraget, med et nedbørfelt på 41 917 km².

25–30 % av Norges vassdrag er regulert for kraftproduksjon [].

Ulike vassdragsmønstre
----------------------

Et utvalg av forskjellige typer vassdragsmønstre:

* Dendrittisk vassdragssystemDendrittisk vassdragssystem
* Parallelt vassdragssystemParallelt vassdragssystem
* Rektangulært vassdragssystemRektangulært vassdragssystem
* Radialt vassdragssystemRadialt vassdragssystem

Se også
-------

* Liste over verdens lengste elver
* Liste over elver i Europa
* Liste over elver i Norge

Referanser
----------

1. ↑  Jon Arne Eie, Per Einar Faugli og Jens Aabel: *Elver og vann. Vern av norske vassdrag*. Grøndahl Dreyer 1996. ISBN 82 504 2241 4

Eksterne lenker
---------------

* Miljøstatus i Norge: Vernede vassdrag
* Miljøstatus i Norge: Vassdragsutbygging Arkivert 24. april 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
For andre personer som heter Kjell Steinsvik, se Kjell Steinsvik (andre betydninger).

**Kjell Steinsvik** (født 18. desember 1903, død 12. februar 1977) var redaktør i *Romsdals Budstikke* fra 1936 til 1954. Han grunnla også det som etterhvert ble Hustadmarmor på 1950-tallet, bakgrunnen var engasjementet i Ytre Romsdalshalvøyas Jorddyrkings- og Jernbanekomite (der Steinsvik var formann). Komiteen arbeidet for å dyrke opp de store myrflatene ytterst på halvøya, de mente at 200 000 dekar myr i Hustad-området (i Fræna) kunne dreneres til åkerjord. Ideen var å bruke den kalkforekomsten i området til å gjøre den sure myrjorda grøderik. Hustad Bruk ble stiftet i 1948 med datterselskapene Hustadjord AS og Hustad Kalk og Marmor AS. Steinsvik og komiteen arbeidet også for å forlenge jernbanenettet til byene og kysten. 

Han var redaktør i avisen samtidig som han arbeidet oppbygging i Hustad Bruk og i 1954 ble han presset til å gå. Han argumenterte også for at Molde måtte få høye boligblokker. Steinsvik er hedret for sitt arbeid med en byste i Molde, avduket i 2004.

Under andre verdenskrig fikk han juling for en artikkel i *Romsdals Budstikke* som han nektet å beklage. Han gikk ut av redaksjonen (avisene i Romsdal ble fra 1942 utgitt i fellesskap) i 1943 og fortsatte da som daglig leder, mens NS-mannen Kåre Lange var redaktør. Han var tilbake som redaktør i juli 1945. Han var en periode medlem av Molde bystyre (for Venstre) og var som redaktør engasjert i politisk debatt i Molde.

Han var sønn av Rasmus Olai Steinsvik og Marta Steinsvik, og var far til Kjell Rasmus Steinsvik.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Eg. Torkjell Steinsvik, Norsk biografisk leksikon ID Kjell\_Steinsvik\_-\_1, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Abrahamsen, Olav Arild (1994). *1940-1964: krig - gjenoppbygging- vekst*. [Molde]: Molde kommune. ISBN 8299234425.
3. ↑  *- bygger i berge: en beretning om norsk bergverksdrift*. [Trondheim]: Tapir. 2000. ISBN 8251915937.
4. ↑  *Byggeskikk i Romsdal*. Molde: Romsdalsmuseet. 1999.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Addbrand Norway AS** er en del av Addbrand konsernet som er en ledende grossist av trykksaker og grafisk materiell. Addbrand Norway byttet i 2021 navn fra «Lyche Konvolutt AS» til «Addbrand Norway AS», selskapet har adresse Nedre Eikervei 14 i Drammen.

Selskapet ble etablert i desember 1939 under navnet Lyche Konvolutt AS. Opprinnelig startet det i 1928 som en konvoluttavdelig under bok- og papirhandelbedriften Harald Lyche & Co. med en konvoluttmaskin i Lyches produksjonslokaler på Bragernes i Drammen. Mot slutten av 1940-årene ble produksjonen for eksportsalg flyttet til leide lokaler eid av Grønvold Papirfabrikk på Grønvold. I 1960 innviet selskapet ny og moderne konvoluttfabrikk på Grønvold og all produksjon ble samlet der. På denne tiden hadde selskapet 180 ansatte, som produserte konvolutter som ble eksportert til flere verdensdeler, luftpostkonvolutter var den viktigste eksportartikkelen. På 1970-tallet produserte fabrikken inntil to millioner konvolutter daglig og i 1980-årene passerte den årlige kapasiteten 500 millioner konvolutter. I 1990-årene var det årlige papirforbruket på 6000 tonn. Bedriften hadde rundt år 2000, 130 ansatte.

Utflagging
----------

I 2005 ble halvparten av aksjene solgt til det tyske selskapet Mayer Kuvert Network og omtrent halvparten av produksjonen ble flyttet til Tyskland. I 2010 ble konvoluttproduksjonen for eksport nedlagt, kun trykking av konvolutter for det norske markedet ble videreført. Pr. 2019 hadde bedriften 21 ansatte ved produksjon, lager, trykkeri, kundesenter og administrasjonen i Drammen.

Referanser
----------

1. ↑  Stormo, Roger (14. juni 2021). «Lyche Konvolutt blir Addbrand Norway». *Sign&Print NO*. Besøkt 2. juni 2023.
2. 1 2 3  «Lyche Konvolutt A/S | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 2. juni 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** VIAF
 |
**Scott Robert Olsen** (født 15. oktober 1972 i Edmonton, Canada) er en norsk-canadisk volleyballtrener. 

Scott Olsen var trener for Nyborg VBK sitt elite lag fra 2010 til 2017, og har i samarbeid med Ivar Bakken ledet Nyborg frem til fem seriemesterskap, fire cupmesterskap og to nordiske mesterskap. I august 2016 fusjonerte Nyborg med Turn og Idrettsforeningen Viking. Med Scott Olsen som hovedtrener, nådde klubben under navnet Viking TIF Bergen i 2016/17 som første norske herrelag i volleyball noensinne, kvartfinale i en europacup (CEV Challenge Cup)

Scott Olsen har vært hovedtrener for det norske herrelandslaget i volleyball siden 2012. Under hans ledelse har landslaget oppnådd sine beste resultater i historien, da de vant 1.runde i EM-kvalifisering i 2014 ved å slå Bosnia, Sveits og Ungarn 

Etter sesongen 2016/17 ga Scott Olsen seg som både landslagstrener og hovedtrener for Viking. Han jobber for tiden[*når?*] som lærer på Mjølkeråen skole og som lærer for volleyball på Toppidrett på Tertnes videregående skole. Sesongen 2018/19 trente han Viking sine U15, U17 og U19 guttelag og ledet disse til femteplass i U15, sølv i U19 og gull i U17 under NM 2019. Sesongen 2019/20 er Olsen hovedtrener for 1. divisjon herrer i Viking.

Referanser
----------

1. ↑   www.worldofvolley.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «2017 CEV Volleyball Challenge Cup - Men». Besøkt 11. juli 2021.
3. ↑  NVBFs beretning 2014-2016
4. ↑  Klassekampen
5. ↑  «2015 CEV Volleyball European Championship». Besøkt 11. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Scott Olsen – Volleybox Rediger på Wikidata

* (en) Scott Olsen – World of Volley Rediger på Wikidata