recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sisak** [ˈsiːsak] (historisk tysk: *Sissek*, ungarsk: *Sziszek*, latin: *Siscia*, italiensk: *Sisek*) er en by på ca. 48 000 innbyggere i fylket Sisak-Moslavina i Kroatia. Byen ligger ved elven Kupas munning i Savas høyre bredd og fra dette punkt blir Sava seilbar. Innenfor for byens grenser renner også elven Odra ut i Kupa.

Historie
--------

Stedet ble erobret av kelterne ca. 400 år før Kristus, og fikk navnet Segestia. Kelterne blandet seg med illyrerne og sto imot press fra romerne helt til år 30 etter Kristus. Etter tredve dagers beleiring fikk Octavian herredømme over byen og ødela den.

I romertiden nådde byen sitt høydepunkt i år 297 da den var hovedstad for provinsen Pannonia. På 200-tallet under Gallienus og Probus fikk byen den keiserlige mynt.

Ungarerne erobret byen i 901 og beholdt den innenfor sitt territorium i ca. 1000 år. Den 22. juni 1593 sto slaget ved Sisak mellom habsburgerne og osmanene, og ett av de første som habsburgerne gikk seirende ut av. Fra 1745 hørte byen forvaltningsmessig til Kongeriket Kroatia og Slavonia.

Under den andre verdenskrigen var byen del av vasallstaten Den uavhengige staten Kroatia og da fantes her Sisak konsentrasjonsleir for barn av jødisk, serbisk og rom-herkomst.

Fra begynnelsen av 1900-tallet ble det i Sisak industri i olje- og stål-, landbruks- og kjemisk produksjon. Byen har fremdeles (2014) den største elvehavn i Kroatia.

Under Kroatia-krigen opplevde Sisak å bli bombardert i hele perioden mellom 2. september 1991 og 7. august 1995.

Bildegalleri
------------

* Den gamle broenDen gamle broen
* OljeraffinerietOljeraffineriet
* Romersk mynt slått i Sisak i 281.Romersk mynt slått i Sisak i 281.
* Monument over dikteren Antun Gustav Matoš.Monument over dikteren Antun Gustav Matoš.

Referanser
----------

1. ↑   *Register of spatial units of the State Geodetic Administration of the Republic of Croatia*, Wikidata Q119585703,
2. ↑   (på hr, en) *2021 Croatian census: population data by age, sex, settlement*, Croatian Bureau of Statistics, 22. september 2022, Wikidata Q118496886,
3. ↑  Sisaks internettside, turistinformasjonen Arkivert 5. november 2014 hos Wayback Machine. besøkt 4. november 2014
4. ↑  Encyclopædia Britannica om Sisak besøkt 4. november 2014

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sisak – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Plantegning over festningen fra 1869.
**Terezín** (tysk: *Theresienstadt*) er en by og en tidligere militær festning og garnisonsby i regionen Ústí nad Labemi Tsjekkia. Byen er best kjent for sin fortid som Theresienstadt konsentrasjonsleir under andre verdenskrig.

Festningen ble bygget av Habsburgmonarkiet sent på 1700-tallet og oppkalt etter keiserinnen Maria Teresia. Festningen ligger ikke langt fra grensen mot Tyskland og der Ohře flyter sammen med Elben i krigstid kunne disse elvene brukes for å sette omegnen under vann. Festningen huset 5655 soldater i fredstid og rundt 11 000 soldater i krigstid. Festningen ble aldri beleiret, selv om det var trefninger under Den østerriksk-prøyssiske krig i 1866. Under første verdenskrig ble festningen benyttet som fengsel for politiske fanger, blant annet Gavrilo Princip, som drepte erkehertug Franz Ferdinand i 1914, døde her i 1918 av tuberkulose.

Theresienstadt konsentrasjonsleir
---------------------------------

Arbeit macht frei skilt over inngangen til konsentrasjonsleiren.

Utdypende artikkel: Theresienstadt konsentrasjonsleir

Under andre verdenskrig var Theresienstadt brukt av tyske myndigheter som ghetto/konsentrasjonsleir for jøder fra Tsjekkoslovakia, Tyskland, Østerrike, Nederland og Danmark. Mer enn 140 000 jøder ble sendt til Theresienstadt og rundt 33 000 døde i ghettoen, rundt 90 000 ble transportert videre til tilintetgjørelsesleirer som Auschwitz.

Referanser
----------

1. ↑  Tsjekkias statistikkbyrå (15. desember 2017) (på cs), *Malý lexikon obcí České republiky - 2017*, Tsjekkias statistikkbyrå, Wikidata Q56284482,
2. ↑  Tsjekkias statistikkbyrå (23. mai 2023) (på cs), *Počet obyvatel v obcích - k 1. 1. 2023*, Praha: Tsjekkias statistikkbyrå, Wikidata Q118612272,
3. ↑  «Holocaust Encyclopedia - Theresienstadt». United States Holocaust Memorial Museum. Besøkt 21. januar 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Terezín – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Beregond** er en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han var den 20. regjerende riksforstander av Gondor. (Han må ikke forveksles med Beregond, en soldat fra Gondor under Ringkrigen).

Beregond ble født i 2700 i tredje tideverv og var sønnen til riksforstander Beren. Under *Den Lange Vinter* i 2758-2759 ble Gondor angrepet av Umbars korsarer, og kunne derfor ikke send hjelp til sine allierte i Rohan, som kjempet sin egen krig mot Dunnlendingene. Først mot våren i 2759 ble trusselen fra korsarene minimert, og Beregond ble sendt av sin far for å lede en hær som hjalp deres allierte. Sammen med Rohans konge, Fréaláf Hildason, klarte de å beseire Dunlendingene.

Beregond overtok som riksforstander da faren hans døde i 2763. I hans regjeringstid foregikk Krigen mellom dverger og orker lengre nord, og mange av orkene som flyktet dro sørover til Kvitklettene hvor de prøvde å danne en ny koloni. Beregond ledet en hær som drepte mange av disse orkene, og hindret dem i å bosette seg i området.

Beregond døde i 2811 etter å ha regjert i 48 år, og ble etterfulgt av sin sønn Belecthor II.
**Berenike** (født 28 e.Kr.) var eldste datter av kong Herodes Agrippa I og hans hustru Kypros. Hun ble beryktet for sin livsstil. Det lille man vet om henne fra samtidige kilder, er nedskrevet av den den jødisk-romerske historikeren og hagiografen Josefus (37–ca. 100) og den romerske historikeren og senatoren Tacitus (56–120 e.Kr.).

Josefus forteller om tre ulike ekteskap. Berenikes første mann, Marcus Julius Alexander (16–44 e.Kr.) døde ganske snart etter at ekteskapet ble inngått. Da han døde, giftet hun seg med sin farbror Herodes av Chalkis, og levde med ham frem til han døde, da Berenike var bare rundt 20 år gammel. Med Herodes av Chalkis fikk hun to sønner.

Hun levde en lang tid som enke, og bodde i sin bror Herodes Agrippa IIs hus. Det ble sagt at de levde sammen i et incestuøst forhold. I Apostlenes gjerninger forteller Lukas om de to søsknene som om de var en konge med sin dronning. Berenike ville ha slutt på ryktene og giftet seg med kong Polemon av Kilikia. Ekteskapet holdt ikke lenge. Berenike lengtet tilbake til broren og forlot sin mann til fordel for ham.

På et senere tidspunkt kom hun til Roma. Der skal hun en tid ha hatt et forhold til keiser Vespasian. Senere skal hun ha hatt et forhold til hans sønn og etterfølger, Titus. De skal ha ønsket å gifte seg, men romernes syn på judeerne umuliggjorde det.

Referanser
----------

1. ↑   Histories[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Q25044244[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Johnstad (1937), s. 129
4. ↑  Tacitus. *The Histories*.
5. 1 2 3  Johnstad (1937), s. 130
6. ↑  Keyes (1967), s. 170
7. ↑  «Nettbibelen». *Bibelselskapet*. Besøkt 5. april 2021.

Kilder
------

* Johnstad, Johan (1937). «Berenike». *Aposteltidens personer*. Oslo: Lutherstiftelsen.  [e-bok fra nb.no]
* Josefus *Antiquities of the Jews* (engelsk oversettelse)
* Josefus *Den jødiske krig*
* Keyes, Nelson Beecher (1967). *Bibelens verden i kart, ord og bilder*. [Oslo]: Det Beste.  [e-bok fra nb.no]
* Tacitus *The Histories* (engelsk oversettelse)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
**Ola M. Hestenes** (født 3. august 1919 på Hestenesøyra i Gloppen kommune, død 21. april 2008 på Sandane) var en norsk bonde, sagbrukseier og politiker fra Senterpartiet. Han var fylkesordfører i Sogn og Fjordane fylke fra 1975 til 1987. Før dette var han ordfører i Gloppen kommune i perioden 1967 til 1975.

Biografi
--------

Ola M. Hestenes var ikke den eneste Ola Hestenes i bygda på Hestenesøyra, og tradisjonen tro la han til sin fars fornavnsinitial som mellomnavn. Hans fars navn var Mathias Hestenes.

Hestenes ble den første fylkesordfører i Sogn og Fjordane etter ordningen med direkte valg av fylkesting i 1976. Han hadde en rekke med ulike styreverv i blant annet det lokale kraftselskapet og Nordfjord Folkemuseum. Han drev trelasthandel fra sitt sagbruk på Hestenesøyra, ei bygd beliggende på sørsiden av fjordåpningen til Gloppefjorden. 

Han hadde interesse for lokalhistorie, en hobby han dyrket som pensjonist.

Han var sønnesønn av Ola Mattiasson Hestenes, en bonde og jekteskipper, kalt «Skippar-Ola», som trafikkerte kysten fra Bergen til Harstad.

Referanser
----------

1. ↑  «Minneord til Ola M. Hestenes». *Sogn og Fjordane fylkeskommune* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 18. januar 2018.
2. ↑  «NRK.no - Fylkesleksikon». *nrk.no*. Besøkt 18. januar 2018.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Johnny Bakke** | **Ordfører i Gloppen kommune**(1967–1975) | Etterfølger:**Olav Moritsgård** |
| Forgjenger:**Leif Iversen** | **Fylkesordfører i Sogn og Fjordane**(1975–1987) | Etterfølger:**Julius Fure** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Fra Ogndal. Skei og Skei kirke sett fra Røysing. Bak ser vi Oftenåsen.
**Ogndal** er en tidligere kommune i Nord-Trøndelag, etablert i 1885 – da under navnet **Skei**. Ogndal er siden 1964 en del av Steinkjer kommune.

Ogndal ble utskilt fra Sparbu kommune 1. januar 1885. Innbyggertallet var da 1 441. Ved resolusjon 13. desember 1900 ble navnet endret fra *Skei* til *Ogndal*. Mindre deler av Ogndal er overført til Steinkjer i 1902, i 1941 og i 1948. 1. januar 1964 ble Ogndal sammen med Beitstad, Egge, Kvam, Sparbu, Steinkjer og Stod slått sammen til Steinkjer kommune. Ogndal hadde 2 678 innbyggere ved sammenslåingen. Kommunen hadde en utstrekning på 418 km²

Skei kirke er en langkirke fra 1664 av laftet tømmer. I øvre del av Ogndalen ligger Bodom kapell fra 1905. Ogndal Idrettslag er stiftet i 1921; Torgeir Brandtzæg og Arve Skjeflo var herfra. Fra 2013 er tidligere Vålen og Røysing skoler slått sammen til Ogndal skole, i Røysing skoles lokaler.

Dalføret Ogndalen med elva Ogna utgjør den østligste delen av Steinkjer kommune. I nord grenser Ogndalen mot Snåsa og i syd grenser Ogndalen mot Verdal. Innerst i Ogndal ligger Norges geografiske midtpunkt. Hytteområdene Mokkavatnet, Lustadvatnet og deler av Skjækra ligger også i Ogndal.

Se også
-------

* Liste over ordførere i Ogndal

Referanser
----------

1. ↑  Ogndal kommune; steinkjerleksikonet.no
2. ↑  (no) Ogndal i Store norske leksikon
3. ↑  Dag Juvkam *Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen* Statistisk sentralbyrå, 1999. (Rapport 99/13). ISBN 82-537-4684-9
4. ↑  Ordførere i Ogndal kommune; steinkjerleksikonet.no
5. ↑  Ingolv Svinnset (1958). «Ogndal». *Norges bebyggelse : Nordlige seksjon Herredsbindet for Nord-Trøndelag Midtre del*. Oslo: Norsk faglitteratur. s. 203.
6. ↑  Ogndal skole; steinkjerleksikonet.no
7. ↑  Ogndal.net Arkivert 8. mars 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
Ved **kirkeordinansen** av 1537 ble den evangelisk-lutherske kirke innført i Danmark-Norge. En offisiell oversettelse ble stadfestet i 1539 og utgitt i 1542. Ordinansen karakteriseres som et praktisk-teologisk verk, en håndbok for kirkens virksomhet.

Etter et stort forarbeid utkom i 1604 *Utkast til en norsk Kirkeordinants – Etter Kong Christian IVs befaling forfattet av Norges Superintendenter*. De norske superintendantenes anbefalinger ble imidlertid ikke fulgt da Norge fikk sin egen kirkeordinans i 1607. Den danske kirkeordinansen fra 1537 ble stort sett lagt til grunn, men tilpasset norske forhold. Mange av kirkeordinansens regler ble senere i bearbeidet form inntatt i Christian Vs Norske Lov og i kirkeritualet.

Litteratur
----------

* Schwarz Lausten, Martin: *Kirkeordinansen 1537/39*, Danmark, Akademisk Forlag 1989.
* Ellingsen, Terje: *Kirkeordinansen av 1537*, Oslo, Verbum Forlag 1990.
* *Utkast til en norsk kirkeordinants fra 1604*, Oslo, Jacob Dybwad 1917.
* *Kirkeordinantsen av 1607*, Oslo, Den rettshistoriske kommisjon 1985.

Eksterne lenker
---------------

* Alterbok
* Den danske ordinans  av 1539
**Kirkenes Puckers** er en ishockeyklubb fra Kirkenes i Sør-Varanger. Den er underlagt Norges ishockeyforbund og tilhører Region Nord-Norge.

Klubben består av junioravdeling og et A-lag og et B-lag. A-laget spiller i den svenske Division 3, som et av to norske lag som spiller i svenske seriespill. B-laget deltar i Barents Hockey League (forkortet til BHL) med lag fra Norge, Finland og Russland.

Folk-til-folk-samarbeidet
-------------------------

Folk-til-folk-samarbeidet er et samarbeid som Kirkenes Puckers fikk mye oppmerksomhet etter TV-serien «Puckers », som følger hockeylag fra Norge, Finland og Russland. Lagene spiller i den internasjonale ligaen Barents Hockey League (BHL), samtidig som de jobber for vennskap på tvers av grensene.

Folk-til-folk-samarbeidet omfatter mange hundre skoler, idrettslag, foreninger, arbeidsfolk og foretak på begge sider av den norsk-russiske grensen. Dette samarbeid har på gått siden begynnelsen på 2000-tallet.

 Rødt-leder Bjørnar Moxnes nominert Kirkenes Puckers til  Nobels Fredspris 2021.

Referanser
----------

1. ↑  Kirkenes Puckers nominert til fredsprisen NRK

Eksterne lenker
---------------

* Offisielle nettsiden
**Kirkeregionen Lombardia** er den tettest befolkede av Italias 16 kirkeregioner. Den er sammenfallende med **kirkeprovinsen Milano** og består av ti bispedømmer. Kirkeregionen har 9 255 000 innbyggere og et areal på 22 898 km², fordelt over 3064 sogn.

Kirkeregionens geografiske utstrekning er noe forskjellig fra den politiske regionen Lombardia. Enkelte lombardiske kommuner hører til Piacenza-Bobbio bispedømme (kirkeregionen Emilia-Romagna), Tortona bispedømme (kirkeregionen Liguria), Novara bispedømme (kirkeregionen Piemonte) og Verona bispedømme (kirkeregionen Triveneto). Til gjengjeld sogner den piemontesiske kommunen Sozzago til Vigevano bispedømme i kirkeregionen Lombardia.

Struktur
--------

I den følgende oversikten er kirkeprovinsen fremhevet med fet skriv, og metropolitanbispedømmet markert med kursiv skrift.

* **Kirkeprovinsen Milano:**
	+ *Milano erkebispedømme*
	+ Bergamo bispedømme
	+ Brescia bispedømme
	+ Como bispedømme
	+ Crema bispedømme
	+ Cremona bispedømme
	+ Lodi bispedømme
	+ Mantova bispedømme
	+ Pavia bispedømme
	+ Vigevano bispedømme

| * v
* d
* r
Kirkeregioner i Italia |
| --- |
| Den hellige stols våpen | Abruzzo-Molise **·** Basilicata **·** Calabria **·** Campania **·** Emilia-Romagna **·** Latium **·** Liguria **·** Lombardia **·** Marche **·** Piemonte **·** Puglia **·** Sardinia **·** Sicilia **·** Toscana **·** Triveneto **·** Umbria | Italias flagg |
**Kirkeregionen Latium** eller **Lazio** er en av Italias 16 kirkeregioner. Kirkeregionen har 5 785 000 innbyggere og et areal på 18 317 km², fordelt over 1458 sogn.

Bispedømmer og kirkeprovinser
-----------------------------

Kirkeregionen Latium består av 18 bispedømmer. Ett av dem er Roma bispedømme, dvs. pavens eget bispedømme, og dette gir denne kirkeregionen en særrolle. Kirkeregionen Latiums er også spesiell fordi samtlige av Latiums bispedømmer (og territorialabbedier) er direkte underlagt pavestolen. Bare sju av disse hører imidlertid til Romas kirkeprovins. De har spesielle særrettigheter og omtales som suburbikariske bispedømmer. De resterende bispedømmene er immediate, dvs. underlagt paven i egenskap av at han er kirkens overhode, men ikke i egenskap av hans status som metropolitt. Det fins ingen andre kirkeprovinser i kirkeregionen Latium.

Geografisk utstrekning
----------------------

Kirkeregionens geografiske utstrekning er nesten sammenfallende med den politiske regionen Latium. Sora-Aquino-Pontecorvo bispedømme omfatter også noen sogn som ligger i provinsen L'Aquila (Abruzzo), mens Montecassino abbedi har noen sogn i provinsen Caserta (Campania)

Struktur
--------

I den følgende oversikten er kirkeprovinsen fremhevet med fet skrift, og metropolitanbispedømmet med kursiv skrift.

* **Kirkeprovinsen Roma:**
	+ *Roma bispedømme*
	+ Albano bispedømme
	+ Frascati bispedømme
	+ Ostia bispedømme
	+ Palestrina bispedømme
	+ Porto-Santa Rufina bispedømme
	+ Sabina-Poggio Mirteto bispedømme
	+ Velletri-Segni bispedømme

* **Immediate strukturer:**
	+ Gaeta erkebispedømme
	+ Anagni-Alatri bispedømme
	+ Civita Castellana bispedømme
	+ Civitaveccia-Tarquinia bispedømme
	+ Frosinone-Veroli-Ferentino bispedømme
	+ Latina-Terracina-Sezze-Priverno bispedømme
	+ Rieti bispedømme
	+ Sora-Aquino-Pontecorvo bispedømme
	+ Tivoli bispedømme
	+ Viterbo bispedømme
	+ territorialabbediet Montecassino
	+ territorialabbediet Santa Maria di Grottaferrata (italo-albansk)
	+ territorialabbediet Subiaco

  


| * v
* d
* r
Kirkeregioner i Italia |
| --- |
| Den hellige stols våpen | Abruzzo-Molise **·** Basilicata **·** Calabria **·** Campania **·** Emilia-Romagna **·** Latium **·** Liguria **·** Lombardia **·** Marche **·** Piemonte **·** Puglia **·** Sardinia **·** Sicilia **·** Toscana **·** Triveneto **·** Umbria | Italias flagg |
**Kirkemøtet** er det øverste representative organet i Den norske kirke og behandler saker av felles kirkelig karakter og samarbeid innen kirken. Det vedtar blant annet lover og regler for kirkens indre liv. Kirkemøtet ble opprettet ved lov den 8. juni 1984 og består av 116 representanter som normalt samles til møte én gang i året. Arbeidet mellom Kirkemøtets samlinger ledes av Kirkerådet, som velges av Kirkemøtet. Kirkerådet forbereder kirkemøtene, og har eget sekretariat i Kirkens Hus i Oslo.

Sammensetning
-------------

Kirkemøtet består av medlemmene av bispedømmerådene og lederen av Samisk kirkeråd.

Funksjonstid
------------

Kirkemøtene sitter vanligvis i fire-årige perioder. På grunn av demokratireformen som skyldes Kirkeforliket, satt representantene som ble valgt ved Kirkevalget i 2009 kun til Kirkevalget i 2011. Deretter var neste kirkevalg i 2015.

Referanser
----------

1. ↑  «Kirkens storting». *Kirkemøtet*. Besøkt 26. januar 2017.
2. ↑  Regler for valg av bispedømmeråd og Kirkemøtet lovdata.no

Eksterne lenker
---------------

* Kirken.no om Kirkemøtet
**Sympatikotomi** (Endoskopisk torakoskopisk sympatektomi – ETS) er operasjon av den sympatiske hovednerven for behandling av hyperhidrose (overdreven svette) på hendene og i armhulen.

Fremgangsmåter
--------------

De sympatiske nervene danner et nettverk av nerver som er lokalisert i nærheten av ribbena (torakalområdet), nær ryggvirvelen.
Blant disse forgreningene er det én spesifikk som danner ganglier, som forårsaker overdreven svette. Den kan fjernes gjennom krirugisk inngrep, kauterisering, avskjæring av forgreningene og den nyeste klipsteknikken, som innebærer plassering av et titanklips i den sympatiske nerven.
For behandling av såkalt palmar hyperhidrose skjer inngrepet på ganglianivå T2–T3; for hyperhidrose i armhulene, og for moderat eller mild palmar hyperhidrose supprederes ganglia på nivå T4-T5. Jo høyere opp (nærmere T2) det inhiberes, jo større er sjansene for kompenserende svetting, som er den som følger etter det kirurgiske inngrepet.

Fysiske, mentale og følelsesmessige virkninger
----------------------------------------------

Sympatektomi virker ved å deaktivere en del av det autonome nervesystemet (og dermed forstyrre signaler fra hjernen) gjennom kirurgisk inngrep, formålet er å fjerne eller lindre det foreliggende problemet. Mange ikke-sympatektomi-leger mener at denne praksisen er tvilsom, hovedsakelig fordi dens formål er å ødelegge anatomisk funksjonelle nerver.
Eksakte resultater av sympatektomi er umulig å forutsi, på grunn av betydelig anatomisk variasjon i nervefunksjon fra en pasient til en annen, og også på grunn av variasjoner i kirurgisk teknikk. Det autonome nervesystemet er ikke anatomisk nøyaktig, og det kan foreligge uforutsigbare koblinger som kan påvirkes når nerver blir deaktivert. Dette problemet ble demonstrert av et betydelig antall pasienter som gjennomgikk sympatektomi på samme nivå for håndsvette, men som deretter opplevde reduksjon eller eliminering av fotsvette, i motsetning til andre som ikke ble påvirket på denne måten. Ingen pålitelig operasjon eksisterer for fotsvette, bortsett fra lumbar sympatektomi, i motsatt ende av den sympatiske kjeden.

Kontrovers
----------

I 2003 ble sympatektomi forbudt på opphavsstedet, Sverige, på grunn av overveldende klager fra funksjonshemmede pasienter. I andre land, inkludert USA, er dette en notorisk uregulert prosedyre.
Internett har nå mange nettsteder drevet av kirurger som lovpriser fordelene med sympatektomi. Imidlertid er det også mange nettsteder som drives av funksjonshemmede sympatektomioffere som klager over alvorlige bivirkninger, som fører til redusert evne til å utføre yrkesmessige og daglige aktiviteter, og opplevelsen av at det ikke foreligger adekvat informert samtykke. Flere online diskusjonsfora og nettsteder er dedikert til emnet sympatektomikirurgi, hvor vitnesbyrd fra pasienter florerer.

Referanser
----------

1. ↑  McNaughton, Neil (1989). Biology and emotion. Cambridge, UK: Cambridge University Press. s. 67. ISBN 0-521-31938-2.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
**Dennis Michael Royal Eagan** (født 13. august 1926, død 1. juli 2012) var en britisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Eagan vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1952 i London. Han var med på det britiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Nederland. I kvartfinalen vant Storbritannia over Belgia med 1-0 og siden tapte de semifinalen til India med 1-3 som siden vant finalen og ble olympiske mestere. Bronsefinalen mot Pakistan vant de med 2-1. Eagan spilte alle tre kampene i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Finlands flagg Helsingfors - Bronse Bronse i landhockey Storbritannias flagg Storbritannia

Referanser
----------

1. ↑   «HOCKEY INTERNATIONALS CLUB»[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dennis Eagan – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Dennis Eagan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Dennis Eagan – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Dennis Eagan – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**K-øya**, eller **Nova Zemlja** (rumensk: *Insula K*, *Insula Musura*; ukrainsk: Острів Нова Земля) er en ung øy utenfor Donaudeltaet i Svartehavet. Øya er delt mellom Romania (40%) og Ukraina (60%).

Øya «K», som i begynnelsen hadde en form som lignet bokstaven, dukket opp nord for munningen til Sulinaarmen, som et resultat av en prosess med akkumulering av alluvium brakt hovedsakelig fra den nordligste grenen av Donau, Kiliaarmen, og med bidrag fra sirkulære strømmer i Svartehavet.

Med en lengde på 7 kilometer og en bredde på 80 meter ser øya, sett ovenfra, ut som en sandtunge. Den begynte å ta form på begynnelsen av 2000-tallet og i de senere år har de første formene for vegetasjon dukket opp. For å beskytte fuglelivet er adgang til øya forbudt.

Referanser
----------

1. ↑  «Incursiune pe Insula K din Marea Neagră. Cel mai nou pământ al României». *adevarul.ro* **(rumensk)**. Besøkt 27. desember 2022.
2. 1 2 3  Luca, Auris (24. mai 2019). «Insula K, un habitat natural în care cuibăresc zeci de specii de păsări». *Descopera Dobrogea* **(rumensk)**. Besøkt 27. desember 2022.
***K-On!*** er en manga skrevet og illustrert av Kakifly, en japansk manga-artist. Serien handler om fem jenter: Ritsu, Yui, Tsumugi, Mio og Azu. De går på videregående skole, og spiller i en musikk-klubb.

Serien fikk sin egen anime-serie i april 2009, og varte i 13 episoder. Serien ble animert av Kyoto Animation.

Handling
--------

I en uspesifisert del av Japan slutter fire unge kvinner, ved en videregående skole, seg til musikk-klubben ved den private Sakuragaoka High School. De blir imidlertid de eneste medlemmene i klubben. Til å begynne med har Yui Hirasawa ingen erfaring med å spille musikk-instrumenter eller lese noter, men hun blir etter hvert en utmerket gitarist. Mio Akiyama blir bassist, Ritsu Tainaka blir trommeslager og Tsumugi Kotobuki spiller keyboard. De bruker dagene sine til å øve, opptre og henge sammen. Klubben blir ledet av musikk-lærer Sawako Yamanaka.

I løpet av deres andre skole-år, ønsker klubben en annen gitarist velkommen: Azusa Nakano. Sammen med Azusa får de mer struktur, og begynner å øve enda mer. Etter deres tredje år uteksamineres Yui, Mio, Ritsu og Tsumugi, og melder seg til et universitet. Der blir de snart med i en annen musikk-klubb, sammen med tre andre studenter: Akira Wada, Ayame Yoshida og Sachi Hayashi. I mellomtiden fortsetter Azusa en klubb sammen med Yuis søster Ui, klassekameraten deres Jun Suzuki, og de nye medlemmene Sumire Saitō og Nao Okuda.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) K-On! – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
**K-LOVE** er en moderne kristen musikk-radiokanal i USA, drevet av Educational Media Foundation.

Per januar 2011 er K-LOVE sendt på over 440 FM-stasjoner i USA.[] Ifølge K-LOVE er lytterantallet på Internett 250 000 per uke og over radionettverket mer enn 5 millioner amerikanere per uke.[] K-LOVEs stasjoner med flest lyttere finner man i Chicago, Denver, Phoenix, Kansas City og San Antonio, hvor hver av dem har et gjennomsnitt på mellom 200 000 og 400 000 lyttere hver uke.[]

K-Loves studioer og kontorer finner man i Rocklin i California, nært Sacramento. Morgensendingene kringkastes per november 2009 fra Indianapolis i Indiana.

K-LOVE spiller musikk fra kristne grupper som MercyMe, Third Day, Brandon Heath, Steven Curtis Chapman, tobyMac, Chris Tomlin, Casting Crowns, Matthew West, Switchfoot, Tree63, Jeremy Camp og Aaron Shust. Låtene som spilles er typisk kristen-pop og lovsang, og flere av dem går igjen i blant annet flere norske ungdomsmenigheter.[] «Amazing Grace», «Hosanna", «Blessed be your name», «Lead me to the Cross» og «Revelation song» er låter som ofte blir spilt på K-LOVE.

K-LOVE har et nyhetsgruppe som gir lytterne nasjonale og regionale historier i tillegg til positive historier som kanskje ikke blir hørt noen andre plasser. I tillegg til nyhetene har K-LOVE et ukentlig program, *Closer Look*, hvor emner diskuteres litt mer i dybden.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) K-Love – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* EMF Broadcasting

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
K-1 Attack logo
K-1 Attack Roadster
Interiør
Attack fra baksiden
**K-1 Attack** er en sportsbil fra den slovakiske bilprodusenten K-1 Engineering. Firmaet ble grunnlagt i Bratislava av designer Juraj Mitro og entreprenør Dick Kvetňanský. Bilene blir laget for hånd i Devínska Nová Ves. Den første K-1 Attack Roadsteren kom ut fra verkstedet i 2002. Før produserte firmaet roadsteren som en Kit car. Bilen er en todørs, toseters roadster med avtagbart tak. Toppfart var fra fabrikk elektronisk begrenset til 250 km/t. Firmaet leveres sportsbilen med en 6-trinns manuell girkasse. Attack veier omkring 992 kilo, og klarte 0-100 km/t på 4,9 sekunder.

Spesifikasjoner
---------------

* Motor: Ford Mondeo ST220 - 3.0 liter (2 967 ccm) V6
* Kraftoverføring: 6-trinns, manuell girkasse.
* Effekt: 242 hk ved 7 000 o/min
* Dreiemoment: 300 Nm ved 6 500 o/min
* Akselavstand: 2 430 mm
* Lengde: 4 055 mm
* Høyde: 1 120 mm
* Bredde: 1 900 mm
* Vekt: 992 kilo
* Toppfart: Toppfart var elektronisk begrenset til 250 km/t
* 0-100 km/t: 4.9 sek.

Eksterne lenker
---------------

* (en) K1 Attack – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* K-1 Attack hos e24.no
* K-1 Attack Roadster Video hos youtube.com
Kleshenger fra GrudeKleshenger fra Grude
Jakett ryggstykke fra Grude.Sjakett ryggstykke fra Grude.
Jakett fra Grude.Sjakett fra Grude.
**K. Grude A/S herrekonfeksjonsfabrikk** var en de første moderne konfeksjonsfabrikkene i Norge, og den første i Stavanger. Firmaet ble grunnlagt 14. oktober 1882 av Kristoffer Grude (1857-1933), i 1920 gikk det over til å være et aksjeselskap. Kristoffer Grudes sønn, Karl Nicolai Grude (1892-1942), gikk inn i driften i 1907, i 1923 overtok han aksjemajoriteten og ledelsen av firmaet, først som disponent, senere som direktør. En annen sønn, Kristoffer Grude (1896-1979), utdannet seg til skredder i USA. Han var ekspeditør for K. Grude A/S 1918-1923, bestyrer for filialen fra 1924-1927 og medaksjonær fra 1927-1933, opprettet deretter sitt eget magasin i Stavanger. Den 5. mai 1975 ble firmaet lagt ned.

Den første forretningen ble åpnet i oktober 1882 i Østervåg 4, senere overflyttet til Skagen 21. Skagen 21 fikk tilbygget to murgårder, og i disse tre sammenkoblede fire-etasjes bygningene, tilsammen ca 1400 m², hadde firmaet fabrikken og hovedutsalget. Fabrikken ble etter noen år flyttet til Tanke Svilandsgate 27.

Produksjon
----------

Produksjonen utgjorde 25 000 plagg pr år, gjennomsnittlig én dress eller frakk hver tiende minutt. Rundt 160 menn og kvinner var beskjeftiget, om lag 120 maskiner var i bruk. Produktene ble omsatt over hele landet med egne utsalg, filialer, eneforhandlere og gjennom postordre. Klærne ble omtalt som finere herreklær og firmaet hadde som motto: *Grudes Merket der gir fuld garanti**.* Fabrikken benyttet et mønsterbeskyttet målsystem og med plaggene fulgte en skriftlig garanti for god holdbarhet og perfekt passform. K. Grude A/S herrekonfeksjonsfabrikk ble tilkjent gullmedalje for sin gode kvalitet.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  ukjent, ukjent (ca. 1938). «K. Grude A/S herrekonfeksjonsfabrikk». *Stavanger*. Oslo: Det Merkantile Forlag, Grøndahl & Søn. s. 33.
2. 1 2  Eckhoff, Fredrikke (1935). *Familien Eckhoff i Norge gjennem 150 år*. Oslo: J. Chr. Gundersens boktrykkeri. s. 110–111.
3. ↑  Aurenes, Ola (1947). *Aasland-ætten*. Stavanger: Dreyer. s. 196.
4. ↑  Norsk Folkemuseum (udatert). «Jakke». DigitaltMuseum. Besøkt 19. mars 2015.
5. ↑  Jærmuseet (udatert). «Kledehengar». DigitaltMuseum. Besøkt 19. mars 2015.
6. ↑  Telemark museum (udatert). «Bok». DigitaltMuseum. Arkivert fra originalen 2. april 2015. Besøkt 19. mars 2015.
***Symphony Fantastique: Épisode de la vie d'un Artiste ... en cinq parties*** (*Fantastisk symfoni: En episode i en kunstners liv ... i fem deler*), op. 14, er en program-symfoni i fem satser skrevet av den franske komponisten Hector Berlioz i 1830. Urpremieren fant sted i desember i Paris samme år. Symfonien står som et viktig verk i den tidlige romantiske perioden, og blir årlig framført i konsertsaler over hele verden.

Symphonie fantastique er den første symfonien til å ta i bruk den såkalte *idée fixe*; en enkeltmelodi som dukker opp i flere ulike forkledninger gjennom verket. Dette ble en forløper for ledemotivene kjent i musikken til senere komponister som Wagner og Strauss. Videre er symfonien spesiell fordi Berlioz her benyttet utelukkende instrumentalmusikk til å presentere et større fortellerdrama. Med andre ord kan en si at Symphonie fantastique er en «opera uten ord». Dette kommer tydelig fram i Berlioz' egne kommentarer til hvordan verket skal framføres:

> Komponistens intensjon har vært å utvikle forskjellige episoder i en kunstners liv, på en slik måte at disse kan behandles musikalsk. Siden verket ikke kan framføres med ord, må det instrumentale dramaet iscenesettes på forhånd. Det følgende programmet må derfor betraktes som teksten i en opera, som støtte til de ulike satsene og for å gi motivasjon til karakterene og uttrykkene i verket.
> 
> 
> Hector Berlioz (utdrag fra *Memoirs*)
> 
> 

*idée fixe*-melodien slik den presenteres første gang

Oppbygning
----------

I verket foretar helten en visuell vandring (i opiumrus) fra den første forelskelsen til sin egen henrettelse for mordet på sin elskede. Symfonien består av fem satser:

* *I Rêveries. Passions* (Drømmer. Følelser)
* *II Un Bal* (Et ball)
* *III Scène aux champs* (I landsbygda)
* *IV Marche au Supplice* (Marsjen til skafottet)
* *V Songe d'une nuit du Sabbat* (En heksesabbat)

Instrumentasjon
---------------

Verket krever et stort orkester på over 90 musikere:

* 2 fløyter, 2 oboer, 2 klarinetter, 4 fagotter
* 4 valthorn, 2 kornetter, 2 trompeter, 3 tromboner, 2 tubaer
* 2 pauker, cymbaler, tenor-tromme, basstromme, klokker (stemt i C og G)
* 4 harper
* Strykere (Berlioz spesifiserte minst 15 førstefioliner, 15 andrefioliner, 10 bratsjer, 11 celloer og 9 kontrabasser i partituret)

Referanser
----------

1. ↑  Berlioz sine kommentarer til framføringen av verket

Eksterne lenker
---------------

Fritt tilgjengelige noter av symfonien på International Music Score Library Project (IMSLP)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Mor-datter forhold** betegner innen kjernekjemi og kjernefysikk forholdet mellom en radioaktiv nuklide og dens produkt etter et radioaktivt henfall. Den radioaktive nukliden kalles **mornukliden**, mens produktet kalles **datternukliden**. 

For å oppnå et mor-datter forhold må mornukliden ha lengre halveringstid enn datternukliden. Datternukliden vil bli produsert kontinuerlig fra henfall fra mornukliden, og dette beskrives som at moren *melkes* for datternukliden.

En kan skille datternukliden fra mornukliden ved hjelp av kjemiske eller fysiske egenskaper til stoffene..

Aktivitet
---------

Forholdet mellom aktiviteten *A* til en radioaktiv nuklide og dens radioaktive datter er:

{\displaystyle A\_{2}={\lambda \_{2} \over \lambda \_{2}-\lambda \_{1}}\cdot A\_{1}(1-e^{-(\lambda \_{2}-\lambda \_{1})\cdot t})}

der indeks 1 er for mornukliden og 2 for datternukliden, og *λ* er nedbrytningskonstanter.

Dersom vi har ett tilfelle der {\displaystyle \lambda \_{1}\ll \lambda \_{2}}, dvs. hvis halveringstiden til datteren er mye kortere enn halveringstiden til moren, vil uttrykket kunne forenkles:

{\displaystyle A\_{2}=A\_{1}(1-e^{-\lambda \_{2}t})}

Hvis vi har ett tilfelle der tiden *t* er mye lengre enn halveringstiden til datteren ({\displaystyle T\_{{1 \over 2},2}}) vil eksponenten gå mot 0. Dette vil resultere i at desintegrasjonshastigheten til datternukliden blir det samme som desintegrasjonshastigheten til mornukliden, dvs. at maksimal aktivitet som kan bli produsert av datteren er lik aktiviteten til moren. 

{\displaystyle {\text{For t}}\rightarrow \infty \Rightarrow e^{-\lambda \_{2}t}\rightarrow 0\Rightarrow D\_{2}\rightarrow D\_{1}}

Denne tilstanden kalles for radioaktiv likevekt.

Referanser
----------

1. ↑  «Radioaktiv isotop- Institutt for biovitenskap». *www.mn.uio.no* **(norsk)**. Besøkt 2. november 2018.
MF Grimm (Percy Carter) (født 11. juni 1970), også kjent under artistnavnet MF Grimm, Grimm Reaper, GM Grimm og opprinnelig Build and Destroy, er en amerikansk rapper og forfatter fra New York City. Han vokste opp i en vanskelig økonomisk situasjon i Harlem. Grimm begynte å rappe i ung alder og ble en del av hip hop-scenen i New York på 1980-tallet. Han ble raskt kjent for sin tøffe og direkte lyrikk, som ofte handlet om å overvinne hindringer og utfordringer.

Grimm har også hatt en turbulent personlig historie, med en rekke konflikter med loven og en lengre fengselsstraff. Selv om han ikke har hatt den samme kommersielle suksessen som mange andre rappere, har han en lojal og dedikert fanbase som setter pris på hans integritet og ærlige lyrikk.

I tillegg til sin karriere som rapper, har Grimm også jobbet som forfatter og skuespiller. Han har skrevet flere bøker, inkludert en selvbiografi kalt "My Life, My Words". Han har også dukket opp i en rekke filmer og TV-serier, inkludert "The Electric Company" og "Law & Order: Special Victims Unit".

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) MF Grimm på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* MF Grimm på Facebook Rediger på Wikidata

* MF Grimm på Instagram Rediger på Wikidata

* MF Grimm på YouTube Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Tuzsjøen** (tyrkisk *Tuz Gölü*, «saltsjøen») er den nest største innsjøen i Tyrkia. I antikken ble den kalt *Tatta Lacus*.

Innsjøen ligger i et endorheisk bekken. Vannet er ekstremt salt, og om sommeren tørker innsjøen nesten helt inn. To elver renner ut i innsjøen, og ved utløpene er det sumper med brakkvann. Tuzsjøen er omgitt av dyrket mark, unntatt i sør og sørvest der det er saltsteppe, som periodisk oversvømmes. Det drives saltproduksjon langs breddene.

Den største kolonien med rosenflamingoer i Tyrkia hekker på en øygruppe sør i Tuzsjøen. Andre hekkefugler i området ved innsjøen er hvitpelikan, rødfalk, enghauk, steppehauk, keiserørn, steppeørn, stortrappe, dvergtrappe, ørkenlo og armenermåke. En regner med at 35 000–80 000 individer av vannfugler passerer i trekktidene og at 20 000–60 000 individer overvintrer. Blant vintergjestene er tundragås, grågås og rødhalsgås.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  «Important Bird and Biodiversity Areas (IBAs): TR072 Tuz Lake». BirdLife International. Besøkt 15. desember 2016.
2. ↑  R.F.A. Grimmett m.fl. (1989). «Important bird areas in Turkey: unprotected and under threat» (PDF). *Sandgrouse*. 11: 57–66. ISSN 0260-4736.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Southern Comfort** er en alkoholholdig drikke klassifisert som whisky eller whiskylikør avhengig av hvilken variant av drikken det er snakk om. I Norge selges bare Southern Comfort 70 US proof med 35 % alkoholinnhold. I blant annet USA, Canada og Storbritannia finnes Southern Comfort i ytterligere tre varianter: 100 US proof med 50 % alkoholinnhold, 80 US proof med 40 % alkoholinnhold og 42 US proof med 21 % alkoholinnhold. I tillegg finnes det en variant med 80 US proof med 40 % alkoholinnhold som er en blanding av Southern Comfort og Bourbon. Foruten USA, produseres også brennevinet i Irland.

Historie
--------

Southern Comfort ble første gang produsert av den irske bartenderen Martin Wilkes Heron (1850 – 1920). Det antas at den ble produsert og solgt hos kjøpmann så tidlig som 1874, i New Orleans i den amerikanske delstaten Louisiana. Men dette er ikke bekreftet til dags dato. 
Heron flyttet så til Memphis, Tennessee der han i 1889 tok patent på produktet sitt og solgte det under slagordet "None Genuine But Mine". I 1904 vant han en gullmedalje for produktet under Louisiana Purchase Exposition, også kalt the Saint Louis World's Fair. 
I en episode av det kanadiske tv-programmet The Thirsty Traveler som het A River Of Whiskey presenterer historikeren Chris Morris den originale oppskriften for Herons Southern Comfort. "Heron tok den beste bourbonen han kunne finne, deretter la han til noen vaniljestenger, en kvart sitron, en halv kanelstang, fire kryddernelliker, noen kirsebær, og en appelsinbåt eller to. Han lot det så trekke i noen dager før han la til noe søtningsmiddel, som regel honning". 

Plantasjen som har vært på flaskeetiketten siden 1930 er Woodland Plantation, en sørstatsplantasje fra før den amerikanske borgerkrigen i West Pointe a la Hache, en liten by i Plaquemines Parish, Louisiana.

I cocktailer
------------

En av de aller tidligste kjente cocktailer er «Scarlett O'Hara», som ble skapt som hyllest til filmen *Tatt av vinden* fra 1939.

Drinken består av Southern Comfort, tranebær og fersk limefrukt.

Referanser
----------

1. ↑  «> History of Southern Comfort». CocktailTimes.com. Besøkt 9. september 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Rudy Lewis** (født 23. august 1936 i Philadelphia, død 20. mai 1964 i New York) var en USA-amerikansk rhythm and blues-sanger, mest kjent for sin deltakelse i The Drifters.

Lewis starta innen gospel og sang blant annet med *Clara Ward Singers*. I 1960 prøvesang han for Drifters manager, George Treadwell, som nettopp hadde sparka store deler av gruppas opprinnelige besetning. Lewis fikk jobben, og han var førstesanger fram til han døde i 1964. 

Blant Lewis' mest kjente sanger er «Some Kind Of Wonderful», «Please Stay», «On Broadway» og «Up On The Roof».

Da The Drifters i 1988 blei innvotert i Rock and Roll Hall of Fame, var det med ei besetning der Lewis var et av gruppemedlemmene.

Referanser
----------

1. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Nick Talevski: *Rock Obituaries – Knocking On Heaven's Door*, Omnibus Press 2010, ISBN 9780857121172, side 371.
* Omtale av The Drifters på Rock and Roll Hall of Fame; besøkt 12. februar 2016.
* Nekrolog på nettstedet Timelines.com; besøkt 12. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rudy Lewis på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Rudy Lewis på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Rudy Lewis på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
«Kivlemøyane» har flere betydninger.
**Kivlemøyane** eller **Systerslåttane** er navn på en serie med slåtter som ofte blir spilt i sammenheng (som regel tre slåtter etter hverandre). Flere av dem går på trollstilt felestille. Slåttene er knytta til sagnet om Kivlemøyane.

Kivlemøyslåttene i speltradisjonene
-----------------------------------

Spelemannen Øystein Langedrag fra Seljord er en nøkkelperson med tanke på overleveringa av denne slåttekrinsen. Langedragen spilte Kivleslåttene i form etter Gunnar Grjotnes i Fjågesund i Kviteseid (han kunne visstnok sju), som igjen hadde dem fra Tov Kristiansen – den eldste spelemannen en kjenner til i Seljord. Fra Langedrag gikk *Kivlemøyane* videre til sønnen Leiv Sandsdalen, og til Petter Veum fra Fyresdal. Trolig lærte Langedragen også bort *Kivlemøyane* til sin jevnaldrende spelkammerat Knut Lurås. Og slik er det sannsynlig at de er kommet til Håvard Gibøen som var Luråsens fremste læresvein. 

### Gibøtradisjonen

Gibøens arvtaker i Tinn, Knut Dale, ble oppsøkt av Johan Halvorsen i 1901 og Halvorsen skreiv ned en Kivlemøygangar og en Kivlemøyspringar etter Dale. Tre systerslåtter i Gibøtradisjon er å finne i Hardingfeleverket (hf):

* en treunderdelt gangar i tre varianter (hf 1 nr. 98 a-c)
* en springar i tre varianter (hf 6 nr. 480 c, d og e)
* en springar i en variant (hf 5 nr. 294)

### Sandsdalstradisjonen

To systerslåtter i tradisjonen etter Sandsdalen er med i Hardingfeleverket:

* en springar i to varianter (hf 6 nr. 480 a og b)
* en springar i tre varianter (hf 6 nr. 496 b, c og b)

### Veumtradisjonen i Setesdal

Fra Setesdalstradisjonen er det kommet med to systerslåtter i Hardingfeleverket:

* en tounderdelt gangar i en variant (hf 2 nr. 13)
* en springar i en variant (hf 6 nr. 496 e)

### Kivlemøyslåtter fra andre tradisjoner

* Olea Crøger hadde en tounderdelt Kivlemøygangar fra Seljord, jf *Lindemanns Fjeldmelodier* 1854, uten at det vites mer om tradisjonslinjer.
* Eivind Groven hadde en tounderdelt Kivlemøyhalling etter mora Aslaug R. Groven, fra Berge på Rauland. Eldstesøstera hennes, Torbjørg R. Berge, spilte slåtten på sjøfløyte. Trolig hadde Berge-søstrene slåtten etter faren Gamle-Rikard Berge, som igjen kan ha fått den fra sin farfar, Ånund Berge.
* Bjørn Lofthus fra Vinje hadde en liten Kivlemøyspringar (hf 4 nr. 254), det er uvisst hvor han hadde slåtten fra.

Kivlemøyslåtter i kunstmusikken
-------------------------------

* Kivlemøyspringaren og Kivlemøygangaren som Halvorsen skrev ned etter Knut Dale i 1901, har blitt fritt bearbeidet for piano av Edvard Grieg (opus 72, nr. 16 og 17).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**Kivusjøen** er en innsjø på grensen mellom Den demokratiske republikken Kongo og Rwanda. Den ligger i den Albertinske (vestlige) Riftdalen, en del av Riftdalen i Afrika. Kivusjøen har utløp gjennom elva Ruzizi, som renner sørover til Tanganyikasjøen. Innsjøen hører til De store sjøer i Afrika.

Innsjøen har et areal på 2 700 km² og ligger på en høyde av 1 461 moh. Sjøen ligger i en riftdal som sakte utvider seg, noe som forårsaker vulkansk aktivitet i området. Dette gjør også at sjøen er usedvanlig dyp, og med en gjennomsnittdybde på 237 meter og en største dybde på 480 meter er den verdens 15. dypeste innsjø. Innsjøen er omringet av høye fjell. I den sørlige delen av sjøen ligger øya Idjwi, som er den tiende største øya i en innsjø i verden. De største byene ved Kivusjøen er Bukavu og Goma i Kongo og Gisenyi, Kibuye og Cyangugu i Rwanda.

Den første europeeren som besøkte sjøen var tyskeren Gustav Adolf von Götzen i 1894. Området rundt sjøen har vært et sentralt åsted for konflikten mellom Hutu og Tutsi-folkene i Rwanda, og deres allierte i Kongo, som blant annet har ført til folkemordet i Rwanda i 1994 og den første og andre krigen i Kongo. Kivusjøen ble spesielt beryktet som et dumpested for ofrene fra folkemordet.

Referanser
----------

1. ↑  Lake Kivu *Encyclopædia Britannica*
2. 1 2 3 4 5  Lake Kivu *Lakepedia.com*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lake Kivu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Satellittbilde av Kivusjøen
Kivusjøen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames
 |
En **knutepunktskole** er en fylkeskommunal videregående skole som har et organisert og tilrettelagt tilbud for hørselshemmede. Knutepunktskolene samarbeider med andre videregående skoler for å kunne tilby elevene bredest mulig valg av utdanningsprogram. Hørselshemmede elever som kommer fra andre fylker kan søke skoleplass til den nærmeste knutepunktskole. Undervisningen foregår dels egne tegnspråklige grupper og dels i klasser med tegnspråktolk. Hørselshemmede har rettigheten til opplæring i og på tegnspråk i et tegnspråklig miljø (Opplæringslova §3-9.). Dermed har hørselshemmede rett til å gå på en knutepunktskole selv om det ligger utenfor deres fylke. Ved tilrettelegging får hørselshemmede tilbud for å bruke tegnspråktolk og bruk av FM-anlegg (FrekvensModulering).

Knutepunktskoler har også spesielt tilrettelagt for hørselshemmede blant annet ved:
Teleslynge i auditorier og skoletorg, FM-anlegg i mange klasserom, ansatte som kan tegnspråk, lærere med erfaring fra undervisning i knutepunktskolen og tegnspråktolk

Hvis hørselshemmede har norsk tegnspråk som førstespråk, får de opplæring etter læreplanene i norsk tegnspråk. De får også tilrettelegging i norsk og engelsk for døve og sterkt tunghørte.
Hørselshemmede som bor for langt unna fra knutepunktskole til å pendle, får tilbud hos internat/bokollektiv for hørselshemmede.

Knutepunktskoler i Norge:
Nordahl Grieg videregående skole (Bergen),
Nydalen videregående skole (Oslo),
Tiller Videregående (Trondheim),
Hetland videregående skole (Stavanger),

Eksterne lenker
---------------

* Hva er en knutepunktskole