recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Uanstendig forslag*** er en dramafilm fra 1993, regissert av Adrian Lyne og med Robert Redford, Demi Moore og Woody Harrelson i hovedrollene. Filmen er basert på en roman av Jack Engelhard.

Handling
--------

Barndomskjærestene David og Diana Murphy (Harrelson og Moore) er gift og reiser til Las Vegas i det håp at de kan vinne nok penger til å realisere Davids fantasiprosjekt innen arkitektur. Etter å ha spilt bort pengene de hadde lånt av Daivid's far for å delvis betale banken det de skyldte så dde ikke skulle miste huset, møter de på milliardæren John Gage (Redford). John faller fullstendig for Diana, og tilbyr David en million dollar for å tilbringe natten med henne. Etter en vanskelig natt bestemmer David og Diana seg for å takke ja til tilbudet, og de signerer en kontrakt med Gage dagen etter. Gage flyr Diana til en privat båt, og det antas at avtalen utføres der.

Selv om han håpet at han skulle glemme hele greia, blir David mer og mer usikker på sitt forhold til Diana, og etter hvert oppslukt av frykten for at hun fortsatt er involvert med Gage. På grunn av denne spenningen i forholdet tar David og Diana ut separasjon. Gage dukker opp igjen og går etter Diana med fornyet håp. Selv om hun motstår i begynnelsen, gir hun etter hvert etter og tilbringer tid med ham, helt til et forhold utvikler seg. David forstår i mellomtiden at han ikke greier seg uten sitt livs kjærlighet, og da Diana søker om skilsmisse, forsøker David å vinne henne tilbake en siste gang.

Gage ser hvordan Diana ser på David, og forstår at selv om hun ble hos ham, ville forholdet deres aldri bli så intenst som det forholdet hun hadde med David. Han innbiller henne at hun er den siste i en lang rekke «million dollar-jenter», og hun forlater ham til fordel for David.

Rolleliste
----------

| Skuespiller | Rolle |
| --- | --- |
| Demi Moore | Diana Murphy |
| Woody Harrelson | David Murphy |
| Robert Redford | John Gage |
| Seymour Cassel | Mr. Shackleford |
| Oliver Platt | Jeremy |
| Billy Bob Thornton | Day Tripper |

Priser
------

Filmen ble nominert til hele syv Golden Raspberry Awards under den 14. Razzie-utdelingen, og vant prisene for verste film, verste mannlige birolle og verste manus.

*Uanstendig forslag* ble også nominert til tre MTV Movie Awards i 1994, der den til slutt vant èn pris, prisen for beste kyss.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Uanstendig forslag* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Uanstendig forslag* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Uanstendig forslag* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Uanstendig forslag* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Uanstendig forslag* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Uanstendig forslag* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Uanstendig forslag* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Uanstendig forslag* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Uanstendig forslag* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Uanstendig forslag* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
* Fullstendig liste over skuespillere som ble vurdert til de ulike rollene i filmen Arkivert 15. mai 2008 hos Wayback Machine.
**Nyasaland African Congress** var en politisk organisasjon og senere parti som ble dannet i 1944 i det daværende britiske protektoratet Nyasaland (nå Malawi) og som eksisterte fram til partiet ble forbudt i 1959.

Bevegelsen hadde sin bakgrunn i en rekke relativt kortlevede organisasjoner for "utdannede innfødte" som var startet på 1910-1930 tallet.

Den var dominert av en kristen og utdannet elite av malawiere, blant annet prester, offentlige tjenestemenn, små plantasjeeiere og forretningseiere samt en del tradisjonelle stammeledere.

Organisasjonen var sentral i malawiernes motstand mot Føderasjonen Rhodesia og Nyasaland som ble opprettet i 1953. Den ble spesielt vitalisert etter Hastings Banda returnerte til Malawi etter 40 år utlendighet og overtok lederskapet i NAC i august 1958. Banda, en karismatisk taler, tiltrakk tusenvis til sine politiske møter og en mengde nye lokallag av NAC ble stiftet. De politiske møtene bidro til at befolkningen begynte å vise åpen motstand mot kolonistyret blant annet ved å kutte telefonledninger, lage grøfter i veiene for å hindre biltrafikk og i enkelte byer ble biler steinet. Myndighetene reagerte med å arrestere en del lokale ledere.

I mars 1959 ble det innført unntakstilstand og NAC ble forbudt. Mange av lederne inkludert Banda ble arrestert og satt i fengsel i enten i Malawi eller Sør-Rhodesia.

Ledere
------

| Fra | Til | Leder (President-General) |
| --- | --- | --- |
| Oktober 1944 | Januar 1945 | Levi Zililo Mumba |
| Januar 1945 | Januar 1950 | Charles Matinga |
| August 1950 | 1954 | James Chinyama |
| 1954 | Januar 1957 | James Frederick Sangala |
| Januar 1957 | Juli 1958 | Thamar Dillon Thomas Banda |
| August 1958 | 1959 | Hastings Banda |

Referanser
----------

1. 1 2  Meredith Terretta (2012) Political Culture and Nationalism in Malawi: Building Kwacha (Review) (Krever abonnement) The International Journal of African Historical Studies via Questia.
2. 1 2 3 4  Paul Chiudza Banda og Gift Wasambo Kayira (2012) THE 1959 STATE OF EMERGENCY IN NYASALAND: PROCESS AND POLITICAL IMPLICATIONS (krever abonnement) The Society of Malawi Journal via JSTOR. Arrestasjonen gjorde flere av lederne til nasjonalhelter. Partiet Malawi Congress Party ble dannet samme år for å ta over etter NAC, dette partiet ble det ledende ved Malawis selvstendighet i 1964.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Jødisk yishuv i Rishon Lezion, 1882
**Yishuv** eller **jisjuv** er hebraisk, og betyr «bosetning» eller «samfunn», og benyttes for det jødiske samfunn i Palestina forut for Staten Israels tilkomst.

Sier man Gamle Yishuv, gjelder den det eldre segment; den eldre jødiske befolkning, den som hadde sine røtter i landet før, gjerne lenge før, de jøder som kom med den første sionistiske innvandringsbølge (*første aliyah*) fra og med 1882. Det kom også flere senere innvandringsbølger (andre, tredje, fjerde alijah) og de kunne ha en annen religiøs eller ideologisk profil. 

Uttrykket Nye Yishuv finnes også, og sikter da særlig til innvandrede jøder motivert av ønsket om økonomisk uavhengighet og forskjellige nasjonale ideologier, i stedet for de mer rendyrkede religiøse grunner. Ettersom noen slike kom såpass tidlig som i 1860-årene, er det ikke en rendyrket tidsmessig forskjell. Men i regelsen brukke *nye yisuv* om folk i i nnvandringsbølger senere enn gamle yishuv.

Litteratur
----------

* Ron Kuzar: *Jischuw.* I: Dan Diner (utg.): *Enzyklopädie jüdischer Geschichte und Kultur* (EJGK). Band 3: *He–Lu.* Metzler, Stuttgart/Weimar 2012, ISBN 978-3-476-02503-6, S. 199–203.
* Georg Lubinski: *Wer soll den Jischuw führen?* [vor den Wahlen zur Assefat Haniwcharim] Miflegeth Poale Erez Israel, Abteilung für die Olim aus Mitteleuropa, [ (sine loco), Palästina] 1944, (14 S.; digital gespeichert bei Deutsche Nationalbibliothek, Einsicht nur im Lesesaal möglich; späterer Verfassername in Israel: Giyora oder Giora Lotan)

Referanser
----------

1. ↑  «Ethnicity, Religion and Class in Israeli society». Besøkt 19. oktober 2021.
2. ↑  «Imperial Designs: War, Humiliation & the Making of History». Besøkt 19. oktober 2021.
**Rydal** er et tettsted i Mark kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. Det ligger cirka syv kilometer nord for Kinna. I 2010 hadde tettstedet 402 innbyggere.

Rydal ligger ved elven Viskan. Her anla den svenske industrimannen Sven Erikson i 1853 Sveriges et mekanisert bomullsspinneri, som fremdeles er i funksjon. I 1913 hadde det ca. 200 ansatte. Her bygde man også Sveriges første vannkraftverk. Det ble satt i drift i 1882 og produserte elektrisitet til belysningen i spinneriet. Stedet har et godt bevart fabrikkmiljø, og regnes som et minnesmerke over industrialismens gjennombrudd i Sverige. 

Rydals Museum viser blant annet levevilkårene for tekstilarbeiderne i svunne tider.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 1. april 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon om og bilder fra Rydals museum

Kilder
------

* Nordisk familjbok, side 702 og 703 (artikkelen om Rydal).

  


| * v
* d
* r
Mark kommune i Västra Götalands län i Sverige |
| --- |
|  | 
* Berghem
* Björketorp
* Fritsla
* Horred
* Hyssna
* Kinna
* Rydal
* Sätila
* Torestorp
* Öxabäck

 |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
En rekke seks teskjeer.Skjeer brukes i teorien som en metafor for hvordan en rasjonerer ut energien en har.
**Skjeteorien** (engelsk: *spoon theory*) er en metafor som beskriver den psykiske og fysiske energien man bruker på en dag, og hvordan den mengden kan være begrenset. Ordet ble først skapt av den amerikanske bloggeren Christine Miserandino i 2003 for å beskrive hvordan det var å ha lupus. Hun forklarte situasjonen da hun var ute med en venn og spiste, og ga vennen noen skjeer og brukte de til å representere en enhet energi, og at man brukte en skje for alle mulige slags dagligdagse handlinger. For eksempel at på begynnelsen av dagen, blir ikke en skje brukt opp først når en drar på jobb eller tilsvarende stor handling, men at en skje blir brukt opp bare av å stå opp, og en til av dusje, en til av spise, en til av å ta medisinene sine, og at en da fort står igjen med halvparten av dagens skjeer brukt opp, uten at man en gang har kommet seg ut av huset. Det er riktig nok mulig å låne skjeer fra morgendagen, men det fører fort til at morgendagen blir enda vanskeligere. Dette gjør at det blir nødvendig å planlegge hva man skal bruke skjeene til for å fungere normalt, mens en frisk person ikke en gang tenker over at slike handlinger trenger energi til å begynne med.

Metaforen har siden blitt tatt i bruk til å beskrive hvordan det oppleves å ha andre funksjonshemninger, problemer med psykisk helse, marginalisering, og andre ting som kan legge en usett byrde på de som på leve med den.

Referanser
----------

1. 1 2  «Skjeteorien». *Foreningen for kroniske smertepasienter*. Besøkt 28. november 2023.
2. ↑  Ainley, Rosemary (10. september 2019). «How the Spoon Theory Helps Me Explain the Fatigue of Chronic Illness». *CreakyJoints Australia* **(engelsk)**. Besøkt 28. november 2023.
3. ↑  «Indiana Principal Leadership Institute » The Spoon Theory». *indianapli.org*. Besøkt 28. november 2023.

Eksterne lenker
---------------

* The Spoon Theory av Christine Miserandino
***Allomagdalis*** er en slekt av snutebiller. De er middelsstore, avlange snutebiller uten skjell på kroppen.

Utseende
--------

Middelsstore, avlange, parallellsidige snutebiller. Kroppen er mørkfarget, oftest svart, gjerne med en blålig metallglans, og de mangler skjellkledning. **Hodet** er middels stort med store, flate fasettøyne og en ganske lang, tynn snute. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle ytterst, og sitter festet omtrent midt på snuten. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, med avrundede sider, markert tilsmalnet framover, på oversiden kraftig og tett punktert. **Dekkvingene** er litt bredere enn brystskjoldet, parallellsidige, med markerte skuldre. De har sterkt markerte punktrader. **Beina** er forholdsvis korte, lårene med kraftige tenner på undersiden.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i død ved, som oftest like under sevjelaget på små, nylig døde grener eller kvister.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Chile.

Systematisk inndeling
---------------------

Disse billene blir ofte plassert i underfamilien Molytinae. 

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **greinsnutebiller, Mesoptilinae** Lacordaire, 1863 (=Magdalinae)
						* stammen **Magdalidini** Pascoe, 1870
							+ Slekten ***Allomagdalis*** Kuschel, 1950
								- *Allomagdalis anonyx* Kuschel, 1950
								- *Allomagdalis cryptonyx* Kuschel, 1950
								- *Allomagdalis heteronyx* Kuschel, 1950

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Erling Vidkunsson** (født 1293, død 1355) var en ridder (adelsmann av Bjarkøyætten). Etter at den norske kongeætten (Hårfagreætten eller Sverreætten) døde ut på mannsiden i 1319 var han den mektigste mannen i Norge og ble på hirdstevnet i 1323 drottsete så lenge Magnus Eriksson var mindreårig frem til 1332. Han var som drottsete leder av formynderstyret og den økonomiske forvaltningen av riket.

Erling Vidkunsson var sønn av Vidkun Erlingsson og arvet Bjarkøygodset fra onkelen sin, Bjarne Erlingsson. Han arvet Stovrheim etter sin mor, og kjøpte senere øya Giske. Med Erling Vidkunsson døde Bjarkøyætten ut på mannssiden. Navnet (farsnavnet) blir også stavet *Vidkunssøn*.

Referanser
----------

1. ↑   Genealogics, genealogics.org person ID I00500412, oppført som Erling Vidkunsonn[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Nationalencyklopedin, NE.se-ID erling-vidkunsson, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Genealogics[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Salmonsens konversationsleksikon
* Rootsweb.com[*død lenke*]
* Store Norske Leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** Geni
 |
**McCrory** er en by i Woodruff County i den amerikanske delstaten Arkansas. Befolkningen var 1 850 på folketellingen 2000.

McCrorys kommersielle distriktet er oppført i det Nasjonale registeret over historiske steder.

Geografi
--------

McCrory ligger på 35°15′28″N 91°11′48″V (35.257914, -91.196738).

I henhold til United States Census Bureau har byen et totalt areal 6,2 km², alt er land.

Demografi
---------

Ifølge folketellingen i 2000, det var 1 850 personer, 752 husholdninger og 482 familier som bodde i byen. Befolkningstettheten var 777,7 mennesker per kvadrat engelsk mil (300,1/km²). Det var 855 boenheter med en gjennomsnittlig tetthet på 359.4/kvadrat mil (138.7/km²). Den etniske sammensetningen av byen bestod av 79,46% hvite, 18,92% svarte eller afrikansk-amerikanske, 0,11% indianske, 0,11% asiatiske, 0,43% fra stillehavsøyene, 0,11% av andre raser og 0,86% fra to eller flere raser. 0,92% av befolkningen var hispanic eller latino av hvilken som helst rase.

Det var 752 husholdninger hvorav 31,3% hadde barn under 18 år som lever med dem, 44,8% var gifte par som bor sammen, 16,4% hadde kvinnelig familieoverhode uten mann til stede og 35,9% var ikke-familier. 32,8% av alle husholdninger bestod av enkeltpersoner og 17,7% hadde noen som bodde alene og som var 65 år eller eldre. Gjennomsnittlig husholdningsstørrelse var 2,31, og den gjennomsnittlige familiestørrelsen var 2,92.

Byens befolkningen var fordelt på 24,0% under 18 år, 9,8% fra 18 til 24, 22,5% fra 25 til 44, 22,3% fra 45 til 64 og 21,4% som var 65 år eller eldre. Gjennomsnittlig alder var 40 år. For hver 100 kvinner var det 74,5 menn. For hver 100 kvinner i en alder av 18 år eller mer, var det 70,8 menn.

Gjennomsnittsinntekten for en husholdning i byen var $24 375, og gjennomsnittsinntekten for en familie var $32 179. Menn hadde en gjennomsnittsinntekt på $26 534 mot $18 050 for kvinner. Gjennomsnittsinntekten på hele befolkningen var på $15 351. Omtrent 16,6% av familier og 20,8% av befolkningen totalt sett under fattigdomsgrensen, inkludert 28,3% av de under 18 år og 18,7% av de som er 65 år eller over.

Utdanning
---------

McCrory gir offentlig utdanning via McCrory School District inkludert McCrory High School.

Referanser
----------

1. ↑  United States. Bureau of the Census (2016) (på en), *2016 U.S. Gazetteer Files*, Washington D.C.: Bureau of the Census, Wikidata Q32859555,
2. ↑  ; *folketellingen i USA 2020*; Herausgeber: Bureau of the Census; besøksdato: 1. januar 2022.
3. ↑  «US Gazetteer files: 2010, 2000, and 1990». United States Census Bureau. 12. februar 2011. Besøkt 23. april 2011.
4. ↑  «American FactFinder». United States Census Bureau. Arkivert fra originalen 11. september 2013. Besøkt 31. januar 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |
**Offshore Norge**, tidligere **Norsk olje og gass** (**NOROG**) 2012–2022 og **Oljeindustriens Landsforening** (**OLF**) før 2012, er en interesse- og arbeidsgiverorganisasjon for oljeselskaper og leverandørbedrifter knyttet til oljevirksomheten på norsk kontinentalsokkel. Offshore Norge arbeider for å videreutvikle en konkurransedyktig olje- og gassindustri i Norge. Offshore Norge utvikler også retningslinjer for olje- og gassnæringen som råd og anbefalinger til hvordan selskapene kan håndtere ulike problemstillinger på best mulig måte.

Offshore Norge har også som oppgave å lede og koordinere fellesprosjekter innen helse, arbeidsmiljø og drift, samt ytre miljø. 

Offshore Norge har hovedkontor i Stavanger med rundt 40 ansatte, og kontor i Oslo med ti ansatte. Administrerende direktør fra 2015 til 2020 var Karl Eirik Schjøtt-Pedersen. Offshore Norge er tilsluttet NHO, Næringslivets Hovedorganisasjon. Som landsforening i NHO er Offshore Norge sentral part i avtalene mellom arbeidsgivere og arbeidstakere. 

I 2019 slo Norsk olje og gass seg sammen med Exploration & Production Information Management Association (EPIM, opprettet i 2007) og Geodata Trade Operator (GTO).

Organisasjonen skiftet i 2022 navn fra Norsk olje og gass til Offshore Norge.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 25. oktober 2016. Besøkt 25. oktober 2016.
2. ↑  Publisert, Av: Maiken Ree-Spesialrådgiver informasjon. «Medlems-organisasjoner forener krefter». *offshorenorge.no* **(norsk)**. Besøkt 14. september 2022.
3. ↑
4. ↑  «Norsk olje og gass skifter navn: Skal hete Offshore Norge». *e24.no*. Besøkt 9. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
* Norsk olje og gass' nettsted Arkivert 19. september 2012 hos Wayback Machine.
* Norsk olje og gass' nettsted for ungdom Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Næringslivets Hovedorganisasjon |
| --- |
| 
* Abelia
* Byggenæringens Landsforening
* Fornybar Norge
* Mediebedriftenes Landsforening
* Nelfo
* NHO Geneo
* NHO Logistikk og Transport
* NHO Luftfart
* NHO Mat og Drikke
* NHO Reiseliv
* NHO Service og Handel
* NHO Sjøfart
* NHO Transport
* Norges Bilbransjeforbund
* Norsk Industri
* Offshore Norge
* Sjømat Norge

 |
**Viktor Mikhajlovitsj Zimin** (russisk: Ви́ктор Миха́йлович Зи́мин; født 23. august 1962 i Dissos i Krasnojarsk kraj i Den russiske sovjetiske føderative sosialistrepublikk i Sovjetunionen, død 23. november 2020 i Moskva) var en russisk politiker tilhørende partiet Forent Russland.

Liv og virke
------------

Zimins far var russer, moren var av russlandstysk avstamning.[] Han gikk på skole i landbyen Katanov i Khakasia autonome oblast. I 1982 avsluttet han sin utdannelse med eksamen fra en landbruksskole og gjorde så militærtjenesten.

Senere arbeidet Zimin i Krasnojarsk-filialen til De sovjetiske jernbaner, og etter Sovjetunionens sammenbrudd for Krasnojarskjernbanen.

Ved parlamentsvalget i Russland den 2. desember 2007 ble Zimin innvalgt i Statsdumaen på partiet Forent Russlands liste.

Den 8. desember 2008 ble han nominert av president Dmitrij Medvedev til regjeringsformann (tilsvarende president) for republikken Khakasia, en føderal delrepublikk i den sibirske delen av Russland. Khakasias Øverste råd istemte i nominasjonen den 10. desember 2008. Han overtok dette vervet etter Aleksej Lebed. Han var regjeringsoverhode i Khakasia 2009 til 2018. I 2018 tapte han i et forsøk på å bli gjenvalgt.

Han døde på et militærsykehus i Moskva den 23. november 2020 av lungebetennelse som følge av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑  Скончался экс-глава Хакасии Виктор Зимин

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell nettside Arkivert 6. desember 2012 hos Wayback Machine.
* Biografi Arkivert 28. mars 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
F. A. Schleppegrell ved Isted malt av Otto Bache.
**Friderich Adolph Schleppegrell** (født 28. juni 1792 på Brunla ved Larvik, død 26. juli 1850 i Flensborg i Slesvig) var en dansk-norsk offiser som særlig er kjent fra den første slesvigske krig.

Biografi
--------

Friderich Adolph Schleppegrell var sønn av den westfalske lavadelsmannen, generalmajor Otto Heinrich von Schleppegrell se Krag (slekt fra Jylland)) og hans andre hustru Cathrine Abigael Zimmer (datter av viseadmiral Frederik Gregersen Zimmer), og ble 25. juli 1828 gift med Johanne, baronesse Juel, datter av major Christian Frederik, baron Juel av Rysensteen. Han ble offiser i 1807, og deltok i kanonbåtkrigen for Danmark-Norge. I forbindelse med inngåelsen av unionen med Sverige i november 1814, gikk Schleppegrell over i dansk tjeneste.

Schleppegrell er især kjent for sin innsats i Første slesvigske krig da han ved krigsutbruddet i 1848 som oberst fikk kommandoen over det danske venstre flankekorps. Han ble utnevnt til generalmajor i 1848.

Friderich Adolph Schleppegrell var kommandant for 2. armedivisjon, som innledet angrepet ved Isted 25. juli 1850. Han ble hardt såret av angrep ved Øvre Stolk, og døde dagen etter av sine sår i Flensborg. Christian de Meza overtok da kommandoen. 

General Friderich Adolph Schleppegrell ligger begravet i Flensborg ved siden av sin våpenbror og kamerat Hans Helgesen. Hans død er omtalt i N.F.S. Grundtvigs Kiærminde-Vise, *Det var en sommermorgen*, om slaget på Isted Hede hvori det heter:

Der faldt den gamle 'Nordmand  

den djærve *Sleppegrell.*
Han regned meer ei Kugler,  

end Hagl det haarde Fjeld!

Oslo, Larvik og København har oppkalt gater etter generalmajor Friderich Adolph Schleppegrell.

Referanser
----------

1. ↑  Utdypende artikkel på SNL

Eksterne lenker
---------------

* Om Friderich Adolph Schleppegrell, *Dansk biografisk Lexikon*

Schleppegrells gravminne i Flensborg.
Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
Skien kirke
**Skien prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Skien prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Skien sogn i Skien kommune i Telemark fylke, og hovedkirken var Skien kirke.

Skien prestegjeld og dets sogn er siden 2004 en del av Skien kirkelige fellesråd, som er underlagt Skien prosti.

Historikk
---------

*Skiða sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Skien prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. 

Solum sogn ble utskilt fra Skien som eget prestegjeld ved kgl. reskript av 26. juni 1738.

Gimsøy sogn ble utskilt fra Skien som eget prestegjeld 1. januar 1971.

Ved avviklingen bestod Skien prestegjeld av Skien menighet.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Referanser
----------

1. ↑  Gundersen, Thor (2000). *Skien*. I samarbeid med Skien historielag. s. 9. ISBN 8291427070.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 52.
3. ↑  «Prestegjeld og sogn i Telemark». *Arkivverket* **(norsk)**. 10. juli 2017. Besøkt 5. mars 2023.
4. ↑  «Varden 1970.12.31». Norge;Vestfold og Telemark;;Skien;;;;. 19701231. s. 7.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
5. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter (PDF Gratis nedlasting)». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
6. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
**Nicolai Arbo** (født 7. september 1723 i Strømsø (nå Drammen), død 12. september 1793 i Christiansfeld i Danmark) var en norsk lege.

Han ble student i København i 1739, før han i 1740 begynte å studere kjemi og metallurgi på Kongsberg. I 1741 reiste han utenlands, og studerte i nesten 11 år medisin ved forskjellige tyske universiteter. Etter hjemkomsten tok han i 1752 den medisinske doktorgrad med avhandlingen «Analysis nitri physico-chemica», og slo seg deretter ned som praktiserende lege i fødebyen. I 1782 flyttet han fra Strømsø til Christiansfeld.

Arbo var berømt som lege, og ble oppsøkt fra fjerne steder. Et skrift han skrev om radesyke ble utdelt i Norge ved offentlig foranstaltning.

Verker
------

* *Analysis nitri physica-chemica* (København, 1752)
* *Afhandling om Radesygen* (København, 1792)

Familie
-------

Han var sønn av Peter Arbo og Anne Catherine f. Wiel.

Han ble gift i 1762 med Marthe Cathrine Wolf (1729–1814), som var datter av kjøpmann Frants Christopher Wolf i Christiania.

Kilder
------

* Dansk biografisk Lexikon
**Stockville** er en landsby i og fylkessete for Frontier County i den amerikanske delstaten Nebraska. Befolkningen var 25 ifølge folketellinga fra 2010, og besto av 11 husholdninger og 8 familier.

Historie
--------

Stockville ble grunnlagt i 1872. Navnet refererer til budskapen (eng. «livestock») til de mange rancherne i området.

Geografi
--------

Stockville er ligger ved koordinatene 40°32′00″N 100°23′04″V (40.533250, -100.384545). Ifølge United States Census Bureau består landsbyen av et område på totalt 0,26 kvadratmiles (0,67 km²), hvor alt er regnet som land.

Demografi
---------

Historisk befolkning| Folketelling | Befolk. |  | %± |
| --- | --- | --- | --- |
| 1890 | 227 |   | — |
| 1900 | 269 |   | 18,5% |
| 1910 | 232 |   | −13,8% |
| 1920 | 196 |   | −15,5% |
| 1930 | 186 |   | −5,1% |
| 1940 | 238 |   | 28,0% |
| 1950 | 181 |   | −23,9% |
| 1960 | 91 |   | −49,7% |
| 1970 | 61 |   | −33,0% |
| 1980 | 45 |   | −26,2% |
| 1990 | 32 |   | −28,9% |
| 2000 | 36 |   | 12,5% |
| 2010 | 25 |   | −30,6% |
| Est. 2014 | 25 |   |  |
| U.S. Decennial Census |

### Folketellingen 2010

Ifølge folketellingen 2010 var det 25 personer, 11 husholdninger og 8 familier som hadde sitt bosted i landsbyen. Befolkningstettheten var 96,2 innbyggere per kvadratmile (37,1/km²). Det var 19 boenheter med en gjennomsnittlig tetthet på 73,1 per kvadratmile (28,2/km²).

Det var 11 husholdninger hvorav 18,2% hadde barn under 18 år boende med dem, 72,7% var gifte par som bodde sammen og 27,3% var ikke familieenheter. 27,3% av alle husholdninger bestod av enslige og 9,1% hadde noen boende alene som var 65 år gamle eller eldre. Den gjennomsnittlige husholdning var på 2,27 og den gjennomsnittlige familiestørrelse var på 2,75.

Snittalderen i landsbyen var 62,8 år. 20% av innbyggerne var under 18 år gamle, og ingen var mellom 18 og 24 år gamle, mens 8% var mellom 25 og 44 år og 32% var mellom 45 og 64, samt hele 40% var 65 år gamle eller eldre. Kjønnsammensetningen i landsbyen var 48,0% menn og 52,0% kvinner.

Referanser
----------

1. ↑  «Find a County». National Association of Counties. Besøkt 7. juni 2011.
2. ↑  «Stockville, Frontier County». *Center for Advanced Land Management Information Technologies*. University of Nebraska. Besøkt 9. august 2014.
3. ↑  Fitzpatrick, Lillian L. (1960). *Nebraska Place-Names*. University of Nebraska Press. s. 62.  A 1925 edition is available for download at University of Nebraska—Lincoln Digital Commons.
4. ↑  «US Gazetteer files: 2010, 2000, and 1990». United States Census Bureau. 12. februar 2011. Besøkt 23. april 2011.
5. ↑  «US Gazetteer files 2010». United States Census Bureau. Besøkt 24. juni 2012.
6. ↑  «Annual Estimates of the Resident Population for Incorporated Places: April 1, 2010 to July 1, 2014». Besøkt 4. juni 2015.
7. ↑  «Census of Population and Housing». Census.gov. Besøkt 4. juni 2015.
8. ↑  «American FactFinder». United States Census Bureau. Besøkt 24. juni 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS **·** GNIS
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Naurus demokratiske parti** (engelsk **Democratic Party of Nauru**; **DPN**) er et formelt politisk parti i Nauru. Det ble dannet i januar 1987 av tidligere president Kennan Adeang etter å ha blitt utkonkurrert av Hammer DeRoburt for andre gang på to måneder. DPN etterfulgte det uformelle *Nauru Party* ledet av Bernard Dowiyogo, som eksisterte sent på 70-tallet. Dowiyogo støttet etterpå DPN i parlamentet.

DPNs viktigste mål var å hindre en utvidelse av DeRoburts makt, og å stabilisere parlamentets rolle. I 1989 ble DeRoburt kastet etter et mistillitsforslag av Kenos Aroi, som hadde støttet Adeangs kampanje, men bare i fire måneder. Adeang var også det siste DPN-medlemmet som var president av Nauru (1996). Etter dette mistet DPN sin innflytelse; minst siden 2000 har det ikke hatt noe sete i parlamentet. I 2003 startet Adeangs sønn, David Adeang, partiet Naoero Amo.

Referanser
----------


| * v
* d
* r
Politiske partier på Nauru |
| --- |
| Naurus demokratiske parti **·** Naoero Amo **·** Senterpartiet | Naurus flagg |

Portal: Nauru
*Den Skånske Lov* (Codex Holm B74), Kungliga biblioteket, Stockholm
Danske landskapslove
**Skånske lov** (svensk: *Skånelagen*) er den eldste danske landskapslov og en av de eldste nordiske, nedskrevne lovsamlinger fra det 13. århundre.

Loven ble anvendt i den geografiske regionen Skåneland som den gang besto av Skåne, Halland, Blekinge og Bornholm. I en kortere periode, ble den også anvendt på Sjælland.

Skånske lov ses i flere middelaldermanuskripter, deriblant i Codex Runicus, datert til omkring 1300 og skrevet på runer. Foruten Skånske lov inneholder samlingen her også *Skånsk kirkelov* og danskenes eldste sang Drømte mig en drøm i nat.

Erkebiskop i Lund, Anders Sunesen, bearbeidet Skånske lov til latin i *Liber Legis Scanie*.

Loven var gjeldende inntil 1683, da det ble innført svensk rett i Skåne, Halland og Blekinge.

Referanser
----------

1. ↑  *Sunesen, Anders*, Dansk biografisk Lexikon
2. ↑  *Skånske Lov*, Den store danske

Eksterne lenker
---------------

* Dübeck, Inger: *Skånske lov og den europæiske baggrund*, Jyske Samlinger, Bind Ny række, 18, 3, tidsskrift.dk[*død lenke*]

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Korpilombolo** (finsk: *Korpilompolo*) er et tettsted i Pajala kommune i Norrbottens län i landskapet Norrbotten i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 529 innbyggere.

Etymologi
---------

Navnet har sannsynligvis samisk eller finsk opprinnelse. Det samiske ordet *kuorpa* betyr «land herjet av skogbrann», og *luobbal* utviding eller stille parti i en elv. Korpilombolo blir vanligvis oversatt med «ødemarksby ved et lite tjern».

Historie
--------

Området rundt Korpilombolo er et utpreget skogsbygdområde, og fram til 1500-tallet var det ingen fastboende her. Området hadde imidlertid blitt benyttet tidligere, mest av skogssamer. Bønder fra Övertorneå hadde også benyttet området til jakt og som slåttland. Det var rikelig med fisk i sjøene, og skogene ble brukt til jakt og fangst.

Den eldste gården i området nevnes første gangen i 1680. De første husene ble bygd tett, i nærheten av kirken, men bebyggelsen ble mere spredt etter en stor brann som inntraff 1825.

Bortsett fra natur- og gårdsnavn finnes det ikke mye igjen fra tiden da den første bebyggelsen fant sted. Interessen for skogen økte på 1800-tallet på grunn av industrialiseringen, og mange startet med tjærebrenning. Det ble en viktig binæring til landbruket. I 1820 ble det eksportet cirka 2000 tønner tjære derfra.

Tettstedet hadde også felles vanndrevet kvern, Lahen-mylly, med sine naboer i Lahenpää, og den er i stor grad restaurert idag.

Innbyggerantallet nådde sin topp i 1954 med 4058 personer fast bosatt i sognet. Den 3. juni 1870 ble Korpilombolo en egen borgerlig kommune. Etter drøye 100 år ble den slått sammen med Pajala kommune, hvor også flere av stedets servicenæringer er flyttet.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 21. april 2016.

  


| * v
* d
* r
Pajala kommune i Norrbottens län i Sverige |
| --- |
|  | Tettsteder | Junosuando **·** Kangos **·** Korpilombolo **·** Pajala |  |
| Småsteder | Tärendö **·** Kainulasjärvi **·** Juhonpieti och Erkheikki **·** Sattajärvi **·** Kaunisvaara **·** Muodoslompolo **·** Lovikka **·** Teurajärvi **·** Aareavaara **·** Liviöjärvi **·** Saittarova |
| Øvrige steder | Kieksiäisvaara **·** Kitkiöjärvi **·** Parkalompolo **·** Sahavaara **·** Talinen **·** Vaararinta |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
*Se også: Glassmalle (*Kryptopterus minor*), utbredt akvariefisk og ofte feilaktig solgt som «indisk glassmalle».*
**Indisk glassmalle** (*Kryptopterus bicirrhis*) er en ferskvannsfisk med gjennomsiktig kropp. Den blir opptil 15 cm lang.

Arten er dagaktiv og holder til langs breddene i store elver med uklart, hurtigstrømmende vann.
Den skiller seg fra andre maller ved at den holder seg frittsvømmende og aldri ligger på bunnen.
Den spiser hovedsakelig pelagiske nebbmunner og småfisk, men også andre insekter og krepsdyr.
Indisk glassmalle er følsom ovenfor endringer i pH og vannkvalitet.

Den brukes til fiskesauser, og er vanlig i akvariehandelen.
Det thailandske miljødepartementet har omtalt indisk glassmalle som den fisken i verden som har den mest gjennomsiktige kroppen.

Glassmalle og indisk glassmalle
-------------------------------

Frem til 1989 ble den indiske glassmallen regnet som samme art som den svært like, men noe mindre glassmallen (*Kryptopterus minor*). 
Indisk glassmalle er lite tilgjengelig i akvariehandelen, mens *Kryptopterus minor* er mye vanligere. Da mange ikke er klar over at det dreier seg om to forskjellige arter, selges *Kryptopterus minor* ofte under feil populær- og/eller vitenskapelig navn.

Referanser
----------

1. 1 2  (en) *Kryptopterus bicirrhis* (Valenciennes, 1840) - FishBase

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Indisk glassmalle* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Indisk glassmalle* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Indisk glassmalle* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Indisk glassmalle* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *Indisk glassmalle* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Indisk glassmalle* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Kryptopterus bicirrhis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Kryptopterus bicirrhis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Einar Skuleson** eller **Einarr Skúlason** var en islandsk prest og skald som levde i Norge og på Island på 1100-tallet.

Han tilhørte samme slekt som Egill Skallagrímsson, de såkalte *Mýramenn*, og levde det meste av sitt liv i Norge, hvor han var i tjeneste hos kongene Sigurd Jorsalfare, Harald Gille og Haralds sønner, særlig Øystein Haraldsson. 

Det beste kjente av hans *dráper* er *Geisli* («Solstrålen»), et hyllningsdikt til Olav den hellige. Drapen ble første gang framført i Nidarosdomen i 1153, i nærvær av tre konger (Øystein, Sigurd og Inge Krokrygg) og den første erkebiskopen: Jon Birgersson. Diktet er skrevet i dróttkvætt-form, og er den eldste bevarte *drápa* med kristent innhold.

Han skrev også diktet *Elfarvísur* for Gregorius Dagsson til minne om Gregorius' seier over Håkon Herdebrei ved Konghelle i 1159. 

Einarrs dikt finnes i Heimskringla, Flateyjarbók, Morkinskinna, Fagrskinna og Skaldskaparmål. Hans reise til Norge er skildret i den korte *Tåtten om Einar Skuleson*.

Kilder
------

 *Denne artikkelen er helt eller delvis basert på materiale fra* Einarr Skúlason *i Nordisk familjebok, utgitt mellom 1904 og 1926 – i dag offentlig eiendom.*

Portal: Island

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Bø kirke
**Bø prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Nedre Telemark prosti. Det omfattet Bø kommune i Telemark fylke, og hovedkirken var Bø nye kirke.

Bø prestegjeld og dets sogn er nå en del av Midt-Telemark kirkelige fellesråd, som er underlagt Nedre Telemark prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Bjár sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Bø prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Bø prestegjeld dannet grunnlaget for Bø formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ytre Flåbygd hørte i eldre tid til Kviteseid prestegjeld, men ble overført til Bø ved kgl. res. 07.06.1845.

Ved kgl. res. 17. mars 1866 ble Lunde og Flaabygd annekssogn skilt ut som eget Lunde prestegjeld med virkning fra 7. mai 1866.

Ved avviklingen bestod Bø prestegjeld av menigheten i Bø.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, Oluf (1914). *Norske Gaardnavne*. Fabritius. s. 197.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 54.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
5. ↑  Prestegjeld og sogn i Telemark, arkivverket.no
6. ↑  *Love, Anordninger, Tractater, Resolutioner, Kundgjørelser, Departementsskrivelser, Circulærer m.m. for Kongeriget Norge*. Chr. Tønsberg. 1871. s. 57.
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
8. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
Lunde kirke
**Lunde prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Nedre Telemark prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet sogn i Nome kommune i Telemark fylke, og hovedkirken var Lunde.

Lunde prestegjeld og dets sogn er nå en del av Nome kirkelige fellesråd, som er underlagt Nedre Telemark prosti.

Historikk
---------

*Lundar sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Lunde antas å være lagt under Bø prestegjeld i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. 

Ved kgl. res. 17. mars 1866 ble Lunde og Flaabygd annekssogn skilt ut fra Bø prestegjeld som eget prestegjeld med virkning fra 7. mai 1866.

Ved avviklingen bestod Lunde prestegjeld av menighetene i Lunde og Flåbygd.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, Oluf (1914). *Norske Gaardnavne*. Fabritius. s. 197.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 54.
3. ↑  *Love, Anordninger, Tractater, Resolutioner, Kundgjørelser, Departementsskrivelser, Circulærer m.m. for Kongeriget Norge*. Chr. Tønsberg. 1871. s. 57.
4. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
5. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
**Martinus Galschiøt** (født 11. desember 1844  i Helsingør, død 24. januar 1940) var en dansk forfatter og redaktør.

Galschiøt tok i 1870 magistergrad i nordisk filologi. I 1872 studerte han i Stockholm og Uppsala på det Oehlenschläger-Tegnérske stipend. Deretter var han fra 1873–75 i Italia.

Umiddelbart etter hjemkomsten ble han litterær-estetisk medarbeider i den danske avisen *Dagbladet* (1875–83) og korrespondent til *Stockholms Dagblad*. Som tilhenger av den litterære bevegelse
i 1890-årene deltok Martinus Galschiøt aktivt i kampen, om enn ikke ute i de ytterste linjene. 

I oktober 1884 overtok han ledelsen av *Illustreret Tidende*, hvor han var til 1892. Som redaktør av *Illustreret Tidende* arbeidet han særlig med å gjøre stoffet aktuelt og innføre nye og billigere reproduksjonsmetoder for bildene. 

Hans evne til å samle mennesker om seg og gi hver sitt har utmyntet seg i en betydelig utgivervirksomhet. Han er særlig kjent for det illustrerte storverket *Danmark i Skildringer og Billeder af danske Forfattere og Kunstnere* fra 1887–1893. Han var redaktør av *Tilskueren* 1893-1900, og ga i 1895 ut en illustrert håndbok om Thorvaldsens Museum.

28. oktober 1890 giftet han seg med Henriette Cathrine Wiibroe (født 30. oktober 1847).

Galleri
-------

I galleriet finnes bilder han publiserte i *Danmark i Skildringer og Billeder af danske Forfattere og Kunstnere* i 1884.

* Klitter paa Skallingen av Oscar Herschend (1853 - 1891)*Klitter paa Skallingen* av Oscar Herschend (1853 - 1891)
* Fra sandene paa Langli av Oscar Herschend (1853 - 1891)*Fra sandene paa Langli* av Oscar Herschend (1853 - 1891)
* Fårehyrde på heden av Johan Frederik Nikolai Vermehren (1823 – 1910)*Fårehyrde på heden* av Johan Frederik Nikolai Vermehren (1823 – 1910)
* Faxe Kalkbrud i slutningen af 1800-tallet av (Carl Martin Soya-Jensen 1860-191)*Faxe Kalkbrud i slutningen af 1800-tallet* av (Carl Martin Soya-Jensen 1860-191)

Referanser
----------

1. 1 2   Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase, NKC-identifikator xx0232554, besøkt 22. februar 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Om Martinus Galschiøt i Dansk biografisk leksikon på Prosjekt Runeberg
* Brevveksling mellom Henrik Pontoppidan og Martinus Galschiøt

  

Portaler: Litteratur | Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** VIAF **·** NKC
 |
Torgallmenningen i Bergen Foto: Bjørn Christian Tørrissen 
Telegrafbygningen i Bergen Foto: Diego Delsa 
**Finn Prosper Nørbech Berner** (født 5. november 1891, død 15. januar 1947) var en norsk arkitekt og arkitekturprofessor. Han er best kjent for å ha utformet Torgallmenningen og tegnet Telegrafbygningen i Bergen sammen med Anton Kielland.

Berner ble uteksaminert fra arkitektavdelingen ved Norges tekniske høgskole (NTH) i 1915. I 1916–1919 var han assistent hos Arnstein Arneberg og Magnus Poulsson i Oslo, hvoretter han foretok studiereiser til Storbritannia, Frankrike og Spania og senere til Danmark, Sverige, Finland og Italia. Han hadde egen praksis i Bergen fra 1920 til 1927. Deretter virket han som professor i monumentalarkitektur ved NTH.

Bergen sentrum ble rammet av en større brann i 1916, og Torgallmenningens fasade er i hovedsak basert på Berners planer fra 1922. Telegrafbygningen ble tegnet i 1924–1927. Berners arkitektur er i hovedsak preget av 1920-årenes nyklassisisme.

Som professor ved NTH hadde Berner stor betydning for en rekke andre arkitekter. Han hadde også mange tillitsverv knyttet til arkitektur og satt i en rekke juryer i forbindelse med arkitektkonkurranser og -priser.

Litteratur
----------

* Finn Berner i Norsk biografisk leksikon
* Finn Berner i Norsk kunstnerleksikon

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 10120597[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 82f653e3-abb9-4368-9a48-674bc2ca9fb7, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   nkl.snl.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Finn Berner (Kunsthistorie.com)
* Arkitekt Finn Berners plan for Torgallmenningen (Bergen byarkiv)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Wikistrinda **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** KulturNav
 |
Franklin Roosevelt-huset
Rådhuset i Hyde Park
**Hyde Park** er en by i delstaten New York i USA. Byen hadde i 2000 20 851 innbyggere. Byen er hjembyen til Franklin D. Roosevelt, amerikansk president fra 1933 til 1945.

Historie
--------

Bosetningen i region begynte offisielt en gang rundt 1742, men kan ha skjedde så tidlig som 1710. Navnet på området ble endret til «Hyde Park» i tiden rundt 1810. Tidligere var området en del av «Fauconnier Patent», tildelning av jord, og het da «Stoutenburgh» etter en tidlig bosetter. En del av byen var fra «Great Nine Partners Patent» av 1697.

Doktor John Bard kalte sin eiendom for «Hyde Park» til ære for Edward Hyde som var lord Cornbury og guvernør av New York. I 1804 hadde en vertshuseier, Miller, som hadde lav omsetning, kalt sitt vertshus for «Hyde Park Inn», til stor irritasjon for Bard. Miller hadde søkt for at et postkontor kunne bli lokalisert i hans vertshus, hvilket ikke var uvanlig den gang at postkontoret lå der hvor folk ferdes. Søknaden ble innvilget som «Hyde Park Post office». Ettersom vertshuset het «Hyde Park», ble postkontoret hetende det samme, og således ble postadressen også «Hyde Park», og gradvis begynte folk å omtale området som «Hyde Park». Dette førte til at området offisielt endret navn i 1812 fra Stoutenburgh til Hyde Park. Stedet var inkludert i byen Clinton fram til 1821 da byen Hyde park ble opprettet. Åtte år senere, i 1900, bodde det 2 806 mennesker i byen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hyde Park, New York – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
* Byen Hyde Park, offisielt nettsted
* Hyde Parks bibliotek

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS
 |
***Parorobitis*** er en slekt av snutebiller med et karakteristisk utseende: kroppen er nesten kulerund.

Utseende
--------

Små (ca. 3 mm), nærmest kulerunde snutebiller, den lange, tynne snuten og de kraftige beina stikker ut fra kuleformen. Oversiden er glatt og blank, hos den norske arten blåsvart, undersiden er tett kledt med lyse skjell. **Hodet** er ganske lite med store, utstående fasettøyne. Snuten er lang og tynn, temmelig rett. Antennene sitter festet i snutens innerste halvdel, er 11-leddete og knebøyde. Antenneskaftet (det innerste leddet) er forholdsvis kort og kølleformet. Det andre leddet er kjegleformet (spissen vendt innover) og mye større enn de seks neste leddene. De tre ytterste leddene danner en markert kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er høyt hvelvet, glatt og blankt, med tydelig punktering. Det sitter en flekk av skjell på og rundt scutellum, ellers er oversiden glatt og blank. **Dekkvingene** har tydelige punktrader. **Bein**a er lange og kraftige, lårene har ikke tenner på undersiden og leggene (tibiae) ender ikke i en pigg.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **kulesnutebiller, Orobitidinae** Thomson, 1859
						* Slekten ***Parorobitis*** Korotyaev, Konstantinov & O'Brien, 2000 - 2 arter
							+ *Parorobitis gibbus*
							+ *Parorobitis minutus*

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*