recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Uniformerte korps** (*uniformerede korps*) er en fellesbetegnelse som benyttes i Danmark for speidere samt organisasjonene FDF og DUI Leg og Virke – friluftsorganisasjoner som benytter eller tidligere har benyttet uniform.

I Danmark finnes det flere speiderkorps, som alle arbeider etter prinsippene i Verdensspeiderorganisasjonen, som omhandler «Barn leder barn», «Learning by doing« og patruljesystemet:

* Det Danske Spejderkorps (DDS – de blå speidere) som er det største speiderkorpset i Danmark. Oppstått etter en sammenslåing av Det Danske Spejderkorps og Det Danske Pigespejderkorps i 1974. DDS opptar medlemmer uansett kjønn, rase eller religion. DDS oppfordrer sine medlemmer til selv å ta stilling til egne holdninger, og respektere andres.
* KFUM-spejderne, også kalt de grønne speidere. Opptar gutter og piker. Tidligere har det vært krav om medlemskap i folkekirken, hvilket ikke lenger er gjeldende, men de arbeider etter et kristent livssyn.
* De grønne pigespejdere. Opptar kun piker. Der arbeides etter et kristent livssyn.
* De gule spejdere som oppstod som et utbrudd fra Det Danske Spejderkorps. Opptar medlemmer uansett kjønn, rase eller religion.
* Baptist-spejderne som er tilknyttet Baptistkirken, og er for denne kirkens medlemmer.

De øvrige uniformerte korps er FDF samt DUI Leg og Virke. FDF arbeider ut fra kristne verdier, og er tilknyttet den danske folkekirke.

FDF og DUI Leg og Virke arbeider etter andre prinsipper, og er ikke en del av verdensspeiderbevegelsen, selvom deres aktiviteter kan ligne speidernes, men det vesentligste prinsipp i speiderbevegelsen er «Barn leder barn», hvilket FDF og DUI Leg og Virke har valgt ikke å passe inn i deres pedagogiske retning.

Forskjellen mellom speidere og de øvrige uniformerte korps er mest tydelig i de pedagogiske retninger som danner grunnlag for de enkelte korps. Der er imellom de enkelte speiderkorps også forskjell på hvordan de pedagogiske holdninger tolkes og benyttes.

Fellesbetegnelsen uniformerte korps benyttes derfor om denne fritidsbevegelsen, som ikke direkte omhandler idrett, men som er mer verdidannende. DUI Leg og Virke benytter ikke lenger uniformer, og i de øvrige korps er uniformselementene ofte redusert til skjorte og/eller tørkle.

Referanser
----------

1. ↑  Berle, Tanja Camilla (23. januar 2007). «Danske Spejdere tror på gud». *Kristlig Dagblad*. Arkivert fra originalen 5. mars 2021. Besøkt 18. juni 2010.
Rensjösäter Jaktvilla
**Rensjösäter Jaktvilla** er en jaktvilla ved Norder Rensjön, ca. 15 kilometer nordøst for Storlien i det vestlige Jämtlands fjeldverden i Åre kommune, Sverige. Villaen ble oppført i årene 1884–90 av friherre Oscar Dickson fra Göteborg, den ble tegnet av den i Göteborg aktive arkitekt Adrian C. Peterson, og kan beskrives som en mindre herregård.

Hovedbygningen er 28 meter lang og 9½ meter bred. I forbindelse til hovedbygningen finnes et anntal avlsbygninger og tjenesteboliger. Rensjösätern er den mest spesielle og storslåtte av jaktvillaerne som ble oppført på slutten av 1800-tallet. Villaen ble levert i monteringsferdige deler av Svartviks sagverk utenfor Sundsvall, som ble eid av Dickson. Delene ble transportert med tog via Mittbanan til Fridhem og ble fraktet deretter med hest gjennom snøen til byggeplassen.

Oscar Dickson tilbrakte noen uker om året i sin jaktvilla for at jakte, fiske og leve et roig selskapsliv, noe som krevede et stort midlertidig ansatt personale. I 1928 ble Rensjösätern solgt til brødrene Nils og Mac Wikström. Rensjösätern, som er en minneverdig bygning, er stadig i privat eie.

Referanser
----------

1. 1 2  «Rensjösätern» **(svensk)**. *Jamtli*. Besøkt 21. april 2011.
2. 1 2  «Rensjösätern» **(svensk)**. *Länsstyrelsen Jämtlands län*. Arkivert fra originalen 4. juni 2012. Besøkt 21. april 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Jamtli Billedarkiv Arkivert 28. oktober 2016 hos Wayback Machine.
**Amherst Barrow «Brownie» Whatman** (født 1. november 1909 i Exeter, død 5. januar 1985 i Hongkong) var en britisk offiser og polarekspedisjonsdeltager. For sin innsats på Svalbard under andre verdenskrig, ble han tildelt Krigskorset.

Whatman var utdannet ved St. John's College ved University of Cambridge. Han tok militær utdannelse ved Royal Military Academy Woolwich og gikk i 1929 inn i tjeneste i Royal Corps of Signals.

Whatman deltok i Oxford Universitys ekspedisjon til Nordaustlandet på Svalbard fra 1935 til 1936. Han gjorde her observasjoner av ionosfæren og var telegrafist. Whatman publiserte flere artikler om forskningsresultatene som ble oppnådd ved ekspedisjonen.

I april 1942 ble Whatman sendt som liaisonoffiser med Operasjon Fritham til Svalbard, og deltok i de påfølgende Operasjon Gearbox. Her gjorde han en viktig innsats for å etablere radiosamband til Storbritannia. I norsk statsråd 26. februar 1943 ble Whatman tildelt Krigskorset «for personlig innsats og innleggelse av særlig fortjeneste og virksomhet under ekspedisjonene Fritham og Gearbox.» Alexander Glen, som hadde ledet ekspedisjonen til Nordaustlandet 1935–36, deltok også i Operasjon Fritham og Operasjon Gearbox, og ble tildelt Krigskorset samtidig med Whatman.

Whatman ble i 1941 tildelt Polarmedaljen. I 1942 ble han utnevnt til medlem av Order of the British Empire.

Vitenskapelige publikasjoner
----------------------------

* A. B. Whatman og R. A. Hamilton: «Radio and Magnetic Observations at North-East Land during the Total Solar Eclipse of June 19, 1936», *Nature*, 9. januar 1937
* A. B. Whatman og R. A. Hamilton: «High-latitude radio observations», *Proceedings of the Physical Society*, 1938
* A. B. Whatman: «Observations made on the Ionosphere during Operations in Spitsbergen in 1942-43», *Proceedings of the Physical Society. Section B*, 1949

Referanser
----------

1. ↑  Nekrolog i *Polar Record*, årg. 22, nr. 140, s. 558–559.
2. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl Dreyer, 1995, s. 94.
3. ↑  *The London Gazette*, 6. november 1942, s. 1.

Portal: Andre verdenskrig
*For øya i Karibia se Cuba.*

**Kuban** (russisk: Куба́нь) er ei elv i Nord-Kaukasus-regionen i Russland. Den renner gjennom republikken Karatsjajevo-Tsjerkessia, Stavropol kraj, Krasnodar kraj og republikken Adygia.

Elva er 870 km lang og renner mot nord og vest fra sine kilder ved fjellet Elbrus i Kaukasus, og munner ut i Azovhavet. Nedslagsfeltet er på 57 900 km². Den er seilbar langs mesteparten av sitt løp nedenfor Kaukasus-fjellene. Fram til 1800-tallet munnet Kuban ut i både Svartehavet og Azovhavet, men med landheving ble elven avledet helt og holdent til Azovhavet.

Byer langs Kuban er Karatsjajevsk, Tsjerkessk, Nevinnomyssk, Armavir, Ust-Labinsk, Krasnodar og Temrjuk. Slavjansk-na-Kubani ligger egentlig ikke ved Kuban-elva, men ved dens nordlige forgrening Protoka.

Kubans elvedelta er det nest største i Europa etter Volga, etterfulgt av Donaudeltaet.

Referanser
----------

1. ↑  428: Kuban Arkivert 5. oktober 2011 hos Wayback Machine. *Freshwater Ecoregions of the World*
2. ↑  Кубань - главная река края «Kuban - den største elven i regionen» (på russisk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** GeoNames
 |
**Google+** var et nettsamfunn drevet av Google. Samfunnet ble lansert 28. juni 2011 for enkelte brukere, og ble åpnet for alle over 18 år 20. september 2011 og alle over 13 år 26. januar 2012. Den ble lagt ned 2. april 2019.

I tillegg til at nettverket tilbød ulike sosiale tjenester, integrerte det også brukernes Google-kontoer og tidligere også Google Buzz. Google+ inneholdt også en rekke andre tjenester, slik som «kretser», «hangouts» og «gnister».[*klargjør*] Kilder som *The New York Times* har skrevet at dette var Googles største forsøk på å konkurrere med nettsamfunnet Facebook, som hadde over 750 millioner brukere i 2011.

I oktober 2018 ble det kjent at Google ville legge ned tjenesten, etter at brukeropplysninger var lekket ut uten at Google valgte å informere brukere av tjenesten. I desember samme år ble enda en lekkasje kjent, og dermed besluttet Google å stenge tjenesten fire måneder tidligere enn planlagt. Tjenesten var operativ frem til april 2019, med unntak av bedriftsutgaven, som fortsetter som tidligere. Bedriftsutgaven vil få økt fokus og nye funksjoner fremover.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Another Try by Google to Take On Facebook». *The New York Times* **(engelsk)**. 28. juni 2011. Besøkt 28. juni 2011.
3. ↑  «Facebook Statistics» **(engelsk)**. 6. juli 2011. Besøkt 6. juli 2011.
4. ↑  Google stenger Facebook konkurrenten sin etter massiv datalekkasje som de holdt hemmelig Digi.no 9. oktober 2018

Eksterne lenker
---------------

* (mul) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisiell blogg Rediger på Wikidata

* (en) Google+ – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Hubal** (arabisk: هبل‎) var en gud som ble dyrket i det før-islamske Arabia, især ved Kaba i Mekka. Hans idolbilde var en menneskefigur, antatt å kontrollere guddommelige handlinger ved at det ble kastet piler foran dens statue. Retningen som pilene pekte ga svar på spørsmål rettet til guddommen. Tilgang til gudeidolet ble kontrollert av den arabiske stammen Quraysh. Tilbedere av Hubal kjempet mot Muhammeds tilhengere i slaget ved Badr. Etter Muhammed overtok makten i Mekka begynte en streng ensretning og alle spor av dyrkelsen av Hubal ble fjernet og ødelagt.

Opprinnelsen til Hubal er uklart, men navnet er funnet i inskripsjoner i nabateernes område i nordlige Arabia (over området av hva som i dag er Syria og Irak). De særskilte egenskapene og funksjonene som er tilskrevet Hubal er uklart.

Hubal i moderne tid
-------------------

Både islamister og kristne evangelister har fremmet figuren Hubal i de ideologiske stridene i tiden etter den kalde krigen. En islamistisk Hubal har blitt brukt som et symbol på moderne former for «dyrkelse av idoler», og Osama bin Laden kalte i USA i 2001 for «en moderne Hubal». Omvendt har amerikanske evangelister påkalt Hubal ved å hevde at dyrkelsen av Allah som proklamert av Muhammed var ikke en gjenreising av abrahamittisk monoteisme, men en tilpasningen av dyrkelsen av Hubal. Amerikanske Robert Morey, en kristen apoligist har i boken *Moon-god Allah in the Archeology of the Middle East* (1994) støttet seg på Hugo Wincklers identifikasjon av Hubal som en form for månegud, og hevder at underkastelsen av Allah er i vesentlighet utløpt fra dyrkelsen av Hubal, hvilket gjør også Allah til en «månegud», som vist i islams symbol halvmånen.

Referanser
----------

1. ↑  Bruce Lawrence (red) (2005): *Messages to the world: the statements of Osama Bin Laden*, Verso, s. 105.
2. ↑  Morey, Robert (1994): *The moon-god Allah in the archeology of the Middle East*. Newport, PA : Research and Education Foundation
Huayna Picchu med Machu Picchu i forgrunnen
**Huayna Picchu**, ofte skrevet *Wayna Picchu* er et fjell ved ruinbyen Machu Picchu i Peru. Navnet betyr «det unge fjellet». Fjellet danner en kulisse på mange bilder fra Machu Picchu og kan være blant de mest fotograferte fjellene i Sør-Amerika.

Toppen av fjellet ligger 2667 moh.. Fjellformasjonen reiser seg bratt mer enn 500 meter opp fra Urubambadalen, og ca 160 meter opp frå ruinområdet i Machu Picchu. Urubambadalen med elven slynger seg mer enn 180 grader rundt Huayna Picchu i en U-form med svært bratte dalsider, noe som er med på å skape det dramatiske landskapet som kommer frem på mange bilder av Machu Picchu. 

Det såkalte «månetemplet» ved Machu Picchu har trolig hatt en viktig funksjon for byen da den var i bruk. Tempelet ligger på baksiden og nordsiden av Huayna Picchu og er en grotte i fjellet. Innenfor åpningen finnes murede juksevegger av hus med vinduer og dører og et alter for ritualer. Arbeidet er gjort i typisk inkaarkitektonisk stil. Det ligger andre ruiner rett ved tempelet og dette er en av flere steder i fjellsiden hvor det er gjort arkeologiske funn. Man kjenner ikke det opprinnelige navnet på tempelet og det er lite trolig at dette templet har hatt noe med månedyrking å gjøre.

Det er mulig å gå fra ruinområdet i Machu Picchu rundt Huayna Picchu til «månetemplet» på en forseggjort sti fra inkatiden i den bratte fjellsiden. Deler av stien er forseggjorte trappetrinn hogd ut i fjellet. Man kan også gå til «månetemplet» over toppen av Huayna Picchu langs en sikksakksti ved sørkanten av fjellet som vender mot Machu Picchu, og ned på nordsiden. Da får man sett Machu Picchu fra fugleperspektiv på veien samt en oversikt over Urubambadalen som slynger seg rundt fjellet.

Referanser
----------

1. ↑

Kilder
------

* Rachowiecki, Rob, *Peru*, 3. opplag, Lonely Planet (1996)
«Eskimo» har flere betydninger.

***Eskimo*** er en norsk-dansk romantisk eventyr- og dramafilm fra 1930. Skuespillere er blant andre Mona Mårtenson, Paul Richter og Henki Kolstad. Filmen var Henki Kolstads filmdebut, og han var da 14 år gammel.

Trivia
------

Hadde det ikke vært for at også Danmark var involvert i produksjonen, ville *Eskimo* blitt regnet å være den første norske lydfilmen. Språket i filmen er norsk.

Handling
--------

Jack Norton er en gambler, og faren hans låner ham ofte penger for å betale spillegjeld. Til slutt tar farens tålmodighet endelig slutt. Han nekter å låne ut mer penger, og ønsker ikke lenger kjenne Jack som sin sønn. I desperasjon tar Jack en motorbåt, og seiler til sjøs. Han synker, men blir plukket opp av et fiskefartøy på vei til Nordishavet. Kapteinen er en brutal mann, og både han og mannskapet behandler Jack dårlig. Det eneste unntaket er skipsgutten Jimmy, som etter hvert blir nær venn med Jack. Når kapteinen en dag slår Jimmy, kommer Jack ham til unnsetning. Men i konflikten som oppstår blir Jimmy skutt og drept.

Jack orker ikke lenger å være på skipet etter dette, og en natt rømmer han ved å hoppe på et stort isflak. Han blir værende på isflaket i flere dager og netter, før han endelig kommer utslitt frem til Grønland. Han blir vennlig mottatt av eskimoene der, og den unge vakre jenta Ekaluk forelsker seg i ham. Til å begynne med er ikke Jack spesielt interessert i henne, men når han blir syk av skjørbuk og blir tatt vare på av henne, blir han forelsket. Han har tenkt å reise hjem med et handelsskip som har kommet til øya. Men han forstår at han ikke kan klare seg uten Ekaluk, og vurderer derfor å bli værende hos eskimoene.

Rolleliste
----------

* Mona Mårtenson ... Eukaluk
* Paul Richter ... Jack Norton
* Ada Kramm ... Annie
* Knut Langgaard ... Kapteinen
* Finn Bernhoft ... Styrmannen
* Henki Kolstad ... Jimmy, skipsgutten
* Tryggve Larssen ... Sulurak, far til Eukaluk
* Haakon Hjelde ... Majrak, en storfanger
* Adam Poulsen ... Leser prologen (voice)
* Josef Dischner
* Aud Egede-Nissen ... Luder
* Rudolf Klein-Rogge ... Mariak
* Paul Rehkopf
* Ada Schramm

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Eskimo* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Eskimo* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Eskimo* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Eskimo* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Eskimo* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

Portal: Film
Amiga 1200.
**Amiga 1200** eller **A1200** var en datamaskin laget av Commodore som var i salg mellom 1992 og 1996. Maskinen var hovedsakelig beregnet for hjemmemarkedet. Den ble lansert den 21. oktober 1992 til pris på £399 i Storbritannia og $599 i USA.

Historie
--------

Som forgjengeren, Amiga 500, var det brukt et «alt i et-design» som inneholdt CPU, tastatur og diskettstasjon i en fysisk enhet. Men til forskjell fra Amiga 500, kunne man nå også få plass til et internt 2,5" platelager. A1200 hadde en tilsvarende arkitektur i hardwaren som Commodores Amiga CD32 spillkonsul, og var teknisk meget lik Atari Falcon, som den hadde til hensikt å konkurrere med.

Innledningsvis var det kun 30 000 maskiner som var tilgjengelig ved den britiske lanseringen. I løpet av det første året ble det rapportert at systemet solgte bra, men Commodore fikk problemer med kontantstrømmen og søkte til sist om konkurs. Salgstall for verden over er ikke kjent, men det er kjent at 95 000 systemer ble solgt i Tyskland før Commodores konkurs.

Referanser
----------

1. ↑  «Commodore Amiga 1200»
2. ↑  *Amiga Format* «New Amiga 1200» (utgave 41, desember 1992)
3. ↑  ««Chronological History of Commodore Computer»». Arkivert fra originalen 20. juli 2002. Besøkt 23. september 2015.
4. ↑   Knight, Gareth: «Commodore-Amiga Sales Figures»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Amiga 1200 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
Boggi for jernbanevogner
Skilt 322.0. Dette skiltet viser vektgrense på 10 tonn for boggilast.
**Boggi** er et begrep som beskriver at minst to aksler på et kjøretøy, vogn eller lignende er plassert i kort avstand fra hverandre. Boggier brukes for å fordele vekten, og for jernbanevogners vedkommende, å gi en mykere bevegelse på skinnegangen. 

Noen lastebiler har tre akslinger, hvor de bakerste har en innbyrdes avstand under 2050 mm. De fleste boggiakslingene er faste, det vil si de er ikke-styrende. Dette kan føre til en noe større svingradius, men det finnes også styrende boggiakslinger som hjelpestyrer, noe som letter svingingen og reduserer dekkslitasjen på den aktuelle akslingen.

Boggier er også vanlig på en del større tilhengere/campingvogner. Slike boggier er der for at man ikke skal ha behov for så store og kraftige akslinger og dekk.

Begrepet boggi brukes også om hjulsettene på en jernbanevogn. En boggivogn har to boggier, hver av dem har to akslinger og fire hjul. En boggivogn har således hele åtte hjul.

Kilder
------

* fotoagent.dk
* jim-frizzell.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN
 |
Langøya i forkant av Langesund. Langesundsfjorden i forgrunnen med Stathelle samt Brevik i bakgrunnen.  Foto: Bamble kommune (2011) 
**Langøya** er en øy i Langesundsfjorden utenfor Langesund i Bamble kommune i Telemark. Langøya er et populært fritidsområde, kjent for sin rike flora av kalkelskende vekster. Sør på øya ligger Langøytangen fyr.

Langøya består av kambro-siluriske bergarter. Vegetasjonen er vesentlig kalkfuruskog, men det finnes også gode forekomster av forskjellige typer strandvegetasjon. Øya er i det hele meget floristisk rik, det er kanskje dette som har gjort øya mest kjent etter at botanikkprofessoren Mathias Numsen Blytt i 1838 oppdaget fjellplanta reinrose "Dryas octopetala" på østsiden av Langøya. Det finnes også interessante plantearter som flueblomst "Ophrys insectifera" (fredet i 1989) og flere orkidearter.

På øya finner man også flere fine sandstrender, sletter og villenger. I tillegg ligger det det også fossilforekomster på øya.

På begynnelsen av 1600-tallet ble det drevet saltutvinning, samt industri som bakeri og ølbryggeri, deretter vind og hestemølle. Alt dette var opphørt i 1660, på slutten av 1700 tallet ble det drevet et honningkakebakeri som var viden kjent på øya. Senere har det vært drevet gårdsbruk. 

1. oktober 1839 ble fyrlykta på Langøytangen tent for første gang, dette var samtidig med fyret på Jomfruland. Fyret var betjent i 150 år frem til 1990.

Langøya er 2,9 km lang og huser gode fiskemuligheter. Fyret har tre tilhørende hus på Langøya gård. Langøya er et mye brukt tur og ekskursjonsområde. I noen år har store flåttplager redusert bruke av øya. Høsten 2003 var flåttbestanden nede på samme nivå som på fastlandet etter flere år med tiltak for å redusere bestanden.

Fyrmesterbolig fra 1939 er satt i stand 2005/06 med statlige og fylkeskommunale midler og stor dugnadsinnsats og leid ut til Langesundsfjorden Kystlag som driver utleie til kystled. Grenland Havn og Grenland dykkeklubb leier to andre boliger på fyrstasjonsområdet. Det gjenstår en del arbeider på den eldste delen av fyrhuset, som kan gjøres tilgjengelig for kystkultur, møter og arrangementer i regi av Kystlaget.

Spesielle naturverdier:

Reinrose, flueblomst og flere andre orkidearter. I juni 2006 fikk 495 dekar av øya status som landskapsvernområde med plante- og dyrelivsfredning.

Tilsyn og drift:

Skjærgårdstjenesten i Bamble - Langøyastyret. Det er etablert et felles brukerutvalg på fyrstasjonsområde.

Referanser
----------

1. ↑  Langøya på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  (no) Langøya landskapsvernområde med dyre- og plantelivsfredning i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Mesterkurs med René Le Roy i 1981.
Et **mesterkurs**, også kalt **mesterlektie** eller **mesterklasse**, er en form for opplæring innen et emne gitt av en mester på området. Betegnelsen brukes om undervisning eller kursing gitt av en ekspert, gjerne med deltakere fra øverste nivå, og hvor deltakerne utvikler ferdigheter innen en bestemt disiplin. Begrepet har blitt brukt innen musikk, vitenskap, maleri, drama og idrett.

Navnet hentyder på et kurs av høyeste klasse med hensyn på kvalitet, og har for eksempel vært brukt om undervisning eller instruksjon av en framstående musiker, sanger eller dirigent. Slike kurs pågår innen et begrenset tidsrom, som en helg eller en uke, og er ofte spesielle undervisningstimer for langtkomne utøvere. Undervisningen foregår ofte fremfor publikum, og tilskuerne kan også ha utbytte av undervisningen.

Musikk
------

Musikalske mesterkurs kan føres tilbake til Franz Liszt som blir regnet som opphavsmannen til denne undervisningsformen. Andre kjente «mestre» har blant annet vært Yehudi Menuhin, Isaac Stern, Itzhak Perlman og Vladimir Horowitz.

Overført betydning
------------------

Mesterkurs kan også brukes i overført betydning for å beskrive en oppvisning av stor dyktighet i sammenhenger hvor utdanning ikke var den primære intensjonen, som for eksempel et billøp hvor en prestasjon blir omtalt som "et mesterkurs i forbikjøring".

Referanser
----------

1. ↑  Piers Spencer Master class, *The Oxford Companion to Music* , Oxford Music Online
2. ↑  Alan Walker, et al. Franz Liszt frå Oxford Music Online
3. ↑  «MASTERCLASS | meaning in the Cambridge English Dictionary». Dictionary.cambridge.org. Besøkt 31. mai 2022.
**Maximilian Dasio** (født 28. februar 1865 i München, død 17. august 1954 i Oberammergau) var en bayersk maler og medaljekunstner.

Dasio fikk utdannelse som dekorasjonsmaler og siselør. Deretter studerte han ved ved Akademie der Bildenden Künste i München. Han virket som kunstner og drev en privat kunstskole. Fra 1896 til 1901 var han lærer ved Münchner Künstlerinnenverein. Dasio ble i 1902 professor ved Kunstgewerbeschule i München. I 1910 ble han tilknyttet det bayerske departementet for skole og kultur, der han fra 1920 var  *Ministerialrat*.

Dasio arbeidet først som grafiker, særlig med raderinger og litografier, og utførte også bokillustrasjoner. Han markerte seg som medaljekunstner, med vekt på håndverk uten hjelp av reduksjonsmaskin, og utførte arbeider for firmaet Carl Poellath. Dasio utformet også mynt. Han arbeidet med edelsteiner og kamé, gjorde småskulptur med religiøse så vel som sekulære motiver, og arbeidet etter første verdenskrig også med maleri og grafikk.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 4. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Benezit Dictionary of Artists, «Maximilian Dasio», Benezit-ID B00046994[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   RKDartists, «Maximilian Dasio», RKD kunstner-ID 216574[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Dasio, Maximilian[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Web umenia, www.webumenia.sk, besøkt 7. april 2018[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   RKDartists, RKD kunstner-ID 216574, besøkt 18. november 2021[Hentet fra Wikidata]
7. 1 2  «Dasio, Max», *Neue deutsche Biographie*, bd. 3, Berlin, 1957, s. 519–520.
8. ↑  Om Maximilian Dasio, Goethezeitportal.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ULAN **·** NKC **·** ICCU **·** KulturNav
 |
**Sven-Ole Thorsen** (født 24. september 1944 i København) er en dansk skuespiller, stuntmann, kroppsbygger og strongman konkurrent. Thorsen vant Danmarks sterkeste mann i 1983.

Biograf
-------

På 1970-tallet var han en av verdens sterkeste menn og vant en rekke mesterskap i både styrkeløft og karate. Han er 196 centimeter høy.

  

Han har spilt i mange av filmhistoriens største kommersielle suksesser, ofte sammen med sin venn Arnold Schwarzenegger.

Thorsen fikk sitt filmgjennombrudd som Thorgrim, skurken med kjempehammeren i «Conan the Barbarian». Blant hans største roller er Tigris fra Gallia, Romas eneste ubeseirede gladiator, som i  *Gladiator* har en stor bifuve kamp med Russell Crowe, omgitt av fire sultne tigre.

Ved hjelp av sin status spiller han ofte imponerende giganter og skurker i sine filmer som på en eller annen måte blir slått av mindre motstandere på en David- og Goliat-måte, men han har også spilt heroiske karakterer som Gunnar den legendariske krigeren i Vikingsagaene. Selvbiografien Stærk mand i Hollywood ble utgitt 26. Den første utskriften av boken skal ha blitt utsolgt på 24 timer.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 26. oktober 2007. Besøkt 27. november 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sven-Ole Thorsen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Sven-Ole Thorsen i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Sven-Ole Thorsen på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Sven-Ole Thorsen på danskefilm.dk Rediger på Wikidata

* (da) Sven-Ole Thorsen på danskfilmogtv.dk Rediger på Wikidata

* (da) Sven-Ole Thorsen på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Sven-Ole Thorsen på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Sven-Ole Thorsen hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNE
 |
**Sven Arild Andersen** (født 24. januar 1944 i Askim) var børsdirektør ved Oslo Børs fra 2000 til han gikk av med pensjon i 2005. I 2006 ble han valgt til ny styreleder i det farmasøytiske selskapet Clavis Pharma. Han arbeidet i Norsk Hydro fra 1974 til 2000, der han innehadde flere stillinger. I sin periode i Norsk Hydro hadde han en rekke styreverv både i Norge og i utlandet, hvorav flere i børsnoterte selskaper. Sven Arild Andersen ble utdannet siviløkonom på Norges Handelshøyskole i Bergen i 1969 der han blant annet var studiekamerat med tidligere børsdirektør Kjell Frønsdal. Han har også Advanced Management Program fra Harvard Business School.

Kilder
------

* www.vg.no Sven Arild Andersen ny børsdirektør
* Styreleder i Clavis Pharma
* Børsdirektør Sven Arild Andersen slutter ved årsskiftet[*død lenke*]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Kjell Frønsdal** | **Direktør ved Oslo Børs**(2000–2005) | Etterfølger:**Bente A. Landsnes** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Bernard F. B. Blatch** (født 9. juni 1930, død 24. februar 2019) var en britisk illustratør som bodde og arbeidet i Norge fra sist på 1970-tallet.

Bernard Blatch arbeidet med tidsskrifter, reklame og en rekke andre oppdrag, men ble særlig kjent for en stor mengde bokomslag på 1980-tallet, blant annet for Den norske boklubben. 

Både idémessig og tegneteknisk inngikk Blatch i en internasjonal håndverkstradisjon, og flere av illustrasjonene hans er malerier utført som pastisjer over historiske stiluttrykk. I 1993 ble han medlem av Alliance Graphique Internationale (AGI), en forening for designere fra mange land.

Ved siden av arbeidet som illustratør var Blatch høyskolelektor ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (SHKS, nå Kunsthøyskolen i Oslo) der han begynte i 1979 og innførte «illustrasjon» som fag.

I 1983 var Blatch med på å etablere Norsk illustratørforbund (NIF), som i 1991 ble en del av dagens tegner- og designerorganisasjon Grafill. Han mottok en rekke faglige utmerkelser. Som «evig aktuell illustratør og generøs mentor» ble han i 2002 tildelt den første *Klassikerprisen* under Visueltdagene, et fagarrangement i regi av Grafill.

Bernard Blatch var gift med den norske illustratøren Ingerlise Kongsgaard. De bodde i Bærum og fikk to barn sammen.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 40288680[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Aftenposten, besøkt 6. mars 2019[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4  Nekrolog i *Aftenposten* 6. mars 2019
4. ↑  Propaganda: *Klassikerprisen til Bernard Blatch 2002*

Portaler: Litteratur | Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |
**Werner Schuster** (født 4. september 1969 i Hirschegg) er en østerriksk tidligere skihopper og nåværende (2011) hovedtrener for det tyske landslaget i skihopping.

Han debuterte i den tysk-østerrikske hoppuka med 79.-plass (av 98 deltakere) 6. januar 1986. Hans beste plassering i verdenscupen var 2.-plass i normalbakken i Sapporo 19. desember 1987. Sammenlagt i verdenscupen var den beste plasseringen hans 26.-plass sesongen 1987/88. I kontinentalcupen ble han nummer 4 sammenlagt i sesongene 1992/93 og 1993/94. Hans siste verdenscuprenn var i Engelberg i januar 1995.

Werner Schuster ble nummer 7 i VM i skiflyging i Oberstdorf i 1988. Sammen med landsmannen Matthias Wallner har han bakkerekorden i skiflygingsbakken Copper Peak i Ironwood, USA, med 158 meter, satt i 1994.

Fra 1998 var Werner Schuster trener ved skigymnaset i Stams. I 2007 ble han hovedtrener for det sveitsiske landslaget i skihopping. I mars 2008 ble han hovedtrener for det tyske hopplandslaget.

Werner Schuster er sønn av Willi Schuster, som var landslagshopper på 1960-tallet og blant annet deltok i VM i Oslo i 1966.

Referanser
----------

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Copper Peak – Winners and Records (besøkt 9. januar 2011)
* Stuttgarter Zeitung: Werner Schuster neuer Skisprung-Bundestrainer[*død lenke*] (25. mars 2008, besøkt 2. juni 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (de) Werner Schuster – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Werner Schuster – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** Munzinger (sport)
 |
**Olav Peder Georg Hoaas** (født 8. april 1936) er en norsk tidligere lektor som i 1976 ble dømt for uttalelser han hadde kommer med om jøder.

Dommen gjaldt uttalelser Hoaas hadde kommet med i *VG* 29. mai 1975. Han fremholder her at «en fransk historiker ved navn Paul Rassinier påviser at alt ved gasskamrene er oppspinn, og at opplysningene forekommer ham svært troverdige.»[] Videre sier han om den nazistiske jødeforfølgelsen: «Jeg tar avstand fra det som skjedde da. Det hendte for tidlig. Men om 50 år, i en overbefolket verden, vil saken kanskje stille seg annerledes.» «Jeg ønsker primært at norske jøder skal emigrere til Israel. Om de ikke vil flytte frivillig bør de isoleres i et eget jødesamfunn for seg selv. De opptar plass og stillinger for nordmenn», uttalte han.[] Han mente at fremmedarbeidere og alle andre rasefremmede, inkludert jødene, måtte sendes ut av landet.[]

Han ble dømt til betinget fengselsstraff på 120 dager og en ubetinget bot på 5 000 kr av Hålogaland lagmannsrett. Høyesterett avviste anken fra Hoaas. 
I dommen mot Hoaas heter det blant annet: «Domfelte kan etter min oppfatning ikke gis medhold i at meningsytringer av politisk eller ideologisk innhold ubetinget faller utenfor straffebudet i straffelovens §135a når de ikke er gitt en utilbørlig form. Hensynet til ytringsfriheten tilsier riktignok stor tilbakeholdenhet på dette felt. Når jeg i denne sak er kommet til at straffebudet er anvendelig, legger jeg vekt på de konsekvenser domfelte gir uttrykk for bør trekkes av den grunnholdning han inntar overfor jødene som gruppe. I hans uttalelser ligger en oppfordring til – eller i alle fall en godkjennelse av – ekstreme integritetskrenkelser overfor jødene.»[]

Hoaas ble senere avskjediget fra sin lektorstilling grunnet sine uttalelser. Det norske rockbandet Wannskrækk, senere mer kjent som DumDum Boys, har skrevet låta «Lektor Hoaas» om ham og saken i 1976.

Skriftlige verker
-----------------

* Olav Hoaas, *Folkemord gjennom pengesystemet: gjeldspengesystemet mot fripengesystemet*, (Moss: Leidangen, 1979) 15 s.

Referanser
----------

1. ↑  «Olav Hoaas, lektoren som ble dømt for rasisme». Nordland fylkeskommune. Arkivert fra originalen 4. mai 2019. Besøkt 4. mai 2019. «Oppsigelsessaken går sine runder både i fylket, i kirke- og undervisningsdepartementet KUD), og i rettsapparatet; der Høyesterett til slutt, så sent som i desember 1982, stadfester oppsigelsen av tidligere lektor Hoaas.»

Kilder
------

* «Olav Hoaas, lektoren som ble dømt for rasisme» Arkivert 4. mai 2019 hos Wayback Machine. Fra NRK
* *Holocaustbenektelse på norsk? En studie av Olav Hoaas sitt ideologiske standpunkt*, masteroppgave i historie av Ingrid Sætheren Grimstad. Fra UiO

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Olav Kornelius Kjelbotn**, tidligere **Kristoffersen**, (født 5. oktober 1898 i Fosnes, død 17. mai 1966 i Namsos) var en norsk langrennsløper som konkurrerte på 1920-tallet. 

Kjelbotn vant 30 km i NM 1924 på Voss. Han slo Thorleif Haug som nettopp hadde vunnet tre gull i OL 1924 i Chamonix. Han tok Norges første medalje i et ski-VM da han ble nummer tre på 50 km i VM 1926 i Lathis. I Holmenkollrennene vant han femmila i 1926 og kombinert i 1928.

Kjelbotn var skimaker, og han produserte sin egen skismøring, *Kjelbotn Spesial*.

Grønland og Antarktis
---------------------

Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser, forløperen til Norsk Polarinstitutt, startet i 1929 med vitenskapelige sommerekspedisjoner til Øst-Grønland, og Kjelbotn var med på den første ekspedisjonen fra 1929 til 1931.

I 1932–33 deltok Kjelbotn sammen med Hallvard Devold som mannskap på kaptein Hjalmar Riiser-Larsens ekspedisjon til Antarktis. De skulle gå med hundespann langs kysten fra Enderby Land til Weddellhavet. Isen, der de hadde losset alt utstyr for ett års overvintring, brøt opp allerede første natta. De tre drev til havs på et isflak mens de fleste hundene drev av gårde på et annet isflak og forsvant. Devold og Kjelbotn vekslet på å trå på en ergometersykkel med dynamo som leverte strøm til en liten kortbølgeradiosender. Etter vel to døgns dramatisk sykling og morsing, der vind og sjø stadig brøt isflaket deres mindre og mindre, fikk de omsider kontakt med en norsk hvalbåt og ble reddet sammen med fire hunder.

Meritter
--------

* Ski-VM 1926 – bronse på 50 km
* Vinter-OL 1928 – fjerdeplass på 50 km

Referanser
----------

1. ↑  «Sports-reference.com – *Olav Kjelbotn*». Arkivert fra originalen 14. desember 2012. Besøkt 25. september 2009.
2. 1 2 3 4  Hyldmo
3. ↑  Preus Museum - *Arkivet etter Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser (NSIU)*
4. ↑  Norsk Polarhistorie - *Dagbok fra overvintringen på Østgrønland 1929-31 / Hallvard Devold*, besøkt 23. januar 2021.
5. ↑  Einar-Arne Drivenes og Harald Dag Jølle

Litteratur
----------

* Hyldmo, Endre (1992). «Olav Kjelbotn – Styggsterk namdaling først ute (sidene 13–16)». *Trøndergull : Trøndelags vinter-OL-historie*. Melhus: Snøfugl. ISBN 8270831964.  [Tilgang for norske IP-adresser på Nasjonalbibliotekets nettsider]
* Einar-Arne Drivenes og Harald Dag Jølle, red. (2004). *Norsk Polarhistorie*. I. Gyldendal. ISBN 82-05-32654-1.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olav Kjelbotn – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Olav Kjelbotn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Olav Kjelbotn – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
* 1932-33: Hjalmar Riiser-Larsens egen ekspedisjon til Antarktis, som skulle gå med hundesleder langs kysten fra Enderby Land til Weddellhavet, ble ført av gårde på et isflak og reddet. – Norsk Polarhistorie

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Bernard Coard** (født 10. august 1944 i Victoria på Grenada) var assisterende statsminister på Grenada i den revolusjonære regjeringen i New Jewel Movement, som plasserte Maurice Bishop i husarrest i 1983 og som tok kontroll over den grenadiske regjeringen. Coard ble avsatt av general Hudson Austin, som dannet en ny militær regjering.

Coard studerte sosiologi og økonomi ved Brandeis University og ble medlem av kommunistpartiet i USA. I 1967 flyttet Coard til England og studerte politisk økonomi ved University of Sussex. Mens han bodde i England sluttet Coard seg til Communist Party of Great Britain. Coard arbeidet i to år som lærer i London og han drev flere organisasjoner for ungdommer i Sør-London. Etter å ha fullført sin doktorgrad ved universitetet i Sussex flyttet Coard til Trinidad, hvor han var gjesteforeleser ved Institute of International Relations ved University of the West Indies i St. Augustine på Trinidad og Tobago fra 1972 til 1974.

Deretter flyttet han til Jamaica, der han ble medlem av det kommunistiske Worker's Liberation League. I 1976 var Coard tilbake til Grenada og ble snart aktiv i grenadisk politikk. Kort tid etter hjemkomsten til Grenada, sluttet Coard seg til den venstreorienterte organisasjonen New Jewel Movement (NJM). I 1980 ble Coard leder for en grenadisk delegasjon til Moskva som skulle formalisere forholdet til Sovjetunionen. Coard satte Maurice Bishop i husarrest den 19. oktober 1983 og tok kontroll over den grenadiske regjeringen. Da Bishop's arrestasjon ble kjent, brøt det ut store demonstrasjoner blant befolkningen mange steder i landet. En demonstrasjon i hovedstaden førte til at Bishop ble løslatt fra husarrest av demonstrantene. Bishop og syv andre statsråder i regjeringen ble til slutt tatt til fange av militæret og de ble henrettet av en eksekusjonspelotong.

Referanser
----------

1. 1 2   Dictionary of Caribbean and Afro–Latin American Biography, www.oxfordreference.com[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** CiNii
 |
**Bernard Francis «Frank» Dunster** (født 24. mars 1921, død 8. april 1995) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Dunster ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det canadiske laget som vant turneringen foran Tsjekkoslovakia og Sveits.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Både Canada og Tsjekkoslovakia vant sju kamper og spilte en uavgjort. Kampen mellom Canada og Tsjekkoslovakia endte 0-0 og begge lagene fikk 15 poeng. Canada vant serien på bedre målforskjell, +64 mål 69-5 mot Tsjekkoslovakias + 62 mål 80-18.

Dunster ble verdensmester i ishockey i 1948, OL-turnering i St. Moritz var også det 15. verdensmesterskapet i ishockey.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Sveits’ flagg St. Moritz - Gull **Gull** i ishockey Canadas flagg Canada

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bernard Dunster – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Bernard Dunster – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Bernard Dunster – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Bernard Dunster – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Eddie Large** (født 25. juni 1941 i Glasgow i Storbritannia, død 2. april 2020 i Bristol) var scenenavnet til komikeren **Edward Hugh McGinnis**. Han er best kjent gjennom komikerduoen Little and Large, sammen med Syd Little (egentlig Cyril Meed). De opptrådte i den svært populære britiske komedieserien *The Little and Large Show*.

Liv og virke
------------

Edward Hugh McGinnis var sønn av Teddy McGinnis som under andre verdenskrig tjenestegjorde som Petty Officer i Royal Navy during World War II. Etter at han kom hjem etter krigen flyttet familien til Oatlands. Da han var ni år gammel flyttet familien til Manchester, der han gikk på *Claremont Road Primary School* og på en grammar school.

Etter skoletiden ble han elektriker, og spedde på inntektene med å synge i *clubs*.

I 1960 traff han Cyril Meed i en klubb, og forstyrret hans opptreden. Men de to utviklet et vennskap og dannet fra 1963 komikerduoen *Little and Large*. Etter opptredender på nattklubber og i kneiper deltok duoen i 1971 i fjernsynsshowet *Opportunity Knocks*. deretter var de med i showet *Who Do You Do*. i 1978 gav ITV dem et eget sketsjshow, *The Little and Large Tellyshow*. Etter to år hos ITV vekslet de over til BBC og opptrådte der som *Little and Large Show*. Da de var på sitt karrierehøydepunkt ble deres show sett av 15 millioner tilskuere. I 1991 ble showet innstilt.

Paret turnerte deretter en tid, men så fikk Eddie Large hjerteproblemet å kunne ikke fortsette slik. Han opptrådte imidlertid fortsatt nå og da som entertainer.

I 2003 hadde han en hjerteoperasjon, og kom deg etter den. Sine siste år tilbragte han med sin andre hustru i et hus i Portishead i Somerset.

Large døde den 2. april 2020 av COVID-19 på et sykehus i Bristol i en alder av 78 år.

Referanser
----------

1. ↑  Eddie Large and Stafford Hildred (1. juli 2005). *Larger Than Life: My Autobiography*. John Blake. ISBN 1844541282.
2. ↑  Wythenshawe Famous locals Little and Large Arkivert 11. mars 2012 hos Wayback Machine. Lest 11. februar 2016
3. ↑  *Who's Who on Television*. ITV Books, 1982
4. ↑  Eddie Large dies aged 78

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eddie Large på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Eddie Large hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BBC Things
 |
***Cassida stigmatica*** er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er ikke registrert i Norge.

*Cassida stigmatica* er mellom 5,5-6 mm lang. Den har et lyst blekgrønt hode, halsskjold (pronotum) og dekkvingene. Lengst frem (nær halsskjoldet) er dekkvingene noen ganger rødbrune, sømmen (midtlinjen) er litt olivenfarget. Halsskjoldet har noen ganger to lysere flekker i bakkanten og er like bredt som dekkvingene. Kroppen er svært bred, noe flat og oval, den skjuler både hodet og bein. Beina er lyse, gulbrune.

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage.

*Cassida stigmatica* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea besøksdato: 18. februar 2010

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cassida stigmatica* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cassida stigmatica* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Cassida stigmatica* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Cassida stigmatica* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Cassida stigmatica* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Cassida stigmatica* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Cassida stigmatica* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cassida stigmatica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Cassida stigmatica* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* *Cassida stigmatica* - Fauna Europaea
* Norsk entomologisk forening
**Håkon Evjenth** (født 26. desember 1894, død 10. juni 1951) var en norsk forfatter og jurist, kjent for sine barnebøker fra nordnorsk natur.

Bakgrunn og virke
-----------------

Håkon Evjenth var sønn av advokat og statsråd Håkon Martin Evjenth (1865–1934) og *Martha Backer* (1867–1906). Han var født og oppvokst i Bodø, ble cand.jur. i 1917 og bodde noen år i Oslo før han startet egen sakførerpraksis i Vadsø i 1921. Han flyttet tilbake til Bodø i 1925.

Han debuterte som forfatter i 1927 med boka *Finnmarksjakter*. Gjennombruddet kom med ungdomsromanen *3 på to og 2 på fire* i 1935. De fleste bøkene hans er kommet ut i flere utgaver. Handlinga er som regel lagt til nordnorsk villmark, og det økologiske perspektivet er gjerne fremtredende sammen med en tydelig, underliggende opplæring i friluftsliv, nordnorsk geografi og samisk kultur. Evjenth var i det hele tatt en foregangsmann for naturvern og friluftsliv.

Evjenth hadde stipend fra Institutt for sammenlignende kulturforskning 1927–1930 og bodde fire år i selvbygget gamme i Suonjo på Varangerhalvøya. Evjenth deltok i motstandsarbeidet under krigen og satt fanget først i Bodø og Trondheim, deretter på Falstad og Grini 1943–1945. Hans bok *Krig i kvitt* regnes som den første roman om krigen i Nord-Norge.

Barnebokhistorikeren Karin Beate Vold sier at kjernen i Evjenths forfatterskap er bøkene fra perioden 1935–1941. Evjenth ble begravet 16. juni 1951 på Bodin kirkegård.

Bibliografi
-----------

**Skjønnlitteratur**

* 1928 – *Folk under fot* (roman)
* 1935 – *3 på to og 2 på fire* (ungdomsbok)
* 1936 – *På to og fire i Suonjo* (ungdomsbok)
* 1937 – *Over Kjølen i kano* (ungdomsbok)
* 1939 – *En fiskergutt i sameland* (ungdomsbok)
* 1940 – *På langferd i grenseland* (ungdomsbok)
* 1941 – *Falkefengeren* (ungdomsbok)
* 1945 – *Krig i kvitt* (ungdomsbok)
* 1947 – *På falskt pass* (ungdomsbok)
* 1948 – *Hytta i fjellet* (ungdomsbok)

**Faglitteratur**

* 1927 – *Finnmarksjakter*
* 1938 – *Gutten som Norge glemte. Johan Koren*
* 1945 – *Han som reddet verden. Winston Churchill*
* 1946 – *Trollbotn* (erindringsbok om livet på egen hytte i Heggvassbotn (Heggmovatnet) i Bodø, og fra andre turer på nordkalotten)

Referanser
----------

1. 1 2   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Karin Beate Vold. «Håkon Evjenth». I: Norsk biografisk leksikon, bd 3. 2. utg. 2001

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC **·** KulturNav **·** Fangeregisteret

 |
**Håkon Gunnleif Guttormsen** var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig. Han var lærer ved Barbu skole i Arendal, og kom med i motstandsarbeidet allerede noen uker etter at landet ble okkupert. Guttormsen var oppvokst og bodde i Fjære kommune ved Grimstad.

Motstandskamp
-------------

Han var med i kampene i Norge 1940. Opprettet etter hjemkomsten en fullstendig senderstasjon med flere sendere og to telegrafister. Ble arrestert 14. august 1940 og satt i tysk fangenskap i Norge 1 ½ år før han ble flyttet til Tyskland. Dømt til døden i Berlin, men ble senere benådet til 10 års tukthus. 

Arendalsgruppen var arbeiderbevegelsens første illegale motstand og den første organiserte illegale motstanden mot tysk okkupasjonsmakt. Motstanden startet i Arendal alt sommeren 1940 og fikk alvorlige konsekvenser for deltakerne. Utgangspunktet for motstanden var Aust-Agder faglige samorganisasjon, ledet av formeren Oscar Olsen. En nær medarbeider hadde han i revisor Per Pettersen, tidligere formann i Aust-Agder Arbeiderparti, og læreren Håkon Guttormsen. Sammen fikk de aktivisert fagforeningsfolk og AUFere til illegalt pressearbeid. Forbindelser ble også knyttet til Kristiansand og Skien, på sistnevnte sted med typografen Sverre Løberg. Den beskjedne illegale avisen de fikk ut, var trolig den første i landet. Avisen ble skrevet av Paul Hovd-Nilsen, som var redaktør i avisa Tiden. Gruppen organiserte også en sjøtransport over til England i juli. Etter angiveri ble omkring 100 personer arrestert i august. 

Fem ble dømt til døden og andre til lange tukthusstraffer i Tyskland. Dødsdommene ble senere omgjort til 10 års tukthus."

Døde 10. april 1945 på fengselssykehus i Dreibergen-Bützow og ble gravlagt på fengselskirkegården der.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk digitalt fangearkiv, oppført som Håkon Gunnleif Guttormsen, besøkt 31. mai 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Lokalhistoriewiki
3. ↑   Tore Pryser: Klassen og nasjonen (1935-1946), utg. 1988.

Eksterne lenker
---------------

* Lokalhistoriewiki
* Fanger.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret

 |

Portal: Andre verdenskrig