recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
«Xin» har flere betydninger.
**Xin** (kinesisk: 新县; pinyin: *Xīn Xiàn*) er et fylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Xinyang.

Fylket hadde 330 696 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

To gamle kommunistiske militære hovedkvarterer fra den kinesiske borgerkrig (*E-Yu-Wan geming genjudi jiudi*, 鄂豫皖革命根据地旧址 – for Hubei-Henan-Anhui-fronten) og hovedkvarteret for den 25. armé av Den kinesiske røde armé for bøndene og arbeiderne (*Zhongguo gong-nong hongjun di-ershiwu jun silingbu jiuzhi*, 中国工农红军第二十五军司令部旧址) fra 1933 er blitt oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. De er besøksmål for såkalt rød turisme.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period,*i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Teratoscincus** er en særpreget slekt gekkoer med seks arter, som er utbredt i ørkenstrøk i Sentral- og Sørvest-Asia. De har store øyne, og glatte skjell, som minner om dem hos skinker.

En trodde tidligere at denne gruppen bare var fjernt beslektet med andre gekkoer, og de var plassert for seg selv i underfamilien Teratoscincinae i den store familien Gekkonidae. De er nå plassert i familien Sphaerodactylidae, men skiller seg her ut ved å alltid legge to egg om gangen. Slekten oppstod antakelig i Arabia, og krysset Tethyshavet samtidig som Det indiske subkontinent kolliderte med Asia for 40 til 50 millioner år siden. Etter hvert som de høye fjellkjedene i området er dannet, har populasjonene blitt splittet, og nye arter har oppstått.

To arter, *T. bedriagai* og *T. microlepis* lever i Sørvest-Asia sør for Kopet Dag og Hindukush i Iran, Afghanistan og Pakistan. To arter finnes i ørkenene i Vest-Kina og Mongolia, *T. przewalski* i Taklimakan og Gobi, og *T. roborowskii* i Turfandepresjonen.

Den femte arten, *T. scincus*, er ifølge nyere forskning bare utbredt i Turanbekkenet øst for Det kaspiske hav. *Teratoscincus*-populasjonene på den iranske høyslette, og i de østlige delene av Arabia ble tidligere blitt regnet som en underart av  *T. scincus*, men analyse av mitokondrielt DNA tyder på at de bør regnes som en egen art, *T. keyserlingii*. 

Ytterligere en art, *T. toksunicus*, ble beskrevet fra Xinjiang i 1989. Den er knapt nok nevnt i seinere litteratur, så om det er vanskelig å avgjøre om denne arten er gyldig.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Teratoscincus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Teratoscincus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Teratoscincus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Teratoscincus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Teratoscincus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Teratoscincus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

* J.R. Macey et al. (2005) The complete mitochondrial genome of a gecko and the phylogenetic position of the Middle Eastern *Teratoscincus keyserlingii* *Molecular Phylogenetics and Evolution* 36(1), pp. 188–193
* T. Gamble, A.M. Bauer, E. Greenbaum & T.R. Jackman (2008) Evidence for Gondwanan vicariance in an ancient clade of gecko lizards *Journal of Biogeography* 35, 88–104
**Marlenis Costa Blanco** (født 30. juli 1973 i La Palma), cubansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona, 1996 i Atlanta og 2000 i Sydney. 

Costa ble olympisk mester i volleyball under OL 1992 i Barcelona. Hun var med på det cubanske laget som vant volleyballturneringen for damer foran SUS og USA. Cuba vant semifinalen mot USA med 3-2 og i finalen beseiret de SUS med 3-1. Bell spilte fem kamper i OL-turneringen.

Fire år senere, under sommer-OL 1996 i Atlanta vant hun en ny gullmedalje med det cubanske volleyball-laget. De vant semifinalen med 3-2 over Brasil og finalen med 3-1 over Kina. Cost spilte åtte kamper i turneringen.

Costa vant sin tredje olympiske gullmedalje under Sommer-OL 2000 i Sydney. Cuba vant semifinalen med 3-2 over Brasil og finalen med 3-2 over Russland. Hun spilte åtte kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1992 Spanias flagg Barcelona - Gull **Gull** i volleyball, damer Cubas flagg Cuba
* 1996 USAs flagg Atlanta - Gull **Gull** i volleyball, damer Cubas flagg Cuba
* 2000 Australias flagg Sydney - Gull **Gull** i volleyball, damer Cubas flagg Cuba

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marlenis Costa – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Marlenis Costa – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Marlenis Costa – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Marlenis Costa – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Marlenis Costa – European Volleyball Confederation Rediger på Wikidata

* (en) Marlenis Costa – Volleybox Rediger på Wikidata

* (en) Marlenis Costa – World of Volley Rediger på Wikidata
Kapp det gode håp. Utsikt mot vest fra klippene ved Kapp Point.
**Kapp det gode håp** (afrikaans: *Kaap die Goeie Hoop*; nederlandsk: *Kaap de Goede Hoop*; portugisisk: *Cabo da Boa Esperança*) er en berglendt odde ved kysten av Atlanterhavet på Cape-halvøya i Sør-Afrika, ikke langt fra Cape Town.

Tradisjonelt har dette stedet vært betraktet som vendepunktet mellom Atlanterhavet og Indiahavet. Dette stemmer ikke da skillet mellom de to havene ligger rundt 150 km mot sørøst ved Kapp Agulhas. Havstrømmene for de to havene møtes på det punkt hvor varmvannet til Agulhas-strømmen møter kaldvannet til Benguelastrømmen og snur tilbake til seg selv, et punkt som veksler mellom Kapp Agulhas og Kapp Point (som ligger rundt 1,2 km øst for Kapp det gode håp).

Den portugisiske oppdageren Bartolomeu Dias er kreditert som de første til å runde Kapp det gode håp i 1488. Han kalte stedet «Stormkapp» (*Cabo das Tormentas*). Kong João II av Portugal gav det senere navnet «Kapp det gode håp» som skulle angi at man etter forbiseilingen hadde et godt håp om å nå India.

Referanser
----------

1. ↑  «Why does the water from the Atlantic and Indian Ocean not merge?», *Quora*
2. ↑  «Global Wind and Current Patterns», Ocean Currents, *SEOS*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cape of Good Hope – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Mandelas land - bilder fra Kapp det gode håp
* List over fugler i naturreservatet ved Kapp det gode håp, med avsnitt som beskriver hver art
* Kapp det gode håp, panoramisk utsikt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
***Budte moim muzjem*** (originaltittel: *Будьте моим мужем*) er en sovjetisk film fra 1982, regissert av Alla Surikova.

Handling
--------

Barnelegen Victor ankommer kysten av Svartehavet. Han er endelig på ferie, noe han har gledet seg til lenge. Men det er ingen ledige rom ved hotellet, men den godmodige doktoren mister ikke motet og bestemmer seg for å heller reise på camping. På stasjonen blir Victor ved en tilfeldighet kjent med en attraktiv kvinne, Natasha Kostikova, som også er på ferie sammen med sin unge sønn Ilya.

Victor blir snart forelsket i Natasha, men hun avviser kategorisk alle hans fremskritt. Men en dag mister Victor klærne og passet sitt ved stranden, og blir arrestert av politiet. For å hjelpe Victor ut av denne vanskelige knipen, kommer Natasha med en offisiell uttalelse om at han er ektemannen hennes.

Skuespillere
------------

* Andrej Mironov – Victor
* Jelena Proklova – Natasja Kostikova
* Philipp Adamovitsj – Ilja Kostikov
* Nina Ruslanova – Albina Petrovna
* Oleg Anofrijev

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 17. april 2016.
2. ↑  Смотри, как они отдыхают. Советские фильмы об отпуске на море
3. ↑  Будьте моим мужем (1981)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Budte moim muzjem* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Budte moim muzjem* på AllMovie Rediger på Wikidata
*Leter du etter klesmerket Kappa, se Kappa (klesmerke)*
*Leter du etter den greske bokstaven Kappa, se Kappa (bokstav)*
Kappa**Kappa** (河童, noen ganger kalt *Gataro* 川太郎) lever ifølge japansk mytologi i små vann og elver, og har derfor svømmehud på hender og føtter. De er på størrelse med et menneskebarn, men kroppen minner mer om en apes eller en frosks. Bilder viser ofte at kappa har skjellet hud som varierer i farge fra gul til grønn eller blå.

Kappa kan være ondskapsfulle. Skøyerstrekene deres kan være uskyldige, som for eksempel å fise i offentlighet eller å se under kvinners kimono, men de er av og til også spille som å stjele avlinger, kidnapping av barn eller voldtekt av kvinner. Små barn er et av kappas favorittmåltider, selv om de også spiser voksne. De suger ut innvollene eller blodet gjennom anus. Selv i dag setter noen japanske byer opp skilt ved vannkilder som advarer mot denne skapningen. Kappa sies å være redd for ild, så noen landsbyer arrangerer festivaler med fyrverkeri hvert år for å skremme dem bort.

Kappa i moderne tid
-------------------

Kappa er populære figurer innen japansk animasjon, barneleker og litteratur. De blir i dag oftere avbildet som søte og tegnefilmaktige, enn som monstre.

Kappa har dukket opp i flere litterære sammenhenger. En av de mest kjente er Akutagawa Ryunosukes novelle *"Kappa"* (カッパの三平). Kappa var også inspirasjonskilden til skapningen i filmen Ringu. En serie av korte animasjoner som ble vist på japansk TV, 河童の飼い方 (*Hvordan oppdra en kippa*) viser de humoristiske prøvelsene en ung mann må gjennomgå mens han prøver å oppdra en kappa som kjæledyr. 

Kappa opptrer i en rekke videospill. I Final Fantasy VI omformer en av karakterene seg til en slik skapning. Kong Bowser Koopa og hans Koopalings fra Super Mario Bros. er basert på kappa, og i Super Mario World er det et fjell med en vannfylt topp kalt *"Kappa Mountain"*. Idéen til to av Pokémons små monstre, Lombre og Golduck, kommer også fra det mytologiske vesnet (*kappa* er faktisk Golducks japanske navn). Kappa er også med i InuYasha, Harvest Moon, Animal Crossing, Touhou Project, Pocky & Rocky og We Love Katamari.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NDL
 |
Mar Menor
**Costa Cálida** (spansk «Den varme kysten») er det området av den spanske fastlandskysten som strekker seg fra El Mojón i den nordlige delen nær Alicante provinsen til Águilas i sør på grensen til Almería provinsen mot Middelhavet. 

Dette er et strekk på om lag 250 kilometer og har et mikroklima som gjør at den gjennomsnittlige dagtemperaturen er relativt stabil hele året, uavhengig av årstid, derav navnet «den varme kysten».

Costa Cálida er et yndet feriemål for mange nordmenn og er et av de områder med minst nedbør i Europa med normalt snitt på under 34cm i året, og med dagtemperatur snitt på rundt +25-30 °C på sommeren og +15-20 °C om vinteren. Snøfall om vinteren på Costa Cálida er ekstremt sjeldent, og de ganger det har kommet snø har dette normalt vært borte etter noen timer.

Den nordlige enden av denne kystlinjen inkluderer Mar Menor, en saltvannslagune som er om lag 170km², og med det Europas største. Mar Menor (Det lille havet) er adskilt fra Middelhavet av en 22 kilometer halvøy som heter La Manga. Dette området har vokst fram som en meget populær turistdestinasjon de siste årene.

Viktige kystbyer i regionen er bl.a. Cartagena (en av hovedbasene for det spanske sjøforsvaret) og byen Mazzarón som har en av spanias viktigste fiskehavner.

Hovedflyplasser på Costa Cálida er San Javier (Murcia), Alicante og Almería.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames
 |
**L.Y.D.** (Lek, Ytringsfrihet, Demokrati) var en norsk musikkgruppe bestående av Aslag Guttormsgaard, Egil Hegerberg og Lars Lønning, alle kjent som å være en del av kunstnerkollektivet Duplex. L.Y.D. lagde humorbasert musikk med elementer av både viser og rock. Medlemmene skulle senere danne Black Debbath sammen med Ole Petter Andreassen.

I tillegg til musikk lagde gruppen tegneseriemanus til tegneserien om Familien Ost først og fremst med Ronny Haugeland som tegner. Det ble utgitt to hefter av serien på Jippi forlag. Flere avsnitt av serien ble også utgitt i tegneserieantologien Forresten.

Utgivelser
----------

### Album

* 1998 Takk for kniven

### Singel/EP

* 1997 Aliens 2
* 1998 Familien Ost EP
* 2002 Julenissens testamente

### Tegneserier

* 1999 Familien Ost 1 - tegneseriehefte med diverse tegnere og medfølgende CD-plate.
* 2001 Familien Ost 2 - tegneseriehefte med diverse tegnere

Referanser
----------

1. ↑  Duplex om L.Y.D.
2. ↑  Ballade om Familien Ost.
3. ↑  Jippi forlag om Familien Ost.

Eksterne lenker
---------------

* Discogs
* Duplex Records
* Jippi forlag
**Ken Olin** (født 30. juli 1954 i Chicago, Illinois) er en amerikansk skuespiller, regissør og produsent. Han er kjent for å ha spilt hovedrollen, Michael Steadman, i TV-serien *Thirtysomething* mellom 1987 og 1991 og som dr. Roger Cattan i serien *LA Doctors* (1998–1999). Han var også kjent for sin rolle som detektiv Harry Garibaldi i *Hill Street Blues*.

Olin hadde en rolle i den kortvarige, men kritikerroste[*hvem?*] *EZ Streets*. Har har også spilt i en rekke TV-programmer, inkludert *Alias* (som David McNeil), *Falcon Crest* og *Murder, She Wrote*. Han har en fast rolle som David Caplan i *Brothers & Sisters*, og har nylig[*når?*] produsert og regissert TV-programmet *Alias*. Olin har også regissert episoder av serier som *LA Doctors*, *The West Wing*, *Felicity*, *Judging Amy*, *Freaks and Geeks*, *Thirtysomething*, *EZ Gater* og *Brothers & Sisters*. 

Han ble uteksaminert fra The Putney School i Putney, Vermont i 1972, deretter studerte han ved University of Pennsylvania. Olin er gift med sin medstjerne fra serien *Thirtysomething*, Patricia Wettig. Sammen har de barna Clifford og Roxanne (bedre kjent som «Roxy»). Olin er av jødisk avstamming. Datteren Roxanne har gått i foreldrenes fotspor og er også blitt skuespiller.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Broadway Database, Internet Broadway Database person-id 79607, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w60x2ng1, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ken Olin på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Ken Olin i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Ken Olin på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (fr) Ken Olin på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Ken Olin på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Ken Olin hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Ken Olin hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Ken Gudman Prisen** er en dansk musikkpris innstiftet til minne om trommeslageren Ken Gudman.

Inntektene fra en storstilt minnekonsert den 12. oktober 2003 i Amager Bio ble plassert i et fond, som hvert år deler ut prisen på DKK 12 500. Prisen deles ut til en dansk musiker, som er i overensstemmelse med de musikalske dyder, Ken Gudman stod for, har yt en særlig innsats med personlighet, musikalsk håndverk og integritet.

Liste over prismottakere
------------------------

| Årstall | Prismottaker |
| --- | --- |
| 2004 | Aske Jacoby |
| 2005 | Per Christian Frost |
| 2006 | Moussa Diallo |
| 2007 | Laust Sonne |
| 2008 | Wili Jønsson |
| 2009 | Klaus Menzer |
| 2010 | Lars Skjærbæk |
| 2011 | Cæcilie Trier |
| 2012 | Mikkel Nordsø |
| 2013 | Kresten Osgood |
| 2014 | Peter Uhrbrand |
| 2015 | Gustaf Ljunggren |
| 2016 | Hugo Rasmussen (posthumt) |
| 2017 | Alex Riel og Stefan Pasborg |
| 2018 | Rune Kjeldsen |

Referanser
----------

1. ↑  Årets vinder af Ken Gudman-prisen er fundet på gaffa.dk

Eksterne lenker
---------------

* Ken Gudmans minnefond

Portal: Danmark
**Elev- og lærlingombud** (**elevombud**) er fylkeskommunale ombud for elever og lærlinger i videregående opplæring. Ordningen ble opprettet for første gang i 1996, da Eirik Sivertsen tiltrådte stillingen i Nordland. Per januar 2012 finnes det elev- og lærlingombud i 17 fylker. Ombudenes arbeidsoppgaver er at de gir opplæring og støtte til elevråd ved de videregående skolene, veileder elever og lærlinger som opplever rettighetsproblemer og rapporterer til fylkestinget eller (i Oslo) bystyret om sitt arbeid. Samarbeidsforumet Elev- og lærlingombudene i Norge (ELON) er etablert som samarbeidsforum for ombudene.

I utlandet
----------

Det finnes også elevombud i andre land. I Sverige har man et statlig «barn- och elevombud» opprettet av det svenske Skolverket etter at Elevorganisationen i Sverige fra 1995 til 2005 hadde hatt sin egen «Elevombudsmannen».[] I Washington, D.C. finnes det en «Ombudsman for public education», og flere andre byer i USA ser ut til å ha liknende ordninger.

Referanser
----------

1. ↑  Elev- og lærlingombudene i Norge
2. ↑  Det svenske Skolverkets side om barn- och elevombudet Arkivert 17. desember 2007 hos Wayback Machine.
**Kenneth «Ken» Laufman** (født 30. januar 1932 i Hamiota i Manitoba), canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo og 1960 i Squaw Valley.

Laufman vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det canadiske ishockeylaget som kom på tredjeplass i turneringen bak Sovjetunionen og USA. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Canada vant tre og tapte to kamper i sluttspillsserien. Sovjetunionen vant alle fem kampene og vant serien med maksimale ti poeng foran USA med åtte og Canada med seks. OL-turneringen var også det 23. verdensmesterskapet i ishockey.

Fire år senere, under vinter-OL 1960 i Squaw Valley var han med på det canadiske ishockeylaget som kom på andreplass i turneringen bak USA. I finalerunden spilte de seks beste lagene en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Canada vant fire kamper og tapte en, 1-2 til USA. USA vant alle fem kampene i sluttspillsserien og vant serien med maksimale ti poeng foran Canada med åtte og Sovjetunionen med fem poeng. OL-turneringen var også det 27. verdensmesterskapet i ishockey.

OL-medaljer
-----------

* 1960 USAs flagg Squaw Valley - Sølv Sølv i ishockey Canadas flagg Canada
* 1956 Italias flagg Cortina d'Ampezzo - Bronse Bronse i ishockey Canadas flagg Canada

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ken Laufman – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ken Laufman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Ken Laufman – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Ken Laufman – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Elevundersøkelsen** er en spørreundersøkelse fra Utdanningsdirektoratet hvor elever skal få si sin mening om forhold som er viktige for å lære og trives på skolen. Den nettbaserte undersøkelsen ble lansert som «Elevinspektørene» av utdanningsminister Trond Giske i 2001, utviklet av Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet i samarbeid med Læringssenteret. I 2004 ble undersøkelsen obligatorisk, med gjennomføring på 7. trinn, 10. trinn og på Vg1 i vårsemesteret. Det forble imidlertid frivillig for elevene å svare på undersøkelsen, som i 2007 skiftet navn til Elevundersøkelsen.

Elevundersøkelsen kartlegger elevenes opplevelse av hvordan de trives på skolen, deres motivasjon for å lære, hvordan de opplever lærernes faglige veiledning, hvor tilfredse de er med elevdemokratiet på skolen og med det fysiske læringsmiljøet. I tillegg svarer elevene på spørsmål om utbredelse av mobbing på skolen. 

Elevene på 10. trinn og i Vg1 uttaler seg også om sin mulighet for medbestemmelse i fagene og om utdannings- og yrkesrådgivningen de får. 

Utdanningsdirektoratets nettbaserte brukerundersøkelser gir også lærlinger, lærere, instruktører og foresatte mulighet til å si sin mening om læring og trivsel i opplæringen.

Se også foreldreundersøkelsen, lærerundersøkelsen og lærling- og instruktørundersøkelsen.

Referanser
----------

1. ↑  «Elevene positive til giskes inspektører». *Aftenposten*: 8. 24. august 2001.
2. ↑  Utdannings- og forskningsdepartementet: Elevinspektørene blir obligatorisk (pressemelding 14. januar 2004)
3. ↑  Kunnskapsdepartementet: Elevundersøkelsen (23. november 2007)

Eksterne lenker
---------------

* utdanningsdirektoratet.no/undersokelser
* utdanningsdirektoratet.no/skoleporten Arkivert 2. oktober 2010 hos Wayback Machine.
**Norsk Oppfinnerforening** (stiftet 1949) er en norsk interesseorganisasjon som ønsker å støtte de som vil finne opp noe, det være seg av juridisk art eller det å skaffe penger. Blant initativtagerne var sivilingeniør Leif G. Nordstrand i Patentstyret. Første formann var direktør Rich. Osmundsen i Kristiania Brødfabrikk. Foreningen hadde i 1951 knapt to hundre medlemmer, den var basert i Oslo og hadde fått etablert de to første avdelinger i Bergen og Arendal. Sverre Damm fra Lørenskog var leder i 1985, Olav Kaarstein har vært det, mens Svein A. Knudsen var det 1991–1995, etterfulgt av Lars Helleland fra Laksevåg. I 1999 var det Rodney Th. Gudbrandsen og i 2003 Anny Godfrey. «Finn opp 93» (gjentatt i 1995)var en konkurranse for elever i den videregående skolen i samarbeid mellom Norske Sivilingeniørers Forening  og oppfinnerforeningen. I 1999 hadde foreningen skiftet base til Stavanger og hadde rundt tusen medlemmer. Foreningen har siden 1994 gitt ut *OppfinnMagasinet* og har også delt ut en pris til oppfinnere som har utmerket seg. Den er medlem i det internasjonale oppfinnerforbundet *International Federation of Inventors´ Assoiations* (IFIA). Industrimannen Alf R. Bjercke var æresmedlem av foreningen.

Oppfinnerprisen
---------------

(en annen pris med samme navn deles ut av Hordaland fylkeskommune)

* 1984 sivilingeniør Einar Edvardsen, for en anordning som gjør det mulig å skifte ut telefonkabler fra kobberledere til optisk fiber uten å grave grøfter
* 1986 professor John Ugelstad ved NTH, for sine Ugelstad-kuler
* 1988 Arnvid Sakariassen fra Oslo, for en tredimensjonal TV-skjerm for bruk i industrien.
* 1990 veterinær Ola Sigmund Braathen i Norsk Kjøtt, for en måte å mørne oksekjøtt på
* 1992 tannlege Rolf Barman fra Bergen, for tannbørsten Super\*Brush som pusser alle tre sidene på en gang
* 1996 Vidar Stensrud fra Hareid, Ungdomspris for en delingsrampe som gjør det lettere å sentrere og skru sammen traktoren etter separasjon

Referanser
----------

1. ↑  «Norge har flere tusen oppfinnere, men svært få lever av å finne opp». 15.3.1951.
2. ↑  (no) Norsk Oppfinnerforening i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Ken Sprague** (født 1927 i Bournemouth, Dorset i England, død 2004) var en britisk karikaturtegner, journalist og aktivist som var involvert i sivile rettigheter. Senere arbeidet han også som programleder på TV og en psykoterapeut. 

Sprague var opptatt av hvordan politikken påvirket vanlige mennesker. Sprague ble utdannet ved Alma Road Elementary School, før denne skolen ble bombet under den andre verdenskrig. Han ble tildelt et stipend til Bournemouth Municipal College, der han studerte grafikk og kunst. En formiddag i 1944 meldte Sprague seg til den britiske marinen og samme ettermiddag, i Southampton, sluttet han seg til Communist Party of Great Britain. 

På slutten av 1960-tallet begynte Sprague å redigere avisen Transport and General Workers Union's The Record og illustrerer den med sine egne tegneserier. I 1976 redigerte Sprague en anti-fascistisk tidsskrift før han ble sparket da han publiserte en artikkel med kritikk av israelsk undertrykkelse av palestinerne. I 1971 flyttet han sammen med sin kone, Sheila, til en liten gård i Devon, og de bygde om denne gården om til et kunstnerisk senter. Hans første kone døde av kreft i 1973. Sprague giftet seg igjen men ble senere skilt.

Referanser
----------

1. ↑   RKDartists, «Ken Sprague», RKD kunstner-ID 74416[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   rkd.nl, besøkt 22. august 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   RKDartists, RKD kunstner-ID 74416, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   rkd.nl, besøkt 2. oktober 2016[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Lill-Marit Bugge** (født 2. april 1957 i Kristiansand) er en norsk-svensk skuespiller.

Bugge har siden 1975 arbeidet i Sverige som skuespiller, pedagog, dramatiker og regissør. Hun fikk sitt offentlige gjennombrudd sammen med Anna-Lena Brundin i SVTs *Daily Live* i 1987 med blant annet sketsjerne *Nancy och Carina* og *Marja och Agneta*, senere *Barbarella Live* (1991). Duoen hadde før dette arbeidet som komikere i Berlin. I 2010 feiret Bugge og Brundin 30 år sammen, blant annet gjennom en forestilling: *Cool - återkomsten*, en *DVD: The best of Daily Live* og en bok, *Marja och Agneta - the true story of love*.[]

Hun har skrevet poesi, kåserier og debattartikler. I 1990–1991 var Bugge sjefredaktør for den svenske utgaven av det erotiske magasinet *Cupido*, kalt *CupidZero*.[] I 1997 ledet hun *Bugge og damene*, et norsk underholdningsprogram på ti episoder som gikk på NRK2 vinteren 1997.

Referanser
----------

1. ↑  «Anna-Lena Brundin och Lill-Marit Bugge gör succé på sitt genrep». Roa. 17. september 2010. Arkivert fra originalen 4. oktober 2013. Besøkt 10. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lill-Marit Bugge på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Lill-Marit Bugge i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** LIBRIS
 |
**Lill Herlofson Bauer** (født 9. oktober 1913, død 30. april 1972) var en norsk journalist og forfatter. I tillegg til å skrive under eget navn, benyttet hun også psevdonymet **«Tore Tronstad»**.

Biografi
--------

I 1943 fødte Lill Herlofson Bauer sønnen Ola, som også skulle bli en kjent forfatter. Hennes mann omkom i tysk fangenskap under andre verdenskrig.

Om forfatterskapet
------------------

Lill Herlofson Bauer skrev flere bøker om unge, moderne kvinner. Bøkene hennes ble svært populære i samtiden; de er humoristiske og romantiske, med en typisk «frisk oslo-tone». Et gjennomgående trekk i bøkene er at de kvinnelige hovedpersonene er yrkeskvinner, eller blivende yrkeskvinner, som tar avstand fra tradisjonelle oppfatninger om at kvinner først og fremst skal gifte seg og få barn.

Eksempelvis er hovedpersonen Tuxen Tonning i boken *Full fart forover* en ung kvinne fra en norsk småby, som drar til Oslo for å bli journalist i et dameblad. Boken er skrevet i jeg-form, og skildrer blant annet hverdagen i en ukebladredaksjon med maktspill, karrierejag og spriket mellom høykulturelle artikler og redaksjonelt publikumsfrieri i form av kontaktannonser, råd fra oppdiktede samlivseksperter og hjemme-hos-reportasjer. Boken er holdt i en humoristisk tone, og Tuxens ambisjoner om å bli ukebladjournalist endres gradvis til et mål om å bli skjønnlitterær forfatter.

I tillegg til sitt eget forfatterskap virket Herlofson Bauer også som oversetter.

Bibliografi
-----------

* *Gratulerer med en stor gutt!* (1947) – Ekko Forlag
* *Det hendte i oppgang C* (1946) – Ekko Forlag. Utgitt under psevdonymet *Tore Tronstad*
* *Fullt hus* (1946)
* *Full fart forover* (1945) – H. Aschehoug & co. Forlag
* *Ung mann i faresonen* (1941) – Gyldendal Norsk Forlag

Oversettelser
-------------

* *Egget og jeg* (1947) Ekko Forlag – oversettelse fra engelsk av «The Egg and I» av Betty MacDonald

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.disnorge.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  **Hederlig om Bauer**, Fædrelandsvennen, 28. februar 2011

  

Portal: Litteratur
Abraham og hans familie bryter opp for å dra til Kanaan.
**Hebreere** (eller mer sjeldent *hebertere*, *eberittere*, *hebreianere*; fra hebraisk עברים eller עבריים, Iḇrîm, ʿIḇriyyîm, «gå over», «passere») er et oldtidsfolk som er definert som etterkommere av profeten Eber, sønn av Sjelah og far til Peleg.

I *Bibelen* er patriarken Abraham referert til en enkelt gang som *ivri*, som er entallsformen av det hebraiske ordet for hebreer (fletall *ivrim*, eller *ibrim*). Begrepet hebreer opptrer i den hebraiske Bibelen (*Tanákh*) både som navnet gitt til Israels barn av andre folk, og som det de benyttet på seg selv. Jahve, Israels gud, viser til seg selv som «Hebreernes Gud» når han taler til Moses. begrepet hebreer i seg selv er avledet fra ordet *eber*, eller *ever*, i betydningen «bortenfor» eller «den andre siden», og viser til Abraham og Israels barn som krysset over elven Jordan, og inn i landet Kanaan. I *Første Mosebok* 10:21 er Sem, den eldste av tre brødre, sønner av Noah. De to andre er kjent som Jafet og Kam. Noah, er stamfar til hebreere. 

En del forfattere mener at hebreer/ibri betyr etterkommerne av den bibelske patriark Ever (hebraisk עבר), en senere etterkommer av Noah og er en stamfar til Abraham, men begrepet har ikke blitt funnet i en bibelsk tekst eller tilleggslitteratur for noen annen stamme eller nasjon enn Abraham og hans etterkommere. Merk imidlertid at Abraham er en gang referert til som «Abram hebreeren» i *Første Mosebok*.

Hebreerne er kjent som forfedrene til israelittene som benyttet det hebraiske språket. Israelitter var de som skrev den hebraiske Bibelen. De er også teologisk og historisk forfedrene til jødene. I Bibelen og i nåværende språk er ordet hebreer ofte benyttet som synonym med israelitter, og stundom for de som talte hebraisk (jøder og israelere).

Referanser
----------

1. ↑  Jon 1:9, Jeremia 34:9, Femte Mosebok 15:12, Andre Mosebok 21:2, Første Mosebok 40:15
2. ↑  Andre Mosebok 3:18
3. ↑  Jewish Encyclopedia: *Eber*
4. ↑  Første Mosebok 14:13

Litteratur
----------

* Weber, Max: *Ancient Judaism*, Free Press, 1967, ISBN 0-02-934130-2

Eksterne lenker
---------------

* Jewish Encyclopedia
* Biblical History The Jewish History Resource Center

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Lilla Essingen, 1867.
**Lilla Essingen** er en øy i Mälaren som utgjør en egen bydel i Stockholms innerstad. Den ligger sørvest for øya Kungsholmen og nordvest for Stora Essingen. Øya er 0,23 kvadratkilometer stor, og det høyeste punktet er 26 moh. (ved Essinge Brogata 22). Strandlinjen er 2300 meter og er nesten helt tilgjengelig på turstier.

Bydelen grenser til Fredhäll, Marieberg, Långholmen, Gröndal og Stora Essingen. 

På begynnelsen av 1900-tallet ble øya bebygd med sommervillaer, mange med egne navn:

* På østsiden fra nord: Bellmansro, Sans Soucie, Skogshyddan og Montebello
* På sørsiden: Karlsberg og Lugnet

De fleste villaene ble revet på 1930-tallet for å gi plass til leilighetsbygg, noe som har gjort øya temmelig tett bebygd. Fra begynnelsen av 1900-tallet var øya dominert av to store industrivirksomheter, Primus (gasskomfyrer) og Lux (støvsugere). Begge er nå borte. En restaurant på Lilla Essingen bærer i dag navnet Lux.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Sōtō-shū** (japansk: 曹洞宗, kinesisk: *Cáodòngzōng*) er en retning innenfor japansk zenbuddhisme (de to andre tradisjonelle retningene er Rinzai og Ōbaku). Sōtō ble først bragt til Japan av Dōgen Zenji (1200–1253), og er i dag også utbredt i blant annet Nord-Amerika.

Soto Shu eller Soto Zen som det ofte kalles utenfor Japan har to hovedklostre. Disse danner legeme og sjel i denne Ordenen som med 800 års tradisjon forvalter 33 klostre og 15 000 templer. Sotozen Ordenen har ca. 35 000 ordinerte munker og nonner.

I dag er det ikke uvanlig å finne ikke-japanere som studerer Soto Zen klostre. Etter grunnutdanningen velger noen fordypning og spesialisering og tar hovedfag i praktiske eller teoretiske fag. Andre velger profesjonseksamen og prestevigsles i Japan.

Navnet SOTO stammer fra den Kinesiske zen-mester Tozan Ryokai og hans fremste elev Sozan Honjaku. Opprinnelig var navnet TOSO men ble siden forandret til SOTO. Shu betyr sannhet eller opprinnelig / opprinnelse. Zen kan oversettes med bevissthet eller åndsnærværelse.

Mahayana-tradisjonen tillater blant annet giftermål og spising av kjøtt og fisk..

Norge
-----

I 2011 hadde VG en artikkel om en munk som praktiserer Sōtō (eller «Sotozen» som avisen kalte det) ved et budhistisk tempel i Kristiansand.

Referanser
----------

Den Norske Sotozen Buddhist Orden 

1. ↑  VG Helg, 2011-06-10 side 58 «Nabolagets munk»
2. ↑  VG Helg, 2011-06-10 side 58 «Nabolagets munk»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NDL **·** NKC **·** NKC
 |
Må ikke forveksles med Elfa Distrelec.
**Elfa International AB** er en svensk møbelprodusent som fokuserer på garderoberom og oppbevaring. Produktene markedsføres under merkenavnet Elfa.

Selskapet er organisert med et moderselskap som har hovedkvarter i Sverige, tre produksjonssentre som ligger i Sverige, og syv selskaper som driver salg i henholdsvis Sverige, Norge, Finland, Danmark, Tyskland og Polen.

Historie
--------

Elfa ble grunnlagt i 1945, og i 1948 ble møbeldelen skilt ut i et eget selskap (Elfa International), mens elektronikkdelen fortsatte under navnet Elfa AB

I 1999 ble Elfa International kjøpt opp av The Container Store som er børsnotert på New York-børsen.

Produkter
---------

Produktsortimentet består av skapstammer, skuffer og hyllesystemer av metall og tre, samt måltilpassede skyvedører, og selges gjennom forhandlere via datterselskaper eller uavhengige distributører.

Referanser
----------

1. ↑  Bryceland, Kristen (mai 1999). «The Container Store acquires elfa International; Retailer considers European expansion.». *HFN: The Weekly Newspaper for the Home Furnishing Network*. Besøkt 6. februar 2008.
**Den prøyssiske landdagen** (tysk:Preußischer Landtag) er siden 1993 navnet på bygningen som idag brukes av Berlins parlament. Bygningen ligger på hjørnet av Leipziger Strasse og Niederkirchnerstrasse.

Bygningen er oppført mellom 1892 og 1898 av arkitekten Friedrich Schulze i italiensk høyrenessansestil.

Bygningens bruk
---------------

### 1899 til 1918

I perioden 1899 til 1918 var bygningen sete for Preußisches Abgeordnetenhaus, parlamentets andrekammer.

### 1918 til 1933

Under Weimarrepublikken fikk kamrene i parlamentet nye navn. Det første het Preussischer Landtag og det andre Preussischer Staatsrat. Da det bare var landdagen som hadde lokaler i bygningen, fikk bygningen navn etter dette: Den prøyssiske landdagen.

### 1933 til 1993

Fra 1933 til 1993 ble bygningen tatt i bruk til flere formål. Under nasjonalsosialismen ble den brukt til Volksgerichtshof og i DDR-tiden til DDRs ministerråd og dessuten Stasi.

### Fra 1990

Berlins parlament holdt etter Murens fall til i Rathaus Schöneberg. Parlamentet flyttet inn i sine nåværende lokaler i 1993. Fra dette tidspunkt er den gamle navnetradisjon på bygningen gjenopptatt. Bygningen kalles *Preussischer Landtag*, på norsk *Den prøyssiske landdagen*.

Referanser
----------

1. ↑  «Denkmale in Berlin Preußischer Landtag». Senatsverwaltung für Stadtentwiklung und Umwelt. berlin.de. Arkivert fra originalen 1. september 2016. Besøkt 10. oktober 2015.
Portal: Tyskland
**Elevaksjonistene** er en anonym gruppe som våren 2005 saboterte gjennomføringen av de nasjonale prøvene i ungdomsskolen.

På kvelden 26. januar ble den nasjonale prøven i norsk lesing offentliggjort på internett, noe som førte til stor medieoppmerksomhet. Selv om prøven hadde vært tilgjengelig hele kvelden og natten, bestemte Utdannings- og forskningsdepartementet (nå Kunnskapsdepartementet) at prøvene skulle avholdes. Elevaksjonistene fikk så tilbud om å være gjester på TV-showet *Først og Sist* med Fredrik Skavlan, men takket nei.

Gruppen forsøkte så i februar å offentliggjøre prøven i engelsk for 10. klasse, uten å lykkes. På ettermiddagen den 14. mars ble imidlertid deler av matematikkprøven for 10. klasse offentliggjort, og ifølge gruppens egne tall skal over 10000 av de rundt 55000 tusen elevene som hadde prøven, ha kikket på oppgavene på forhånd. Denne aksjonen førte til en opphetet debatt, og flere partier og organisasjoner krevde at prøvene ble stanset.

Det finnes ikke noen viten om gruppens størrelse eller sammensetning. I flere intervjuer har gruppen imidlertid sagt at de er elever i den videregående skolen, men det har vært hevdet at det egentlig er lærere som står bak. De stilte opp på Verdens Gang sin *Tett på Nett* i 29. januar 2005. Gruppens effektive bruk av mediene førte til en debatt i pressemiljøet om hvorvidt man hadde gått for langt i dekningen av gruppen. Flere redaksjoner, deriblant NTB og VG, hadde svært mange oppslag og saker om gruppen, der de anonymt fikk gå i debatt og angripe motparten. Siden midten av april 2005 er det ikke kommet noen meldinger fra gruppen, og om den fortsatt eksisterer finnes det ingen kunnskap om.[]

Referanser
----------

1. ↑  Verdens Gang - Elevaksjonistene sa nei til Skavlan
2. ↑  Aftenbladet – Elevaksjonistene fikk ikke tak i engelskprøve[*død lenke*]
3. ↑  «Nettavisen – 10 000 så matteprøven». Arkivert fra originalen 22. mars 2005. Besøkt 8. mai 2009.
4. ↑  Verdens Gang - Tett på Nett Arkivert 2008-12-31, hos Wayback Machine.
En Miljøsatellitt : ERS 2
**Miljøsatellitt** er en kunstig satellitt som overvåker miljøet på Jorden med blant annet multispektrale kameraer, spektrometere og radarer. Miljøsatellitter er kostbare og eies som regel av store, offentlige institusjoner.

De viktigste miljøsatellitter som er i bruk i dag:

* *Terra, Aqua, Aura* (amerikanske)
* *ERS, Envisat* (europeiske)
* *ADEOS* (japanske)
* *Radarsat* (canadiske, hovedsakelig overvåkning av havområder, samt en del av arktiske områder)
* *TRMM* (japansk/amerikansk)

De fleste miljøsatellitter kretser i solsynkrone polbaner. Kostnadene med å utvikle, bygge, skyte opp og drive avanserte miljøsatellitter kan komme opp i flere hundre millioner dollar eller euro pr stk.

Jordressurssatellitter
----------------------

Jordressurssatellitter tar multispektrale bilder av Jorden med høyere oppløsning enn miljøsatellittene, men over smalere områder om gangen. Disse dekker gjerne hele Jorden på 2-3 uker.

De viktigste seriene er:

* *Landsat* (amerikanske, 7 stk hittil)
* *Spot* (franske, 5 stk hittil)
* *IRS* (indiske)

Omtrent alle jordressurssatellitter kretser i solsynkrone polbaner.

| * v
* d
* r
Kunstige satellittyper |
| --- |
| 
* Kommunikasjonssatellitt
* Kringkastingssatellitt
* Miljøsatellitt
* Navigasjonssatellitt
* Rekognoseringssatellitt
* Romstasjon
* Romteleskop
* Værsatellitt

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Terrakottastatue av en gresk kvinne, 100-tallet f.Kr. kledd i peplos.
**Peplos** er en gresk betegnelse for en fotsid klesdrakt for kvinner i antikken. Den ble satt sammen av et eller to rektangulære tøystykker, uten spesielle former og lite som ble sydd. Den fungerte som en løs tunika og hadde forskjellige navn, men hovedsakelig *peplos* og ble kun benyttet av kvinner.

Den arkaisk «Peploskore»-statuen forestiller en ung kvinne i *peplos*.
Lengden med det avlange tøystykket tilsvarte kroppens pluss litt til, og den ble brettet til det halve fra albu til albu, deretter foldet og brettet rundt kroppen før den festes mot skuldrene med nåler. Livet ble strammet til med et belte. Overdelen ble trukket noe opp slik at den hang over beltet. Over dette kunne en kvinne folde en tyngre tunika eller kappe som ble kalt for *himation*.

Bortsett fra korestatuer ble klesdrakten ofte skildret i vasemaleri fra 400-tallet f.Kr.

På den siste dagen av *pyanopsion* i antikkens Athen, den måneden da festen *thesmoforia* ble feiret, ble peplos en del av kultprosessen. Prestinnene til Athene Polias og *arrephoroi* (spesielt utvalgt unge kvinner som hjalp til) satte opp en vevstol og hvor *ergastinai* (utvalgte unge kvinner for oppgaven) vevde en tøy til peplos som deretter ble gitt en statue som representerte gudinnen Athene.

Referanser
----------

1. ↑  Peplos for Athena Polias Arkivert 1. desember 2008 hos Wayback Machine.

Se også
-------

* Chiton

Eksterne lenker
---------------

* Greek Dress
* Roman Clothing: Women

Portal: Historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Robert Patrick** (født 5. november 1958) er en amerikansk skuespiller. Han har fire nominasjoner for Saturn Award. Han droppet ut av college på grunn av at dramatimene vekket hans interesse for skuespill.[] Han begynte i filmbransjen i 1986.

I Norge er han kanskje best kjent for sin rolle som T-1000 i James Camerons *Terminator II – Dommens dag* i 1991. Denne rollen fikk han for en supportrolle i *Die Hard 2* (1990). På grunn av rollen som T-1000 fikk han også være med i filmene *Wayne's World* (1992) og *Last Action Hero* (1993).

Han har også hatt fremtredende roller i *Fire in the Sky* (1993), *Striptease* (1986), *Cop Land* (1997), *The Faculty* (1998), *Spy Kids* (2001), *Charlie's Angels: Full Throttle* (2003), *We Are Marshall* (2006), *Bridge to Terabithia* (2007), *Menn som stirrer på geiter* (2009) og *Safe House* (2012).

Patrick har spilt gjesteroller i tv-serien *The Sopranos og* science fiction-orienterte tv-serier. Han har hatt flere gjesteopptredener i *The Outer Limits* og *X-Files,* hvor han spiller FBI spesialagent John Doggett (1993-2002). I 2005 hadde Patrick rollen som Johnny Cashs voldelige far i filmen *Walk the Line*. Han spilte rollen som oberst Tom Ryan i CBSs action-dramaserie *The Unit* (2006-2009). Han har også hatt roller i *Elvis, Avatar: The Last Airbender, Burn Notice, Last Resort, Sons of Anarchy, From Dusk Til Dawn: The Series* i tillegg til dramaseriene *Scorpion* og *The Marine.*

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6q2468m, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0001598, besøkt 21. juli 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Robert Patrick – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Robert Patrick på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Robert Patrick i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Robert Patrick på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Robert Patrick på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Robert Patrick på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Robert Patrick på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Robert Patrick hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Robert Patrick hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Robert Patrick hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** BNE **·** Discogs
 |
**Oluf Hansen Haugen** (født 3. juni 1878 i Elverum, død 25. oktober 1961 i Elverum) var lærer i Elverum fra 1902, sanitetsløytnant og ordfører i Elverum 1917-1919.

Han var sønn av veivokteren og arbeiderdemokrat-politikeren Hans Haugen fra Øksna, nordvest i Elverum. Han tok lærerutdanning ved Elverum lærerskole i 1902, og begynte å jobbe i Elverum i 1902. Han tok underoffiserskole og teknisk aftenskole i 1899, gikk på «Centralskolen» i 1905, og var sersjant i 1. sanitetskompani fra 1903, løytnant fra 1929. Som lærer arbeidet han ved Torgerstuen skole. Han var varaordfører 1914–1916, og hadde ellers en lang rekke offentlige verv i lokalsamfunnet. Han deltok ved etableringen av skogsarbeidsforeningen på Øksna i 1911, var med ved stiftelsen av Norsk Skog- og Jordbruksarbeiderforbund på Elverum i 1912, og deltok på Arbeiderpartiets landsmøte samme år. Han er morfar til journalist og forfatter Liv Berit Tessem.

Referanser
----------

1. ↑  Finne-Grønn, S.H. (1921). *Elverum : en bygdebeskrivelse. 2 : Bygdens almindelige historie, institutioner og embedsmænd*. Kristiania: Cammermeyer. s. 357.
2. 1 2  *Norske skolefolk*. Stavanger: Dreyer. 1934. s. 526.
3. ↑  Oluf H. Haugen; Gravminner i Norge
4. 1 2  Skirbekk, Håvard (1984). *Elverum bygdebok. 2 : Vestad til 1940, Midtskogen, Grundset, Øksna, Rustad*. Kommunen. s. 263, 288. ISBN 8271041193.
5. ↑  *Underofficerer i Hærens sanitet*. Webergs boktrykkeri. 1936. s. 30.
6. ↑  Solbakken, Evald O. (1951). *Det røde fylke gjennom 100 år*. Hedmark fylkes arbeiderparti. s. 40, 43, 83.
7. ↑  *Studentene fra 1937*. Oslo: Bokkomiteen. 1962. s. 552.
|  |
| --- |
| Vanlige uttrykk under Romerriket |
|  **Romerske kongedømme**  (753 f.Kr.–509 f.Kr.) |
| **Romerske republikk**  (509 f.Kr.–27 f.Kr.) |
| **Keiserriket**  (27 f.Kr–1453 e.Kr) |
| **Principatet** | **Dominatet** |
| **Vestromerriket** | **Østromerriket** |
| Magistrat |
| Konsul | Pretor |
| Kvestor | Promagistrat |
| Aedil | Tribun |
| Censor | Guvernør |
| Ekstraordinære magistrater |
| Diktator | Magister equitum |
| Triumvirat | Decemviri |
| Vanlige titler og betegnelser |
| Pontifex Maximus | Legatus |
| Dux | Officium |
| Prefekt | Vicarius |
| *Vigintisexviri* | Liktor |
| Magister militum | Imperator |
| Princeps senatus | Keiser |
| Augustus | Caesar |
| Tetrarki | Ridder |
| Politiske institusjoner |
| Senatet | Cursus honorum |
| Folkeforsamlingene | Kollegialitet |
| Romerretten | Romersk borger |
| Imperium | Concilium Plebis |

**Imperator** var opprinnelig en latinsk tittel som løselig sett tilsvarte «kommandant» under den romerske republikken. Når en hær hadde vunnet en større seier, kunne legionærene utrope sin general til *imperator*, hvorpå senatet kunne tilby generalen en såkalt triumf – det vil si den største seiersoppvisning en seierherre kunne få. Senere ble betegnelsen en del av hederstitlene til de romerske keiserne. Det engelske ordet *emperor* (som tilsvarer det norske ordet keiser) er avledet fra det gammelfranske *empereur*, igjen avledet fra det latinske *imperator*. De romerske keiserne baserte sin autoritet på et mangfold av titler og posisjoner framfor å foretrekke kun en enkelt tittel. Imperator var benyttet relativt konsistent som et element av romersk herskertittel gjennom hele principatet.

På latin var den feminine formen for imperator da *imperatrix*, noe som hentydet på en kvinnelig hersker.

Etter at Romerriket brøt sammen i Vest-Europa på 400-tallet, fortsatte latin å bli brukt som språket innenfor utdannelse og diplomati i en del århundrer. De romerske keiserne i senantikken, det vil si de bysantinske keiserne i Konstantinopel, ble referert til som *imperatores* i latinske tekster mens de på gresk ble referert til som *basileus* (konge).

Etter 800 ble imperator benyttet (sammen med *augustus*) som en formell latinsk tittel av de karolingske og de tysk-romerske keiserne fram til 1806 og av de østerrikske keiserne fram til 1918.

Referanser
----------

1. ↑  «emperor», *Onlne Entymology Dictionary*: «early 13c. from O.Fr. empereor (accusative; nom. emperere; Mod.Fr. empereur), from L. imperiatorem (nom. imperiator) "commander, emperor," from pp. stem of imperare "to command".»

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN
 |