recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Martin Holmen** (født 26. april 1992 på Tynset) er en norsk journalist og programleder, oppvokst i Alvdal. Han er utdannet journalist ved Høgskolen i Oslo og Akershus. Han har også bakgrunn fra Danvik Folkehøgskole.

Holmen er en engasjert 4Her og fikk 4H-plaketten i 2010 etter 11 år i 4H. Han har sittet som leder i 4H Hedmark i 6 år frem til årsmøtet 10. februar 2019.[]

Han begynte karrieren i P4 Radio Hele Norge, som reporter, produsent og programleder. Senere ble han ansatt i NRK og var å høre på NRK P3 og på NRK P1. I august 2016 hadde han sin første sending på NRK mP3 med programmet *mP3 morgen med Martin*.[] Nå er han programleder for mP3Klubben med Martin på NRK mP3 som sendes hver dag fra kl 14.00 til 17.00. 

I september 2017 vant han prisen «årets unge radioprofil» under prisutdelingen Prix Radio. Holmen har vært programleder for VG-lista på Rådhusplassen i 2017, på VG-lista-turneen og på Gullsnutten i 2018.

Referanser
----------

1. ↑  «Magnus er ny leder i 4H Hedmark - Aktuelt - Aktuelt - Hedmark- 4H Norge». *www.4h.no*. Arkivert fra originalen 4. august 2019. Besøkt 4. august 2019.
2. ↑  «mP3klubben». *NRK Radio* **(norsk)**. Besøkt 10. april 2024.
3. ↑  «Arbeidets Rett - Martin Holmen er årets unge radioprofil. Nea Radio er årets lokalradio». *www.retten.no* **(norsk)**. Besøkt 1. februar 2018.
4. ↑  «Disse leder VG-lista fra Rådhusplassen». *NRK P3* **(norsk)**. 1. juni 2017. Besøkt 1. februar 2018.
5. ↑  «Og de nominerte er…». *NRK P3* **(norsk)**. 7. mars 2018. Besøkt 18. april 2018.
***Stargate Universe*** (ofte forkortet SGU) er en canadisk-amerikansk science fiction- og eventyrserie som gikk på Syfy fra 2009 til 2011.

Serien var en del av MGMs Stargateproduksjon. *Stargate Universe* handler om opplevelsene til et nåtidig, multinasjonalt team av oppdagere som ikke klarer å returnere til jorden etter en evakuering til det gamle stjerneskipet Destiny, som ferdes i et fjernt hjørne av universet.

Handling
--------

SGC opprettet Icarus-basen på en avsidesliggende planet, hvor området blir drevet av svært ustabile radioaktiv isotopet Naquadria. Teamet blir ledet av Dr. Nicholas Rush, som har designet et videospill som brukes over hele jordkloden for å finne briljante hjerner - deriblant Eli Wallace, et ungt matematikk-geni. Selv om Eli er motvillig, blir han brakt til Icarus-basen, sammen med en kontingent av æresgjester om bord på Hammond, en stjerneskip av Daedalus-klassen.

Disse gjestene inkluderer blant annet senator Armstrong, som finansierer Icarus Project - og hans datter hans Chloe. De blir introdusert for basens militærstab, ledet av oberst Everett Young, oberst David Telford, samt Matthew Scott, Tamara Johansen, og Ronald Greer. Men basen deres blir snart angrepet av medlemmer fra Lucian Alliance. Oberst Telford hjelper til med forsvaret når han bruker en F-302 jagerfly, med oberst Samantha Carter i kommando av Hammond-skipet. 

Samtidig er planetens kraftkjerne i ferd med å eksplodere. Dr. Rush lykkes med å åpne et ormehull. Alle de overlevende Icarus Base-medlemmene flykter gjennom ormehullet rett før hele planeten eksploderer. Cirka åtti lever fremdeles. Men senator Armstrong ble alvorlig skadet, og innser at han sannsynligvis ikke har særlig lang tid igjen. Han ofrer seg i håp om å tette en lekkasje. De må samarbeide for å gjøre romskipet beboelig, men de har store problemer med å kontrollere skipet.

Skuespillere
------------

* Robert Carlyle som Nicholas Rush. En fremragende vitenskapsmann.
* Louis Ferreira som oberst Everett Young.
* Brian J. Smith som Matthew Scott. 26 år gammel pilot
* Elyse Levesque som Chloe Armstrong. Den 23 år gamle datteren til senator Armstrong
* David Blue som Eli Wallace. Et geni når det gjelder matematikk og datamaskiner.
* Alaina Huffman som løytnant Tamara Johansen.
* Jamil Walker Smith som Ronald Greer fra United States Marine Corps
* Ming-Na Wen som Camile Wray.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Stargate Universe* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Stargate Universe* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Stargate Universe* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata

* (en) *Stargate Universe* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Stargate Universe* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** BNE
 |
**IK Brage** er en svensk fotballklubb basert i Borlänge. Klubben spiller i Superettan, som er landets nest høyeste divisjon, etter å ha rykket opp fra Division 1 Norra høsten 2017. IK Brage ble grunnlagt i 1925, og spiller sine hjemmekamper på Domnarvsvallen. Klubbens nåværende trener er Lennart Andersson.

I 1977 kom Rolf Zetterlund til klubben, og under hans ledelse avanserte IK Brage fra andredivisjon til Allsvenskan. Zetterlund ble for øvrig tildelt Guldbollen i 1980. Klubben hadde sin storhetstid på begynnelsen av 1980-tallet, og i 1982 spilte Brage for første gang i UEFA-cupen, hvor laget møtte Lyngby BK og Werder Bremen. Klubbens hittil største fotballmessige bragd var i UEFA-cupen 1988/89 da Brage møtte det italienske laget Internazionale og tapte med knappe 1-2 på Stadio Giuseppe Meazza.

Meritter
--------

* **Allsvenskan:**
	+ **Fjerdeplass (3):** 1939–40, 1980, 1981

* **Svenska Cupen:**
	+ **Andreplass (1):** 1979–80

Kjente spillere med tilknytning til klubben
-------------------------------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Englands flagg Ian Butterworth
* Sveriges flagg Martin Ericsson
* Englands flagg Simon Hunt
* Sveriges flagg Håkan Malmström
* Skottlands flagg Mark McGhee
 |   | * Englands flagg Gary McSheffrey
* Sveriges flagg Lasse Nilsson
* Sveriges flagg Fredrik Söderström
* Sveriges flagg Rolf Zetterlund
 |

Eksterne lenker
---------------

* IKBrage.se – Klubbens offisielle nettsider

| * v
* d
* r
Superettan 2023 |
| --- |
|  | 
* Brage
* GAIS
* Gefle
* GIF Sundsvall
* Eskilstuna
* Helsingborg
* Jönköpings Södra
* Landskrona
* Skövde
* Trelleborg
* Utsikten
* Västerås
* Örgryte
* Örebro
* Öster
* Östersund

 | Sveriges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LIBRIS
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Go-Go Gorilla** er et rockeband fra Oslo dannet i 1990.

Bandet ble startet i 1990 av Tom Dyring (gitar) alias «Werner Fuzzbulder» og Asle Dal (trommer) alias «B. Slask». Geir Emanuelsen (bassgitar) alias «Tony Lupo». Alex Rosén kom til etter at diverse medlemmer hadde vært innom. Bandet fikk platekontrakt med Sonet Norsk Grammofon. 

De ga ut singelen «Mother Porno» som solgte til dobbel platinaplate (20.000 eksemplarer). Albumet *Stuck* ble utgitt i 1992 og solgte ca. 23.000 eksemplarer. Bandet ble oppløst i 1993. 23. november 2023 annonserte de deres comeback under festivalen Tons of Rock 2024.

Alex Rosén var samtidig aktuell i ungdomsprogrammet U. Alex Rosén har vært involvert i forskjellige prosjekter i ettertid, bl.a. Highrollers. Asle Dal Deltok på Norske Gutter-singelen «I'm the eggman» sammen med Harald Thune, Ulf Knudtsen, Ivar Eidem, Kjartan Kristiansen og Livio Aiello. Geir Emanuelsen var med i flere band etter Go-Go Gorilla; Dixie Ramblers og Howlin' Pimp-O-Negros. Nå spiller han i The Beat Tornados.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
Statue av Amoghasiddhi under Ming-dynastiet (1368–1644) i Huayan-tempelet i Datong, Shanxi, Kina, en av et sett med statuer av de fem Tathagatas
Figur av Amoghasiddhi under Ming-dynastiet, laget under regjeringstiden til Yongle-keiseren, tidlig på 1400.tallet
**Amoghasiddhi** (devanagari: अमोघसिद्धि), bokstavelig «feilfri gjennomføring», er en av de fem dhyānibuddhaer innenfor skolene mahayana og vajrayana. Han knyttes til gjennomføringen av den buddhistiske veien og ødeleggelsen av giften av misunnelse. Hans konsort er Tara, som betyr *frigjører* og han er omgitt av garudaer. Han tilhører den familie av karma hvis familiesymbol er den dobbelte *vajra*.

Referanser
----------

1. ↑  Double Dorje Arkivert 21. januar 2009 hos Wayback Machine. Arkivert januar 21, 2009, hos Wayback Machine
2. ↑  «The Five Dhyani Buddhas (Great Buddhas of Wisdom)». Religionfacts.com. 21. desember 2012. Besøkt 14. juni 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
**Forum for nordnorske dansekunstnere** (FNND) er en interesseorganisasjon for profesjonelle dansekunstnere i Nord-Norge. Forumet ble stiftet i 1989 av Ada Einmo Jürgensen, Solveig Leinan Hermo, Sally Parkinson, Marianne Nordnes, Heather Hebbert, Ann Rudge og Merete Ytterstad. Målet med FNND er å skape et møtested for dansere i regionen og å jobbe for danseres vilkår i Nord-Norge. Forumet har gradvis økt i antall medlemmer og har i 2024 79 medlemmer fordelt over hele landsdelen. Medlemmene er dansere, koreografer og pedagoger. 

Forumets viktigste formål er å støtte opp om initiativ og tiltak som styrker og løfter dansen i Nord-Norge. Det arrangeres kurs, PRODA (profesjonell dansetrening), tilbys reisestøtte, jobbes kulturpolitisk og er en arena for faglig utvikling, erfaringsdeling og nettverksbygging. FNND har også samarbeid med flere festivaler i regionen, deriblant Festspillene i Nord-Norge, Bodø biennale, DanseFestival Barents, Insomniafestivalen og Vårscenefest.

FNND er støttet av Tromsø Kommune, Troms og Finnmark Fylkeskommune, Nordland Fylkeskommune og PRODA. 

I 2024 består styre av Mathilde Caeyers (styreleder), Ellinor Staurbakk (nestleder), Karianne Andreassen (økonomiansvarlig) og Mari Woll (PRODA ansvarlig).

Referanser
----------

1. ↑  «Kreative i nord- fnnd». Besøkt 2. februar 2024.
2. ↑  «verdensteateret.no forum for nordnorske dansekunstnere». Besøkt 2. februar 2024.
3. ↑  «danseinfo.no Mathilde Caeyers er ny styreleder i forum for nordnorske dansekunstnere». Besøkt 2. februar 2024.

Eksterne lenker
---------------
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
En bruker har foreslått å slette denne siden. Siden vi setter pris på alle forsøk på å forbedre leksikonet, inviteres du til å gi uttrykk for dine synspunkter ved å følge denne lenken: **Wikipedia:Sletting/Haleths hus**.

**Hadors hus** eller **haladin, Halethfolket** var menneskene av edains (de første menneskene som kom til Beleriand) andre hus i J.R.R. Tolkiens historier om Midgard under første tideverv. De var etterkommerne etter Haldad, men huset selv var navngitt etter Haldads datter, Haleth, som ledet dem fra Øst-Beleriand til Berthil. I Ufullendte fortellinger beskrives Haleths folk som fremmede for de andre av atani, som et folk som holdt fast på sine egne skikker og sitt eget tungemål, mens de fortsatt sto i forbund med eldaene. Den merkeligste av Halethfolkets skikker, var at midt iblant seg hadde et folk av et helt annet slag, drúedainfolket, som de hadde et spesielt vennskap til.

Selktstre for Haleths hus
-------------------------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   | Haldad |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   | Haleth1 |   |   |   | Haldar |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | Haldan2 |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | Halmir3 |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| Glóredhel |   | Haldir4 |   | Hiril |   | Enthor |   | Hundar |   | Hareth |   | Galdor |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   | Handir5 |   | Agathor |   | Meleth |   | Hunleth |   | Hundad |   | Húrin |   | Huor |
|   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   | Brandir6 |   | Hunthor |   | Manthor |   |   |   |   |   | Hardang7 |   | Túrin |   | Tuor |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | Eärendil |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | Elros |   | Elrond |
|
**Erlend «Sloken» Slokvik** (født 24. februar 1962 på Furnes) er en norsk tidligere orienteringsløper, senere trener og idrettsleder, som i 2018 tok over jobben som toppidrettssjef i Norges Friidrettsforbund etter Håvard Tjørhom.

Karriere
--------

### Orientering

Som aktiv orienteringsløper representerte han Hovdebygda Idrottslag, Nordmarka Skiorienteringsklubb, Nydalens Skiklub og Orienteringslaget Toten-Troll, og tok to bronsemedaljer fra Skiorienterings-VM og flere andre pallplasser. Første VM-medalje kom på stafetten under VM i skiorientering 1988 i Kuopio, mens den andre kom to år senere i Skellefteå under 1990-VM.

Slokvik hadde ulike roller på landslaget i orientering og skiorientering, før han i 1997 ble utnevnt som landslagstrener i orientering.

### Skiskyting

15. mai 2000 tiltrådte Slokvik stillingen som landslagstrener i skiskyting etter Audun Svartdal. Etter to år og 14 VM- og OL-medaljer ble han i 2002 presset av utøverne til å slutte som landslagstrener.

Etter et lite opphold som fysisk trener i Lillestrøm Sportsklubb, ble han i 2008 utnevt visepresident i Norges Skiskytterforbund. Han var visepresident til han i 2016 rykket opp som president i forbundet.

### Friidrett

10. september 2018 ble Slokvik presentert som toppidrettssjef i Norges Friidrettsforbund etter at Håvard Tjørhom varslet sin avgang.

Privatliv
---------

Slokvik er utdannet adjunkt med tillegg i realfag og pedagogikk fra Universitetet i Oslo, og utdannet diplomtrener ved Norges Idrettshøgskole/Olympiatoppen.

Han har hatt bosted flere steder; Telemark, Skogn, Numedal, Røyse og Hovdebygda, og flyttet til Oslo i 1982. For noen år siden flyttet Slokvik til Gjøvik, men bor nå på Skreia med sin samboer og hennes sønn.

Referanser
----------

1. 1 2  «Trenere i Lillestrøm Sportsklubb». LSKHistorikk.com. Besøkt 11. september 2018.
2. 1 2 3 4 5  «Erlend Slokvik tar over som toppidrettssjef i friidrettsforbundet». Oppland Arbeiderblad. 10. september 2018. Besøkt 11. september 2018.
3. 1 2  «Portrettet: Erlend Slokvik». Veivalg. 5. desember 2017. Besøkt 11. september 2018.
4. ↑  Schanke, Tom A. (2007). *Norsk Idrettsleksikon*. Aller Forlag. s. 375. ISBN 978-82-8156-044-4.
5. ↑  «Slokvik overtar skiskytterne». Skiforeningen. 10. mai 2000. Arkivert fra originalen 11. september 2018. Besøkt 11. september 2018.
6. ↑  Wahlstrøm, Roy (3. april 2002). «Presset ut av løperne». Dagbladet. Besøkt 11. september 2018.
**Baruch Lumet** (født **Burech Lumet** 16. september 1898, død 8. februar 1992) var en polsk-amerikansk skuespiller som er kjent for sitt arbeid i jiddisch teater.

Biografi
--------

Burech Lumet ble født 16. september 1898 i Warszawa i Polen. Han immigrerte til USA sammen med sin kone, Eugenia Gitl Lumet, og datter Feiga i 1922. Sønnen Sidney Lumet, som senere ble en kjent filmregissør, ble født i 1924. Familien var jiddisch-talende jøder og hadde et par år tidligere innvandret fra Øst-Europa. Familien flyttet til New York City et par år etter at Sydney ble født. De bosatte seg i det fattige strøket Lower East Side som var dominert av jødiske innvandrere fra Øst-Europa. Lumet-familien var svært fattige i mellomkrigstiden.

Deres eldste datter var født i Polen. Baruch og Eugenia var strengt ortodokse. Baruch Lumet var en kjent teaterskuespiller på jiddisch-teater i USA. Sydney Lumet medvirket som barn (fra 4 år gammel) på teateret sammen med faren samt på jiddisch-talende radio sammen med faren. Faren hadde tidligere blant annet medvirket på et teater i Polen før han emigrerte. Baruch hjalp Sydney tidlig i karrieren blant annet for å få audition på Broadway; Sydney hjalp faren til å få rolle blant annet i film av Woody Allen.

Selv om han spilte sammen med sin sønn i filmen *One Third of a Nation* i 1939, jobbet Lumet lite foran filmkamera. Han spilte likevel karakterroller i to av sønnens filmer på 1960-tallet, *Pantelåneren* (1964) og *Klikken* (1966). I tillegg dukket han opp i en rolle som bondagefetisjist i Woody Allens komedie *Alt du vil vite om sex (men ikke våger spørre om)* (1972).

Lumet ledet Dallas Institute of Performing Arts og Knox Street Theater i Dallas fra 1953 til 1960. Blant studentene hans var Jayne Mansfield og Tobe Hooper.

Referanser
----------

1. 1 2   Internet Broadway Database, Internet Broadway Database person-ID 4435, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.telegraph.co.uk[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Immigrasjonsdokumenter for Burech og Eugenia Gitl Lumet
4. 1 2  Hoehne, Kait (7. desember 2016). «By Sidney Lumet ~ Biography | American Masters | PBS». *American Masters* **(engelsk)**. Besøkt 1. februar 2024.
5. 1 2  Rapf, Joanne E. (2006). *Sidney Lumet: Interviews*. University Press of Missisippi.
6. ↑  «Lumet's Familiar 'Stranger'». *Los Angeles Times* **(engelsk)**. 15. mai 1992. Besøkt 1. februar 2024. «"I’m a cultural, not a religious Jew, but when I smell anti-Semitism I become more Jewish than ever," director Sidney Lumet says firmly.»
7. ↑  Studio, Familiar (31. januar 2024). «Advice from Sidney Lumet's Yiddish…». *Digital Yiddish Theatre Project* **(engelsk)**. Besøkt 1. februar 2024.
8. ↑  Finding Aid for the Baruch Lumet Papers, 1955-1983

Eksterne lenker
---------------

* (en) Baruch Lumet på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Baruch Lumet hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Baruch Lumet hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Beverly Michaels** (født 28. desember 1928, død 9. juni 2007) var en amerikansk skuespillerinne og modell.

Karriere
--------

Michaels reiste til Hollywood som 19-åring i 1948. Med en høyde på 1,75 meter fant hun raskt jobb som modell, men ble feilaktig navngitt som Beverley Michaels. Senere samme året hadde hun en liten rolle i filmen *East Side, West Side*. To år senere hadde hun en liten rolle i *Tre små ord*.

I 1951 møtte Michaels indiefilmregissøren og produsenten Hugo Haas, som hun innledet et forhold til. Han gav henne hovedrollen i film noiren *Pickup* (1951). Filmen hadde en begrenset visning, og ble bare satt opp på et fåtall kinoer. Som følge av dette ble den ingen kommersiell suksess. Samarbeidet mellom Michaels og Haas ble avsluttet etter utgivelsen av *The Girl on the Bridge* (1951), da Haas droppet henne til fordel for nykommeren Cleo Moore. 

Michaels hadde ukrediterte roller i *Forelsket og umulig* og *No Hold Barred*, som begge ble utgitt i 1952. Deretter spilte hun hovedrollen i film noiren *Wicked Woman* (1953), og en birolle i film noiren *Crashout* (1955). Hun spilte også gjesteroller i TV-seriene *The Adventures of Falcon*, *Alfred Hitchcock presenterer* og *Cheyenne*.

I 1956 spilte Michaels inn sine siste filmer, *Women Without Men* og *Blonde Bait*.

Privatliv
---------

I 1949 giftet Michaels seg med Voldemar Vetluguin. Ekteparet ble skilt i 1952. Hun giftet seg med regissøren Russell Rouse i 1955, og de fikk to barn sammen. I 2008 vant sønnen deres Christopher Rouse Oscar for beste filmklipp for *Jason Bournes ultimatum* (2007). Ekteskapet mellom Michaels og Russell varte frem til hans død i 1987. Michaels døde av hjerneslag 9. juni 2007 i Phoenix i Arizona. Hun ble 78 år gammel.

Referanser
----------

1. 1 2  «Oscar-Winning Director and Writer Russell Rouse». *Los Angeles Times*. 4. oktober 1987.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Beverly Michaels på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Beverly Michaels i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) Beverly Michaels på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Beverly Michaels hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Montréal souterrain**, også kalt ***réseau piétonnier souterrain de Montréal*** (**RÉSO**), er et nettverk av underjordiske ganger og byggverk i sentrum av Montréal i Canada. De underjordiske hallene og passasjene utgjør et nettverk av kjelleretasjer, underetasjer og tunnelbanestasjoner som forbinder en rekke kontorbygninger, kjøpesentra, boligblokker, messehaller, universiteter og kulturinstitusjoner under bakken. Det er integrert i byens undergrunnsbane, Métro de Montréal.

Undergrunnsbyen er særlig nyttig under de langre vintrene i Montréal, da mer enn en halv million mennesker benytter seg av nettverket daglig. Det er i stor grad klimakontrollert og godt opplyst, og er organisert i en U-form med to hovedakser nord–syd forbundet med en akse øst–vest. I alt er det 32 km med tunneler under 12 km² av Montréals tettest befolkede område.

Referanser
----------

1. ↑  levm.ca/article-53263-Un-hommage-a-linitiateur-du-Montreal-souterrain.html
2. ↑  canada.com/montrealgazette/
3. ↑  montrealundergroundcity.com

Eksterne lenker
---------------

* (en) Underground City, Montreal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Det norske kongehorn** er et drikkehorn fra første del av 1300-tallet. Hornet tilhører Nationalmuseet i Danmark. Hornet har et randbeslag av forgylt sølv som viser våpenskjoldet til fire norske og tre svenske adelsslekter og det norske kongevåpenet. Under munningsbeslaget er det et våpenskjold tilhørende slekten Galte.

Utføring
--------

Selve hornet er 17 centimeter i diameter og 49 centimeter langt, og med en lengde på 89 centimeter langs krumningen. Randbeslaget har gravert åtte våpenskjold. Et niende våpenskjold er festet nedenfor og gjentas i et ornament. På hornets ende ses to rekker relieffigurer som avsluttes med en knopp i filigran.
God did! Life is roblox

Provienens
----------

En DNA-test viser at hornet kommer fra en urokse. Hornet er laget i Norge og kom via Island til Det kongelige Kunstkammer i København i 1720, og derfra til Nationalmuseet.

Beskrivelser
------------

Det finnes minst fire beskrivelser og forklaringer på hornets opprinnelse og første eiere.

Jørgen Olrik, assistent ved Nationalmuseet, og den norske riksarkivaren Henrik Jørgen Huitfeldt-Kaas beskrev hornet i *Drikkehorn og Sølvtøj fra Middelalder og Renaissance* i 1909. De antok at hornet hadde tilhørt et gilde der kongen og de adelsmenn som hadde skjold på randbebeslaget var medlemmer.

Thor Bendz Kielland tidfestet hornet i sin doktoravhandling *Norsk guldsmedkunst i middelalderen* fra 1927 til før år 1313, basert på at et av våpenskjoldene tilhørte Bjarne Erlingsson.

Leif Løberg har i By og bygd 1958 - 59 lagt fram en tolkning av våpenskjoldene. Løberg mente våpenskjoldene var anevåpen tilhørende Agnes Sigurdsdatter gift med Jon Martinsson til Sudreim.

Asgaut Steinnes beskrev dette hornet, og et liknende horn fra samme tidsperiode som også befinner seg i Nationalmuseet i København, i en artikkel i Norsk slektshistorisk tidsskrift.

Referanser
----------

1. ↑  *Norge 872-1972: middelalderkunst fra Norge i andre land*. Oslo: Universitetets oldsaksamling. 1972. s. 7.
2. ↑  Kielland, Thor B. (1927). *Norsk guldsmedkunst i middelalderen*. Oslo: Steenske forlag. s. 180.
3. ↑  *Maihaugen 1961-1963*. Lillehammer: De Sandvigske samlinger. 1964. s. 69.
4. ↑  *Norsk slektshistorisk tidsskrift*: "Om dei to eldste norske drikkehorni i Danmarks Nationalmuseum." NST b. 21 hf. 3 (1968): 201-244.

Eksterne lenker
---------------

* Det danske nationalmuseums samlinger
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
Wienerpølser.

**Wienerpølse** er ei pølse som opprinnelig utelukkende ble lagd av svinekjøtt. Den er lang og tynn og har en karakteristisk bøy, noe som gir seg naturlig som følge av naturtarmen som benyttes i produksjonen. Wienerpølser er lettrøkte og milde i smaken.

Pølsa ble oppfunnet av en slakter fra Frankfurt am Main i Tyskland, som senere flyttet til Wien i Østerrike. Wienerpølse ligner mye på såkalt *wieners*, men sistnevnte har også innslag av annet kjøtt. Med tiden har imidlertid disse to pølsene «smeltet sammen» i en felles betegnelse, siden også tradisjonell wienerpølse nå ofte har innslag av andre kjøttslag. Wienerpølsa har også blitt kalt *frankfurter*, etter stedet der den ble oppfunnet, men i dag blir frankfurter, som er kortere og tykkere enn tradisjonell wienerpølse, helst brukt som en stekepølse. Den er en mild variant av bratwurst.

Lange wienerpølser servert i et pølsebrød kalles også hot dog; begrepet kommer fra USA og benyttes også i andre deler av verden.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vienna sausages – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
***Utsikt til paradiset*** er den første romanen i serien om Elling av Ingvar Ambjørnsen.

Den ble utgitt i 1993 på Cappelen og er oversatt til flere språk.

De syv bøkene i serien (per 2020) er *Utsikt til paradiset* (1993), *Fugledansen* (1995), *Brødre i blodet* (1996), *Elsk meg i morgen* (1999), *Ekko av en venn* (2019), *Ingen kan hjelpe meg* (2020) og *Yoko Ono er en sjarlatan* (2020).

Handling
--------

I denne første boken i serien om Elling, møter vi Elling, bokens jeg-person, i en treroms blokkleilighet i utkanten av Oslo. Her har han og moren bodd i alle år, mer eller mindre isolert fra omverdenen. Det var bare moren han hadde noe som helst kontakt med, og moren hadde heller ikke noen spesiell kontakt med andre heller. Som han sier så sørgmodig: "Hun var enebarn. Jeg var enebarn. Det kom ingen på besøk."

Handlingen begynner med at moren dør, den eneste personen han har hatt kontakt med. Gråter gjør han ikke, og han er heller ikke særlig trist. Hennes død etterlater imidlertid et tomrom som Elling fyller igjen med sine oppdiktede forestillinger. Han begynner nå å se mer ut på verden, blant annet blokkene som omkranser leiligheten. Som om det ikke var ille nok fra før, tar han på ingen måte initiativ til å oppsøke og kontakte andre mennesker nå, i hvert fall ikke direkte kontakt. Rommet til mor tømmer han, og han investerer i et rådyrt teleskop med penger han har spart opp på konto. Teleskopet plasserer han i vinduskarmen rettet mot leilighetene i de andre blokkene. Meningen hans med dette er å få et innblikk i andres liv gjennom vinduet uten at han på noe som helst måte skal bli oppfattet som en kikker. Gjennom teleskopet observerer han hva som foregår i de andre leilighetene. Han merker seg små, avslørende detaljer, gir personene navn og livshistorie og dikter handlinger og samtaler.

I begynnelsen observerer han bare, men etter hvert som hans egne drømmer tar form og blir virkelige, i hvert fall for ham, ønsker han å bli en del av naboenes liv. Han ønsker å prate med personene, gi dem råd og veiledning og lede dem i riktig retning. Mor sitt rom, som før var meget ukjent for ham, ble nå hans egen lille inngangsportal til fellesskapet. Bortsett fra å gjøre hverdagslige ting som å handle i dagligvarebutikken og poste post på postkontoret i ny og ne, bruker han nesten all sin tid på teleskoptitting.

Boken ender med at Elling blir drevet ut av leiligheten sin.

Eksterne lenker
---------------

* Utgaven fra 1997 | 1999 hos Nasjonalbiblioteket.

| * v
* d
* r
Ingvar Ambjørnsens serie om Elling |
| --- |
| Bøker | *Utsikt til paradiset* (1993) **·** *Fugledansen* (1995) **·** *Brødre i blodet* (1996) **·** *Elsk meg i morgen* (1999)  **·** *Ekko av en venn* (2019)  **·** *Ingen kan hjelpe meg* (2020)  **·** *Yoko Ono er en sjarlatan* (2020) |
| Filmer | *Elling* (2001) **·** *Mors Elling* (2003) **·** *Elsk meg i morgen* (2005) |
***Morella rubra*** (forenklet kinesisk: 杨梅; pinyin: *yángméi*) er en art i porsfamilien. Den var tidligere kjent som *Myrica rubra*.

Den er et eviggrønt tre som blir opptil 15 m høyt med en stammediameter på 60 cm. Barken er grå. Bladene er læraktige, snaue, 5–14 cm lange og 1–4 cm brede. Undersiden er lysegrønn med gylne kjertler og oversiden mørkegrønn. Bladranden varierer fra hel til sagtannet langs ytre halvdel.

Blomstene er enkjønnede, og hann- og hunnblomster sitter på ulike planter (særbu). Hannraklene er 1–3 cm lange og sitter enkeltvis, eller av og til noen få sammen, i bladhjørnene. Hunnraklene er 0,5–1,5 cm lange og sitter enkeltvis i bladhjørnene. Hunnblomsten er omgitt av 4 høyblad, og hannblomsten har 4–6 pollenbærere. Pollenknappene er mørkerøde. Blomstringstida er i mars–april, og frukten er moden i mai–juli. Frukten er rund, mørkerød eller purpurrød og 1–1,5 cm i diameter. Dyrkete trær har frukt med en diameter opptil 3 cm.

*Morella rubra* vokser vilt i Kina, Taiwan, Japan, Korea og Filippinene. Den er mye dyrket for frukten i de sørkinesiske provinsene Zhejiang, Fujian og Guangdong. Frukten spises fersk, tørket og hermetisert, og den brukes til å lage jus og vin. Den inneholder mange antocyaniner og skal ha helsebringende effekt. Arten er blitt dyrket i mer enn 2000 år, og det finnes mer enn 100 kultivarer. Den dyrkes på et areal på 340 000 ha, og årlig produksjon er 1,1 millioner tonn med en estimert verdi på 1,5 milliarder amerikanske dollar.

Galleri
-------

* To trær i TokyoTo trær i Tokyo
* BladBlad
* BlomsterBlomster
* FruktFrukt

Litteratur
----------

* «*Myrica rubra*». *Flora of China*. Besøkt 21. februar 2019.
* L. Liu m.fl. (2015). «Phylogeny of *Morella rubra* and its relatives (Myricaceae) and genetic resources of Chinese bayberry using RAD sequencing». *PLoS ONE*. 10 (10): e0139840. ISSN 1932-6203. PMC 4591994 Åpent tilgjengelig. PMID 26431030. doi:10.1371/journal.pone.0139840.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Morella rubra* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Morella rubra* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Morella rubra* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Morella rubra* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Morella rubra* hos Tropicos Rediger på Wikidata
**Horgefjorden** er en fjord på grensen mellom kommunene Stavanger og Strand. Den er en sentral fjord og grenser til flere andre fjorder i området. I vest ligger Åmøyfjorden som går videre til Byfjorden og sentrum av Stavanger. I nord ligger Hidlefjorden, i øst ligger Idsefjorden, i sørøst ligger Høgsfjorden, som går videre til Frafjorden og Lysefjorden, og i sør ligger Gandsfjorden.

Fjorden er rundt seks kilometer lang og omtrent like brei. 

Midt i Horgefjorden ligger øya Horge, som fjorden er oppkalt etter. Av øyer som ligger rundt Horgefjorden finner vi Hidle i nord, Heng i øst, Lindøy og Vassøy i sør og Åmøy i nordvest. En rekke holmer ligger mellom Horgefjorden og Åmøyfjorden. Mellom Horge og Vassøy ligger Vassøyosen som er en del av fjorden. 

Fjorden ble krysset av ferge mellom Stavanger og Tau. Fram til Ryfylketunnelen ble åpnet i 2019.

Referanser
----------

1. ↑  Horgefjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Dipsomaniacs** er et norsk band fra Trondheim som ble startet i 1997.

Deres debutalbum *Bumble-Bee Eyes* kom ut på etiketten Peep Hole i 1997. Albumet består av demoer og skisser låtskriver Øyvind Holm hadde spilt inn. Robert Pollards lo-fi-approach på blant annet Guided By Voices-albumene *Alien Lanes* og *Bee Thousand* fikk Holm til å innse at demoene kunne fungere veldig godt akkurat slik de var. Holm fikk med seg Robert Skjærvik på bass, Arve Gulbrandsen (tidligere Hedge Hog) på trommer og etter hvert Thomas Henriksen på keyboards. Bandet spilte sin første konsert på Veita Scene høsten 1997.

I 1998 ga bandet ut albumet *Reverb No Hollowness* på Progress Records. Albumet ble gitt ut på Stickman Records i Tyskland. Albumet inneholder live-favoritter som «Infant's OK» og «Losing Sleep». Plateselskapet Apartment Records har gitt ut Dipsomaniacs' album på vinyl.

Året etter ga de ut det kritikerroste albumet *Braid of Knees*. Med sin collagetilnærming kan den i form minne om The Beach Boys eller Olivia Tremor Control. Noen av bandets beste låter er å finne på dette albumet, som for eksempel den streite pop-låta «Ugly Side» og den lengtende «Queen Underfed». I 2001 kom *Stethoscopic Notion* ut på australske Camera Obscura. Den ble spilt inn i Nidaros Studio i Trondheim.

I 2003 ga de ut *Praying Winter* på Big Dipper Records. Dette blir regnet som bandets mest skjøre, men også mest helstøpte utgivelse; en utgivelse som ifølge Holm selv er det nærmeste Dipsomaniacs kom den perfekte popskiva. De psykedeliske elementene ble tonet noe ned til fordel for stryke- og blåsearrangementer. Bandet oppløste seg selv kort tid etter denne utgivelsen.

25. september 2009 spilte Dipsomaniacs sin første konsert på nesten 6 år på Blæst. En ny gjenforeningskonsert ble holdt på Studentersamfundet 2. november 2013 i anledning Caliban Sessions (i regi av Egil Hegerberg) og deretter på Rotvollfestivalen i Trondheim 2015.

Diskografi
----------

* *Bumble-Bee Eyes* (1997)
* *Reverb No Hollowness* (1998)
* *Braid of Knees* (1999)
* *Stethoscophic Notion* (2001)
* *Tremolo of her Mind....* (2002)
* *Praying Winter* (2003)

### ***Tremolo of her Mind ...***

er en musikk-EP med sporene «Miles Away», «Before Painting Your Murals», «Dipso Raga #1 (for George)», «Hear Me, Take Me» og «In Syd's Garden». En vinylutgave kom på Apartment records (aparec023) i 250 eksemplarer.

Referanser
----------

1. ↑  «Intervju: Øyvind Holm (Dipsomaniacs)». *www.groove.no*. Besøkt 22. oktober 2015.
2. ↑  «DIPSOMANIACS – Braid of Knees». *STICKMAN RECORDS*. Besøkt 22. oktober 2015.
3. ↑  «Apartment Recordst». *www.apartmentrecords.com*. Besøkt 22. oktober 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dipsomaniacs på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Dipsomaniacs på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Marie Kristiane Arentz**, også kjent som «Mai» (1919–1945), var medlem av *Sonderabteilung Lola*, kjent som «Rinnanbanden», fra mai 1942 til våren 1943. Hun opererte som agent og kurer, og ble sendt ut på agentoppdrag. Etter hvert som hennes motvilje mot arbeidet vokste, valgte hun å verve seg som frontsøster for det tyske Røde Kors for å unngå videre deltakelse. Som følge av dette, ble hun mishandlet og drept av Rinnanbanden i Jonsvannsveien 46 den 26. april 1945, mens hun forsøkte å flykte til Sverige sammen med Bjørn Bjørnebo.

Tidlig liv
----------

Arentz ble født i Skaun kommune i Sør-Trøndelag, Norge. Hun var den nest yngste av seks søsken, født inn i en familie av godseier Marcus Arentz og Ragna Gudrun Harang. Oppveksten hennes var preget av et trygt miljø på gården Sim i Børsa, nær innsjøen Laugen.

Nasjonal Samling
----------------

Etter å ha sluttet seg til Nasjonal Samling den 24. oktober 1940, ble Marie Kristiane Arentz en del av den nasjonalsosialistiske bevegelsen som hadde fått fotfeste i Norge under andre verdenskrig. Inspirert av ideologien til partiet og den politiske atmosfæren på den tiden, engasjerte hun seg aktivt i partiets arbeid. Arentz tilbrakte syv måneder ved partiets fylkeskontor i Steinkjer, hvor hun arbeidet tett med andre medlemmer, inkludert Ragnhild Strøm.

Rinnanbanden
------------

I mai 1942 ble Marie Kristiane Arentz og Ragnhild Strøm rekruttert av Henry Rinnan til å delta i Sonderabteilung Lola, kjent som «Rinnanbanden». Gruppen opererte som en spionasje- og motstandsgruppe under den tyske okkupasjonen av Norge. Deres oppdrag inkluderte å infiltrere Nordsjøfarten og etablere kontakter med personer tilknyttet Hjemmefronten i Nord-Norge. Som medlemmer av Rinnanbanden utførte de farlige og hemmelige oppdrag, samlet informasjon og rapporterte til Rinnan og hans overordnede. Arentz' involvering i gruppen skulle senere ha betydelige konsekvenser for hennes skjebne, og hun begynte å føle motvilje mot sitt arbeid under Rinnans ledelse.

Henrettelsen
------------

Mot slutten av 1943, etter å ha opplevd et økende ubehag med sitt arbeid i Rinnanbanden, valgte Arentz å forlate gruppen ved å verve seg som frontsøster i det tyske Røde Kors. Etter å ha tjenestegjort på Østfronten, vendte hun tilbake til Trondheim sommeren 1944, hvor hun innledet et forhold til den tidligere Abwehr-agenten Bjørn Bjørnebo.

I april 1945 forsøkte Arentz og Bjørnebo å rømme til Sverige, men de ble lurt av en motstandsgruppe kontrollert av Rinnan, som førte dem til deres skjebnesvangre møtepunkt i Jonsvannsveien 46. Hvor de ble mishandlet og drept av medlemmer av Rinnanbanden.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Grøneng, Klaus (1995). *En blodig dokumentasjon fra oppgjøret med Rinnanbanden*. Midt Norge forlag. ISBN 8277970013.
2. 1 2  Lind, Idar (2012). *Kvinnene i Rinnanbanden*. Samlaget. ISBN 9788252182347.
3. 1 2 3 4  «Rinnanbanden». *Rinnanbanden*. Besøkt 7. april 2024.
**Benedikte Shetelig Kruse** (født 1979) er en norsk sanger og skuespiller.

Utdannelse
----------

Kruse gikk på Foss videregående skole og har sin utdannelse fra Københavns Universitet og Norges musikkhøgskole.[]

Karriere
--------

Hun utgjør sammen med sin søster Anine Kruse, Anja Eline Skybakmoen, Ane Carmen Roggen og Ida Roggen vokalgruppen Pitsj, som har gitt ut tre album på Grappa.Hun er med i ensemblet Små Grå med Nina Elisabeth Mortvedt og Mai Elise Solberg som hadde premiere med *"Kjemi" (*i samarbeid med Kim Hiorthøy) under Ultimafestivalen i Oslo i 2015. Hun er også sanger og skuespiller i den improvisasjonsbaserte teatergruppa Plutselig Barneteater sammen med Lars Andreas Aspesæter, Andreas Cappelen og Henrik Horge. Plutselig Barneteater har også sin egen podcast som produseres hos Både Og. Ved siden av dette jobber hun med voicing og dubbing av tegnefilmer.

Diskografi
----------

* 1992: *Wenches Jul* (CNR Records), med Wenche Myhre
* 2004: *Nomadesongar* (Tylden & Co), med Lars Klevstrand
* 2004: *Rain (*Glitterhouse Records), med Paal Flaata
* 2006: *Pitsj* (Grappa), med Pitsj
* 2007: *Jul i Barne-TV,* med Kringkastingsorkesteret
* 2009: *Gjenfortellinger* (Grappa), med Pitsj
* 2009: *Edvard Grieg in jazz mood* (Universal Music, 2009), Pitsj med Kjell Karlsen ("I Dovregubbens hall")
* 2010: *Kjærlighet og Ærlighet* (Grappa)*,* med Jan Eggum
* 2014: *Snø* (Grappa), med Pitsj
* 2017: *Hovedøen Social Club slynger julen inn,* med Pitsj

Filmografi
----------

### Stemmeroller

2001: A Goofy Movie

2003-2021: Barbie, «Barbie» samtlige filmer 

2003: The Wild Thornberrys- The Movie- "Eliza"

2004: Scooby-Doo 2

2004: Mulan 2

2005: Robots – "Piper"

2005: Det Levende Slottet –"Sophie"

2005: Kronks New Groove

2005: Shark Boy og Lava Girl

2007: Happy feet –"Gloria"

2008: Horton hears a who – "forsker"

2009: Natt på museet – "Amelia Earhart"

2010: Marmaduke- "Jezebel"

2010: Legenden om vaktuglene- "Gylfie" 

2010: Yogi Bear- "Rachel"

2011: Happy Feet 2- "Gloria" 

2014: Kikis budservice - «Osono» 

2015: Annie (2014 film)- "Grace"

2019: Månereisen - «Mor»

Referanser
----------

1. ↑  «Pitsj - Offisielt nettsted». Arkivert fra originalen 2. desember 2011. Besøkt 18. juni 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Benedikte Kruse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Nyansert om musikk og tilhørighet i Ballade.no

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** MusicBrainz
 |
**Aslaug Mikkelsen** (født 21. mai 1953) er en norsk sosiolog. Hun er professor i endringsledelse ved Universitetet i Stavanger.

Mikkelsen har magistergrad i sosiologi fra Universitetet i Oslo og en dr. philos-grad i arbeids- og organisasjonspsykologi fra UiB. Hun har tidligere vært rektor på Sosialhøgskolen, organisasjonssjef i Rogalandsbanken, førstekonsulent i Høgskolestyret og fylkestrygdedirektør. Hun var forskningsleder ved RF-Rogalandsforskning før hun kom til Uis som da het Høgskolen, for fire år siden.

Mikkelsen var rektor ved Universitetet i Stavanger fra 2007 til 2011. Hun vant rektorvalget med hele 65,4 prosent av stemmene og vil sammen med førsteamanuensis Egil Gabrielsen som prorektor, utgjorde det nye rektoratet ved UiS fra 1. august 2007 mot motkandidatene, Helge Ole Bergesen og Elaine Munthe.

Referanser
----------

1. ↑  [*død lenke*]
2. ↑   Arkivert 28. mars 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Aslaug Mikkelsen i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Aslaug Mikkelsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
Maria Franz opptrer med Heilung på Roskildefestivalen, 2018.
Maria Franz opptrer med Euzen i Thun, 2015.
**Maria Franz** (født 16. oktober 1981) er en norsk sanger, låtskriver, multiinstrumentalist og videoprodusent. Hun er mest kjent som frontfigur i den eksperimentelle neofolk-gruppen Heilung. 

Maria Franz har utdannelse fra Oslo som folkemusiker og fra Høgskolen i Lillehammer som kulturprosjektleder.
 Hun knyttet seg i tenårene til Laiv-miljøet, der tradisjonelt håndverk har spilt en vesentlig rolle.

I 2014 stiftet tatovøren Kai Uwe Faust og den danske produsenten Christopher Juul den kultpregede, eksperimentelle musikkgruppen Heilung, og Maria Franz ble med kort tid etter. Gruppen bygger sitt musikalske uttrykk rundt tekster og runeinskripsjoner fra germanske folkegrupper i bronsealderen, jernalderen og vikingtiden. De benytter seg av instrumenter som skal ha vært tilgjengelige i jernalderen. 

Sammen med samboeren Christopher Juul har hun også drevet prosjektene *Euzen* (dannet i 2008) og *Songleikr*. Maria Franz har også deltatt i samarbeidsprosjekter med en rekke musikere, blant annet som gjestevokalist i *Valravn*, i prosjektet *Ehwaz* og i musikkspillet *Sverdet*. Hun produserer også musikkvideoer.

Hun har vært kulturarbeider på *Vega* i København og kulturkoordinator i *Kultur Østerbro*, *Kulturcenter Kildevand* og *Havnekulturkontoret Nordvand*. I februar 2021 prydet Maria Franz forsiden av magasinet Metal Hammer.

Diskografi
----------

### Euzen

* 2009: *Eudaimonia*
* 2011: *Sequel*
* 2015: *Live From The Euzeniverse*

### Songleikr

* 2016: *Godtfolk*

### Heilung

* 2017: *Ofnir*
* 2017: *Lifa*
* 2019: *Futha*
* 2022: *Drif*

Referanser
----------

1. ↑  *Gjengangeren 1988.10.15*. Norge, Vestfold, Horten. 1988. s. 2.
2. 1 2  *Gjengangeren 2009.05.02*. Gjengangeren. 2009.
3. ↑  Heilung: Tea Time Interview with Maria Franz & Elizabeth Zharoff, besøkt 5/1 2021
4. ↑  *SPOT Festival 2014 - DK Gaffa Program*. SPOT Festival. 2015. s. 48.
5. ↑  «Godtfolk». Songleikr. 26. august 2016. Besøkt 25. januar 2021.
6. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Discogs: Maria Franz, besøkt 25/1 2021
7. ↑  Vikingmusikk: Sverdet, besøkt 25/1 2021.
8. ↑  YouTube, Heilung: *Norupo*, besøkt 25/1 2021.
9. ↑  *Havnefronten 20170223*. Medieselskabet Havnefronten. 2017. s. 48.
10. ↑  «The Hu, Heilung, Alien Weaponry and Twin Temple make their Metal Hammer cover debuts». Metal Hammer. 7. januar 2021. Besøkt 25. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maria Franz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Maria Franz på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
***Velgeren*** var en avis som kom ut på Gjøvik fra 1904 til 1984. Fra starten ble navnet skrevet *Vælgeren*. Avisa kom ut mandag, onsdag og fredag, som ettermiddagsavis. Den første redaktør var Per Dahl, og som disponent valgtes dr. Hans Volckmar (1862–1915) som forlot avisen i 1907.

Avisa var et organ for Arbeiderdemokratene og Castbergianerne. Arbeiderdemokratene hadde skikkelig vind i seilene i Johan Castberg og Alf Mjøens tid, og avisa holdt en høy profil. *Velgeren* omtalte seg som "Det eneste organ for distriktets virkelige demokrati". Fra 1909 til 1925 sto Ivar Tveit som bladets utgiver. I mai 1925 gikk *Velgeren* konkurs. Avisa var snart på beina igjen, og holdt det gående helt til 13. mai 1942 da redaktør Alf Rønning ble arrestert og satt på Grini. Avisa kom i gang igjen den 25. juni 1945. Da var Rønning igjen på plass som redaktør.

*Velgeren* innledet et teknisk samarbeid med *Samhold* i 1950. De to avisene ble slått sammen til *Samhold/Velgeren* i 1965. Da avisen erklærte seg som en politisk uavhengig borgelig avis i 1984, ble navnet endret til *Samhold*, og *Velgeren* var dermed pressehistorie.

Kilder
------

* Terje Paulsberg:«Ingens herre - ingens trell - Oppland arbeiderblad 75 år i distriktes tjeneste». ISBN 82-994928-0-7
**Alheden** dekker 250 km² i Midtjylland, og de største landsbyene er Karup som har en liten helligkilde fra gammel tid, og Frederiks. Navnet betyr betyr «den felles hede», for hedene var tidligere så øde at de lå utenfor sogneinndelingen og fungerte som en allmenning, et felles uoppdyrket beiteland. 

Alheden var beryktet for sine omstreifende ulver. Kongenshus minnepark der vedlikeholdet foretas av Nordens største saueflokk, rundt tusen beitende sauer, er en rest av Alheden. Ved Hald sjø kan en se hvordan siste istid skapte dette landskapet, skurt ned av sand, grus og smeltevann fra breen.

Kalkbryting i Daugbjerg kalkgruve, 1800-tallet.
I Daugbjerg og Mønsted ligger de gamle gruvene der det ble hentet kalk til mørtel i nesten tusen år. I vår tid er kalkgruvene noen av Europas viktigste vinterhi for flaggermus.

Frederik 4. som regjerte Danmark-Norge 1699-1730, ønsket å få oppdyrket de skrinne lyngheiene, men først fra 1754 begynte dette så smått på Alheden. I 1758 lyktes Frederik 5. å lokke rundt tusen tyske bønder til området, og mange av dem slo seg ned for godt. Disse 265 tyske familiene ble kjent som «kartoffeltyskere», ikke i nedsettende betydning, men fordi de innførte dyrkningen av poteter («kartofler»), hvitkål, rødkål, grønnkål, gulrøtter, erter og hirse, som tidligere hadde vært så godt som ukjente i Danmark.
«Potettyskernes» etterkommere har sin egen forening.

St. St. Blicher og Jeppe Aakjær fant inspirasjon til diktningen sin i dette landskapet.

Referanser
----------

1. ↑  Den hellige kilden ved Karup
2. ↑  *Store norske leksikon* (2005-07); Pihl, Roger: «Alheden» i *Store norske leksikon* på snl.no. Hentet 17. april 2024 fra
3. ↑   Jeppe Aakjær: *En ulvehistorie*, 1919
4. ↑  Kongenshus minnepark
5. ↑  Historie - Hald sjø
6. ↑  Mønsted og Daugbjerg kalkgruver
7. ↑  «Hedeoppdyrkning», *danmarkshistorien.dk*
8. ↑  Alheden og «kartoffeltyskerne»
9. ↑  Sonja Sabinsky: «Heden som en kornmark står...», *Kalundborg Folkeblad* 9. august 2003
10. ↑  Foreningen «Kartoffeltysker»
11. ↑  Alheden og «kartoffeltyskerne»

Se også
-------

* Hede

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark