recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
AM- og FM-modulerte radiobølger.
**Radiobølger** er elektromagnetiske bølger med bølgelengde fra 1 mm til 20 km. Dette tilsvarer frekvenser mellom 15 000 Hz og 200 GHz. *Radiobølger* benyttes til trådløs overføring av informasjon.

En radiobølge blir laget når et elektron akselererer med en frekvens som ligger innenfor radiofrekvensdelen av det elektromagnetiske spekter. Når en radiobølge går gjennom en ledning, forårsaker denne en elektrisk spenning som kan bli omformet til lyd eller andre signaler som inneholder informasjon.

Det aller første budskapet som ble overført ved radiobølger over Atlanterhavet ble ført tvers over i 1901. Det var Guglielmo Marconi fra Italia som fikk til å kommunisere ved hjelp av radiobølger.

Kilder
------

* (no) Radiobølger i Store norske leksikon

Se også
-------

* Radio

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
**Radiokjemi** er en gren av kjemien som omhandler bruk av radioaktivitet for å studere kjemiske reaksjoner og -mekanismer. Radiokjemi har mye til felles med kjernekjemi og kjernefysikk, men har mer fokus på kjemiske anvendelser.

Alle ustabile isotoper, også kalt *radioisotoper*, undergår en eller annen form for radioaktivt henfall. Dette henfallet resulterer i en eller flere av enten alfa-, beta- eller gammastråling.

I radiokjemi benyttes radioaktivt henfall til å studere reaksjoner og reaksjonsforløp. Radiokjemi inkluderer også produksjon av radionuklider og radiomerkede forbindelser ved å prosessere bestrålt- eller naturlig forekommende materiale som har radioaktive egenskaper.

Radiokjemisk kompetanse benyttes blant annet innen miljøvern, oljeleting, kjernekraft og innen nukleærmedisin.

PET Radiokjemi
--------------

PET radiokjemi omhandler i korte trekk isotopproduksjon, syntese av molekyler som effektivt kan merkes med kortlivede positronemitterende radionuklider og merking av disse for bruk i nukleærmedisinske undersøkelser. I tillegg omfatter det også radioanalytisk kjemi.

Sentralt innen PET radiokjemi står isotopene 18F, 11C, 13N og 15O med en halveringstid på henholdsvis 109, 20, 10 og 2 minutter. Disse produseres i en syklotron ved å bombardere et egnet *target*, for eksempel 18O-anriket vann. Etter endt produksjon kan de produserte isotopene kobles til et egnet molekyl, en «precursor», enten direkte eller etter konvertering til en hensiktsmessig kjemisk form.

Se også
-------

* Radioøkologi

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Per Erling Dreier** (født 25. desember 1929 i Trondheim, død 7. juni 1997 i Danmark) var en norsk dirigent. Han har jobbet med bl.a. Trondhjems studentersangforening, Oslo Filharmoniske orkester, Aarhus Symfoniorkester, og London Symphony Orchestra. Dreier ble født i Trondheim og tok der sivilingeniørgraden ved NTH, men interessen for musikk tok snart overhånd. Dreier studerte komposisjon og direksjon under Willem van Otterloo og Paul van Kempen i Nederland og Ferdinand Leitner i Tyskland. 

Dreier flyttet til Aarhus i Danmark midt på 50-tallet og ble der dirigent for Aarhus Symfoniorkester fra 1957 til 1971. Etter 1973 jobbet Dreier med store orkestre som London Symphony Orchestra, Royal Philharmonic Orchestra og Oslo Filharmoniske orkester. 

Dreier levde størsteparten av sitt liv i Danmark og døde der i 1997. Dreier etterlot seg fire barn.

Han var kommandør av Polyhymnia.

Referanser
----------

1. ↑   www.universalmusic.fr[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Per Dreier på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Per Dreier på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (no) Per Dreier på Rockipedia Rediger på Wikidata
* Dansk biografi

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Wikistrinda **·** Store Danske Encyklopædi **·** Rockipedia **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
***Auxis thazard*** er en fisk i makrellfamilien. Før 1960 ble dette artsnavnet brukt i en videre betydning, men auxid (*A. rochei*) er nå skilt ut som en egen art.

Ryggfinnene sitter langt fra hverandre, og den minner mye om en rund makrell. Den har et panser av store skjell på forkroppen, og bak på ryggen har den femten, eller flere, smale og bølgeformede svarte striper. Stripene er skråstilte, eller nesten horisontale. Brystfinnene er korte, men lengre enn hos *A. rochei*; de rekker forbi en tenkt vertikal linje fra forkanten av det skjelløse området over panseret. Maksimal lengde er 58 cm, men vanlig lengde er 25–40 cm.

*Auxis thazard* er en stimfisk som lever pelagisk i de øvre vannlagene både i kystfarvann og ute på det åpne havet. Den jakter på mindre fisker, krepsdyr og blekksprut. Kannibalisme er vanlig. Selv er den bytte for store størjer, haier, barracudaer og seilfisker.

Auxid er utbredt over hele verden i tropiske og subtropiske hav inkludert Middelhavet. Det er likevel få dokumenterte funn fra Atlanterhavet. Bestanden i det østlige Stillehavet blir regnet som en egen underart *Auxis thazard brachydorax*.

I kommersielt fiske skilles det ikke mellom denne arten og den svært like *Auxis rochei*. En antar likevel at nesten all *Auxis* som fiskes i Det indiske hav og Stillehavet er *Auxis thazard*. På begynnelsen av 1980-tallet lå årlig fangst i Japan, Filippinene og Maldivene på omtrent 100 000 tonn.

Litteratur
----------

* B.B. Collette og C.E. Nauen (1983). *FAO species catalogue: Vol.2. Scombrids of the world: An annotated and illustrated catalogue of tunas, mackerels, bonitos and related species known to date*. FAO Fish.Synop. s. 30–31. ISBN 92-5-101381-0.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Auxis thazard* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Auxis thazard* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Auxis thazard* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Auxis thazard* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *Auxis thazard* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Auxis thazard* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Auxis thazard* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Auxis thazard* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Auxis thazard* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* (en) *Auxis thazard thazard* (Lacepède, 1800) Frigate tuna  - FishBase
* B. Collette m.fl. (2011). «*Auxis thazard*». *IUCN 2012. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1*. Besøkt 24. juni 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
En **radiokontroll** (ofte kalt **sender** og **radiostyring**) er en enhet som brukes til å styre blant annet radiostyrte biler og modellfly. Det finnes også mange andre bruksområder for radiokontroller: Industrielt, innen forskning, militært.

En radiokontroll er en radiosender som benyttes til å fjernstyre modell-biler, -fly, -båter og -helikoptre ved hjelp av radiosignaler. En *radiomottaker* (*mottaker*) må være installert i den enheten som skal fjernstyres. Denne radiomottakeren kontrollerer så servoer som i sin tur kontrollerer motor, bremser, styring, ror, høyderor, sideror osv. I industrien brukes radiokontroller til å kontrollere større kraner (traverskraner for det meste). Ulike styringer her er løft, senk, bevege fremover, bevege bakover, bevege høyre og bevege venstre.

De frekvensbåndene som brukes for dette formålet i Norge er 27 MHz (AM), 35 MHz, 40 MHz (FM) og 2,4 GHz. I 27 og 40 MHz båndene brukes det krystaller eller frekvenssyntese for å sette den nøyaktige frekvensen, slik at flere kan kjøre samtidig. I 2,4 GHz båndet brukes det digitale teknikker som frigjør fra krystaller og frekvens-bekymringer.

Det finnes to hovedtyper brukt innen hobby:

* En *rattkontroll* består av et pistolgrep med et ratt (kan være et hjul fra en radiostyrt bil). Fart reguleres med avtrekkeren, og retning kontrolleres av rattet. Denne typen radiokontroll er svært vanlig for radiostyrte biler og kan også brukes sammen med båter.
* En *stikkekontroll* består vanligvis av to joysticks som hver kan ha én eller to akser. Denne typen brukes alltid til radiostyrte fly og helikopter. De kan også brukes til radiostyrte biler og båter.

Se også
-------

* Liste over skalamodellstørrelser
**Außerfern** (uttales «aosafern») er den delen av Tirol som ligger «bortenfor Fernpasset» («außer dem Fern»), dvs. nord for Lechtaler Alpen. Området utgjør forvaltningsdistriktet (*Bezirk*) **Reutte** i Østerrikes delstat Tirol. Nabodistriktene er Imst og Landeck i syd, og Bregenz og Bludenz (begge Vorarlberg) i vest; dessuten grenser det til Bayern (Tyskland) i nord. Kommunen Jungholz er en eksklave av Außerfern som er omgitt av bayersk territorium, men berører Tirol i ett punkt. Außerferns forvaltningssete er Reutte.

Außerfern består hovedsakelig av en stor dal (Lechtal), som begynner i Vorarlberg i sydvest og fortsetter nordøstover i Bayern. Områdene som ikke hører til Lechtal er Tannheimer Tal, Zwischentoren og Jungholz.

Historisk og kulturelt sett var det et nært forhold til Allgäu og Oberbayern. De nordlige delene av Außerfern hørte til Bayern inntil 1400-tallet. På det kirkelige plan varte tilhørigheten til Bayern (nærmere bestemt bispedømmet Augsburg) enda lenger.

De tyske dialektene som tales i Außerfern er overveiende bairiske som ligner på dialektene fra Oberinntal. I flere områder tales imidlertid alemannisk: Helt i nord taler man de samme dialektene som i de tilgrensende bayriske områdene (dvs. *schwäbisch*), og lengst sydvest walserspråket (*höchstalemannisch*).

Kommuner
--------

Außerfern har 37 kommuner:

|  |  |
| --- | --- |
| * Bach
* Berwang
* Biberwier
* Bichlbach
* Breitenwang
* Ehenbichl
* Ehrwald
* Elbigenalp
* Elmen
* Forchach
* Grän
* Gramais
* Häselgehr
* Heiterwang
* Hinterhornbach
* Höfen
* Holzgau
* Jungholz
* Kaisers
 | * Lechaschau
* Lermoos
* Musau
* Namlos
* Nesselwängle
* Pfafflar
* Pflach
* Pinswang
* Reutte
* Schattwald
* Stanzach
* Steeg
* Tannheim
* Vils
* Vorderhornbach
* Wängle
* Weißenbach am Lech
* Zöblen
 |

| * v
* d
* r
Tirols distrikter |
| --- |
|  | Imst **·** Innsbruck Land **·** Innsbruck Stadt **·** Kitzbühel **·** Kufstein **·** Landeck **·** Lienz **·** Reutte **·** Schwaz | Østerrikes flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Ishockey under Asiatiske vinterleker 1996**. Ishockey var en av flere sporter under de tredje Asiatiske vinterleker som ble arrangert i Harbin i Kina. Det var fire herrelag og tre damelag som deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Det var første gangen kvinner deltok i ishockey i asiatiske vinterleker. Turneringene ble avviklet i perioden 5. til 8. februar 1996. Kasakhstan vant alle sin tre kamper i serien for menn og Kina vant begge sine kamper i dameserien.

Medaljer
--------

| Ishockey Ishockey - Asiatiske vinterleker 1996, Harbin Kina |
| --- |
|
|  Nr.  | Land |    Gull    |    Sølv    | Bronse | Totalt |
| 1. | Kasakhstans flagg Kasakhstan | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 1. | Kinas flagg Kina | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3. | Japans flagg Japan | 0 | 2 | 0 | 2 |
| Total | 2 | 2 | 2 | 6 |

Eksterne lenker
---------------

* Results of the Third Winter Asian Games

| * v
* d
* r
Asiatiske vinterleker 1996 |
| --- |
| 
* Alpint
* Freestyle
* Hurtigløp på skøyter
* Ishockey
* Kortbaneløp på skøyter
* Kunstløp
* Langrenn
* Skiskyting

 |

| * v
* d
* r
 0 Ishockey under Asiatiske vinterleker 0Asialekene logo |
| --- |
| Sapporo 1986 **·** Sapporo 1990 **·** Harbin 1996 **·** Gangwon 1999 **·** Aomori 2003 **·** Changchun 2007 **·** Astana & Almaty 2011 |
Presidentpalasset i Nanjing
**Presidentpalasset i Nanjing** (kinesisk: 总统府) er det anlegg i Nanjing i Kina som huset kontorene til presidenten i Republikken Kina inntil han flyktet til Taiwan i 1949. Det ble senere omgjort til *Museet for Kinas moderne historie*.

Under Ming-dynastiet var det etter hverandre to fyrstepalasser på stedet. Under Qing-dynastiet ble de kontoret for generalguvernæren for «de to *jiang*er» (两江总督), det vil si for det område som nå dekkes av provinsene Jiangsu, Anhui og Jiangxi.

I 1853 ble palassene stort sett jevnet med jorden under Taipingopprøret, og taipingopprørerne bygget et nytt der. 

Etter Xinhairevolusjonen i 1911 ble Sun Yat-sen tatt i ed her som Republikken Kinas president. Men palasset kunne ikke tas i bruk av nasjonalistregjeringen før i 1927 da Kuomintangs styrker erobret under sin kamp mot krigsherrene. Chiang Kai-shek hadde sitt kontor i palasset. Da han flyktet med regjeringen til Chongqing under krigen mot Japan ble bygningene hovedkvarter for Wang Jingwei som samarbeidet med japanerne. Etter at Japan kapitulerte i 1945 flyttet Chiang Kai-sheks regjering inn igjen. Der var den helt til nasjonalistenes flukt til Taiwan etter at Mao Zedong opprettet Folkerepublikken Kina og flyttet hovedstaden til Beijing.

Eksterne lenker
---------------

* China Modern History Museum
* Presidential Palace[*død lenke*], fra Nanjings byregjering

Portal: Museum
Det gjenværende tårnet på Borough Hill i Storbritannia som ble som radiofyr for flynavigasjon.
**Radiofyr** er en fast radiosender (landstasjon) som sender ut spesielle kjennings- og peilesignaler og benyttes til navigasjon for sjøfarts- eller luftfartsformål. Fyrene er gjerne plassert etter trafikkens hovedruter. Radiofyr er ubemannete sendere som opererer på fast frekvens og som vanlig med konstant utgangseffekt. De skal være alltid på, 24 timer i døgnet, 365 dager i året. Formålet er å gi en stabil referanse til vurdering av propagasjonsforhold eller testing av utstyr.

En NDB (fra engelsk non-directional beacon) er et rundstrålende radiofyr som sender i frekvensbåndet 280 kHz til 530 kHz.

Se også
-------

* LORAN
* VHF-peileutrustning
* Radarfyr

Referanser
----------

1. ↑  «radiofyr», *NAOB*
2. ↑  «Radiofyr – formål, konstruksjon og bruk», *Norsk Radio Relæ Liga (NRRL)* 19. juli 2022

Eksterne lenker
---------------

* Radionavigasjon (DGPS), Kystverket

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
***Av en sliters memoarer*** er et musikkalbum av Erik Lukashaugen utgitt i 2013. Tekstene er skrevet av Hans Børli (1918-1989) mens musikken er komponert av Lukashaugen. Albumet ble utgitt på Øksekar/Musikkoperatørene på LP/CD samt strømmetjenester.

Sporliste
---------

1. «Fløtervise»
2. «Kont-Jo»
3. «Skogen synger»
4. «Fløtarguten talar ve' jentene»
5. «Langt innpå skoga»
6. «På Langmora mo»
7. «Av en sliters memoarer»
8. «Tidlig vår»
9. «Voggevise»
10. «Syng liv i ditt liv»
11. «Lauskarsvise»
12. «Vinternatt»
13. «Mitt liv»

Medvirkende
-----------

### Musikere

* Erik Lukashaugen - sang, akustisk gitar, mandolin, gitalele, ukulele, klokkespill, perkusjon
* Bjørge Verbaan - tråorgel, trekkspill
* Ellen Brekken - kontrabass
* Kristoffer Rees - kontrabass
* Tonje Lien Barkenæs fele
* Gaute Skrove - fele
* Stein Magne Eggen - trekkspill
* Mari Skeie Ljones - hardingfele
* Marius Graff - banjo
* Ragnhild Lien - fiolin
* Jan-Øyvind Grung Sture - cello
* Jørund Fluge Samuelsen - munnspill
* Rannveig Gotland Bakke - sang på spor 10
* Vebjørn Nordhagen - mustasjekor
* John Inge Knudsen - mustasjekor

### Øvrige

* Erik Lukashaugen - produsent
* John Inge Knudsen - tekniker, miksing
* Fridtjof Lindeman - mastering
* Ida Westvang - cover

Anmeldelser
-----------

«Børli Blues og stor visekunst» 6/6 Østlendingen  

«For en platedebut» 5/6 Romerikes blad  

«Må være den beste utgivelsen av Børli-sanger noensinne.» Hamar Arbeiderblad (6/6)   

«Et nydelig album!» Dagbladet   

«Resultatet står til 19,5 i stil; minst.»(5/6) Glåmdalen   

«Gull fra grønne skoger» Universitas  

«Ei varm og inderlig plate.» Vårt Land  

«Hvilken nennsom og vakker måte å ta diktene videre på.» TA   

«En høytidsstund i riket til skogens dikter!» Lokalavisa Sør-Østerdal  

«Ikke rart at Lukashaugen har fått Vidar Sandbecks kulturpris for 2013.» (5/6) Halden Arbeiderblad   

«Du verden, det låter flott.» (4/6) Oppland Arbeiderblad   

«En stødig tolkning av Børlis ord.» Gudbrandsdølen Dagningen  

«Melodiane er godt tilpassa Børlis dikt.» Fjuken  

«Dette er rett og slett en strålende debut. Se opp, Bjella!» (5/6) Rockblogg.no   

«Et feiende flott debutalbum. Og vi kan kun glede oss til fortsettelsen!» Dust of daylight

Priser/utmerkelser
------------------

* Vidar Sandbecks kulturpris «Regnbågåbrua» (2013)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Av en sliters memoarer* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *Av en sliters memoarer* på Spotify Rediger på Wikidata

* (no) *Av en sliters memoarer* på Rockipedia Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Rockipedia (album)
 |
**Presidentvalget** ble avholdt i Bougainville (en autonom region på Papua Ny-Guinea) fra 30. november til 18. desember 2008. Velgerne stemte over ny president for den autonome regionen Bougainville, etter at president Joseph Kabui døde den 7. juni mens han innehadde embetet.

Den potensielle gjenopptakelse av kontroversielle gruvedrift, som var årsaken til Bougainvilles borgerkrig på 1990-tallet, var angivelig et sentralt tema i denne valgkampen.

De to hovedkandidatene var Papua Ny-Guineas tidligere gruveminister Sam Akoitai og den tidligere opprørssoldat Sam Kaouna. I alt var det 14 kandidater som stilte til valg.

James Tanis, en tidligere separatistleder som kom på tredjeplass ved valget i 2005 bak Kabui og den tidligere guvernøren John Momis, vant valget, noe som ble kunngjort 28. desember 2008. Han ble tatt i ed 6. januar 2009.

Referanser
----------

1. ↑  «Bougainville elections chief happy with progress in Presidential election». *Radio New Zealand International*. 11. desember 2008. Besøkt 21. september 2011.
2. ↑  «Bougainville presidential election shapes up as referendum on mining». *Radio New Zealand International*. 29. august 2008. Besøkt 21. september 2011.
3. ↑
4. ↑  «Bougainville’s presidential election sees a slow start». *Radio New Zealand International*. 10. desember 2008. Besøkt 21. september 2011.
5. ↑  «James Tanis elected President of Autonomous Bougainville Government». *Radio New Zealand International*. 28. desember 2008. Besøkt 21. september 2011.
6. ↑  «Tanis sworn in as new president of PNG’s Bougainville province». *Radio New Zealand International*. 6. januar 2009. Besøkt 21. september 2011.
Prinsippskisse over anlegget.
**Cerros Colorados-demningene** er et system av integrerte vannkraftstasjoner i elva Neuquén  i provinsen av samme navn, nordøst i Patagonia i det vestlige Argentina. Anlegget ble ferdigstilt i 1980, etter elleve års arbeider. Anlegget ble privatisert i 1993 og overtatt av amerikanske Duke Energy.

Det er to hovedstasjoner som produserer kraft i komplekset, men også El Chocon-demningen er tilknyttet det.

* **Portezuelo Grande-demningen** ligger øverst, og fordeler vann til irrigasjon og til kraftproduksjon i de andre demningene. Vannet som skal til kraftproduksjon sluses inn i innsjøen Los Barreales.

* **Loma de la Lata-demningen** demmer opp innsjøen Los Barreales, og produserer kraft før vannet videre sendes ut i innsjøen Mari Menuco.

* **Planicie Banderita-demningen** demmer opp Mari Menuco-sjøen. Anlegget har to Siemens-turbiner med 2 x 243 MW effekt. Årsproduksjonen er om lag 1.510 GWh.

* **El Chañar-demningen** er en ren avrennings- og reguleringsdam nedenfor produksjonsanleggene, og bidrar til å stabilisere vannføringen i elven.

Reservoaret er på 816 km², og har turbiner med installert vannkraftproduksjon på 1.200 MW. Det er den største vannkraftstasjonen i Patagonia. Årsproduksjonen er ca. 2,700 GWh. 
Det er den første av i alt 5 demninger i elven Limay, og er 71 meter høy og 2.500 meter lang. 

Nær østbredden av det vestre reservoaret ligger Loma de la Lata gasskraftverk som henter kjølevann fra reservoaret.

Eksterne lenker
---------------

* Duke Energy Argentina. Generación, Complejo Cerros Colorados.
***Therigatha*** (på norsk *Søstrenes sanger*) er et religiøst skrift fra buddhismen; en samling på 73 korte dikt som skal ha blitt framsagt av buddhistiske nonner i den tidlige sanghatradisjonen. Diktene er en viktig kilde til forståelsen av kvinnesynet i buddhismens første tid.

Therigatha er en del av *Khuddakanikaya*, som er den siste av de fem tekstsamlingene (*nikaya*) som utgjør *Sutta Pitaka*, «den andre kurven» i Tipitaka, theravadabuddhismens kanon av hellige tekster.

Blant de 73 diktene finnes blant annet dikt tillagt en mor som har mistet sitt barn, dikt av en tidligere prostituert, av en rik arving som forlot sitt liv i luksus, og av Buddhas fostermor Mahapajapati Gotami.

Therigatha på norsk
-------------------

* *Søstrenes sanger : Therigatha*; til norsk ved Tone Lie Bøttinger og Kåre A. Lie. Pax, 2000. ISBN 82-530-2145-3
* Utdrag er presentert i samlingen *Buddhas fortellinger,* 2001.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Maria Theresia
Theresianum
**Theresianum** er en privat kostskole i Wien, grunnlagt av keiserinne Maria Theresia i 1746. Det er en av Europas mest tradisjonsrike privatskoler, med alumner som bl.a. kong Alfonso XII av Spania, mange politiske ledere fra flere land, nobelprisvinnere, forfattere og tenkere.

Skolen drives av en privat stiftelse, *Theresianische Akademie*, og opererer som hel- og halvinternat. Skolen har ca. 800 elever, og begynte å ta opp kvinnelige elever i 1989. Mens et østerriksk gymnas omfatter undervisning fra femte til 13. klasse, driver Theresanium barnehave, *Volksschule* (grunnskole, første til fjerde klasse) og *Gymnasium* (videregående skole, klassetrinn 5 til avsluttende eksamen, *Matura*).

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Neue Favorita – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Theresianum – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC
 |
Kakamegas plassering i Kenya
Den gråtende sten i Ilesi
**Kakamega** (også **Sheywe**) er en by vest i Kenya beliggende omtrent 30 km nord for ekvator. Den er hovedstad i Kakamega fylke, det nest mest folkerike fylket i landet. Byen hadde en befolkning på 69 502 ved folketellingen 2009.

Kakamega ligger 52 km nord for havnebyen Kisumu ved Victoriasjøen. Gjennomsnittlig høyde over havet i Kakamega er 1535 meter. Kakamega fylke er delt i ni valgkretser: Butere, Mumias, Matungu, Khwisero, Shinyalu, Lurambi, Ikolomani, Lugari og Malava.

Majoriteten av innbyggerne er av Luhyafolket, som livnærer seg med jordbruk og fiske. Kakamega er hovedkvarter for Kenyas største sukkerprodusent, Mumias Sugar, i landsbyen Mumias.

Utdanning
---------

I Kakamega ligger universitetet Masinde Muliro University of Science and Technology, som tilbyr utdanning i ingeniørvitenskap, informasjonsteknologi, lærerfag, katastrofehåndtering, journalistikk og massekommunikasjon, vitenskap, sykepleie, kriminologi og andre fag.

Referanser
----------

1. ↑  Daily Nation: How local dialects influenced naming of west Kenya towns (21. juli 2013)
2. ↑  Citypopulation.de: Kenya Cities
3. ↑  Mumias Sugar Kenya

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
**Thereses gate** (1-51, 4-52) er en gate i Oslo. Den går fra Adamstuen til Bislett plass. Den er oppkalt etter prinsesse Teresia av Sachsen-Altenburg (1836–1914) som var gift med prins August, en sønn til Oscar I. Frem til 1874 var navnet **Gartnergaden**.

Margrethe Munthes plass - Thereses gate til høyre og Stensgata til venstre Foto: Helge Høifødt 
Hamsun bodde i to år 1902-04 i 1. etasje av murvillaen Thereses gate 49 sammen med sin første kone Bergljot, og her ble datteren Victoria født. I 2003 ble det satt opp en minneplakett på bygningen, avduket av Hamsuns sønnesønn Leif Hamsun. I 2001 var murvillaen bolig for kvinnelige rusmisbrukere og har navnet «Thereses hus».

I 1922 kjøpte Arthur Omre hjørnehuset nr 17, og drev herfra sin omfattende smuglervirksomhet i forbudstiden.

I 1904 ble Reidar Aulie født i nr 22 og vokste opp der.

I mellomkrigstiden bodde Harald Grieg en stund nederst i Thereses gate ved trikkeholdeplassen, der det den gang stod en diger støpejernsbenk for slitne trafikanter. En gang tok fire av Griegs venner benken og bar den opp i stuen hans. De maktet ikke ta den med seg da de gikk, og lot den bli stående. Griegs vertinne sa fra om at nabolaget savnet benken sin. Grieg alene kunne ikke rikke den, og skrev til Kristiania Sporveisselskab at en av deres benker, «meg uvitende og meget mot min vilje, er blitt hensatt i min leilighet, Thereses gate 51, 4. etasje. Jeg anmoder om at benken snarest må bli avhentet, da den ellers vil bli solgt.» Og benken ble hentet med mange unnskyldninger.

Langs hele gaten fra Bislett Stadion og opp til Adamstuen finner man dagligvarebutikker, apotek, blomsterforretninger, Vinmonopol, klesforretning, frisører, hudpleie- og neglepleiesalonger, antikvariat, spisesteder og bakeri.

Gaten er relativt uvanlig ved at nummereringen er stigende mot sentrum. Det vanligste ellers er at laveste nummer er nærmest sentrum.

Referanser
----------

1. ↑  «Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.
2. ↑
3. ↑  «Hamsun-hus blir hedret», *Dagbladet* 12. juni 2003
4. ↑  Unn Conradi Andersen: «Vil bytte gatenavn», *Dagbladet* 2. oktober 2001
5. ↑  Rusomsorg
6. ↑
7. ↑  Folkeregister
8. ↑  *Bergenstoget plyndret i natt* (s. 7), Nils Lie om hvordan boken ble til, Gyldendal 2015, ISBN 978-82-05-48342-2

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Thereses gate». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 564. ISBN 978-82-573-1760-7.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
En **hydrogeninfrastruktur** består av elementene som muliggjør distribusjon av hydrogen fra produsent til forbruker.

Nettverk
--------

### Rørtransport av hydrogen

*Hovedartikkel: Rørtransport av hydrogen*
Transport av hydrogen gjennom rør brukes for å forbinde produksjonssted for hydrogen og forbruker. Kostnadene for rørtransport er i samme størrelsesorden som for naturgass under trykk (CNG) og teknologien er uttestet. Men det meste av hydrogen produseres i dag samme sted som det brukes. I 2004 var det 1450 km med lavtrykks rørsystem for hydrogen i USA og 1500 km i Europa.

### Hydrogenmotorvei

*Hovedartikkel: Hydrogenmotorvei*
En hydrogenmotorvei er en strekning med hydrogenstasjoner og annen infrastruktur langs en vei eller motorvei. Dette tillater hydrogendrevne kjøretøy å ferdes på denne strekningen.

Hydrogenstasjoner
-----------------

*Hovedartikkel: Hydrogenstasjon*
Fyllestasjoner for hydrogen, som ikke befinner seg nær nok en rørledning for hydrogen, får tilførsel via hydrogentanker og trailere med komprimert eller flytende hydrogen, eller med produksjon på stedet.

Referanser
----------

1. ↑  Compressorless Hydrogen Transmission Pipelines Arkivert 10. februar 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  DOE Hydrogen Pipeline Working Group Workshop Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.
3. ↑  Every 50 to 100 miles Arkivert 21. januar 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* The Hydrogen Infrastructure Transition (HIT) Model
* Roads2HyCom Infrastructure
**Richardson Viano** (født 16. august 2002 i Croix-des-Missions) er en alpinist fra Haiti. Han representerer Haiti under Vinter-OL 2022, og er med det landets første deltaker noen sinne i et Vinter-OL.

Bakgrunn
--------

Viano ble adoptert av et italiensk par, bosatt i Briançon i alpene i Frankrike, da han var tre år gammel. Hans adoptivfar var skiinstruktør, og Viano begynte med ski. Da han var 16 år gammel ble han kontaktet av Haitis skiforbund, med forespørsel om han ville konkurrere for Haiti, og i 2019 fikk han haitisk pass, og har konkurrert for hjemlandet etter dette.

Idrettskarriere
---------------

Viano deltok i sine to første FIS-renn i Østerrike i november 2018, men fullførte ikke disse to slalåmrennene. Han deltok i Ski-VM 2021 i Italia, og kom der på 35.-plass i storslalåm.

Han deltar i alpine grener under Vinter-OL 2022.

Referanser
----------

1. 1 2  Olympics.com - *Richardson Viano* Arkivert 8. februar 2022 hos Wayback Machine. besøkt 8. februar 2022.
2. ↑  Washington Post - *Haiti and Saudi Arabia are in the Winter Olympics for the first time*, besøkt 8. februar 2022.
3. ↑  FIS - *Richardson Viano - Results*, besøkt 8. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Richardson Viano – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Richardson Viano – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Richardson Viano – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Sjösa** er en herregård og et tettsted i Nyköping kommune i Södermanlands län i Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 483 innbyggere.

Sjösa jernbanestasjon var i drift fra 1913 til 1931, ved Nyköpingsbanen, 7 km fra Nyköpings sentralstasjon og 50 km fra Järna.

Sjösa gård
----------

De tidligst kjente eierne var Jakob Olofsson Djäkn og hans hustru Ingeborg Magnusdotter, som i 1385 solgte jord i Sjösa til Bo Jonsson (Grip). Midt på 1700-tallet ble godset kjøpt av en Hildebrand, som på 1760-tallet solgte det til generalmajoren friherre Fabian Löwen, eier av Häringe i Västerhaninge. Han gjorde både Sjösa og Häringe til fideikommiss for sine barn. Sønnen, friherre A. V. Löwen, kjøpte i 1780 Gärdesta og gjorde det til fideikommiss for sin yngre sønn, mens den eldre, friherre Axel Fabian Löwen, fikk Sjösa og Trollesund. Trollesund var i 1807 blitt kjøpt for farens regning. Etter hvert ble alle disse fideikommissene forent hos én person, friherre August Otto Ludvig Trolle-Löwen.

Gruver og treindustri
---------------------

Jernmalmgruvene ved Sjøsa ble brukt i 1870- og 1880-årene, men ble senere nedlagt. I 1960- og 1970-årene dumpet Sjösa Träimpregnering tomme tønner i gruvene. I 1966 ble grunnen solgt til Nyköping kommune. I 1999 kjøpte nåværende eier, Johan Löwen, området. Deretter ble det konstatert at området var forgiftet. Kommunen og Sjösas eier ligger i tvist om hvem som skal betale for saneringen.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 10. mars 2016.

  


| * v
* d
* r
Nyköping kommune i Södermanlands län i Sverige |
| --- |
|  | Arnö **·** Bergshammar **·** Buskhyttan **·** Enstaberga **·** Jönåker **·** Nyköping **·** Nävekvarn **·** Runtuna **·** Sjösa **·** Stavsjö **·** Stigtomta **·** Svalsta **·** Tystberga **·** Vrena **·** Ålberga |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Richardson-tallet** (Ri) er et dimensjonsløst tall oppkalt etter Lewis Fry Richardson. Tallet uttrykker forholdet mellom potensiell og kinetisk energi.

{\displaystyle Ri={gh \over u^{2}}}
der *g* er tyngdeakselerasjon, *h* en representativ vertikal lengdeskala, og *u* en representativ fart. 

I strømmer der tetthetsforskjellene er små (Boussinesq-approksimasjon), er det vanlig å bruke den reduserte tyngden *g’*  og man får da det densimetriske Richardson-tallet

{\displaystyle Ri={g'h \over u^{2}}}
som ofte blir brukt i atmosfæren eller i havstrømmer.

Dersom Richardson-tallet er mye mindre enn 1, er ikke oppdriften viktig for strømmen. Hvis det er mye større enn 1 er oppdriften dominerende (på den måten at der er nok kinetisk energi til å homogenisere væskene). 
Når Richardson-tallet har størrelsesorden lik 1 er strømmen sannsynligvis drevet av oppdrift, og energien i strømmen kommer fra den potensielle energien som opprinnelig er i systemet.

Luftfart
--------

Innen luftfart er Richardson-tallet et grovt mål på luftturbulens. Verdiene er vanligvis mellom 10 og 0,1 og verdiene under 1 indikerer kraftig turbulens.

Oseanografi
-----------

I oseanografi får Richardson-tallet en mer generell form som tar med effekten av lagdeling. Det er et viktig mål for mekaniske effekter og tetthetseffekter i en vannsøyle. 

{\displaystyle Ri=N^{2}/(du/dz)^{2}}
der N er Brunt-Väisälä-frekvensen.

Richardson-tallet definert over er alltid positivt. En imaginær verdi av *N* indikerer ustabile tetthetsgradienter med aktiv konvektiv omveltning. I slike tilfeller gir ikke *N* kvantitativ mening, og størrelsen av negative Ri har vanligvis ikke interesse. Når Ri er lite (vanligvis mindre enn 1/4) er fartsskjæret stort nok til at en væske kan slutte å være stabil og lagdelt, og man kan få noe blanding. Når Ri er stort blir turbulens vanligvis motvirket av lagdelingen.

Referanser
----------

1. ↑  Enkelte kjenner dette forholdet bedre som den resiproke verdien til kvadratroten av Richardson-tallet, kalt for Froude-tallet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Sjóvinnubankin** (norsk oversettelse: «Skipsfartsbanken») var den nest største banken på Færøyene.

Banken ble etablert i Tórshavn den 6. oktober 1932 av Føroya Skipara- og Navigatørfelag ved foreningens formann, landsrettssakfører Thorstein Petersen. Sjóvinnubankin åpnet den 15. desember. Petersen ble den første direktøren i banken, som hadde sin forløper i Sjóvinnulánsgrunnurin («Skipsfartslånestiftelsen»), etablert i 1929. Bankens formål var å bedre kredittilgangen for det færøyske fiskeriet.

I 1951 kom Sjóvinnubankin i økonomiske problemer etter mange konkurser i den færøyske fiskeflåten. Banken var nær en konkurs, men kom på rett kurs igjen. Store investeringer og høyt forbruk gjennom 1980-årene rammet fiskeriet hardt da prisene falt mot slutten av tiåret, noe som innledet den færøyske bankkrisen. I løpet av 1992 slo Banktilsynet fast at Sjóvinnubankin ikke oppfylte banklovens soliditetskrav. Med hjelp fra Lagtinget og Danmarks regjering ble banken reddet fra konkurs. Den 1. januar 1994 fusjonerte Sjóvinnubankin med Færøyenes største bank, Føroya Banki, som også hadde blitt berget fra konkurs. Den nye banken fortsatte under navnet Føroya Banki med Sjóvinnubankins logo.

Styreformenn
------------

* Jørgen Ulriksen 1993–1994
* Jens Peter Arge 1992–1993
* Birgir Danielsen 1971–1992
* Dánjal Niclasen 1956–1971
* Jógvan Frederik Kjølbro 1951–1956
* Christian Holm Jacobsen 1932–1951

Litteratur
----------

* Arge, Niels Juel og Arge, Jógvan (1983). *Bankabókin. Sjóvinnubankin 50 ár* **(færøysk)**. Tórshavn. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
* Hansen, Jørn Astrup og Joensen, Jóan Pauli (2006). *Føroyar og bankarnir í 100 ár* (PDF) **(færøysk)**. Tórshavn. ISBN 99918-3-205-X. Arkivert fra originalen (PDF) 26. juni 2015. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
* Skaale, Sigfried (red.) (1972). *Partafelagið Sjóvinnubankin 1932–1972* **(færøysk)**. Tórshavn.

Portal: Færøyene
**Lambertha «Betsy» Antonia Houtveen Iversen** (født 30. mai 1948) er en norsk-nederlandsk sykepleier, kommunal tjenestekvinne og lokalpolitiker for Høyre.

Hun er født og oppvokst i Nederland, og har alltid vært nederlandsk statsborger. Hun kom til Norge i 1975, og flyttet i 1977 til Nærøy i Nord-Trøndelag, der hun begynte som sykepleier. Hun var gift med en nordmann. I 1981 ble hun sykehjemsbestyrer på Kolvereid. Hun har også fungert som helse- og sosialsjef i Nærøy kommune.

Betsy Iversen var medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1995–1999 og medlem av fylkesutvalget. Hun har også vært medlem av Nærøy kommunestyre.

Iversen avgikk med pensjon fra Nærøy kommune i 2016, og flyttet tilbake til Nederland.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Gundersen på H-toppen». *Trønder-Avisa*: 4. 26. januar 1995.
2. 1 2  «Takket av erfaren leder». *Ytringen*: 6. 9. september 2016.
3. ↑  «Dødsfall». *Namdalsavisa*: 3. 14. januar 2008.
4. ↑  «Ny bestyrer ved Nærøy sykeheim». *Namdal Arbeiderblad*: 8. 24. april 1981.
5. ↑  Sakshaug, Dagfinn (1996). *Nord-Trøndelag fylkeskommune. Oversikt for tiden etter andre verdenskrig*. Steinkjer. s. 76. ISBN 978-82-91316-27-7.
En samtidig tegning av mordet på erkebiskop Thomas Becket.
**Richard le Breton** (eller *Richard de Brito*) var en av de fire riddere som myrdet Thomas Becket, erkebiskop av Canterbury, den 29. desember 1170 i Canterburykatedralen.

Det er sagt at le Breton brakk sverdet da han angrep Thomas Becket. Han skal ha skreket: «Ta den, for kjærlighet for min herre William, kongens bror!» da han avleverte det drepende slaget. Richard le Breton hadde vært i tjeneste hos William X, greve av Poitou, bror av kong Henrik II av England, og det er greve Williams venner mente at han døde av et knust hjerte etter Thomas Becket nektet å tillate dette ekteskapet. Dette innebærer et mulig hevnmotiv i tillegg til de øvrige motivene ridderne hadde, blant annet at de mente at de oppfylte kongens indirekte ordre.

Vilhelm I av England ga et herskapshus i den østlige enden av sognet Great Stambridge i Essex og et annet i Sanford i Somerset til en normanner ved navn Auvrai Le Breton for hans tjenester i slaget ved Hastings i 1066. En senere slektning, Simon Le Breton, fikk to sønner, Richard og Edmund, som arvet hver sin del av Sanford og Great Stambridge. Begge ble en del av hoffet rundt Henrik II av England, og særlig Richard Le Breton ble en nær venn av kongens bror, prins William.

Etter mordet på erkebiskopen havnet alle ridderne i Det hellige land for å gjøre bot. Hva som skjedde med dem siden er uklart, men antagelig døde alle i løpet av de neste årene. Det er myte som forteller at Richard le Breton til slutt havnet på øya Jersey. Det er en gravstein for en viss le Breton fra Jersey i St. Thomas Church i Salisbury, Wiltshire, England, men det er uvisst om det viser til samme person.

Referanser
----------

1. ↑  Sudeley, Lord: «Becket's Murderer William de Tracy», i *The Sudeleys – Lords of Toddington*, London, 1987, ISSN 0261-1368
2. ↑  Amt, Emile, ‘William FitzEmpress (1136–1164)’, *Oxford Dictionary of National Biography*, Oxford University Press, 2004
3. ↑  History of Stambridge Arkivert 17. mai 2008 hos Wayback Machine.

Se også
-------

* Reginald Fitzurse
* Hugh de Morville
* William de Tracy

Portal: Historie
**Gunnveig Grødeland** (født 1978 i Stavanger) er en norsk forsker innen vaksineutvikling og immunologi. Hun er utdannet med doktorgrad (ph.d.) fra Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo.

Grødelands bakgrunn innen immunologi og vaksineutvikling og influensaforskning bidro til at hun ble aktuell som ekspert i forbindelse med koronaviruspandemien i Norge og ble knyttet til en rekke ekspertuttalelser i medier.

Bakgrunn
--------

Grødeland er født og oppvokst i Stavanger, Varhaug og Grødeland. Hun var utvekslingsstudent på Red Hook High School i New York før hun begynte på Stavanger katedralskole og tok tredje året på videregående på Bergen katedralskole og ble russ i 1999. I perioden 1996–1998 var hun engasjert som leder i Stavanger Unge Høyre. Hun har senere meldt overgang til Arbeiderpartiet (Ap) og stod på listen til i kommunestyret i Bergen i 2003 , og ble siden valgt inn og satt i utdanning og familiekomiteen i kommunestyret i Bergen fra 2004 til 2007. 

Fra 2000 til 2007 gikk hun på Universitetet i Bergen og tok mastergrad innen molekylærbiologi. Under studiet var hun, blant annet, styremedlem i Universitetsstyret ved Universitetet i Bergen og fakultetsstyret ved Det Matematisk Naturvitenskapelige fakultet. 

I 2013 fullførte hun sin doktorgrad i immunologi og vaksinologi (PhD) fra Universitetet i Oslo. Hun har siden blant annet vært visedirektør i K.G. Jebsen senter for influensavaksineforskning. I 2017 var Grødeland Fulbright Scholar ved The Scripps Research Institute i San Diego, og hun har siden vært seniorforsker ved Universitetet i Oslo og Oslo Universitetssykehus. Januar 2019 dannet hun forskningsgruppen Influenza and Adaptive Immunity, og som forsker på utvikling av nye og forbedrede vaksiner mot virus. Et hovedfokus er å forstå hvilke immunresponser som vil være mest relevante for beskyttelse i ulike deler av befolkningen, og så skreddersy vaksiner for økt effekt.

Referanser
----------

1. 1 2   ORCID, ORCID 0000-0001-6285-3162, besøkt 31. mai 2021[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Ap i Bergen». *bt.no*. 25. september 2021. Besøkt 2. oktober 2021.
3. ↑  «Vedlegg 6: Doktorgrader ved Det medisinske fakultet august 1989–juni 2014 | Tidsskriftet Michael». *www.michaeljournal.no*. Besøkt 27. oktober 2021.
4. ↑  «Plutselig pandemikjendis». *www.aftenposten.no*. Besøkt 18. mars 2022.
5. ↑  Tveitereid, Simen (14. januar 2022). «Gunnveig Grødeland: – Når folk lar være å invitere venner som er uvaksinerte, da har det gått for langt». *www.dn.no* **(norsk)**. Besøkt 18. mars 2022.
6. ↑  Stavanger Aftenblad Magasin: "Vaksinedoktoren fra Jæren", 23. januar 2021 s.14.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI **·** ORCID
 |
**Gunnvald Fliflet** (født 31. januar 1868 på Hamar, død 19. juni 1941) var en norsk jurist.

Liv
---

Han var sønn av sakfører Nils Fliflet (1838–1907) og Alhed Marie Petronelle Agersborg (1845–1932). Etter å ha blitt student fra Hamar katedralskole tok han juridisk embetseksamen i 1890 og var deretter fullmektig hos sakfører Bull-Heyerdahl på Toten og ved Østre Toten sorenskriveri. I 1895 reiste han til Paris for å studere internasjonal privatrett ved Sorbonne. Han studerte også ved Universitetet i Zürich. Fra 1893 var han ansatt i Justisdepartementet, hvor han ble utnevnt til byråsjef i 1902.

I 1910 måtte han gå av, av helsemessige årsaker. Siden flyttet han til Lunde ved Lillehammer og beskjeftiget seg med juridiske studier. Han skrev blant annet en avhandling om «Odelsretten og grundlovens § 97». I 1957 utga Det Norske Videnskaps-Akademi posthumt avhandlingen *Til bruksretternes historie*.

Litteratur
----------

* *Studenterne fra 1885*. Kristiania. 1910.
* Kobro, I. (1925). *... Ved 40 aars jubilæet 1925*. Kristiania.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
**Bjerkely Folkehøyskole** er en folkehøgskole på Arneberg i Åsnes i Innlandet nær tettstedet Flisa. Bjerkely ble etablert i 1918. Skolen er en selvstendig stiftelse tilknyttet Normisjon, i tillegg er den knyttet til Informasjonskontor for kristen folkehøgskole.

Linjefag
--------

* Cosplay & Foto
* Dungeons & Dragons (ny linje 2023)
* E-sport
* Jakt & Fiske (ny linje 2023)
* Kreativ Livslære
* Spillutvikling
* Tegneserie & Manga 1 & 2

Om Bjerkely
-----------

Skolen har 85 elevplasser, med nedre aldersgrense 18 år. Yngre elever kan tas opp på enkelte linjer etter særskilt vurdering. Gjennomsnittsalderen er ca. 19,5 år. 

### Internatene

Bjerkely folkehøyskole har fire internatbygninger med til sammen 66 rom. Hvert rom er på ca. 14 kvadratmeter. Internatene er rett ved siden av hovedbygget, som rommer spisesal, stue, administrasjon, gymsal og undervisningsrom. Internatene, hovedbygget og et undervisningsbygg ligger fint til rundt en stor plen.

### Fasiliterer

Skolen har lydstudio, fotostudio, animasjonsstudio, videoredigeringsrom, fotballbane, skateramp og diverse aktivitetstilbud.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Bjerkely folkehøyskole på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Bjerkely folkehøyskole på Instagram Rediger på Wikidata

* (no) Bjerkely folkehøyskole på YouTube Rediger på Wikidata

* (no) Bjerkely folkehøyskole på TikTok Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Bjeshkët e Nemuna nasjonalpark** (albansk: *Parku Kombëtar Bjeshkët e Nemuna*, serbisk: Национални парк Проклетије / Nacionalni park Prokletije) er en nasjonalpark i det vestlige Kosovo. Parken ble opprettet i desember 2012 for å beskytte landskapet i den kosoviske delen av fjellområdet Prokletije. 

Parken dekker et område på 624,88 km² og grenser til vernede områder og nasjonalparker i både Montenegro og Albania. Den er del av den planlagte, internasjonale «Balkan fredspark», som vil bli til ved en sammenslåing av de tre landenes nasjonalparker i Prokletije.

Små elver og bekker flyter gjennom nasjonalparken, inkludert Pećka Bistrica i Rugovakløften. I tillegg finnes Kosovos høyeste punkt, Đeravica (2657 m.), og noen små innsjøer som *Liqen i Kuqishtës* og *Liqen i Zemrës* i parken. De største byene og viktigste handelssentrene for området er Peja, Deçan, Junik.

Referanser
----------

1. ↑  «PËR PARKUN KOMBËTAR "BJESHKËT E NEMUNA"» (PDF). ammk-rks.net. s. 1. Besøkt 20. desember 2020.
2. ↑  Todd Walters (August 2012). «The Evolution of the Balkans Peace Park Project» (PDF). University of Vermont. Besøkt 20. desember 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bjeshkët e Nemuna National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Sjokolade- og sukkervareavgift** var en norsk særavgift til statskassen.

Avgiften på sjokolade- og sukkervarer ble innført i 1922. Avgiften var først fiskalt begrunnet (skattlegging av luksusvarer), men i nyere tid hevdes formålet å være å forebygge kostholdsrelaterte sykdommer.

Avgiftsplikten omfattet sukkervarer, herunder hvit sjokolade, tyggegummi, karameller, pastiller, sukkertøy og drops. Avgiftsplikten omfattet også sjokolade og andre næringsmidler som inneholder kakao. Ulike typer kjeks som søte kjeks, småkaker, vafler og vaffelkjeks var avgiftspliktig når de enten var helt overtrukket (eventuelt unntatt bunnen) med sjokolade-, kakao- og/eller sukkerholdig masse, eller delvis overtrukket og/eller hadde mellomlag av sjokolade-, kakao- eller sukkermasse, og hvor vekten av massen utgjorde mer enn 50 % av kjeksens samlede vekt. Avgiftsplikten omfattet også drops, tyggegummi og andre godterier uten innhold av sukker. Avgiftsplikten oppstod som hovedregel ved uttak fra godkjent lager eller ved innførsel. Det ble gitt fritak for avgiften blant annet for varer som brukes som råstoff ved framstilling av varer.

I 2008 var statens inntekter fra sjokolade- og sukkervareavgiften 1,090 milliard kroner. I 2007 kostet hver produksjonsarbeidsplass i Norge kr 750 000 kroner i sjokolade- og sukkervareavgift.[]

I 2020 var sjokolade- og sukkervareavgiften 21,22 kroner per kilogram av varens avgiftspliktige vekt.

Sverige og Finland avskaffet på 1900-tallet sjokoladeavgiften, noe som satte norske sjokoladeprodusenter i en vanskelig konkurransesituasjon. Hval Sjokoladefabrikk omgjorde i 2000 sin sjokoladehval til å ha sjokolade*under*trekk, og markedsførte den som kake. Etter et halvt års korrespondanse godkjente Toll- og avgiftsdirektoratet produktet som kake, og frafalt dermed kravet om sjokoladeavgift, noe som senket salgsprisen fra tre til to kroner.

Norge avskaffet avgiften i statsbudsjettet for 2021.

Referanser
----------

1. ↑  Regjeringen
2. ↑  Skatteetaten
3. ↑  Om hvalen som ble kake, *Verdens Gang* 11. oktober 2000
4. ↑  Statsbudsjettet 2021: Fjerner sukkeravgiften. *Dagbladet*. Besøkt 1. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Særavgiftsloven
* Vedtak om særavgifter, 2010
* Forskrift om særavgifter