recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gråbrunt viftefly** (*Herminia tarsipennalis*) er en sommerfugl som tilhører vifteflyene.. Den er funnet spredt nord til det nordlige Oppland og Hordaland i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 27 – 32 mm), lyst gråbrunt nattfly. Den er litt kraftigere enn de fleste andre viftefly, men likevel spinkel. Den ligner skogviftefly og buelinjet viftefly, men skiller seg fra førstnevnte på at vingene har gulskjær og at forvingens midtflekk er ganske utydelig, fra sistnevnte på størrelsen og på at den ytterste tverrlinjen i forvingen ender et stykke fra vingespissen. Hannen har en kuleaktig utvidelse ca. 1/3 ut på antennen og en vifte av lange hår på frambeinet. **Forvingen** er lyst gråbrun med et markert gulskjær, med tre smale, brune tverrlinjer. De to innerste er omtrent parallelle og sterkt buede. Mellom dem er det en svak, smal, brun flekk. Den ytterste tverrlinjen er nokså rett og ender et lite stykke innenfor vingespissen. **Bakvingen** er gråhvit med grå bestøving, med to, delvis utydelige, grå tverrbånd. Det ytterste av disse er kantet med hvitt på yttersiden.

Levevis
-------

Gråbrunt viftefly lever der det vokser løvtrær. Larven utvikler seg på visne blader av ulike løvtrær. Den spinner seg inn i et silkehylster om høsten og overvintrer, forvandler seg til en puppe neste vår. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni – august.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt fra Europa østover til Korea og Japan. I Norge er den forholdsvis vanlig på Sørlandet og det sørligste Østlandet, sjelden på Vestlandet der den nordligst er funnet i Hardanger.

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 22. juli 2020. Besøkt 22. juli 2020.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Norges sommerfugler – Vanlig viftefly [*død lenke*]
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Zanclognatha tarsipennalis* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *gråbrunt viftefly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *gråbrunt viftefly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Zanclognatha tarsipennalis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Zanclognatha tarsipennalis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Zanclognatha tarsipennalis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***A Fool and His Money*** er en amerikansk stumfilm fra 1912, regissert av Alice Guy-Blaché.

Dette er enten den første eller én av de første filmene der alle skuespillerne er afro-amerikanske. Guy-Blaché regnes som verdens første kvinnelige filmregissør.

Handling
--------

Sam arbeider med hvitvasking på vegne av den velstående Lindy. Men hun dumper ham, til fordel for en annen. Sam finner deretter en stor sum penger, og reiser til New York for å dra på shopping, kjøpe nye klær, smykker og en bil med sjåfør. På hjemstedet oppdager Lindy at Sam har blitt rik, og hun dumper derfor rivalen hans.

Sam arrangerer en forlovelsesfest hvor han hengir seg til et vennskapelig kortspill sammen med sin tidligere rival, og en annen mann. Men Sam vet ikke at den ukjente mannen egentlig er en svindler. Sam mister deretter alle pengene sine, smykkene, klærne og bilen sin i løpet av kort tid. Lindy stikker av sammen med svindleren, og Sam begynner nok en gang med hvitvasking for å tjene penger.

Referanser
----------

1. ↑  «A Fool and His Money» **(engelsk)**. Besøkt 30. oktober 2022 – via MUBI.
2. ↑  Gwendolyn Audrey Foster. *Performing Whiteness: Postmodern Re/Constructions in the Cinema*
3. ↑  «The Black Kino Fist: A Fool and His Money (1912)». *The Black Kino Fist: Black life as depicted in film history* **(engelsk)**. Besøkt 30. oktober 2022.
4. ↑  «Critic's Choice: 'Pioneers: First Women Filmmakers' series gives Alice Guy-Blaché her due». *Los Angeles Times* **(engelsk)**. 26. juli 2018. Besøkt 30. oktober 2022.
5. ↑  «AFI FEST 2022 | A FOOL AND HIS MONEY». *AFI FEST* **(engelsk)**. Besøkt 30. oktober 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Fool and His Money* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *A Fool and His Money* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
Gårdene i Jens Bjelkes gate 14, 16 og 18. Sars gate går opp til høyre Foto: Helge Høifødt 
**Gråbeingårdene** er et folkelig navn på to kvartaler med leiegårder på Tøyen og Sofienberg i Oslo. Det offisielle navnet var **Tøiengårdene**.

Gråbeingårdene har adressene Urtegata 36, Tøyengata 36-40, Herslebs gate 32-34, Jens Bjelkes gate 14-18 og 37-39, Lakkegata 71-75, Siebkes gate 1-5 og 4-6 og Sars' gate 2.

Historie
--------

Gråbeingårdene sett fra luften, september 2018.
Gårdene ble bygget i årene 1886-1894 av byggmester Ole Olsen (1832–1908). 

Gårdenes dårlige rykte kom først og fremst av at tomt og bygningsmasse var utnyttet til det ytterste. Tomten på 15 mål var fylt med lukket kvartalsbebyggelse i fire etasjer, med trange gårdsrom. Hver trappeoppgang hadde 16-20 leiligheter, og en vanlig bolig besto kun av kjøkken og en stue. Areaet ble utnyttet med minimumsstørrelse på alle rom. De fire-fem familiene i hver etasje delte én do. Opprinnelig hadde gårdene over 700 leiligheter. I begynnelsen av 1930-årene huset gråbeingårdene rundt 4000 beboere, - og hadde en befolkningstetthet på mer en det dobbelte av det som var vanlig i nyere kommunal bebyggelse på den tiden. 

Rent bygningsmessig holdt byggmester Olsens gårder en relativt solid standard etter datidens mål. Et karakteristisk trekk som kunne gi assosiasjoner til sparsomhet og byggspekulasjon er at gårdene var upusset og uten noen form for dekorasjoner, i en tid da puss og stukkaturer var det normale for bygårder. Men fraværet av puss kan også oppfattes slik at gårdene ble oppført med teglstein av bedre kvalitet enn vanlig.

Alle gårdene ble renovert gjennom Oslo Byfornyelse i regi av kommunen 1980-1983. Da ble de små leilighetene slått sammen og antallet boenheter vesentlig redusert.

Museumsleilighet
----------------

Inngangen ved Siebkes gate 3 og 5 Foto: Helge Høifødt 
I Tøyengata 38B er det en museumsleilighet som forvaltes av Oslo Museum.

Navnet «gråbeingård» kom til å bli assosiert med «ulvetider» og nød, og er blitt brukt generelt om 1800-tallets «arbeiderkaserner». Forfatteren Oskar Braaten skildret en oppvekst i en gråbeingård (Urtegata 36) i romanen *Ulvehiet*.

Referanser
----------

1. ↑  *Gråbeingårdene*, Arbeidernes leksikon bind III, Arbeidermagasinets forlag (1933)

Litteratur
----------

* Ole Daniel Bruun (1999). *Arkitektur i Oslo. En veiviser til byens bygningsmiljø*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 97. ISBN 82-573-0948-6.
* Mohn, Ingrid (red.) 1998: «Bo i lag, i går og i dag». I *Byminner* nr. 3, Oslo Bymuseum

Eksterne lenker
---------------

* Tøyenhagen borettslags hjemmesider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
**Mannsforskning**, i akademiske sammenhenger ofte kalt **menn og maskuliniteter**, er forskning på menn, maskulinitet og menns livsvilkår. Mannsforskning kan være empirisk og teoretisk, og kan ta opp menns psykologiske, sosiale og kulturelle livsvilkår, levevis, holdninger og handlingsmåter. Det er et bredt tverrfaglig forskningsområde som ofte omfatter forskning innen fag som psykologi, sosiologi, kriminologi, pedagogikk, filosofi og andre humanistiske fag. Også andre fag kan være representert. 

Nordiske forskningsmiljøer har vært sentrale i utviklingen av mannsforskningen internasjonalt. I Norge regnes sosiologen Erik Grønseths og psykologen Per Olav Tillers forskning på fraværende fedre i sjømannsfamilier på 1950- og 60-tallet som starten på mannsforskningen. Den svenske pedagogen Lars Jalmert var sentral i fremveksten av mannsforskning som fagfelt, med boken *Den svenske mannen*, den første nordiske boken som direkte tematiserte menn. Det første professoratet i mannsforskning i Norge ble opprettet ved Universitetet i Oslo i 2008 (Øystein Gullvåg Holter).

Mannsforskning kan grovt deles inn i tre hovedområder:

* Likestillingsorientert mannsforskning, et hovedsakelig samfunnsvitenskapelig og psykologisk forskningsområde, som tar opp temaer som farskap, arbeid–familie-balanse, maktfordeling, seksualitet og etnisitet.
* Problemorientert mannsforskning, et hovedsakelig samfunnsvitenskapelig og psykologisk forskningsområde, som tar opp temaer som vold (både vold begått av og mot menn), seksuelle overgrep, kriminalitet, selvmord og andre sosiale problemer og utfordringer, i relasjon til menn og maskulinitet
* Historisk orientert eller humanistisk mannsforskning, et område med tyngdepunkt i humaniora, som fokuserer på kulturelle forestillinger om menn og maskuliniteter, f.eks. i litteratur

De nordiske mannsforskningsmiljøene etablerte i 2006 tidsskriftet Norma (forkortelse for Nordic Journal for Masculinity Studies).

Referanser
----------

1. ↑  Noregs første mannsprofessor
2. ↑  Mannsforskning

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** NDL
 |
**Mannevond** er et begrep eller uttrykk som gjerne brukes om sinte tamdyr og villdyr som angriper mennesker, enten de har blitt provoserte eller ikke. Uttrykket blir i noen grad også benyttet om dyr som angriper andre dyr, for eksempel om slagbjørner som tar bufe. Likeledes brukes uttrykket ofte om dyr som forsvarer avkommet sitt. I noen grad har det også blitt benyttet om mennesker som har utført brutale handlinger mot andre mennesker som ikke blir akseptert av storsamfunnet.

> Men nå var brunstperioden over, og Dos var blitt så mannevond at selv ikke John fikk nærme seg. Hun nappet etter alle som kom for nær, og når John tok dem ned til bekken, la hun seg alltid ned og rullet pelsen full av gjørme.
> 
> 
> Bjørn Andreas Bull-Hansen
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  Bjerke, André (1967): *Hva er godt riksmål?: Spørsmål og svar*, Bokcentralen, s. 64-65
2. ↑  Bull-Hansen, Bjørn Andreas (2015): *Isak*, Nidhogg Forlag as

Eksterne lenker
---------------

* «Mannevond vær gikk til angrep på hotell», VG
* «Mannevond sau», *Dagsavisen*
* «Mannevond struts på vill syklistjakt», *SeDenne.no*
**Gråflankeskogsnegl** (*Arion circumscriptus*) er et bløtdyr og tilhører de landlevende lungesneglene i familiegruppen skogsnegler. Den er en av «nakensneglene» uten synlig skall.

Utseende
--------

Gråflankeskogsnegl kan bli 5 cm. lang. Den er ganske lett å kjenne på to markerte svart-grå langsgående striper på hver side av kroppen. Ryggsiden er mørkegrå, med lysere sider.

Gråflankeskogsnegl har to par tentakler. På det øverste paret finnes øyne ute på spissen. Det underste paret brukes til å registrere lukter eller kjemikalier. De har en kappehule som er en del av åndedrettet til sneglen, og den tjenestegjør som en lunge. Man kan lett se åpningen til kappehulen som et hull, normalt på høyre siden av kappen. Skogsnegler har åndehullet foran midten av kappa. Den kan ligne på enkelte arter i familien kjølsnegler (Limacidae), men disse har åndehullet bak midten av kappa og en kjøl på den bakre delen av kroppen.

Levevis
-------

Gråflankeskogsnegl lever for det meste av ulike plantedeler, som den spiser. Den har ikke tenner, men en raspetunge, som den kan raspe i seg maten med. Men den kan spise døde dyr (åtsler) eller mindre snegler som de kommer over.

Gråflankeskogsnegl finnes på fuktige steder med skygge. Den er aktive om natten når luftfuktigheten er høyere. Om dagen hviler den ofte undere steiner eller i tett vegetasjon. Om været blir for tørt og varmt, lukker den åpningen til kapphulen, mest mulig for å spare på fuktigheten.

Gråflankeskogsnegl er hermafroditt (tvekjønnet). For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under paringen, befrukter hverandre. Den legger flere hundre egg i grupper på 20-30 egg, på skyggefulle fuktige steder. Etter noen uker klekker eggene. De nyklekkete sneglene ser ut som miniatyrer av de voksne individene. Utviklingstiden til et voksent individ kan variere etter arten, men mellom seks og sju måneder er vanlig.

Referanser
----------

1. ↑   Artsdatabanken takson-ID 121262, besøkt 13. september 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *gråflankeskogsnegl* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *gråflankeskogsnegl* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *gråflankeskogsnegl* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *gråflankeskogsnegl* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *gråflankeskogsnegl* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *gråflankeskogsnegl* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *gråflankeskogsnegl* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Arion circumscriptus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Arion circumscriptus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
Mannerheimlinjen strekker seg fra Finskebukta til Ladoga

**Mannerheimlinjen** var en defensiv fortifikasjonslinje på Det karelske nes som Finland anla som en forsvarslinje mot Sovjetunionen. Linjen fikk, særlig av internasjonale journalister navn etter Carl Gustaf Mannerheim som var den finske øverstkommanderende. Noen av vinterkrigens hardeste kamper ble utkjempet langs denne linjen.

De første planene om en forsvarslinje over Det karelske neset ble utarbeidet allerede under den finske borgerkrigen i 1918 av Carl Gustaf Mannerheim, men disse planene ble lagt til side etter at Mannerheim gikk av etter borgerkrigen.

Infanteri i skyttergravene langs Mannerheimlinjen
Linjen ble så anlagt på 1920- og 30-tallet og strakte seg hele veien fra Finskebukta til Ladoga. Den besto av rundt to hundre betongforsterkede bunkre for maskingevær.

I motsetning til Maginotlinjen og andre tilsvarende forsvarslinjer som bestod av enorme bunkre og andre konstruksjoner, utnyttet Mannerheimlinjen i første rekke de mulighetene som lå i terrenget, som for eksempel store trær, steiner etc, og utstrakt kamuflasje av menneskelagede installasjoner. Men hovedsakelig besto Mannerheimlinjen av skyttergraver og andre ordinære feltfortifikasjoner. De bunkerne som fantes var stort sett ganske små og spredt over store områder og linjen hadde praktisk talt ikke noe fast artilleri.

Under Vinterkrigen stanset linjen den sovjetiske framrykningen i to måneder, til stor sovjetisk frustrasjon. Etter Vinterkrigen overdrev derfor den sovjetiske propagandaen og den offisielle krigshistorien Mannerheimslinjens styrke for å forklare den svake sovjetiske innsatsen i angrepet mot denne.

Under fortsettelseskrigen hadde linjen liten funksjon, både under den finske framrykningen i 1941 og den russiske motoffensiven i 1944.

Området ligger nå i Russland.

Eksterne lenker
---------------

* Mannerheimlinjens webside
* Engelsk web-side om Mannerheimlinjens historie
* Mannerheim Line (russisk webside med bilder av anleggene)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Uppslagsverket Finland **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Flygtningenævnet** er en dansk statlig nevnd under Justisministeriet. Nevnden treffer de endelige avgjørelser om tildeling eller avvisning av politisk asyl og oppholdstillatelse til flyktninger og migranter i Danmark. Avgjørelser om asyl treffes i første instans av Udlændingestyrelsen. Det er ikke mulig å anke Flygtningenævnets avgjørelser eller å få sin asylsak for en domstol i Danmark, hvilket har vært skarpt kritisert av FN og andre menneskerettighetsorganisasjoner. 

Kritikken er blitt avvist av regjeringen med forklaringen at Flygtningenævnet er et domstollignende organ. Flygtningenævnets domstollignende karakter er dog blitt redusert igjennom årene og de parter som representerte flyktningens interesser er blitt utelukket, hvorimot regjeringen er representert.

I 1983 bestod nevnden av syv medlemmer: En dommer, tre medlemmer utpekt henholdsvis av sosialministeren, justisministeren og utenriksministeren, et medlem utpekt av Advokatrådet og to medlemmer utpekt av Dansk Flygtningehjælp.

I 2002 ble nevnden skåret ned til tre medlemmer: En dommer, et medlem utpekt av Advokatrådet og et medlem fra Ministeriet for Flygtninge, Indvandrere og Integration.

Referanser
----------

1. ↑  Jf. Flygtningenævnets officielle website Arkivert 27. juli 2012 hos Wayback Machine..

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
**Flying High Norway AS** var et amerikansk-eid selskap grunnlagt i 2006 med fokus på letevirksomhet på norsk sokkel. I 2007 ble selskapet overtatt av kypriotiske Excel Expro Global plc og skiftet navn til **Excel Expro Norge** som igjen ble overtatt av Fortis Petroleum i 2010. Selskapet hadde kontorer i Stavanger og administrerende direktør var David Robert Bruns.

Historie
--------

**Flying High Norway AS** ble grunnlagt i november 2006 som et datterselskap til Texas-baserte **Flying High**, tidligere **Amana Partners**. Selskapet var et leteselskap bygd på såkalt kristne grunnverdier. En stor del av gevinsten skulle gå til utdannings- og bistandsprosjekter i ulike deler av verden. Selskapets letestrategi var basert på undersøkelser ved hjelp av oversjøiske flyvninger samt elektromagnetiske undersøkelser. I august 2007 ble selskapet prekvalifisert som rettighetshaver på norsk sokkel. Selskapet hadde da 22 medarbeidere i Stavanger. Senere samme år ble Flying High Norway overtatt av det kypriotiske oljeselskapet Excel Expro Global plc. og skiftet navn til **Excel Expro Norge AS**. 
Selskapet søkte bl.a. på areale i 20. konsesjonsrunden (2008) og TFO 2008 uten å få noen tildelinger. 
I september 2010 ble Excel Expro Norge overtatt av Fortis Petroleum.

Referanser
----------

1. 1 2  (en) «Ledige stillinger Flying High Norway AS». geo365.no. Besøkt 3. desember 2012. [*død lenke*]
2. ↑  (no) «11 selskaper under vurdering i Norge». offshore.no. Besøkt 3. desember 2012.
3. ↑  (no) «Flying High skifter navn». offshore.no. Besøkt 3. desember 2012.
**Anton Ensio Krag** (født 8. juli 1968) er en norsk dyreverner. Han er daglig leder av Dyrevernalliansen, som han grunnla i 2001 sammen med Live Kleveland. Han har også vært med på å starte NOAH og Dyrevern Ung. Tidligere har han arbeidet i Dyrebeskyttelsen Norge og Mattilsynet.

Krag har deltatt i debatten om forsøksdyr og har vært medlem i Forsøksdyrutvalget i åtte år. Han ble i 2015 oppnevnt som nasjonal ekspert på alternativer til dyreforsøk av Mattilsynet. Krag er også styremedlem i Norecopa, der han arbeider for alternativer til dyreforsøk.

Krag er utdannet biolog med hovedfag i adferdsøkologi.

Han er barnebarn av Sonni Krag.

Referanser
----------

1. ↑  «Rapport fra Dyrebeskyttelsen Norge: Krypdyr som hobbydyr». *old.dyrebeskyttelsen.no*. Besøkt 12. april 2016.
2. ↑  «- Dyreforsøk er en tradisjon som bryter med moderne kunnskap». *Aftenposten*. Besøkt 11. april 2016.
3. ↑  «Dyrevernalliansen hindrer smertefulle dyreforsøk». *Dyrevernalliansen*. Besøkt 11. april 2016.
4. 1 2  Totalpartner, EDB. «Styre og sekretariat - Norecopa». *norecopa.no*. Arkivert fra originalen 13. november 2014. Besøkt 12. april 2016.
Standardinstrumenter i fly. Flyet stiger og flyr rett fram. Øverst fra v:Hastighetsmåler viser 90 knop, Kunstig horisont viser horisontale vinger og litt høy nese, Høydemåler viser 5900 ft. Nederst fra v. Svingeindikator, Gyrokompass og Stigehastighetsmåler som viser stigning.
Instrumentering i et SAAB 91 Safir skolefly.
De fleste fly er utstyrt med et standardoppsett med **flyinstrumenter** som gir piloten informasjon om dets høyde, fart og stilling i luften og har følgende syv primære instrumenter:

*Høydemåler*Måler, ved hjelp av lufttrykket, høyden. Nullstillingen (kalibreringen) av instrumentet foretas manuelt ved sammenlikning med trykket ved et gitt punkt på bakkenivå.
*Kunstig horisont (horisontal indikator)*viser flyets stilling, roll og/eller pitch i forhold til horisonten. Roll kontrolleres av balanseroret og pitch av høyderoret. Den kunstige horisonten er et gyroinstrument med et lite svinghjul som settes i stor hastighet enten ved vakuum fra motoren eller med en liten elektrisk motor.
*Fartsmåler*Måler flyets fart (oftest i Knop i forhold til omgivende luft.
*Magnetisk kompass*Viser kursen i forhold til magnetisk nord. Ved sving eller hastighetsforandring vil det magnetiske kompasset vise feil på grunn av endret projeksjon av de magnetiske feltlinjene mot flyets horisontalplan.
*Gyrokompass*Viser kursen ved hjelp av et gyroskopisk system. Det er nesten på samme måte som den kunstige horisonten, der et svinghjul drives av vakuum eller elektrisitet. På grunn av jordrotasjonen oppstår det feilvisning av gyrokompasset med inntil 15 grader pr.time. Gyrokompasset må stilles riktig ved hjelp av det magnetiske kompasset før "take off" og under flyturen mens flyet har konstant hastighet uten sving.
En utførlig beskrivelse av Gyrokompass på engelsk: 
*Svingehastighetsmåler*Viser om flyet svinger i forhold til horisontalplanet.
*Krengningsmåler*Viser flyets svingningsforhold ved horisontal posisjonsforandring. Ved en optimalisert kursforandring bør den svarte kulen ligge i midten mellom strekene. For å få det til må man svinge ved koordinering av sideror, balanseror, høyderor og gass. Piloten vil da føle sentrifugalkraften kun som om det var en økning i G-kraften. Hvis kulen sklir ut til siden er det fordi resultantkraften av sentrifugalkraft og tyngdekraft ikke er vinkelrett på flyets horisontalplan. Ved ukoordinert flyging "sklir" flyet sidelengs gjennom lufta og får mye mer luftmotstand.
*Vertikalhastighetmåler, stigehastighetsmåler*også kalt variometer. Måleren registrerer små lufttrykksendringer i det statiske trykket og viser dette som høydeforandring.
*G-måler*finnes i enkelte fly som jagerfly og fly som brukes til akroflyging. Den måler de vertikale kreftene som virker på fly og pilot.

Eksterne lenker
---------------

Et historisk tilbakeblikk på hvordan flyinstrumenteringen utviklet seg, med fokus på gyrohorisonten:
The Gyro Horizon Enables Instrument Flying

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NDL
 |
**Glen Dimplex Nordic** (GDN) er en norsk produsent av elektronisk oppvarming.

Selskapet er et heleid datterselskap av det irske industrikonsernet Glen Dimplex Group, og produserer primært varmeovner under merkenavnene Nobø, Dimplex, EWT og Siemens. GDN ble dannet den 1. april 2007 gjennom en fusjon mellom Nobø Electro AS og Siemens Electrical Heating AS, som begge ble kjøpt av Glen Dimplex Group i 2003. Selskapet har fabrikk og hovedkontor på Stjørdalshalsen i Nord-Trøndelag, og hadde tidligere også en fabrikk i Trondheim som hadde tilhørt Siemens Electrical Heating.

GDN har ca. 110 ansatte, ca. 200 millioner kroner i omsetning og en produksjon på ca. 500 000 varmeovner årlig. Dette gjør GDN til en av Midt-Norges største industribedrifter og Nordens klart største produsent av varmeovner, og selskapet eksporterer sine produkter til mer enn 25 land. GDN har salgsselskaper i Norge, Sverige, Finland, Danmark og Storbritannia. I 2010 viste regnskapet salgsinntekter på 246,6 millioner kroner og et samlet driftsresultat på 4,9 millioner kroner.

Administrerende direktør siden 2014 er Steen W. Reves.

Fabrikken i Stjørdal skal legges ned i desember 2017, opplyste selskapet i en pressemelding i oktober 2016.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Historikk». Glen Dimplex Nordic. Arkivert fra originalen 9. mars 2010.
2. 1 2  Lorvik, Elin Sofie (18. oktober 2016). «Glen Dimplex legger ned produksjonen i Stjørdal». *www.t-a.no*. Arkivert fra originalen 9. desember 2016. Besøkt 18. oktober 2016.
3. ↑  «Glen Dimplex Nordic AS. Regnskapstall». proff.no. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Trøndelag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Anton Lekang** (født 4. januar 1904 på Steilo i Hadsel, død januar 1987 i Winsted i Connecticut, USA) var en norsk-amerikansk skihopper. Han ble blant annet amerikansk mester, og konstruerte også flere hoppbakker.

Han ble tatt ut til å hoppe i Holmenkollen i 1924. Noen år senere emigrerte han til USA, der han først slo seg ned i Nord-Dakota i 1927 og deretter i Connecticut nordøst i landet. De neste årene oppnådde han en rekke gode resultater som skihopper. I 1931 vant han blant annet det østcanadiske mesterskapet og ble delstatsmester i Maine og New York, og han vant det amerikanske uttakningsrennet til OL i Lake Placid i 1932. Siden han ikke var amerikansk statsborger ennå, kunne han ikke delta i OL, men han fikk være prøvehopper under olympiarennet.

Anton Lekang vant i 1932 det amerikanske mesterskapet. I 1934 ble han profesjonell, og satte samme år bakkerekord og personlig lengderekord med 81 meter (266 fot) i Ecker Hill i Park City. Året etter bygget han og Strand Mikkelsen en hoppbakke i Ayer, Massachusetts. 25. januar 1936 gjorde Lekang det aller første hoppet i Ayer Ski Hill, men han falt og brakk ankelen. Bakken ble for øvrig ødelagt av en storm bare et halvt år senere, og ble aldri gjenoppbygd.

Etter at han ble profesjonell, deltok Anton Lekang i en rekke oppvisningsrenn. Blant annet hoppet han innendørs i Madison Square Garden i New York i 1937, sammen med Johanne Kolstad, Ella Guldbrandsen og flere andre norske og norskamerikanske hoppere. Etter at karrieren som hopper var over, var han skilærer ved flere skoler, deriblant Yale University.

Anton Lekang ble innlemmet i National Ski Hall of Fame i 1977.

Referanser
----------

1. ↑   www.tradingcarddb.com[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* U.S. Ski and Snowboard Hall of Fame and Museum: Anton Lekang
* The American Ski Jumping Hall of Fame, Hall of Fame Inductee: Anton Lekang
* New England Lost Ski Areas: Ayer Ski Hill
* Harold "Cork" Anson: *Jumping through time – A history of ski jumping in the United States and Southwest Canada*. Port Hole Publications, Florence, Oregon 2010. ISBN 978-0-9768107-7-3, s. 71
* Karin Berg: *Hopp, jenter, hopp!: Historien om Johanne Kolstad og Hilda Braskerud – et annerledes skieventyr*. Schibsted, Oslo 1998. ISBN 82-516-1720-0, s. 61 og 78 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Eastern Ski Jumping & Nordic Combined Foundation, Inc.: United States National Ski Jumping Champions 1904-1980
*UTC−12.00*  
Blå - vintertid nordlige halvkule og sommertid sørlige halvkule  
Oransje - vintertid sørlige halvkule og sommertid nordlige halvkule  
Gul - hele året  
Lys blå - havområder
**UTC−12.00** er en tidssone som ligger tolv timer etter standardtiden UTC. Den omfatter havområdene mellom lengdegradene 180°V og 172°30′V. Skip i denne tidssonen er de siste som begynner hver kalenderdag. Det ligger ingen bosetninger i denne tidssonen. De ubebodde øyene Bakerøya og Howlandøya er de eneste landområdene i denne tidssonen. Noen ganger brukes denne tidssonen som referanse når noe skal bli ferdig, da får man noen ekstra timer hvis kontraktet ikke spesifiserer tidssone.

| * v
* d
* r
Tidsavvik fra universell tid UTC |
| --- |
| 
* −12.00
* −11.00
* −10.00
* −09.30
* −09.00
* −08.00
* −07.00
* −06.00
* −05.00
* −04.00
* −03.30
* −03.00
* −02.30
* −02.00
* −01.00
* *−00.44*
* *−00.25*
* UTC±00.00
* *+00.20*
* *+00.30*
* +01.00
* +02.00
* +03.00
* +03.30
* +04.00
* +04.30
* *+04.51*
* +05.00
* +05.30
* *+05.40*
* +05.45
* +06.00
* +06.30
* +07.00
* *+07.20*
* *+07.30*
* +08.00
* +08.30
* +08.45
* +09.00
* +09.30
* +10.00
* +10.30
* +11.00
* +11.30
* +12.00
* +12.45
* +13.00
* +13.45
* +14.00

 |
| *Kursiv: Tidligere tidssoner, ikke i bruk i dag* |
**Dieudonné Joseph Saive** (født 1889, død 1973) var en belgisk våpendesigner som jobbet for Fabrique Nationale i Liège i Belgia.

Saive jobbet først sammen med John Browning og overtok som FNs sjefsdesigner etter Brownings død i 1926.
Saive jobbet videre med Brownings 9mm pistol og ferdigstilte denne i 1935. Pistolen, som fikk navnet GP35 (Grand Puissance 35) eller det mer kjente navnet Browning Hi-Power, var den første 9mm pistolen som brukte et magasin der patronen lå dobbeltradigt i magasinet. Dette gav pistolen en magasinkapasitet på 13 skudd, banebrytende i en tid da de fleste samtidige 9mm pistoler bare hadde en magasinkapasitet på 8. Pistolen brukte også en nye mekanisme for låsing og opplåsing av sleide til løp, en mekanisme som fortsatt brukes i de aller fleste pistoler i dag.

I 1932 forbedret Saive konstruksjonen i Brownings **7.62 AN/M2 maskingevær** beregnet for bruk i fly, og fikk skuddtakten opp til 1200 rpm, og forbedret den igjen i 1938 og presset skuddtakten opp til 1500 rpm.

Saives mest velkjente design er hans egne gassopererte automatgevær, **FN Model 1949 (FN-49)** og det som senere ble en av de mest utbredte riflene i verden, FN FAL.
**UTZ Certified** er en merkeordning og et program for bærekraftig jordbruk som ble lansert i 2002, som hevder å være det største programmet for kaffe i verden. Det var tidligere kjent som **UTZ Kapeh**. 7. mars 2007 skiftet Utz Kapeh Foundation offisielt navn og logo til UTZ Certified. UTZ Certified er en stiftelse for verdensomspennende implementering av en standard for ansvarlig kaffe-, kakao, te og rooibosjordbruk. UTZ-sertifiserte kooperativer og produsentgrupper må rette seg etter en *Code of Conduct* for de respektive produktene. Denne koden er et internasjonalt anerkjent sett av kriterier for bærekraftig og profesjonell kaffedyrking, som inkluderer sosialt og miljømessig riktig kaffedyrkingspraksis, og effektiv gårdsdrift.

UTZ-sertifiserte produkter skal være sporbare fra dyrker til sluttprodusenter. Organisasjonen opererer et avansert web-basert sporingssystem som viser kjøpere av UTZ-sertifiserte produkter troverdig lenker til den sertifiserte kilden. Noen kaffemerker og detaljhandlere gir også gi sine kunder denne gjennomsiktigheten gjennom online sporing. UTZ-sertifisert kaffe selges i nesten 50 land, blant andre Nederland, Belgia, Frankrike, Storbritannia, Sveits, Japan, USA, Canada og de skandinaviske landene. UTZ Certified hjelper produsenter i Latin-Amerika, Asia og Afrika. Med et voksende utvalg av programmer for landbruksprodukter, som kakao, te, rooibos og sporbarhetstjenester for palmeolje og bomull er tilstedeværelsen av UTZ Certified økende både i antall produsenter og konsumentland.

UTZ Certified i Norge
---------------------

I Norge tilbyr flere merker UTZ-sertifiserte produkter. Både Joh. Johannson Kaffe og Kaffehuset Friele har utvalgte sertifiserte produkter, og hos sjokoladeprodusenten Nidar brukes det kun UTZ-serfifisert kakao

Referanser
----------

1. ↑  Coffee Network Organisational Profile
2. ↑  «UTZ CERTIFIED Website». Arkivert fra originalen 15. januar 2013. Besøkt 18. oktober 2012.
3. ↑  «UTZ CERTIFIED Name & Logo update». Arkivert fra originalen 30. september 2011. Besøkt 18. oktober 2012.
4. ↑  «UTZ CERTIFIED Code of Conduct version 2009». Arkivert fra originalen 30. september 2011. Besøkt 18. oktober 2012.
5. ↑  «100% Sertifisert kakao». Arkivert fra originalen 13. desember 2014. Besøkt 12. desember 2014.

Eksterne lenker
---------------

* UTZ Certified nettsider Arkivert 18. januar 2016 hos Wayback Machine.
**Lawrence Plackett** (født 1868 i Breaston, Derbyshire, England, død 1939) var en engelsk fotballspiller som spilte for tre engelske klubber.

Han startet sin karriere i Long Eaton Alexandra før han i 1886 skrev kontrakt med Derby County. Plackett spilte sin første obligatoriske kamp for Derby da laget vant 4-1 mot Aston Unity den 30. oktober 1886 i FA-cupen, mens hans første obligatoriske mål for *the Rams* kom da Derby debuterte i The Football League den 8. september 1888. Derby vant 6-3 over Bolton Wanderers, og Lawrence Plackett scoret to av Derbys mål.

I 1889 gikk Plackett til Nottingham Forest, og han avsluttet sin fotballkarriere i denne klubben.

Karriere som fotballspiller
---------------------------

### Klubblag

|
|  |
| Klubb | Klubbforbindelse | Klubbkamper | Ligakamper | Klubbmål | Ligamål | Periode |
| Long Eaton Alexandra | Kontrakt | ? | ? | ? | ? | ? - 1886 |
| Derby County | Kontrakt | 30 | 22 | 8 | 7 | 1886 - 1889 |
| Nottingham Forest | Kontrakt | ? | ? | ? | ? | 1889 - ? |

Kilder
------

* Mortimer, Gerald (2004): *The Who´s Who of DERBY COUNTY*.   
 Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4
* Mortimer, Gerald (2006): *DERBY COUNTY The Complete Record*.   
 Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-517-1
***Randers Amtsavis***, grunnlagt 3. juli 1810, er en dansk regional dagsavis, som dekker Kronjylland - Randers, Mariagerfjord, Norddjurs, Syddjurs og Favrskov kommuner.

Historisk har Randers Amtsavis vært en konservativ avis, men definerer seg i dag som en uavhengig borgerlig avis.

I 1998 fusjonerte Randers Amtsavis og søsteravisen Dagbladet Djursland med Århus Stiftstidende, noe som avstedkom en rekke omlegginger av Randers Amtsavis, blant annet ny layout, som avisen fortsatt bruker. Layouten er forøvrig den samme som de andre stiftstidender (Nordjyske og Fyens) og JydskeVestkysten bruker. Dagbladet Djursland ble lagt ned 1. november 2001. Lokalstoffet fra Djursland ble fremover å finne i både Randers Amtsavis og Århus Stiftstidende.

I forbindelse med fusjonen lanserte Randers Amtsavis i en søndagsutgave. Den opphørte imidlertid allerede i 2002 og dekning av det nordligste av avisens område ble dessuten avsluttet, noe som førte til at lokalredaksjonene i Hadsund og Hobro ble nedlagt. Områdene dekkes nå bare av Nordjyske Stiftstidende. I 2002 ble dessuten ukeavisen *Randers Posten* nedlagt, og Randers Amtsavis' onsdagsutgave distribueres til de fleste husstander i avisens dekningsområde.

Randers Amtsavis kommer ifølge Dansk Oplagskontrol ut i 12 532 eksemplarer (1. kvartal 2006), mens onsdagsutgaven kommer ut i 46.058 eksemplarer.

Portaler: Litteratur | Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Christian Marie Ferdinand de la Croix de Castries** (født 11. august 1902 i Paris, død 29. juli 1991 i Paris) var kommandant for de franske avdelingene under slaget ved Dien Bien Phu i Fransk Indokina (Vietnam) i 1954. Han kom fra en adelig fransk familie med lange militære tradisjoner. 

Castries gikk inn i den franske hæren 19 år gammel og ble i 1926 offiser. Han sluttet noe senere for å satse på hestesport. Ved utbruddet av andre verdenskrig gikk han inn i hæren igjen, han ble tatt til fange av de tyske styrkene i 1940, men lyktes å flykte fra krigsfangeleiren i 1941. Han kjempet senere med de allierte styrkene i Nord-Afrika, Italia og det sørlige Frankrike.

I 1946 ble Castries sendt til Det franske ekspedisjonskorps i Det fjerne østen i Fransk Indokina som oberstløytnant. Han ble såret og tilbrakte et år i rehabilitering i Frankrike, før han ble sendt tilbake til Vietnam som oberst. I desember 1953 ble han gitt kommandoen over forsvaret av basen ved Dien Bien Phu mot en overveldende vietnamesisk styrke mot seg. Han ble samtidig utnevnt til brigader. 

Etter en åtte ukers beleiring måtte den franske garnisonen kapitulere 7. mai 1954. Dette markerte samtidig avslutningen av første indokinesiske krig. og det franske nærværet i Sørøst-Asia. Castries ble holdt i krigsfangenskap i fire måneder fram til en våpenhvileavtale ble undertegnet i Genève. Han pensjonerte seg fra det militære i 1959.

Referanser
----------

1. 1 2   GeneaStar, oppført som Christian De La Croix De Castries, GeneaStar person-ID delacroixdecastrie0[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Martin Windrow, 'The Last Valley: Dien Bien Phu and the French Defeat in Vietnam' Weidenfeld and Nicholson, London, 2004 ISBN 0-297-84671-X

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** Munzinger (iba)
 |
**Randesund** er en bydel i Kristiansand og tidligere kommune i Vest-Agder, som siden 1964 har vært en del av Kristiansand.

Randesund ligger mellom Kvåsefjorden i Høvåg i Aust-Agder og Topdalsfjorden i Oddernes i Vest-Agder. 

Fra 1837 til 1893 var Randesund en del av Oddernes kommune. Fra 1894 ble Randesund skilt ut som egen kommune med 3 076 innbyggere. Fra 1. januar 1965 ble Randesund, Tveit og Oddernes kommuner slått sammen med Kristiansand. Randesund hadde ved sammenslåingen 1 672 innbyggere. 

De største bebodde områdene i Randesund er Dvergsnes, Odderhei og Tømmerstø. Timenes, Dolsvåg, Lykkedrang, Sodefjed, Kvarenes, Ådnevik, Eftevåg, Stangenes, Vatne, Buane, Frikstad. Tettstedet Korsvik er sentrum i bydelen. 

Randesund utgjør to sogn i Kristiansand domprosti: Hånes og Randesund. Dvergsnes skole ligger i Indre Randesund. Kringsjå og Holte skoler ligger i Ytre Randesund. Fra Randesund er det kort vei med båt over Kristiansandsfjorden og inn til Kristiansand sentrum. Idrettslaget i Randesund heter Randesund Idrettslag. 

| * v
* d
* r
Bydeler i Kristiansand |
| --- |
|  | Randesund **·** Hånes **·** Tveit **·** Ålefjær **·** Justvik **·** Mosby **·** Songdalen **·** Strai **·** Søgne **·** Kongsgård/Gimlekollen **·** Lund **·** Kvadraturen/Eg **·** Grim **·** Tinnheia **·** Hellemyr **·** Slettheia **·** Vågsbygd **·** Flekkerøy | Norge flaggs |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Kart som viser randbebyggelse langs Raveien, tidligere E18, i Stokke Sandefjord kommune. Kartutsnitt fra Norgeskart.no. Kartverket.
**Randbebyggelse** er betegnelse som brukes av geografer og veiingeniører om bebyggelse langs en vei. Det er typisk for byutviklingen på 18- og 1900-tallet at ny bebyggelse vokste fram langs byenes innfartsveier. Bebyggelsen kunne ha funksjon som boligbebyggelse, men også næringsvirksomhet av ulike typer. Typiske næringer på 1800-tallet, da hestekjøretøyer dominerte, var bl.a. smeder, hovslagere og vognmann-forretninger. På 1900-tallet, da bilene stadig økte i betydning for transporten, endret næringsvirksomheten seg til bensinstasjoner, kjosker, dagligvarebutikker og serveringssteder for take-away-food. 

Det mest typiske trekk ved randbebyggelse er at de enkelte eiendommer har direkte utkjøring på veien. Deretter vokste gjerne trafikken på veien, som både skulle dekke behov for lokaltrafikkens myke trafikanter til fots eller på sykkel, og gjennomgangstrafikken som midt på 1900-tallet var et stadig økende antall biler. Randbebyggelsen skapte på denne måten en uheldig blanding av ulike typer trafikk. Dette førte i sin tur til mange ulykker; strekninger med randbebyggelse fikk status som ulykkesutsatte.

Tiltakene er i første rekke fartsbegrensninger for biltrafikken; sikring av myke trafikanter med med fortau, eventuelt gang og sykkelvei. Ytterligere tiltak er bygging av ny vei utenom.

Gamle E18 i Vestfold har mange typiske eksempler på randbebyggelse, bl.a. tettstedet Verningen, og langs Raveien i Stokke, i dag en del av Sandefjord kommune.

Kilder
------

* Trafikksikkerhetsboken. Statens vegvesen.

Referanser
----------

1. ↑  Statens vegvesen. «Trafikksikkerhetsboken». Statens vegvesen. Arkivert fra originalen 19. januar 2018. Besøkt 18.01.2018. «Randbebyggelse: Bebyggelse langs en veg»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Jason Clive Beardsley** (født 12. juli 1989 i Uttoxeter, Staffordshire, England) er en engelsk fotballspiller som har spilt for en engelsk klubb. Han er forsvarsspiller og spiller nå for Derby County i Premier League.

Biografi
--------

Jason Beardsley, som gikk på Derby County sitt fotballakademi, skrev sin første profesjonelle fotballkontrakt, en 2-årskontrakt, for Derby County sommeren 2007. Beardsley spilte en del av treningskampene til Derby før 2007/08-sesongen, blant annet *Brian Clough Trophy* kampen mot Nottingham Forest den 31. juli 2007. Hans første obligatoriske kamp for *the Rams* kom 28. august 2007 i en ligacupkamp mot Blackpool. Beardsley startet denne kampen, men i det 61. spilleminutt ble han erstattet av Andy Todd.

Karriere som spiller
--------------------

|
|  |
|  | Klubb | Klubbforbindelse | Klubbkamper | Ligakamper | Klubbmål | Ligamål | Periode |
| Englands flagg | Derby County | Kontrakt | 1 | 0 | 0 | 0 | 07/2007 - |

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jason Beardsley – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Jason Beardsley – Soccerbase.com Rediger på Wikidata
* (en) Spillerprofil på hjemmesiden til Derby County
**Randi Runa Svenkerud Flesland** (født 17. november 1955 i Oslo) er utdannet siviløkonom, tidligere direktør i Forbrukerrådet og tidligere administrerende direktør i Avinor. 

Flesland er utdannet ved Trinity College i Dublin og har også utdanning innen psykologi og pedagogikk fra USA, Irland og Norge. Hun arbeidet i 17 år i NSB, blant annet som Intercitysjef, økonomidirektør og visekonsernsjef. 

Randi Flesland ledet Avinor (det tidligere Luftfartsverket) fra 2000 til hun fratrådte sin stilling i desember 2005 etter langvarig interessekonflikt med sentrale tillitsvalgte, spesielt representanter for Norsk Flygelederforening. Hun ledet et omstillingsprogram med formål å bedre arbeidsprosesser og økonomien for å gjøre Avinor i stand til å gjennomføre nye sikkerhetstiltak.

28. oktober 2008 ble Randi Flesland ansatt som første kvinnelige direktør i Forbrukerrådet. Hun sluttet 1. desember 2018.

Referanser
----------

1. ↑  NRK.no: Flesland i ny sjefsjobb – 28. oktober 2008
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 3. desember 2018. Besøkt 3. desember 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Aftenposten.no: Stolt, sterk og upopulær – 27. november 2004
* Det er ikke vanskelig å stå... portrettintervju i *Aftenposten* 13. juni 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
**Jason Day** (født 12. november 1987) er en australsk profesjonell golfspiller på PGA-touren.

Day ble profesjonell i 2006, og fikk snart spille på PGA-touren takket være sponsorinvitasjoner. Han klarte cuten i fem av sine seks første turneringer, og i en av disse fikk han en ellevteplass. Likevel klarte han ikke å få spilleretter på PGA-touren for 2007-sesongen gjennom PGAs kvalifiseringsskole, men måtte nøye seg med spill på den mindre lukrative Nationwide Tour. På denne touren vant han Legend Financial Group Classic, og ble den yngste vinner på noen av PGAs tourer noensinne. Han endte høyt nok på pengelisten til å få spillerett på PGA-touren i 2008. 

2008 ble en dårlig sesong, der han endte på 127.-plass på pengelisten, og fikk med det kun begrenset spillerett for 2009. Denne sesongen ga en annenplass i Puerto Rico, han klatret til 69.-plass på pengelisten, og han fikk full spillerett i 2010. 

Den første seieren på PGA-touren kom i 2010, da han vant HP Byron Nelson Championship. I løpet av sesongen ble det også en delt 10.-plass i PGA Championship. 

Hans gode spill i major-turneringer fortsatte i 2011, med annenplasser både i Masters (delt) og US Open. 

I 2015 vant Day sin første major-turnering, PGA-mesterskapet, på Whistling Straits i Wisconsin. Senere samme år ble han verdensener for første gang i karrieren, etter å ha vunnet BMW Championship.

Meritter
--------

### Seire på PGA-touren

* 2016 Arnold Palmer Invitational, WGC–Dell Match Play, The Players Championship
* 2015 Farmers Insurance Open, RBC Canadian Open, **PGA Championship,** The Barclays, BMW Championship
* 2014 WGC–Accenture Match Play Championship
* 2010 HP Byron Nelson Championship

### Seire på Nationwide Tour

* 2007 Legend Financial Group Classic

Referanser
----------

1. ↑  «Mistet faren til kreft og drakk seg full som 12-åring. Søndag tok han sin første PGA-triumf». *Dagbladet.no*. Besøkt 27. mars 2016.
2. ↑  «Jason Day: My caddie turned me from a kid getting drunk at 12 to a major champion - Independent.ie». *Independent.ie*. Besøkt 27. mars 2016.
3. ↑  «Day becomes world number one with Illinois win». *ABC News* **(engelsk)**. Besøkt 27. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Jason Day – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Jason Day – PGA-touren Rediger på Wikidata

* (en) Jason Day – Verdensrankingen Rediger på Wikidata

Portal: Golf

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Munzinger (sport)
 |
**Fossen Bratte** (også kalt **Brudesløret**) er en vernet foss i Eikedalselva nederst i Eikedalen i Samnanger kommune.

Under den andre verdenskrig var dalen åsted for kampene ved fossen Bratte. Det var en sperrestilling oppe i svingen på vegen der fossen kaster seg ut.

I april 1940 fulgte den tyske fremrykkingen mot Voss tre offensiver: Langs Bergensbanen, gjennom dalføret Granvin-Skjervet og langs Hardangervegen. Her utgjorde fossen Bratte en nesten ugjennomtrengelig sperre der den velter ut fra et smalt gjel. Om ettermiddagen den 22. april 1940 rykket tyske styrker frem mot de norske sikringsstyrkene og frivillige skytterlagsfolk oppstilt ved fossen. I dag står det et minnesmerke over de tre falne nordmennene.

Det var tre skytterlagsfolk som satte livet til i kampene 23. april 1940 da tyskerne kom bakfra: Arne Soldal, Lars Vangdal og Sjur Mo.

Den gamle fylkesvei 7, avløst av Fossenbratte tunnel i 1976.   John Erling Blad (2009)
En tysker falt også, og senere omkom to tyske soldater ved fossen Bratte da motorsykkelen deres ikke klarte svingen. I 1954 kjørte en bil utfor, og føreren omkom.

Et ektepar, René Zephir Laigle (28 år) og Ginette Doux Laigle (24 år) var på bryllupsreise da de kjørte utfor vegen 13. juli 1951. De kjørte ut øverst ved fossen, og begge mistet livet. Det er satt opp en minneplakett nederst i dalen.

Folkene på Storli-gården var opptatt med slåttonnen da de hørte et brak, og så en rød bil rase utfor og knuses ved fossens fot. Like nedenfor fant de en død kvinne. En koffert med herreklær ble også funnet, men først dagen etter fant de eieren omkommet. I bilvraket lå brudekjolen og brudebuketten, inntullet i et slør av tyll. Dette skapte misforståelsen om at hendelsen ga fossen tilnavnet Brudesløret. Det fremgår av avisene fra ulykkestidspunktet at navnet Brudesløret var innarbeidet og i vanlig bruk i 1951.

Referanser
----------

1. ↑  Fossen Bratte, Arkivert 27. desember 2021 hos Wayback Machine. *NAF*
2. ↑  Krigsminnet ved fossen Bratte
3. ↑  Aud Nygård: «Minne om krigsåra», *Samnanger historielag* (s. 17), årbok 2010
4. ↑  Halvor Folgerø: *Vestlandsvegar* (s. 191-93), Samlaget, ISBN 9-788234-002434
5. ↑  Fossen Bratte, *World of waterfalls*
6. ↑  Per Lindberg: «Nygift par mistet livet», *Bergensavisen* 31. august 2004
7. ↑  Halvor Folgerø: *Vestlandsvegar* (s. 191-93)
**Jason Joseph Connery** (født 11. januar 1963 i London i England) er en britisk skuespiller.

Jason Connery er sønn av skuespilleren Sean Connery og den australske skuespilleren Diane Cilento. Connery var elev ved Millfield School, en uavhengig skole i Somerset i England, og senere ved den uavhengige Gordonstoun School i Skottland. Deretter ble han tatt opp i Bristol Old Vic Theatre School.

Connery utførte mange roller på teater og senere hadde han roller i flere B-filmer. Hans filmdebut var med *The Lords of Discipline* i 1983. Connery portretterte Robin Hood, en rolle hans far også hadde hatt i filmen Robin og Marian, i den siste sesongen av TV-serien Robin av Sherwood i 1986. Connery ble godt kjent i England for denne rollen.[]

Connery har portrettert James Bond-skaperen Ian Fleming i TV-dramaserien *Spymaker: The Secret Life of Ian Fleming* fra 1990. I 1997 hadde han hovedrollen i fantasy-filmen *Merlin: The Quest Begins*. Connery spilte i filmen *Faithful Dealing* i 2001, som ble spilt inn i London. I 2003 turnerte han med en teater-produksjon av The Blue Room. Connery spilte rollen som en vampyr-jeger i Brotherhood of Blood i 2007. Året etter gjorde Connery sin debut som regissør med filmen Pandemic og i 2009 regisserte han filmen The Devil's Tomb.

Fra 1996 til 2002 var Connery gift med skuespilleren Mia Sara. De fikk en sønn, Dashiell Quinn Connery, som ble født i juni 1997.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 2. mai 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jason Connery på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Jason Connery i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Jason Connery på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Jason Connery på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Jason Connery på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Jason Connery på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Jason Connery hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Jason Connery hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE **·** BBC Things
 |