recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vulgærspråk** av latin: *vulgus* (folket) var brukt om enkelte sosiolekter som uttrykker seg svært konkret og direkte, med ord og uttrykk som «det gode selskap» av borgerlige helst ikke ville høre.

I tilknytning til språkdebattene gjennom de siste hundre år har vulgærspråk vært brukt om arbeiderklassens og enda laverestående klassers språk. Motstanden mot a- endelser i bokmålet var bl.a. med rot i dette. Motstykket var «dannet språk» der en skulle uttrykke seg uten å bruke ufine ord. «Je`» og «jeg» var akseptable (unntak for folk fra dalene østpå, «Stomperud-jei»), «eg» og «e`» («æ») var det ikke. Kroppsfunksjoner ble omskrevet, man gikk til nød «på toalettet» eller «på do», men helst «ut et (nødvendig) ærende». Man aldri «på dass» (som også egentlig er en «forfining» av det tyske uttrykket «Daß Haus» / «Huset» der man gjorde slikt). Hva man så gjorde der skulle knapt nevnes, man «vasket hendene».

En god del av det som tidligere var vulgærspråk er etterhvert gått inn i vanlig dagligtale, og det er blitt stuerent å skrive om det i avisene.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** GND **·** NKC
 |
Vulkansk plugg nær Rhumsiki, Extrême-Nord, Kamerun
Vulkanpluggen *Steins Pillar* i Ochoco National Forest i Oregon, USA.
Taung Kalat i Burma er bygget på toppen av en vulkansk plugg.
En **vulkansk plugg** er en vulkansk landform dannet av magma som størkner inni vulkanens åpning (tilførselsrøret). Ved dannelsen kan en slik plugg føre til kraftig trykkoppbygning og et påfølgende eksplosivt utbrudd. Hvis pluggen derimot blir bevart, kan erosjon av det omkringliggende (mykere) fjellet føre til at kun pluggen blir stående igjen.

Noen eksempler på vulkanske plugger er Sigiriya i Sri Lanka, Ball's Pyramid øst for Australia, Shiprock i New Mexico og Devils Tower i Wyoming, USA. I Norge regnes Brandbukampen og Sølvsberget som gamle vulkanplugger.

Erosjon fra isbreer kan føre til at pluggens ene side blir fullstendig eksponert, mens en skråning av morenemateriale blir liggende igjen i le-siden. Dette gir en landform som på engelsk kalles «crag and tail». Et eksempel er fjellformasjon Edinburgh Castle i Skottland er bygget på.

Referanser
----------

1. 1 2  vulkansk plugg i GeoLeksi Arkivert 8. november 2011 hos Wayback Machine. av Inge Bryhni.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Volcanic plugs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Vulkanusasteroidene** er en hypotetisk asteroidepopulasjon mellom 0,08 og 0,21 AU fra solen, godt innenfor banen til Merkur. Navnet kommer fra den hypotetiske planeten Vulkanus.

Charles Dillon Perrine var den første til å foreslå at det fantes en vulkanuspopulasjon av asteroider. Til tross for mer enn 100 år med leting har man ennå ikke funnet noen vulkanusasteroider. NASA har gjennomført søk ved hjelp av F-18-fly og Black Brant-raketter. Letingen etter vulkanusasteroidene er svært vanskelig siden området ligger så nær sola. Dersom vulkanusasteroider eksisterer, kan de ikke være større enn 60 km i diameter siden tidligere søk ville ha funne større objekter.

Det er blitt spekulert i om vulkanasteroidene kan eksistere fordi området er gravitasjonelt stabilt, samt at den tungt kratrete overflaten til Merkur hinter til at det eksisterte en populasjon av vulkanusasteroider i det tidlige solsystemet.

Ifølge David Vokrouhlicky, Paolo Farinella og William F. Bottke, Jr. vil en eventuell populasjon etter som tiden har gått, enten ha slått ned i Merkur eller blitt dratt inn i solen på grunn av Jarkowski-effekten. De spekulerer likevel i at en mindre populasjon fremdeles kan eksistere.

Fremtidige søk etter vulkanusasteroider vil sannsynligvis bli gjort med små romteleskop som kan se svært nær solen. Indirekte bevis for vulkanusasteroider kan komme fra MESSENGER-sonden, som skal passere Merkur før den går inn i bane rundt planeten.

Eksterne lenker
---------------

* Vulkanoidesøk når nye høyder hos SPACE.com

| * v
* d
* r
Smålegemer i solsystemet |
| --- |
| 
* asteroider
	+ vulkanusasteroider
	+ nærjordsasteroider
	+ hovedbeltet
	+ jupitertrojanere
	+ kentaurer
	+ damokloider
	+ neptuntrojanere
	+ grupper
	+ familier
	+ måner
* kometer
* transneptunsk objekt
	+ kuiperlegemer
	+ spredt-skive-objekt
	+ Oorts sky
* småplaneter
* meteoroider

 |
| 
* **Lister:** småplaneter
* asteroidegrupper og familier
* binærasteroider
* asteroidemåner

* **Se også:** jordnære objekt
* dvergplanet
* planet
* solsystemet

 |

Portal: Astronomi
Satellittbilde av Det kaspiske hav.
En **saltsjø** eller **salin innsjø**, også kjent som **sodasjø** og **alkalisjø**, er en endorheisk innsjø med en konsentrasjon av salter (hovedsakelig natriumklorid) og andre mineraler betydelig høyere enn normalt (ofte definert som minst 3,000 milligram salt pr. liter). I mange tilfeller har saltsjøer høyere konsentrasjon av salt enn havvann. Innsjøer som inneholder mye natriumkarbonat kalles sodasjøer.

Dannelse
--------

Saltsjøer dannes når vannet som strømmer inn i innsjøen, med sine oppløste salter og mineraler, ikke kan komme ut igjen fordi innsjøen ikke har avløp. Deretter fordamper vannet og etterlater seg de oppløste saltene i sjøen slik at saliniteten (saltholdigheten) i vannet øker. 

En saltsjø er av denne grunn et utmerket sted for saltproduksjon, og saltsjøer som er kunstig bygget med dette for øye kalles saltpanner.

Den høye saliniteten fører også til en unik flora og fauna i innsjøen.

Når vannet er forsvunnet
------------------------

Bonneville Salt Flats.
Hvis mengden av vann som strømmer inn i innsjøen er mindre enn det som fordamper, så vil innsjøen til slutt forsvinne helt og etterlate en saltslette eller playa, som for eksempel Salar de Uyuni i Bolivia og Bonneville Salt Flats i Utah, USA. Av og til blir også dette referert til som en saltpanne.

De største saltsjøene
---------------------

De fire største saltsjøene i verden er, i rekkefølge: Det kaspiske hav, Aralsjøen, Balkhasjsjøen og Store Saltsjø, som også er størst på den vestlige halvkule. Den saltssjøen som ligger høyest over havet er Namtso, og den lavest beliggende er Dødehavet, som også er det laveste punktet på Jordens overflate overhodet.

Kilder
------

* Forelesningsnotater om saltsjøer Arkivert 23. desember 2007 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Johannes Margido Jønland** (født 13. januar 1901 i Hølonda i Sør-Trøndelag, død 8. mars 1985 på Nøtterøy) var en norsk sivilingeniør, rutebileier og NS-politiker.

Ingeniør og rutebileier
-----------------------

Jønland var utdannet sivilingeniør i maskin fra Norges tekniske høgskole i 1934. Hans svigerfar Amandus Augustin (1873–1936) hadde allerede i 1922 startet en bilrute på Nøtterøy, og datteren Alfhild Helene tok samme år førerkort og ble landets første kvinnelige rutebilsjåfør. I 1940 startet Jønland og svigermoren (svigerfaren døde i 1936) rutebilvirksomhet under navnet Augustin og Jønland. I 1938 opprettet selskapet fast ferjetrafikk mellom Veierland og Tenvik på Nøtterøy. Johannes Jønland var også med på å etablere A/L Øybuss i 1941.

2. verdenskrig
--------------

Før krigen var han løytnant i kystartilleriet. 9. april 1940 ledet han luftvernkompaniet på Oscarsborg festning og hevdet at de klarte å skyte ned tre tyske fly. I mai 1940 ble han dimittert og gikk over til det sivile luftvern. Han søkte om medlemskap i Nasjonal Samling og tjenestegjorde deretter i Arbeidstjenesten.

I august 1941 ble han utnevnt til ordfører på Nøtterøy av okkupasjonsmyndighetene.

Sommeren 1942 fikk Jønland indikasjoner på at han ikke lenger var ønsket som ordfører av NS-styresmaktene. I desember ble han erstattet av Olaf Frich. Jønland ble arrestert av tyskerne 16. august 1943 og sammen med over 1000 andre offiserer sendt til fangeleiren Schildberg i Polen. Senere ble han overført til Luckenwalde, der han satt frem til freden.

Landssvikoppgjøret
------------------

I landssvikoppgjøret ble Jønland dømt og fikk en bot på 10 000 korner samt 15 000 i inndragning. Han ble også fradømt sine statsborgerlige rettigheter for 10 år. Etter ankesak ble vedtaket om fradømmelse av statsborgerlig rettigheter opphevet, mens inndragning og bot ble opprettholdt.

Litteratur
----------

* Dyrhaug, Tore: «Nøtterøy har lidt meget under okkupasjonen»» – *Njotarøy* 2006 (Årsskrift for Nøtterøy Historielag)
* Ottosen, Kristian: *Nordmenn i fangenskap 1940–1945*, Universitetsforlaget, Oslo 2004
* Unneberg, Sigurd: *Nøtterøy bygdebok*, 1971
* Norland, Andreas: *Rutebiltrafikken på Nøtterøy og Tjøme gjennom 50 år*, 1961

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret

 |

Portal: Andre verdenskrig
Den ukjente kurve er blå og vår gjetning er rød der A-punktene er der man tror man vil være for hver dag.
**Eulers metode** er en måte å regne ut hva som vil skje med noe som er beskrevet med differensialligninger.

Det har en matematisk formulering der alt vi vet om {\displaystyle y} er dens differensial {\displaystyle {\dot {y}}}. Hvis differensialet er litt for komplisert, kan en ikke regne ut {\displaystyle y} med vanlig differensialregning. I stedet vil en med Eulers metode kunne summere seg frem til en gjetning.

En enkel variant er at en gjetter på {\displaystyle y} etter {\displaystyle k+1} perioder slik:

{\displaystyle y\_{k+1}=y\_{k}+{\dot {y}}(kh)h}
der h er lengden på en periode og det siste leddet er gjettet endring i den siste perioden.

Som et eksempel, om en vil gjette på hvor man er om 100 dager, vil svaret være at man nok vil være der man tror man vil være på forrige dag (dag 99), pluss den estimerte endring fra dag 99 til 100:

{\displaystyle y\_{100}=y\_{99}+{\dot {y}}(99)}
Hvis gjetningen blir for dårlig, kan en øke oppløsningen, for eksempel ved å måle K ganger så ofte. Med K=3 vil en måle 3 ganger daglig, slik at en trenger 300 summeringer for å finne en antakeligvis mer korrekt gjetning.

Eulers metode ble funnet opp rundt 1770 av Leonhard Euler som var fra Sveits.

Senere fant man ut at Eulers metode er en enkel variant av Runge-Kuttametoden fra 1900.

Referanser
----------

1. ↑  Sigbjørn Hervik, Eulers metode i snl.no, sist sett på den 7. oktober 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Tahanfossen i elveløpet.
**Ayun** er en av kildeelvene til Jordan i det sørlige Libanon og nordlige Israel. Elva starter på Marjayounslettene i det sørlige Libanon, og flyter sørover i forskjellige irrigasjonsgrøfter for den renner inn i Israel nær Metulla. På israelsk side fortsetter elva sørover gjennom naturreservatet *Nahal Ayun*, som er et juv med fire fossefall. I Huladalen munner elva til sist ut i Hasbani, som like etter skifter navn til Jordan.

Ayun fører vann hele året, men vannet er de siste tiårene blitt avledet til jordbruksformål på libanesisk side. Dette førte til at elva tørket ut om sommeren. For å bevare økosystemet i naturreservatet, har israelske parkmyndigheter siden 2009 ledet vann over fra elva Dan til elveløpet i sommersesongen.

Referanser
----------

1. 1 2  «Iyon Stream Nature Reserve». *www.parks.org.il* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 31. mai 2017. Besøkt 27. mai 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ayun River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Abdelmalek Sellal** (عبد المالك سلال) (født 1. august 1948 i Constantine) er en algirsk politiker som har vært Algeries statsminister fra 3. september 2012. Han var innenriksminister fra 1998 til 1999, ungdoms- og sportsminister fra 1999 til 2001, minister for offentlige arbeider fra 2001 til 2002, transportminister fra 2002 til 2004, og minister for vannressurser fra 2004 til 2012.
*Abdelmalek Sellal* ble utnevnt til statsminister av **President Abdelaziz** 
*Abdelmalek Sellal* er en teknokrat med omfattende politisk erfaring etter å ha deltatt i presidentvalgene i 2004 og 2009 vendte tilbake til **Boute Flika** for å styre. I februar 2022 ble Abdelmalek Sellal innlagt på sykehus ved CHU Mustapha-Pacha i Alger for kontaminering med Omicron-varianten av covid-19 og hadde helseproblemer relatert til sistnevnte.

Referanser
----------

1. ↑  Algeria hos rulers.org
2. ↑  «Le nouveau Premier ministre algérien s'engage à poursuivre les réformes». *Libération* **(fransk)**. 4. september 2012. Arkivert fra originalen 3. februar 2015. Besøkt 5. september 2012.
3. ↑
4. ↑
5. ↑

| Politiske plikter |
| --- |
| Forgjenger :**Ahmed Ouyahia** | **Algeries statsminister**2012– | **Nåværende innehaver** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** SUDOC
 |
**Carlyle Carrol Tapsell** (født 24. juli 1909 i Adra i India, død 6. september 1975) var en indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1932 og 1936 i Berlin.

Tapsell ble olympisk mester i landhockey under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. Det var kun tre lag som deltok og det ble spilt en enkeltserie i perioden 4. til 11. august. India vant begge sine kamper, de vant over Japan med 11-1 og over USA med 24-1. De tok dermed sitt andre strake olympiske gull i landhockey. Tapsell spilte begge kampene i OL-turneringen som back.

Fire år senere, under 1936 i Berlin, ble han på nytt olympisk mester i landhockey. India vant sitt tredje strake gull. Det var ti lag med i turneringen og India vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 20-0. I semifinalen slo de Frankrike med 10-0 og i finalen Tyskland med 8-1. Tapsell spilte fire kamper som back.

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles - Gull **Gull** i landhockey (India)
* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Gull **Gull** i landhockey (India)

Referanser
----------

1. 1 2   sports-reference.com, www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Carlyle Tapsell – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Carlyle Tapsell – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Carlyle Tapsell – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Carlton Club på Pall Mall, 1800-tallet
**Carlton Club** er en klubb i London. Den ble grunnlagt i 1832, og var et samlingssted særlig for Tories, senere konservative politiske. Blant medlemmene kan nevnes Benjamin Disraeli, Robert Peel, Winston Churchill, Harold Macmillan og Margaret Thatcher.

Klubbhuset var de første tre årene i *Carlton Terraces*, derav navnet. I 1835 var arkitekten Robert Smirkes praktbygg for klubben innflyttingsklar på Pall Mall. Dette huset ble ødelagt i 1940 under luftangrepene på London under annen verdenskrig. Deretter flyttet klubben til St James’ Street 69. 

Det var i Carlton Club at *backbencher*s i det konservative parti i 1922 bestemte seg for å distansere seg fra sin partisjef Austen Chamberlain og trekke seg fra regjeringskoalisjonen ledet av David Lloyd George. I 1977 ble *Junior Carlton Club* grunnlagt. Den 25. juni 1990 ble det utført et bombeangrep mot klubben, tilskrevet IRA. En portier ble drept.

Tidligere kunne bare menn få fullverdig medlemskap, mens kvinner kunne gis assosiert status uten fullverdig tilgang. Denne regelen ble endret i 2016.

Referanser
----------

1. ↑  Hope, Christopher (21. september 2016). «Theresa May rejoins the historic Carlton Club 15 years after quitting over its women members' policy». *The Telegraph* **(engelsk)**. ISSN 0307-1235. Besøkt 14. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND
 |
2017
Deltakerne bygger roboter med sett som disse.
**FIRST LEGO League** (FLL) er et kunnskaps- og teknologikonsept for barn og unge mellom 4 og 16 år. I september hver år vil det normalt offentliggjøres et nytt oppdrag som lagene kan arbeide med i 8 uker før de kan delta på en regional/lokal turnering. Lagene består av en voksen veileder og en gruppe barn/ungdommer. FIRST LEGO League deles i tre divisjoner: 

* Discover: for barn i alderen 4-6 år.
* Explore: for barn i alderen 6-9 år.
* Challenge: for barn og ungdom i alderen 10-16 år.

FIRST LEGO League arrangeres i Skandinavia av stiftelsen FIRST Scandinavia for barn og ungdom.

Konkurransen i FLL Challenge (10-16 år)
---------------------------------------

*FIRST*® LEGO® League er verdens største kunnskaps- og teknologikonkurranse for barn og ungdom.[]

Det finnes tre hoveddeler av konkurransen: *Prosjekt, Teknologi* og *Kjerneverdier*.

*Prosjekt*: Presentere prosjektet sitt og sin innovative løsning på en egenvalgt problemstilling. 

*Teknologi*: Vise frem robotdesignet og programmeringen sin for dommere

*Kjerneverdier*: Fortelle om hvordan laget har brukt kjerneverdiene i arbeidet med prosjekt og teknologi. 

**Robotbanen**: På robotbanen skal deltakerne ved hjelp av en LEGO-robot løse bestemte oppdrag. Hver robotkamp varer i 2,5 minutter, og alle lag har 3 innledende runder der den beste poengsummen teller. 

Under avslutningsseremonien deles det ut priser for hver av kategoriene, samt Championsprisen, som går til det laget som gjør det best på tvers av kategoriene. Laget som vinner Championsprisen i hver turneringsby blir invitert til å delta i Skandinavisk Finale som avholdes tre uker etter de regionale turneringene.

Oppdrag (Challenge)
-------------------

* 2000: SOS Sydpolen
* 2001: Nordpolen smelter
* 2002: Fremtidsbyen
* 2003: Mission Mars
* 2004: No limits
* 2005: Ocean Odyssey
* 2006: Nano Quest
* 2007: Power Puzzle
* 2008: Climate Connections
* 2009: Smart Move
* 2010: Body Forward
* 2011: Food Factor
* 2012: Senior Solutions
* 2013: Nature's Fury
* 2014: World Class
* 2015: Trash Treck
* 2016: Animal Allies
* 2017: Hydro Dynamics
* 2018: Into Orbit
* 2019: City Shaper
* 2020: RePLAY

Eksterne lenker
---------------

Hjemmeside
Saltsletten til Lake Hart, en endorheisk ørkeninnsjø i Sør-Australia
Saltutvinning i Salar de Uyuni, Bolivia, verdens største saltslette.
**Cono de Arita** i Salar de Arizaro, Argentina. Saltslette med sandsteinskonus
En **saltslette**, eller **saltpanne**, er et uttørket innsjøbekken, som regel restene av en endorheisk saltsjø.

Beskrivelse
-----------

Saltsletter består av finkornete sedimenter fylt inn med alkalisalter. Overflaten er som regel svært tørr, slett og hard om sommeren, men blir våt og meget myk i vintermånedene. Selv om selve saltsletta er fri for enhver vegetasjon, så er de vanligvis omringet av eviggrønne busker og andre salt-tolerante planter, som sørger for kritisk vinterfôr for bufe og andre planteetere. 

Mange saltsletter har grunne sjøer deler av året eller hele året på deler av arealet, som oftest om vinteren og spesielt i nedbørsrike år. Hvis vannlaget er tynt og blir beveget rundt på sletta av vinden, så kan det danne seg en eksepsjonelt hard og slett overflate om den tørker ut. Tykkere vannlag kan medføre en overflate som sprukket leire om den tørker ut. For lite vann kan medføre dannelse av dyner.

Salar de Uyuni i Bolivia, som utgjør et areal på 10 582 km², og ligger på altiplano nær Potosí i Bolivia, er den største saltsletta i verden, omkring 25 ganger større enn Bonneville Salt Flats i Utah, USA.

Terminologi
-----------

Saltsletter er kjent som *playa* i deler av Mexico og de vestlige statene i USA. Det spanske ordet betyr direkte oversatt «strand». På arabisk kalles en saltslette for *sabkha* (også stavet *sabkhah*, av og til *sebkha*) eller *shott*.

Alternativ bruk
---------------

De ekstremt flate, jevne og harde overflatene på saltslettene gjør dem til ideelle overflater for motorkjøretøy. Store saltsletter er videre utmerkede steder for å utfordre hastighetsrekorder, ettersom den jevne overflaten tillater kjøretøy med lav bakkeklaring å kjøre svært fort uten å risikere å bli ødelagt på grunn av ujevnheter i underlaget, og de store områdene gjør at banen ikke trenger å være alt for presis for å unngå hindringer. Saltslettene Bonneville Salt Flats i Utah og Black Rock Desert i Nevada har begge blitt brukt til å sette hastighetsrekorder. Sistnevnte er også hjemsted for den årlige kunst og musikkfestivalen Burning Man.

Se også
-------

* Saltsjø
* Endorheisk bekken

Referanser
----------

1. ↑  *Encyclopædia Britannica - Uyuni Salt Flat.*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Salt flats – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Bibliography of Aeolian Research
* Playa Lakes (Endorheic Basins) An annotated link directory

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Knut Ove Eliassen** (født 26. oktober 1959) er professor ved Institutt for Nordistikk og litteraturvitenskap ved NTNU.

Hans forskingsinteresser er 1700-tallets litteratur (spesialområde: fransk litteratur og poetikk/estetikk) samt 1600-tallets litteratur (spesialområde: barokk litteratur og kunst). Han har også skrevet om det tyvende århundrets litteraturteori og estetikk med særlig kompetanse i kontintental teori, i første rekke nyere fransk filosofi (Foucault, Deleuze, Lyotard, Derrida, m. fl) og ’Frankfurterskolen’ (Adorno og Benjamin). 

Eliassen ble utdannet Cand. mag. (Universitetet i Trondheim 1984), Maîtrise de philosophie, Université Panthéon-Sorbonne (Paris I) (1986), Cand.philol. (Universitetet i Oslo 1987) og Dr.philos. Universitetet i Trondheim, AVH 1994.

Han har stått bak en rekke oversettelser og utgivelser av fagbøker.

Eksterne lenker
---------------

* Side hos NTNU

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ORCID **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Frankrikes flagg Frankrike |
|  i skihopp: |
| De olympiske ringer European Youth Olympic Festival |
| Sølv | Erzurum 2017 |  Individuelt |
| Sølv | Erzurum 2017 |  Lag |
| Sølv | Erzurum 2017 |  Mixlag |

**Jonathan Learoyd** (født 3. november 2000 i Albertville) er en fransk skihopper som representerer CS Courchevel. Han er både fransk og britisk statsborger - hans foreldre kommer fra London.

Han debuterte i verdenscupen i skihopping 16. desember 2017, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 29.-plass i stor bakke i Oberstdorf fra 30. desember 2017.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2015/16

Learoyd deltok i Ungdoms-OL 2016 på Lillehammer, der han kom på femteplass individuelt og i mix-lagkonkurransen. Han deltok også i Junior-VM i skihopp 2016, og kom der på 36.-plass individuelt, og Frankrike kom på 10.-plass i lagkonkurransen.

I Kontinentalcupen i skihopping 2015/16 kom han på 109.-plass sammenlagt. 

### Sesongen 2016/17

Junior-VM i skihopp 2017 ble arrangert i Park City i USA, og Learoyd kom der på 13.-plass i normalbakke. Under European Youth Olympic Winter Festival 2017 (Europeisk Ungdoms-OL) fikk han tre sølvmedaljer. Individuelt kom han på andreplass bak Timi Zajc, og Frankrike fikk sølv i lagkonkurransen både for menn og i mix. 

### Sesongen 2017/18

Den 27. desember 2017 vant han sitt første hopprenn i Kontinentalcupen i skihopping, i Engelberg i Sveits.

Han deltok i Junior-VM i skihopp 2018 i Kandersteg i Sveits. Han kom der på sjetteplass i normalbakke individuelt, og deltok i tillegg på Frankrikes lag som kom på fjerdeplass i mix-lagkonkurransen og niendeplass i lagkonkurransen for menn.

Learoyd representerer Frankrike under Vinter-OL 2018.

Referanser
----------

1. ↑  FIS - *Jonathan Learoyd - Reults*, besøkt 8. februar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jonathan Learoyd – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Jonathan Learoyd – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Jonathan Learoyd – Olympedia Rediger på Wikidata

* (fr) Jonathan Learoyd – Frankrikes olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Jonathan Learoyd – FIS (kombinert) Rediger på Wikidata

* (en) Jonathan Learoyd – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Jonathan Learoyd – skijumping.pl Rediger på Wikidata
* (de) Profil og resultatoversikt hos Berkutschi.com
**Balthazar** eller **Balthasar Gago** (født ca. 1520 i Portugal, død 1583 i Goa i India) var en av jesuittordenens første misjonærer i Det fjerne østen, og en medarbeider til pater Frans Xavier, selve pioneren for disse misjonene.

Misjonær i Asia
---------------

Til å begynne med var han basert i Goa i India. I 1550 grunnla han jesuittenes residens i den sørindiske byen Cochin. 

I 1552 ledsaget han og noen andre pater Frans Xavier østover, men de skilte lag i Malakka. Frans Xavier dro da videre mot Kina, der han døde. Gago ble så engasjert i Japan-misjonen, dit han ankom i 1555. Han fikk arbeidet i området til *daimyo*en av Bungo, Otomo Yoshishige. I Hirado utviklet han et katolsk fellesskap som kom opp i 500 medlemmer.[] Blant de konverterte var også ledende medlemmer av daimyoens hoff.[]

Den første noenlunde grundige kristne beskrivelse om shintoreligionen i Japan antas å ha blitt forfattet av pater Gago i 1557:[] *Sumario de los errores de Japão de varias seitas* («Oppsummering av de forskjellige japanske sekters feil». I tillegg til shintoismen går han inn på buddhismen og på shugendō (japansk fjellasketisme). Det var pater Gago som først presenterte en distinksjon mellom de forskjellige trosretningene i landet.[] Verket fikk stor betydning for jesuittenes akkomoidasjonsarbeid, særlig ansporet av pater Alessandro Valignano som skulle få ansvaret for misjonene i både Kina og Japan. I avsnittene om shintoismen fremgår Gagos oppfatning av shintoismen slik: 

«Japanerne tilber tyve idoler som de kaller *kamisu* eller guddommer. *Kamisu* er alle menneskelige vesenere, og på grunn av de *kami*ene som var første i dette land, sier de at Japan er kamisu (shinkoku)-landet. Japanerne har ingen begrep om noen Skaper. De tror at solen og månen er levende vesener. Blant *kamisu*ene er solen den fremste. Solen er den første konge. *Kamisu*enes sekt har fem lover (tabuer). De mennesker som tilber *kamisu*er søker intet i den neste verden. De søker kun sin lønn i denne verden. *Kamisu*ene er også djevler. Disse djevlekamisuer tar bolig i menneskenes kropper og herjer rundt. Ut av frykt tilber folk disse djevlekamisuene, og djevlekamisuer kan også opptre i dyreskikkelser.»[]
Pater Gago skrev også en katekisme som ble meget populær blant japanske kateketer og deres hjelpere, kalt *dojuku*.[] Blant annet gjennom den fikk han stor betydning for utviklingen av katolsk terminologi på japansk.[]

Fra påsketider 1561 til 1. januar 1562 var han i Macao, som jesuittene var i ferd med å bygge opp som sin base både for misjonene i Japan og i Kina. På denne tid var det allerede mellom 500 og 600 portugisere i Macao. Derfra dro han så til Malakka og tilbake til India.

Litteratur
----------

* Hubert Cieslik: «Balthazar Gago and the Japanese Christian terminology», i *Missionary Bulletin*, vol. VII, Tokyo, 1954.
* Nettversjon av Hubert Cieslik: Balthazar Gago and the Japanese Christian terminology, 2004 Nettsted sist besøkt 2. juli 2007.
* Joseph Dehergne: *Répertoire des Jésuites de Chine de 1552 à 1800*, Roma: Institutum Historicum S.I. Paris Letoyzey & Ané 1973.

Se også
-------

* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
Baltic Dry Index 1985-2013  Foto: Nboccard 
**Baltic Dry Index** er en indeks for tørrbulkratene innen shipping. Den ble introdusert i 1998, og drives av det britiske selskapet Baltic Exchange i London. Ifølge selskapet gir indeksen: «*en bedømmelse av prisen for å flytte store råvarer til sjøs*». Den tar for seg 40 skipsruters frakttid og reiseutgangspunkter, og dekker tørrlasteskip av typene supramax, panamax, handysize og capesize, som frakter en rekke handelsvarer, inkludert kull, jernmalm og korn. Indeksen dannes av et gjennomsnitt av indeksene for Supramax, Panamax, Handysize og Capesize. Disse indeksene er basert på profesjonelle vurderinger av et panel med internasjonale skipsmeglerselskaper.

Man kan få tilgang til *Baltic Dry Index* via et abonnement direkte fra Baltic Exchange, sammen med annen viktig finansiell informasjon og nyhetstjenester som f.eks. Infront, Thomson Financial Datastream, Reuters og Bloomberg L.P.. Siden fraktkostnadene varierer med lastmengden som skal fraktes (tilbud og etterspørsel), og siden tørrbulk vanligvis er varer som er indikatorer for produksjonen (eksempelvis sement, kull og jernmalm), blir indeksen også ansett som en god økonomisk indikator for fremtidig økonomisk vekst og produksjon.

Den 21. mai 2008 nådde indeksen sitt høyeste nivå siden introduksjonen i 1998, da den gikk opp i 11 793 poeng. Dette kommer blant annet som en følge av den eksplosive veksten i Kina, hvor det etterspørres flere varer enn markedet klarer å dekke. Et halvt år senere, 5. desember 2008 hadde finanskrisen gjort at indeksen gikk ned med over 94 %, til 663 poeng. Nyhetsbyrået TDN Finans rapporterer daglig indeksen med fire underindekser.

Referanser
----------

1. ↑  Baltic Dry over 11 000 – ny rekord.
2. ↑  Baltic Dry faller videre

Eksterne lenker
---------------

* Baltic Exchange
* Tørrbulkindeks
* «Den beste økonomiske indikatoren du aldri har hørt om»
«Balti» har flere betydninger.
Alarik II, maleri av Carlos Esquivel y Rivas, 1856.
**Balti-dynastiet** (baltungene, balthingere, eller balt(h)ene) var en herskerslekt hos vestgoterne, et germansk folkeslag som var i strid med Romerriket i dets nedgangstid i vest. Baltiene har sitt navn fra det gotiske ordet *balþa* («skallet» eller kanskje i forlengelsen, «modig, dristige»). Det betyr således «de modige» eller «modige menn».

Historie
--------

Baltiene ble regnet som de nest viktigste blant de gotiske krigerne og nest best i kongelig verdighet, bak amaliene. Men det var baltieren Alarik som ledet sitt folk i plyndringen av Roma i 410 og grunnla et dynasti som skulle herske over det meste av romerske Gallia i et århundre og hele det romerske Hispania i lengre tid, og etablerte dermed et kongedømme i Hispania som skulle vare fram til 700-tallet: det vestgotiske rike.

I en fotnote i sitt store verk *Romerrikets nedgang og fall* skrev den engelske historikeren Edward Gibbon:

> Dette strålende folket [slekten] fortsatte å blomstre i Frankrike, i den gotiske provinsen Septimania, eller Languedoc, under det forvanskede navnet Boax; og en gren av denne familien bosatte seg senere i kongedømmet Napoli...
> 
> 
>

Konger
------

De vestgotiske kongene fra balti-dynastiet som hersket fra 395 til 531 besto av følgende konger: 

* Alarik I
* Ataulf
* Wallia
* Teoderik I
* Torismund
* Teoderik II
* Eurik
* Alarik II
* Gesalek
* Amalarik

Referanser
----------

1. ↑  «Reconstruction: Proto-Germanic / balþaz», *Wiktionary*
2. ↑  «balþa-» Arkivert 25. juni 2018 hos Wayback Machine. *Germanisches Wörterbuch*
3. ↑  Gibbon, Edward: *History of the Decline and Fall of the Roman Empire*, kapittel 30, fotnote 4

Litteratur
----------

* Heather, Peter J. (1989): «Cassiodorus and the Rise of the Amals. Genealogy and the Goths under Hun Domination», i: *Journal of Roman Studies* **79**, s. 103–128.
* Heather, Peter J. (1991): *Goths and Romans 332-489*, Oxford.

Eksterne lenker
---------------

* Materialsammlung, *Mittelalter-genealogie.de*
Ventehallen

**Baltijskij-stasjonen** (russisk: Балти́йский вокза́л) eller **Baltijskij-banegården** eller **Baltikum jernbanestasjon** i St. Petersburg er en av Russlands travleste jernbanestasjoner, på grunn av nærtrafikken[].

Stasjonens arkitekt, Aleksander Krakau, brukte Gare de l'Est i Paris som forbilde.[] Byggingen tok til i 1854. Stasjonen ble åpnet 21. juli 1857 som **Peterhof-stasjonen**, siden den betjente Peterhofbanen, og betjente senere, som navnet tilsier, også den baltiske jernbanen.

Stasjonsbygningen har beholdt et glasstak over terminalplattformene og er flankert av to-etasjes vingbygninger. Den venstre var opprinnelig reservert medlemmer av den russiske herskerfamilie, som dro herfra til sine palasser i Strelna, Peterhof eller Oranienbaum.[] Et glasspanel på fasaden har fremdeles den opprinnelige klokken, tegnet av Pavel Bure, en ledende klokkemaker for tsaren.[]

I 1872, etter at jernbanelinjen var blitt forlenget til Reval (Tallinn), fikk jernbanestasjonen sitt nåværende navn. I 1931-32 ble stasjonen ombygd. Siden 1933 har stasjonen bare vært benyttet for nærtrafikk.[]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Baltic rail terminal (Saint Petersburg) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Klosteret med vridde søyler
Relieff fra kapitel i klostergårdeen
Plasseringen av Santo Domingo de Silos i Spainia 
**Klosteret Santo Domingo de Silos** (på spansk *Monasterio de Santo Domingo de Silos*) er et benediktinerkloster i landsbyen Santo Domingo de Silos i den sydlige delen av Burgos provinsen i det nordlige Spania. Grunnleggelsen av klosteret daterer seg tilbake til 929, da det ble tilegnet Sankt Sebastian. Det forfalt som følge av muslimske herjinger, men ble bygget opp igjen under ledelse av Sankt Dominikus av Silos (ca. 1000–1073), som var abbed i klosteret mellom 1041 og 1073, og som det er oppkalt etter.

Klosterets skriptorium var svært viktig, og det produserte mange kjente manuskripter.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Monastery of Santo Domingo de Silos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Monasterio de Santo Domingo de Silos – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** NKC **·** BNE
 |
**Elizabeth Jean Philipps** (født 25. juni 1979 i Oak Park, Illinois), kjent profesjonelt som **Busy Phillips** er en amerikansk TV-skuespiller, mest kjent for sine biroller i TV-serien Freaks and Geeks, Dawson's Creek og Cougar Town.

Karriere
--------

I 2001 fikk Philipps rollen som Audrey Liddell i tenåringsserien Dawson's Creek. Hun var en del av serien i to sesonger (5 og 6), og var med i 46 episoder før serien sluttet i 2003. For hennes rolle som Audrey fikk Philipps en Teen Choice Award nominasjon i kategorien "TV – Choice Sidekick".

Philipps dukket senere opp i to filmer, Home Room (2002) og White Chicks (2004). Hun ble så kastet i sitcom'en Love, Inc. i en rolle som opprinnelig var ment for Shannon Doherty. Serien varte i en sesong (2005–2006) før den ble kansellert. I 2006 fikk Philipps enn stor tilbakevendende rolle som den kristne Hope Bobeck i Akutten, før hennes karakter ble sendt til Sør-Amerika for å "oppfylle sin kristne misjon".

Under graviditeten med sitt første barn, filmet Philipps scener for Terminator: The Sarah Connor Chronicles. Philipps hadde også en kort opptreden i filmen Han er faktisk ikke interessert (2008), og for tiden spiller hun rollefiguren Laurie Keller i TV-serien Cougar Town.

Personlig
---------

Philipps har vært gift med manusforfatter Marc Silverstein siden 2007. Sammen har de datteren Birdie Leigh Silverstein, født 13. august 2008. Skuespiller Lizzy Caplan er gudmor til Birdie.

Philipps er gudmor til Matilda Rose Ledger, datter av skuespiller Heath Ledger og skuespiller Michelle Williams, skuespiller Jake Gyllenhaal er gudfar.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Busy Philipps på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Busy Philipps i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Busy Philipps på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Busy Philipps på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Busy Philipps på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Busy Philipps hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Busy Philipps hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Busy Philipps hos TV.com
* Official Twitter

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
**Butare** (også kjent som **Huye**; tidligere **Astrida**) er en by i det sørlige Rwanda. Byen ligger i distriktet Huye i Sørprovinsen, omtrent 80 km sørvest for hovedstaden Kigali og omtrent 20 km nord for grensen mot Burundi. Ved folketellingen i 2012 hadde Butare 50 220 innbyggere, noe som gjør den til Rwandas fjerde største by. Den består av de tradisjonelle boligområdene *Ngoma* og *Matyazo*, en tidligere kolonibosetning, og en nyere seksjon med en flystripe i nærheten.

Byen ble grunnlagt i 1920-årene av den belgiske kolonimakten, og ble døpt *Astrida* etter Astrid, dronning av Belgia. Den var hovedstad i det belgisk-styrte territoriet Ruanda-Urundi. Byen ble omdøpt til *Burare* etter at Rwanda ble selvstendig i 1962. Butare var hjem til Université nationale du Rwanda, som ble grunnlagt i 1963 og slått sammen med flere andre institusjoner for høyere utdanning i landet til Universitetet i Rwanda i 2013.

Referanser
----------

1. 1 2  «Rwanda: Major Cities». *Citypopulation.de*. Besøkt 29. august 2020.
2. 1 2 3  «Butare». *Encylopædia Britannica*. 7. november 2011. Besøkt 29. august 2020.
3. ↑  «Butare, a university town». National University of Rwanda. Arkivert fra originalen 22. januar 2001. Besøkt 29. august 2020.
4. ↑  MacGregor, Karen (21. juni 2014). «A new university, new international leader, new future». *University World News*. Besøkt 29. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Butare – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
**Bute House** (skotsk-gælisk: *Taigh Bhòid*) den offisielle residensen til Skottlands førsteminister, som er leder av den skotske regjeringen, nasjonens devolverte styre som ble etablert i 1999. Før dette var bygningen den offisielle residensen til Ministeren for Skottland.

Bute House har adresse 6 Charlotte Square, i Edinburghs New Town, og er det midtre huset på nordsiden av plassen, designet av Robert Adam.

Historie
--------

Landområdet til nr. 6 ble solgt under en offentlig auksjon i 1792 til Orlando Hart, en skomaker fra Edinburgh, for 290 GBP. I 1806 kjøpte Sir John Sinclair, Bart. fra Ulbster i Caithness huset for 2 950 GBP.

Huset ble solgt på nytt i 1816 og litt over et århundre senere, etter å ha vært på flere hender, ble eiendommen tilhørende den 4. markien av Bute. I 1966 ble huset sammen med nummer 5 og 7 overført til National Trust for Scotland som betaling av arveavgift for arven etter den 5. markien som døde i 1956.

Bute House er ikke i offentlig skotsk eie, men eies fortsatt av National Trust for Scotland, en veldedig organisasjon som er dedikert til bevaring av historiske bygninger og steder av naturlig betydning over hele landet. Eiendommen er også lovlig under tilsyn av Bute Hus Trustees, en gruppe hvis eksistens ble fastsatt i den opprinnelige forvaltningsfullmakten som overførte eierskapet fra Bute-familien.

Myndighetsbruk
--------------

Fra 1970, etter at huset var blitt pusset opp etter at de tidligere eierne hadde gitt det og de to inntil liggende husene til National Trust for Scotland, ble Bute House «grace-and-favour»-residensen i Edinburgh for Skottlandministeren, den britiske regjeringens minister med ansvar for å passe på interessene til Skottland i Westminster, og var dennes residens inntil devolusjonen i 1999.

Den skotske regjeringen møter ukentlig i denne bygningen. De møter i det som tidligere var Ministeren for Skottlands arbeidsrom. Førsteministeren tar også imot myndighetspersoner samt avholder offentlige mottakelser. I tillegg finnes det også i bygningen ett privat arbeidsrom så vel som kontorer, kjøkken og overnattingsmuligheter. Bute House er også der hvor førsteministeren avholder pressekonferanser samt ansetter og avskjediger regjeringens ministre, på lik linje med den britiske statsministeren i Downing Street 10.

Eksterne lenker
---------------

* The Scottish Government
* The Scotland Office Arkivert 17. januar 2013 hos Wayback Machine.
* The Scottish Parliament
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
En **krestomati** eller **chrestomati** (fra gresk *χρηστος* -chrestos, *«nyttig»*, og *μανθανω* -manthano, aor. inf.: *μαθειν* mathein,  *«lære»*) er en sammenstilling av tekster eller tekstutdrag fra litterære verker.

Til forskjell fra antologien er en krestomati en tekstsamling der det for det meste ikke er noe tematisk aspekt men heller et didaktisk som står i forgrunnen. Begrepet stammer fra den klassiske antikken. Tekster ble av læreren markert med bokstaven *χ* (chi) for *«chrestos»* dersom de ble ansett som nyttige for elevene.

Hele begrepet dukker opp på 400-tallet e.Kr. i to dokumenter man har fragmenter fra, begge av den greske filosofen Proclus: *Chrestomathia grammatica* og *chrestomathia poetica*.

Ofte tjener tekstsamlingene i en krestomati til innlære et språk, ved at vanskelighetsgraden er tiltagende. Det finnes også krestomatier innenfor fagområdene økonomi, pedagogikk og filosofi.

Eksempler på enkelte viktige krestomatier
-----------------------------------------

* Silvestre de Sacy, *Chrestomathie Arabe*, 3 bind, Paris: 1806
* Bernhard Dorn, *A Chrestomathy of the Pushtu or Afghan language*, St. Petersburg: 1847
* Alexandre Vinet, *Chrestomathie française ou choix de morceaux tirés des meilleurs écrivains français*, Lausanne: 1829
* Henri Sensine, *Chrestomathie Française du XIXème Siècle*, Lausanne, 1901

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
***Krepkij oresjek*** (originaltittel: *Крепкий орешек*) er en sovjetisk film fra 1967, regissert av Teodor Vulfovitsj.

Handling
--------

Etter en skade blir løytnant Ivan Groznykh (spilt av Vitaly Solomin) utnevnt til sjef for en kvinnelig luftvern-enhet. Blant hans underordnede er en rask og skarptunget sersjant Oreshkina (spilt av Nadezhda Rumyantseva) som allerede har forårsaket mange problemer for sjefen hennes. Når de ved et uhell havner dypt inne på fiendtlg okkupert territorium, flyr de over frontlinjen på en sperreballong. De havner i en høystakk, og ballongen blir snart blåst vekk av vinden. De blir omringet av et stort antall tyske soldater, og soldatene åpner ild mot omkringliggende høystakker som ser ut til å skjule luftvern-kanoner.

Men Oreshkina setter ved et uhell høystakken deres i brann, og de forsøker å flykte fra området. Vel vitende om at tyskere kommer til å ransake hele området grundig, på jakt etter potensielle sabotører, forsøker Groznykh og Oreshkina å forkle seg som lokale innbyggere. De klarer også å stikke av ved hjelp av et stjålet tysk kjøretøy. Deretter krysser de en elv, samtidig som de lurer på hva slags andre eventyr som venter på dem dypt bak fiendens linjer.

Skuespillere
------------

* Nadezhda Rumyantseva som Raya Oreshkina
* Vitaly Solomin som Løytnant Ivan Rodionovich Groznykh
* Vladimir Lippart som sersjant Schepetnikov
* Valentin Abramov som en kaptein.
* Yuri Sorokin som SS Obersturmfuhrer
* Matvey Levinton som en kokk
* Pavel Vinnik som en doktor

Referanser
----------

1. ↑  КРЕПКИЙ ОРЕШЕК (1967)
2. ↑  Крепкий орешек

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Krepkij oresjek* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Krepkij oresjek* på AllMovie Rediger på Wikidata
**Johannes Meursius** (født 9. februar 1579 i Loozduinen ved Haag i Nederland, død 20. september 1639 i Sorø i Danmark), også kjent som **Johannes van Meurs**, var en nederlandsk filolog og historiker.

Etter å ha tilbragt noen år på reiser som lærer for rådsherren Jan van Oldenbarnevelts sønner, ble Meurius i 1610 ansatt som professor i historie i Leiden og ble dessuten nederlandsk historiograf. Fra 1611 var han professor i gresk. På grunn av de politiske partiforholdene i Nederland gjorde imidlertid stillingen vanskelig for ham, og han tok derfor i 1625 imot et tilbud om et professorat ved Sorø Akademi i Danmark. Han ble også utnevnt til kongelig dansk historiograf, og ble i Danmark til sin død.

Meursius begynte alt som ung mann å skrive kommentarer til antikke greske forfattere, og leverte en mengde slike kommentarer i årenes løp. Han skrev dessuten mange avhandlinger om antikke forhold, et *Glossarium græco-barbarum* (om middelaldergresk) og *Athenæ Bataviæ* (om universitetet i Leiden). Han skrev flere bøker om Nederlands historie og, mens han var i Danmark, *Historia Danica* («Dansk historie», 1630), som senere ble supplert med Hans Grams noter. Meursius’ samlede verker ble utgitt i 12 bind i Firenze 1741–1763. Hans sønn med samme navn fulgte med ham til Danmark og ble der til sin død. Også han skrev forskjellige historiske skrifter.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Leidse Hoogleraren, Leidse Hoogleraren ID 1722, besøkt 19. juni 2019[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6kf1rgb, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Biografisch Portaal, Biografisch Portaal number 56025237, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

(da) Ræder, H. H.:  «Johannes Meursius», i: *Salmonsens konversationsleksikon*, 2. utgave. Bd. XVI, København: J. H. Schultz, 1924, s. 1038.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** BPN **·** NLA **·** NKC **·** ICCU **·** BNE
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Brasils flagg Brasil |
| Friidrett |
|  Paralympiske leker |
| Bronse | Rio 2016 | F11 - Diskos |
| Para-VM i friidrett |
| Sølv | London 2017 | F11 - Spydkast |
| Bronse | London 2017 | F11 - Diskos |
| Bronse | Doha 2015 | F11 - Diskos |
| Bronse | Lyon 2013 | F11 - Kulestøt |
| Parapanamerikanske leker |
| Gull | Lima 2019 | F11 - Diskos |
| Bronse | Lima 2019 | F11-13 - Spydkast |
| Bronse | Lima 2019 | F12 - Kulestøt |
| Gull | Toronto 2015 | F11/12 - Diskos |
| Sølv | Toronto 2015 | F11/12 - Kulestøt |

**Izabela Silva Campos** (født 11. april 1981) er en brasiliansk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen F11. Dette er en klasse for synshemmede utøvere i parafriidrett. Hun representerer klubben SADEVI-Minas Gerais, og trenes av Amaury Wagner Verissimo på landslag og Cassio Henrique Damiao på klubbnivå.

Bakgrunn
--------

Campos begynte å miste synet da hun var fem år gammel, etter at hun hadde meslinger, og da hun var 18 år gammel var hun helt blind. Da hun var 18 år gammel oppsøkte hun Sao Rafael Institute i Brasil for å studere, og begynte også med idrett der. I 2007 begynte hun å konkurrere aktivt innen friidrett.

Idrettskarriere
---------------

Campos deltok i Paralympiske sommerleker 2012 i London, der hun kom på sjuendeplass i kulestøt i klassen F11/12. Året etter deltok hun i Para-VM i friidrett 2013 i Lyon, og fikk der bronse i kulestøt, bak Assunta Legnante fra Italia og Zhang Liangmin fra Kina. Hun deltok også i diskos, der hun kom på niendeplass.

Hun deltok i Parapanamerikanske leker 2015 i Toronto i Canada, og vant der diskos, og hun fikk sølv i kulestøt, bak Rebeca Valenzuela fra Mexico. Hun deltok også i Para-VM i friidrett 2015, og kom der på tredjeplass i diskos og ellevteplass i kulestøt. Under Paralympiske sommerleker 2016 fikk hun bronse i diskos, bak Zhang Liangmin og Tang Hongxia fra Kina, og hun kom på ellevteplass i kulestøt.

Campos fikk to medaljer under Para-VM i friidrett 2017. Hun fikk sølv i spydkast i klassen F11, bak Zhong Huimin fra Kina, og hun fikk bronse i diskos. I kulestøt kom hun på ellevteplass. Hun deltok i Parapanamerikanske leker 2019 i Lima i Peru, og fikk der gull i diskos og bronse i kulestøt og spydkast.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  IPC - *Izabela Campos*, besøkt 10. november 2019.
2. ↑  IPC - *2013 IPC Athletics World Championships Lyon*, besøkt 11. november 2019.
3. ↑  Toronto 2015 - *Women's discus throw F11/12*, besøkt 11. november 2019.
4. ↑  Toronto 2015 - *Women's shot put F11/12*, besøkt 11. november 2019.
5. ↑  Lima 2019 - *Izabela Silva Campos* Arkivert 10. november 2019 hos Wayback Machine. besøkt 11. november 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Profil hos IPC
* (en) Profil hos Parapanamerikanske leker 2019 Arkivert 10. november 2019 hos Wayback Machine.