**Aritmetikkens fundamentalteorem** er et teorem i tallteori som sier at ethvert naturlig tall større enn 1 kan skrives som et entydig produkt av primtall. For eksempel er:

{\displaystyle 36=2^{2}\times 3^{2}}
{\displaystyle 6936=2^{3}\times 3\times 17^{2}}
Det eksister ingen annen måte å faktorisere disse tallene på, og den gitte faktoriseringen kalles **primtallsfaktoriseringen**. Dette betyr at primtallene kan ses på som en type «byggesteiner», som alle de andre heltallene består av. Siden multiplikasjon er kommutativ, spiller det ingen rolle hvilken faktor som skrives først. Som regel skriver man fra de minste til høyeste.

Anvendelser
-----------

Aritmetikkens fundamentalteorem, og det faktum at alle naturlige tall er bygd opp av primtall, har gjort at matematikere opp gjennom tidene har vært svært opptatt av nettopp primtall. Dette teoremet viser hvor viktige primtallene er.

Kjenner man primtallsfaktorisingen til et gitt tall, så er det lett å finne største felles nevner og minste felles multiplum. Eksempelvis er største felles nevner til tallene over 

{\displaystyle 2^{2}\times 3=12}.
Dersom primtallsfaktoriseringen *ikke* er kjent, så er det som regel raskere å bruke Euklids algoritme for å finne største felles nevner.

Bevis
-----

Vi skal vise at enhvert naturlig tall {\displaystyle n>1} på en entydig måte kan skrives som produktet av primtall (om man ser bort i fra rekkefølgen faktorene skrives i). Vi beviser først at man kan skrive et vilkårlig tall på denne måten. Etterpå beviser vi at denne representasjonen er entydig.

Enten er n et primtall eller ikke. Hvis n er et primtall så er det ikke noe mer å bevise. Om n ikke er noe primtall, så finnes det et heltall {\displaystyle d} som deler n, hvor {\displaystyle 1<d<n}. Blant alle slike {\displaystyle d}, velg {\displaystyle p\_{1}} som det minste. Da må {\displaystyle p\_{1}} våre et primtall. Ellers ville også det tallet hatt en divisor {\displaystyle q} hvor {\displaystyle 1<q<p\_{1}}, noe som motsier at {\displaystyle q\_{1}} er det minste tallet som deler n.

Vi kan dermed skrive {\displaystyle n=p\_{1}n\_{1}}. Hvis {\displaystyle n\_{1}} er et primtall er det ikke mer å bevise. Hvis ikke kan vi gjenta argumentasjonen og produsere et nytt primtall {\displaystyle p\_{2}} slik at {\displaystyle n=p\_{1}p\_{2}n\_{2}}.

Dette kan vi fortsette med lenge, men {\displaystyle n>n\_{1}>n\_{2}\cdots >1} kan ikke fortsette evig, så til slutt vil {\displaystyle n\_{k-1}} være et primtall vi kan kalle {\displaystyle p\_{k}}.

For å bevise at denne representasjonen er unik, anta at n kan skrives som produktet av primtall på to måter, la oss si {\displaystyle n=p\_{1}p\_{2}\cdots p\_{r}=q\_{1}q\_{2}\cdots q\_{s}}, der {\displaystyle r\leq s}, og {\displaystyle p\_{i}} og {\displaystyle q\_{j}} er primtall skrevet i stigende rekkefølge slik at {\displaystyle p\_{1}\leq p\_{2}\leq \cdots \leq p\_{r}} og {\displaystyle q\_{1}\leq q\_{2}\leq \cdots \leq q\_{s}}.

Fordi {\displaystyle p\_{1}} deler {\displaystyle q\_{1}q\_{2}\cdots q\_{s}} må {\displaystyle p\_{1}=q\_{k}} for en eller annen k. Men da er {\displaystyle p\_{1}\geq q\_{1}}. Om vi argumenterer på lignende måte får vi også at {\displaystyle q\_{1}\geq p\_{1}}, og dermed at {\displaystyle p\_{1}=q\_{1}}. Om vi gjentar denne prosessen får vi at {\displaystyle p\_{2}=q\_{2}}, altså at {\displaystyle p\_{3}p\_{4}\cdots p\_{r}=q\_{3}q\_{4}\cdots q\_{s}}. Om {\displaystyle r<s} får vi at {\displaystyle 1=q\_{r+1}q\_{r+2}\cdots q\_{s}}, noe som er absurd, og dermed er {\displaystyle r=s}, og {\displaystyle p\_{1}=q\_{1}}, {\displaystyle p\_{2}=q\_{2}\cdots p\_{r}=q\_{r}}, noe som gjør de to faktoriseringene identiske. Beviset er dermed fullført.

Litteratur
----------

* David M. Burton (2007). *Elementary Number Theory*. McGrav - Hill. ISBN 007-124425-5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** MathWorld
 |