recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fjellsikring** er arbeidet som gjøres for å hindre fjell i å rase ut fra en fjellside. Dette er et arbeid som må gjennomgås jevnlig for å sikre trygghet. Etter Ålesundraset i 2008 ble det et kraftigere fokus på ras- og fjellsikring, og mange eldre bygg og infrastruktur er bygget uten store krav til dette. Derfor gjenstår det å sikre både nye og eldre prosjekter.

I spesielt rasutsatte fjellpartier sikres fjellet ved å bolte fast steinblokker, slik at steinblokkene ikke løsner og raser ned på trafikkerte områder og bebyggelse. Dette kan utføres ved bruk av kamstålbolter eller selvborende stag, og bolter kan forankres ved bruk av polyester eller gysemasse. Når fjellet er porøst, eller det av andre grunner ikke holder med vanlige bolter, sikres det mot ras ved å bolte fjellet fast med lengre bolter eller stag. Disse kan gå så langt som åtte meter inn i fjellet.

Arbeidet utføres stort sett på basis av analyser gjort av geolog, som forhåndsgodkjenner alt som blir gjort. Fjellsikringsarbeid blir sjeldent slik det er planlagt på papiret på forhånd. Det skyldes at det er vanskelig å fastslå hvordan fjellet ser ut bare ved å ha inspisert det med helikopter eller fra bakken. Forholdene kan også fortone seg annerledes når fjellet er spylt.

#### Fjellrensk

Fjellrensk utføres ved at fjellet spyles med høytrykk og jobbes med for hånd ved hjelp av spettrensk. Større blokker og masser kan fjernes ved bruk av sprenging. Fjellrensk kan utføres i både i fjellsider, tunneler og sjakter.

Referanser
----------

1. ↑  «Vi utfører fjellsikring». *Entek AS*. Arkivert fra originalen 29. september 2021. Besøkt 29. september 2021.
Aksel Sandemose formulerte Janteloven som han publiserte i boka *En flyktning krysser sitt spor* fra 1933
**Janteloven** er en tekst skrevet av forfatteren Aksel Sandemose i 1933, og ble først presentert i verket *En flyktning krysser sitt spor*. Denne teksten gir et godt bilde av «menneskenes iboende ondskap og evne til å trykke hverandre ned», som Aksel Sandemose mente preget menneskene fra deres første samhandling.

Janteloven lyder slik:

1. Du skal ikke tro at du *er* noe.
2. Du skal ikke tro at du er like så meget som *oss*.
3. Du skal ikke tro du er klokere enn *oss*.
4. Du skal ikke innbille deg du er bedre enn *oss*.
5. Du skal ikke tro du vet mere enn *oss*.
6. Du skal ikke tro du er mere enn *oss*.
7. Du skal ikke tro at *du* duger til noe.
8. Du skal ikke le av *oss*.
9. Du skal ikke tro at noen bryr seg om *deg*.
10. Du skal ikke tro at du kan lære *oss* noe.

Senere i boken kommer Sandemose opp med et 11. bud: Du tror kanskje ikke at jeg vet noe om *deg*? 

Sandemose sa dette om Jante: «Jante og Nykøbing er den samme by, så længe det gælder omridsene, naturen, de døde ting. Menneskene kan man lige så godt henføre til Ribe eller Arendal». I den kommenterte utgaven av romanen fra 1955 skriver Sandemose i forordet (s.13) om Jante: «Det viser seg kanskje best ved at mange har kjent igjen sitt eget hjemsted, -notorisk er det hendt med folk fra Arendal, Kristiansund, Tromsø og Viborg.»

Andre jantelover
----------------

Mange land har formulert prinsipper som har samme effekt som janteloven. For eksempel i Australia og New Zealand har høy valmue-syndromet (engelsk: *tall poppy syndrome*), som går ut på at blomster som vokser høyere enn omkringliggende blomster blir kuttet ned. Japansk kultur har et ordtak for at «spiker som stikker opp må slås ned».

Se også
-------

* Høy valmue-syndromet (*tall poppy syndrome*), beslektet uttrykk

Referanser
----------

1. ↑  Aksel Sandemose (1933). *En flyktning krysser sitt spor: fortelling om en morders barndom*. Oslo: Tiden. s. 85.
2. ↑  Harald Eia. «1. Typisk norsk». Besøkt 28. november 2020.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Forces françaises de l'intérieur (FFI)** var en samling av de viktigste motstandsgruppene i Frankrike i siste del av andre verdenskrig. 1. februar 1944 ble de viktigste motstandsgruppene fusjonert for å ha en felles kommandostruktur i kampen mot den tyske okkupasjonen av landet. Styrkene ble ledet av den frie franske eksilregjeringen i London. 

Styrkene spilte en stor rolle under invasjonen av Normandie og frigjøringen av Frankrike. Etter krigen ble styrkene en del av de ordinære franske styrkene.

Referanser
----------

1. ↑  Cobb, Matthew (2009). «A Duty to Kill». *The Resistance - The French fight against the Nazis*. London: Simon & Schuster UK. s. 234. ISBN 978-1-84739-156-8.
2. ↑  David Brégaint (15.06.2020). «French Forces of the Interior». Store Norske Leksikon. Besøkt 10.01.2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Fjellse** (også skrevet **Fjellsæ** og **Fjellså**) er en tettbyggelse i Flekkefjord kommune, på vestsiden av Lafjorden og ca. tre kilometer sør for sentrum (i luftlinje).

Stedet ligger langs en skrånende fjellside, med en regulert elv gjennom. Der går sidevei ned fra veien til ferjesambandet til Hidra. Opprinnelig var der noen få småbruk der, men disse er nedlagt og området er fylt opp med boliger. 

Elva, som går fra Skollavannet ble regulert og tatt i bruk til industriformål allerede på slutten av 1800-tallet, da det ble startet stampemølle for filtproduksjon i tillegg til kverning av mel, slik det var vanlig i bygdene. Filtfabrikken var i drift til noen år etter annen verdenskrig. Industrilokalene som ble bygd er ombygd flere ganger, og har rommet flere forskjellige firmaer som har produsert ting som gamasjer, plastbåter m.m.

Grendeskolen er forlengst lagt ned, og elevene transporteres til skolene i sentrum.

År om annet blir innbyggerne bevisste på at en stor fjellknaus i Pollfjellet som ligger tvers over fjorden, har en dyp loddrett fjellsprekk som NGU følger litt med på. Utrasing vil i praksis utslette hele bygda og trolig store deler av bebyggelsen langs vannkanten i Flekkefjorden. Inntil videre er der ikke registrert forskyvninger av betydning.

Referanser
----------

1. ↑  «Fjellse». *Fakta om stedsnavn*. Kartverket. Besøkt 7. oktober 2016.
2. ↑  Fjellse på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
***The Parisian Tigress*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Herbert Blaché.

Handling
--------

Grev de Suchet ligger på dødsleiet og forteller sin venn, kunstneren Henri Dutray, om de tragiske hendelsene i hans tidlige liv. Han giftet seg i all hemmelighet med en danserinne, og etter at hun fødte en datter overbeviste faren henne om at hun ødela mannens liv. Hun ga derfor babyen til et gammelt ektepar, og tok deretter livet av seg. Den sørgende greven bekymrer seg nå for datteren deres. I mellomtiden nekter Jeanne, en danserinne fra Montmartre, å bli solgt av broren Jacques - til en gammel kjeltring.

Etter at hun stikker av og gjemmer seg i Henris studio, planlegger Henri fordi han trenger penger, å få greven til å tro at Jeanne er den savnende datteren hans. Selv om Jeanne først gjør opprør mot disse planene, flytter hun inn hos greven og blir snart glad i den gamle mannen. Men etter at greven dør lykkelig, plyndrer Jacques grevens pengeskap og oppdager et fotografi av Jeannes mor. Hovmesteren skyter ham, men før han dør avslører han at Jeanne virkelig var grevens datter.

Skuespillere
------------

* Viola Dana som Jeanne
* Darrell Foss som Albert Chauroy
* Henry Kolker som Henri Dutray
* Edward Connelly som grev de Suchet
* Clarissa Selwynne som madam de Suchet
* Louis Darclay som Jacques
* Paul Weigel som grev de Suchet
* Mitzi Goodstadt som Mimi
* Maree Beaudet som Cisette

Referanser
----------

1. ↑  THE PARISIAN TIGRESS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Parisian Tigress* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Parisian Tigress* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *The Parisian Tigress* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Prasutagus** var en konge av den britonske stammen kalt for ikenere på 100-tallet e.Kr. og som var bosatt i det området av England som nå kalles for Norfolk. Han er best kjent som ektemann av Boudicca, opprørsdronningen som ledet ikenerne i et voldsomt opprør mot romerne etter hans død.

Bagrunn
-------

Prasutagus kan ha vært en av elleve konger som overga seg til keiser Claudius som følge av den romerske erobringen av Britannia i 43, eller han kan ha vært innsatt som en klientkonge som følge at ikenerne nektet å la seg avvæpne, gjorde opprør og ble beseiret i 47. Som en alliert av Roma fikk hans stamme lov til å eksistere i navnet uavhengig, og for å sikre seg fortsatt romersk velvilje navnga Prasutagus den romerske keiseren som med-arving til hans rike sammen med sine to døtre. Tacitus sier at han levde et langt og framgangsrikt liv, men da han døde overså romerne hans testamente og overtok hans riket. De fratok adelen deres landeiendommer og plyndret riket. For å ydmyke ikenerne ekstra lot romerne hans enke Boudicca bli pisket og voldtok hans to døtre. Samtidig innkrevde romerske finansmenn sine lån. Alt dette opprørte ikenerne og det førte til et storstilt opprør som også involverte nabostammene, ledet av Boudicca, i år 60 eller 61.

Identifisering via mynter
-------------------------

Mynter som har blitt funnet i Suffolk har inskripsjonen SVB ESVPRASTO ESICO FECIT, «under Esuprastus Esico gjorde (dette)» på latin. En del arkeologer mener at Esuprastus var det egentlige navnet til den konge som Tacitus kaller Prasutagus, mens andre mener det er snakk om en helt annen person. Andre har tolket Esuprastus som et sammensatt navn, med «Esu-» avledet fra guden Esus og har betydningen «herre» eller «ære», og «Prasto-» er en forkortning for et personnavn; myntenes inskripsjon har således betydningen «under herre Prasto-». Det er også bemerkelsesverdig at mynter tilhørende en annen stamme, korieltauverne (*corieltauvi*), har inskripsjoner med lignende navn: IISVPRASV og ESVPASV. Navnet på en tidligere konge av ikenerne opptrer også mynter som SCAVO, et navn som kan være beslektet med latinske *scaeva*, «venstre», og *scaevola*, «venstrehendt». Begge herskernes mynter er lik romerske mynter i stilen og språket, og var antagelig preget innenfor tjue år av hverandre. Forskeren Chris Rudd foreslår at Esuprastus, som han identifiserer med Prasutagus, etterfulgte Scavo det ikeniske opprøret i 47.

Referanser
----------

1. ↑  *Arch of Claudius* (51/52)
2. ↑  Tacitus: *Annaler* 12.31
3. ↑  Tacitus: *Annaler* 14.31
4. ↑  Dio Cassius: *Romersk historie* 62.2
5. ↑  Hingley, Richard (2005): «Freedom Fighter - or Tale for Romans?» Arkivert 12. juni 2012 hos Wayback Machine. i: *British Archaeology* **83**
6. ↑  Chadburn, Amanda (2006): «The currency of kings» Arkivert 19. juli 2012 hos Wayback Machine. i: *British Archaeology* **87**
7. ↑  Rudd, Chris (2006): «How four lost rulers were found» i: *Current Archaeology* **205**

Eksterne lenker
---------------

* Iceni Arkivert 4. oktober 2005 hos Wayback Machine. hos *Roman-Britain.org*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Geni
 |
***The Palace of Darkened Windows*** er en amerikansk stum dramakomedie fra 1920, regissert av Henry Kolker. Filmen er basert på en roman fra 1914 av Mary Hastings Bradley.

Handling
--------

Mens Arlee reiser gjennom India sammen med sin tante Eva, møter hun amerikaneren Billy Hill og den britiske offiseren Falconer. Begge mennene blir snart forelsket i henne. 

Av nysgjerrighet aksepterer Arlee en invitasjon fra Rajaen i provinsen, om å besøke palasset hans. Men tante Eva, som mottar invitasjon beregnet på niesen hennes, og tror at brevet er til henne selv. Hun reiser derfor til palasset.

Men etter at de kommer frem blir begge kvinnene holdt fanget, fordi Rajaen har bestemt at de skal bli medlemmer av hans harem. Arlee klarer imidlertid å sende en melding til Billy om problemene som har oppstått. Akkompagnert av kaptein Falconer leder Billy en vellykket redningsaksjon for å berge Arlee og tanten hennes.

Skuespillere
------------

* Claire Anderson som Arlee Eversham
* Arthur Edmund Carewe som Rajaen
* Jay Belasco som Billy Hill
* Christine Mayo som Azade
* Gerald Pring som Falconer
* Adele Farrington som Eva Eversham
* Virginia Caldwell som Mispah
* Nicholas Dunaew som slangetemmer

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 26. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) The Palace of Darkened Windows – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) *The Palace of Darkened Windows* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Elin Lundgren** (født 4. september 1978 i Norrala i Söderhamn kommune, bosatt i Gävle) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 2010. Hun ble valgt inn i riksdagen for Gävleborgs läns valkrets på plass 201. Av yrke er hun lærer.

Lundgren sitter i justiskomiteen, og er også vara i sivilkomiteen. Hun er også medlem i avholdsforeningen IOGT-NTO, samt at hun i 2009 og 2010 var generalsekretær for organisasjonens ungdomsforbund Ungdomens Nykterhetsförbund.

Lundgren har lærerutdanning fra høyskolen i Gävle, og arbeidet i perioden 2003 til 2009 på Sofiedalskolan i Valbo, Gävle. I mandatperioden 2006 til 2010 satt Lundgren i kommunestyret, hvor hun blant annet var nestleder for sosialnemnda. I 2005 til 2007 satt hun i SSUs forbundsledelse.

Referanser
----------

1. ↑   www.altinget.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Sveriges riksdag person-ID 089246126523, besøkt 25. mai 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 22. oktober 2012, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisiell blogg Rediger på Wikidata
* (sv) Elin Lundgren hos Sveriges riksdag Rediger på Wikidata
* (sv) Elin Lundgren på Twitter Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LIBRIS
 |
**AFRY** (tidligere ÅF) er et svensk teknisk konsulentselskap opprinnelig etablert i 1895 som Södra Sveriges Ångpanneförening.

Per 2019 har selskapet rundt 16 000 medarbeidere. Hovedkontoret ligger i Stockholm. AFRYs fokusområder er energi og miljø, infrastruktur, industri og prosjektledelse. Selskapets markedsområde er Europa, men virksomheten og kundene finnes over hele verden. AFRY i Norge har ca. 1000 ansatte og har kontorer i Oslo, Lillestrøm, Sandefjord, Bergen og Trondheim.

Historikk
---------

### Sverige

Södra Sveriges Ångpanneförening ble dannet den 23. februar 1895, da en rekke eiere av trykkgeneratorer rundt om i Sør-Sverige samlet sine ressurser for å forhindre ulykker og utvikle en mer effektiv bruk av trykkenergien.

AB Ångpanneföreningen ble børsnotert på Stockholmsbörsen i 1986, og har siden den gang blitt en av de større tekniske konsulentselskaper i Europa. Den 5. mai 2008 skiftet AB Ångpanneföreningen navn til ÅF AB.

### Norge

I september 2012 kjøpte ÅF det norske prosjektledelsesselskapet Advansia, som har hovedsete i Oslo. I oktober 2012 fusjonerte også ÅF med konsulentene i Epsilon, og vokste dermed fra 5000 til ca. 7000 ansatte.

Høsten 2013 ble Kåre Hagen AS kjøpt opp av ÅF. I 2015 ble Kåre Hagen AS fusjonert inn i selskapet ÅF Advansia.

I februar 2016 ble ÅF Infrastruktur AS og den landbaserte virksomheten til Reinertsen AS slått sammen til ÅF Reinertsen AS, som da hadde ca 360 medarbeidere. Arkitektfirmaet tegn\_3 ble etter sammenslåingen datterselskap av ÅF Reinertsen AS, med ca 60 medarbeidere innen arkitektur, plan og landskap.

### Finland

I februar 2019 kjøpte ÅF det finske selskapet Pöyry og det formelle navnet ble ÅF Pöyry AB.

Referanser
----------

1. ↑  Gjennomføring av fusjon (17. november 2015). brreg.no
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Selskapets hjemmeside Arkivert 13. august 2010 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI
 |
**Ingve Iversen** (født 7. november 1972) var leder for Norges Kommunistiske Parti (NKP) fra 1991 til 1993.

Iversen ble partileder i NKP 18 år gammel.[] Etter at partiet hadde opplevd sin største krise i forbindelse med sammenbruddet av Sovjetunionen meldte, ifølge Lund-rapporten, Iversen og en gruppe gymnasiaster i Stavanger seg inn i partiet og fikk flyttet partisentralen til byen.[] Etter at Iversen gikk av i 1993 ble partisentralen flyttet til Bergen.[]

Etter å ha gått av som partiformann dro Iversen til Cuba, der han representerte NKP og det norske selskapet Avantgarden AS.[] Da han noen år senere flyttet tilbake til Stavanger meldte han seg inn i Arbeiderpartiet, og har blant annet vært partisekretær i Stavanger.[] Han har blant annet engasjert seg i Palestinakomiteen og i fred & solidaritetsarbeid.[]

Iversen har bodd og arbeidet flere år i utlandet, blant annet i Libya, Jordan og Kenya. Han er i dag bosatt i Stavanger. []

Referanser
----------

1. ↑   www.nrk.no, besøkt 1. august 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Norges Kommunistiske Parti», *Store norske leksikon. Lest 30. juni 2016.*
***The Pagan God*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Park Frame.

Handling
--------

Bruce Winthrop, forkledd som en vanlig kontorist ved et amerikansk konsulat i nærheten av grensen til Mongolia, er i virkeligheten en hemmelig amerikansk regjeringsagent sendt for å slå ned et kinesisk opprør - som blir ledet av Tai Chen. Hans forlovede, Beryl Addison, datteren til en antikvitet-samler, er uvitende om oppdraget hans. Hun kan derfor ikke forstå hvorfor Winthrop bruker så mye tid på å holde øye med Tai, så hun avbryter forlovelsen deres. Winthrop aksepterer deretter Tais tilbud om en stilling i det indre av Mongolia, og får vite om de revolusjonære planene om å få Tai til makten.

Skuespillere
------------

* H.B. Warner som Bruce Winthrop
* Carmen Phillips som Tai Chen
* Edward Peil Sr. som Wah Kung
* Yutaka Abe som Wong
* Carl Stockdale som Henry Addison
* Marguerite De La Motte som Beryl Addison

Referanser
----------

1. ↑  THE PAGAN GOD

Eksterne lenker
---------------

* (en) The Pagan God – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) *The Pagan God* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Pagan God* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Pagan God* på Silent Era Rediger på Wikidata
***The Parent Rap*** er en episode i den animerte serien *The Simpsons*. Episoden er i den trettende sesongen av serien og ble vist 11. november 2001 i USA og 9. juni 2006 i Norge.

Handling
--------

Mens Homer kjører barna til skolen, får han høre om en konkurranse på KBBL. Han ber barna hoppe av og følger etter bilen til KBBL på jakt etter 40 dollar. Barna, Bart og Milhouse, finner en politibil og nøler ikke med å hoppe inn i den. De trodde den var tom, men hunden til politi-sjefen Clancy Wiggum er der. Ved et uhell kjører bilen av gårde, og dette blir sett på som tyveri.

Familien havner i en domstol (det nevnes at det er blitt en vane for familien, som et slags sosialt samvær) for Barts tyveri. Mens dommer Snyder er på ferie, kommer det inn en erstatter, dommer Constance. Hun er mye mer streng og dømmer Homer og Bart til å være lenket sammen. De to er sammen på skolen, på soverommet og til og med på Moe's Bar.

Familien Simpson blir lei av straffen, og kutter av tråden. Straffen for *det* blir at de begge må gå med gapestokk. De kutter imidlertid den og, med Flanders' verktøy. Homer og Marge bestemmer seg for å ta hevn på dommeren og lusker seg til hennes bobåt. Først skulle de sette et banner med kritikk, men det endte med at Homer kastet en murstein på båten. Båten sank og de to havner i retten igjen. Dommer Constance skal akkurat til å dømme Bart til fem år på barnehjem når den gamle dommeren kommer tilbake. Han, som vanlig, legger ned saken. Constance protesterer, men Snyder konkluderer med at han er sjefen.

| * v
* d
* r

* Simpsons
* Liste over episoder av Simpsons

 |
| --- |
| Familien | 
* Homer Simpson
* Marge Simpson
* Bart Simpson
* Lisa Simpson
* Maggie Simpson
* Abraham Simpson

 |
| Bak kamera | 
* Matt Groening
* Dan Castellaneta
* Nancy Cartwright
* James L. Brooks
* Mike Scully
* Al Jean

 |
| Annet | 
* Capital City
* Springfield
* Shelbyville
* D’oh!
* Liste over figurer i Simpsons

 |
| 
* Kategori:Simpsons

 |
Fra CEIBS i Pudong i Shanghai
**China Europe International Business School** (**CEIBS**, kinesisk: 中欧国际工商学院, pinyin: *Zhong Ou Guoji Gongshang Xueyuan*) er en internasjonal handelshøyskole med hovedsete i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Den tilbyr noen av de mest ettertraktede MBA-programmer i Asia.[]

CEIBS ble opprettet i 1994 i Beijing som fellesprosjekt av Europakommisjonen og det kinesiske ministerium for utenrikshandel og økonomisk samarbeid. Virksommheten ble lagt til bydistriktet Minhang i Shanghai, men med vekstplanene ble hovedcampus fluttet til Pudong i samme by.

Finansieringen kommer delvis fra Den europeiske union og delvis fra byen Shanghai.[] Som partnere har høyskolen Shanghai Jiaotong-universitet og European Foundation for Management Development.

Handelshøyskolen har også avdelinger i Beijing, Shenzhen og i Accra i Ghana.[]

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) China Europe International Business School – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
 (engelsk)
* Skoleprofil (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
***Super Mario Party*** er et spill i *Mario Party*-serien til Nintendo Switch. Det ble utgitt internasjonalt den 5. oktober 2018.

Spillet ble annonsert under E3 Fair 2018 den 11. juni 2018.

Gameplay
--------

Standard spillmodus kalt «Mario Party» kan ha opptil fire spillere som bytter på å navigere på spillebrettet. Etter spillerens tur kastes en terning for å bestemme hvor mange felt spilleren kan flytte over brettet. Forskjellige gjenstander som samles inn, kan brukes til å forandre hvor mange felt spilleren kan flytte. Hvert område har hver deres unike funksjon. For eksempel blå eller røde felt kan gi eller ta henholdsvis tre mynter fra spilleren. Spesielle områder for lykke eller uflaks kan gi spilleren nyttige (eller unyttige) konsekvenser.

Etter at hver spiller har gjennomført sin tur, konkurrerer alle i et minispill som deler ut mynter basert på deres plassering. Minispill varierer med regler og spille-stil. Det er til sammen 80 forskjellige minispill gjennom hele spillet. Én stjerne er plassert på et tilfeldig sted om gangen. Den spilleren som har fått tak i flest stjerner og mynter ved slutten av spillet vinner. Mynter kan i tillegg brukes på forskjellige gjenstander for å gi spilleren enkelte fordeler på brettet: For eksempel å legge til ens eget terningkast, trekke fra en annen spillers terningkast, eventuelt muligheten til å komme direkte til stjernen.

Det finnes også karakter-spesifikke terninger: Hver karakter får en unik alternativ terning som bruker andre tall, sammenlignet med en standard spillterning. For eksempel en terning som bare kaster partall. Eller muligheten til å få et høyt tall på terningen, men en like stor sannsynlighet til å miste mynter. Spillet har også en funksjon kalt Star Rush, der hver spiller kan rekruttere opptil tre allierte fra en liste. Disse allierte kan blant annet legge til flere kast til spillerens terning, låne spillerens karakter-spesifikke terninger så lenge spillet varer, eller kan vises som assistanse i enkelte av minispillene.

I en spill-modus kalt «River Survival» må fire spillere arbeide sammen for å navigere gjennom en rekke oppgaver under tidsbegrensning. Denne modusen inneholder også eksklusive minispill som fokuserer på samarbeid, og som belønner laget med bonuser. I «Sound Stage» kan spillerne konkurrere i en av tre vanskelighetsgrader, og den spilleren som står med høyest poengsum til slutt vinner omgangen.

Super Mario Party inneholder også en flerspiller-mulighet hvor spillere kan konkurrere i 10 forskjellige minispill sammen med andre spillere over Internett. Dette spillet har også topplister og et rangeringssystem, samt ulike belønninger.

Referanser
----------

1. ↑  «Mario Party is coming to Nintendo Switch». Eurogamer. Besøkt 12. juni 2018.

| * v
* d
* r
*Mario Party*-spill |
| --- |
| Konsoll | *Mario Party* • *2* • *3* • *4* • *5* • *6* • *7* • *8* • *9* • *10* • *Super* • *Superstars* |
| Håndholdt | *Advance* • *DS* • *Island Tour* • *Star Rush* • *The Top 100* |

Portal: Videospill
***Super Sad True Love Story*** er en dystopisk satire skrevet av Gary Shteyngart. Den ble gitt ut i USA 27. juli 2010 av forlaget Random House, og er Shteyngarts tredje roman. Den er skrevet som en dagbok, skrevet av bokens hovedperson, 39 år gamle «Leonard Abramov». Han forteller om sin kjærlighet til den 15 år yngre «Eunice Park». 

Boka er satt til nær framtid i New York City. USA er på randen av finansiell kollaps etter en krig mot Venezuela, og har en statsgjeld som bikker 100 milliarder euro, mens dollaren ikke er verdt noen ting, bortsett fra den typen som er låst til den kinesiske valutaen yuan. Kinas sentralbanksjef regnes som verdens mektigste mann, mens USA styres av ett parti: *Bipartisan party* (Toparti-partiet). *Super Sad True Love Story* forteller om et samfunn som er mer opptatt av utseende og penger enn medlidenhet og intellekt. Menneskene går rundt med et iPhone-lignende apparat, bare kalt «äppäräti», som gir tilgang til informasjon om alle personer som befinner seg i nærheten. Apparatet gjør at man kan rangere alle personer i samme rom; ved et tilfelle er Abramov den minst populære av 40 menn i en bar.

Kilder
------

* Michiko Kakutani (26. juli 2010): Love Found Amid Ruins of Empire. Anmeldelse i *The New York Times*.
* Ron Charles (28. juli 2010): Gary Shteyngart's "Super Sad True Love Story," reviewed by Ron Charles. Anmeldelse i *Washington Post*.

Eksterne lenker
---------------

* Supersadtruelovestory.com
* Humoristisk reklamefilm for *Super Sad True Love Story*
* Lenny Hearts Eunice. Utdrag fra boken publisert i *The New Yorker*.
**«Honey Pie»** er en sang av The Beatles fra deres dobbel-album *The Beatles (White Album)* fra 1968. Den var skrevet av Paul McCartney, men på vanlig vis kreditert Lennon/McCartney. Produsent var George Martin.

Til tross for likheten i tittelen har sangen ingenting med en annen Beatles-sang å gjøre: «Wild Honey Pie».

Sangen er en direkte hyllest til britisk music-hall stil, slik rockegruppen Slade gjør tilsvarende med sin sang «Find Yourself A Rainbow», og teksten handler om en berømt skuespillerinne, kjent som den hyperkarismatiske Honey Pie, og hennes elsker som ønsker at hun skal komme tilbake til ham i England. Premissene om at en beskjeden kjæreste ber for at hans kjæreste skal komme tilbake, er ikke ulikt typiske sangtekster fra fortidens populærsanger fra musikkhallene. For å skape illusjonen av gammel, nostalgisk sang er det lagt på skrapinger fra en 78-plate til åpningen.

McCartney skrev sangen til sin framtidige kone, Linda Eastman, som representerer Honey Pie-skikkelsen. McCartney spurte egentlig om Eastman, som hadde suksess i USA som fotograf, om å *Sail across the Atlantic / To be where you belong* og komme til ham i England.

Charles Manson hadde en annen tolkning, feilslått som hans øvrige, at teksten betydde at The Beatles ville at han skulle komme til England slik at en rasekrig kunne begynne. Se også «Piggies».

I 1977 lagde John Pizzarelli sin versjon av sangen for albumet *Our Love is Here to Stay*. Denne coverversjonen hadde en arrangement for storband ved Don Sebesky som tydelig demonstrerer sangens røtter til music-hall-tradisjonen.

Den kanskje merkeligste versjonen ble fremført av Dom DeLuise i spillefilmen *Sextette* fra 1978, som inkluderte komisk steppdansing på et piano.

Barbra Streisand spilte inn låten for albumet *What About Today?* (1969).

Musikere og instrumenter
------------------------

* Paul McCartney – piano, solovokalist
* John Lennon – sologitar, rytmegitar
* George Harrison – seksstrengers bassgitar
* Ringo Starr – trommer
* George Martin – klarinettarrangement
* Harry Klein – klarinett

«Honningblomst» med Øystein Sunde
---------------------------------

Øystein Sunde ga ut en norsk coverversjon med tittelen «Honningblomst» i september 1970 på debutalbumet *1001 fnatt* (CBS S-64183). Sundes skrev selv den norske teksten som har omtrent samme tema som originalen; den hander om hvordan man har det følelsesmessig når man er veldig forelsket. Noter og tekst ble publisert i bøkene *Viser uten slips* (1972) og *Kjekt å ha–1* (1990).

På denne innspillingen deltok:

* Øystein Sunde: vokal, akustisk gitar
* Wiggo Elisenberg: saksofon, klarinett
* Carl Morten Iversen: bass
* Espen Rud: trommer

Referanser
----------

1. 1 2  *1001 fnatt* – informasjon på omslaget
2. 1 2  Sunde, Øystein (1997) *Du må'kke komme her og komme her*. Ex Libris Forlag AS; Oslo. ISBN 82-7384-621-0 s. 126/133
3. ↑  Spinner Records – Medium: *1001 fnatt* – Øystein Sunde (september 1970)
4. 1 2  Sunde, Øystein (1972) *Viser uten slips*. Gyldendal Norsk Forlag; Oslo. ISBN 82-05-05301-4 s. 5 – 7
5. ↑  Sunde, Øystein (1990). *Kjekt å ha–1*. Ex Libris Forlag AS: Oslo. ISBN 82-7384-274-6 s. 32/33
**Edward Alexander Powell** (født 16. august 1879 i Syracuse i New York, død 13. november 1957 i Canaan i Connecticut) var en amerikansk journalist og forfatter. Han er kjent som krigskorrespondent i Europa under den første verdenskrig.

Han var journalist i *Syracuse Journal* fra 1898 til 1899 og ble redaktør i *Craftsman* i 1902. Fra 1903 til 1904 var han annonsesjef i Smith Premier Typewriter Company i London. I 1905 drog han til det nære østen som korrespondent for britiske og amerikanske aviser. Fra 1906 til 1909 tjenestegjorde han ved konsulatene i Syria og Egypt.

Fra 1914 var Powell krigkorrespondent i Europa, og som amerikansk statsborger var han nøytral og kunne få innpass på begge sider. Powells artikler ble trykt i aviser og magasiner som *The War Illustrated*, *New York World* og *Daily Mail*, og hans bøker fra krigen ble publisert av Charles Scribner's Sons. Idet USA gikk inn i krigen i 1917, ble Powell kaptein i den militære etterretningen. Han ble såret i september 1918 og fikk behandling frem til våpenhvilen i november det året, hvorpå han drog tilbake til USA. Han forlot de amerikanske væpnede styrkene med rang av major.

Etter krigen ble han en vellykket reiseforfatter og utgav 20 bøker mellom 1920 og 1954. Han var gift første gang med Jessie Northrup, andre gang med Florence Taylor. Powells skrifter oppbevares ved Library of Congress.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «E. A. Powell Dead; Explorer was 78; World Traveler Wrote About Remote Areas of Globe – Reporter and Soldier». *The New York Times* **(engelsk)**. 14. november 1957.
2. 1 2  Queen, Thelma, Apodaca, Lia og Kerwin, Patrick (2010). *E. Alexander Powell Papers. A Finding Aid to the Collection in the Library of Congress* (PDF) **(engelsk)**. Washington, D.C.: Library of Congress. s. 3. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** ICCU
 |

Portal: Første verdenskrig
**Erik Frederik Barth Horn** (født 1829 i Mandal, død 1899 i Oslo) var en norsk teolog og filosof. Han var sønn av Adolph Denis Horn og bror av pedagogen Carl Willoch Ludvig Horn. E.F.B. Horn var far til oberstløytnant Adolf Denis Horn (1865–1947).

Fra 1858 var Horn lærer ved Asker seminar, en stilling han hadde til 1867. I 1875 ble han garnisonsprest ved Karljohansvern garnison og sokneprest i Horten, og i 1882 etterfulgte han Joachim Brink Lund i tilsvarende stilling i Oslo, på Akershus festning, det som het Kristiania garnisonsmenighet. Denne stillingen hadde han til han døde i 1899.

Horn var en populær predikant og vel ansett i vitenskapelige kretser utenom teologien, men da han mente at det var nødvendig med nye former for å dekke en ny tids religiøse behov, ble han ikke vel ansett av pietistene i kirken. Horn mente det var nødvendig med reformer både i kirke og skole. Han skrev en rekke artikler om teologi og filosofi i *Aftenposten*. Hans hovedverk er *Forsoning og Retfærdiggørelse* som kom ut i 1875.

Bibliografi
-----------

* *De skjønne kunster i deres forhold til religionen* 1868
* *Forsoning og Retfærdiggørelse* 1875
* *Mennesket og moralen* 1877
* *Guds styring og menneskets frihed* 1890
* *Tolv forelæsninger over tro og tænkning* 1896
* Victor Hellern: *E. F. B. Horn – Religionsfilosofen som innleder den nyere tids teologi og forkynnelse i Norge 1965*

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   nbl.snl.no, besøkt 20. november 2018[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Artikkel i Store norske leksikon 1979

Eksterne lenker
---------------

* Vidar Vik: *Akershus slottskirke i unionstiden* Artikkel i Pacem 9:2 (2006), s. 51-58
* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | E. F. B. Horn – originaltekster av og om forfatteren fra Wikikilden |

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF
 |
**Det Kongelige Danske Kunstakademis Skoler for Arkitektur, Design og Konservering** (**KADK**) er en utdannelsesinstitusjon under Uddannelses- og Forskningsministeriet. KADK ble etablert 2. juni 2011 som følge av en fusjon mellom Kunstakademiets Arkitektskole, Danmarks Designskole og Kunstakademiets Konservatorskole. Den daglige ledelse ivaretas av rektor innenfor de rammer bestyrelsen har satt. KADK har tre hovedutdannelser: arkitektur, design og konservering fordelt på syv institutter.

Undervisning og forskning på KADK baserer seg på de tre vitensfelter: vitenskapelig forskning, kunstnerisk utviklingsvirksomhet og profesjonell praksis. De tre tilgange understøttes av et læringsmiljø hvor prosjektundervisning, teoriundervisning, verksteder og laboratorier alle er viktige grunnelementer.

KADK har campus flere steder, blant annet på Esplanaden i København og på Bornholm, men størsteparten av institusjonen holder til på Holmen i København.

KADK ca. 2000 studenter fordelt på bachelor-, kandidat,- ph.d.- og etterutdannelser, og på tre skoler: 

* Det Kongelige Danske Kunstakademis Skoler for Arkitektur, Design og Konservering - Arkitektskolen
* Det Kongelige Danske Kunstakademis Skoler for Arkitektur, Design og Konservering - Designskolen
* Det Kongelige Danske Kunstakademis Skoler for Arkitektur, Design og Konservering - Konservatorskolen

Historie
--------

26. mai 2011 vedtok Folketinget en lov om endring av lov om videregående kunstneriske utdannelsesinstitusjoner under Kulturministeriet, som muliggjorde fusjonen.

Især en rekke ansatte på Arkitektskolen har vært motstandere av fusjonen, blant andre professor Carsten Thau.

Rektorer
--------

* (2012–) Lene Dammand Lund

Se også
-------

* Det Kongelige Danske Kunstakademis Billedkunstskoler

Kilder
------

* KADK's hjemmeside Arkivert 2011-11-16 hos Wayback Machine
**Det Kongelig Allernaadigst Octrojerede Nordske Compagnie**, i enkelhet gjerne kalt **Det Norske Compagnie**, samt av noen også *Fabrikkompani* og *Sorte kompani*, var et foretak som fikk sitt privilegium 21. mai 1739 av kong Kristian VI. Det hadde i praksis rett til å utnytte alle naturherligheter, bortsett fra det som var utnyttet av andre.

Formålet med foretaket var «at præparere og til Nøtte føre Landets Producter samt udi den lovligste og reelleste Intention (hensikt), ikke alleene at beholde alle Penge i Landet saavidt mueligt, men endog aarligen anseelige Penge Summer fra fremmede Lande at indtrække, at forskaffe mange Undersaatter Næring, at opdyrke øde Strækninger, at befordre Handelens Flohr, og mærkelig (betydelig) at forøge Vores Told samt landsherrelige Indkomster.»

Aktiviteten som foretaket skulle drive med var lista opp i 30 artikler.

Foretaket klarte aldri å oppnå noe større økonomisk overskudd og i 1776 måtte kongen overta majoriteten av aksjene. Navnet ble samtidig endret til «De Kongelige Octroyerede Norske Glasværker».

Glassverk
---------

I artikkel 9 heter det at

«Vi allernaadigst ville tillade at Compagniet udi de længst bortliggende Skove, hvor fra Tømmeret ellers paa ingen Maade kand fores eller giøres i Penge, en eller anden Glas Hytte maae lade oprette ...»
Dette gjorde det mulig å etablere glasshytter og føretaket etablerte de norske glassverkene på Nøstetangen på Hokksund (i gang 1741 til 1774) og i Sandsvær med Aas grønne glasshytte.

Majoren Caspar Herman Storm (1718–1773) var sjef for foretaket i 1753. Han fikk orden på glassverket på Nøstetangen og la ved det grunnlaget for en levedyktig norsk glassindustri.

Litteratur
----------

* Lars Aanestad (1972): *Hurdal verk*[*død lenke*] (PDF). Årbok for Romerike historielag VIII
**Det Krigsvidenskabelige Selskab** er en dansk forening opprettet i 1871 med formål å fremme militær vitenskapelighet gjennom foredragsaktivitet, utarbeidelse av avhandlinger og gjennom diskusjoner.

Initiativtager til foreningen var den senere generalløytnant og krigsminister J.J. Bahnson. Andre medstiftere var den senere generalmajor Henrich Haxthausen, senere viseadmiral, krigs- og marineminister N.F. Ravn og senere generalmajor og landstingsmann E.C.L. Koefoed. I begynnelsen var foreningen kun åpen for offiserer i Forsvaret, men opptager nå også andre personer med kjennskap til og interesse for sikkerhetspolitikk. Foreningen utgir *Militært Tidsskrift*.

Litteratur
----------

* *Det Krigsvidenskabelige Selskab: 1871 - 31. Oktober - 1946, 1946.*
* M. Amtrup (red.): *Et hundredårs minde: Det krigsvidenskabelige Selskab 1871-1971*, København 1971.
* Anmeldelse af bogen af Hans Chr. Bjerg i Historie/Jyske Samlinger Arkivert 13. juni 2018 hos Wayback Machine.
* K.G.H. Hillingsø & S. Knudsen (red.): *Det krigsvidenskabelige Selskab 125 år*, 1996.

Eksterne lenker
---------------

* Foreningens hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF
 |
**Det Elektriske Kjøkken** var en eksperimentell rockegruppe fra Trondheim. Bandnavnet var ment å variere; variantene var **Det Elektriske Kjøkken**, **Jehovas Vitner**, **Elektriske Vitner**, **Lidende Ungdom** og **Ensomme Kyr**, der det var meningen at adjektiver og substantiver skulle kombineres fritt. Det sirkulerer en demokassett med bandnavnet Elektriske Vitner, og på *Kraftrock* er bandet listet som Jehovas Vitner, men for det meste er det bandnavnet Det Elektriske Kjøkken som blir brukt. 

Medlemmer var Sven Erga, Ragnar Wold, Lister og Knut Erik Misvær, sistnevnte ga seg etter den første egne utgivelsen. Den obskure musikeren Bern Balders medvirker på to låter på kassetten 79-82; han er ellers mest kjent for singelen "The Alter-Ego Effect/My Spy-Event", som selges for tresifrede dollarbeløp blant internasjonale synth-musikksamlere. 

Musikalsk var Det Elektriske Kjøkken rotfestet i punken, men fikk tidlig en særegen uttrykksform, og særlig på *Elefantene er kommet* var musikken til tider svært eksperimentell. Tekstmessig hadde bandet også en svært særegen, til dels surrealistisk, tilnærming.

*Tempelbrenner'n* fra Konkret Rock er en instrumentallåt inspirert av romanen "Den Gyldne Paviljongs Tempel" av Yukio Mishima, omhandlende munken som brente Kinkakuji-tempelet i Kyoto, Japan. 

Det Elektriske Kjøkken ga ut platene sine på Oh Yeah!, som de selv hadde opprettet. Selskapet er siden blitt kjent for å ha gitt ut plater med DumDum Boys.

Diskografi
----------

* 2 låter på *Kraftrock* (Studentersamfundet i Trondhjem, 1980)
* Konkret Rock (Mini-LP, Oh Yeah!)
* Elefantene Er Kommet (LP, Oh Yeah!)
* 79-82 (Kassett, Likvidér)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Det Elektriske Kjøkken på Discogs Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**Grytdalen naturreservat** er et norsk naturreservat i Orkland kommune i Trøndelag. 
Grytdalen naturreservat er med sine 39 000 daa et av de største naturreservatene i Norge.

Hele reservatet inngår i eiendommen til Songli forsøksgård. Grytdalen er øvre del av dalen som går fra Krokstadøra sørøstover mot Songli. For det meste er dalen slak og vid med store myrer i dalbunnen. Berggrunnen består for det meste av granodiorittisk gneis. Det finnes noe metaarakose og kvartsgneis, biotittskifer og grønnstein. 

Grytdalen var opprinnelig et av de første 16 områdene som ble foreslått som nasjonalpark i Norge, i 1964. Området ble omsider vernet ved kongelig resolusjon 4. desember 1992 om plan for barskog i Midt-Norge. Landskapsvernområdet (nr. 002) og ni områder i Edna inngår i vernet. Formålet med vern: *Å verne et typeeksempel på barskog*.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Grytdalen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Litteratur
----------

* Hjalmar Munthe-Kaas Lund. «Grytdalen» I: *Den norske turistforenings årbok 1969*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Naturbase
 |
en graf med 6 noder og 7 kanter
I grafteorien er en **node** eller et **hjørne** en fundamental enhet av en graf, som ofte representerer strukturelle enheter. Noder er ofte relatert ved hjelp av kanter. Når grafer tegnes, representeres ofte noder som sirkler merket med et tall eller lignende, og kanter som linjer eller piler mellom disse sirklene.

To noder sies å være *naboer* hvis det finnes en kant imellom dem. En node kalles en *isolert node* hvis det ikke finnes kanter til noen andre noder i grafen, og en *bladnode* hvis den kun har én nabo.

Noder, eller hjørner, i grafer er relatert til, men ikke det samme som, hjørner i geomeriske figurer. Man kan definere en graf basert på den geometriske figuren, der hvert hjørne på figuren relateres til en node i grafen, og hver kant i figuren til en kant i grafen. Imidlertid vil hjørner og kanter i den geometriske figuren ha geometriske egenskaper, som man ikke nødvendigvis vil ha for noder og kanter i en generell graf.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** MathWorld
 |
**Det Kongelige Kapel** (engelsk, The Royal Danish Orchestra) kan føre sine røtter tilbake til det trompeterkorps, som Christian I grunnla i 1448. Deretter ble korpset i flere omganger utvidet; men i de økonomisk trange årene under Danmark-Norges deltagelse i tredveårskrigen ble besetningen beskåret. Omkring 1700 begynte det å vokse igjen, og dets oppgaver ble utvidet til også at omfatte operaoppførelser.

1769 ble trompeterkorpset nedlagt, og orkestret var deretter operaorkester. Da Johan Svendsen ble kapellmester i 1883, begynte han å avholde Kapelkonserter, som siden har utgjort en viktig del av orkestrets liv og gitt det mulighet for å prøve krefter med den store symfoniske musikken.

Mange store dirigenter og komponister har i årenes løp arbeidet med Det Kongelige Kapel. Blant de største navn kan nevnes Wilhelm Furtwängler, Carl Maria von Weber, Carl Nielsen, Richard Strauss, Igor Stravinskij, Sergiu Celibidache og Leonard Bernstein.

Orkestrets nåværende sjefdirigent er dansken Michael Schønwandt.

Eksterne lenker
---------------

* Det Kongelige Kapel (Det Kongelige Teaters hjemmeside)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Nordmørafylke i middelalderen fremstilt av Ivar Refsdal. Distriktet omfattet den gangen både Edøysysslet (dagens Nordmøre) og Fosen på grensen mot Namdalen.
**Nordmørafylke** (Norrønt: *Norðmœrafylkí*) var ett av de historiske fylkene i Norge. Nordmørafylke var like stort som de åtte trønderske fylkene i Trondheimen tilsammen, og utgjorde hele kyststrekningen fra Eide mot Romsdølafylke og Osen mot Naumdølafylke. Fylket utgjorde to syssel, *nyrðri hlutr* i nord Fosen som senere ble Fosen len og Fosen fogderi i Søndre Trondhjems amt, og *syðri hlutr* i sør Edøy, som senere ble Nordmøre len og Nordmøre fogderi i Romsdals amt.

På 900-tallet ble Nordmørafylke, Romsdølafylke og Naumdølafylke underlagt Frostating.

Skipreider
----------

Nordmørafylke bestod av 16 skipreider:
  
*Nyrðri hlutr* eller *Folskn sýsla*:

* Bjarnaura
* Áfjardar
* Veiklinar
* Rissar
* Staðs
* Hitrar
* Hefnis

*Syðri hlutr* eller *Edóy sýsla*:

* Aurar
* Ædeynar
* Hölsynjar
* Súrnadal
* Stangarvíkr
* Þingvalla
* Barknarfjarðar
* Afreynar
* Sundal

Referanser
----------

1. 1 2  *Historisk-geographisk Beskrivelse over Kongeriget Norge (Noregsveldi) i Middelalderen*. Trykt hos Carl C. Werner & Co. i ... 1849. s. 84, 86.
**Anders Todal Jenssen** (født 28. oktober 1957 i Oslo) er en norsk samfunnsviter. Han er professor i statsvitenskap ved NTNU.

Han er cand.polit. i sosiologi, med avhandlingen *Klasse og etnosentrisme*, fra Universitetet i Trondheim fra 1986 og dr.polit. i statsvitenskap, med avhandlingen *Verdivalg: Ny massepolitikk i Norge*, fra samme universitet fra 1993. Han har siden 1999 vært professor i statsvitenskap ved Institutt for sosiologi og statsvitenskap ved NTNU i Trondheim. Todal Jenssen har i sin forskning konsentrert seg om politisk adferd, herunder valgforskning og politisk psykologi. 

Todal Jenssen ble i 1993 tildelt Stein Rokkan-prisen for sin doktorgradsavhandling.

Referanser
----------

1. ↑  «Embedseksamen fra Trondheim» – *Aftenposten* (4. september 1986), s. 18.
2. ↑  «Nye doktorgrader» – *Aftenposten* (3. juni 1992), s. 10.
3. ↑  Kirkeeide, Normann (23. september 1993). «Rokkan-prisen til Todal Jenssen». *Bergens Tidende*: 31.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Anders Todal Jenssen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Anders Todal Jenssen i BIBSYS
* Hjemmeside ved NTNU

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CRIStin
 |