recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Halvor Sørum** (født 5. april 1897 i Vang, død 1965) var en norsk fagforeningsmann og politiker, medlem av Norges Kommunistiske Parti fra 1923. 

Han var formann i Hedmarks distriktsorganisasjon av Norges Kommunistiske Ungdomsforbund (1922–23), kasserer i samorganisasjonen på Hamar, medlem av Ringsaker herredstyre, formann i Malersvennenes forening (Oslo). I 1925 - 1926 satt han i redaksjonen for NKPs tidsskrift *Proletaren*.

Sørum var medlem av NKPs sentralstyre på 1930-tallet og rundt samme tid viseformann i Oslo og Akershus faglige distriktsorganisasjon.

I januar 1943 ble han arrestert av tyskerne og sendt til Sachsenhausen. Etter krigen var han fra 1946 til 1949 nestformann i Bygningsindustriarbeiderforbundet.

Referanser
----------

1. ↑  Side 89. Einhart Lorenz: *NKPs presse i 1920-årene*, *Tidsskrift for arbeiderbevegelsens historie* 1/1979, side 75 - 92. Pax, Oslo ISBN 82-530-0957-7
2. ↑  Side 296. Einhart Lorenz: *Det er ingen sak å få partiet lite. NKP 1923–1931*, Pax, Oslo (1983) ISBN 82-530-1255-1

Kilder
------

* Jakob Friis & Trond Hegna, *«Arbeidernes leksikon»* bind VI 1936 s. 712

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Fangeregisteret

 |
**Sue Gardner** (født 11. mai 1967) er en canadisk journalist, og siden 2007 daglig leder for Wikimedia-stiftelsen i San Francisco.

Biografi
--------

Gardner vokste opp i Canada, der hun i 1990 tok eksamen i journalistikk ved Ryerson University. Deretter begynte hun å arbeide for CBC Radio One med nyhetsprogrammet «As it happens». I mer enn ti år arbeidet hun som reporter, produsent og dokumentarskaper, både for CBC och for Newsworld International, og hun interesserte seg spesielt for populærkultur og samfunnsspørsmål, inkludert medias rolle under Gulfkrigen.

Gardner fortsatte i CBC, der hun i mars 2006 tok over jobben som leder for avdelingen for nye medier, som utviklet nettstedet CBC.ca. 
Under Gardners tid vant CBC.ca flere internasjonale priser og ble Canadas mest populære nyhetsside. Hun har også jobbet for British Broadcasting Corporation og National Public Radio.

Gardner er medlem av Online News Association, Society for News Design, Women in Film and Television, Canadian Association of Journalists og Canadian Women In Communications.

### Wikimedia-stiftelsen

I mai 2007 sluttet Gardner i CBC, og begynte kort tid senere som konsulent for Wikimedia-stiftelsen, som blant annet drifter nettleksikonet Wikipedia, der hun arbeidet med organisasjonsstruktur. Midt i Wikimedia-stiftelsens innsamlingskampanje i desember 2007 ble Gardner ansatt som stiftelsens daglige leder. Hun tok da over etter Brad Patrick.

Fra september 2007 ledet Gardner flyttingen av Wikimedia-stiftelsens kontorer fra St. Petersburg i Florida til San Francisco, og hun økte størrelsen på organisasjonen betraktelig gjennom nyansettelser. I perioden 2007 til 2010 økte antall ansatte fra 8 personer til over 30.

I oktober 2009 utnevnte nettavisen *The Huffington Post* Sue Gardner til en av de ti mest innflytelsesrike personene innen media i 2009 for hennes arbeid for Wikimedia.

Referanser
----------

1. ↑   Guardian emne-ID business/andrew-clark-on-america/2010/aug/30/wikipedia-wikileaks[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Canadian journalist to lead Wikimedia». *CBC News* (4. desember 2007)
3. 1 2  Sue Gardners biografi på LinkedIn, besøkt 17. februar 2010.
4. 1 2  Fra Lavin Agencys profil Arkivert 3. februar 2014 hos Wayback Machine.
5. ↑  «CBC clicks online» Arkivert 4. oktober 2006 hos Wayback Machine. *Toronto Star*, 19. juli 2006, via the Friends of Canadian Broadcasting archives.
6. ↑  «Does CBC.ca run itself?», en blogg om CBC.
7. 1 2  Pressemelding om at Sue Gardner blir Wikimedia Foundations nye daglige leder, 3. desember 2007.
8. ↑  Liste over ansatte på Wikimedia-stiftelsens nettside, besøkt 4. mars 2012.
9. ↑  Fra presentasjonene av «HuffPost Game Changers: Who Is The Ultimate Game Changer In Media? – Sue Gardner».

Eksterne lenker
---------------

* (en) «Sue Gardner On 'Herding Cats' And Halting Wikipedia's Editor Erosion», intervju og portrett i *Forbes* 22. august 2012


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Christos Marmarellis** (født 14. juni 2002) er en gresk alpinist, som representerer klubben Panserraikos. Han trenes av Kostas Sykaras.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2018/19

Marmarellis deltok i sitt første FIS-renn i desember 2018, da han kom på 35.-plass i slalåm i Ravna Planina i Bosnia-Hercegovina. Han deltok i Vinter-EYOF 2019 (European Youth Olympic Festival), og kom der på 65.-plass i storslalåm. Han deltok også i Junior-VM i alpint 2019, der han kom på 70.-plass i super-G, 55.-plass i kombinasjonen og 70.-plass i storslalåm. Den 18. mars fikk han sølv i slalåm under det greske mesterskapet i alpint, bak Ioannis Proios.

### Sesongen 2019/20

Han deltok i Alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Hans beste plassering ble 33.-plass i slalåm, der Adam Hofstedt fra Sverige vant. I super-G kom han på 52.-plass, og i kombinasjonsslalåmen kjørte han ut. I storslalåm kom han på 35.-plass, og i slalåm kom han på 33.-plass.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  FIS - *Christos Marmarellis - Results*, besøkt 9. mars 2020.
3. ↑  FIS - *Vigla (GRE) - National championships - Men's slalom*, besøkt 9. mars 2020.
4. ↑  Lausanne 2020 - *Alpine Skiing - Men's Slalom* Arkivert 20. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 9. mars 2020.
5. ↑  Lausanne 2020 - *Christos Marmarellis* Arkivert 13. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 9. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Christos Marmarellis – Olympedia Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 13. januar 2020 hos Wayback Machine.
**Austmarka** er et tettsted i Kongsvinger kommune i Innlandet fylke. Tettstedet ligger ved Austmarka kirke, med barnehage, barne- og ungdomsskole, og sykehjem. Jord- og skogbruk utgjør mesteparten av det lokale næringslivet. Tettstedet hadde 221 innbyggere 1. januar 2022.

Severdigheter og historie
-------------------------

Austmarka ligger i sørenden av Finnskogen, et sammenhengende skogsområde som strekker seg nordover langs svenskegrensa. Skogfinner begynte å bosette seg i området på 1600-tallet, og det finnes fortsatt bevarte finnetorp. Mange austmarkinger kan finne finske slektsnavn i sine aner som Porkka, Ampiainen, Valkoinen og Kartuinen. Den finske forskeren Carl Axel Gottlund besøkte Austmarka på 1820-tallet. Flere stedsnavn har finsk opphav.

Som turist kan man prøve fiskelykken i Møkervassdraget som renner gjennom bygda. Vassdraget har mange gode fiskeplasser, og i tillegg til det finnes det også mange fiskerike tjern og sjøer i området. Møkervassdraget er også kjent som en ypperlig kanorute. Vassdraget renner fra Sverige inn i Austmarka og tilbake til Sverige igjen.

Av severdigheter kan bl.a. nevnes Bygdemølla (fra 1600-tallet), Bygdetunet (samling av gamle hus), Sikåa-området (gammelt industrisamfunn), finnetorpene Kvåho og Åbborhøgda, Dronningens utsikt (utsiktspunkt) m.m.

Kirkesokn
---------

Austmarka kirke fra 1858 er kirkesoknets kirke. Kirkesoknet ble oppretta etter resolusjon av 19. mai 1856 og dekker området fra og med Brødbøl til og med Fagernes samt Varaldskogen. Austmarka var tidligere en del av Eidskog kirkesokn i Vinger prestegjeld, men ble værende igjen som eget kirkesokn i Vinger prestegjeld da Eidskog ble et eget prestegjeld i 1859.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
***The Crab*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Walter Edwards.

Handling
--------

Foster Borrum er den mest velstående mannen i byen Norwalk. Men resten av landsbyboerne ser på ham med frykt og forakt. Når hans kone dør vender Borrum seg mot resten av verden med ekstra bitterhet og hat. Han lever et liv i trist isolasjon, når en besøkende en dag går av toget ved stasjonen - en liten jente, som også er helt alene i verden. Landsbyboerne er alt for fattige til å adoptere barnet, men Borrum lar denne jenta flytte inn hos ham.

Men Ivy, som lengter etter sympati, møter ingen respons fra den strenge mannen. Ivy blir likevel glad i den gamle mannen, til tross for hans kulde. Men når myndighetene får høre om hvordan jenta blir behandlet, åpner de en sak og vurderer om hun burde bli tatt fra Borrum.

Skuespillere
------------

* Thelma Salter som Ivy Marten.
* Frank Keenan som Foster Borrum.
* Ernest Butterworth som Warts Warner.
* Gertrude Claire som Mrs. Borrum.
* J.P. Lockney som Jim Owens.
* Tom Guise som doktor Wingate.

Referanser
----------

1. ↑  The Crab
2. ↑  Timothy Shary, Nancy McVittie. *Fade to Gray: Aging in American Cinema*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Crab* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Crab* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Crab* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Crab* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Kurt Haverbeck** (født 22. februar 1899, død 16. mars 1998) var en tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Haverbeck vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det tyske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Nederland. Etter at laget fra Tsjekkoslovakia hadde trukket seg, var det ni lag fra ni nasjoner som deltok i turnering og den ble spilt i perioden 17. til 26. mai. Tyskland ble nummer to sin gruppe og møtte Belgia som ble nummer to i den andre gruppen. Bronsefinalen, som ble spilt 26. mai 1928 på Olympiastadion i Amsterdam med 23 400 tilskuere, vant Tyskland med 3-0. Haverbeck spilte to kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Bronse i landhockey Tysklands flagg Tyskland.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kurt Haverbeck – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Kurt Haverbeck – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Kurt Haverbeck – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Kurt Hasse** (født 7. februar 1907 i Mainz, død 9. januar 1944 i Sovjetunionen) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Hasse ble, med hesten «Tora», olympisk mester to ganger under OL 1936 i Berlin. Han vant både den individuelle og lagkonkurransen i sprangridning. Deltakere på det tyske laget var Heinz Brandt på hesten «Alchimist», Kurt Hasse på «Tora» og Marten von Barnekow på «Nordland»

Hasse døde på Østfronten i Sovjetunionen under andre verdenskrig.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Gull **Gull** i hestesport, sprangridning Tysklands flagg Tyskland
* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Gull **Gull** i hestesport, sprangridning lag Tysklands flagg Tyskland

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 29. april 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kurt Hasse – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Kurt Hasse – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND
 |
**Austmann** (norrønt: austmaðr) er en betegnelse som i norsk historie har blitt brukt om personer som kommer reisende fra øst, eller som bor øst for der man selv kommer fra eller bor. Ofte er det ei hindring som fjell, vann eller hav mellom der hvor austmennene kommer fra og der man selv er. Austmann inngår i en del norske stedsnavn ved ruter som ble brukt til ferdsel mellom øst og vest, som for eksempel Austmannalia i Røldal. Betegnelsen har vært vanlig på Vestlandet, og ble der brukt om folk fra Østlandet (i motsetning til nordmann).

På Island og Vesterhavsøyene ble austmann i norrøn tid brukt om nordmenn.

Austmann blir også brukt som mannsnavn på Island, og i 2005 var det 27 gutter og menn som hadde dette navnet.

Et bryggeri i Trondheim heter Austmann Bryggeri, etablert sommeren 2013.

Referanser
----------

1. ↑  Søk etter *Austmann* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
2. ↑  Lynum, Sissel (1. februar 2016): «Austmann Bryggeri får Hansa Borg som medeier», *Adressavisen*
**Emil von Burchard**, født som **Franz Emil Emanuel Burchard**, adlet 1883 og fra det tidspunkt **von Burchard**, (født 8. august 1836 i Königsberg (Preußen), død 25. april 1901 i Charlottenburg i Berlin) var prøyssisk og tysk jurist og politiker. Han var fra 1882 til 1886 statssekretær i det føderale riksfinanskontoret, forløperen til dagens tyske finansdepartement.

Burchard ble født inn i en forpakter- og embetsmannsfamilie. Hans mor Jeanette Böhme, var tante til fysikeren Max Planck. Burchard studerte fra 1855 til 1858 jus i Berlin og Heidelberg. Han gjorde karrière i justisvesenet til han i 1879 gikk til rikskanslerembetet.

Ved rikskanslerens kontor arbeidet han med tollspørsmål. I stillingen ved riksfinanskontoret hadde han ansvaret for den proteksjonistiske tollpolitikk som Bismarck førte i denne perioden.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 6. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 1. januar 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   gravsted Gamle Sankt Matteus kirkegård i Berlin[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Knabe,Lotte, *Burchard, Franz Emil Emanuel von*, i Neue Deutsche Biographie 3 (1957), s. 31 besøkt 7. september 2014

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |

Portal: Tyskland
***Me komme seint, men me komme godt*** er et samlealbum med tradisjonelle Stavanger-viser fra 1976. Den fulle tittelen er *Me komme seint, men me komme godt! Stavangerviser*, utgitt av Talent. Spilletiden er på 45 minutter og 7 sekunder. 

Navnet henspiller på et sitat fra Stavanger-forfatteren Alexander Kiellands roman Skipper Worse, der Worse i første kapittel anmelder ankomst til konsul Garman med hilsenen: «Vi kommer sent — Hr. Kunsel! men vi kommer godt!».[]

Sporliste
---------

1. «Viking» (2:04)
2. «Me komme seint men me komme godt!» (1:46)
3. «Gamla go' Stavanger» (2:48)
4. «Det e någe med det» (2:49)
5. «Kumla med dått i» (3:01)
6. «Tyttebærturen til Jørpeland» (2:28)
7. «And i Breiavann» (1:59)
8. «Krabbevise» (1:43)
9. «Platform of Your Life» (2:49)
10. «Sjynt å kjøra buss» (4:23)
11. «Eg e fydde på Straen eg» (2:52)
12. «Det e någe med det gamla» (3:44)
13. «Børes sang» (3:10)
14. «Pitters vise» (2:58)
15. «De små armane» (6:24)

Eksterne lenker
---------------

* 

* (en) *Me komme seint, men me komme godt* på Discogs Rediger på Wikidata
**Michèle Moser** (født 14. februar 1979), sveitsiske curlingspiller som deltok i de olympiske leker 2006 i Torino.

Moser vant en olympisk sølvmedalje i curling under vinter-OL 2006 i Torino. Hun var med på det sveitsiske laget som kom på andreplass i curlingturneringen for damer bak Sverige. De vant semifinalen over Canada med 7-5 men tapte finalen mot Sverige med 6-7. De andre på laget var Mirjam Ott, Binia Beeli, Valeria Spälty og Manuela Kormann.

OL-medaljer
-----------

* 2006 Italias flagg Torino - Sølv Sølv i curling, damer Sveits’ flagg Sveits

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Michèle Moser – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Michèle Moser – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Michèle Moser – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Michèle Moser – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Michèle Moser – World Curling Tour Rediger på Wikidata

* (en) Michèle Moser – World Curling Federation Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** SUDOC
 |
**Emil Sonderegger** (født 28. november 1868 i Herisau, død 15. juli 1934) var en offiser og høyreekstrem politiker fra Sveits.

Som sønn av ledende sveitsisk forretningsmann arbeidet Sonderegger opprinnelig med eksport, noe som innebar at han reiste mye og som et resultat av dette utviklet han seg meget gode språkkunnskaper. Sonderegger forlot familiens virksomheten for å følge en karriere innen den sveitsiske hæren og han ble utnevnt til løytnant i 1888. Sondereggers militære karriere blomstret og han kommanderte en hel brigade i 1916. Sonderegger og hans brigade fikk ordre om å undertrykke generalstreiken i Zürich i november 1916, noe som ble meget godt mottatt av sveitsiske konservative politikere som kalte Sonderegger for en frelser av fedrelandet. 

Sonderegger ble forfremmet til den sveitsiske generalstaben i 1920, men han forlot det sveitsiske militæret i 1923 i protest mot planene om å omstrukturere og kutte i pengestøtten til landets militærvesen. Sonderegger begynte å arbeide for Schweizerische Industriegesellschaft Neuhausen samt at han gjennomførte en foredragsturne i Kina. Sonderegger var en sterk motstander av parlamentarisk demokrati, og han støttet det private næringsliv fremfor statlig innblanding i landets økonomi. 

På 1930-tallet ble Sonderegger en markant høyreekstrem politiker. Han ble med i Nationale Front, men forlot dette for å grunnlegge partiet Volksbund. Etter splittelsen i dette grunnla han sitt eget parti, Volksfront.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 3. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 15. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** HDS
 |
**Me At Sea** er et solo electronica-prosjekt startet i Bergen 2003. Bak prosjektet står Isak Strand (f. 1982), en norsk musiker og musikkprodusent bosatt i Oslo.

Biografi
--------

Strand samplet lyder til sin første låt for *Me At Sea*, *No need for hibernation*, mens han vandret rundt i Bergens bygater, trommende på steiner og grus. Han dukket opp på lokale klubber fra 2004, og spilte på den store Electronicafestivalen, *Ekkofest* i Bergen 2005. Her møtte det akustiske pianoet til Øystein Moen computermusikk på scenen med *Me At Sea*. Resultatet av prosjektet *Moen Meets Me At Sea* ble foreviget på albumet ved samme navn. Med helt forskjellig musikalsk bakgrunn arbeidet de seg fram til et overraskende interessant musikalsk landskap.

Strand er kjent for sine ofte melodiøse, men også rytmisk melodiske melodier som lever i et elektronisk landskap med IDM påvirkning. Hans solo opptredener på scenen har både datamaskiner og intense trummeelementer, hamrende på alt fra sykler til elektroniske dupeditter. Pianist Øystein Moen som har arbeidet innenfor mange ulike former for jazz, fra electonisk frijazz til lyrisk akustisk trioformat. *Moen meets Me at Sea* presenterrer deres egne kompoosisjoner som spenner fra rolige modale lydformasjoner til mer eksplosive avdelinger med *støy-impro*. Ideen er å holde seg i grenseland mellom sjangrene, og navn som Seven Ark, Brad Mehldau, Paul Bley og Keith Jarrett må nevnes som viktige inspirasjonskilder, sammen med electronicaartister som Flotel og Ilkae.

Diskografi
----------

Album
* *Moen Meets Me At Sea* – (2005, *Knott Records*)
* *The Last Years Of Joy* – (2007, *Knott Records*)

EP-er
* *Some Place EP* – (2005, *Knott Records*)

Referanser
----------

1. 1 2  «Moen Meets Me At Sea - EkkoFest.no». Arkivert fra originalen 9. desember 2010.
2. ↑  «Me At Sea». *Discography*. Discogs.com. Besøkt 15. november 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Me At Sea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Me At Sea på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* (en) Me At Sea at Myspace

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz
 |
**Mick Jackson** (født 1960) er en britisk forfatter, kjent for sin roman *The Underground Man* (1997). Boken, basert på livet til William Cavendish-Scott-Bentinck, 5. hertug av Portland, var nominert til Bookerprisen og Whitbreadprisen 1997 for beste debutantroman.

Liv og virke
------------

Mick Jackson ble født i Great Harwood i Lancashire i 1960, og var elev ved Queen Elizabeth's Grammar School i Blackburn.

Jackson arbeidet i lokale teatre, studerte drama ved Dartington College of Arts, og spilte i et rockband kalt for «The Screaming Abdabs». I 1990 studerte han kreativ skriving ved Universitetet i East Anglia, og begynte deretter å arbeide på romanen *The Underground Man*. Han har vært forfatter på fulltid siden 1995.

Foruten *The Underground Man* har han skrevet romanene *Five Boys* (2002) og *The Widow's Tale* (2010), og to novellesamlinger, *Ten Sorry Tales* (2006) og *The Bears of England* (2009). Under pseudonymet Kirkham Jackson skrev han filmmanuset forfjernsynsfilmen *Roman Road* (2004).

Jackson bor i Brighton.

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, oppført som Mick Jackson (author), SNAC Ark-ID w67v250f, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mick Jackson.com - offisielt nettsted
* (en) Intervju hos Bookmunch.co.uk
* (en) Mick Jackson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Mick Jackson hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** NKC **·** Discogs
 |
**Cables** er et norsk rock/punk-band med tilholdssted i Oslo etablert i 2000. Bandet ga i 2005 ut EP-en *Oh La La*. Sammen med Ida Maria vant de Zoom Urørt-finalen i 2006 og fikk i premie en landsdekkende Zoom Urørt-turné våren 2007. Bandet spilte i løpet av 2008 inn sitt første album med Tommy Akerholdt fra Serena Maneesh og Silver som produsent. I 2009 gav de ut debutalbumet "Same Places, Same Faces" som fikk en rekke bra anmeldelser.

Etter noen år med spilling rundt i Norge, ble det for et par år siden stille på Cablesfronten.

I den stille perioden har de skrevet nye låter, friska opp line-up'en og er nettopp ferdig med innspillingen av album nummer to som ble sluppey Januar 2013. Det er Tommy Akerholt Turboneger Silver / Serena Maneesh) som igjen har produsert Cables sitt andre album.

I tillegg til Inger Hellgren på vokal og Silje Dybedahl på gitar, er bandet nå forsterket med Lene Vinje (Cocktail Slippers) på bass, Håvard Lunøe-Nielsen (Bloodlights) på gitar og Steffen Skau Linnert (Upstrokes / Anton Ruud & The Wrong Way Home) på trommer.

Medlemmer
---------

* Inger Hellgren: vokal, bass (2000-)
* Silje Dybedahl: gitar (2000-)
* Lene Vinje: Bass (2011-)
* Steffen LInnert: slagverk (2012-)
* Håvard Lunøe-Nielsen: gitar (2012-)

### Tidligere medlemmer

* Marte Hagen: slagverk (2000-2012)
* Ann Sung-an Lee: gitar (2008-2011)
* Helene Weydal: gitar (2000–2004)
* Tine Christiansen: gitar (2004-2008)

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
«**Underdogs**» er en sang av den walisiske rockegruppa Manic Street Preachers fra deres åttende album, *Send Away the Tigers*. Singlen ble ikke lansert som en ordinær single, men er heller en takk til fansen for deres årelange støtte. Singlen finnes i 7" vinyl og kan ellers lastes ned digitalt. 7"-versjonen ble laget i et begrenset opplag på 1000 eksemplarer, hvorav alle ble solgt allerede på forhåndbestilling. Dog kan singlen lastes ned gratis på bandets offisielle nettside.

Da sangen ble annonsert utlyste man også en konkurranse som ba fans sende inn bilder, filmer og annet visuelt media man trodde ville passe sangen og dens tema. Den endelig musikkvideoen, laget av klipp fra tidligere videoer av bandet og materiell sendt inn av fans, ble lansert på bandets nettside 12. april 2007.

Trivia
------

* Ved 1:08 hopper sangen direkte fra refrenget til neste vers. Det er ikke kjent om dette er laget ved en feiltakelse eller ikke. Versjonen som kunne lyttes til på Internett da sangen ble annonsert inneholder ikke noe slikt hopp.

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell nedlasting
**Lat læring** er en type læringsmetode innen kunstig intelligens. At en metode er lat, betyr at den ikke oppretter en klassifiseringsmodell av læringssettet før den får en spørring. Dette kommer med både positive og negative sider. Den positive siden er at problemet blir løst lokalt, noe som betyr at en metode kan løse flere problem samtidig, samtidig som det håndterer problemer i domenet bra. En negativ side ved late algoritmer er at man alltid må ha treningssettet tilgjengelig for å kunne klassifisere objekter, kontra å bare ha en modell klar for klassifiseringen. Siden man ved hver klassifisering må bruke hele treningssettet og gjøre hele algoritmen på nytt, kan det bruke lang tid dersom det er mange objekter å klassifisere. Dette kan dog i noen tilfeller bli gjort opp for av den raske/ikke-eksisterende læringsprosessen.

Ett eksempel på en lat algoritme er k-nærmeste nabo.

Kilder
------

* Baeza-Yates, R. & Ribeiro-Neto, B. (n.d.). Modern information retrieval, the concepts and technology behind search (pp. 299–300).
* Altman, N. S. (1992). An Introduction to Kernel and Nearest-Neighbor Nonparametric Regression. The American Statistician. Retrieved from

Eksterne lenker
---------------

* Lazy Learning for Local Regression
* The Lazy Learning Package
Dazhimenstasjonen i Hankou, som var sørlig endestasjon for den opprinnelige Jinghanbanen
**Jingguangbanen** (forenklet kinesisk: 京广铁路; tradisjonell kinesisk: 京廣鐵路; pinyin: *Jīngguǎng tiělù*) er en viktig hovedstrekning på jernbanenettet i Folkerepublikken Kina. Strekningen løper fra Vestbanegården i Beijing og sørover til Guangzhou i provinsen Guangdong.

Jernbanelinjen består av to avsnitt. Det nordlige avsnittet, *Jinghanbanen*, går fra Beijing til Hankou, og det sørlige avsnittet, *Wuguangbanen*, fra Wuchang til Guangzhou. Hankou og Wuchang, som før var hver sin by, men nå er bydeler i Wuhan, ligger på hver sin side av elven Yangzi. Det var først i 1957 at de to jernbanestrekningene ble sammenknyttet da Yangtzebroen i Wuhan stod ferdig. 

Jingguangbanen knytter sammen Beijing og Guangzhou og strekker seg gjennom seks provinser, nemlig Beijing, Hebei, Henan, Hubei, Hunan og Guangdong. Lengden er 2324 kilometer. Det gjennomgående (*non stop*) Jingjiu-toget mellom Beijing og Hongkong følger fremdeles (2009) denne banen, selv etter at Jingjiubanen ble åpnet. 

Den 7. februar 1923 gikk jernbanearbeidere på Jinghanbanen til streik for sine rettigheter og i protest mot krigsherrenes brutalitet. Denne streiken fikk en viss betydning for det kinesiske kommunistpartis fremvekst.

De viktigste stoppesteder langs ruten
-------------------------------------

Fra nord til sør:

* Shijiazhuang
* Handan
* Xinxiang
* Zhengzhou
* Luohe
* Xinyang
* Hankou
* Wuchang
* Yueyang
* Changsha
* Zhuzhou
* Hengyang
* Shaoguan
* Guangzhou
**NNN1957** er et tidligere norsk høydedatum. Navnet er en forkortelse for **Nord-norsk null 1957.** Et høydedatum er et referansesystem for å angi nøyaktig hvor mange meter over havet et punkt ligger.

I Sør-Norge ble høydedatumet NN1954 innført i 1954. Høydesystemet ble realisert ved å lage et nett med høydefastmerker langs veger og jernbane der høydeforskjellen mellom fastmerkene ble bestemt med presisjonsnivellement. På strekningen mellom Fauske og Narvik var det mange brudd på vegsystemet med ferger, og det var ikke mulig å få til et sammenhengende nivellement for hele landet. En valgte derfor å definere et eget høydedatum for Nord-Norge.

I 1905 var det gått en nivellement mellom Narvik og Riksgrensen langs Ofotbanen. Datumet ble basert på en middelvannsberegning for årene 1905–1910 og ble sikret med to fastmerker på malmkaia i Narvik. I midten av 1950-årene lå det gamle utgangsnivået 154,5 mm over middelvannstand. NNN1957 ble basert på den nye middelvannstanden, og alle fastmerker nord for Tysfjorden ble regnet om til NNN1957. Det ble også utført et nivellement i Lofoten i NNN1957.

NN1954 og NNN1957 ble knyttet sammen med en utjevning langs strekningen Fauske–Narvik i 1974. Forskjellen på de to systemene var da 28 mm, noe som er mindre enn antatt måleunøyaktighet på den ca. 200 km lange strekningen. Betegnelsen NNN1957 gikk ut av bruk fra 1. januar 1996 uten at man endret på høydene.

Kilder
------

* «Norges offisielle høydesystemer og referansenivåer» (PDF). Statens kartverk. 1. desember 2009. Besøkt 27. juli 2016.
Stedet der Birkeland gamle kirke lå på Kirkebirkeland. Steinmuren markerer tuftene etter den gamle kirken.
**Birkeland gamle kirke** var en kirke som stod på Kirkebirkeland i Fana bydel i Bergen. Tuftene etter kirken og kirkegården er i dag markert med en steingjerde.

Kirken var nevnt for første gang i 1329, men den er trolig eldre enn det. I middelalderen var kirken en stavkirke. Fra denne kirken er det bevart et alterskap som i dag er å finne på Universitetsmuseet i Bergen. Stavkirken ble revet på første halvdelen av 1600-tallet og bygd opp som en langkirke. Kirken hadde våpenhus i vest, tårn på vestsiden av skipet og et smalere kor i øst.

På grunn av problemer med å holde kirken ved like, og siden kirken etter hvert ble for liten ble det avgjort å bygge en ny kirke ved Nesttun i 1879, dagens Birkeland kirke. Den gamle kirken ble da revet.

Kilder
------

* Gunnar Hagen Hartvedt (2003). Bergen Byleksikon (4 utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 82-573-1036-0.

Eksterne lenker
---------------

* «Birkeland gamle kirke». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon
 |
**Odd Narud** (født 3. februar 1919 i Furnes i Ringsaker, død 22. april 2000) var en norsk siviløkonom og industrimann som har hatt flere verv og stillinger innen Norsk Hydro.

Narud var student fra 1939 til 1940 ved Otto Treiders Handelsskole, før han studerte til siviløkonom ved Norges Handelshøyskole (NHH) frem til 1943. Samme år ble han ansatt som sekretær på Norsk Hydros Rjukan Salpeterfabrikk i Rjukan, og fra 1950 var han kontorsjef samme sted. Fra 1958 var han kontorsjef på Eidanger Salpeterfabrikk før han i 1963 ble utnevnt til økonomidirektør i hovedkonsernet. 

I 1975 ble han utnevnt til administrerende direktør. Året etter ble han assisterende generaldirektør før han i perioden fra 1977 og frem til 1984 var generaldirektør for samme selskap. Narud hadde også styreverv i Alnor, Røldal-Suldal Kraft, Norsk Regnesentral, Rafinor, Norges Industriforbund og Norsk Arbeidsgiverforening.

Litteratur
----------

* «Narud, Odd», i Steenstrup, Bjørn (red.): *Hvem er Hvem? 1973*, Oslo: Aschehoug, 1973, s. 404.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Odd Narud i Store norske leksikon


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Johan B. Holte** | **Generaldirektør ved Norsk Hydro**(1977–1984) | Etterfølger:**Torvild Aakvaag** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
**Laterale halscyster** er væskefylte rom under huden på siden av halsen. Lignende cyster kan også finnes midt på halsen, de kalles da medial halscyste.

Årsak og utvikling
------------------

De laterale halscystene stammer fra en anomali i 2. gjellebue. Gjellebuene er ulike «lag» eller nivåer menneskekroppen utvikler seg i. Noen anatomiske strukturer oppstår i ett nivå, men flytter seg senere bort fra dette. Den "gangen" som oppstår under flyttingen (kalt fistelgang) skal normalt lukke seg etterpå. Cyster oppstår når gangen ikke har lukket seg skikkelig igjen etter flytting.

For laterale halscyster sin del, går fistelgangen fra mandlene ned mot fossa supraclavicularis, altså like over kragebeinet. Cystene kan i prinsippet oppstå hvor som helst på den strekningen. Den vanligste lokalisasjonen er fra kjevevinkelen og ned, foran eller under sternocleidomastoideus-muskelen.

Cystene oppstår vokser ofte sakte, og er i utgangspunktet ikke ømme. De kan begynne veksten i barndommen, men ofte ikke bli merkbare før i tenårene eller ung voksen alder. Veksten kan også akselerere plutselig, spesielt i forbindelse med øvre luftveisinfeksjon.

Komplikasjoner
--------------

Cyster kan ha et hull (en fistel) ut mot overflaten av huden, hvor det lekker ut væske. Cyster med fistel står i fare for å infiseres, og blir da ømme og røde.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
**Odd M. Berg** (født 31. desember 1938 i Stavanger) er en kjent næringslivsleder i Rogaland. Han har hatt sentrale posisjoner i Jonas Øglænd og var blant annet med på oppbyggingen av den landsdekkende Ø-kjeden, senere Cubus. Berg var administrerende direktør i Sentrum Eiendommer AS og var drivkraften bak ombyggingen av Uldvaren til kjøpesenteret Vågen 33 i Sandnes sentrum. De siste yrkesaktive årene var Odd Berg administrerende direktør i Norsk Hammerverk (NoHa).

Odd Berg har alltid hatt et sterkt samfunnsengasjement og vært et aktivt medlem i forskjellige styrer og organisasjoner. Han har blant annet vært tillitsvalgt i Norske Reserveoffiserers Forbund i lange perioder og sittet i bystyret i Sandnes kommune. Mest oppmerksomhet har nok hans sterke og langvarige engasjement i Stiftelsen Sandnes-Dubrovnik fått. Her har han vært styreleder og primus motor i en årrekke og sørget for konkret assistanse i oppbyggingen av både Dubrovnik og flere byer og landsbyer i Bosnia etter krigen på Balkan. I begynnelsen var hjelpen fokusert mye på nødhjelp men etter hvert ble fokus rettet inn mot infrastruktur, landbruk, hjelpemidler og utstyr til skoler, sykeshus etc og erfaringsoverføring. Hovedsakelig motivert av dette arbeidet har Odd Berg mottatt Kongens fortjenstmedalje i gull.

Referanser
----------

1. ↑  «Tildelinger av ordener og medaljer». Det kongelige slott. Besøkt 13. mai 2020. «21.10.2005 Berg, Odd Magne Administrerende direktør Odd Magne Berg, Sandnes, er tildelt Kongens Fortjenstmedalje i gull»

Eksterne lenker
---------------

* Stiftelsen Sandnes-Dubrovnik Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
**Birkeland**, eller **Børkjeland** (offisiell skriveform), er et delområde og to gårder i Sauda kommune. Delområdet dekker østre del av Hereimsdalen nord for Sauda sentrum og strekker seg fra Åbø til enden av dalen på østsiden av *Storelva* samt små boligområder på østsiden av Saudafjorden. Området ble utbygget med store boligfelt på 1950- og 1960-tallet. Næringsvirksomhet i området er stort sett jordbruk, i tillegg til småindustri på Birkelandsmoen og en avdeling av Sauda videregående skole med nasjonal transportfaglinje. Delområdet følger ikke de geografiske grensene for stedet Birkeland.

Delområdet er delt opp i grunnkretsene Hellandsbygda, Løyning/Fiveland, Birkeland, Sønnå og Maldal/Molda

De to gårdene Indre og Ytre Birkeland ligger øst for byen Sauda. Navnets gammalnorske opphav er *Birkiland* som betyr «bjørkested». Tidligere ble navnet skrevet *Birkeland*, men på grunn av at den tradisjonelle uttalen er *børrkjelann* ble skrivemåten endra til *Børkjeland*.

Se også Grunnkretser i Sauda kommune.

Referanser
----------

1. ↑  Sentralt stedsnavnregister vist i Norgesglasset Arkivert 25. november 2006 hos Wayback Machine.
2. ↑  Stedsnavnarkivet (Søk etter oppslagsformen *Børkjeland%* med *Sauda* som herred.)
3. ↑  Norske gaardnavne (utgitt 1915) («K» representerer lyden «kj».)
4. ↑  «Sentralt stedsnavnregister vist hos yr.no». Arkivert fra originalen 25. mars 2016. Besøkt 16. august 2009.
**NN2000** er et nasjonalt norsk høydesystem. Navnet er en forkortelse for **Normalnull 2000.** Systemet omfatter et høydedatum og et landsomfattende nett med fastmerker som er høydebestemt i dette datumet. Et høydedatum er et referansesystem for å angi nøyaktig hvor mange meter over havet et punkt ligger. Nullhøyden i NN2000 tilsvarer omtrent havets middelvannstand og må ikke forveksles med sjøkartnull, som av sikkerhetsgrunner ligger lavere. 

Vertikale datum i Europa
Fundamentalpunktet for NN2000 er Normaal Amsterdams Peil, det samme punktet som brukes i det nye europeiske vertikale datumet EVRF2007. NN2000 er et felles system for Norge, Sverige og Finland og bygger på en felles utjevning av fastmerkenettet for alle tre land. Systemet heter RH 2000 i Sverige og N2000 i Finland. 

Det tidigere høydesystemet NN1954 ble brukt uten korreksjon for landhevning i over 60 år, og noen steder er forskjellen mellom NN1954 og egentlig høyde over geoiden 30–40 cm. Landhevningen varier i ulike deler av landet, flere kommuner brukte lokale høydesystemer, og det er vanskelig å bruke NN1954 sammen med satellittbaserte systemer som GPS. På grunn av dette ble det besluttet å innføre NN2000 i tidsrommet 2011–2017. 

Målingene som ble brukt for å etablere systemet ble korrigert til å gjelde for år 2000. I framtida vil høydene på fastmerkene bli korrigert med beregninger av landhevningen på det aktuelle stedet.

Kilder
------

* «Nytt høydesystem NN2000». Statens kartverk. 26. mai 2016. Besøkt 30. juli 2016.
* «Norges offisielle høydesystemer og referansenivåer» (PDF). Statens kartverk. 1. desember 2009. Besøkt 30. juli 2016.
* «Fastmerker og høydereferanse». Trondheim kommune. 11. mars 2014. Besøkt 30. juli 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Produksjon av lateritt-blokker til boligbygging i India.
**Lateritt** er rødfarget forvitringsjord med aluminium- og jernhydroksider som hovedbestanddeler. 

Lateritt består av vulkaniske bergarter, hovedsakelig av mineralene kaolinitt, goethitt, hematitt og gibbisitt. I tillegg inneholder mange lateritter kvarts. Den er utbredt i nedbørrike tropiske og subtropiske strøk.

Det er jernoksid sammen med goethitt og hematitt som gir den rødbrune fargen.

Lateritt forekommer i fuktige tropiske strøk og har ingen tydelig lagdeling. På grunn av kjemisk forvitring er de fleste silikatmineralene borte slik at jordsmonnet i stor grad består av jern og aluminium. Jernforbindelsene gjør at fargen er rødlig. Hvis plantedekket forsvinner og jordsmonnet kommer i dagen, danner det seg et hardt lag/skorpe.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
**Marie Sophie Caroline Drevelin** (født 1. mars 1830 i Christiania, død 26. juni 1905 i Bergen) var en norsk skuespillerinne.

Familie
-------

Marie Drevelin var datter av gjørtlermester Johan Jakob Drevelin og Anne Simonsdatter. Hun ble 2. november 1863 gift i Bergen med kjøpmann Deiderich Hagelsteen Voss (1833-1908).

Liv og virke
------------

Drevelin var elev ved Christiania Theater, før hun sommeren 1861 søkte ansettelse ved Det norske Theater i Trondheim, uten å lykkes. Samme år reiste hun til bergen, hvor hun gjennomførte tre debuter ved Det norske Theater der i løpet av sesongen 1861-1862, i rollene som *Therese* i *Mester og Lærling*, *Emilie Holst* i *Et Løfte* og *Lorle* i *Landsby og Stad*. Hun medvirket i flere forestillinger der inntil teatret ga sin siste forestilling 17. mai 1863. Deretter forlot hun teaterscenen.

Roller i utvalg
---------------

* *Therese* i *Mester og Lærling* av Jens Christian Hostrup (Bergen)
* *Emilie Holst* i *Et Løfte* av Karl August Görner (Bergen)
* *Lorle* i *Landsby og Stad* av Berthold Auerbach (Bergen)
* *Maritana* i *Don Cæsar de Bazan* av Philippe François Pinel Dumanoir og Adolphe Dennery (Bergen, 1862)
* *Cora* i *Cora eller Slavinden* av Jules Barbier (Bergen, 1862)

Kilder
------

* Jensson, Liv (1981). *Biografisk skuespillerleksikon*. Universitetsforl. s. 46. ISBN 8200056228.

Referanser
----------

1. ↑  Blanc, T. (1884). *Norges første nationale Scene (Bergen 1850-1863)*. Cammermeyer. s. 328.
2. ↑  Blanc, T. (1884). *Norges første nationale Scene (Bergen 1850-1863)*. Cammermeyer. s. 323.

Eksterne lenker
---------------

* Sceneweb: søk på de ulike teaterstykkene
**Elen Birgitte *Marie* Bjerknes** (født 17. juni 1860 i Christiania, død 3. juni 1900 i Aurskog) var en norsk forfatter.

Familie
-------

Marie Bjerknes var datter av matematikeren og fysikeren Carl Anton Bjerknes (1825–1903) og Aletta Vilhelmine Dorothea Koren (1837–1923). Hun var søster av fysikeren Vilhelm Bjerknes og veiingeniøren Ernst Bjerknes.

Liv og virke
------------

Bjerknes begynte som guvernante i Nordland, men i skuffelsen over at det ikke ble fullstendig mørkt der i vintermånedene, oppga hun denne praksisen og reiste til Amerika. Der underviste hun i tysk, samtidig som hun oversatte *Edda* til engelsk, et arbeid som aldri kom til å bli publisert.

Etter et opphold Norge reiste hun igjen til USA, og på reisen skrev hun *Kolerafangerne paa Normannia – Et kulturbillede fra 1892*. På veien mot Chicago hadde hun havnet på en sandbanke ved New York «da en hel pestflaade samlede sig paa New Yorks havn og bragte panikk og forvirring». Boken beskriver karentenelivet i forbindelse med kolerautbruddet på «D/S Normannia». Boken består av en korrespondansesamling hennes far besørget bokutgivelsen av.

Under dette oppholdet var Marie Bjerknes blitt så sterkt sinnslidende at hennes mor reiste over Atlanterhavet for å bringe henne tilbake til fødelandet igjen. Hun døde hos sin gamle barnepike i Aurskog.

Bibliografi
-----------

* 1893: *Kolerafangerne paa Normannia – Et kulturbillede fra 1892 – Skildret efter oplevelser paa en reise til Chicago*

Referanser
----------

1. ↑  "Norway Baptisms, 1634-1927," database, FamilySearch ( : 10 February 2018), Elen Birgitte Karlsen, 17 Jun 1860; citing ; FHL microfilm 255,750.
2. ↑  Bjerknes, Marie (1893). *Kolerafangerne paa Normannia*. Kristiania: Dybwad.

Kilder
------

* *Dette skrev kvinner*. Oslo: Skolen. 1984. s. 31. ISBN 8257900109.
* Høeg, Hans (1953). *Sandsvær-slekten Bjerknes Evju gjennom 600 år*. Kjøpmann Ingvar Bjerknes, Høvik. s. 264.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Standardisert utforming med plastknotter på bunnen av hver boks gjør det det mulig å stable og feste sammen bokser fra ulike produsenter.
På T-Loc-typen brukes én enkelt roterende hendel istedet for fire klips.
**Systainers** (fra **sys**tem con**tainers**) er et system for bokser og kofferter som kan stables på hverandre, og brukes særlig til bærbare verktøykofferter for elektroverktøy. Systemet fås i flere standardiserte størrelser, og den vanligste størrelsen har en grunnflate på 400×300 mm etter inspirasjon fra en vanlig størrelse av eurokasser.

En fordel med systemet er at det muliggjør å stable og feste sammen kofferter fra forskjellige produsenter. Det opprinnelige designet hvor man fester sammen koffertene med fire klips ble introdusert av Festool Tooltechnic i 1993. I 2010 ble den såkalte **T-Loc**-varianten introdusert hvor man låser sammen koffertene ved hjelp av étt roterebart håndtak, samt at utformingen av beina hadde blitt redesignet. I 2019 ble **Systainer³** annonsert av Festool, Bott og Tanos som tredje generasjon av systemet. Systainer³ har integrert glideskinnespor for direkte kobling til reoler i varebiler, samt håndtak foran og full bakoverkompatibilitet med tidligere varianter.

Systemet kan føre til reduksjon av forurensning og utslipp ved at kofferten først brukes som emballasje ved distribusjon og salg, og deretter kan fungere som gjenbrukbar emballasje for transport og lagring av verktøy. I tillegg til Festool er det nå også mange andre verktøyprodusenter som selger kofferter som passer med Systainer-systemet (Makita Makpac, Tanos T-Loc, Hitachi Hit-Case). Noen andre verktøyprodusenter bruker istedet alternativet L-Boxx utviklet av Sortimo.

Størrelser
----------

Standardiserte grunnflatemål i Systainer-systemet| Type | Nominelle mål 
(mm) | Faktiske mål (mm) | Innvendig 
(mm) | Type |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Classic | T-Loc |
| Micro |  | 105×65 | 100×60 |  | Ja |
| Mini |  | 265×171 | 254×154 | Ja | Ja |
| **Normal** | 400×300 | 396×296 | 382×267 | Ja | Ja |
| Midi | 500×300 | 496×296 | 483×267 |  | Ja |
| Sys3 L | 510×300 | 508×296 |  |  | Ja |
| Maxi | 600×400 | 596×396 | 545×330 | Ja |  |
| Sys3 XXL | 800×300 | 792×296 | 786×279 |  | Ja |

Referanser
----------

1. 1 2  DeBoer, Clint (21. oktober 2010). «Festool T-LOC Updates Systainer Storage System». *Pro Tool Reviews*. Besøkt 12. juli 2018. «in 1993, the Festool Systainer turned upside down the world of construction professionals, who by then was still mainly organized with boxes… Systainer is a composition of words Sys-tem and Con-tainer… first generation of Systainer… close and unlock four snaps, …new T-Loc system is backwards compatible with existing Systainers… T-Loc versions on top… T-shaped and Loc means close (Lock), open (Open) and connected (Connect).»
2. ↑  Handkreissäge kaufen: Die Bestseller - COMPUTER BILD
3. ↑  «Systainer® product overview: A short extract» (PDF). Tanos. Besøkt 20. juli 2018.
4. ↑  «Micro-Systainer T-Loc». Koffer Fun Shop. Besøkt 20. juli 2018.
**Francis David Stephen Scott-Malden** (født 26. desember 1919, død 1. mars 2000) var en britisk offiser og flyger. Han er kjent for sin innsats under andre verdenskrig.

Andre verdenskrig
-----------------

Scott-Malden mottok Krigskorset med sverd, Norges høyeste utmerkelse  Foto: KEN 
Under andre verdenskrig var han den første operasjonsgruppesjef (Wing Commander Flying) for North Weald Wing (senere kalt 132 (Norwegian) Wing), en jagerving bestående av blant andre de to norske skvadronene 331- og 332 skvadron. Han ble tildelt Krigskorset i 1942, innstilt av norske myndigheter for "med mot og omtanke å ha ledet norske flygeavdelinger under fellesoperasjoner mot fienden, og i høy grad bidradd til de resulter som norske flygere har oppnådd i kamp".

Scott-Malden fikk «vingen» i april 1940. I september 1941 ble han sjef for sin første skvadron, No. 54 Squadron RAF. I mars 1942 overtok han North Weald Wing, der de norske jagerskvadronene inngikk.

Etter verdenskrigen
-------------------

Scott-Malden var Air Vice-Marshal da han sluttet i Royal Air Force av helsegrunner i 1966. Han begynte da i det britiske transportministeriet, der han jobbet til han ble pensjonist i 1978.

Utmerkelser
-----------

Scott-Malden ble høyt dekorert under andre verdenskrig. Han mottok det norske Krigskorset med sverd, de britiske Distinguished Service Order, Distinguished Flying Cross med barre, 1939–1945 Star med barre (Battle of Britain) og Air Crew Europe Star med barre. Han var i tillegg innehaver av Defence Medal, War Medal og Air Efficiency Award. Scott-Malden var også offiser av den nederlandske Oranje-Nassau-ordenen.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Utmerkelser

|  |
| --- |
| Distinguished Service Order |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Distinguished Flying Cross med spenne | 1939–1945 Star med spenne Battle of Britain | Air Crew Europe Star med spenne | Defence Medal |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| War Medal | Air Efficiency Award | Krigskorset med sverd | Oranje-Nassau-ordenen – offiser |

 |

Referanser
----------

1. 1 2   www.tracesofwar.com[Hentet fra Wikidata]
**Nils Peter Løberg Heitmann** (født 12. september 1874 i Bergen, død 20. mars 1938) var en norsk lege og medisinaldirektør. 

Heitmann ble utdannet lege i 1900, var kommunelege i Vestnes 1901-04 og privatpraktiserende lege i Molde 1904-10. Her arbeidet han for at området skulle få et pleiehjem for tuberkuløse, og et slikt ble åpnet på Vestnes i 1911. Etter et års arbeid i Danmark og fra 1912 i Den Norske Nasjonalforening mot Tuberkulosen (opprettet 1910). 

I 1914 begynte han i Medisinaldirektoratet i nyopprettet stilling for overlege for tuberkulose. 

Nils Peter Løberg Heitmann tiltrådte som medisinaldirektør 1. januar 1931 og satt i dette embetet til sin død i 1938. Han arbeidet også her mye med tuberkulosespørsmål, både offentlig opplysning og debatt, opprettelse av nye institusjoner og revisjon av tuberkuloseloven. 

Heitmann ble 24. september 1934 av kongen utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs orden «for fortjenstfull virksomhet til tuberkulosens bekjempelse». Han var også ridder av Æreslegionen og kommandør av Nordstjerneordenen.

Litteratur
----------

* Edvard Bull d.e. Anders Krogvig og Gerhard Gran (red.): *Norsk biografisk leksikon.* Oslo: Aschehoug, 1931, bind 5, ss. 599-600

Referanser
----------

1. ↑   Elever ved Bergen katedralskole 1860-1929, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Folketellingen i Norge i 1900, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Moss Avis, urn.nb.no, utgitt 21. mars 1938[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Aftenposten, utgitt 21. mars 1938[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Karl Wilhelm Wefring** | **Medisinaldirektør / Helsedirektør**(1930–1938) | Etterfølger:**Karl Evang** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister
 |