recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fredrik Linge Klock** (født 3. september 1981 i Ålesund) er en norsk fotballspiller som spilte for Hødd, SK Brann og AaFK. Han spilte også en sesong for FF Lillehammer da han var utlånt fra AaFK, mens han tjenestegjorde i militæret i 2002. Han var kaptein for Hødd, også da de sensasjonelt vant cupfinalen mot Tromsø i 2012. 

Som guttespiller kom han til Aalesund, og fikk tidlig sjansen til å trene med A-laget. Der slet han med å etablere seg på laget, men han var likevel med i A-troppen som spilte i eliteserien i 2003. Han fikk sin debut da han spilte 12 sekunder mot Lillestrøm i 2003. Han ble kåret til banens beste spiller i sin første eliteseriekamp fra start mot Bryne, og han scoret sitt (november 2003) eneste eliteseriemål mot Sogndal samme sesong.

Sommeren 2004 gikk han til Brann, der han fikk noen kamper før skader gjorde at han ikke klarte å etablere seg på laget. Skadeproblemer bidro også til at han måtte vente til Royal League-kampen mot Halmstad før han fikk sin Brann-debut i februar 2005. Klock fikk med seg tre eliteseriekamper for Brann i 2005, totalt 9 kamper fordelt på serie, cup, Europa Cup og øvrige kamper. 7. februar 2006 forlot Klock Brann til fordel for 1.-divisjonsklubben Hødd, hvor han spilte til han avsluttet karrieren som norsk cupmester i 2012.

Klock var midtstopper, men for Branns reservelag måtte han spille nesten en hel omgang som målvakt i 2. divisjonskampen mot FK Haugesund i august 2005. Der vartet han like godt opp med å redde et straffespark på overtid.

Ved siden av fotballkarrieren studerte Fredrik Klock bl.a. eksportmarkedsføring, og har en mastergrad i økonomi og ledelse.

Klock fungerte i 2017 som president i vitseklubben «Katta med Slips».

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 26205, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fredrik Klock – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Fredrik Klock – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Fredrik Klock – FBref Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Idrottslaget Hødd – 2024 |
| --- |
| 
* 1 Alme
* 2 Fjørtoft
* 7 Hjelmeseth
* 8 Økland
* 9 Scriven
* 10 Skotheim
* 11 Kallevåg
* 14 Urnes
* 15 V. Håheim-Elveseter
* 17 Holand Tøsse
* 18 Morgado
* 19 Mulac
* 22 Brandal
* 23 Dimmen Gjerde
* 24 Hellevik Larsen
* 25 Andersen
* 27 Hofset Televik
* 28 Ziko
* 29 M. Håheim-Elveseter
* 32 Munkeby Sundnes
* 45 Jensen
* 77 Alm
* Blikstad

Hovedtrener: Bøe
Assistenttrener: 
 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Johan Peter Bruun** (født 6. august 1913 i Larvik, død ved skyting 2. mars 1944 ved Trandumskogen) var en norsk sjømann og ledende sabotør og motstandsmann mot det nasjonalsosialistiske Tyskland.

Bruun var med i sabotasjeaksjoner mot finske jernbanelinjer under vinterkrigen.

Han var medlem av Osvald-gruppen, som fra 1941 ble ledet av sjømannen Asbjørn Sunde. I det illegale arbeidet gikk Bruun under dekknavnene «Edgar» og «Trond».

Under andre verdenskrig var det en dusør på 50 000 kroner for den som kunne bidra til arrestasjon av hver av motstandsmennene Bruun og Asbjørn Sunde.

Bruun deltok i den strabasiøse forflytningen av Osvaldgruppens hovedkvarter til Buglebjørk på Hardangervidda i oktober 1942, og i likvidasjonen av to tyskvennlige angivere i Oslo 31. mars 1943, som ble gjennomført på oppdrag fra Milorg. Videre tok han del i sprengningen av Arbeidskontoret i Pilestredet på Hitlers fødselsdag 20. april 1943, som var koordinert med Milorg.

Den 2. mars 1944 ble Bruun henrettet for sabotasje, sammen med Asbjørn Sundes bror Håkon Sunde.

Referanser
----------

1. ↑  Side 122. Lars Borgersrud: *Nødvendig innsats*, Universitetsforlaget, Oslo (1997) ISBN 82-00-22529-1
2. ↑  Bildesidene, Asbjørn Sunde: *Menn i mørket*. Dreyer (1947)

Litteratur
----------

* Sunde, Asbjørn: *Menn i mørket*. 1947, nytt opplag Spartacus Forlag 2009, side 105, 109, 114, 122, 126, 129-130 (bildesidene), 136, 142, 162. ISBN 978-82-430-0467-2.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret **·** Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Håkon Eriksen** (født 3. august 1920 i Oslo, død 7. september 1942 på Trandum) var en norsk rørlegger, sabotør og motstandsmenn mot det nasjonalsosialistiske Tyskland.

Han var medlem av Osvald-gruppen, som fra 1941 ble ledet av sjømannen Asbjørn Sunde. I det illegale arbeidet gikk Eriksen under dekknavnet «13».

5. september 1942 ble han dømt til døden for sprenging av et bilverksted, - og til fem års tukthus for sprengning av Henrik Ibsensgate 7. Han ble skutt på Trandumskogen kort tid etter at dommen var avsagt.

I 1948 ble det avduket en minneplate over ham.

Han var bror av motstandsmannen Finn Eriksen.

Litteratur
----------

* Sunde, Asbjørn: *Menn i mørket*. 1947, nytt opplag Spartacus Forlag 2009, side 129-130 (bildesidene). ISBN 978-82-430-0467-2.

Referanser
----------

1. ↑  Bildesidene, Asbjørn Sunde: *Menn i mørket*. Dreyer (1947)
2. ↑  *Våre falne : 1939-1945. 1*. Oslo. 1951. s. 554. [*død lenke*]
3. ↑  Borgersrud, Lars: *Fiendebilde Wollweber - Svart propaganda i kald krig* - Oslo 2001 ISBN 82-495-0050-4

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** Fangeregisteret **·** Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Harald Andreas Gerotti Slåttelid** (født 20. januar 1895 i Os i Hordaland, død 1. mars 1943 på Trandum) var en norsk fagforeningsmann, politiker, redaktør og motstandsmann, medlem av Norges Kommunistiske Parti.

Slåttelid var utdannet elektriker. Han ble fagorganisert i 1911, og formann i Odda elektrikerforening i 1922. I årene 1922-1923 satt han i Elektrikerforbundets landsstyre. I 1924 ble han sekretær i Odda arbeiderforening, og han var medlem av LOs representantskap i årene 1923 til 1930.

Slåttelid var formann i Odda arbeiderparti av NKP fra 1926, og redaktør av NKPs avis i Odda, *Hardanger Arbeiderblad*. Han var også mangeårig medlem av herredstyre og formannskapet i Odda.

Slåttelid ble arrestert i Odda 26. mai 1942, og satt på Møllergata 19 og på Grini til han ble skutt på Trandum 1. mars 1943.

Hans sønn Ørnulf Slåttelid var blitt arrestert av tyskerne og hadde mistet livet i fengselet året før.

Referanser
----------

1. ↑  Omtale i *Våre falne*, bind 4 Arkivert 27. juli 2011 hos Wayback Machine.

Kilder
------

* Jakob Friis & Trond Hegna, *«Arbeidernes leksikon»* bind VI, 1936. s. 358

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** Fangeregisteret **·** Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
**P12 Bandit** (tidligere **P11 Bandit** og **P4 Bandit**) er en radiokanal drevet av P4 siden 1. november 2006 og sendt over Internett. Tidligere ble den også sendt på DAB. Kanalen er en ren musikkanal uten programledere eller programposter. P12 Bandit har slagordet «Rock non stop» og spiller rock fra 60-tallet og fram til i dag.

Fram til 1. januar 2009 var P4 Bandit en mer fullverdig radiokanal med programposter om musikk og med Tor Milde, Katrine Von Nagy, Bjørnar Pedersen, Jonas Bording, Stig Arnesen, Gerd Johansen, Reidar Buskenes og Kristoffer Løkke-Sørensen som programledere. Redaksjonen lå på Lillehammer. P4 Bandit hadde samsendinger i helgene med P4 fra kl. 23 til 01.

Det at P4 Bandit fra 2009 av ikke lenger sendes på DAB og mangler programposter, skyldes ifølge P4 de økonomiske tilstandene.

Referanser
----------

1. ↑  P4 Bandit blir ren nettkanal av Marie L. Kleve, Dagbladet.no 10. desember 2008

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*

| * v
* d
* r
Viaplay Group |
| --- |
| TV-kanaler | 
* TV3
* TV3+
* TV6

 |
| Sportskanaler | 
* V sport (+, 1, 2, 3 og ultra HD)
* V sport golf

 |
| Serie- og filmkanaler | 
* V film (action, family, hits og premiere)
* V series

 |
| Radiokanaler (P4-gruppen) | 
* P4
* P5 Hits
* P6 Rock
* P7 Klem
* P8 Pop
* P9 Retro
* P10 Country
* P11 Bandit
* NRJ Norge

 |
| Strømmetjenester | 
* Viaplay
* *Viafree* (del av Pluto TV)

 |
| 
* **Tidligere kanaler:** *Viasat Explore*
* *Viasat Fotball*
* *Viasat History*
* *Viasat Hockey*
* *Viasat Motor*
* *Viasat Nature/Crime*
* *Viasat Sport N*

 |
**Denne artikkelen bygger på én eller flere primærkilder og/eller kilde(r) som er nært knyttet til artikkelens emne.** Du bør forsyne enkeltpåstandene i saken med referanser med kildehenvisninger som lar seg verifisere gjennom pålitelige, uhildede sekundær- eller tertiærkilder.
LN-FTO, et av Pilot Flight Academy sine fly. Foto: Marius Vassnes 
**Pilot Flight Academy** er en av Europas største og mest moderne flyskoler, med avdeling på Sandefjord lufthavn, Torp. Skolen har ca. 300 studenter, hvorav mange er bosatt i campus ved skolen.

Utdanningen tar minimum 2 år. ATPL teori gjennomføres den første delen av studiet, deretter har studentene ca. 230 timer flygetrening. Flyflåten består av enmotors Diamond DA 40NG og tomotors Diamond DA 42NG. I tillegg har skolen en Boeing 737-simulator og fem Diamond DA 42NG-simulatorer (tre ved avdelingen på Torp og to på Notodden).

Studentene som går integrert pilotutdannelse ved skolen uteksamineres med et internasjonalt EASA CPL(A) IR ME pilotsertifikat med frozen ATPL(A) + MCC/JOC-kurs.

Ulykke
------

23. November 2021 styrtet et av undervisningsflyene ved Vestmunnvannet i Vestfold. Flyet var av typen Diamond DA-42 NG Twin Star. Ingen av de tre ombord (to studenter og en instruktør) overlevde ulykken.

Referanser
----------

1. ↑  «Om oss - Pilot Flight Academy». Besøkt 14. september 2016.
2. ↑  Krømke, Kathrine (30. november 2021). «Politiet har frigitt navnene på de omkomne etter flyulykken i Larvik». *NRK*. Besøkt 15. januar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
**Fargeeik** (*Quercus velutina*) er et løvfellende tre som vokser i østlige deler av Nord-Amerika.

Den blir opptil 25 meter høy. Barken er mørkegrå og er først glatt og senere tett furet i små, frikantete flak. Bladstilken er gul og 25–70 mm lang. Bladene er omvendt lansettformede med 3–4 dype, brede fliker på hver side. De er 10–30 cm lange og 8–15 cm brede. Oversiden er mørkegrønn og undersiden gulbrun. Nøttene bruker 1,5 år på å bli modne, og nøtteskåla dekker halvparten av nøtta. 

Fargeeik danner skog sammen med kviteik og rødeik. Andre trær den vokser sammen med er svinehickory, kvithickory, bitterhickory, skihickory, kvitalm, rødalm, kvitask, svartvalnøtt, smørvalnøtt, skarlageneik, rødlønn, sukkerlønn, romhegg og sumptre. Vanlige små trær og busker er blomsterkornell, syretre, sassafras, virginiahumlebøk, amerikajudastre, *Asimina triloba*, tresøtmispel, *Staphylea trifolia*, bærlyng, bredbladkalmia, virginiatrollhassel, nebbhassel, *Lindera benzoin*, sumak og korsved. De vanligste klatreplantene er *Smilax*, vin, giftsumak og klatrevillvin.

Nordgrensen for utbredelsen går fra sørvestre Maine gjennom New York, sørligste Ontario, sørøstre Minnesota og Iowa. Vestgrensen går gjennom østre Nebraska, østre Kansas, sentrale Oklahoma og østre Texas. Den finnes sørover til Louisiana og nordvestlige Florida, men mangler stort sett i Mississippi-dalen og på den sørlige kystsletta.

Fargeeik er et viktig tømmertre, men blir sjelden plantet i hager og parker. Barken er rik på tanniner og ble brukt til garving. Et gult fargestoff kan utvinnes av barken.

Åmene til den innførte sommerfuglen løvskognonne (*Lymantria dispar*) kan snauspise bladverket. Fargeeik overlever et enkelt angrep, men hvis åmene kommer tilbake to eller tre ganger dør ofte treet. En annen innført sommerfugl, *Euproctis chrysorrhoea*, kan også gjøre mye skade.

Galleri
-------

* BarkBark
* Bladverk om vårenBladverk om våren
* BladformerBladformer
* Underside av bladerUnderside av blader
* NøtterNøtter

Kilder
------

* A. Mitchell (1977). *Trær i skog og hage*. Oversatt av I. Gjærevoll. Tiden. s. 229–230. ISBN 82-10-01282-7.
* I.L. Sander. «Black Oak». *Silvics of North America*. Besøkt 18. februar 2019.
* «*Quercus velutina*». Flora of North America. Besøkt 18. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fargeeik* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Fargeeik* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Fargeeik* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Fargeeik* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Fargeeik* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Fargeeik* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Quercus velutina* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Quercus velutina* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Quercus velutina* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Trengereid** er en bygd og et tettsted i bydelen Arna i Bergen kommune. Etter SSBs definisjon av tettsteder er Trengereid fra 2021 ikke å regne som tettsted, siden bygden da hadde mindre enn 200 innbyggere.

Tradisjonelt var det to gårdsbruk som delte Trengereid i to langs Manndalselva som følger Trengereiddalen. Det er drevet gårdsbruk på Trengereid i lange tider. I dag er det ikke aktivt jordbruk der. Kråmyrane naturreservat ligger i utmarken til de to gårdsbrukene.

Industri
--------

I 1895 etablerte Johan Jebsen Trengereid Fabrikker der. Fabrikken drev med bånd- og lisseproduksjon, og hadde eget kraftverk med rørgate fra Skulstadvatnet. Trengereid kraftverk er modernisert og overtatt av Eviny.

Der var tidligere gruvedrift i Risnes gruver, hvor det ble drevet utvinning av kalk.

Samferdsel
----------

Øverst på Trengereid ligger en rundkjøring som fordeler trafikk mellom Hardangervegen som også består av nasjonal turistvei om Hardanger østover, Europavei 16 nordøstover om Voss, vestover til Bergen sentrum eller via omkjøringsvei ned Trengereidsvingane.

Trengereid stasjon på jernbanestrekningen Bergen–Voss–Myrdal ligger nederst i bygden. Dette var opprinnelig en stasjon på Vossebanen.

Skole og kapell
---------------

* Trengereid skule er en barneskole som ble tatt i bruk i 1896.
* Trengereid kapell er et tidligere kapell som ble reist i bygda i 1963. Kapellet er ikke lenger et gudshus, etter å ha blitt avvigslet.

Friluftsliv
-----------

Trengereid er utgangspunkt for flere fjellturer til Bergens aller østligste fjell. Trollabotshaugen, Krånipa og Trengereidhotten eller Gullfjellet opp fra Gullbotn ovenfor Trengereid. Også Hananipa med toppunktet i Vaksdal har oppstigning fra Trengereid. Trengereid har flott natur, som strekker seg fra sjø til fjell. Det har i generasjoner blitt drevet hjortejakt og det er fin ørret i vannene ved Kråmyrane (Nordsta Kråtjørna, Midttjørna), Rundtjørna og Risnestjørnane.

Bildegalleri
------------

* Kart over strøk og boligområder i Bergen kommuneKart over strøk og boligområder i Bergen kommune
* Trengereid skule  Foto: Svein HarkestadTrengereid skule  Foto: Svein Harkestad
* Trengereid stasjon  Foto: Svein HarkestadTrengereid stasjon  Foto: Svein Harkestad

Referanser
----------

1. 1 2  «Tettsteders befolkning og areal». Statistisk sentralbyrå.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Bergen byleksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Stabblandet** er en øy i Aure kommune på Nordmøre. Den har et areal på 36,62 km². Inntil kommunesammenslåingen mellom Aure og Tustna, 1. januar 2006, var Stabblandet en del av Tustna kommune.

Topografi
---------

Stabblandet ligger mellom øyene Tustna i vest og Ertvågøya i øst. Like nord for Stabblandet ligger øya Solskjel, og i sør grenser Stabblandet til Vinjefjorden og til Halsa kommune på fastlandet.
Det er to fjellkjeder på Stabblandet, den kompakte Innerbergssalen/Stabben langs vestsiden av øya og fjellene Storøra og Litløra som fortsetter i en mindre bergrygg langs østsiden av øya. Mellom disse ligger dalen Soleimsdalen. Innerbergsalen er med sine 908 moh forøvrig også høyeste topp i Aure kommune. Den er også Sør-Norges høyeste øytopp.

Bosetting
---------

Hoveddelen av befolkningen på Stabblandet bor på den relative flatlendte nordenden av øya, på gårdene Soleim og Nygarden, og særlig i grenda Nordheim lengst nordøst.

Veinett
-------

Imarsundbroene som fikk Stabblandet og Tustna landfast  Foto: Olve Utne 
Stabblandet ble i 2007 landfast med Ertvågøya da Imarsundprosjektet ble ferdigstilt. Før dette var det fergesamband fra Aukan fergekai til Vinsternes på Ertvågøya, Edøya i Smøla kommune og Forsnes på Hitra. Det er også veiforbindelse til Tustna med broen over Sålåsundet. I januar 2009 ble det kabelfergeforbindelse fra Nordheim til Solskjelsøya.

Referanser
----------

1. ↑  «100 største øyene i Norge». *kartverket.no*. Kartverket. 4. juni 2014. Besøkt 18. februar 2016.
2. ↑  Stabblandet på Norgeskart.no fra Statens kartverk
3. ↑  Morteh Helgesen. «Øytopper på peakbook.org». peakbook.org. Besøkt 2.2.2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stabblandet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Hans Olav Bach-Gansmo** (1921–2010) var en norsk veterinær og kommunepolitiker.

Han vokste for det meste opp i Askim, der faren var veterinær. Farsslekten kom fra Ytre Namdalen.

Han studerte veterinærmedisin ved NVH og stiftet egen familie i 1949, samme år som han tok avgangseksamen. Som nyutdannet veterinær flyttet Bach-Gansmo til Hammerfest, hvor han ble distriktsveterinær og kontrollveterinær ved den offentlige kjøttkontrollen.

Bach-Gansmo var medlem av bystyret, formannskapet og skolestyret i Hammerfest og formann i både Hammerfest Høyre og Finnmark Høyre. Senere var han også medlem av Harstad bystyre.

Fra 1965 til 1969 var han engasjert av Norsk Utviklingshjelp/NORAD som veterinær i Kiambu, et viktig husdyrdriftområde i Kenya.

Bach-Gansmo var fylkesveterinær for Nord-Norge med kontor i Harstad fra 1969 til 1976, så underdirektør i veterinæravdelingen i Landbruksdepartementet. Han var konstituert veterinærdirektør da han ble pensjonist i 1990. Han hadde styreverv i Statens næringsmiddeltilsyn, Statens landbruksvitenskapelige forskningsråd, Statens veterinære laboratorium i Harstad og Europarådets dyrevernkomité.

Referanser
----------

1. 1 2   Digitalarkivet, «SAT/A-1454/544/L0585: Ministerialbok nr. 544A06, 1887–1924», side(r) 95, besøkt 21. mai 2023[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Digitalarkivet, «Døde 1951–2014», besøkt 21. mai 2023[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4  Møller, Tryggve Juul (red.) (1966). «Bach-Gansmo, Hans Olav». *Studentene fra 1941*. Oslo. s. 27.
4. ↑  «Dyrlæge Ingvold Thorleiv Bach-Gansmo». *Øvre Smaalenene*: 2. 28. september 1945.
5. ↑  Leirvik, Kåre og Leirvik, Sveinung (1980). *Nærøy bygdebok*. I. Nærøy kommune. s. 302. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
6. ↑  Leirvik, Sveinung (1984). *Nærøy bygdebok*. III. Nærøy kommune. s. 350.
7. ↑  Leirvik, Sveinung (1989). *Nærøy bygdebok*. IV. Nærøy kommune. s. 529.
8. 1 2 3 4 5  «Tidligere underdirektør Hans Olav Bach-Gansmo …». *Nordlys*. NTB: 22. 28. februar 1991.
**Kristi Anne Stølen** (født 1947) er en norsk sosialantropolog og professor som har forsket på samfunnsendring i Sør-Amerika.

Det hele startet med at hun studerte det spanske språk og litteratur og avla en magisteravhandling i etnografi ved Universitetet i Oslo, på et feltarbeide i Santa Fe i Argentina 1973–76, veiledet av Jorun Solheim.

Efter å ha jobbet for Norges landbrukshøgskole 1977–85 var hun blant annet rådgiver i NORAD 1987–88. Gjesteopphold ved universitetet i Ecuadors hovedstad Quito 1976–77 og 1983.

Hun ble i 1990 ansatt ved det som senere ble kjent som Senter for utvikling og miljø (SUM) ved Universitetet i Oslo. Hennes doktorgrad fra 1992 omhandlet kjønn og makt i Argentina, veiledet av Helge Hveem.

Etter tre år som seniorforsker var hun nasjonal koordinator for forskning på Latin-Amerika frem til 1996 da hun fikk jobb som professor samme sted. Det innebar feltarbeid om tvungen hjemsending og migrasjon fra flyktningleirer i Mexico til gamlelandet Guatemala 1995–96, finansiert av den panamerikanske støttebank. 

I 2001 var hun forskningsleder ved SUM. Fra 2007 var hun SUM-sjef.

I 2003–04 gjest ved University of Texas i Austin og deretter ved Centro de Estudios de Estado y Sociedad i Buenos Aires. 

Hun var gift med den argentinske sosialantropologen Eduardo Archetti (1943–2005) som også var professor og senterleder ved Universitetet i Oslo. Deres datter Alexandra Archetti Stølen (født 1975) har vært leder for Oslo World Music Festival siden 2006.

Utgivelser
----------

* Stølen, Kristi Anne (1976). *Santa Cecilia. En analyse av bondeøkonomi og -samfunn i Nord-Argentina*. Oslo: K.A. Stølen.  [Avhandling til magistergrad i etnografi.]
* Stølen, Kristi Anne (1980). *Bønder og fritid*. Ås: Norges landbrukshøgskole.
* Stølen, Kristi Anne (1996). *The decency of inequality: Gender, powder and social chance on the Argentine prairie*. Scandinavian University Press. ISBN 8200227146.  [Avhandling til doktorgrad.]

Referanser
----------

1. ↑  *50 år* i Aftenposten den 30. mai 1997.
2. ↑  Hjemmeside hos sum.uio.no, sist lest den 27. juli 2018.
3. ↑  Jenny Lippestad, *Navn i norsk forskning: Lar maktens ofre tale* i Aftenposten den 16. mai 2001.
4. ↑  *Med ører på en stilk* i Aftenposten den 1. november 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CRIStin
 |
**Vladimir Fekete** SDB (født 11. august 1955 i Bratislava i Tsjekkoslovakia) er en slovakisk ordensprest og apostolisk prefekt i Aserbajdsjan med sete i Baku.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Etter å ha studert matematikk og geologi ved fakultetet for naturvitenskap ved Comeniusuniversitetet i Bratislava, sluttet Vladimir Fekete seg til salesianerne og avla sine løfter den 15. februar 1975. 

### Prest

Den 30. januar 1983 ble han ordinert til prest av Berlins hjelpebiskop Wolfgang Weider. Han ble uteksaminert i katolsk teologi ved Universitetet i Wien (master, 1995) og ved Det katolske universitetet i Lublin (lisensiat, 1999). Fra 1999 til 2005 var Fekete provinsialsuperior for salesianerne i Slovakia. Etter å ha fullført videre didaktisk opplæring ved Pontifical Salesian University i Roma, var han novisemester fdor salesianerne i Poprad fra 2006..

**Misjonssuperior:** Pave Benedikt XVI utnevnte ham til superior for misjonen *sui juris* i Baku den 5. november 2009 og dermed øverste representant for den katolske kirke i Aserbajdsjan. Den 4. august 2011 ble han apostolisk prefekt for Aserbajdsjan med elevasjonen fra misjon sui juris til apostolisk prefektur.

### Biskop

Pave Frans opphøyde ham til biskop den 8. desember 2017 ved å utnevne ham til titulærbiskop av *Municipa*. Han ble ordinert til biskop av kurieerkebiskop Paul Gallagher den 11. februar året etter. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Bratislava, Stanislav Zvolenský, og den apostoliske nuntius i Hellas, erkebiskop Savio Hon Tai-Fai SDB.
**Gunnar Stabell** (født 3. september 1885, død 12. juni 1964) var en norsk arkitekt, bygningssjef og reguleringssjef. Han var bror til maleren og arkitekten Harald Krohg Stabell.

Etter artium ved Trondheim katedralskole studerte Stabell ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt, der han ble uteksaminert som arkitekt i 1910. Han ble ansatt ved arkitektavdelingen på Norges tekniske høgskole da høyskolen åpnet. I 1911 dro han på studiereise til England og arbeidet et års tid hos arkitekt W.D. Caröe i London. Deretter reiste han rundt i Storbritannia for å studere britisk byggeskikk, særlig gammel kirkearkitektur. I 1913 ble han ansatt som assistent hos arkitekt Lars Solberg i Trondheim, og fra 1916 var han medarbeider. Etter Solbergs død i 1921 fortsatte han egen arkitektpraksis. Han var dessuten i 1917–29 assistent i husbygging for ingeniører ved NTH og ledet fra 1921 svennekurs for bygningshåndverkere ved Trondhjems fagskole. Stabell var bygningssjef i Trondheim fra 1932 til 1955 og reguleringssjef til 1946. I 1925–1933 var han kirkeverge.

Av oppførte bygg tegnet av Stabell kan nevnes St. Elisabeths Hospital i Tromsø, Bodø alders- og sykehjem, Bodø sykehus, administrasjonsbygg for Saltens Dampskibsselskab, krematorium ved Tilfredshet kapell i Trondheim og regimentssjefsboligen i Trondheim. Han tegnet også flere bolighus i Trondheim.

Stabell hadde en rekke tillitsverv. Blant annet var han medlem av styret i Norske arkitekters landsforbund 1929–33, og han var medlem av styret i Trøndelag-avdelingen av Fortidsminneforeningen.

Referanser
----------

1. 1 2   histreg.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.ecclesia.no[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Einar Boyesen, red. (1931). *Studentene fra 1906. Biografiske oplysninger samlet til 25-års-jubileet 1931*. Grøndahl. s. 319–320.
6. 1 2  B. Brinck-Lund, red. (1956). *Studentene fra 1906. Biografiske oplysninger samlet til 50-års-jubileet 1956*. Malling. s. 165.
7. ↑  *Havstein kirke 1857–1957. Festskrift*. 1957. s. 41 og 20.
8. ↑  Nils A. Ytreberg (1971). *Tromsø bys historie 3*. Peder Norbye. s. 389.
9. ↑  Jakhelln et al (2004), s. 46.
10. ↑  Jakhelln et al (2004), s. 61.
11. ↑  Wiki Strinda: Gunnar Stabell
12. 1 2  Helge Solberg og Torgeir Suul, red. (1999). *Arkitektur i 1000 år. En arkitekturguide for Trondheim*. Trondheim: Trondhjems arkitektforening. ISBN 82-995433-0-4.
13. ↑  Terje T.V. Bratberg (1996). Jon Gunnar Arntzen, red. *Trondheim byleksikon*. Kunnskapsforlaget. s. 317. ISBN 82-573-0642-8.

Litteratur
----------

* Gisle Jakhelln m.fl. red. (2004). *Byen våres*. Salten museum. ISBN 8290859023.
Senit-teleskop
Et **senit-teleskop** er en type teleskop som er konstruert for å peke rett opp mot himmelrommets senit, det vil si det punktet på himmelen som er loddrett over observatøren (elevasjon 90°). Slike teleskop er benyttet for nøyaktig målinger, av stjerner og for observasjoner av polhøyde og polhøydevariasjoner.

Et klassisk senit-teleskop består av et stødig alt-azimut teleskopholder som er utstyrt med niveleringsskruer. Meget nøyaktige libeller er festet til teleskopholderen for innretting og okularet er utstyrt med mikrometerskrue. Teleskopet benyttes til måling av små forskjeller i senitavstander og brukes til å bestemme astronomisk breddegrad.

Eksempler på andre typer senit-teleskop er Monument to the Great Fire of London som har en midtaksel beregnet på å brukes som et senit-teleskop. Faste bygninger ble også brukt som senit-teleskop frem til tidlig på 1980-tallet for å følge posisjonen til jordaksens nordpol. 

I nyere tid har radioastronomiske kvasarmålinger blitt brukt til å frembringe målinger med flere størrelsesordner større nøyaktighet enn optiske målinger. NASA Orbital Debris Observatory som benytter et tre meter diameter stort teleskop med væskespeil og stort senit-teleskop på seks meter i diameter er begge senit-teleskop idet væskespeilet innebærer at disse teleskopene per definisjon peker vertikalt.

Referanser
----------

1. ↑  «Nå kan du studere stjernehimmelen i teleskop på Metochi» Arkivert 14. juli 2014 hos Wayback Machine. Universitetet i Agder
2. ↑  «Dobson-teleskop», artikkel fra *Corona* Nr. 1/2001 (Trondheim Astronomiske Forening)
3. ↑  The Large Zenith Telescope
4. ↑   SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service

Eksterne lenker
---------------

* «Zenith Sector» av John Bird

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |

Portal: Astronomi
'*Jozef Haľko* (født 10. mai 1964 i Bratislava) er en slovakisk katolsk prelat og hjelpebiskop i Bratislava.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Jozef Haľko kommer på morssiden kom han fra en veletablert Bratislava-familie. Hans farfar var Jozef Haľko den eldre,[1] som var den første gresk-katolske prest i Bratislava.

Etter å ha gått på gymnasium i hjembyen, studerte han ved Det økonomiske universitet (*Vysoká škola ekonomická*) i Bratislava. Han ønsket da å studere teologi, men ble ikke tatt opp på utdannelsen - dette var tiden for det kommunistiske «folkedemokratiet» ​​i Tsjekkoslovakia). Dermed fikk han jobb som arbeider ved det kommunale vannverket. Først etter den politiske endring og *Fløyelsrevolusjonen* kunne han begynne å studere teologi i 1990, som han fullførte ved Det pavelige Santa Croce-universitetet i Roma.

### Prest

Haľko ble ordinert til prest den 4. juli 1994 av Jan Sokol, som senere ble erkebiskop av Trnava. I oktober 1997 ble han utnevnt til kapellan ved *St. Martins katedral* i Bratislava. Han tok seg pastoralt av de ungarske katolikkene som bodde i byen. I *Blumenthal*kirken feiret han jevnlig hellig messe på ungarsk. I 2000 presenterte han sin avhandling innen kirkehistorie og fikk doktorgraden i teologi.

Haľko jobbet også som historiker i hjembyen. I 2009 og 2010 var han koordinator for en kommisjon som undersøkte grunnen under *St. Martin-katedralen* i Bratislava. Da han undersøkte de enkelte biskopenes graver, klarte han tydelig å identifisere graven til erkebiskop Péter Pázmany.[2] Basert på resultatene av disse undersøkelsene, utnevnte presidenten i Slovakia, Ivan Gašparovič, ham til professor i katolsk teologi ved Comeniusuniversitetet den 16. november 2013.

### Hjeklpebiskop i Bratislava

Pave Benedikt XVI utnevnte ham til hjelpebiskop i Bratislava og [[titulærbiskop av *Serra* den 31. januar 2012. Erkebiskopen av Bratislava, Stanislav Zvolenský, ordinerte ham til biskop 17. mars samme år; medkonsekratorer var Jozef Tomko, emeritert kardinalprefekt for Kongregasjonen for folkenes evangelisering og president for *Den pavelige komité for verdens eukaristiske kongresser*, og erkebiskop Mario Giordana, apostolisk nuntius til Slovakia. 

Haľko er ansvarlig for reisende og migranter samt for slovaker i utlandet innen Den slovakiske biskopskonferanse.[3]
**Peter Beňo** (født 2. september 1972 i Bánovce nad Bebravou i Tsjekkoslovakia) er en slovakisk katolsk prelat og hjelpebiskop i Nitra.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Peter Beňo vokste opp i Prusy. Han gikk på barneskolen først i hjembyen og senere i Bánovce nad Bebravou. Etter å ha fullført gymnasium i Bánov, begynte Beňo på *St. Gorazda-seminaret* i Nitra i 1990, hvor han studerte filosofi og katolsk teologi.[1] 

### Prest

Han ble presteviet den 14. september 1996 av biskopen av Nitra, kardinal Ján Chryzostom Korec SJ.[2]

Fra 1996 til 1997 var Peter Beňo kapellan i Púchov før han ble sogneadministrator for sognet *St. Johannes Nepomuk i Nesluša. Fra 2002 til 2008 arbeidet Beňo som disiplinærprefekt ved* St. Gorazda-seminaret *i Nitra og som representant for kallspastoral omsorg i bispedømmet Nitra, samt som foreleser ved* Nitras teologiske institutt *og ved det katolske teologiske fakultet i Nitra, en avdeling av* Kyrill og Metodius-fakultetet *ved Comeniusuniversitetet i Bratislava. Deretter var han sogneprest i kirken* St. Nikolas *i Soblahov. I 2014 ble Peter Beňo prest i Skalka nad Váhom og i 2016 ble han også rektor for* bispedømmehelligdommen til de hellige Svorad og Benedikt*. Siden 2018 har han også vært dekan ved Trenčín-dekanatet.*

### Hjelpebiskop i Nitra

Den 29. januar 2021 utnevnte pave Frans ham til titulærbiskop av *Amudarsa* og hjelpebiskop i Nitra.[3] Biskopen av Nitra, Viliam Judák, ordinerte ham til biskop den 24. april samme år i kirken for *de hellige Svorad* og Benedikt i Skalka nad Váhom; medkonsekratorer var den apostoliske nuntius til Slovakia, erkebiskop Giacomo Guido Ottonello, og biskopen av Banská Bystrica, Marián Chovanec.
**Boris Isaakovitsj Jarkho** (Бори́с Исаа́кович Ярхо́, født 14. marsjul./ 26. mars 1889greg. død 3. mai 1942 i Sarapul) var en russisk medievist, folklorist og litteraturhistoriker.

Jarkho gikk ut av universitetet i Moskva og var stipendiat ved universitetene i Heidelberg og Berlin. Fra 1915 til 1921 var han lærer ved universitetet i Moskva, først som privatdosent og siden som professor. Han var medlem av den språkvitenskapelige Moskva-gruppen.

Han begynte sin vitenskapelige løpebane som komparativ folklorist, med «Fortellingen om Sigurd og dens avspeiling i det russiske eposet» (1913–1916), hvor han studerte skaldediktningen. Doktoravhandlingen hans, som ble skrevet på tysk, handlet om den rytmiske prosaen i den tyske middelalderdiktersken Hrosvits latinske diktning.

Fra 1922 til 1930 arbeidet han for det statlige akademiet for kunstvitenskap (GAKhN), som bestyrer av kommisjonen for skjønnlitterær oversettelse. En tid var han også vikarierende bestyrer for underseksjonen for teoretisk poetikk. Det dannet seg en gruppe av filologer som holdt seg til presise metoder, hvor Jarkho deltok sammen med L. I. Timofejev, M. P. Sjtokmar og andre. Denne gruppen sto i motsetning til de såkalte «intuitivistene» (blant andre G. G. Sjlet) innenfor det samme akademiet, samt den bulgarsk-sosiologiske retningen innenfor litteraturvitenskapen. I denne perioden underviste Jarkho i fremmede språk ved forskjellige høyskoler, arbeidet for det øverste sovjetet for nasjonaløkonomi (VSNKh), oversatte middelaldersk og moderne litteratur (den karolingiske renessansen, *Cantar de mio Cid*, *Rolandskvadet*, *Vǫlsungasaga*, Molière, Goethes *Reineke Fuchs* og Schiller. Samtidig skrev han flere hovedverk om litteraturteori: «Grunnlaget for formell analyse» (1927) og «Grensene for vitenskapelig litteraturvitenskap» (1925), samt en grunnleggende monografi om «Metodologien for en nøyaktig litteraturvitenskap», som første ble utgitt av M. I. Sjapir og hans kolleger i 2006.

I 1935 ble han arrestert i forbindelse med «saken om den store tysk-russiske ordboken», sammen med en gruppe av intellektuelle fra Moskva. Han ble forvist til Omsk, og flyttet i 1940 til Kursk, hvor han ble professor. I fengselet og i forvisningen fortsatte han å arbeide på «Metodologien». Mot slutten av året gransket han *Igor-kvadet* med nøyaktige metoder i sammenlinging med vestlige middelalderepos. Han ble evakuert til Sarapul ved Kama i 1941, hvor han døde av tuberkulose.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Kratkaja literaturnaja entsiklopedija[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** RLS
 |
**Even Ramsvik** (født 6. august 1983 på Sjøholt, Sunnmøre) er en norsk kokk, kjent som spaltist i *D2*, helgebilaget til *Dagens Næringsliv*.

> Jeg foretrakk Ingrid Espelid Hovig fremfor barne-TV
> 
> 
> Ramsvik om seg selv i 2005
> 
> 

Han er fra Sjøholt på Sunnmøre. Som trettenåring fikk han jobb i et catering-firma på Sjøholt, og arbeidsuka var hos Arne Brimi (født 1957). Lærlingetiden var i Ålesund. I 2005 vant han finalen av Linie Award, en nordisk konkurranse. Et opphold hadde han hos Régis Marcon (født 1956) utenfor Lyon der Eyvind Hellstrøm (født 1948) fra Moss bruker være i Bocuse d'Or. Etter dette jobbet han et par år på Gastronomisk Institutt, og representerte disse da han fikk bronse i Norgesmesterskapet i kokkekunst i 2006. I 2008 fant vi ham på Palace Grill og Kokkelandslaget. Det ble i november 2013 meldt at han jobber på Norges beste restaurant. Den heter Ylajali (etablert 2002). Ramsvik ble kjøkkensjef der i 2010 og senere medeier.

Etter at Ylajali stengte i 2015, gikk Ramsvik over til restaurantgruppen Lava Oslo, sammen med Tom Victor Gausdal, Anders Braathen og Stian Floer.

Referanser
----------

1. ↑  Liz Buer, *Fra harde klumper til eggerøre* i D2.
2. ↑  Anne Cecilie Lund, *Hot å være kokk* i Aftenposten den 14. oktober 2005.
3. ↑  *Even fra Sjøholt kjøkkensjef på Norges beste restaurant* i Sunnmørsposten den 6. november 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Pedagog**, av gresk ’pais’ gutt, og ’agogos’ fører, ble i oldtiden brukt om slave som fulgte rike borgeres sønner til og fra skolen og veiledet dem i hjemmearbeidet.

I tradisjonell og vid betydning brukes begrepet om personer som beskjeftiger seg med oppdragelse og/eller undervisning på alle nivåer, for eksempel barnehagelærere, lærere i grunnskolen og videregående skole samt ansatte ved universiteter og høgskoler som underviser studenter. For vitenskapelig ansatte er pedagog som regel en av flere roller de har i sitt arbeid, ved siden av rollene som forsker og faglig formidler overfor offentligheten.

I snevrere forstand brukes betegnelsen om personer med pedagogisk utdannelse på universitetsnivå, og dermed betegne en person med mastergrad eller doktorgrad i det moderne faget pedagogikk.

*Skolemann* er en historisk betegnelse som ble brukt om menn som spilte en fremtredende rolle i skolevesenet. Begrepet kan forstås som et løst synonym for lærer eller annen person med (universitets)utdannelse som virker i skolens tjeneste. Begrepet ble gjerne brukt om personer som var offentlig kjent som pedagoger, skolebestyrere, lærebokforfattere, skolepolitikere eller lignende. På 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet var de fleste ledere for høyere skoler, skolebyråkrater og mange lærebokforfattere universitetsutdannede teologer, og det var dermed ofte teologer som virket i skolevesenet som ble kalt skolemenn. Av samme grunn ble begrepet vanligvis brukt om menn, siden kvinner lenge ikke hadde (samme) mulighet til å ta universitetsutdanning. Det er noen få eksempler på bruk av begrepet *skolekvinne*. Bare *skolemann* er oppført i *Det Norske Akademis ordbok*.

Fotnoter
--------

**Type nummerering**
1. ↑  *Skolemann* eller *skolemand* er brukt drøyt 53 000 ganger i norske aviser i perioden 1790–2021. *Skolekvinne* eller *skolekvinde* er brukt 58 ganger i perioden 1897–2020

Referanser
----------

1. ↑  «Pedagog». *Utdanning.no* **(norsk)**. Besøkt 8. april 2021.
2. 1 2  «skolemann», *NAOB*

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** GND **·** NKC **·** NKC
 |
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.
Fra forskipet til krigsskipet Vasa. Kranbjelken kan skimtes høyt opp noe mot høyre.
En **kranbjelke** på et eldre fartøy er en firkantet bjelke som stikker ut på siden av baugen til hjelp når ankeret skulle hives ombord. I de fleste tilfeller er det en kranbjelke begge sider. I ytterste ende er innmontert to eller 3 skiver som sammen med en blokk med krok lenge nede, danner en talje eller *gein*. Når ankeret var halt opp til vannskopen med gangspillet, huket i geinen og kunne heise ankeret videre opp til under kranbjelken. Herfra kunne en hekte i en mindre talje i en davit og få ankeret delvis inn på fordekket. Kranbjelken ga mulighet både for å få heist ankeret opp og for å holde det unda skipssiden.

På enkelte fartøyer kunne den ytre enden være utformet som et kattehode, noe som kan ha gitt opphav til det engelske uttrykket *cathead* som navn på kranbjelken.

Eksterne lenker
---------------

* Baugen på HMS Warrior. Her er kranbjelken vinklet ca 45 grader opp slik at den blir parallell med stokken på ankeret.
*For arkitekten med samme navn, se Einar Engelstad (arkitekt).*

**Einar «Engelen» Engelstad** (født 1952) er en norsk musikkjournalist og musikkritiker i *Bergens Tidende*. Han er deleier av Apollon platebar, men har overlatt driften til Tor Tessem. Btuikken hadde en forsiktig start i små lokaler på Nøstet, der Frode Svanevik åpnet den i 1978. Etter kort tid flyttet den opp bakken til Klosteret.

Butikken hadde da en plakat i vinduet med påskriften: «Vi selger ikke Abba». Engelstad begynte å jobbe på *Apollon* i 1980, det året da butikken flyttet fra Klosteret til Nygårdsgaten, i lokalene der utestedet *Garage* senere åpnet. I 1991 flyttet derfor Engelstad og daværende medeier Morten Sæthre platebutikken 50 meter lenger bort i Nygårdsgaten. Siden 1997 har Engelstad drevet butikken sammen med Tor Tessem.

Politisk var han ML-er i mange år og har følgelig jobbet som postbud, på smelteverk, i barnehage, radio, tv-butikk, lager, bygg, reist på lange haiketurer og bodd i rivningshus i Amsterdam og i København.

«Engelen» ble landskjent etter at han i en anmeldelse hadde anklaget folkrockbandet *Ym:stammen* for å lefle med nazisme.[] Det gikk heller ikke upåaktet hen da han kalte Kygos utgivelser for «Russebussmusikk på valium».

Referanser
----------

1. ↑   www.proff.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Christian Lura: «Platesjappen som svømmer mot strømmen», NRK 28. mai 2016
3. ↑  Magne Fonn Hafskor: «Med hele rockehistorien i hodet», *Bergensmagasinet*, 15. mai 2016
4. ↑  Redaksjonen møter Einar Engelstad, *natt&dag* 4. juni 2012
5. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Engelstad, Einar; «Bergensbølgen – det er oss det»
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Tysklands flagg Tyskland |
| Alpint |
| Alpint Vinter-OL for ungdom |
| Gull | 2024 i Sør-Koreas flagg Jeongseon | Super-G |

**Benno Brandis** (født 21. juni 2006) er en tysk alpinist, som representerer klubben TSV Durach. 

Pr 2024 går han på Skiinternat Oberstdorf.

Idrettskarriere
---------------

Brandis deltok i Vinter-EYOF 2023 (European Youth Olympic Winter Festival) i Italia, og ble der nummer 17 i slalåm, men han fullførte ikke storslalåmen der. Under det tyske ungdomsmesterskapet i alpint i 2023 vant han storslalåm, og han ble nummer to i super-G og nummer tre i utfor.

Han vant super-G under Vinter-OL for ungdom 2024, foran Asaja Sturm fra Østerrike og Andrej Barnáš fra Slovakia.

Han deltok også i Junior-VM i alpint 2024, der han ble nummer 32 i storslalåm og nummer 33 i slalåm.

Referanser
----------

1. 1 2  Gangwon 2024 - *Benno Brandis*, besøkt 9. februar 2024.
2. ↑  Deutscher Skiverband - *Benno Brandis*, besøkt 9. februar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Axel «el Axel» Chaufleur** (født 28. mars 1980 i Chile) er en norsk rap/hiphop-musiker, også kjent som **F'EM one** i duoen Equicez.

Han kom som ung sammen med sin familie til Siggerud og senere Vevelstad i Ski. Han er preget av både sin chilenske og norske oppvekst, noe han også gir uttrykk for gjennom intervjuer og sin musikk. «Ingen av dem er min favoritt, alle tror jeg bare big'r opp hjemlandet mitt Chile hele tida, men vet ikke hvor mye pris jeg setter på Norge som har tatt seg av meg i alle år på godt og vondt» (Til magasinet Stress, i en kommentar om sangen "North vs South").

Som F'EM one vant han MC-battlingkonkurransen Str8 Spitting 3 år på rad i 2000, 2001 og 2003 (2002 var et annet konsept, og han deltok ikke).

Sammen med Cast i Equicez har han utgitt flere CD-singler og albumet *State of Emergency: Generation Equicez* (2003). 19. mars 2007 slapp han sitt første solo-album *It Is Wha It Is*

Diskografi
----------

### Album

* 2003: *Equicez – State of emergency*
* 2007: *el Axel – It Is Wha It Is'*
* 2012: *Equicez – stage of extinction \* Force Majeure*

### Singler

* 2002: *Equicez – Negative Kids*
* 2002: *Equicez – Live from Pass It*
* 2003: *Equicez – Blind/Drekkalåta*
* 2003: *Equicez – Barnslig*
* 2006: *el Axel – Showtime*

Referanser
----------

1. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Magasinet Stress.no: el Axel forteller om sangene på plata *It Is Wha It Is* Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
3. ↑  Stress.no: omtaler og resultater fra Str8 spitting MC battling Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* el Axels side på MySpace

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz **·** MusicBrainz **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** Discogs **·** Discogs
 |
**Samvirkelaget** er en musikkgruppe bestående av ska-bandet Hopalong Knut og hiphop-gruppa Gatas Parlament.

Bandet sier selv i intervjuer at historien om Samvirkelaget startet på Storåsfestivalen. Hopalong Knut skulle avslutte festivalen og ville ha noe ekstra på sin konsert, de inviterte så Gatas Parlament opp på scenen og samarbeidet begynte så smått.

Samvirkelaget ble nominert til Alarmprisen 2007 både for beste hiphop-/rap-album for albumet *Musikk* og som beste liveband.

Obiora-saken
------------

*Se utfyllende artikkel om Eugene Ejike Obiora*
Etter at norsk-nigerianeren Eugene Obiora omkom som følge av å ha motsatt seg arrestasjon utenfor et sosialkontor i Trondheim, reagerte Samvirkelaget på måten saken ble behandlet på, og ville sette søkelys på politivold, statlig rasisme og at politiet selv gransker saker med tjenestemenn innblandet.

Låten Stopp Volden, som omhandler denne hendelsen og en annen situasjon hvor samme politimann var involvert, ble lagt ut på nettstedet myspace. Låten skapte enorm oppmerksomhet, og Samvirkelaget ble trukket for retten av Politiets Fellesforbund, med hensikt i å få gjort låten ulovlig. Noe som ville medført at Samvirkelaget ikke kunne ha framført den på konserter eller gi den ut på plate, som da var planen. Samvirkelaget prøvde å inngå et kompromiss med Politiets Fellesforbund om å fjerne bare navnet på låten, men PF gikk ikke med på andre alternativer enn å fjerne låten helt.

Trondheim tingrett kom fram til at politimannen ærekrenkes i låten, men at det å stoppe den vil være i strid med ytringsfriheten. Saken fikk ingen juridiske følger for Samvirkelaget, allikevel bestemte de seg for å fjerne navnet på politimannen fra teksten. De påstår at dette var fordi de ikke ville at saken skulle gli over i en injuriesak eller ytringsfrihetssak, men sette fokus på de opprinnelige problemstillingene. Politiets Fellesforbund var ikke fornøyde med avgjørelsen og vurderte injuriesøksmål, dette ble imidlertid droppet. Grunnen til det var ifølge Politiets Fellesforbund at det var naturlig å sette punktum når saken mot de fire politimennene var henlagt og navnet fjernet fra låten.

Samvirkelaget bidro sannsynligvis i stor grad til å blusse opp den offentlige debatten og det folkelige engasjementet som kom i kjølvannet av saken.

Diskografi
----------

* 2007: *Musikk* (Album)

Referanser
----------

1. ↑  «Satyricon åpner Alarm-showet». *vg.no*. 12. oktober 2007. Besøkt 22. januar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Samvirkelaget på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Samvirkelaget på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Samvirkelaget på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Samvirkelaget på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
*For den tyrkiske byen, se Van (Tyrkia)*

**van** er en betegnelse i nederlandske navn for hvor personen stammer fra. *van* er en preposisjon og ordet betyr på nederlandsk "fra, av". I nederlandsk er typen navneledd kjent som *tussenvoegsel*, hvorav andre mye brukte *tussenvoegsel* er *de*. 
*van* må ikke sammenliknes med det tyske *von* som ofte betegner hvilken adelsslekt personen er fra.

Andre former av *van* er sammentreninger som *van het* and *van't* og intetkjønnsformen *het*. *van* kan også skrives sammen med hovednavnet, spesielt i anglifisert versjon, som for eksempel i *Vanderbilt*, eller Johannes Vermeer, som er en sammentrekking av *van der meer*. 

Det er forskjell på regler eller sedvane i Nederland og Belgia når det gjelder tussenvoegsel. I Belgia skriver de normalt stor forbokstav (f.eks Jean-Claude Van Damme), mens det i Nederland brukes liten forbokstav dersom navnet er innledet av fornavnet (f.eks Marco van Basten). På nederlandsk brukes derimot stor forbokstav dersom fornavnet er utelatt (f.eks Van Basten).

I 2020 gikk person til sak gjennom personvernnemnda for å få sin banks datasystemer til å skrive van med med liten i stedet for stor V.

Kjente personer med van i navnet
--------------------------------

* Ludwig van Beethoven
* Rembrandt van Rijn
* Jan van Eyck
* Vincent van Gogh
* Eddie Van Halen
* Martin Van Buren
* Jean-Claude Van Damme

Nordmenn, eller betydning i norsk historie
* Alf van der Hagen
* Stig van Eijk
* Hans van Steenwinckel den eldre (c1545-c1601)
* Isaac van Geelkerck (ca. 1585-1656)

Referanser
----------

1. ↑  «Dutch and Belgian surnames: how to write and classify them».
2. ↑  «16.2 Persoonsnamen (2)».
3. ↑  «PVN-2020-15 Skrivemåte for personnavn | Personvernnemnda». *personvernnemnda.no*. Arkivert fra originalen 27. november 2020. Besøkt 28. november 2020.