recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Lyngdal kirke
**Lyngdal prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende i Lister prosti i Agder bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet sogn i Hægebostad og Lyngdal kommuner i Agder fylke, og hovedkirken var Lyngdal kirke.

Lyngdals hovedsogn er nå en del av Lyngdal kirkelige fellesråd, som er underlagt Lister prosti.

Historikk
---------

*Lygnudalr sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Lyngdal prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Aa med Austad og Kvaas annekssogn. Prestegjeldet er i 1620 oppført i Graagaas som *Lyngdal Præstegjeld* under Lister Prouistij, tilhørende Stavanger stift. Ved kgl.res. av 6. mai 1682 ble prestegjeldet overført til det nye Christianssands stift.

Lyngdal prestegjeld dannet grunnlaget for Lyngdal formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved res. 27. juni 1908 ble hovedsognet navn endret fra Aa til Lyngdal. Ved kgl.res. av 9. desember 1966 ble Hægebostad prestegjeld nedlagt og Hægebostad og Eiken sogn lagt til Lyngdal.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Lyngdal
* Austad
* Kvaas
* Hægebostad
* Eiken

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1912). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 229.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 64.
3. ↑  *Kvås kyrkje 1836 - 8. mai - 1986 : 150-års jubileum : festskrift*. Kvås sokneråd. 1986. s. 57.
4. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
5. 1 2  Prestegjeld og sogn i Vest-Agder, arkivverket.no
6. ↑  Lassen, P.B. (Paul Brodahl) (1883). *Beretning om Stiftsstaden Christianssand*. no: Grøntoft. s. 89-90.
7. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
8. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
9. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Klepp kirke
**Klepp prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Jæren prosti. Det omfattet sogn i Klepp kommune i Rogaland fylke, og hovedkirken var Klepp kirke.

Klepps kirkesogn er nå en del av Klepp kirkelige fellesråd, og underlagt Jæren prosti i Stavanger bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Klepps sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Klepp prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Klepp, med Bore og Orre annekssogn.

Prestegjeldet er i 1620 oppført i Graagaas som *Klepsz Præstegjeld* under Jedernnis Prouistij, tilhørende Stavanger stift. Ved kgl.res. av 6. mai 1682 ble prestegjeldet overført til det nye Christianssands stift.

Klepp prestegjeld dannet grunnlaget for Klepp formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837. 

Prestegjeldet inngikk i det nye Stavanger bispedømme fra 1. januar 1925.

Ved avviklingen bestod Klepp prestegjeld av menighetene i Klepp, Bore, Orre og Frøyland og Orstad.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1915). *Norske Gaardnavne*. Fabritius. s. 125.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 66.
3. ↑  Prestegjeld og sogn i Rogaland, arkivverket.no
4. ↑  Lassen, P.B. (Paul Brodahl) (1883). *Beretning om Stiftsstaden Christianssand*. no: Grøntoft. s. 89-90.
5. ↑  *Stavanger 1125-1425-1925*. Dreyer. 1925. s. 84.
6. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
7. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
**Slaget ved Wilhelmsthal** (av og til skrevet **slaget ved Wilhelmstadt**) ble utkjempet den 24. juni 1762 under syvårskrigen mellom de allierte styrkene til Storbritannia, Preussen, Braunschweig og Hessen, kommandert av hertugen av Braunschweig mot Frankrike. Frankrike truet Hannover, så de allierte forflyttet seg rundt franskmennene, omringet invasjonsstyrken og tvang dem tilbake. Det var den siste store kamphandlingen med styrkene til Braunschweig før freden i Paris som avsluttet krigen.

Bakgrunn
--------

Frankrike hadde prøvd flere ganger å invadere og overta Hannover siden 1757, og håpet å okkupere kurfyrstedømmet og benytte det som forhandlingsobjekt i bytte mot franske kolonier som britene hadde erobret. De allierte under ledelse av hertugen av Braunschweig hadde hindret dem i å ta Hannover og i 1762 da franskmennene regnet med at krigen snart var over, prøvde de et siste forsøk på å slå Braunschweig og okkupere Hannover.

Slaget
------

Ferdinand hadde rykket fram og omgått franskmennene på begge flankene, og nesten omringet dem. Et angrep på det franske senteret kommandert av Stainville var særlig effektivt, og en kolonne gikk til angrep mot fronten, mens et annet gikk til angrep bakfra, og påførte franskmennene et tap på 1 500 mann, og tvang flere regimenter til å overgi seg.

Ettervirkning
-------------

Resultatet blir sett på som en seier for de alliere styrkene. Da endte det siste franske håpet om å okkupere Hannover før våpenhvilen og Paris-traktaten gjorde slutt på krigen. De engelsk-tyske styrkene rykket fram og erobret Kassel i november, men da hadde den første fredsavtalene alt blitt undertegnet.

Eksterne lenker
---------------

* Slaget ved Wilhelmsthal på www.britishbattles.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Enebekken** (også kalt *Løkkebekken*, *Haugerbekken* og *Slangsvollbekken*, etter gårdene den passerer underveis) er ei elv i Råde kommune i Viken. Den har utspring på sørsiden av Danserfjella og renner mot sørvest og sør til den munner ut nordvest i Skinnerflo.

En halv kilometer før munningen i Skinnerflo renner elva sammen med bekkene fra Augeberghølen og Vårli/Hissingby. I områdene ved Augeberghølen er det foretatt senkninger og bekken herfra er kanalisert. Ved tettstedet Missingmyr går bekken i en 300 meter lang kulvert under Europavei 6. De sørlige delene av nedbørfeltet består hovedsakelig av dyrket mark. Nord for Missingmyr domineres nedbørfeltet av utmark, men selve bekkeløpet er også her omgitt av dyrket mark.

Elvemunningen ligger innenfor Skinnerflo naturreservat.

Se også
-------

* Liste over elver i Østfold

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Elvenett.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 11. juni 2017
2. ↑  Geir Stenmark (1983). *Fuglelivet langs Seutelven, Skinnerflo og Augeberghølen, Østfold-Natur nr. 18* (PDF). Ski: Norsk Ornitologisk Forening, avdeling Østfold. s. 10.
3. 1 2  *Bekker i kulturlandskapet, Del 2* (PDF). Fylkesmannen i Østfold. 1992. s. 205. [*død lenke*]
4. ↑  (no) Skinnerflo naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Dixi** (etablert 1996 i Molde) var et tradjazz-band fra Molde med utspring fra korpsmiljøet i byen.

Historie
--------

Dixi var en videreføring initiert av Vidar Norheim og Kyrre Bjørdal Sæther. Bandet hadde opprinnelig følgende medlemmer/besetning; Kyrre Bjørdal Sæther (trompet), Vidar Norheim (trommer), Terje Stensønes (tuba), Carina Frantzen (klarinett), Daniel Herskedal (tuba), Hayden Powell (trompet) og Gunnar Bech (trombone). 

I ettertid har flere endringer skjedd i besetningen. Frantzen og Stensønes forlot bandet allerede i 1997. I 1998 fikk bandet et kjærkomment tilskudd ved at gitarist Frank Iversen ble med på banjo. I 2000 forlot Sæther bandet til fordel for klarinettist Brynjar Rasmussen. Høsten 2006 forlot trompeter Hayden Powell bandet for å konsentrere seg mer om egne prosjekter. Han ble erstattet av Ole Jørn Myklebust. Powell sluttet offisielt umiddelbart etter DIXIs 10-årsjubileumskonsert i september 2006.

Til slutt besto bandet derfor av leder Gunnar Bech (trombone), Brynjar Rasmussen (klarinett), Ole Jørn Myklebust (trompet), Frank Iversen (banjo), Daniel Herskedal (tuba) og Vidar Norheim (trommer). Utover å ha spilt på Moldejazz i en årrekke og andre nasjonale festivaler, har det også spilt med Kermit Ruffins, Troy Andrews (trompetist for Lenny Kravitz og Juanita Brooks).

I 2006 turnerte bande i Storbritannia. Bandet fortsatte med jevne, men betydelig færre oppdrag de siste årene og feiret blant annet sitt eget 10-årsjubileum i september 2006 med en konsert i Bjørnsonhuset i Molde.

Våren 2010, etter en lengre periode med lite aktivitet, kunngjorde bandet i Romsdals Budstikke at de gjenværende medlemmene hadde tatt en ny musikalsk retning og skiftet bandnavn. Dermed markerte dette slutten for bandet.

Våren 2017 ble det kunngjort at bandet skulle gjenforenes for to konserter under Moldejazz 2017.

Diskografi
----------

* *Just over in the DIXI-land* (live 1998)
* *Some of those days* (1999)
* *Going to the Mardi Gras* (Herman Records, 2002)
* *The New Orleans sessions* (2004)

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Nøyaktighet:**
**Ålesund Symfoniorkester** er et symfoniorkester i Ålesund. Orkesteret ble stiftet 17. oktober 1945 og teller ca. 65 musikere og er et såkalt semiprofesjonelt symfoniorkester, en sammensetning  av profesjonelle musikere fra  Ålesund Strykekvartett, regionsmusikerer tilknyttet flere kulturskoler og Møre-musiker-ordningen, samt musikkstudenter og de beste amatørmusikerne i regionen. Orkesteret holder årlig 11-12 konserter, med fortrinnsvis klassisk orkestermusikk, og har en rekke urfremførelser på samvittigheten.

Orkesteret har i sitt snart 75-årige virke fått samarbeide med noen av de beste musikalske kreftene som finnes i Norge; *Edvard Fliflet Bræin, Ernst og Liv Glaser, Arvid Fladmoe, Karsten Andersen, Øivind Bergh, Robert Levin, Bjarte Engeset, Eivind Aadland, Truls Mørk, Eva Knardahl, Kjell Bækkelund, Henning Kraggerud, Håvard Gimse, Eivind Gullberg Jensen m.fl.*

Nåværende leder er Kjerti Tusvik og administrerende leder er Samuel Skrede. Rune Bergmann er musikalsk leder og dirigent for orkesteret. Den stillingen har han hatt siden januar 2004 da han dirigerte nyttårskonsertene med orkesteret.

Ove Kvangarsnes og Sigmund Eikset, begge fra Ålesund Strykekvartett, alternerer som konsertmestere.

Referanser
----------

1. ↑  «Ålesund Symfoniorkester» **(engelsk)**. Besøkt 20. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**FREAK** er et rockeband fra Hemnesberget i Nordland. Allerede i 1968 startet medlemmene sitt første band, Twice Dimension, et danseband som spilte country og pop, og i 1970 ble dette til rock- og bluesbandet Kjuus der sjølskrevet materiale og identitet ble introdusert. Navneskiftet til «FREAK» kom våren 1972 da bandmedlemmene fant ut at det var best å ha et engelsk navn hvis man skulle satse for alvor på musikken. Etter en sjølprodusert turné i hele Nordland og Troms forlot gruppa Hemnesberget og dro til København. Her ble de innlosjert på Christiania og ble snart kjent i rockemiljøet i den danske hovedstaden. Bandet ble oppløst høsten 1972 og det skulle gå 10 år før de ble samlet igjen.

I 1990 utga «FREAK» albumet «Spredd før aille vindæ» med låter som «Steingærn», «Langt, langt herifrå» og «Bingo på Mo» og i 1994 kom oppfølgeren «Kom me oss» der tittellåten og sommerlåta «Dorging» ble, og fortsatt er, gjengangere på NRK Nordland.
«FREAK» turnerte flittig på Helgeland på denne tida og var også å se på «Smuget» og «Cruise Café» i Oslo.

Siden 90-tallet har det vært flere utskiftinger i bandet. Sommeren 2007 etter en Rolling Stones-konsert på Valle Hovin stadion dannet de fire opprinnelige medlemmene rockebandet «FREAK»:

* Reidar Sørensen, vokal,
* Øystein Johansen, gitarer og vokal,
* Frank Marstokk, trommer og vokal og
* Odd-Johan Horseng, gitarer, trompet og vokal.

I tillegg er også Erik Nilsson (orgel og piano) og Arnt Fredrik Hansen (bass og vokal), fast med i bandet.

Den opprinnelige bassisten i bandet, Thorleif «Igor Kill» Larsen, dannet countrybandet «Sitting Bulls» og er i dag aktiv med «Igor Kill's Combo».
Også flere andre har vært innom «FREAK», blant andre danske Søren Jacobsen, Mo i Rana-gitaristen Willy Andersen, Holger Kristian Sjåvik (bassist på 90-tallet), Mikaell Olsson (bassist), gitaristen Kato Osmo og Arnt Fredrik Hansen (Bigfoot), bassist på albumet «Svart Hund».

Diskografi
----------

* *Spredd før aille vindæ*, album (1990)
* *Kom med oss*, album (1994)
* *Nordlandshus*, singel (2006)
* *Svart hund*, album (2009)
* Kefør, singel (2013)
* Rød Jaguar, singel (2013)
* Kryp, singel (2014)
* Storm På Jordæ, singel (2019)

Eksterne lenker
---------------

* Freak på Myspace Rediger på Wikidata
* (en) Freak på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Freak på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (no) Freak på Rockipedia Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Rockipedia **·** BIBSYS **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Rakkestadelva** er ei elv i Rakkestad kommune. Den starter i Kolbjørnsviksjøen på grensa til Marker kommune, og går gjennom Skjølja før den krysser rv 124 og renner gjennom sentrum av Rakkestad. Her er det anlagt fiskeplasser for rullestolbrukere. Mulige fisker man kan få i Rakkestadelva er abbor, brasme, flire, gjedde, hork, laue, mort, niøye, stam, sørv, ørret og ål.

Sideelver til Rakkestadelva er Tjerua, Skiselva og Dørja.

Nedenfor Rakkestad sentrum faller elva gjennom et mindre fossestryk ved Mjørud, der Mjørud Vognfabrik (i dag Mjørud AS) ble etablert i 1905. Lengre ned ved samløpet med Dørja er det også et mindre stryk som utnyttes industrielt. Fra Skarpsno renner elva rolig videre til Buerfossen som er oppdemmet. Her ligger Buer kraftverk, som er et moderne småkraftverk. Området rundt Buerfossen og Buerbakkene er vurdert som et svært interessant kulturlandskap, med svært gode biologiske og landskapsmessige verdier.

Elva renner ut i Glomma ved Brekke, hvor det også er en elvekraftstasjon, Brekke kraftverk.

Fra Kolbjørnsviksjøen til Glomma er det 21,5 km, men total lengde på elva er 38,5 km.

Se også
-------

* Liste over elver i Østfold

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Nedbørfelt.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 22. februar 2015
2. ↑  (no) Rakkestadelva i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Eksterne lenker
---------------

* Fritidsfiske i Rakkestad

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Naturbase
 |
**Anders Ferrand Kiær** (født 31. oktober 1825 i Drammen, død 6. oktober 1898 i Kristiania) var en trelasthandler som etablerte seg i Fredrikstad i 1855. Han tok examen artium i 1844 og begynte studier ved universitetet i Christiania, men sluttet på tross av gode karakterer for å begynne i farens forretningsvirksomhet. Han fikk praksis i Nederland, Storbritannia og Frankrike for å lære språk og for å bli kjent med firmaets agenter og kunder. I 1875 var han med på å grunnlegge Oslos første sporvei.

And. H. Kiær & Co.
------------------

Sammen med sine brødre, Hans Theodor Kiær (1827–1911), Oluf Emil Kiær (1832–1907) og fetteren Anders Nicolai Kiær (1838–1919) grunnla han trelastfirmaet «And. H. Kiær & Co.» Deres første dampsag ble etablert i 1860 og det første høvleriet i 1866. Firmaet hadde i 1875 nesten 500 ansatte og 20 år senere var det fortsatt det største trelastbruket i Norge. Firmaet hadde fra 1881 hovedkontor i Kristiania. I 1895 gikk firmaet i arv til bla. Elias Cathrinus Kiær (1863–1939) og svigersønnen Peter Collett Solberg.

Familie
-------

Han var sønn av kjøpmann, trelasthandler og skipsreder Hans Andersen Kiær (1795–1867) og Else Cathrine Holst (1802–1869). Han ble først gift med Martine Cappelen (1828-1875), og de fikk tvillingdøtrene Cecilie (Cissy) Marie Mathisen (født Kiær i 1872) og Anna Margrethe Solberg (født Kiær i 1872, død 3. april 1963). Deretter i 1864 fikk de sønnen Hans Cathrinius Kiær (1864–1944) Etter at hans kone døde i 1875 flyttet familien til Kristiania, og han giftet seg på nytt i 1881 med Sofie Hedvig Rebekka Boye (født 23. august 1840, død 23. april 1895).

Utmerkelser
-----------

I 1890 ble Ferrand Kiær utnevnt til ridder av St. Olavs Orden.

Referanser
----------

1. ↑  «Kiær, Anders Ferrand (1825 – 1898) | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 22. desember 2023.
2. 1 2  Schibsted, Eirik (29. juni 2022). «Anders F. Kiær». *Norsk biografisk leksikon* **(norsk)**. Besøkt 22. desember 2023.
3. ↑  «Anders Ferrand Kiær – lokalhistoriewiki.no». *lokalhistoriewiki.no*. Besøkt 22. desember 2023.
Action françaises planer, 1915
**Action française** var en fransk orléanistisk, kontrarevolusjonær bevegelse og magasinutgivelse, grunnlagt i 1898 av Maurice Pujo og Henri Vaugeois, med Charles Maurras som viktigste ideolog. Selv om den støttet orléanistene, var den faktisk nærmere legitimistene, som var karakterisert av en avvisning av den franske revolusjon i 1789, mens orléanistene er preget av støtte til økonomisk liberalisme.

Den ble grunnlagt i 1898 under Dreyfus-affæren, delvis som reaksjon på venstresidens revitalisering som skjedde rundt forsvaret av kaptein Dreyfus, startet av Emile Zolas berømte *J'accuse*. Opprinnelig var den en nasjonalistisk organisasjon, som tiltrakk seg personer som Maurice Barrès, men som snart ble monarkistisk under innflytelse av Charles Maurras. Den fulgte ideene til kontrarevolusjonære teoretikere som Joseph de Maistre. Inntil dens oppløsning på slutten av den annen verdenskrig, var Action française en fremstående talsorganisasjon for en høyre-ekstrem integralisme, som så på nasjonen som en organisk enhet av blod og jord.

Kilder
------

* (no) Action française i Store norske leksikon
* (da) Action française i Den Store Danske Encyklopædi
* (en) Action Française i Encyclopædia Britannica

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Hønsehuset** (etablert 1989 i Bodø) var et norsk lydstudio som holdt til i et tidligere hønsehus på Nordland Landbruksskole. Studioet var et musikerstyrt lavterskeltilbud, startet og drevet av musikkinteresserte, uten profitt som drivkraft. Hønsehuset fusjonerte etter ca 20 år med Store Studio i Bodø. Artistene kom i hovedsak fra Nordland.

Om Hønsehuset
-------------

Hønsehuset lydstudio ble startet samtidig med at Nordland fylkeskommune etablerte Nordland Kultursenter på den gamle Nordland Landbruksskole. Hønsehuset var landbruksskolens hønsehus, og bar tydelig preg av sin tidligere funksjon da musikkmiljøet rundt Bodø Rockeklubb og Sinus overtok det i 1989. Det utvidede musikkmiljøet i Bodø gikk sammen om å lage konserter til inntekt for oppussing av Hønsehuset. Dugnadsinnsats var vesentlig i ferdigstillelsen av studioet.

Hønsehuset ble styrt og drevet av musikere som ikke tok ut lønn, og ga artister muligheter til å lage demoinnspillinger for en rimelig penge.

Utvalg artister som har gjort innspillinger i Hønsehuset
--------------------------------------------------------

* Jack Berntsen
* Ola Bremnes
* Jan Gunnar Hoff
* Dag Kajander
* Vidar Vang
* Susanne Lundeng
* Halvdan Sivertsen
* Terje Nilsen
* Bjørn Andor Drage
* MiN-ensemblet
* Saltvern skolekorps
* Bodø Håndverkerkor
* Bø Gospel
* Artic Brass
* Corny Horns
* Misvær Ska Forening

Arkivmateriale
--------------

Lydarkivet etter Hønsehuset er befinner seg hos Arkiv i Nordland, som i 2015 har fått midler fra Norsk kulturråd til å bevare materialet gjennom digitalisering.

Kilder
------

* Store norske leksikon: Store Studio lydstudio (lydstudio i Bodø) Besøkt 15. juli 2023
* Nordland fylkeskommune - Arkiv i Nordland: Hønsehuset lydstudio Besøkt 15. juli 2023
**Nylig avdød:** Artikkelen handler om en person som døde nylig. Slike biografier kan bli hyppig endret og oppdatert. Les som vanlig Wikipedia med kritisk sans.

**Kåre Hauge** (1944–2023) var en norsk politiker (Ap) som var varaordfører i Sandnes i perioden 2007–2011.

Han fullførte politiskolen i 1967 og begynte i politiet i Sandnes samme år. Her var han fram 2003 da han nådde politiets pensjonsalder. Han var etter det ansatt som rådgiver på Rådgivningskontoret for kriminalitetsofre i halv stilling, frem til han ble varaordfører. Hauge var leder for Rogaland Politiforening i flere år og var også med i Politiforbundets sentralstyre i fire år. Hauge var medlem av bystyret i perioden 1992–2011.

Etter perioden som varaordfører var Hauge leder av *TV-aksjonen* i Sandnes frem til og med 2013.

Referanser
----------

1. ↑  «Kåre Hauge | Minneside». *Minnesider*. 1. desember 2023. Besøkt 25. november 2023.
2. ↑  Jøssang, Lars Gaute (2010). «Kapittel 8 – Tvillingbyene». *Sandneshistorien – ... til stor by*. Fagbokforlaget. s. 303. ISBN 978-82-450-1051-0.
3. ↑  «Sandnes Arbeiderpartis valgprogram 2007–2011» (pressemelding). Sandnes. 1. april 2007. CS1-vedlikehold: Dato og år (link)
Den indre energien til det aktive stoffet må minke i en adiabatisk prosess der volumet øker, dette gjelder hver enkel substans.
**Adiabatisk prosess** eller **isokalorisk prosess** er en termodynamisk prosess der det ikke skjer varmeutveksling mellom et system og omgivelsene. Uttrykket «adiabatisk» kommer fra gresk og betyr «ugjennomtrengelig». En adiabatisk grense er for eksempel en grense der varme ikke kan trenge gjennom og systemet blir da kalt adiabatisk (eller termisk) isolert. En isolert vegg fungerer tilnærmet som en adiabatisk grense.

En adiabatisk prosess som er reversibel, blir også kalt en isentropisk prosess. I tillegg er en adiabatisk prosess som er irreversibel, og som ikke gjør noe arbeid, en isentalpisk prosess. 

Det motsatte tilfellet, der varme blir utvekslet med omgivelsene slik at temperaturen er konstant, blir kalt en isoterm prosess. Siden temperatur er termodynamisk konjugert (samhørig) til entropi, er den isoterme prosessen konjugat til den adiabatiske prosessen for reversible transformasjoner.

En kan regne en transformasjon av et termodynamisk system som adiabatisk når den er rask nok til at ikke betydelig mengde varme blir utvekslet mellom systemet og omgivelsene. I det motsatte tilfellet kan en transformasjon av et termodynamisk system regnes som isoterm om den er treg nok til at temperaturen i systemet er konstant ved hjelp av varmeutveksling med omgivelsene.

Se også
-------

* Adiabatisk temperaturendring
* Syklisk prosess
* Termodynamikkens første lov
* Isobar prosess
* Isokor prosess
* Isoterm prosess
* Polytropisk prosess
* Termodynamisk entropi
* Kvasistatisk likevekt
* Total lufttemperatur

Kilder
------

* (da) adiabatisk proces i Den Store Danske Encyklopædi
* (en) adiabatic process i Encyclopædia Britannica

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
Volda kirke
**Volda prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Søre Sunnmøre prosti. Det omfattet sogn i Volda kommune i Møre og Romsdal fylke, og hovedkirken var Volda kirke.

Voldas kirkesogn er nå en del av Volda kirkelige fellesråd, og underlagt Søre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Vǫldinni sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Volda prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I Reformatsen 1589 hadde *Woldens Præstegjeld* fem kirker og tre prester. Sognepresten betjente hovedkirken Volda og Ørsta kirke, mens Vanylven og Syvde kirker hadde en residerende kapellan i Vanylven, og Hjørundfjord kirke en *personellkapellan* som bodde hos sognepresten.

Ved kgl.res. av 1. april 1740 og 4. august 1741 ble det vidløftige *Volden Præstegjeld* delt ved at Vanylven med Syvde ble skilt ut som eget sognekall, og den 23. april 1751 ble Hjørundfjord skilt ut som eget sognekall.

Volden prestegjeld dannet grunnlaget for Volden formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 3. april 1880 ble Austefjord kapellsogn skilt ut fra hovedsognet, og ved kgl.res. 26. mai og 23. juli 1900 ble Ørsten med Vartdalsstranda sogn i Ulstein prestegjeld skilt ut som eget sognekall. Ved kgl.res. av 17. desember 1909 ble Dalsfjord kirke eget annekssogn, og ved kgl.res. av 16. mars 1910 ble det bygget kirke for sognet på Ytre Dravlaus.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Volda
* Dalsfjord
* Austefjord
* Kilsfjord.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1908). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 67.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 92.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 61-5. ISBN 8270612960.
5. ↑  *Norges land og folk*. xx: Aschehoug. 1911. s. 140.
6. ↑  Erlandsen, Andreas (1844). *Biographiske Efterretninger om Geistligheden i Throndhjems Stift*. Guldberg & Dzwonkowski. s. 164.
7. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
8. ↑  *Ørsta kyrkje 150 år*. Ørsta sokneråd. 2014. s. 111. ISBN 9788299207812.
9. ↑  Prestegjeld og sogn i Møre og Romsdal, arkivverket.no
10. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
11. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Virkelig** er et norsk poprock-band fra Bodø som ble etablert i 2014. Bandet består av Tobias Aamodt, Sondre Lund Johansen og Erlend Nygaard.

Historie
--------

### Dannelse (2014-2016)

Bandet ble dannet sommeren 2014, og høsten 2015 ga de ut sin første singel, med tittelen *Cecilie*. Låten fikk umiddelbart oppmerksomhet, og ble kåret til Ukas Urørt og listet på NRK P3. Allerede i 2016 spilte de på musikkfestivalen Trondheim Calling; bandmedlemmene var på det tidspunktet bare 17 år gamle.*.*

### *Lykke til i livet* (2018)

I 2018 kom bandets gjennombrudd med debutalbumet *Lykke til i livet*. Bandet ble booket til By:Larm, Trondheim Calling, Slottsfjellfestivalen og Trænafestivalen, og avsluttet sommeren med å spille åpningskonserten på hovedscenen på Øyafestivalen.*Lykke til i livet* ble mottatt med positive kritikker. Låten «Perrongen» ble brukt i lydsporet til Joachim Triers film *Thelma*.

### *Lengsel blir til gjemsel* (2020)

2019 ble ifølge bandet selv brukt til å være i studio. Deres andre album fikk navnet *Lengsel blir til gjemsel* og kom ut i oktober 2020 på Playground Music Norway. Albumet har blitt beskrevet som mørkere og mer intens. Yngve Sætre var produsent og albumet ble spilt inn i Bergen og London. Fra albumet ble det gitt ut de fire singlene «Identitetsløse menn», «Dynamitt», «Kelneren» og «Det frie menneske».

Diskografi
----------

### Album

* 2018: *Lykke til i livet*
* 2020: *Lengsel blir til gjemsel*
* 2023: *For ung til å være trist*

Referanser
----------

1. ↑  «Virkelig». *NRK P3 Urørt* **(norsk)**. Besøkt 13. september 2020.
2. ↑  «Virkelig er ukas urørt på NRK P3». *www.an.no* **(norsk)**. 26. oktober 2015. Besøkt 13. september 2020.
3. ↑  «Fra drøm til Virkelig(het)». *Trondheim Calling* **(norsk)**. 13. september 2020. Arkivert fra originalen 17. juni 2021. Besøkt 13. september 2020. «Virkelig er et av 15 demoband som er plukket ut til å spille under Trondheim Calling 2016. Bandet, med base i Bodø, består av de fire 17-åringene Tobias, Emil, Sondre og Erlend.»
4. ↑  «Virkelig med ny singel». *www.an.no* **(norsk)**. 1. februar 2016. Besøkt 13. september 2020.
5. 1 2  Rønning, Øyvind (27. august 2018). «Anmeldelse: Virkelig - «Lykke til i livet»». *dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 13. september 2020. «Virkelig imponerende saker fra Bodø.»

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* Virkelig på Facebook
«Raudt kor» i Tromsø ble opprettet i 1973.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
**Kulturfronten** var en bevegelse som oppsto i det radikale kulturmiljøet på norsk venstreside på slutten av 1960-tallet. Kulturfronten samlet amatører og profesjonelle skuespillere, musikere og andre profesjoner innenfor scenearbeid, forfattere, kunsthåndverkere samt kunststudenter, og skulle baseres på aktiviteter i lokallag over hele landet. «Individuell aktivisering, styrking av lokal kultur, og motstand mot sentralisering og ensretting, samt «utgangspunkt i det arbeidande folkets liv og problem» var de sentrale kulturideologiske elementene. Målet var «å bygge kulturfronten sitt eige koordinerande og spreiande apparat for formidling av kunst.»

Kulturfronten var ikke en organisasjon i vanlig forstand, men en bevegelse hvor man diskuterte spørsmål innen kultur, kunst, politikk og rettigheter. Kulturfronten deltok i felles kulturseksjon i 1.mai-tog. Viktige saker for bevegelsen var krav til vederlag for kunstnerisk arbeid, garantilønn, fast ansettelse og andre rettigheter for freelancere, krav om profesjonelle konsert- og teaterbygg, samt øvingslokaler for amatører innenfor musikk og barne- og ungdomsteater.

I forbindelse med Kulturfronten oppsto oppsøkende teater og frie teatergrupper, samt profesjonelle teater med allmannamøter som styringsform, eksempelvis Hålogaland Teater i Tromsø. Flere plateselskap som MAI ble opprettet. I Kulturfrontens regi ble det vedtatt å opprette røde kor og korps for å ta i bruk arbeidersanger og sanger om internasjonal solidaritet. Kulturfrontkoret i Trondheim startet opp i 1972, i 1974 ble dette Trondhjem Raudt Kor, og fra 1973–74 oppsto det røde kor i Oslo, Bergen, Kristiansund, Trondheim og Tromsø. Enkeltkor byttet senere navn til «Oslo Ø», «Sangkoret Lyderhorn», «Koret Fosnafolk», «Trondhjem Sangbruk» og «Blandakoret Nordaførr». 

Etterhvert dannet kunstnere, kulturarbeidere og amatører egne kulturorganisasjoner, og Kulturfronten ble oppløst på begynnelsen av 1980-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  "Revolusjonære toner?" Hovedoppgave i historie av Dag Falang Gravem, 2004, s. 46

Kilder
------

* Revolusjonære toner. Den radikale Musikkbevegelsen i Norge ca. 1970-1983. Hovedoppgave i historie av Dag Falang Gravem, Universitetet i Oslo 2004
* Klassekampen juni-juli 1979. Reisebrev fra turné i Kina organisert av Forbundet for Raude Kor og Korps.
* Klassekampen og andre avisers kultursider på 1970-80-tallet
**Kutangen naturminne** er en tange som skiller Tajetbukten fra Dørstubukten nord for Slemmestad i Asker kommune. Området er en del av eiendommen til Slemmestad fabrikker, gårdsnummer 38, bruksnummer 162. Området ble vernet 15. januar 1988, men vernet er ikke matrikkelført på eiendommen.

Verneformål
-----------

> Bevare en viktig lokalitet for forståelse av Oslofeltets fossilførende bergarter.
> 
> 
> 

Naturminnet viser sammen med de andre naturminnene ved Slemmestad lagrekken fra mellomkambrium til mellomordovicium. Naturminnet Kutangen viser ordoviciske sedimenter og Ceratopygekalk ute i sjøen. Det viser også en sammenhengende skiferrekke og kalkstein lenger inne på tangen.

Referanser
----------

1. 1 2  «0627-38/162 Slemmestad fabrikker». *Eiendomsinformasjon Matrikkelen*. Kartverket. Besøkt 17. mai 2017.
2. 1 2 3 4 5  «Kutangen naturminne». *Naturbase*. Miljødirektiratet. Besøkt 17. mai 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kutangen naturminne i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* Naturminnets verneforskrift hos Lovdata
* Brosjyren *Fossilforekomst*, utgitt av Fylkesmannens miljøvernavdeling og Statens naturoppsyn

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Oofotr** (dannet 1993) er en norsk musikkgruppe, bestående av Narvik-musikerne Ernst-Wiggo Sandbakk trommer, Kjersti Stubø vokal og Jørn Øien piano. De arrangerer folkemusikk fra Ofoten, og hadde sin debutkonsert i Kjeldebotn kirke, juni 1994, da med musikkbidrag fra lokalhistoriker Magnus Pettersen fra Ballangen. Etter en rekke fremføringer på nordnorske musikkfestivaler, og plateutgivelse, tilkom nytt materiale fra Tromsø Museum og plate i 2001.

Arrangementene er karakterisert som en blanding av etno, ambient og world music, og er delvis inspirert av Sandbakks engasjement med Trondheims-koret *Chorus* som i 1981–82 hadde plateutgivelser med Ballangen-musikk.

Navnet «Oofot» ble først brukt om det geografiske området Ofoten, i Aslak Bolts jordebok.

Utgivelser
----------

* *Oofotr*, Norske Gram EKGCD11, 1995. Medvirkende: John Pål Inderberg, Tore Brunborg, Yngve Moe, Ove Bjørken, Børge Petersen-Øverleir.
* *Oofotr II*, Heilo/Grappa HCD 7169, 2001.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oofotr på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Oofotr på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Oofotr på Spotify Rediger på Wikidata

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Hesby kirke
**Finnøy prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Søre Ryfylke prosti. Det omfattet sogn i tidligere Finnøy kommune i Rogaland fylke, og hovedkirken var Hesby kirke.

Finnøys kirkesogn er nå en del av Stavanger kirkelige fellesråd, og underlagt Tungenes prosti i Stavanger bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Hestbýr sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Finnøy prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Hesby med Talgje annekssogn. Prestegjeldet er i 1620 omtalt i Graagaas som *Findøe Præstegjeld* under Stauangers eller Fiordenes Proustij, tilhørende Stavanger stift. Ved kgl.res. av 6. mai 1682 ble prestegjeldet overført til det nye Christianssands stift.

Findøe prestegjeld dannet grunnlaget for Findøe formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Prestegjeldet inngikk i det nye Stavanger bispedømme fra 1. januar 1925.

Ved kgl.res. av 22. januar 1988 ble Nedstrand prestegjeld nedlagt, og Sjernarøy sogn overført til Finnøy prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Hesby
* Talgje
* Sjernarøy

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1915). *Norske Gaardnavne*. Fabritius. s. 250.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 68.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Prestegjeld og sogn i Rogaland, arkivverket.no
5. ↑  Lassen, P.B. (Paul Brodahl) (1883). *Beretning om Stiftsstaden Christianssand*. no: Grøntoft. s. 89-90.
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  *Stavanger 1125-1425-1925*. Dreyer. 1925. s. 84.
8. ↑  Regulering av Tysvær, Nedstrand og Finnøy prestegjeld, Stavanger bispedømme, lovdata.no
9. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
10. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Kørvan** er et nordnorsk pop/rockband og danseband fra Mo i Rana, som først og fremst spiller sanger fra 1970- og 1980-tallet. Bandet startet i 1971 og spiller per 2011 fortsatt til dans.

En «kørv», flertall «kørvan», er ranvaringsdialekt for gutt.

Historie
--------

Bassist Roar Johnsen var med og startet KØRVAN som trio i 1970. KØRVAN fikk etter hvert med "Kalle" Larsen på trommer og like etter kom Kjell Bjørnø med på gitar og vokal. Dette var begynnelsen på dansebandperioden for bandet og den ble enda tydeligere da Frode Kolberg kom inn på tangentinstrumenter. Denne besetningen gjorde utgivelsen "Slapp av", som ble innspilt hos Øybakken lydstudio i Mosjøen. Frode gikk etter hvert ut av bandet og etter litt tid kom Kjell sin tidligere medmusiker fra bandet HIKS, Helge Stiauren inn som fast medlem med orgel, leslie, synth og piano. Etter at trommeslager Kalle Larsen sluttet utpå 80-tallet, var Frode Åsen en tid innom bandet før Ivo Kråkstad kom inn som fast medlem. I 1991 ga bandet ut sin første CD som var første CD-produksjon i Rana. Den ble innspilt i Mo Lydstudio og bestod i all vesentlighet av egenkomponerte låter. Bandet bestod da av Roar Johnsen, bass - Kjell Bjørn, gitar & lead vocal, Helge Stiauren, tangentinstrumenter og Ivo Kråkstad på trommer. Bandet har alltid hatt fengende og tidsrikte låter på sitt reportuar, noe som gjenspeiles ved at de gjennom flere tiår har vært populære over hele Helgeland. Lydbildet har alltid vært preget av vokale låter, da samtlige bandmedlemmer deltar både med leadvocal og koring. 

De siste årene har bandet i hovedsak kjørt med rythme seksjon innspilt på lydfil, dette for å ha større sikkerhet rundt tilstedeværelse av trommer, da trommis Ivo Kråkstad har musikk som fast levevei og til tider var utilgjengelig for bandet. Denne løsningen fungerte veldig bra og dagens utgave av KØRVAN består dermed av Roar Johnsen, Kjell Bjørnø og Helge Stiauren med tillegg av "kanonmusikeren" Frode Hansen som med sin fandenivoldske ferdigheter på både gitar og sang setter en særdeles "piff" på bandet når han ikke er oppbundet i andre musikkprosjekter. Slik blir det når noen har musikk som levebrød, mens andre har det som "pølsebrød" - altså kun for kos og gøy.

Musikken fra KØRVAN går rett inn hos alle felt fra 16 år og så lenge beina og hørsla tillater deltakelse på KØRVAN fester. Kjennetegnet er først og fremst god stemning og høy gjenkjennelsesfaktor.

Medlemmer
---------

Bandet består i dag av:

* Kjell Bjørnø (vokal/gitar)
* Roar Johnsen (vokal/gitar)
* Helge Stiauren (keyboard/synth/vokal)
* Frode Hansen (vokal/gitar)

Tidligere medlemmer:

* Kalle larsen (trommer)
* Frode Åsen (trommer)
* Frode Kolberg (orgel/synth)
* Ivo Kråkstad (trommer)

Diskografi
----------

* *Lang tid* – 1992
* *Slapp av* – 1982

Referanser
----------

1. ↑  RanaBlad.no: «Kørvan» har spilt til dans i 35 år
2. ↑  OscarsBrygga.no – «Kørvan spiller opp til dans onsdag 20. april kl. 21.30»[*død lenke*], publisert 30. mars 2011. Besøkt 12. april 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Bildeserie fra konsert
Småvann innsjø (sør)Småvann innsjø (sør)

**Småvann** er en innsjø i Bærum kommune i Akershus. Den er en del av Trehørningsvassdraget og har utløp mot sør til Småvannselva. Småvann er oppdemmet og regulert som magasin for Asker og Bærum Vannverk. Ettersom Småvann er drikkevannskilde er det ikke lov å bade her. Opprinnelig var det tre vann, som da ble kalt Småvanna, i flertallsform, en navneform som fremdeles brukes av og til.

Fra 1914 av bygde Bærums Verk Kraftverk (BVE) flere små kraftverk i Trehørningsvassdraget og Lomma, og ett av dem utnyttet fallet fra Småvann til Aurevann. I 1920 ble den nåværende cirka fem meter høye steindemningen ved utløpet av Småvann bygget. Fra demningen førte en rørgate ned til kraftverket ved Aurevann. En tidligere demning lå høyere opp enn den nåværende.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 1. mai 2019
2. ↑  «NVE Atlas». *Vannkraft – Utbygd vannkraft – Magasin.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 1. mai 2019
3. ↑  «Vannkilder». *abvann.no*. Asker og Bærum Vannverk. Arkivert fra originalen 1. mai 2019. Besøkt 1. mai 2019.
4. 1 2  «#838: Småvanna». *Markadatabasen*. Skiforeningen. Besøkt 3. mai 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Skåre kirke
**Skåre prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Haugesund prosti. Det omfattet sogn i Haugesund kommune i Rogaland fylke, og hovedkirken var Skåre kirke.

Skåres kirkesogn er nå en del av Haugesund kirkelige fellesråd, og underlagt Haugaland prosti i Stavanger bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

Haugesund prestegjeld ble ved kronprinsreg. res. av 2. november 1962 delt i *Vår Frelsers*, Skåre og Rossabø menighet.

Ved avviklingen bestod Skåre prestegjeld av Skåre menighet.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Referanser
----------

1. ↑  Forskrift om deling av prestegjeld, Haugesund prestegjeld, Vår Frelser menighet, Skåre menighet, Rossabø menighet, Rogaland. lovdata.no
2. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009.
3. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
Mølen sett fra nordvest mot sørøst. Til venstre sees noen små holmer umiddelbart ut fra nordspissen av øya, mens selve Mølen er skogkledt.
**Mølen naturreservat** er et naturreservat i Asker kommune, tidligere i Hurum kommune i Buskerud, som omfatter hele øya Mølen. Naturreservatet er 184 dekar stort, og ble opprettet 9. desember 1977.

Mølen naturreservat har stor botanisk artsrikdom. Dette skyldes både det varme klimaet og et kalkholdig jordsmonn. Berggrunnen på øya er gneis; innslaget av kalk i jordsmonnet skyldes skjellsand i marine avsetninger. 

Det er mye varmekjær løvskog på øya med blant annet alm og lind. På øya finnes blant annet misteltein og andre sjeldne arter som lodnefiol og fingerlerkespore. Av karplanter kan ellers nevnes sandrundbelg, slyngsøtvier, mørkkongslys, fuglevikke, øyentrøst, grøftesoleie, skaftmelde, strandmelde, linbendel, bergmynte, harekløver, strandkål, en stor bestand av lintorskemunn, samt dunkjempe, engforglemmegei, og en art av nattlysslekten. Det kan være så mye som 400 plantearter på øya.

Nord, øst og sør øya er det store kolonier av sjøfugl. Her er det ferdselsforbud mellom 15. april og 15. juli. Det er en koloni av steinkobbe på Mølen og de nærmeste holmene og skjæra. Av fuglearter kan nevnes gråmåke og ærfugl, siland, gravand og storskarv. Sommerfugler krysser daglig over fra Hurumhalvøya sommerstid.

Mølen har også mye fin rullesteinstrand med rullestein fra hele Østlandet som isen har avsatt her.

Referanser
----------

1. ↑  Buskeruds botanikk – Botanikk.no

Eksterne lenker
---------------

* (no) Mølen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* Naturreservatets verneforskrift hos Lovdata
* Fylkesmannens forvaltningsplan for Mølen naturreservat
* Brosjyren *Mølen naturreservat*, utgitt av Fylkesmannens miljøvernavdeling og Statens naturoppsyn

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Brane Idrettslag** (stiftet 11. november 1917) er et idrettslag fra Roverud i Kongsvinger i Innlandet. Idrettslaget ble stiftet med det formål å være idrettslag for hele Brandval kommune, men er i hovedsak begrenset til Roverud og omegn. Laget er et fleridrettslag som opp gjennom historien har holdt på med blant annet fotball, håndball, friidrett, ski og skøyter. Braneplassen ved Roverud er hjemmebanen til fotballaget, mens håndballaget benytter haller på Kongsvinger.

20. april 1929 stiftet arbeiderbevegelsen AIF Fart på Roverud. Fart og Brane ble slått sammen i 1940, effektivt fra 1946 grunnet andre verdenskrig. I kjølvannet av denne sammenslåingen ble Roverud og Omegn idrettslag dannet, men dette laget klarte ikke holdt aktiviteten oppe.

Brane Tigers er et tilbud for utviklingshemmede med lag både innen fotball og håndball.

Skøyter
-------

Klubben meldte seg ut av Norges Skøyteforbund i løpet av forbundets tingperiode 1988–1990, og dermed også ut av Hedmark Skøytekrets.

Litteratur
----------

* Johan Seglsten, red. (2004). *Gamle Roverud*. Brandval Historielag. ISBN 8299706505.

Referanser
----------

1. ↑  
«Tilpasset fritidstilbud». Konsvinger kommune. Besøkt 13. april 2019.
**Demokratisches Forum der Deutschen in Rumänien** (DFDR) (rumensk: *Forumul Democrat al Germanilor din România, FDGR*) er et politisk parti som representerer den tyske minoriteten i Romania. Partiet ble grunnlagt i 1989. Klaus Johannis har vært partileder siden 2001.

Som følge av den rumenske minoritetslovgivningen har partiet siden kommunismens fall vært representert i parlamentet med en representant. Alle statlig anerkjente minoriteter er sikret representasjon i parlamentet.

Partiet representerer alle tyskspråklige folkegrupper i Romania, det vil si Siebenbürgen-sakserne, Banat-schwabere, Sathmar-schwabere, Bukowinatyskere, Siebenbürgen-landlere, zipsere og Regatstyskere («Regat» betegner det rumenske territoriet frem til første verdenskrig, i motsetning til det senere «Stor-Romania»).

I 2000 vant DFDR betydelig politisk innflytelse. Partiets kandidat, Klaus Johannis, ble valgt til borgermester i storbyen Hermannstadt (Sibiu), provinshovedstad med over 150 000 innbyggere. I 2004 fikk partiet 60,43 % av stemmene til byrådet og har dermed absolutt flertall i byen. Dette til tross for at den tyske befolkningen i byen bare utgjør i underkant av 2 %. I provinsparlamentet for Sibiu (ansvarlig for rundt en halv million innbyggere) er det tyske partiet største gruppe, med 11 av 33 seter.

DFDR har markert seg som et europavennlig parti med gode kontakter, og nyter stor respekt også blant etniske rumenere. Partiet har også ryddet opp i offentlig forvaltning.

Det tyske partiet har etter 2004 også stilt borgermestene i byene Mediaș (Mediasch), Cisnădie (Heltau) og i enkelte landsbyer i Satu Mare (Sathmar). Til sammen har partiet åtte borgermestre.

Partiets leder og mest kjente politiker, Klaus Iohannis, ble høsten 2009 lansert som statsministerkandidat av opposisjonen i Romania, bestående av det sosialdemokratiske partiet, det liberale partiet, det ungarske demokratiske partiet og gruppen av nasjonale minoriteter. I 2014 ble Iohannis valgt til Romanias president.

Kjente politikere
-----------------

* Martin Bottesch (parlamentspresident for provinsparlamentet i Sibiu)
* Ovidiu Ganț (medlem av det rumenske og det europeiske parlamentet)
* Klaus Iohannis (president, tidligere borgermester i Sibiu/Hermannstadt)
* Paul Philippi (teolog og æresformann for DFDR)
* Daniel Thellmann (borgermester i Mediaș/Mediasch)
* Johann Krech (borgermester i Cisnădie/Heltau)
* Wolfgang Wittstock (journalist og tidligere medlem av det rumenske parlamentet)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |