recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Héctor Valdez Albizu** (født 10. november 1947) er sentralbanksjef i Den dominikanske republikks sentralbank (BCRD). 

Han har hatt denne stillingen siden 2004, men har også tidligere hatt samme stilling; fra 1994 til 2000. Han har også skrevet mange utgivelser innen økonomifaget.

Utdanning
---------

I 1971 fikk Albizu sin bachelorgrad innen Økonomi fra Universidad Autónoma de Santo Domingo. Etter dette tok han hovedfag ved Institutt for samfunnsfag ved Universidad Católica de Chile. Hans fagområde der var primært knyttet til sosiale aspekter ved økonomisk utvikling, reformer ved latinamerikanske universiteter og jordeier-landbruks-reformen i 1966–67. Etter dette flyttet han til Washington D.C. for å fortsette sitt arbeide ved Det internasjonale pengefondets *Institutt for Spesialiserte Studier* som spesialist innen pengepolitikk, offentlige finanser og utformingen av penge- og finansprogrammene i 1974 til 1977. Til slutt returnerte han til Den dominikanske republikk, for å studere og forske videre ved Organisasjonen av amerikanske stater, sentralbanken og *Advanced Studies Investigation Center*.

Karrieren innen BCRD
--------------------

Albizu begynte å jobbe ved BCRD i 1970, som teknisk assistent i avdelingen for økonomisk forskning. Senere, fra 1984 til 1986 var han direktør ved samme avdeling. Etter dette har han hatt en mengde ledende stillinger innenfor sentralbanken. Etter to år som viseadministrerende direktør ved sentralbanken (1991–93) ble han 4. januar 1993 utnevnt til "Administrador General" (adm.dir.) for banken Banco de Reservas. Denne stillingen hadde han fram til 31. august 1994 da han første gang ble utnevnt til sentralbanksjef for BCRD. Han fikk sin periode forlenget i 1996 av president Leonel Fernández, og ble samtidig utnevnt til statsråd, en stilling han hadde fram til 16. august 2000. 

Etter at to andre sentralbanksjefer styrte banken fra 2000 til 2004; Francisco Guerrero Prats-Ramírez (2000–2003) og José Lois Malkún (2003–2004), ble Albizu 16. august 2004 av president Fernández utnevnt til sentralbanksjef. Denne stillingen innehar han fortsatt.

Priser
------

I tillegg til å ha vært et ledende medlem av den dominikanske foreningen for økonomer (CODECO), har Valdez Albizu mottatt en rekke priser for sitt årelange arbeids for økonomisk utvikling, ikke bare i Den dominikanske republikk, men i hele Latin-Amerika. 

I 1996 ble han tildelt en offentlig fortjenestemedalje fra Den dominikanske republikk, og *Gaucho Rioplatense*-prisen fra magasinet *Dirigencia* i Buenos Aires. Han ble stemt fram som *Årets økonom 1997* av den dominikanske foreningen for økonomer, og i 1998 ble han stemt fram som *Årets bankmann* av avisen Listín Diario. I 1999 ble han utnevnt til *Årets leder* av den dominikanske foreningen for sekretærer, og han kom på «Who's Who» sin liste over finansverdens topp 500 personligheter. Det britiske magasinet The Banker kåret ham til *Året sentralbanksjef 2005* for regionen Latin-Amerika.

Eksterne lenker
---------------

* Sentralbankens hjemmeside
* Bilde av Albizu

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Aegus (s.str.) misoolensis*** er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En liten (15-20 millimeter), avlang, noe flat, blankt brunsvart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og lange, nokså kraftige, sigdformede kjever som har én butt tann på innersiden ved roten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode of pronotum er blanke, tett og ganske grovt punkterte. Pannen er U-formet innskåret i midten, men et par tenner i midten av innbuktningen. Hodet er ikke utvidet bak fasettøynene. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, innsnevret ved roten, halvblankt, kraftig og svært tett punktert. Dekkvingene er litt hvelvede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er svarte. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså matt, pornotum rundet.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Molukkene (Misool) og Ny-Guinea.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Aegini* - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Aegus* MacLeay, 1819 (i snever forstand)
								- ***Aegus (s.str.) misoolensis*** De Lisle, 1967

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Lucanidae du Monde - nettside om arten
* (en) *Aegus (s.str.) misoolensis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
***Aegus (s.str.) puncakensis*** er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 15-20 millimeter), avlang, noe flat, halvblankt svart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og middelsstore, slanke, sigdformede kjever med en butt tann ved roten. Hannens hode er fint og spredt punktert. Pannen er bredt innskåret foran. Hodet er litt utvidet bak fasettøynene, med en liten valke. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, ganske blankt, nokså tett og kraftig punktert. Dekkvingene er jevnbrede med kraftige punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er brune. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså blank.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Sulawesi.

Systematisk inndeling
---------------------

Arten bør muligens regnes som en underart av *Aegus (s.str.) punctithorax*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Aegini* - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Aegus* MacLeay, 1819 (i snever forstand)
								- ***Aegus (s.str.) puncakensis*** Nagai, 1994

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Lucanidae du Monde - bilder av arten
* (en) *Aegus (s.str.) puncakensis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Aegus (s.str.) puncakensis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
Bygda hadde egen fabrikasjon av klesklype fra 1930-tallet.
**Torjulvågen** er et tettsted i Tingvoll kommune på Nordmøre. Bygda har tidligere hatt kallenavnet Hollendervågen da her var oppankret mange skip fra Holland som fraktet trelast.

Noen mener "torjul" kommer av det gamle "talgyl" og deler "gyl" med nabobygda Gyl der "gyl" kommer av elvegjel.

Kommunikasjoner
---------------

Det har postadresse 6629 Torjulvågen og utgjør kommunens største tettbebyggelse mot Halsafjorden og fikk veiforbindelse for mange år siden, som i dag utgjøres av Fylkesvei 6126. Før veien kom var det et strandsted med egen kai for dampskipet som gikk 4–5 turer i måneden. Frem til 1. april 1880 var stedet en del av Halsa kommune, og diskusjonene om vei skulle bygges tiltok midt på 1800-tallet. Stedet fikk eget poståpneri i 1885, fire år før nabobygda Meisingset. Postrute til nabobygda Gyl ble åpnet i 1907 som ligger 9 kilometer unna.

Næringsliv
----------

Fra 1864 til 1886 drev Henrik Christian Fredrik Størmer noe de kalte *Torjuls Tjære- og Oljeværk*, som laget treolje og tjære. Ingebrigt A. Grimsmo startet i 1889 sagbruk, det såkalte «Grimsmobruket». Her var 3–4 små kraftverk basert på vannkraft, blant annet på Nedre Torjul Gård som ble det siste av bygdas nå nedlagte vannkraftverk, da det ble nedlagt i 1967. Senere fikk man i gang Torjul kraftverk. Fra 1930-tallet lagde Ole J. Bergem klesklyper og tresko i «Bergem Skofabrikk», som på 1970-tallet lagde mellom 30 og 40 tusen par tresko hvert år. Bygda har hatt flere båthoppere, blant andre Lars A. Strupstad. Meieriproduksjon kom i gang i 1897 ved Sponåsbrua. En av verdens mest kjente oster lages ved Tingvollost i Torjulvågen.

Kulturliv
---------

Fra 1895 var her eget sangkor, etablert av lærer G. Dyvik. Det døde hen. I 1944 startet de Torjulvågen Songlag som varte til 1945, og gjenåpnet i 1958. I 1897 startet IOGT egen losje i bygda. Det ble kalt «Sleipner», mens barnelosjen het «Skjold». Fra 1901 startet man avholdslaget «Framtid». Omkring 1918 startet man eget ungdomslag som ga ut tidsskriftet «Hollenderposten». I 1921 bygde de forsamlingshuset «Vårsol», som i 1964 ble revet. Det nye Torjulvågen forsamlingshus A/S stod klar i 1966. Eget skytterlag ble etablert i 1922. De skjøt på Tørrisberg. Fra 1930-tallet var her eget idrettslag. Høydehopperen Anders Kamsvåg var herfra. Livet på husmannsplassen «Steinmyra» i Torjulvågen er skildret i artikkelen «Om våren ble det fôrmangel», forfattet av Kr. P. Stølen (1903–84) og utgitt av Ingrid Semmingsen i 1960 i antologien «Husmannsminner».

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  *Bygdehistorie for Tingvoll og Straumsnes*. Tingvoll: Bygdeboknemnda. 1975.
2. ↑  [Amund Helland (1911). *es land og folk*. Kristiania: Aschehoug.
3. ↑  *Romsdals amt, Møre og Romsdal fylke, under kommunalt folkestyre*. Ålesund: Nasjonaltrykkeriet. 1939.
4. ↑  
Ingrid Semmingsen, red. (1960). *Husmannsminner*. Tiden. s. 100.
**Marino Ascanio Caracciolo**  (født 1468 i Napoli i Italia, døde 28. januar 1538 i Milano) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Caracciolo stammet fra en patrisierfamilie i kongedømmet Napoli. Han studerte i Milano under oppsyn av kardinal Ascanio Sforza.

### Karriere

Han ble i 1513 Milanos ambassadør i Roma. I 1515 var han *orator* for hertugen i Milano ved femte laterankonsil.

Han var pave Leo Xs nuntius til keiser Maximilian I ved Riksdagen i Augsburg. Ved Riksdagen i Worms samarbeidet han og Girolamo Aleandro for den katolske tros sak, og lyktes i å få riksdagen til å beordre Martin Luthers verker brent. Senere var han meglingsmann mellom kong Henrik VIII av England og keiser Karl V og lyktes i å stifte fred mellom de to monarkene. Han var to ganger keiserlig utsending til det venetianske senat, og bevirket opprettelsen av en allianse mellom keiser og senat. Han var pavelig nuntius til det keiserlige hoff 1520–1523.

### Biskop

I januar 1524 ble han biskop av Catania på Sicilia, men fratrådte allerede i juli samme år til fordel for sin bror Scipione Caracciolo. Etter at broren døde i oktober 1529 ble han på nytt utnevnt til biskop av Catania, men fratrådte igjen i mars 1530, da til fordel for Ludovico Caracciolo.

### Kardinal

Han ble kreert *in pectore* til kardinal i konsistoriet den 21. mai 1535, publisert ved konsistoriet 31. mai 1535. Han fikk *Santa Maria in Aquiro* som tittelkirke.

Sammen med kardinalene Agostino Trivulzio og Francisco Quiñones var han legat til kongene Ferdinand av romerne og Frans I av Frankrike i juni 1536.

Etter biskop Ludovicos død i september 1536 ble han for tredje gang utnevnt til biskop av Catania, men i januar 1537 fratrådte han igjen, denne gang til fordel for Nicola Maria Caracciolo.

De andre kardinaler i samme slekt var Innico Caracciolo den eldre (kreert 1666), Innico Caracciolo den yngre (1715), Niccolò Caracciolo (1715), Giovanni Costanzio Caracciolo (1759), Diego Innico Caracciolo (1800) og Filippo Giudice Caracciolo (1833).

Referanser
----------

1. ↑   katolsk hierarki ID caracc[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   webdept.fiu.edu[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Salvador Miranda: «(9) 7. CARACCIOLO, Marino Ascanio (1468-1538)», *The Cardinals of the Holy Roman Church. Biographical Dictionary*. Lest 22. mars 2019.

Litteratur
----------

* Eubel, Conradus (ed.) (1923). *Hierarchia catholica, Tomus 3* **(latin)** (second utg.). Münster: Libreria Regensbergiana. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst: forfatterliste (link)

Eksterne lenker
---------------

* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** BNE
 |
***Aegus (s.str.) debatissei*** er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor ( millimeter), avlang, noe flat, blankt brun hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og store, kraftige kjever som har en lang, butt, innoverrettet tann med roten og en kort, kraftig tann omtrent i midten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er halvblankt, meget fint og nokså tett punktert i moidten, grovt punktert på sidene. Pannen er bredt og grunt, U-formet innbuktet foran med et kort, butt framspring i midten. Hodet er kraftig utvidet bak fasettøynene, med en butt tann. Pronotum er nærmest sekskantet, mye bredere enn langt, blankt og fint punktert i midten, grovt punktert på sidene og ved forhjørnet. Dekkvingene er jevnbrede med nokså kraftige punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er mørkbrune. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså blank.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Sulawesi.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Aegini* - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Aegus* MacLeay, 1819 (i snever forstand)
								- ***Aegus (s.str.) debatissei*** Bomans, 1991

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Nettside om arten
* (en) *Aegus (s.str.) debatissei* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Aegus debatissei* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Sari Karjalainen** (født 26. juni 1968) er en finsk rullestolcurlingspiller. Hun representerer Lappi Kurlinki Ry, der hun ble finsk mester i 2013, og har deltatt i ett VM og ett Paralympics for Finland. 

Hun er gift med Markku Karjalainen, som også spiller rullestolcurling.

Karriere
--------

Karjalainen var reserve ved World Challenge Competition i november 2010 i Lojo (kvalifiseringsmesterskapet for VM i rullestolcurling 2011), men Finland kom på 8.-plass, og greide ikke å kvalifisere seg til VM. I 2011 kom Lappi Kurlinki Ry på 2.-plass i det finske mesterskapet, med Karjalainen som skip. Laget deltok også ved Turku Open, der Finland kom på 15.-plass. 

Hun spilte toer på det finske landslaget som spilte i kvalifiseringsmesterskapet til VM 2012. Denne gangen kom Finland på 3.-plass, og ble ikke med i VM i 2012. Klubblaget hennes, Lappi Kurlinki, kom på 3.-plass i det finske mesterskapet i 2012, og kom på 17.-plass i Turku Open 2012. Laget kom på 8.-plass ved Reindeer Cup Spring i 2012. Ved Harju bonspiel 2012 var hun med på det laget som kom på 6.-plass. 

I kvalifiseringsmesterskapet til VM 2013, som ble arrangert i november 2012 i Lojo i Finland, kom Finland på 2.-plass, etter at de vant den avgjørende kampen om 2.-plassen min 9-7 over Italia. De ble dermed kvalifisert til VM i rullestolcurling 2013. Vesa Hellman var skip i VM, og de endte på 7.-plass i round robin-runden, og gikk dermed ikke videre til sluttspillet. 

I 2013 vant Lappi Kurlinki Ry det finske mesterskapet, med Vesa Leppänen som skip. 

Hun var treer på det finske laget som deltok i rullestolcurling under Paralympiske vinterleker 2014. Finland kom er på 10.-plass, med Markku Karjalainen som skip.

Referanser
----------

1. ↑  Curlit.com - *World Curling Championships 2013 Sochi, Russia - Finland* Arkivert 2014-02-22, hos Wayback Machine. besøkt 18. februar 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Sari Karjalainen på Twitter Rediger på Wikidata

* Sari Karjalainen på Facebook Rediger på Wikidata
* (en) Sari Karjalainen – Paralympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Sari Karjalainen – World Curling Tour Rediger på Wikidata

* (en) Sari Karjalainen – World Curling Federation Rediger på Wikidata
* Suomen Curlingliitto - Sari Karjalainen
* Profil hos Sotsji 2014 Arkivert 19. mars 2014 hos Wayback Machine.
**Marino Carafa di Belvedere** (født 29. januar 1764 i Napoli i Italia, død 5. april 1830) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.

Han ble utnevnt til kardinal i februar 1801 av pave Pius VII, med *San Nicola in Carcere* som tittelkirke.

Han ble aldri ordinert, mottok heller ikke de lavere vigsler. Han oppgav i 1807 kardinalsverdigheten på grunn av at hans familie ikke hadde etterkommere, ble prins av Acquaviva og giftet seg med Marianna Gaetani dell'Aquila d'Aragona.

Andre kardinaler i samme slekt var Filippo Carafa della Serra (kreert 1378), Oliviero Carafa (1467), Carlo Carafa (1555); Diomede Carafa (1555), Alfonso Carafa (1557), Antonio Carafa (1568), Decio Carafa (1611), Pier Luigi Carafa (1645), Carlo Carafa della Spina (1664), Fortunato Ilario Carafa della Spina (1686), Pierluigi Carafa (1728), Francesco Carafa della Spina di Traetto (1773), og Domenico Carafa della Spina di Traetto (1844).

Eksterne lenker
---------------

* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** Geni **·** VIAF **·** ISNI
 |
***Aegus (s.str.) parallelus*** er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor til stor (opptil 55 millimeter), avlang, noe flat, blankt rødbrun til svart hjortebille. Arten er en av de største i slekten *Aegus*. Hannen har stort, bredt hode og store, lange, sigdformede kjever som oftest har en kraftig, skrått oppoverrettet tann litt innenfor midten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er matt, fint og spredt punktert. Pannen er bredt, V-formet innskåret foran, med et spisst fremspring på hver side av innskjæringen. Det er også en spiss knøl midtveis mellom dette fremspringet og hvert fasettøye. Hodet er ikke utvidet bak fasettøynene. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, i midten nokså blankt og glatt, med en smal, tett punktert sone langs ytterkantene. Dekkvingene er jevnbrede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er mørkbrune. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså matt.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt fra Assam og Myanmar i vest til Java i øst.

Systematisk inndeling
---------------------

*Aegus (s.str.) platyodon* blir noen ganger plassert som en underart av *A. parallelus*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Aegini* - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Aegus* MacLeay, 1819 (i snever forstand)
								- ***Aegus (s.str.) parallelus*** (Hope & Westwood, 1845)

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Bildegalleri over en del arter
* Bilde av en stor hann
* (en) *Aegus (s.str.) parallelus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Aegus (s.str.) parallelus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Aegus parallelus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Marinus I** (eller **Martin II**; født i Gallese, død 15. mai 885) var pave fra 16. desember 882 til sin død i 884. Han etterfulgte Pave Johannes VIII i slutten av desember 882.

Ved en feil har Marinus I og Marinus II i visse paveoversikter blitt oppført under navnene Martin II og Martin III og derigjennom voldet uriktig nummerfølge med hensyn til to paver ved dette navn.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Marinus var sønn av en prest ved navn Palumbo som kom fra Umbria, og inntrådte i kirkens tjeneste da han var tolv år. 

Pave Leo IV viet ham til subdiakon, og etter at han blitt viet til diakon av pave Nikolaus I ble han sendt på flere betydningsfulle sendemannsoppdrag til Konstantinopel. Marinus var pavens legat ved det åttende økumeniske konsil i Konstantinopel (869-870), ble deretter biskop av Caere (dagens Cerveteri) i Toscana, skattmester (*arcarius*) i kurien, erkediakon, og brukt nok en gang som pavelig sendebud i Konstantinopel. Tre ganger i alt hadde han vært benyttet til slike oppdrag.

### Pave

Marinus ble muligens valgt til pave samme dagen som Johannes VIII død, og ble konsekrert uten å avvente godkjennelse fra keiseren Karl den tykke. Før han ble valgt til pave hadde han vært biskop av Caere, noe som gjorde hans utnevnelse kontroversielt. På dette historiske stadium var det slik at en biskop ikke var forventet å forlate sin bispestol til fordel for en annen. 

Under sitt korte pontifikat gjentok han i 882 ekskommunikasjonen av Fotius. Marinus I utnevnte fem kardinaler, deriblant de senere paver Hadrian III og Stefan V. Dessuten gjeninnsatte han den av Johannes VIII avsatte biskop av Porto, den senere pave Formosus, i sitt embede.

Under sitt pontifikat befridde han alle engelskmenn i *Schola Anglorum* (engelskmennenes høykvarter i Roma) fra skatteplikt, etter kong Alfred av Englands begjæring. Han skal også å ha sendt kong Afred, som han høyt respekterte, en bit av Det sanne kors som en gave.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Catholic-Hierarchy.org, www.catholic-hierarchy.org, besøkt 11. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Enciclopedia dei Papi, www.treccani.it[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  McBrien, Richard P. (2000). *Lives of the Popes: The Pontiffs from St. Peter to Benedict XVI*. HarperCollins. s. 142. ISBN 9780060878078.
4. ↑  Studies in the Early History of Shaftesbury Abbey, Dorset County Council, 1999

Litteratur
----------

* (de) Klaus Herbers: «Marinus I» i *Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon* (BBKL). Bind 5, Herzberg 1993, ISBN 3-88309-043-3, sp. 827–828.

  



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Forgjenger:**Johannes VIII** | **Pave**(liste over paver) | Etterfølger:**Hadrian III** |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Catholic-Hierarchy **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** NKC
 |
**Simon Cziommer** (Nordhorn, 6. november 1980) er en tysk fotballspiller som for øyeblikket spiller for Red Bull Salzburg.

Simen Cziommer vokste opp i den tyske byen Schüttorf, som ligger nær den nederlandske grensen. Hans store kjærlighet var da også FC Twente, Twente ligger tross alt veldig nær Nordhorn. Cziommer spilte også for favorittklubben sin fra 1999 til 2005, og fikk med seg 81 kamper. Og bemerket seg som en meget god spiller.

Schalke 04 fikk øynene opp for ham, og kjøpte ham sommeren 2003. Dessverre ble Cziommer benkesliter i den suksessrike klubben, og det var snakk om å låne ham tilbake til Nederland. Han dro tilbake til Twente og var også innom Roda JC. Her spilte han 15 kamper og scoret 8 mål.

Etter 2005/2006-sesongen var Cziommer kontraktløs i med at Schalke 04 ikke var interessert i å skrive ny kontrakt. Flere nederlandske klubber var interesserte, bl.a. Ajax, Feyenoord og selvfølgelig Roda JC hvor man var veldig fornøyd med ham. Han valgte til slutt AZ, hvor han til nå har gjort det meget godt, og blitt en publikumsyndling.

Karriere som spiller
--------------------

(*Sist oppdatert 1. februar 2007*)

|
|  |
| Klubb | Kamper\* | Mål\* | Periode |
| Nederlands flagg FC Twente | 3 | 0 | 1999–2000 |
| Nederlands flagg FC Twente | 6 | 1 | 2000–2001 |
| Nederlands flagg FC Twente | 15 | 3 | 2001–2002 |
| Nederlands flagg FC Twente | 31 | 5 | 2002–2003 |
| Tysklands flagg Schalke 04 | 2 | 0 | 2003–2004 |
| Nederlands flagg FC Twente | 13 | 3 | 2003–2004 |
| Nederlands flagg FC Twente | 13 | 1 | 2004–2005 |
| Tysklands flagg Schalke 04 | 0 | 0 | 2005–2006 |
| Nederlands flagg Roda JC | 15 | 8 | 2005–2006 |
| Nederlands flagg AZ | 18 | 6 | 2006–2007 |
|

Eksterne lenker
---------------

* (en) Simon Cziommer – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Simon Cziommer – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Simon Cziommer – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (de) Simon Cziommer – fussballdaten.de Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Aegus (Micraegus) myrmidon*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En nokså liten (9- 16 millimeter), avlang, blankt brunlig hjortebille. Hannens hode er bredt og flatt, kjevene (mandiblene) lange og slanke, sigdformede med en kort, innoverrettet tann nær midten. Pannen er bredt, V-formet innbuktet foran. Antennene er kraftige med en tre-leddet klubbe. Hodet er nokså matt, fint og jevnt punktert. Pronotum er trapesformet, bredest foran, blankt, med en bred, grunn midtfure. Dekkvingene er jevnbrede, noe flate, med markerte punktstriper. Ytterkanten er kledt med korte, gulbrune hår. Beina er brunlige. Hunnen ligner hannen bortsett fra at hode og kjever ikke er forstørrede, hodet er ganske blanbkt og like grovt punktert som pronotum, som er puteformet (ikke bredere forover). Dekkvingene har rader av korte, oppstående hår som følger punktradene.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Vest-Malaysia og Sumatra.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Micraegus* Maes, 1992
								- ***Aegus (Micraegus) myrmidon*** Thomson, 1856

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Lucanidae du Monde, nettside om arten
* (en) *Aegus (Micraegus) myrmidon* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Aegus (Micraegus) myrmidon* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
***Aegus (s.str.) acutangulus*** er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En liten, avlang, noe flat, halvmatt svart hjortebille. Hannen har nokså store kjever som har en kraftig tann ved roten. Hannens hode er halvmatt, fint og spredt punktert i midten, grovt og tett på sidene. Pannen er bredt og rgunt, U-formet innbuktet i midten, med en liten knøl på hver side av innbuktningen. Hodet er tydelig utvidet bak fasettøynene, med en butt tann. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, innsnevret ved roten, blankt, fint punktert. Dekkvingene er jevnbrede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er mørkbrune. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså matt.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Borneo.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Aegini* - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Aegus* MacLeay, 1819 (i snever forstand)
								- ***Aegus (s.str.) acutangulus*** Nagel, 1941

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Bildegalleri over en del arter
* (en) *Aegus (s.str.) acutangulus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
***Aegus (s.str.) parvus*** er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 20-35 millimeter), avlang, noe flat, halvblankt svart hjortebille. Hannens kjever (mandibler) er nær dobbelt så lange som hodet, sigdformede med to kraftige tenner i den indre delen, den innerste innoverrettet og den ytterste skrått oppoverrettet. Pannen er bredt og grunt, U-formet innbuktet foran, med en tann på hver side av innbuktningen. Det er et lite "horn" foran og innenfor hvert fasettøye. Pronotum er rektangulært, mye bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, blanke, med ganske dype punktstriper. Hunnen er mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, hode og pronotum tett og grovt punkterte.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Kina (Guangxi).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Aegini* - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Aegus* MacLeay, 1819 (i snever forstand)
								- ***Aegus (s.str.) parvus*** Boileau, 1902

Eksterne lenker
---------------

* Nettside om arten
* Oversikt over artene
* (en) *Aegus (s.str.) parvus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**Örjan Kihlström** (født 1962) er en svensk travkusk. Han kjører i dag bare travløp og har ingen egen stall. Før han gikk over til å bli *catch driver* forsøkte han seg på en trenerkarriere, hvilket ifølge hans eget utsagn tok for mye tid i forhold til hva som ble prestert. 

Som catch driver har Kihlström lyktes godt i Sverige, med bl.a. seieren i Elitloppet med hesten *From Above* som fremste meritt. 

Örjan Kihlström vant Åby Stora Pris 2006 med *Red Chili Pirat* i to strake heat. Hesten trenes av Patrik Södervall på Halmstadtravet. Kihlström kjører i tillegg mange store løp i både Italia og Frankrike. Kjørestilen hans har gitt ham kallenavnet «gubben i lådan».

Kihlström har i løpet av de 5 årene 2003 – 2007 kjørt inn cirka 133 millioner svenske kroner og tatt over 900 seire. Kihlström anses å være en briljant taktiker. Han er forsiktig med hesten og forlanger ikke mere av den enn han vet at travhesten klarer. Kihlström vant i nesten hvert femte løp i 2007, hans seiersprosent ble 17% for hele året.

I 2008 har Örjan Kihlström frem til den 23. juli vunnet fem storløpsseire. Blant disse er Kungapokalen på Åby og Sprintermästaren på Halmstad med hesten *Dust All Over*, som trenes av Roger Walmann på Solvalla. 
Dessuten vant han Drottning Silvias Pokal på Åby og StoChampionatet på Axevalla med *Lie Detector*, trent av Stefan Hultman på Solvalla. 

Videre har Kihlström vunnet den åpne E3-finalen på Bergsåker med *Maharajah* også den trent av Stefan Hultman.
Kihlström har som femte svenske passert fire tusen innkjørte seire.

I 2008 gjør Kihlström det fortsatt bra, og i kvalifiseringen til Svenskt Travderby vant han med både *Lie Detector* og *Dust All Over*. Ved travgallaen den 16. januar 2009 på Rondo i Göteborg ble Kihlström valgt til årets kusk av hestesportjournalistene.
**General Motors Le Sabre** er en konseptbil fra 1951. Muligens den viktigste utstillingsbilen på 1950-tallet, den introduserte flyinspirerte designelementer som den spesielle frontruten og halefinnene, som ble vanlig på bildesign i løpet av andre halvdel av tiåret.

Prosjektet var en oppfølging av Art Department sjefen Harley Earl. berømte Buick Y-Job fra 1938. Som alle prosjektene hans ble den bygget for å være kjørbar i trafikken, og ble Earls personlige bil i to år etter å ha avsluttet visningen på bilutstillingen. Den ble drevet av en kompressorladet 3,5 liter V8 som kunne kjøre på bensin eller metanol (som Indy roadstere fra perioden gjorde). Le Sabre var første gang GM bruk en bakmontert girkasse (som senere dukket opp igjen i Pontiac Tempest). Det var også den første gangen de brukte en aluminiumsblokk 215" V8. Den samme blokken ble senere brukt i Buick Special og Skylark, Oldsmobile Cutlass og Jetfire, Pontiac Tempest og LeMans, og senere i en rekke britiske merker, inkludert Rover, Land Rover, Range Rover, Triumph, MG og Morgan.

I tillegg til sin jet-inspirerte design, hadde Le Saber, fra 1951, også en rekke avanserte funksjoner, inkludert et 12-volts elektrisk system (de fleste bilene på det tidspunktet hadde 6-volts), oppvarmede seter, elektriske frontlykter skjult bak det ovale "jet-inntaket", støtfangeren foran hadde en spesiell fasong med "kuler" (bullet) (støtfangeren kom senere på 1957-9 Cadillac), en vannsensor for å aktivere kalesjen, og elektriske løftejekker integrert i chassiset for å hjelpe ved dekkskift (denne ideen ble kopiert tiår senere på Formel 1 bilene).

Det var første gang GM bruke Le Saber-navnet, som ble adoptert av Buick for en ny model-linje i 1959.

Konseptbilen Le Sabre eies nå av General Motors Heritage Museum, og dukker fortsatt av og til opp på bilmesser.

* 
*

Referanser
----------

1. ↑  «Hagerty Drivers Foundation | Our People and Focus». *corporate.hagerty.com* **(engelsk)**. Besøkt 29. desember 2021.
2. ↑  «Concept cars: the all-time greatest designs». *Auto Express* **(engelsk)**. Besøkt 29. desember 2021.
3. 1 2  «General Motors LeSabre (1951)». *Old Concept Cars* **(engelsk)**. 29. september 2013. Besøkt 29. desember 2021.
4. ↑  «A Detailed Look Back At The 1951 GM LeSabre Concept Car». *HotCars* **(engelsk)**. 19. april 2021. Besøkt 29. desember 2021.
***Aegus (s.str.) malleti*** er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En nokså liten til middelsstor ( millimeter), avlang, noe flat, blankt svart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og lange og slanke kjever som har en butt, innoverrettet tann med roten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er halvblankt, nokså grovt og tett punktert. Pannen er nokså dypt, U-formet innbuktet foran. Hodet er litt utvidet bak fasettøynene. Pronotum er nærmest firkantet, mye bredere enn langt, avsmalnet ved roten, blankt og nokså grovt punktert. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er svarte. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså matt.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Sulawesi.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Aegini* - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Aegus* MacLeay, 1819 (i snever forstand)
								- ***Aegus (s.str.) malleti*** Bomans, 1991

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Nettside om arten
* (en) *Aegus (s.str.) malleti* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
***Aegus (Micraegus) parryi*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En nokså liten ( millimeter), avlang, blankt brunsvart hjortebille. Hannens hode er bredt og flatt, kjevene (mandiblene) nokså korte og kraftige, sigdformede med en lang, innoverrettet tann nær roten. Pannen er bredt, U-formet innbuktet foran med en butt tann ¨på hver side av innbuktningen. Antennene er kraftige med en tre-leddet klubbe. Hodet er nokså matt, fint og jevnt punktert, grovt punktert på sidene. Pronotum er rektangulært, avsmalnet ved roten, ganske blankt. Dekkvingene er jevnbrede, noe flate, med markerte punktstriper. Ytterkanten er kledt med korte, gulbrune hår. Beina er rødbrunlige. Hunnen ligner hannen bortsett fra at hode og kjever ikke er forstørrede, oversiden er grovere punktert.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Borneo og Sumatra.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Micraegus* Maes, 1992
								- ***Aegus (Micraegus) parryi*** Waterhouse, 1890

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Lucanidae du Monde, nettside om arten
* (en) *Aegus (Micraegus) parryi* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**Vishnu Vaman Shirwadkar** (født 27. februar 1912 i Pune i Maharashtra i Britisk India, død 10. mars 1999 i Nashik i Maharashtra), populært kjent under pseudonymet **Kusumāgraj** var en kjent poet, dramatiker, forfatter, novellist og humanist.

Liv og virke
------------

Shirvidkat tilhørte høykasten Deshastha Brahmin, en subkaste representert i Maharashtra og i det nordlige Karnataka. I en alder av 20 år deltok Shirwadkar på en ikkevoldelig motstandsmarsj – kalt satyagraha – for å vise sin støtte og for å overbevisende en gruppe prester som hadde ansvaret for et lokal fremtredende tempel i Nashik, at de skulle gi gratis adgang til tempelet til folk som tilhørte det undertrykte Harijan-samfunnet. Den siste tiden hadde disse prestene ikke tillatt adgang til tempel for dem som var langt nede på det hinduistiske kastesystemet. Gjennom hele sitt liv skulle han enten delta i eller lede mange bevegelser i hjembyen Nasik for å motvirke en eller annen form for sosial eller politisk urettferdighet. 

I tyveårene fikk han utgitt sin første diktsamling og han skrev et manus for en mytologisk film, *Sati Sulochana*, hvor han også opptrådte som skuespiller. Han har også jobbet innen journalistikk for stund, før han kom tilbake til poesien som var hans bærebjelke. 1942 ble et vendepunkt i karrieren til Kusumagraj da han publiserte en stor samling av poesi.

Han om skrev om frihet, rettferdighet og frigjøring av belastede mennesker, I hans karriere som spenner over fem tiår skrev han 16 bind med dikt, tre romaner, åtte noveller, syv bind med essays, 18 skuespill og diverse andre verker. Hans verker som f.eks. Vishaka (1942), en samling av tekster som inspirerte en generasjon til den indiske frihetsbevegelsen, og den regnes i dag som et mesterverk av indisk litteratur. 

Etter 1943 begynte han å tilpasse skuespill og teater-oppsetninger av litterære forfattere som Oscar Wilde, Moliére, Maurice Maeterlinck og William Shakespeare, spesielt hans mange tragedier var populære. Hans arbeider reflekteres ofte over det skiftende sosiale miljø i India. Han skrev spesielt om den nasjonale indiske oppstanden under deres frihetskamper.

Han var mottaker av flere statlige indiske tildelinger og prestisjetunge litteratur-priser, i 1974 fikk han Sahitya Akademi Award og han ble tildelt en Jnanpith Award i 1988. Han har også vært leder av World Marathi Conference fra 1989. I 1988 mottok han også en Sangeet Nātya Lekhan Award. 

Han grunnla en organisasjon som heter Kusumāgraj Pratishthān som ble dannet i Nasik i 1990 med det formål å oppmuntre til ulike kulturelle aktiviteter og hjelpe de trengende som tilhørte det tradisjonelle undertrykt samfunnet. Kusumāgrajs bursdag feires som World Marathi Day i India. Han døde 10. mars 1999 i en alder av 87 år.

Referanser
----------

1. ↑   sahitya-akademi.gov.in, besøkt 22. februar 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.jnanpith.net[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |
**Pallas kunstakademi** var i mellomkrigstiden og like etter andre verdenskrig den ledende kunstfaglige høyskolen i Estland. Den lå i byen Tartu i sør, som dermed ble landets ledende kunstnermiljø. Det ble grunnlagt av frivillige, først som en kunstnerkrets i 1918, etterfulgt av et beskjedent atelier og studioåret etter. All undervisning baserte seg på personlige relasjoner og studentene hadde oftest utøvende kunstnere som sine læremestre. Dette fremmet stor kunstnerisk og stilistisk variasjon, og betydelig innflytelse fra nye strømninger i kunsten.

På slutten av den tyske okkupasjonen 1944 flyktet mange kunstnere til Sverige eller Finland, og derfra ofte videre til Kontinentet eller Amerika. Noen få vendte også tilbake under ulike tøvær, og Pallas kunstakademi drev uavbrutt undervisning andre verdenskrig. Men etter krigen ble det avløst av Estiske SSR Tartu kunstinstitutt, og etter få år ble Pallas-instituttet oppløst.

Under Sovjetperioden svingte politikken overfor estiske kunstnere, med vekjsling mellom tøvær og innstramming. Medlemskap i det offisielle kunstnerforbundet ble i 1950-årene forutsetning for å få kjøpt maling, og Pallas-miljøet overlevde ikke i det strenge sensurregimet som utviklet seg etter krigen.

Referanser
----------

1. ↑  Kokk, Aavo og Eilart, Andres: *Brushstroke Estonia*, forlaget Regio. Tallinn, 2011, side 156.
2. ↑  Kokk, Aavo og Eilart, Andres: *Brushstroke Estonia*, forlaget Regio. Tallinn, 2011, side 156.

Portal: Estland
En PalmOne Zire31 PDA.
**Palm, Inc.** er en smarttelefon-produsent (tidligere kun konvensjonelle PDAer) med hovedkontor i Sunnyvale, California. De har gitt ut produkter som Pre og Pixi, samt Treo og Centro smarttelefoner. Tidligere produktserier inkluderer Palm Pilot, Palm III, Palm V, Palm VII, Zire og Tungsten. Mens deres eldre enheter brukte operativsystemet Palm OS Garnet, bruker fire versjoner av Treo Windows Mobile. Tidlig i 2009 kunngjorde Palm at de utviklet et nytt operativsystem, webOS, som erstatter det originale Palm OS Garnet på deres nyeste enheter.

28. april 2010 kunngjorde Hewlett-Packard at de hadde inngått en avtale om å kjøpe opp Palm for 1,2 milliarder dollar. Avtalen ble fullbyrdet 1. juli 2010.

Palm vil dermed være en globale forretningsenhet ansvarlig for softwareutviklingen til webOS og hardware-produkter basert på webOS: Alt fra robuste smarttelefoner til fremtidige nettbrett og nettPCer.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «HP to Acquire Palm for $1.2 Billion» (pressemelding). HP. 28. april 2010. Besøkt 28. april 2010.
3. ↑  «HP Completes Palm Acquisition» (pressemelding). HP. 1. juli 2010. Besøkt 5. juli 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Palm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
*For filmen, se Bienes hemmelige liv (film).*

***Bienes hemmelige liv*** (engelsk *The Secret Life of Bees*) er en ungdomsbok og bestselger fra 2002, skrevet av den amerikanske forfatteren Sue Monk Kidd. Boka ble filmatisert av Gina Prince-Bythewood, og kom ut 17. oktober 2008. I Norge har boka solgt i mer enn 100 000 eksemplarer.

Handlingen er satt til 1960-årenes USA, hvor raseskille og likestillingskampen er viktige elementer. Hovedpersonen er 14-årige Lily, som bor sammen faren, som mishandler henne, og den svarte barnepiken Rosaleen. Lily kaller faren sin bare for T. Ray. Moren døde da hun var 4, og Lily har siden levd i tro på at hun tok livet av mennesket som betydde mest for henne. Da Rosaleen får problemer med politiet, rømmer de sammen, og kommer til en biefarm, eid av søstrene May, June og August. Hos dem blomstrer Lily, og samtidig finner hun ut mer om morens fortid.

Referanser
----------

1. ↑  Bienes hemmelige liv, Filmweb. Besøkt 14. august 2009.

Eksterne lenker
---------------

* *Bienes hemmelige liv* hos Penguin
* Den offisielle siden for *Bienes hemmelige liv*
**Tiffani** (Tiffani Café / Tiffani Frogner / Galleri Tiffani) ble åpnet i 1981 og har adresse Behrens' gate 2 med inngang fra Skovveien. Stedet er Frogners eldste café og det er også av de eldste fortsatt eksisterende barene i Oslo. Stedet er kjent som et lokalt samlingssted for et variert klientell av beboere på Frogner og kunstnere. Stedet har hatt mange ulike eier opp igjennom årene og drives i dag som kunstgalleri og bar.

### Historikk

Tiffani ligger på hjørnet i Skovveien/Behrens' gate på Frogner. Caféen ble etablert som salatbar i 1981, men endret etter hvert profil og ble et populært utested hvor blant annet Pushwagner og andre kunstnere vanket. Stedet har i alle år delt kjøkken med den italienske pizzarestauranten Pizza da Mimmo.

> Tiffani, Beach Club, Waterfront, Bollywood, Bar Bakke, Palace, Head On og Jazid var noen av postene i lysløypa, en trimløype som stadig ble lengre for å tilfredsstille Pushwagner sin rastløshet – og hans behov for kjemiske substanser
> 
> 
> « Hariton Pushwagner – biografien» s. 456, 2018 Petter Mejlænder»
> 
> 

En påskeferie siste halvdel av 1990-årene holdt kafeen stengt for oppussing, den uken dekorerte Pushwagner en vegg i kjelleren på treplater med motivet «God dag alle sammen», et motiv hentet fra serien *En dag i familien manns liv*.

Tiffani er et sentralt sted i alle 4 bøkene til forfatter Alexia Bohwim, blant annet i boken Frognerfitter fra 2008. I boken «Frogner Babylon» fra 2021 treffer leseren igjen Billie Bohr og hennes barn, begge visstnok unnfanget på toalettet i baren Tiffani’s på Frogner.

Det såkalte bartender-drapet fant sted på Tiffani i 2018. Veronika Kocabkova, en tsjekkisk kvinne i 20-årene var på opplæring på Tiffani Café da hun ble knivstukket og senere døde på sykehuset. En 52 år gammel tsjekkisk mann ble dømt til fengsel i 16 år for drapet på kjæresten.

I 2020 åpnet Galleri Tiffani hvor Eric Ness Christiansen nå har forvandlet den legendariske puben med samme navn til galleri og bar – og opererer som husets kurator.

Referanser
----------

1. ↑  Nettavisen.no – Den populære kafeen på Frogner får nye eiere i løpet av høsten.
2. ↑  aftenposten.no – Pizzaeventyret ser ut til å gå mot slutten. Det føles som en vond drøm
3. ↑  [Bok: Petter Mejlænder, 2018. Hariton Pushwagner – biografien» s. 456-457]
4. ↑  Nettavisen.no – I nok en bok forsøker Alexia Bohwim å dyrke myten om bydelen Frogner i Oslo
5. ↑  VG.no – Kvinne var på opplæring da hun ble knivstukket av barnefar
6. ↑  abcnyheter.no – 16 års fengsel for drap på kvinne på Tiffani Café i Oslo
7. ↑  drm24.no – Eric Ness Christiansen har åpnet galleri i Frogners eldste café. Det første maleriet ble solgt allerede 10 minutter etter det kom på veggen

Litteratur
----------

* Petter Mejlænder: Hariton Pushwagner – biografien. EAN: 9788248922940, 2018, s. 456–457
Gatekryss i Tieshan
**Tieshan** (kinesisk: 铁山区; pinyin: *Tiěshān Qū* ) er et bydistrikt i Huangshi i den kinesiske provinsen Hubei. Det har et areal på 28,7 km² og teller 68 416 / 67 936 innbyggere (2004).

Som navnet indikerer, Tieshan betyr «Jernfjellet», ble det utvunnet jernmalm her som var grunnlaget for bosetningen.

Administrative enheter
----------------------

Bydistriktet består av to underdistrikter: Tieshan 铁山街道 og Luzhangshan 鹿獐山街道.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina. 

Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.

Referanser
----------

1. ↑  «Water pollution challenges green push» Arkivert 17. februar 2015 hos Wayback Machine. ChinaDaily
2. ↑  «Kongfu Tieshan Garden». Arkivert fra originalen 17. februar 2015. Besøkt 17. februar 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Informasjonsside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |