recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Heliumfusjon** er en form for kjernefysisk fusjon som involverer heliumatomer, og finner sted i eldre stjerner.

Fusjonen av helium-4 (alfapartikler) er kjent som trippel-alfaprosessen. Fusjon av to heliumkjerner danner beryllium-8, som er ustabil og henfaller til to heliumkjerner med en halveringstid på 1×10−16 til 2.6×10−16 sekunder. Hvis en stjernes kjernetemperatur overstiger 100 millioner kelvin (100 megakelvin, 8.6 KeV), noe som kan skje i de senere fasene i en rød kjempe eller rød superkjempe, vil det imidlertid være en signifikant sjanse for at en tredje heliumkjerne fusjonerer med beryllium-8-kjernen før den henfaller, og det dannes karbon-12. Videre kan enda et heliumatom fusjonere med karbon-12 og danne oksygen-16, og ved ekstremt høye temperaturer kan enda tyngre grunnstoffer dannes (se alfaprosess).

Fusjonen av helium-3 med seg selv eller med helium-4 foregår samtidig med fusjon av hydrogen i stjerner i hovedserien (se proton-protonkjeden), og dette refereres vanligvis ikke til som heliumfusjon.

Kilder
------

* Ray, Alak K. (2004) «Stars as thermonuclear reactors: their fuels and ashes.»
**Pilatusbanen** (tysk: *Pilatusbahn*) (PB) er en tannstangbane i kantonen Luzern, Sveits. Sporvidden er 800 mm, og største stigning er 48 %, noe som gjør den til verdens bratteste tannstangbane. Banen åpnet første gang 4. juni 1889, og var da dampdrevet. Etter elektrifisering ble banen gjenåpnet 15. mai 1937.

Vognene er elektrisk drevne med 1 550 Volt likestrøm, og får kjørestrømmen via luftledning. Tannstangsystemet på Pilatusbanen er utviklet spesielt for banen av Eduard Locher (som også var pådriver for byggingen), og Pilatusbanen er det eneste stedet der dette systemet er i bruk. Systemet som har fått navn etter Locher, har to horisontale tannhjul på trekkvognen, og en tannstang som ligger midt mellom skinnestrengene, og har tenner på sidene (se bilde). Vanlige tannstangsystemer får problemer når stigningen blir så ekstrem som ved Pilatusbanen, siden tannhjulet på trekkvognen vil ha en tendens til å klatre opp og ut av tannstangen. Locher-systemet med to tannhjul som presser mot tannstangen fra hver sin side, eliminerer dette problemet. Kjørehastigheten opp er 9 – 12 km/t, og ned maksimum 9 km/t. Gjennomsnittlig stigning er 38%, og på grunn av dette er vognene er bygd i skrånende vinkel i lengderetningen. Dagens trekkvogner har en ytelse på 150 kW.

Banen er normalt i drift fra mai til november, og har helt siden starten vært rettet mot turistmarkedet.

Linjekart
---------


|  |
| --- |
| Tegnforklaring |
|  |
|  | 0,0 km | Alpnachstad  | 440 moh |
|  |  | Tilknytning Brünigbahn til Luzern og Interlaken |
|  | 1,3 km | Wolfort  | 890 moh |
|  |  | Wolforttunnel 40 m |
|  |  | Tunnel Spycher I 47 m |
|  |  | Tunnel Spycher II 97 m |
|  | 2,3 km | Aemsigen Vikespor | 1 355 moh |
|  | 3,3 km | Mattalp  | 1 600 moh |
|  |  | Tunnel Eselwand I 44 m |
|  |  | Tunnel Eselwand II 50 m |
|  |  | Tunnel Eselwand III 46 m |
|  |  | Tunnel Eselwand IV 9 m |
|  | 4,6 km | Pilatus Kulm  | 2 073 moh |

Bildegalleri
------------

* Dampdrevet vogn fra 1900. Legg merke til kjelen som er plassert på tvers av kjøreretningen.Foto: MattesDampdrevet vogn fra 1900. Legg merke til kjelen som er plassert på tvers av kjøreretningen.  
Foto: Mattes
* Stasjonen ved fjelltoppen Esel.Foto: AlbinfoStasjonen ved fjelltoppen Esel.  
Foto: Albinfo
* Roterende sporveksel nær toppstasjonen.Foto: Jürgen GötzkeRoterende sporveksel nær toppstasjonen.  
Foto: Jürgen Götzke
* Sideforskyvende «sporveksel» ved Alpnachstad stasjon.Foto: AudriusaSideforskyvende «sporveksel» ved Alpnachstad stasjon.  
Foto: Audriusa
* Locher tannstangsystem.Foto: Jürgen GötzkeLocher tannstangsystem.  
Foto: Jürgen Götzke

Kilder
------

* American Society for Mechanical Engineers (ASME) Landmark #220: Pilatusbahn Besøkt 18. mars 2015

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pilatusbahn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Pilatusbahnen – Offisielt nettsted (engelsk). Besøkt 18. mars 2015
**Pilatus** er et fjellmassiv i Emmental-Alpene sørvest for byen Luzern i Sveits. Tidligere het fjellet *Fractus Mons* eller *Fräkmünt*. Fra 1460 kalt Pilatus.

Massivet ligger øst-vest-orientert på den nordligste grensen av Alpene. Den høyeste toppen er *Tomlishorn* (2 128 moh.). Andre er *Esel* (2 119 moh.), *Oberhaupt* (2 106 moh.) og *Widderfeld* (2 075 moh.).

Fra Alpnachstad går Pilatusbanen til Pilatus Kulm (2 073 moh.) i nærheten av toppen.

Fjellet har navn etter Pontius Pilatus. Ifølge legenden ble Pilatus’ legeme senket i den nå uttørkede Pilatussjøen i nærheten. Sjelen hans skulle vandre hvileløs omkring i fjellområdet, og lokal overtro sa at han ikke måtte forstyrres, for da ville uvær bryte løs. Bystyret i Luzern forbød helt til det 16. århundret adgang til sjøen og fjellet. I 1585 overtalte presten Johann Müller byfogden og borgere til å bli med til sjøen for å tilbakevise overtroen. Det ble kastet steiner på vannet, og intet uvær meldte seg. For å være helt sikker besluttet byrådet i 1594 at sjøen skulle være drenert på permanent basis.

Referanser
----------

1. 1 2  Peakbagger.com
2. ↑  Waltraud Hörsch. «Pilatus». Historisches Lexikon der Schweiz. Besøkt 27. juli 2016.
3. ↑  «Pilatussage - Pilatus Bahnen». *www.pilatus.ch*. Arkivert fra originalen 25. juli 2016. Besøkt 27. juli 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Pilatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** HDS **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Pilatus P-3** er et sveitsisk treningsfly. P-3 ble utviklet på begynnelsen av 50-tallet for det sveitsiske flyvåpenet som en erstatning for T-6 Texan.

Prototypen fløy første gang 3. september 1953 under betegnelsen **P-3.01**. Denne ble fulgt av en andre prototype, som under betegnelsen **P-3.02** ble levert det sveitsiske flyvåpenet i januar 1956, og som ble fulgt av 12 serieproduserte **P-3.03**. Mellom 1958 og 1959 ble ytterligere 60 **P-3.05** levert. I 1963 ble seks **P-3.04** eksportert til Brasil, hvor de ble brukt av marinen frem til de ble overført til flyvåpenet i 1965

En P-3.05 ble på 70-tallet utstyrt med en Pratt & Whitney Canada PT6A-25A turbopropmotor, og fløy med denne som prototypen for **PC-7 Turbo Trainer**.

Spesifikasjoner
---------------

| Dimensjoner | P-3 |
| --- | --- |
| Vingespenn | 10,40 m |
| Lengde | 8,75 m |
| Høyde | 3,05 m |
| Vingeareale | 16,50 m² |
| Nettovekt | 1 110 |
| Ytelser |  |
| Topphastighet | 310 km/t |
| Maksimal lastet vekt | 1 500 kg |
| Rekkevidde | 750 km |
| Annet |  |
| Motor | 1× Textron Lycoming GO-435-C2A ( 260 hk ) |

Eksterne lenker
---------------

* Pilatus P-3
Karlstads universitetsbibliotek
**Karlstads universitet** er et statlig universitet i Sverige, som ble etablert 1. januar 1999 da den tidligere *Högskolan i Karlstad* fikk universitetsstatus. Det har ca. 10 000 studenter, 700 faste vitenskapelig ansatte og 260 doktorgradsstipendiater. Rektor er Johan Sterte. Universitetets motto er *sapere aude*.

Universitetet tilbyr undervisning innen fagområdene humaniora, samfunnsvitenskap, teknikk, pedagogikk, sykepleie og musikk (gjennom Musikhögskolan Ingesund, som i 2002 ble en del av universitetet).

Det er fra 2006 inndelt i to fakulteter:

* Fakulteten församhällsvetenskap och humaniora
* Fakulteten för naturvetenskap och teknik

Karlstads universitetsbibliotek stod ferdig i januar 2002.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 21. oktober 2022.
2. ↑   eua.eu, besøkt 16. juli 2019[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Karlstad University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** GeoNames
 |
<div style="position:absolute;width:100px;line-height:0;border:solid transparent;
<div style="position:absolute;width:100px;line-height:0;border:solid transparent;
<div style="position:absolute;width:100px;line-height:0;border:solid transparent;
<div style="position:absolute;width:100px;line-height:0;border:solid transparent;

<div style="position:absolute;width:100px;line-height:0;border:solid transparent;



Religion i Indonesia (2018)

██ Islam (86.7%)

██ Kristendom (10,72%)

██ Hinduisme (1.74%)

██ Buddhisme (0.77%)

██ Konfusianisme (0.03%)

██ Etc (0.04%)

Religion i Indonesia 2010.
**Religion i Indonesia** består av ulike religioner. Ifølge data fra innenriksdepartementet i 2018 er Indonesias befolkning 266 534 836 mennesker med 86,7 % religiøse Islam (Indonesia er regionen med flest Muslimer befolkninger i verden), 10,72 % Kristendom, 1,74 % Hinduer, 0,77 % Buddhisme , 0,03 % Konfucianisme, og 0,04 % andre religioner.

Referanser
----------

1. 1 2  «Statistik Umat Menurut Agama di Indonesia». Kementerian Agama Republik Indonesia. Arkivert fra originalen 3. september 2020. Besøkt 24. september 2020.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 27. april 2021. Besøkt 29. oktober 2021.
2. ↑  Gross 2016, s. 1

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BBC Things
 |
**Konsernbidrag** er en overføring av skattepliktig inntekt fra et konsernselskap til et annet. Et konsernbidrag vil vanligvis bestå av penger, men kan i prinsippet også bestå av andre formuesgoder som eksempelvis naturalia. Reglene om konsernbidrag finnes i skattelovens kapittel 10 §§ 10-2 – 10-4.

Konsernbidragets funksjon og virkning
-------------------------------------

Hovedregelen i norsk skatterett er at konsernselskaper er egne og selvstendige skattesubjekter. Norge praktiserer ikke konsernligning, noe som innebærer at hvert enkelt konsernselskap lignes særskilt. Dette innebærer også at et konsernselskap ikke kan ta nytte av et annet konsernselskaps skatteposisjon.

Reglene om konsernbidrag modifiserer det ovennevnte utgangspunktet betraktelig, ved at konsernselskapene kan utnytte hverandres skatteposisjoner. Skattelovens § 10-2 gjør et konsernbidrag fradragsberettiget for giverselskapet, mens det anses som skattepliktig inntekt for mottakerselskapet jf. skattelovens § 10-3. Et praktisk eksempel er at et konsernselskap har et overskudd på 10 millioner kroner, mens et annet konsernselskap har et underskudd på 2 millioner kroner. Reglene om konsernbidrag gir her overskuddsselskapet anledning til å overføre eksempelvis 2 millioner kroner til underskuddsselskapet, slik at sistnevnte selskap får et resultat på 0 kroner. Giverselskapet vil her få fradragsført 2 millioner kroner. Ved en slik ordning vil giverselskapet i prinsippet få fradragsført det opprinnelige tapet til mottakerselskapet, og man kan dermed si at underskuddsselskapets skatteposisjon (underskuddet) overføres til overskuddselskapet. Alternativet ville vært at underskuddselskapet først fikk fradragsført sitt tap et senere år når det har et overskudd, såkalt framførbart underskudd. Ved reglene om konsernbidrag får konsernet som sådan på en effektiv måte utnyttet de ulike konsernselskapenes skatteposisjoner, og i det nevnte eksempelet blir alt underskudd fradragsført i inneværende år.
**Alexander Pointner** (født 1. januar 1971 i Grieskirchen) er en østerriksk tidligere skihopper og tidligere hovedtrener for det østerrikske landslaget i skihopping.

Han ble to ganger lagverdensmester for Østerrike i junior-VM, på Vang i 1989 og i Štrbské Pleso i 1990. Han debuterte i den tysk-østerrikske hoppuka med 64.-plass i Innsbruck 3. januar 1988. Sin beste plassering i verdenscupen fikk han samme sted 4. januar 1992, da han ble nummer 9. Hans beste sammenlagtplassering i verdenscupen var 29.-plass sesongen 1991/92. Samme sesong ble han nummer 4 sammenlagt i kontinentalcupen. Hans siste verdenscuprenn var i Bad Mitterndorf (Kulm) i februar 1997.

Pointner var trener i Tirols skiforbund fra 1995, og hovedtrener fra 1996. I 1999 ble han hjelpetrener på det østerrikske hopplandslaget under hovedtrener Alois Lipburger, som omkom i en bilulykke i 2001. Pointner fortsatte som hjelpetrener under den nye landslagstreneren Toni Innauer til 2002. Pointner var deretter hovedtrener for det østerrikske B-landslaget til 2004, da han ble utnevnt til hovedtrener på A-landslaget. Han gikk av som landslagstrener i 2014 etter konflikter innad i det østerrikske hopplandslaget. Under hans ledelse vant østerrikske hoppere 118 verdenscuprenn, fire sammenlagtseire, ni seire i nasjonscupen, seks sammenlagtseire i hoppuka og 32 medaljer i VM og OL.

Referanser
----------

1. ↑   www.munzinger.de[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Verdens beste hopplag preget av konflikt». *Aftenposten*. 28. desember 2014.
3. ↑  «Tidenes beste hopptrener ga seg for å få mer tid til familien. Så forsøkte datteren (16) å ta sitt eget liv». *Dagbladet.no*. Besøkt 4. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Alexander Pointner – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Alexander Pointner – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** Munzinger (sport)
 |
**Digitalisering av lyd og bilde** er prosesser som omgjør lagrede lyd- og bildesignaler til digitale signaler. Det gjøres som regel med skannere eller annet utstyr som kan lese signaler fra fysiske medier, som f.eks papirfoto, film, videokassetter og lydbånd og konvertere dette til digitale signaler som lagres som datafiler. Med dagens teknologi vil man fra en digital kopi med høy oppløsning kunne gjengi en original nesten uten kvalitetstap, mens analoge kopier forringes ved hver kopi.

Digitalisering av bilder
------------------------

Digitalisering av bilder gjøres gjerne med skannere som avfotograferer et bilde, og lagrer bildet som digitale bildepunkter i bildefiler. Hvert punkt representerer en posisjon på bildet, og forteller noe om punktets lysstyrke og farge. Dataene fra hvert bildepunkt kan senere hentes frem f.eks som et bilde på en dataskjerm.

Digitalisering av film
----------------------

Digitalisering av film fra filmspoler gjøres som oftest med spesielle skannere som kan avfotografere bilderutene i en film i høy hastighet, og konvertere bildesignalene i en AD-konverter til videofiler.

Digitalisering av videokassetter
--------------------------------

Digitalisering av videokassetter gjøres ved at videosignalet fra en videospiller konverteres fra analogt til digitalt i en AD-konverter, og lagres i en videofil. En digital video vil bestå av tusenvis av digitale bilder, som spilles av med en bestemt hastighet. Moderne videofiler blir ofte avspilt med 25 digitalbilder pr sekund.

Digitalisering av lyd
---------------------

Digitalisering av lyd gjøres ved at lydsignalet fra det lydbærende mediet, f.eks et lydbånd, konverteres fra analogt til digitalt i en AD-konverter og lagres som lydfiler.
**Digitalisert kabel-tv** har samme, fysiske infrastruktur som tradisjonell, analog, kabel-TV, men signalene som sendes på linjene er blitt digitalisert. En konsekvens av digitaliseringen er at brukere må anskaffe en mottakerboks (dekoder) som omdanner kodede, digital signaler slik at det opprinnelige bildet gjenskapes på TV-skjermen, Digital-TV. Brukere tilkoblet anlegg med digitaliserte signaler, får også mulighet til å se HDTV.

Utvikling og digital konvergens
-------------------------------

Opprinnelig var kabel-TV analogt og enveis, men det ble så også mulig å:

* Gjøre kabelen toveis for digital bruk, (uten at man gjør noe med de analoge sendingene). Dette muliggjør tilgang til internett over kabelen, en tjeneste som blir tilbudt av mange kabel-TV selskaper. Kobberledningene til kabel-tv fungerer like greit for dette formålet som kobberledningene til telefonlinjen (som blir benyttet ved DSL).

* Digitalisere signalene, og tilby digital-TV.

Punkt 2 er her en direkte konsekvens av punkt 1. Hvis man først kan ha tilgang til internett over kabelen, vil man også kunne ha 100 % digital IPTV (TV over internett). Ergo kan man bare hoppe over leddet med å tilby internett, og i stedet tilby digital TV direkte over den eksisterende kabelen.

Det som har skjedd er at: Internettlinjen kan brukes til TV (IPTV), og TV-linjen kan brukes til internett (Internett over Kabel-TV). Man har med andre ord fått en konvergens mellom kabel-TV og internett.

| * v
* d
* r
Fjernsyn og TV-teknologi |
| --- |
| Analog-TV | 

|  |  |
| --- | --- |
| Plattformer | 
* Analogt bakkenett
* Kabel-TV

 |
| Definisjonsstandard | 
* Standard-definition television over standardene: NTSC
* PAL
* SECAM

 |

 |
| Digital-TV | 

|  |  |
| --- | --- |
| Plattformer | 
* Nett-TV
* Satellitt-TV
* Digitalt bakkenett
* Digitalisert kabel-TV
* IPTV

 |
| Definisjonsstandarder | 
* T.o.m High Definition TV over standardene: ATSC
* DVB
* ISDB
* DMB

 |

 |
Etosha nasjonalpark (satellittfoto)
Etosha nasjonalpark (kart)
Etosha-saltsletten
Dyreliv ved Okaukuejo-vannhullet
**Etosha nasjonalpark** i Namibia ble etablert i 1907, den gang landet var kjent som Tysk Sydvestafrika og fortsatt var en tysk koloni. Nasjonalparken ligger omkring 200 km fra kysten.

Da nasjonalparken ble opprettet i 1907 var den med sine 100 000 km² store utbredelse verdens største viltreservat. Av ulike politiske årsaker har imidlertid parkens størrelse siden blitt betydelig redusert. Arealet utgjør nå (2007) 22 270 km².

Nasjonalparken domineres av en enorm saltslette (ca. 4 850 km²) som i lengde strekker seg over 130 km. Etosha betyr faktisk «*stor hvit plass*» og refererer altså til nettopp denne saltsletten, som er en del av Ovambo-bassenget og ligger omkring 1 200 moh. Denne ørkenlignende saltsletten kan på sitt bredeste være nærmere 50 km på tvers. Dette området er normalt svært tørt, men det fylles med vann i regntiden om sommeren (november-april), selv om det kanskje ikke faller så mye regn direkte på saltsletten. Saltsletten utgjør imidlertid en panne og ligger lavere enn de mer fruktbare områdene rundt. Regnvannet vil derfor trekke ned på saltsletten gjennom uttørrende elveleier. På denne tiden tiltrekkes også store mengder fugler og dyr til dette området, som blant annet er kjent for sine horder av flamingoer og pelikaner.

Det mer fruktbare området rundt saltsletten har et svært rikt dyreliv, som utenom regntiden er avhengige av de 50 vannhullene som finnes i parken. Ved disse vannhullene kan man blant annet oppleve den endemiske arten sortmasket impala. Ellers finnes kjemper som spissneshorn, afrikansk savanneelefant og sjiraff der, i likhet med en rekke andre ville dyr. Trolig finnes det omkring 20 000 springbukk og 6 000 sebraer i reservatet, som også inkluderer en rekke rovdyrarter, som løve, leopard, gepard, afrikansk villhund, stripet sjakal m.fl.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Etosha National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Etosha National Park – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** NKC
 |
Side fra *Codex clarkianus*
**Arethas fra Caesarea** (født ca 860 i Patras i antikkens Hellas, død etter 944) var erkebiskop av Caesarea i Kappadokia i begynnelsen av 900-tallet, han levde fortsatt i år 932.

Han innla seg store fortjenseter om bevaringen av den klassiske litteraturs skatter.[] Han lot blant annet utferdige (avskrive) til seg det berømte Platonhåndskriftet fra Patmos (*Codex clarkianus*, nå i Bodleian Library i Oxford) og forfattet høyst verdifulle kommentarer til Platon, Euklides, Lukianos og flere andre også kristne forfattere fra oldtiden.[] Blant hans øvrige arbeider kan nevnes hans prekener og brev samt en mengde teologiske avhandlinger.

Kilder
------

* Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Litteratur
----------

* Karl Förstel (utg.): *Schriften zum Islam von Arethas und Euthymios Zigabenos und Fragmente der griechischen Koranübersetzung* (= *Corpus Islamo-Christianum*, Series Graeca, Bd. 7). Harrassowitz, Wiesbaden 2009 (griechisch und deutsch)
* Johannes Karayannopulos, Günter Weiß: *Quellenkunde zur Geschichte von Byzanz (324 - 1453)*, Wiesbaden 1982, ISBN 3-447-02244-2, s. 384, Nr. 295

Eksterne lenker
---------------

* Opera Omnia by Migne Patrologia Graeca with analytical indexes

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** ICCU **·** CiNii
 |
**Matjaž Kladnik** (født 19. september 1975 i Ljubljana) er en slovensk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt for Jugoslavia og deretter det uavhengige Slovenia i årene 1990-1998.

Han vokste opp i Kamnik, men tilhørte skihoppmiljøet i SSK Ilirija Ljubljana etter at miljøet i hjembyen hadde dødd ut. I VM i Falun i 1993 ble han nummer 49 av 63 deltakere i stor bakke og 51 av 66 i normalbakke, og han var på det slovenske laget som ble nummer 7 i lagkonkurransen. Samme år fikk han en ny 7.-plass i lagkonkurransen og 40.-plass i det individuelle rennet i junior-VM i Harrachov. OL på Lillehammer i 1994 ga 19.-plass i normalbakke, 27.-plass i storbakke og 9.-plass i lagkonkurransen. I dette årets VM i skiflyging i Planica ble han nummer 30 av 43 deltakere. Han ble nummer 45 av 56 deltakere i storbakken i VM i Thunder Bay 1995, og fikk 39.-plass av 50 deltakere i VM i skiflyging i Bad Mitterndorf 1996.

Kladnik deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1992/93 og 1993/94, og ble nummer 35 og 24 sammenlagt. Hans beste sesong sammenlagt i verdenscupen var 1993/94, da han ble nummer 34. Sin beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen fikk han i storbakken i Courchevel 17. desember 1993, med 7.-plass.

Sammenlagtplasseringer i verdenscupen (poeng til de 15 beste i hvert renn 1992/93, deretter til de 30 beste):

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| År | 1992/93 | 1993/94 | 1994/95 | 1995/96 | 1996/97 | 1997/98 |
| Plassering | 45 | 34 | 72 | 59 | - | - |

Referanser
----------

1. ↑  Sports Reference: Matjaž Kladnik Arkivert 10. desember 2008 hos Wayback Machine. (olympiaresultater, besøkt 21. mars 2016)
2. ↑  Slovenske Novice: Z monaškim princem stal v vrsti za hrano (19. september 2015, besøkt 21. mars 2016)

Hovedkilde
----------

* Adam Kwieciński: Hoppresultater Matjaz Kladnik Arkivert 25. juni 2020 hos Wayback Machine. (besøkt 21. mars 2016)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Matjaž Kladnik – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Matjaž Kladnik – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Matjaž Kladnik – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
«Mato Grosso» har flere betydninger.
**Mato Grosso** er Brasils tredje største delstat, og ligger vest i landet. Nabostater er (fra vest med klokka) Rondônia, Amazonas, Pará, Tocantins, Goiás og Mato Grosso do Sul. Den grenser også til nabolandet Bolivia i sørvest. Mato Grosso hadde i 2015 et beregnet folketall på 3 265 486.

Navnet betyr «tykt gress».[]

Utenom delstatshovedstaden Cuiabá er det få byer. De viktigste er Várzea Grande,Cáceres og Rondonópolis.

Geografi
--------

Mato Grosso inneholder tre store naturlandskaper: våtmarksområdet Pantanal, slettelandskapet Cerrado samt deler av Amazonasregnskogen. Nasjonalparken Chapada do Guimarães ligger i delstaten. Transpantaneira-veien ble påbegynt i 1970-årene og var planlagt å krysse Pantanal. Den ble imidlertid aldri fullført og brukes nå mest for turisme.[] Mato Grosso er i hovedsak en jordbruksstat, med en økonomi basert på kveg-oppdrett.[]

Historie
--------

Mato Grosso ble delt i to i 1977, hvor Mato Grosso do Sul ble skilt ut som en egen delstat.[] Bororo-indianerne er bosatt i Mato Grosso.

Mato Grosso ble invadert og okkupert av Paraguay under trippelalliansekrigen. Brasil greide til slutt å gjenerobre området, men Paraguay hadde egentlig bare invadert området for å trekke krigen nordover når landet egentlig skulle slåss i Rio de la Plata-regionen, hvor Brasil hadde invadert Uruguay. Brasil og Argentina invaderte Paraguay, og Brasil overdrog større områder fra Paraguay til Mato Grosso. Disse landområdene er idag en del av Mato Grosso du Sul.

Flagg
-----

Flagget har samme farger som nasjonalflagget, med blå som symbol for himmelen, grønn for vegetasjonen og hvitt som symbol for fred. En gyllen stjerne symboliserer gullet som trakk til seg de første innbyggerne. Flagget ble utviklet 31. januar  1890, bare noen få dager etter fastsettelsen av Brasils flagg. Det ble vedtatt som offisielt delstatsflagg 8. oktober 1929.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  *Estimativas da população residente no Brasil e Unidades da federação com data de referência em 1º de julho de 2015*, Instituto Brasileiro de Geografia e Estatística, 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mato Grosso – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Mato Grosso – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Brasils delstater |
| --- |
| Nord | 
* Acre
* Amazonas
* Amapá
* Pará
* Rondônia
* Roraima
* Tocantins

 | Brasils flagg |
| Nordøst | 
* Alagoas
* Bahia
* Ceará
* Maranhão
* Paraíba
* Pernambuco
* Piauí
* Rio Grande do Norte
* Sergipe

 |
| Sentralt vest | 
* Goiás
* Mato Grosso
* Mato Grosso do Sul
* Distrito Federal

 |
| Sørøst | 
* Espírito Santo
* Minas Gerais
* Rio de Janeiro
* São Paulo

 |
| Sør | 
* Paraná
* Rio Grande do Sul
* Santa Catarina

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Reymertgården** er en kjøpmannsgård i Store Elvegate (gågata) i Mandal. Gården stammer fra første del av 1800-tallet. Første del ble bygd i 1809 av kjøpmann Tønnes Tønnesen. I 1829 ble gården påbygd (forlenget). Bygningen, som er i empirestil, har en langstrakt fasade mot plassen Triangelen (også kalt Hestetroa). Gården ble senere kjøpt av cand.philos. Carsten Klingenberg Ross, som drev Mandal Borgerskole der.

Kjøpmann Fred. E. Reymert
-------------------------

I 1872 ble gården kjøpt av kjøpmann Fred. E. Reymert, som allerede i 1860 hadde begynt handel i huset. Huset har siden vært i familiens eie. Familien Reymert var av de første som mottok pris fra Mandal Byselskap for "forskjønnelse av byen" etter omfattende restaurering på 1970-tallet. Kjøpmannsgården huser i dag konditoriet Edgar’s, Salong 2000 og Atelier NovArt i tillegg til flere leiligheter. Reymertgården danner en av tre vegger i et nesten lukket atrium midt i gamle Mandals sentrum.

Se også
-------

* Reymert (slekt)

Litteratur
----------

* Øivind T. Reymert: *Familien Reymert i Mandal* (Mysen, 1990) ISBN 82-992290-0-6
**Reynir** er den eldste runeinnskrifta i Norge, og ei av de eldste i verden. 

Omkring år 200 døde en kriger på gården Øvre Stabu på Toten. Som skikken var ble han brent på likbål, og fikk alle våpnene med seg i grava. Blant disse var et helt spesielt spyd. På selve spydbladet var det risset inn åtte runetegn. Runene er tolket som det urnordiske «raunijaR» (norrønt: *reynir*). Ordet betyr «den som røyner» eller «den som prøver» (røyneren, prøveren). Det er trolig et kallenavn på eller en ønsket egenskap ved spydet eller spydbæreren.

Det var på begynnelsen av 1890-tallet at en lav, vid haug på gården Øvre Stabu på Østre Toten ble utgravd. Den viste seg å inneholde fire graver fra rundt 150–200 e. Kr.. I de to midterste var to mannlige krigere gravlagt, og i de to ytterste to kvinner. Rike våpenfunn forteller at de gravlagte krigerne var av høvdingætt. Blant funnene var den tveeggede spydspissen med runeinskripsjonen. Spydspissen er laget av jern, og er av sørøstlig europeisk type.
Regjeringen Hansson II i *konselj* med Gustav V i 1938.
Konseljsalen på Stockholms slott.
**Konselj** er i Sverige et regjeringsmøte som ledes av statssjefen. Sveriges konstitusjon sier at statsministeren har ansvar for å holde statssjefen underrettet om rikets anliggender: «Når så kreves møter regjeringen i konselj under statssjefens ledelse» (*Regeringsformen* 5 kap. 3§). Denne formen for *informasjonskonselj* er formelt sammenkalt av statssjefen, men beslutningen om å sammenkalle til konselj fattes i samråd med statsministeren.

Konselj er videre obligatorisk når Riksdagen har valgt ny statsminister. Etter at den påtroppende statsministeren har meldt hvilke statsråder som skal inngå i regjeringen, skal et konselj finne sted, hvor den nye regjeringen og Riksdagens talman møter statssjefen (*Regeringsformen* 9 kap. 4§). Det er ved dette konselj som den nye regjeringen formelt tiltrer.

Konseljsalen
------------

Konseljsalen på Stockholms slott har vært anvendt til konselj siden ca. 1870.

Salen ble anvendt som matsal i Gustav IIIs regjeringstid. Her ble det på fransk manér holdt *publik taffel* én gang i uken, en seremoniell bankett der kongeligheter spiste med tilskuere. Deler av den opprinnelige innredningen fra 1700-tallets begynnelse er bevart, for eksempel de skulpterte dørene i ek som opprinnelig var malte og forgylte. Salen fikk ny innredning i Karl XVs regjeringstid.

Salens lysekroner er utført i Wien på 1860-tallet. De skulpterte lenestolene fra omkring 1700 kommer fra Mälsåkers slott i Södermanland. Bordklokken i forgylt bronse er trolig tilvirket i Augsburg tidig på 1600-tallet. I salen er det dessuten en samling byster av svenske konger. Rytterportrettet av Karl XIV Johan er malt av Fredrik Westin.

Se også
-------

* Kunglig Majestät

Referanser
----------

1. 1 2  *Kungl. slottet, Stockholm*. Stockholm: Kungl. husgerådskammaren. 1998. s. 9–9. ISBN 91-85726-69-9.

* *Svåra Ord*, Eskil Källquist, ISBN 978-91-27-10989-6
* royalcourt.se om konselj Arkivert 20. mai 2010 hos Wayback Machine.
* SAOB om konselj

Eksterne lenker
---------------

* (en) Konselj – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Dawit Isaak** (født 27. oktober 1964) er en svensk-eritreisk journalist, forfatter og dramatiker. Han kom til Sverige som flyktning fra krigen i det daværende Etiopia i 1987. Han har siden 2001 sittet fengslet i Eritrea uten lov og dom.

Fengsling i Eritrea
-------------------

I Eritrea i september 2001 ble Isaak, sammen med en rekke andre eritreiske journalister arrestert fordi han skrev om en politisk gruppe som krevde demokratiske reformer i landet.

I april 2002 rapporterte CPJ (Committee to Protect Journalists) at han var innlagt på sykehus for behandling av torturskader. Den eritreiske regjeringen benekter at han har blitt torturert men tillater ikke at han får besøk. Dawit Isaak har ikke fått noen tiltale og sitter fengslet uten dom.

Kampanje for frigivelse
-----------------------

Isaak er adoptert som samvittighetsfange av Amnesty International.

I april 2009 underskrev sjefredaktørene i fire svenske avishus, Aftonbladet, Dagens Nyheter, Expressen og Svenska Dagbladet, et opprop om frigivelse av Isaak. Dette ble overlevert til den eritreiske ambassaden.

Kampanjen for frigivelse av Isaak har fått over 200 000 underskrifter, deriblant Benny Andersson, Bruce Springsteen og Clarence Clemons. Madonna viste på en konsert i London at hun også støtter kampanjen.

Örgryte IS' fans viste et banner om frigivelse av Isaak på Örgrytes hjemmekamper i 2009. Örgryte IS fikk en bot på 10 000 svenske kroner fra Sveriges fotballforbund for å gjort dette i en kamp mellom Örgryte og Hammarby IF fordi det i henhold til forbundets regler er forbudt med politiske ytringer fra tribunen.

Referanser
----------

1. ↑   Swedish PEN Club, «Tucholskypriset», besøkt 26. november 2022[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  ««Vi vill bara ha hem vår pappa»». Expressen. 12. juli 2009. Besøkt 14. oktober 2009.
3. ↑  «Frige Dawit Isaak». Aftonbladet.se. 26. mars 2009. Besøkt 14. oktober 2009.
4. ↑  «Bruce Springsteen: Free Dawit!». Expressen. 8. juni 2009. Besøkt 14. oktober 2009.
5. ↑  «Här stöder Madonna kampen för Dawit Isaak». Expressen. 5. juli 2009. Besøkt 14. oktober 2009.
6. ↑  «Stöttade Dawit på läktaren – får böta 10 000 kronor». Aftonbladet.se. 13. oktober 2009. Besøkt 14. oktober 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Free Dawit Isaak! (engelsk)
* Mothugg – Johan Karlssons blogg (svensk)
* Esayas Isak: Skrämmande tystnad bland eritreanerna i Sverige - debattartikel i *Göteborgs-Posten* (svensk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Blonde d'Aquitaine okse.
Blonde d'Aquitaine ku og ungdyr
**Blonde d'Aquitaine** er en fransk storferase med utmerkede egenskaper som kjøttfe. Rasen ble i hovedsak formet mellom første- og andre verdenskrig, men da krigen var over sto det dårlig til med den nye rasen, så den fikk først sin endelig form i 1950-årene. Den består i hovedsak av tre stedegne eldre raser, Garronaise, Quercy og Blonde des Pyrénées, som alle tre beskrives på begynnelsen av 1900-tallet. Dette var typer som tidligere ble brukt som trekkdyr i det sørlige Frankrike. 

Blonde d'Aquitaine fikk egen stambok først i 1962, men typen har vært populær i det sørlige Frankrike og i grensestrøkene mot Italia siden utformingen i 1950-årene. I senere år har populariteten vært økende, også mange andre steder, og kanskje spesielt i deler av Europa. I hjemlandet Frankrike er rasen nå dominerende som kjøttfe og populariteten økende. Sæd etter Blonde d'Aquitaine importeres også regulært til Norge.

Blonde d'Aquitaine er store kvegdyr som preges av lange kropper, kraftige lemmer og skuldre, og god muskulatur. De har mye løshud under hodet og er hveteblonde i fargen, som allikevel kan variere fra relativt helt lys blond til noe mørkere rødblond. Dyra har lysere farge rundt øynene og mulen. Begge kjønn bærer horn, som er beinfargede og forholdsvis tynne. Levende okser veier typisk 1 200–1 400 kg, mens kuer typisk veier 750–900 kg. Blonde d'Aquitaine gir svært magert kjøtt.

Referanser
----------

1. ↑  «Blonde d'Aquitaine» i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 26. oktober 2022 fra
2. 1 2  Blonde d'Aquitaine, 2022. Besøkt 2022-10-26

Eksterne lenker
---------------

* (en) Blonde d'Aquitaine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin
 |
Polykarpusskulpturen på takterrassen til Marmorkirken Foto: Orf3us 
Huitfeldt-søylen på Langelinie Foto: Albert Jankowski 
**Ferdinand Edvard Ring** (født 28. april 1829, død 28. mai 1886) var en dansk billedhugger. 

12 år gammel begynte Ring som lærling i H.W. Bissens atelier, to år senere begynte han ved Kunstakademiet, hvor han oppnådde den lille sølvmedaljen i 1849 og den store i 1854. Samme år vant han også en pengepremie for «En Jæger med sin Hund». 

Fra 1856–1869 bodde han i Sverige hvor han utførte en del dekorative arbeider, deriblant seks store figurer til rådhuset i Malmö og en Neptun til navigasjonsskolen i Göteborg. 

Da han kom tilbake til København vakte han oppmerksomhet for sin evne til dekorativ billedhuggerkunst i større stil og han fikk i oppdrag å utføre den store frontongruppen «Apollo med Pegasus» til Det Kongelige Teater. 

En billedstøtte av H.C. Andersen som han utførte i konkurranse med August Saabye vant ikke prisen da Saabyes forslag ble foretrukket. Han har utført en bronsestatue av Niels Ebbesen som ble reist ved Randers rådhus i 1882. 

Mest kjent er Ring for Iver Huitfeldt-søylen på Langelinie som var et samarbeide med arkitekt Vilhelm Dahlerup. Ring har også utført sankt Polykarpusskulpturen i sink til takterrassen på Marmorkirken.

Referanser
----------

1. 1 2   Benezit Dictionary of Artists, oppført som Ferdinand Edvard Ring, Benezit-ID B00153118, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   Kunstindeks Danmark, Kunstindeks Danmark kunstner ID 3713, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) F.E. Ring – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (da) F.E. Ring på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Kunstindeks Danmark
 |

Portaler: Danmark | Kunst
**Fredrik Melius Christiansen** (født 1. april 1871 på Eidsvoll, død 1. juni 1955) var en norsk-amerikansk fiolinist, kordirigent, arrangør og komponist.

Christiansen var én av USAs mest kjente kordirigenter i den lutherske tradisjonen, og en genuin nyskaper på sangkorets område. Selv om hans første kjærlighet var til fiolinen oppnådde han internasjonal berømmelse som dirigent og grunnlegger av St. Olaf Choir ved St. Olaf College i Northfield, Minnesota 1912–1944. Christiansen studerte ved Augsburg College og ved det kongelige konservatoriet Leipzig, Tyskland, og ble betraktet som en pioner innen a cappella (uakkompagnert) korsang.

Han arrangerte og komponerte mer enn 250 korverker, deriblant et korarrangement til *Deilig er jorden* (engelsk: *Beautiful Savior*). Christiansens korteknikker ble spredt over hele USA av tidligere elever ved St. Olaf College. Hans kortradisjon er et anerkjent trekk ved amerikansk lutherdom.

Christiansens far var smed ved Berger Glassverk på Eidsvoll, som ble nedlagt i 1872. I 1875 og 1877 finner vi familien i Skjeberg, der Christiansens far synes å ha arbeidet ved Hafslund Glassverk. Dette verket ble etter hvert overtatt av Larvik Glassverk, og innen 1885 flyttet familien til Larvik. Christiansen utvandret til Washburn, Wisconsin i 1888. Hans to sønner Olaf Christiansen og Paul Christiansen ble begge kordirigenter: Olaf var dirigent for St. Olaf Choir, mens Paul var dirigent for Concordia Choir. Christiansen var Ridder av St. Olav.

Referanser
----------

1. 1 2   Carnegie Hall linked open data, Carnegie Hall agent-ID 9345, besøkt 2. mai 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  SAO, Eidsvoll prestekontor Kirkebøker, Klokkerbok nr. I 2, 1866-1871, s. 75.

Litteratur
----------

* Lenira Nelson Bergman: *Music Master of the Middle West*
* Albert R. Johnsen: *The Christiansen Choral Tradition*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** Hymnary
 |
**F-lån** er lån fra Norges Bank som har fastsatt løpetid (nedbetalingstid) og fast eller flytende rente. Låntakerbanken kan ikke betale tilbake F-lån før forfallsdagen for lånet. F-lån ytes mot sikkerhet. 

F-lån er en del av Norges Banks markedsoperasjoner og det instrumentet som primært blir brukt for å tilføre likviditet til banksystemet, det vil si øke basispengemengden. F-lån har motsatt funksjon av F-innskudd. F-lån bokføres på låntakerbankens foliokonto i Norges Bank hvor beløpet enten kan bli stående og bidra til å oppfylle kapitaldekningskravet samt motta rente (styringsrenten), eventuelt taes ut som kontanter eller lånes til en annen bank.

Løpetiden på F-lån varierer og avhenger av likviditetssituasjonen i banksystemet. Løpetiden gis i antall dager og er for det meste under en uke, men flere uker er ikke uvanlig. Normalt vil løpetiden ikke gå over datoen for et rentemøte (som holdes hver sjette uke). Under finanskrisen 2008 og 2009 ble det gitt F-lån med løpetid opp til tre år.

Rente og auksjon
----------------

Rentene på F-lån fastsettes normalt ved flerprisauksjon. Flerprisauksjon, også kalt amerikansk auksjon eller ordinær auksjon, innebærer at bankene legger inn bud på ønsket beløp og rente. Ved tildeling bestemmer Norges Bank samlet beløp. Budene rangeres fra høyeste til laveste rente og de som ligger innenfor samlet beløp vil bli tildelt med det beløp og den rente som ble budt. Norges Bank er ikke forpliktet til å godta noen bud. Renten belastes den enkelte banks foliokonto i Norges Bank.

Opp til 15 banker deltar normalt i auksjonene, til dels med flere bud. Auksjon kunngjøres normalt kl 9 med budfrist kl 16 og tildeling morgenen neste dag. Norges Bank kan også ha auksjon hvor beløpet utbetales samme dag.

Sikkerhet
---------

F-lån ytes mot sikkerhet etter bestemmelsene i lovens Forskrift om bankers adgang til lån i Norges Bank § 9 og for øvrig på de vilkår og etter de prosedyrer som Norges Bank fastsetter. 

Norges Bank kan godkjenne følgende aktiva som sikkerhet for lån: 

* obligasjoner og sertifikater
* eierandeler i verdipapirfond registrert i et norsk verdipapirregister
* F-innskudd i Norges Bank
* innskudd i annen sentralbank

Norges Bank kan i særlige tilfelle godta andre aktiva som sikkerhet eller fravike kravet til sikkerhet.

Se også
-------

* D-lån (døgnlån)
* E-lån (usikret dagslån)
* S-lån (lån på spesielle vilkår)

Referanser
----------

1. ↑  Auksjonsresultater fra tidligere F-lån og F-innskudd. (Norges Bank)
2. 1 2  Sentralbankens likviditetspolitikk i en oljeøkonomi Arkivert 11. januar 2017 hos Wayback Machine. (Norges Bank)
3. ↑  Auksjonsresultater fra F-lån med lengre løpetid Arkivert 28. juni 2013 hos Wayback Machine. (Norges Bank)

Eksterne lenker
---------------

* Markedsoperasjoner (Norges Bank)
* Sikkerhet for bankenes lån (Norges Bank)
* Forskrift om bankers adgang til lån og innskudd i Norges Bank mv. (Lovdata)
* Verdipapirer registrert i VPS[*død lenke*] (VPS)
***F.T.W.*** (aka *Last Ride*) er en film fra 1994 om Frank T. Wells, en tidligere kriminell rodeo-rytter som blir involvert i en kvinne som er en bankraner på rømmen.

Tittelen på filmen refererer både til hovedpersonen initialer, og til en tatovering på Clems hånd. Filmen er skrevet av Mickey Rourke, med Mickey Rourke i hovedrollen og Lori Singer. Regien er ved Michael Kaberlnikoff.

Handling
--------

Frank T. Wells, en tidligere rodeo-mester, blir løslatt fra fengselet etter å ha sonet en 10-års dom på grunn av et slagsmål ved en pub. Han møter flere tidligere kjente, får tak i sin ødelagte gamle Ford-pickup, og ønsker igjen å tjene til livets opphold som en rodeo-cowboy hvor han rir på sin nye hest kalt Angel. Scarlett Stuart er en mekaniker, som bor sammen med broren sin Clem. De to får selskap av Joe Palmieri i å begå et bank-ran. Men under ranet blir åtte politimenn drept.

Trioen forsøker deretter å gjemme seg på et motell, men de blir snart oppdaget av politiet. Både Clem og Joe blir drept under skuddvekslingen, mens Scarlett klarer å stikke av. Men bilen til Frank bryter sammen, og han møter tilfeldigvis Scarlett etter at hun hadde stukket av fra politiet. Scarlett har en tatovering med bokstavene F.T.W. som egentlig står «for Fuck The World» men fordi disse bokstavene var de samme initialene til Franks navn, tror hun at de er ment å være sammen. De begynner et forhold.

Skuespillere
------------

* Mickey Rourke som Frank T. Wells
* Lori Singer som Scarlett Stuart
* Aaron Neville som Snake
* Peter Berg som Clem Stuart
* John Enos III som Joe Palmieri
* Brion James som Sheriff Morgan

Eksterne lenker
---------------

* (en) *F.T.W.* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *F.T.W.* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *F.T.W.* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *F.T.W.* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *F.T.W.* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *F.T.W.* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *F.T.W.* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
En **ledetone** er i musikkteorien det syvende trinnet i en Dur-skala, eller det hevede syvende trinnet i en moll-skala. Ledetonen ligger en halvtone under grunntonen av skalaen.

Ledetonen i C-Dur er h. Ledetonen i a-moll er g#.

Subtonika
---------

Ledetonen sidestilles gjerne med *subtonika*. Dette går tilbake på det engelske begrepet subtonic. I engelskspråklig musikkteori er det imidlertid ikke et høyt, men et **lavt** syvende trinn i en diatonisk skala som er subtonika.

En del forfattere av musikkhistoriske lærebøker ser høyt og lavt syvende trinn under ett, idet de snakker om lavt og høyt ledetone. Derimot bruker de fleste lærebøker i satslære og harmonilære begrepet ledetone bare for høyt syvende trinn.

Bruk av uttrykket subtonika på norsk kan også skape en viss konfusjon i forhold til tonikabegrepet innom funksjonsteorien. En funksjon er imidlertid alltid knyttet til en akkord, ikke til en tone.

Akkord og funksjon
------------------

Ledetonen i en skala ligger som ters i dominantakkorden. I streng koralsats må ledetonen med ganske få unntak oppløses mot grunntonen. Dette innebærer at en dominant – igjen med ganske få unntak – må oppløses mot en akkord som inneholder denne tonen, det vil si mot tonika eller én av tonikaens medianter.

En meget markant følelse for ledetonens sterke drag mot grunntonen får man når man lytter til slutten av Johann Sebastian Bachs Matteuspasjon (korsats nr. 68: Wir setzen uns mit Tränen nieder). Her spiller fløyten ledetonen h mot hele orkestrets c-moll-akkord.  
Et annet eksempel finner man i begynnelsen av første sats til Gustav Mahlers tredje symfoni. Trompetene spiller her fire ganger en frase som over halvannen takter holder ledetonen c# mot grunntonen d.

Se også
-------

* Submediant

Referanser
----------

1. ↑  Hjorthaug, Sigmund (2002): Musikkhistorisk oversikt. Stavanger: Høyskoleforlaget. ISBN 82-7634-485-2, s. 10
2. ↑  Bekkevold, Lisa (1988): Harmonilære og harmonisk analyse. Oslo: Aschehoug. ISBN 978-82-03-12969-8
3. ↑  Jeffs, Roger (1995): Satslære. Oslo: Gyldendal Norsk Forlag A/S, ISBN 82-05-22688-1
4. ↑  Jeffs, Roger (2006): Aktiv musikklære. Oslo: Gyldendal Norsk Forlag A/S, ISBN 978-82-05-25044-4
5. ↑  Bach, Johann Sebastian (1973): Passion unseres Herrn Jesu Christi nach dem Evangelisten Matthäus, BWV 244, hrsg. von Alfred Dürr und Max Schneider. Leipzig: VEB Deutscher Verlag für Musik (DVfM 3087), s. 300, siste takt
6. ↑  Mahler, Gustav (u.å.): Symphony No. 3 – Score. Wien: Universal Edition (UE 950 LW), s. 4-9 mellom sifrene 1 til 5

Litteratur
----------

* Tveit, Sigvald (2008): Harmonilære fra en ny innfallsvinkel. Oslo: Universitetsforlaget. ISBN 978-82-15-01211-7

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Ledelsesrådgivning** (engelsk: *management consulting*) er et fagfelt som fokuserer på å hjelpe organisasjoner med å forbedre sine prestasjoner, først og fremst ved å støtte ledelse og administrasjon gjennom å analysere eksisterende organisatoriske problemer og utvikle planer for forbedring. Denne typen konsulenter kan leies inn for en rekke situasjoner, blant annet for å få eksterne (og antagelig objektive) råd og tilgang til konsulentenes spesialiserte kompetanse og erfaring.

Som et resultat av konsulentselskapenes eksponering mot og relasjoner med en rekke organisasjoner sies det at de skal være klar over bransjen «beste praksis», men overførbarheten av en slik praksis fra en organisasjon til en annen kan være begrenset og løsningene må derfor ofte skreddersyes til hvert enkelt oppdrag.

Konsulentselskaper kan også bidra med bistand innen organisatorisk endringsledelse, utvikling av ferdigheter, teknologiimplementering, strategiutvikling eller driftsforbedring. Ledelsesrådgivere bringer ofte med seg egne proprietære metoder eller rammeverk for å identifisere problemer og kommunisere løsninger til organisasjoner.

Eksempler på selskaper kjent for ledelsesrådgivning er strategihusene McKinsey & Company, Boston Consulting Group og Bain & Company som utgjør "Big Three" eller "MBB" (ikke til å forveksle med Big Four innen revisjon som består av Deloitte, EY, PwC og KPMG og fokuserer på regnskap).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |