recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Barbara Grabow** (1631-1695) var en dansk-norsk adelsdame. 

Hun ble født på Lolland i Danmark som yngste barn av Joachim Grabow til Pederstrup (1599-1634) og Maren Hansdatter Steensen (1592-1645). Barbara mistet sin far da hun var tre år, og vokste opp hos slektninger; først hos sin sin morbror Vincents Steensen, siden hos Kjøn Joachim Grabow.

Hun giftet seg i 1650 på Steensgaard på Langeland med den norskfødte adelsmannen Lauritz Galtung. Etter avståelsen av Skåne, Halland og Blekinge i 1658 til Sverige, ble Galtung utnevnt til lensherre over Lister len i Norge og bosatte seg på Huseby kongsgård ved Farsund. I 1661 døde lensherren og Barbara ble boende her et år før hun flyttet til Torsnes i Hardanger. Mens hun oppholdt seg på Torsnes ble hun stevnet av fiskalen i Bergens len og satt under tiltale for sin avdøde manns gjerninger. Hun trakk seg heretter tilbake til Bjørnstrup i Skåne, hvor barna vokste opp.

På sine eldre dager bodde hun hos slektninger i Sydsjælland. Hun døde i 1695, og ble bisatt i Rønnebæk kirke.

Referanser
----------

1. ↑   Danmarks Adels Aarbog, side(r) 154, bind 1894[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Genealogics, genealogics.org person ID I00302005[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The Peerage, The Peerage person ID p30448.htm#i304471[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   The Peerage person ID p30448.htm#i304471, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2 3   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Genealogics[Hentet fra Wikidata]
7. 1 2  «Hardanger Folkeblad». Ullensvang. 1. februar 2004. s. 15.
8. ↑  «Grabow» (PDF). *Danmarks Adels Aarbog*: 154. 1894.
9. ↑  *Hardanger*. [Utne]: Historielaget. 1996. s. 10-11.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Lars Lauvik** (født 21. september 1973) er en av Norges mest etablerte tegneserieskapere som blant annet har utgitt Eon med tegneseriene *Eon*, *Wildlife* og *Oppgulp*. Før de ble samlet i Eon-bladet, ble seriene publisert i flere andre blader. Førstnevnte gikk fast i bladet *Pondus* siden det startet i 2000, og er en av de mest populære seriene som har vært i bladet, mens Wildlife var fast inventar i bladet *Rocky*. Lars Lauvik er sammen med Frode Øverli blant de sentrale personene i tegneseriemiljøet i Norge, (2005) og de har begge bidratt sterkt til at interessen for norske tegneserier har tatt seg opp. Det er likevel verd å merke seg at Lauvik inntil nylig ikke hadde fått sitt eget blad, mens tegneserieskapere med langt mindre fartstid enn ham har fått nettopp det.

Serien Eon går fast i blant annet Verdens Gang og Bergensavisen. Seriene til Lars Lauvik representeres av Bulls Press.

Utgivelser
----------

| Tittel | år | nummer | debutpris | nåværende pris | Aldersgruppe |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Eon: Galskap satt i system | 2005 | *Eonserien* 1 | - | - | - |  |
| Eon: Naiv. Hyper | 2006 | *Eonserien* 2 | - | - | - |  |
| Eon: Vonde minner | 2007 | *Eonserien* 3 | - | - | - |  |
| EON, Wildlife og Oppgulp: Vonde Minner | 2007 | - | 298,- | 179,- | - |  |
| Eon: Lavmål mot nye høyder | 2008 | *Eonserien* 4 | 329,- | 229,- | 15+ |  |
| Eon: Tatt av kvinner | 2009 | *Eonserien* 5 | 329,- | 288,- | - |  |
| Eon: En liten bok om skjønnhet | 2009 | minibok serien 4/5 | 99,- | 99,- | - |  |
| Eon: Den sjette sjansen | 2010 | *Eonserien* 6 | 288,- | L
288,- | 15+ |  |
| Eon: Syvende mor i bedehuset | 2011 | *Eonserien* 7 | 288,- | 288,- | 15+ |  |

Priser
------

* Bergens Tidendes tegneseriekonkurranse, 1996 for Wildlife
* Raptus-prisen til beste nykommer (debutant-prisen), 1998

Han var nominert til sproingprisen i 2001 for sitt Wildlife-album.

Portal: Tegneserie

Referanser
----------

1. ↑  «Lauvik Løfter Kortene» Arkivert 5. september 2009 hos Wayback Machine. – www.serienett.no, 31. mai 2009

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Kamp** er elv i Niederösterreich i Østerrike. Elven er 153 kilometer lang og munner ut Donau vest for Altenwörth.

Etymologi
---------

Elvens navn er av keltisk opprinnelse og kommer av adjektivet kamb (krum). Det er blant de eldste navn i regionen.

Tilførselselver
---------------

Flere av tilførselselvene bærer også navnet Kamp. Elven har følgende kildeelver:

* *Große (store) Kamp* har sitt utspring ved grensen mellom Niederösterreich og Oberösterreich i Weinsberger Wald.
* *Kleine (lille) Kamp* har sitt utspring i den sørlige del av Weisberger Wald og munner ut i Grossen Kamp ved Rappottenstein.
* *Purzelkamp* munner ut i Kamp ved Zwettl.

Elven Zwettl munner ut i Kamp ved landsbyene med samme navn. Denne løper gjennom en trang dal kjent for sitt vakre landskap. Zwettl munnet opprinnelig ut i Donau. I forbindelse med byggingen av Altenwörth kraftverk ble både elven Kamp og elven Krems flyttet til Altenwörth i kommunen Kirchberg am Wagram, hvor også Mühlkamp munner ut i Donau. 

I Kamps nedre løp ligger vinområdet Kamptal i Naturpark Kamptal. Den omfatter alle kommuner i rettskretsen Langenlois. I tillegg til vinbyen Langenlois omfatter området kjente vinområder som Schönberg am Kamp, Zöbing am Kamp, Gobelsburg og Kammern. Hovedsorter er Grüner Veltliner og Riesling.

Referanser
----------

1. ↑  Landesmuseum internettside

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kamp River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC **·** NKC **·** GeoNames
 |
Gud wære med os-gården, et forretningspalass i Oslo
**Forretningspalass** er en bygningstype med 5–6 etasjer typisk for 1890-årenes bysentrumsbebyggelse i Kristiania, særlig henimot og omkring år 1900.

Et typisk forretningspalass består av to nedre butikketasjer med store vinduer; herover to kontoretasjer, og øverst innredet loftsetasje med boliger. Idéen var bl.a. hentet fra USA. Forretningspalassets konstruktive forutsetning var de relativt nye varmvalsede stålprofiler, som ble brukt i en bærende skjelettkonstruksjon. Denne ble branninnkledd med tegl. Det var ofte utstrakt bruk av glass i fasadene, som ellers var utført i tegl og huggen stein. Forretningspalassene var utstyrt med moderne tekniske installasjoner, som f.eks. sentralvarmeanlegg og telefonsystem. Eget elektrisitetsanlegg kunne forekomme, med kraft til lysanlegg og heisanlegg. 

Bygningstypen preger Kvadraturen i Oslo og gir den en tett sentrumsatmosfære. Forretningspalasser kan også forekomme sporadisk i andre norske byer, men har da oftest færre etasjer enn i Oslo.

Se også
-------

* Murbyen (Oslo)

Litteratur
----------

* Gunnarsjaa, Arne: *Oslo. En arkitekturguide* (med arkitekt Pål Henry Engh), Oslo 1984, Universitetsforlaget, ISBN 82-00-05961-8, s. 246
* Gunnarsjaa, Arne: *Arkitekturleksikon*, Oslo 1999 (Abstrakt forlag AS), ISBN 82-7935-007-1, s. 255–256
* Gunnarsjaa, Arne: *Norges arkitekturhistorie*, Oslo 2006 (Abstrakt forlag AS), ISBN 82-7935-127-2, s. 330–331
En **forretningsplan** er et planleggingsdokument for et foretak i oppstartsfasen. Planen skal blant annet beskrive forretningsidéen, markedet, organisasjonen, produktet eller tjenestene, gjennomføringsplanen, økonomi, budsjetter, kapitalbehov, finansiering og de viktigste risikofaktorene. Planen skal normalt dekke de kommende fem årene.

Planen er i første rekke et verktøy for gründeren selv. Prosessen med å skrive planen er ofte viktigere enn det ferdige produktet. Et realistisk budsjett vil for eksempel kunne avsløre om forretningsidéen må endres eller forkastes.

En forretningsplan er ikke minst et viktig dokument overfor investorer, finansinstitusjoner og eventuelt andre som inviteres inn i prosjektet.

I dag er det mer og mer vanlig at en etablerer/gründer starter med å lage en forretningsmodell før man starter å skrive en forretningsplan.

Eksterne lenker
---------------

* Forretningsmodell. Innovasjon Norge
* Forretningsplan-guide. Altinn – Starte og drive bedrift Arkivert 27. juni 2015 hos Wayback Machine.
* Disposisjon for forretningsplan. Altinn – Starte og drive bedrift Arkivert 19. juli 2012 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND
 |
**Barbara Joyce West Dainton** (født 24. mai 1911 i Bournemouth, Dorset, død 16. oktober 2007 i Cornwall) var den nest siste gjenlevende av de overlevende fra «Titanic»-forliset. (Den siste var Millvina Dean fra Southampton, som døde 31. mai 2009).

Hun var det ene av tre barn av Edwy Arthur West og Ada Mary West. Sammen med sine foreldre og sin eldre søster Constance Mirium West reiste hun som passasjer på 2. klasse med «Titanic». Hun, hennes søster og hennes gravide mor overlevde forliset med redningsbåt 10, mens faren omkom. Familien reiste etter katastrofen tilbake til Dorset.

West ble i 1952 gift med William Ernest B. Dainton og bodde i Truro, England.

Ettersom hun bare var 10 måneder gammel da «Titanic» forliste hadde hun ingen erindringer fra katastrofen.

Hun avskydde publisitet, og ønsket at opplysningene om hennes død skulle holdes tilbake til etter begravelsen, som fant sted i november 2007.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Encyclopedia Titanica[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Nekrolog i *Daily Telegraph* Arkivert 28. februar 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND
 |
Kopi av Camminskrinet, utstilt på Nationalmuseet i København
**Camminskrinet** var et relikvieskrin med den hellige Cordulas[1] relikvier. Det ble laget på slutten av vikingtiden omkring år 1000. Det var laget i det sørlige Skandinavia og ble oppbevart i Johannes Døperen-domkirken (*Katedra Św. Jana Chrzciciela*) i Kamień Pomorski, det tidligere Cammin, i Pommern i Polen. Skrinet gikk tapt, eller forsvant i forbindelse med ødeleggelsen av domkirken under den andre verdenskrig, da blant annet kirkens indre nesten ble totalt ødelagt av en brann.

Det har vært hevdet at Camminskrinet er det samme skrinet som Snorre Sturlason nevner i Magnussønnenes saga da han forteller at danske kong Erik Emune[2] gav et skrin til Sigurd Jorsalfare og at kongen skjenket skrinet videre til kirken i Konghelle. Snorre forteller også at kirken i Konghelle ble plyndret av vendere i 1135 og skrinet da ble røvet. Dette kan forklare hvorfor skrinet havnet i Pommern. 

Camminskrinet var laget av tre, men bekledd med utskåret elghorns-bekledningen var utskåret i Mammenstil og var innrammet med forgylte bronsebånd. Skrinets størrelse var på 63 × 33 × 26 centimeter. Dette er blant annet interessant, da dets form etterligner formen av datidens langhus. Grunnformen er med bøyde langsider, som gir en krum takrygg. Camminskrinet har dermed vært medvirkende til at man i dag kan rekonstruere nordboernes hus. Et eksempel på et slikt hus i Danmark finner man ved Fyrkat ved Hobro.

I 1175 ble Cammin biskopsete i et nykristnet område og camminskrinet har muligens befunnet seg i domkirken siden den gang.

Camminskrinet er nå forsvunnet, men det finnes fremdeles et annet skrin, som likner – Bambergskrinet, også kjent som «Den hellige Kunigundes skrin», i Bamberg domkirke i det nordlige Bayern. Dette skrinet er også fra omkring år 1000, og er laget i sørlige Skandinavia og det har lister, beslag og stiliserte dyrehoder i bronse i Mammenstil, slik som camminskrinet hadde.

Referanser
----------

1. ↑  Den hellige Cordula
2. ↑  Heimskringla: *Þar var skrín, er **Eiríkr eimuni** Danakonungr hafði sent Sigurði konungi, ok plenarius ritinn gullstöfum, er Patriarki gaf Sigurði konungi*

Eksterne lenker
---------------

* Nationalmuseets utstilling
* Camminskrinet
***Drømmefangeren*** er en norsk krim- og dramaserie som ble sendt på NRK1 i 2005. Serien bygger på Unni Lindells roman *med samme tittel*. Den handler om etterforskeren Cato Isaksen, spilt av Reidar Sørensen.

Serien ble i snitt sett av rundt 650 000. Premieren av 670 000.

Handling
--------

Unge Therese Geber fra Asker blir funnet drept i havnebassenget ved Aker Brygge. En uhyggelig stemning brer seg i hans hjemkommune da enda en ung jente blir myrdet og en femåring forsvinner på mystisk vis. Cato Isaksen settes på saken. Han har forlatt samboeren Sigrid og flyttet hjem til kona Bente og sønnene Gard og Vetle. Fremdeles slites Isaksen mellom jobben som etterforsker og sine forpliktelser som far. Det får særlige konsekvenser for hans forhold til eldstesønnen Gard.

I rollene
---------

* Reidar Sørensen Cato Isaksen,
* Marit Andreassen (Bente Isaksen),
* Jannike Kruse (Randi Johansen),
* Kyrre Sydness (Roger Høibakk),
* Trond Brænne (Asle Tengs),
* Marika Enstad (Ingeborg Myklebust),
* Sondre K. Larsen (Preben Ulrichsen),
* Emilie Jarto (Tanja Geber),
* Ida T. Valvik (Ida Henriksen),
* Henrik Kielland (Gard Isaksen),
* Anderz Eide (Teddy Holm)

Andre medvirkende: Gjertrud Jynge (Ellen Grue), Tiril Pharo (Sigrid Velde), Sondre Vegheim (Vetle Isaksen), Ågot Sendstad (Berit Geber), Svein Roger Karlsen (Rolf Geber), Øystein Røger (Sven Wangberg), Yngvild Støen Grotmol (Politikvinne).

Referanser
----------

1. ↑  «Inn på drama-toppen | Kampanje». *kampanje.com*. 4.1.2008. Besøkt 21. september 2016. «De tidligere filmatiseringene av Lindells bøker, «Slangebæreren» og «Drømmefangeren», samlet i snitt drøyt 650.000 seere. Åpningsepisodene av de to seriene hadde henholdsvis 704 000 og 670 000 seere.»
***Fall Guys*** (tidligere ***Fall Guys: Ultimate Knockout***) er et plattform- og battle royale-spill utviklet av Mediatonic og publisert av Devolver Digital. Det ble utgitt på Microsoft Windows og PlayStation 4 den 4. august 2020. Spillet er planlagt for utgivelse på Nintendo Switch, Xbox One, og Xbox Series X og S i 2021.

Spillet går ut på at opptil 60 spillere kontrollerer jellybean-lignende karakterer som kan bevege seg rundt på et tredimensjonalt spillefelt. De skal konkurrere mot hverandre i en serie med utfordringer, som for eksempel hinderløyper. Det er et x antall spillere som kan kvalifisere til neste runde, og etter hver runde ryker flere og flere ut, og til slutt står man igjen med én vinner. Spilleren kan hoppe, klatre eller dykke for å hjelpe spillet fremover. Hovedmålet er å kvalifisere seg for påfølgende runder ved å gjennomføre hvert av de tilfeldig utvalgte minispillene. På hvert minispill dukker det opp forskjellige hindringer spredt over kartet, for ekstra kompleksitet. Spillere som er for treige, som faller i rosa slim, eller som mislykkes i visse krav under et minispill, blir eliminert.

Ved å bruke en valuta i spillet (kalt «Kudos») kan spillere skaffe forskjellige gjenstander, som karakteren deres kan vise frem i spillet. Spillere kan skaffe Kudos ved å fullføre kamper. Spillet støtter også mikro-transaksjoner, for kjøp av ekstra valuta i løpet av spillet.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 18. mai 2022.
2. ↑   *Microsoft Store*, 11811.1001.18.0, 11804.1001.8.0, 12003.1001.1.0, 11811.1001.27.0, 12104.1001.1.0, 22301.1401.15.0, Microsoft Store app-ID 9pmxh5249dg5, Wikidata Q135288,
3. ↑  «Fall Guys: Ultimate Knockout - Season 4 Out Now!». Arkivert fra originalen 17. juni 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fall Guys* på Steam Rediger på Wikidata

* (en) *Fall Guys* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Fall Guys* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Fall Guys* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Fall Guys* på OpenCritic Rediger på Wikidata

* (en) *Fall Guys* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Fall Guys* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Fall Guys* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *Fall Guys* hos GameSpot Rediger på Wikidata

* (en) *Fall Guys* hos IGN Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |

Portal: Videospill
**Kartlegging av Forrester-effekten** er en teknikk fra næringslivet for å analysere forstyrrelsen på en forsyningskjede på grunn av at de samme varene bestilles på nytt (gjenbestilling).

Verktøyet er et av de 7 for verdistrømkartlegging definert av Hines og Rich.

Jay Wright Forrester sin forskning (*Industrial Dynamics*, MIT Press 1961) viste at etterspørsel kan være uberegnelige, og at det er vanlig med store svingninger i de fleste organisasjoner. Disse variasjonene i etterspørsel og tilbud forsterkes innenfor forsyningskjeden ved gjenbestillinger.

Prosess
-------

Diagrammet viser en graf med en linje som for elementer som kundeprognoser, forsendelser til kunder, og bestillinger på råvarer på y-aksen over en periode vist på x-aksen.

Resultat
--------

Avvik i beholdning er et resultat av dårlig kommunikasjon og manglende evne til å planlegge presist. Jo flatere linjene, jo mer strømlinjeformet er systemet, og jo mer nøyaktig er prognosen.

Se også
-------

* Piskesnert-fenomenet

Referanser
----------

1. ↑  Best Practice Procurement: Public and Private Sector Perspectives By Andrew Erridge, Ruth Fee, John McIllroy
2. ↑  Lean Evolution: Lessons from the Workplace By Nick Rich, Ann Esain, Nicola Bateman
3. ↑  Demand Amplification within the supply chain
**Cammag** er et gammelt lagspill fra Man. Det er tilsvarende med irske hurling og er beslektet med det skotske spillet shinty. Det var i sin tid det mest populære og utstrakte lagspillet på Man, men gikk sterkt tilbake rundt 1900 etter at fotballen kom til landet. I den siste tiden har cammag blitt gjenopplivet som en del av nasjonal selvfølelse.

Cammag involverer en kølle (*cammag*) og en ball (*crick*) og spilles med alt fra fire personer til flere hundre. Tidvis var hele byer og landsbyer som deltok, eller spilte mot hverandre. Kølla kan være en hvilken som helst kølle som var bøyd i enden, og er formgivet tilsvarende til *caman* i shinty, begge er ulik den irske *camán* som ikke har et kølleblad.

Det manske ordet Cammag som i moderne skotsk-gælisk og irske camán er avledet fra det gæliske rotordet *cam* i betydningen «bøyd». Ballen kan være laget av kork eller tre. En cammang av gulltorn, om den har passende størrelse og form, var en meget verdsatt eiendel. Gamle nedtegnelser forteller at den tidvis var dekket av tøy eller lær for å gjøre den mindre smertefull å bli truffet.

Kampsesongen for cammag begynner på *wrendagen*, 26. desember, og ble tradisjonelt kun spilt av menn (i alle aldre) i løpet av vinteren. I dag ser man at også kvinner deltar på samme lag som menn. Corris's Close (i dag Athol Street) var hovedbanen i byen Peel. I dag er årlige kamper med cammag i den symboltunge landsbyen St Johns hvor også Tynwald-dagen markeres hvert år.

Referanser
----------

1. ↑  Mannin vol 8 pp486/488 Folk Lore Notes, 1916

Eksterne lenker
---------------

* Isle of Man Sport, generelt om cammag
* Cammag 2009, video av kamp
**Forrest Compton** (født 15. september 1925 i Reading i Pennsylvania i USA, død 4. april 2020 på Shelter Island i delstaten New York) var en amerikansk skuespiller.

Han er kjent for sin rolle som  *Mike Karr*, den sentrale skikkelse i såpeoperaen *The Edge of Night* (1970–1984) og *Lieutenant Colonel Edward Gray* i situasjonsakomedieserien *Gomer Pyle, U.S.M.C.* (1960-årene). Blant hans øvrige fjernsynsroller kan nevnes skikkelser i *The Troubleshooters*, *The Twilight Zone*, *77 Sunset Strip*, *My Three Sons*, *Mayberry R.F.D.*, *Mannix*, *Hogan's Heroes*, *That Girl*, *Another World*, *Loving*, *One Life to Live*, *As the World Turns* og *Ed*.

Han spilte også i kinofilmer, som *The Outsider* (1961) og *McBain* (1991).

I 1975 giftet han seg med Jeanne Sementini.

Den 4. april 2020 døde Compton av COVID-19 i Shelter Island i New York, i en alder av 94 år.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, besøkt 21. juni 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   shelterislandreporter.timesreview.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Clancy, Ambrose (4. april 2020). «Update: Town announces the first deaths from coronavirus». *Shelter Island Reporter*. Besøkt 5. april 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Forrest Compton på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Forrest Compton i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Forrest Compton på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Forrest Compton på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Forrest Compton hos The Movie Database Rediger på Wikidata
**Athelas** er en fiktiv helbredelsesurt fra J.R.R. Tolkiens verden Midgard, og den er også kjent som **Kongekløver** eller **Asëa Aranion**.

Den kom først til Midgard med Númenoreanere, men på slutten av det tredje tidevervet var kjennskapen til dens legende egenskaper glemt av alle unntatt *Nordens Dúnedain*. Ifølge folkesagn i Gondor er den spesielt effektfull hvis bladene knuses av kongens hender. Den ble brukt av Aragorn, da han i all hemmelighet gikk inn i Minas Tirith før hans tilbakekomst som konge av Gondor for å lege de av de sårede som hadde fått noe av svartpusten i seg, og siden disse alle ble friske bedret denne handlingen hans rykte og mulighet for å kreve tilbake sin rettmessige plass som konge.

Athelas ble også brukt av Huan og Lúthien for å helbrede den skadde Beren (tidlig i diktet *The Lay of Leithian*). Dette motsir det faktum at det i *Ringenes herre* sies at planten ble brakt til Midgard av Númenoreanerne, så dette ble enten endret i de senere formene av legendariet, eller så vokste athelas i Beleriand før det sank i havet og ble dermed brakt *tilbake* til Midgard av Númenoreanerne i det andre tidevervet.

Portal: Litteratur
***Asamangulia*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Små (5 -6 millimeter), avlange, svarte bladbiller med noe metallisk glans. Gruppen er lett å kjenne på at oversiden er dekket av skarpe pigger, artene kan minne om bittesmå piggsvin. Dekkvingene har tallrike, tynne pigger langs sidekanten av hver dekkvinge og flere pigger oppe på ryggen, pronotum har tre lange pigger på hver side. Antennene er 11-leddete, ganske tynne, rundt halve kroppslengden, de seks innerste leddene med pigger. Dekkvingene er jevnbrede med åtte uregelmessige punktrader.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Artene lever på ulike slags gress inkludert ris, durra og sukkerrør.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Asia, fra Afghanistan i vest til Indonesia i øst.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
				+ underfamilien **Hispinae**, Gyllenhal, 1813 – ikke i Norge, én art i Norden
					- stamme **Hispini** Gyllenhal, 1813
						* slekten ***Asamangulia*** Maulik, 1915
							+ *Asamangulia cuspidata* (Maulik, 1915)
							+ *Asamangulia horni* Uhmann, 1927
							+ *Asamangulia reticulata* (Gressitt, 1938)
							+ *Asamangulia tuberculosus* (Motschulsky, 1861)
							+ *Asamangulia wakkeri* (Zehntner, 1896)
							+ *Asamangulia yonakuni* (Kimoto & Gressitt, 1966)

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* Hispines of the World- *Asamangulia*
* *Rhadinosa* på ITIS
* (en) *Asamangulia* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Asamangulia* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Asamangulia* hos ITIS Rediger på Wikidata
**Lisa Dillan** (født 12. mai 1969 i Bodø) er en norsk jazzvokalist og improvisasjons-kunstner, tidligere sentral i Bodøs jazzmiljø, der hun etter grunnfag i musikk ved Høgskolen i Bodø i 1990, ble med i Bodø Big Band. Etter å ha studert i Oslo under Sidsel Endresen og Steve Dobrogosz (NRK-opptak 1994) studerte hun ved Norges musikkhøgskole innen utøvende jazz og pedagogikk (eksamen 2000). Hun fikk i 2008 en mastergrad i vokal improvisasjon samme sted, der hun har undervist siden 2002 og nå[*når?*] er førsteamanuensis. Hun er også tilsatt ved Toneheim folkehøgskole.

> «Kunsten å øve på noe som ikke eksisterer» er tittelen på mastergraden min om improvisasjon ... den tilstanden du er i som både mottakar og aktiv ... gjer det mogleg å forvalte fagkunnskap i ein improvisasjonssetting, der dei intuitive vala står sentralt
> 
> 
> Lisa Dillan, 2010
> 
> 

Dillan var i den akustiske impro-trioen «Slinger» med Lene Grenager cello og Hild Sofie Tafjord horn. Andre samarbeidspartnere har vært Ingar Zach, No Spaghetti Edition, Helge Lien, Geir Lysne. Med Anne-Lise Berntsen drev hun impro-duetten «Hipp, hipp..» som ble NRKs bidrag til Gullpalmen i 2002.

Hennes eget popband «Lisa & the Marias» består av Jostein Ansnes gitar, Sola Jonsen trommer, Erlend Smalås bass og Trygve Brøske piano. Hun har blant annet opptrådt ved Moldejazz 2006.

Med Asbjørn Erlend Lerheim på gitar hadde hun fra 2009 duoen «Quite Quiet Project» som spiller Elvis og har plateprosjekt med Bugge Wesseltoft og Nils Petter Molvær. Dillan har sunget inn to plater med melodier fra Elvis Presleys repertoar akkompagnert av Lerheim og flere av Presleys egne musikere, blant annet James Burton.[]

Utgivelser
----------

* *Vocal improvisations* (Euridice, 2005)
* *Arousal* (CD og DVD, AIM, 2010). Innspilt i Vigelandsmausoleet

Referanser
----------

1. ↑  «Lisa Dillan (hjemmeside)».
2. ↑  Roald Helgheim (30.4.2010). «Om å syngje med banan i munnen». Dag og Tid.

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Craig McCaw** (født 11. august 1949 i Centralia i Washington) er en amerikansk forretningsmann og gründer som har hatt stor suksess som pionér i mobiltelefon-industrien. Han er grunnlegger av McCaw Cellular (som senere ble en del av AT&T Mobility) og Clearwire Corporation.

Karriere
--------

McCaw begynte å bygge opp sitt eget kabel-selskap, samtidig som han gikk det siste året ved Stanford University. På 1980-tallet var McCaw Cablevision den 20. største kabel-operatøren i USA. I 1994 solgte McCaw hele McCaw Cellular til AT&T Corporation for 11.5 milliarder dollar. Dette selskapet ble senere omdøpt AT&T Wireless, og ble solgt til Cingular i 2004. Etter salget av McCaw Cellular, investerte McCaw i mobil-operatøren Nextel. Fire år etter at McCaw hadde investert i Nextel, hadde denne bedriften vokst til å ha 3,6 millioner kunder. I 1999 var McCaw med på å grunnlegge Nextel Partners Inc. som i 2006 ble kjøpt opp av Sprint Nextel Inc. for 6,5 milliarder dollar. Senere samme år grunnla McCaw Nextlink Communications, som skulle levere bredbånd og Internett-tjenester. I 2000 ble dette selskapet fusjonert med Concentric Network, og det ble omdøpt til XO Communications. I august 2004 startet McCaw Clearwire Corporation, en leverandør av trådløst bredbånd.

Filantropi
----------

McCaw var en av grunnleggerne av «Free Willy-Keiko Foundation» (sammen med Warner Brothers Studios) i november 1994, og han donerte to millioner dollar til denne stiftelsen. Denne organisasjonen ble grunnlagt for å slippe spekkhoggeren Keiko ut i naturen igjen. Craig McCaw sitter også som president for *Craig og Susan McCaw Foundation*, som støtter flere forskjellige pedagogiske og miljømessige utviklingsprosjekter.

Familieliv
----------

McCaw er gift med Susan Rasinski McCaw, USAs tidligere ambassadør til Østerrike, og de har tre barn sammen.

Referanser
----------

1. ↑   www.dirt.com, besøkt 11. november 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   archive.seattletimes.com, besøkt 11. november 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Clearwire
* AT&T Mobility Arkivert 20. september 2013 hos Wayback Machine.
* XO Communications
* MCCAW CELLULAR COMMUNICATIONS, INC. - Company Profile, Information, Business Description, History, Background Information on MCCAW CELLULAR COMMUNICATIONS, INC. - *referenceforbusiness.com*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** NDL
 |
**Crail** (skotsk-gælisk: *Cathair Aile*) er en liten by og tidligere kongelig burgh i Fife i Skottland. Den ligger ved en naturlig havn, hvor man kan finne forstenede trær fra karbontiden. Den mest bemerkelsesverdige bygningen i byen er sognekirken i Marketgate. Kirken er fra midten av 1200-tallet. Kirkegården inneholder også en krigsminneport fra 1921. Det er også et museum og et pottemakeri der. Golfklubben Crail Golfing Society er den syvende eldste i verden. Ved beregninger av folketallet i 2020 er det 1 640 innbyggere i byen.

Etymologi
---------

Stedsnavnet Crail ble nedtegnet i 1148 som *Cherel* og i 1153 som *Karel*. Det første elementet er det piktiske *\*cair* (jf. walisisk *caer*) som betyr «borg», selv om dette ordet ser ut til å ha blitt lånt til gælisk. Det andre elementet kan være enten gælisk *ail*, berg», eller mer problematisk piktisk *\*al*; ingen sikker forekomst av dette ordet finnes i P-keltisk. Men hvis det generiske elementet var piktisk, er dette sannsynligvis det spesifikke.

Bilder
------

* Crails havnCrails havn
* Hus ved havnenHus ved havnen
* HavnenHavnen

Referanser
----------

1. ↑   Gifford, John (2003): *Fife*. London: Penguin. ISBN 9780300096736. s. 134–137.
2. ↑  «Mid-2020 Population Estimates for Settlements and Localities in Scotland». *National Records of Scotland*. 31. mars 2022.
3. 1 2 3 4 5 6   Taylor, Simon: «Crail», *Fife Place-name Data*.

Eksterne lenker
---------------

(en) Crail – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* The Royal Burgh of Crail and District Community Council

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
*Le vanneur* (Jean-François Millet)
**Drøfting av korn** er rensing av korn, hvor en skiller agner (støtteblad) og støv fra kornet.

Drøfting
--------

Før drøftemaskinen og skurtreskeren kom, ble korn drøftet for håndkraft. Etter at kornet var tresket, ble kornet med agnene tømt oppi et trau. Kornet ble deretter drøftet ved at man holdt trauet med begge hender, hvor en så kaster kornet og agnene opp i luften, slik at kornet (som er tyngst) faller tilbake i drøftingen, mens agner og støv blåser bort med vinden. 
En annen metode som ble brukt var å sålde (sile) kornet. Man hadde da kornet i et såld, som man ristet, og de små partiklene falt dermed igjennom hullene i såldet.

Drøftetrau
----------

I Norge ble kornet drøftet i en drøfting eller drøftetrau. Dette er et båtformet trau i tre med håndtak i hver ende. I Mellom-Europa ble kornet drøftet på store, flate eller spadeformede kurver eller brett i flettverk. Illustrasjoner fra blant annet det gamle Egypt viser at det der ble brukt skovler (brede spadeformede redskaper) for å kaste kornet opp i luften over til neste kornhaug.

I overført betydning
--------------------

Aktiviteten er opphav til både uttrykket å «drøfte», og «å skille klinten fra hveten», som i utgangspuntet har sammenfallende betydning.

Referanser
----------

1. ↑  Bokmålsordboka - Drøfte
2. ↑  Omfattende artikkel «Kornbehandling» i *Norsk historisk leksikon* på lokalhistoriewiki.no
3. ↑  Drøftetrog fra De Heibergske Samlinger på Digitalt museum

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wiktionary: drøfte – ordbokoppføring |

* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wiktionary: skille klinten fra hveten – ordbokoppføring |
Gulang i Gansu
**Gulang** (kinesisk: 古浪县; pinyin: *Gǔlàng Xiàn*) er et fylke i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Wuwei.

I 1999 var folketallet på 376 049 innbyggere.

Det er funnet arkeologiske tegn på bosetting i området så langt tilbake som 2000 f.Kr. i neolittisk tid.

Jordskjelvet i Gulang
---------------------

Den 23. mai 1927 ble Gulang og store områder rundt hardt rammet av det såkalte Gulang-jordskjelvet. Det målte 7,6 på Richters skala. Det omkom 41.000 mennesker, og landforskyvningene var store. I fylket Gulang begravde jordras en hel småby.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Cranfield** er en landsby i Bedfordshire i England, mellom Bedford og Milton Keynes. I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen en befolkning på 5 369 innbyggere, beregnet til 5 764 i 2014.

Like utenfor landsbyen ligger Cranfield University og Cranfield Airport. Universitetets teknologipark er hjemstedet til NCSL Networked Learning Group, som er Storbritannias ledende organisasjon innen nettverksbasert læring og samarbeid.

Flyplassen var opprinnelig en treningsbase for Royal Air Force, og ble etter krigen brukt av College of Auronautics. Den største brukeren er nå Cabair School of Flying, men flyplassen brukes også av privatpersoner og firmaer, ikke minst firmaer med lokaler i Milton Keynes. Framtiden til flyplassen er usikker.

Referanser
----------

1. ↑  «Cranfield (Central Bedfordshire)», *City Population*

Eksterne lenker
---------------

(en) Cranfield – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Cranfield Village
* Cranfield Technology Park

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**LG Chem** er den største kjemikaliefabrikanten i Syd-Korea. Selskapet har hovedkontor i Seoul og er et datterselskap til LG Corporation. I Syd-Korea drives i alt åtte fabrikker; dessuten finnes avdelinger på steder som Nord- og Syd-Amerika, Kina, Russland, Tyskland, Polen, Sveits, India, Indonesia, Japan, Singapore, Taiwan, Thailand, Tyrkia og Vietnam. 2. november 2007 ble virksomheten fusjonert med LG Petrochemical Co.

Virksomhet
----------

LG Chem er produsent, leverandør og eksportør av petrokjemiske varer, plast, gulvbelegg og bildeler. Virksomheten består av tre hoveddivisjoner: Kjemikaler og polymerer, Industrielle materialer og Informasjons- og elektronikkmaterialer.

### Informasjons- og elektronikkmaterialer

Litium-ion-batterier, skjermer og optisk film, trykte kretsløpsmaterialer og toner. 

#### Compact Power,

Compact Power, Inc. (CPI) er et heleiet datterselskap av LG Chem basert i Troy i Michigan, som samler lithium-ion polymerbatterisystem til elektriske- og hybridkjøretøyer ved hjelp av celler fremstilt av LG Chem i Syd-Korea. Selskapet leverer blant annet batterier til Chevrolet Volt.

### Kjemikaler og polymerer

Råmaterialer og væsker inkluderer, men er ikke avgrenset til, polyvinylchlorid, plasticizers, spesielle additiver, alkoholer, polyolefins, acrylic acids, gummi, styrenics, performancepolymerer, engineering plastics, elastomers, conductive resins og andre kjemikaler.

### Industrielle materialer

Gulvbelegg til boliger, gulvbelegg til næringsbygg, veggbelegg, overflate og dekorative materialer, reklamebannerplater, membraner, og bilkomponenter.

### LG Solar Energy

LG Solar Energy er et datterselskap etablert i 2007 for at LG Chem skal levere polysilicium til LG Electronics for bruk til fremstilling av solceller.

Referanser
----------

1. 1 2 3  ; *årsrapport*.
2. ↑  «Daum 증권». Arkivert fra originalen 27. februar 2012. Besøkt 20. juli 2020.
3. ↑  «LG Chem Wins GM Supplier of the Year Award». Electric Cars Report. Besøkt 19. mai 2011.
4. ↑  St. John, Jeff. «LG Plots Solar Partnership With Conergy». Greentech Media. Besøkt 11. august 2009.

Eksterne lenker
---------------

* LG Chem (English Homepage)
* LG Hausys,#Ltd
Må ikke forveksles med Hetteglass.
Ampuller med legemidler
En stor ampulle med 1.3 kg cesium av høy renhet.
En **ampulle** er en liten forseglet beholder (vanligvis i glass, men plastversjoner eksisterer), bl.a. til å oppbevare legemidler i.

Ampuller blir hermetisk forseglet ved å smelte den tynne toppen med en åpen flamme og åpnes ved å knekke flaskehalsen. Gjøres dette riktig får man ett brudd uten rester av glasskår. En inertgass kan fylles i hulrommet før forsegling.

Glassampuller er dyrere enn andre flasker og beholdere, men er verdt det om man trenger en beholder bestående av glass alene og en total forsegling.

Historie
--------

En samling urgamle ampuller.
Historisk ble ampuller brukt til å oppbevare en liten mengde av en persons blod etter døden. Den begravd med den avdøde i katakombene. Man trodde lenge at denne praksis kun var for martyrer, men det viser seg at praksisen var mer vanlig.

Produksjon
----------

Moderne glassampuller blir produsert industrielt fra korte lengder med glassrør, som formes ved hjelp av gassbrennere og tyngdekraft i automatiserte produksjonslinjer.

Fylling og forsegling kan gjøres av automatisert maskineri eller for hånd i småskala industri og laboratorier. Blanke ampuller kan kjøpes fra vitenskapelige glassforhandlere og forsegles med små gassbrennere. Dette former en membran som gjør at ampullen kan vendes uten å miste innholdet. En Schlenk-linje kan brukes til forsegling i inertatmosfære.

Annen bruk
----------

Ampuller er vanlige som beholder for lavfrekvens RFID-markører. Disse er vanligvis brukt for å merke dyr (f.eks. hunder og katter) for identifikasjon og beholderen injiseres under huden.

Ampullekoder
------------

Ampulle med fargekodede ringer.
Det vanlig å merke ampuller med ringer av maling eller emalje for å identifisere innholdet. Denne kodingen skjer maskinelt umiddelbart etter fylling og forsegling. Ringene kan leses av andre maskiner. Fargekodene identifiserer innholdet slik at dette ikke trenger å bli testet for å verifiseres. De maskinlesbare fargekodene sikrer videre håndtering som lagring, merking og sekundærpakking.

Kilder
------

* Hans-Jürgen Bässler und Frank Lehmann : *Containment Technology: Progress in the Pharmaceutical and Food Processing Industry.* Springer, Berlin 2013, ISBN 978-3642392917

Referanser
----------

1. ↑  Bausch + Ströbel: Coding ampoules Arkivert 12. mars 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ampoules – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Ampoule – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
Minneplate ved Oxford Universitys friidrettsbane, der Roger Bannister løp under 4 minutter på en engelsk mil for første gang, 6. mai 1954
Drømmemilen er et begrep som er knyttet til løp av en engelsk mil (1609 meter) innen friidrett. Drømmegrensen som knyttes til begrepet drømmemilen var 4 minutter. Briten Roger Bannister var først i verden med å klare det, han løp i mai 1954 på 3.59,4 i Oxford. Verdensrekorden per 1. januar 2008 er 3 minutter og 43,13 sekunder, et løp Hicham El Guerrouj presterte i Roma i 1999.

John Walker fra New Zealand presterte 129 løp under 4 minutter, og var på veien dit først med 100 løp under i drømmegrensen. Steve Scott fra USA har flest løp under 4 minutter med sine 136.

Drømmemilen på Bislett
----------------------

Begrepet er også knyttet til Bislett Games, der drømmemilen har hatt lang tradisjon som et av høydepunktene. Spesielt mye oppmerksomhet var det i perioden Britene Sebastian Coe, Steve Ovett og Steve Cram dominerte verdens mellomdistanseløp. Disse tre satte hver sin verdensrekord på en engelsk mil på Bislett stadion. Coe med 3.48,95 den 17. juli 1979, Ovett med 3.48,8 den 1. juli 1980, og sist Cram med sin fantastiske rekord på 3.46,32 den 27. juli 1985.

Et annet høydepunkt fra drømmemilen på Bislett var 31. juli 1974 da Knut Kvalheim vant på 3.56,2, en tid som stod som norsk rekord i 38 år. I det samme løpet kom Larvik-løperen Lars Martin Kaupang på 5.-plass, også han under drømmegrensen, med 3.59,9.

Henrik Ingebrigtsen senket sin egen norske rekord under Bislett Games 2014. Filip Ingebrigtsen løp under 3.50 under Bislett Games 2019. I 2022 var Jakob Ingebrigtsen 14 hundredeler fra Steve Crams europarekord fra 1985.

Referanser
----------

1. ↑  Hagen, Mathias (16. juni 2022). «Jakob Ingebrigtsen vant – europeisk rekord glapp». *NRK*. Besøkt 16. juni 2022.

Eksterne lenker
---------------

* IAAF.org verdens beste gjennom tidene
* Friidrett.no Norges beste gjennom tidene
**Fiplingdalen** (Feplingdal, sørsamisk: *Fïjhpelogkoenvuemie* og *Feelpehtvuemie*) er et skogkledd dalføre i Grane kommune i Nordland. Den ligger fra 300—400 moh, og er ca. 40 km lang. Fiplingdalselva renner gjennom dalen mot nord og øst til Vefsna. Dalen har også veiforbindelse sørover til Majavatn.

Bygda ligger langs Villmarksveien, som er et alternativ til E6. Fiplingdal har ca. 100 innbyggere, men har klart å opprettholde både skole, barnehage og butikk. Bygda har et variert næringsliv, med landbruk som hovednæring.

Det finnes ca. 350 hytter/fritidshus i dalføret. Bygda er utgangspunkt for mange turer, blant annet Simskardet som innfallsport til Børgefjell nasjonalpark, Storvegskardet og Bæråsen.

FIL-Fiplingdal idrettslag
-------------------------

Fiplingdal IL ble stiftet i 1956, og har oppgjennom årene stort sett drevet med vinteraktiviteter, der det største arrangementet var påskeskirennet skjærtorsdag.

Laget har lysløype som holdes åpen gjennom vinteren, og turløyper innover Bæråsen, Simskaret og Storvegskardet. Laget har eget hus som blir brukt ved ulike arrangementer. Høsten 2005/vinteren 2006 ble det bygget et skitrekk.

Laget står bak Fiplingdalsmartnan som har mellom 1000 og 1500; dette arrangementet er bærebjelken i lagets økonomi.

Eksterne lenker
---------------

* Fiplingdal.no Arkivert 13. september 2017 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**«And So to Sleep Again»**  er en amerikansk populærmusikksang med melodi og tekst av Joe Marsala og Sunny Skylar. Den ble skrevet i 1951.

Sangen ble popularisert av Patti Page samme år. Pages innspilling ble utgitt av Mercury Records med katalognummer 5706.

Den ble også spilt inn på plate i USA av Dick Haymes, April Stevens og Margaret Whiting. Britiske coverversjoner ble spilt inn på plate av Jimmy Young og Dorothy Squires.

Norsk versjon
-------------

Arne Andersen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Og så en natt igjen». Øystein Frantzen, sang, med Robert Levins orkester har spilt inn sangen. Den ble utgitt på 78-platen HMV A.L. 3243 i 1952.

Listeplasseringer
-----------------

Pages versjon kom på den amerikanske Billboard Best Sellers In Stores-listen 22. september 1951 og lå der i 16 uker med nummer fire som høyeste plassering.

Den lå som nummer 21 på den britiske sheet music-listen.

Referanser
----------

1. ↑  Se plateetiketten
2. ↑  Whitburn, Joel (1973): *Top Pop Records 1940-1955*. Record Research
**Jean Etcheberry** (født 27. august 1901 i Vieux-Boucau-les-Bains, død 5. februar 1982 i Les Côtes-d'Arey i Isère) var en fransk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Etcheberry vant en olympisk sølvmedalje i rugby union under OL 1924 i Paris. Han var med på det franske laget som kom på andreplass i rugbyturneringen. Det var kun tre lag som deltok og kampene ble spilt i perioden 4. til 17. mai 1924. Frankrike vant første kampen med 59-3 over Romania men tapte siste kampen mot USA med 3-17.

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Paris - Sølv Sølv i rugby union (Frankrike)

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   deces.matchid.io[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Léonore database[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jean Etcheberry – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jean Etcheberry – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jean Etcheberry – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jean Etcheberry – ESPN Scrum Rediger på Wikidata
***Limnocassis*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

Nokså små (3-4 millimeter), avlangt ovale, blanke, ensfarget gullige (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbiller. Antennene er trådformede og middels lange. Sett fra siden er de hvelvede. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen avlangt oval, bredest noe foran midten av dekkvingene. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" spisst framskytende. Oversiden er tett og kraftig punktert, punktene på dekkvingene i alle fall delvis ordnet i rader.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Arten lever på planter i slekten *Zizyphus* (Rhamnaceae).

Utbredelse
----------

Artene er utbredt i Sør-Afrika og Zimbabwe.

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Limnocassis*** Spaeth, 1952
							+ *Limnocassis compacta* Borowiec & Sekerka, 2015
							+ *Limnocassis pumilio* (Boheman, 1854)
							+ *Limnocassis regularis* Borowiec & Sekerka, 2015

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* L. Borowiec & L. Sekerka (2015) On the genus *Limnocassis* Spaeth, with description of two new species from South Africa (Coleoptera: Chrysomelidae: Cassidinae). Mal:Zootaxa 3999: 272-278.
* *Limnocassis* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Limnocassis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Limnocassis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Limnocassis* hos ITIS Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Athabascapasset.
**Athabascapasset** (**Athabasca Pass**) er et fjellpass i Rocky Mountains på grensen mellom de canadiske provinsene Britisk Columbia og Alberta. Passet ligger 1753 meter over havet.

Passet ligger mellom Mount Brown og McGillivray Ridge sør for Yellowheadpasset og nord for Howsepasset.

Den første dokumenterte forseringen av passet ble gjort av David Thompson og guiden irokeseren Thomas i 1811 på vegne av pelshandelsselskapet North West Company. Etter dette ble passet et viktig transportledd i pelshandelen mellom Stillehavet og Rupert's Land.

Passet fikk kulturminnestatus (National Historic Sites of Canada) i 1971. og er i dag del av Jasper nasjonalpark.

Referanser
----------

1. 1 2  «Athabasca Pass». Province of British Columbia. Besøkt 15. februar 2015.
2. ↑  Pennington, Piers (1984). *Store oppdagere*. Oslo: Faktum. s. 112-113. ISBN 8254000581.
3. ↑  «Athabasca Pass National Historic Site of Canada». Parks Canada. Besøkt 15. februar 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |