recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kvisten** eller **Kvistafjorden** er en fjordarm av Foldafjorden i Nærøysund kommune i Trøndelag. Fjorden strekker seg 8 kilometer nordøstover til munningen av Kvistaelva i bunnen av fjorden.

Fjorden har innløp mellom Falskardnesodden i nord og Kitrappan i sør. Vest for Falskardnesodden går Korsnesstraumen nordover til starten av Innerfolda. Like innafor innløpet ligger Fugløya med et gammelt gårdsbruk. Bortsett fra dette er det ingen bosetninger eller veier innover i fjorden. Kvistodden omtrent halvvegs inn i fjorden deler fjorden i to. På sørsiden går Litlkvisten rett østover, mens Storkvisten går nordøstover til bunnen av fjorden. Innover i fjorden ligger Kvistøyan ved munningen av Kvistaelva.

Referanser
----------

1. ↑  «Kvisten». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 20. februar 2017.
2. ↑  Kvisten Arkivert 13. februar 2021 hos Wayback Machine.; yr.no
3. ↑  *Den Norske los. Bind 4: Farvannsbeskrivelse Statt-Rørvik*. Stavanger: Norges sjøkartverk. 1992. s. 302, 313. ISBN 82-90653-09-3.
4. ↑  Kvisten på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Halsnøya
**Kvinnheradsambandet** er et planlagt veiprosjekt i Vestland på fylkesvei 544.

Halsnøytunnelen sto ferdig i 2008. En videre vei er planlagt fra Halsnøya til Tysnes. Veien er planlagt på en flytebro og skråkabelbro over Husnesfjorden fra Halsnøya i Kvinnherad til Huglo på Stord, med en bro videre fra Huglo til Tysnes. Her vil det komme noen mindre tunneler før veien møter Hordfast og Tysnesbrua.

Proskjektet vil erstatte fergesambandene Ranavik - Skjersholmane og Jektevik-Nordhuglo-Hodnanes.

Husnesbrua
----------

Husnesbrua vil ha mye til felles med Nordhordlandsbrua, men den vil bli nesten 1 km lenger.   John Erling Blad (2008)
Husnesbrua blir oppkalt etter det største tettstedet i Kvinnherad og fjorden med samme navn. Denne broen vil bli 2460 meter lang. Skråkabelbroen blir 450 meter lang, mens flytebroen blir 2010 meter lang. Seilingshøyen skal bli 49 meter. Broen strekker seg fra Ranavik på Halsnøya til Tveit på Huglo.

### Huglobrua

Huglobrua blir 420 meter lang. Dette blir en fritt frambygg-bro. Broen strekker seg fra Huglo til Skorpo på Tysnes.
**Peter Wilson** (født 22. oktober 1952 i Ottawa) er en canadisk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1971-1976. Han representerte Ottawa Ski Club.

I OL i Sapporo 1972 ble han nummer 39 i stor bakke og sist av 56 deltakere i normalbakke. I VM i skiflyging i Planica samme år fikk han 22.-plass. Hans beste plassering i et internasjonalt mesterskap kom i VM i skiflyging i Oberstdorf i 1973, da han ble nummer 10. VM i Falun 1974 ga 34.-plass i stor bakke og 59.-plass av 64 deltakere i normalbakke. I Ol i 1976 ble han nummer 36 i normalbakken i Seefeld og 45 (av 54 deltakere) i storbakken i Innsbruck. Wilson deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1971-1976, og fikk sin beste plassering i enkeltrenn med 24.-plass i Oberstdorf 30. desember 1972.

Sammenlagtplasseringer i Hoppuka:

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| År | 1971/72 | 1972/73 | 1973/74 | 1974/75 | 1975/76 |
| Plassering | 67 | 38 | 60 | 57 | 64 |

Under fotballtrening i Madison, Wisconsin i desember 1976 pådro Wilson seg et komplisert brudd i leggbeinet. Han kom aldri tilbake som skihopper etter skaden.

Referanser
----------

1. ↑  Sports Reference: Peter Wilson Arkivert 23. desember 2009 hos Wayback Machine. (olympiaresultater, besøkt 15. mars 2016)
2. ↑  Ottawa Ski Club Bulletin, 1972 program
3. ↑  Ottawa Citizen: Grounded by broken leg, Peter Wilson is optimistic (s. 19, 28. januar 1977, digitalisert av Google News)

Hovedkilde
----------

* Adam Kwieciński: Hoppresultater Peter Wilson Arkivert 22. juni 2020 hos Wayback Machine. (besøkt 15. mars 2016)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Peter Wilson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Peter Wilson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Peter Wilson – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (en) Peter Wilson – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Varmetransport** er overføring av varme gjennom et medium eller et materiale. Varmetransport kan skje på tre måter:

Termisk konduksjon eller *varmeledning* er varmetransport som skjer ved at varme blir overført fra molekyl til molekyl i materialet. Metaller og andre massive materialer har stor molekyltetthet og leder varme godt, mens luft og andre gasser leder varme dårligere på grunn av sin lave molekyltetthet.

Ved konveksjon skjer varmetransport ved strømning i gasser eller væsker

Varmetransport ved stråling er energioverføring gjennom elektromagnetiske stråler (infrarød stråling, synlig lys, ultrafiolett stråling).

Varmetransport i byggkonstruksjoner
-----------------------------------

I oppvarmede bygg søker en å holde varmetransporten gjennom ytterkonstruksjonene og dermed varmetapet til omgivelsene så lav som mulig for å spare energi. Dette oppnås ved å velge byggematerialer med lav varmeledningsevne, unngå kuldebruer og fylle tomrom i yttervegger, tak og bjelkelag med varmeisolasjonsmaterialer. 

Det er også viktig å unngå at det dannes kondens i isolasjonsmaterialet fordi vann har en langt høgere varmeledningsevne enn luft, og dessuten sørge for at det ikke oppstår luftbevegelser i eller rundt isolasjonsmaterialet, slik at det skjer varmetransport ved konveksjon.

Varmetransport per temperaturdifferanse og flate gjennom en bygningsdel angis ved U-verdien eller *varmegjennomgangskoeffisienten*.
Den tilsvarende verdien for varmeoverføring fra faststoff til væske eller gass (eller motsatt vei) kalles *varmeoverføringskoeffisienten*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
*Power chord*-grep på gitar
**Kvintakkord** (også *powerakkord* eller *power chord*) er en akkord som i grunnform består av to toner, grunntone og kvint. Ofte spilles grunntones oktav, i blant også kvintens.

En kvintakkord er ingen egentlig akkord, men en toklang, alternativt en tersløs treklang uten dur/moll-karakter. Slike akkorder låter kraftig, og fordi tersen mangler, klinger de ikke dissonant når instrumentsignalet forvrenges, derfor brukes de gjerne i rockemusikk med mye forvrengning, f.eks. i heavy metal.

Spill med kvintakkorder har enkelte likheter med middelalderens kvartharmonikk, og enkelte musikkstykker fra middelalderen kan fungere i rockeversjoner.

I besifringsnotasjon vises kvintakkorder som grunntonen og et femtall, eksempelvis som C5 eller C5. Sjeldnere brukte varianter viser til at tersen skal utelates: Cno3, Comit3 eller C~~3~~.

For standardstemt gitar (E–A–d–g–h–e') kan E5 og G5 vises grafisk slik:

* E5E5
* G5G5
* G5G5

Referanser
----------

1. ↑  *Guitar Power Chords Lesson*, fretjam.com
2. ↑  «Glossary of Guitar Terms», *Mel Bay Publications, Inc.*

Eksterne lenker
---------------

* (de)*Die gängigsten Powerchords*
* (de)*Powerchords* Arkivert 14. juni 2014 hos Wayback Machine. en innføring for gitar
*Folkets plass* i det sentrale Danyang
**Danyang** (kinesisk: 丹阳; pinyin: *Dānyáng*) er et byfylke i byprefekturet Zhenjiang i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen var på 800 879 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Fra keiser Wudi av Qis grav, foto av Victor Segalen, 1917
Steininnskriftene i mausoleene fra Sørdynastiene (*Danyang Nanchao lingmu shike*, 丹阳南朝陵墓石刻) ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.

Ekspressjernbanen mellom Beijing og Shanghai går også gjennom byen. Mellom Danyang og Kunshan går denne jernbanen på en viadukt over bakkenivå, noe som litt avhengig av hvilken definisjon som benyttes, kan regne strekningen som verdens lengste bro, på nesten 165 km.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens sider Arkivert 24. november 2020 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Sunna** (ar.: سنة, som betyr *oppgått sti*) er en benevnelse som finnes i flere retninger av islam (ikke bare sunniislam). Ordet blir ofte oversatt som *tradisjon*.

I sunniislam betyr Sunna de religiøse handlingene som ble innført av Muhammed i løpet av hans 23 år som leder, og som muslimene først mottok gjennom konsensus mellom Muhammed og hans disipler (Sahaba), og videre ble overført fra generasjon til generasjon. Noen mener at Sunna egentlig består av de religiøse handlingene som ble innført av Abraham og bare ble gjenopplivet av Muhammed.

Enkelt forklart kan vi dermed si at *sunna* er hva profeten Muhammed sa og gjorde.

Spørsmålet om hadith (ar.: حديث pl. أحاديث, *Muhammed sine ord og handlinger*) faller innenfor begrepet *sunna* er omstridt eller vil avhenge av konteksten. I islamsk lov, skiller Imam Malik- og Hanafi-tilhengerne mellom sunna og hadith. Imam Malik er for eksempel sagt å ha avslått hadithregler som ifølge ham var i strid med «etablert praksis hos folket i Medina».

I sjiaislam betyr ordet Sunna det som ble gjort, sagt og godkjent av Muhammed og de tolv imamene som sjiamuslimene mener ble valgt ut av Gud for å ta over etter profeten og lede menneskene på alle livets områder.

I forbindelse med biografiske nedtegnelser av Muhammed er Sunna synonymt med hadith, i og med at de fleste av personlighetstrekkene til Muhammed er kjent gjennom skildringer av han, det han sa og det han gjorde.

| * v
* d
* r
Islam |
| --- |
| Tro | 
* Allah
* Tawhid
* Koranen
* Sunna
* Hadith
* Sunniislam
* Sjiaislam

 |
| Liv | 
* Islams fem søyler:
* Shahadah (trosbekjennelse)
* Salah (bønn)
* Zakat (veldedighet)
* Saum (faste)
* Hajj (pilegrimsreise)

* Ramadan
* Id al-adha
* Id al-fitr
* Moské
* Mihrab
* Islamske høytider
* Halal

 |
| Ledere | 
* Muhammed
* Fatima
* Abu Bakr
* Ali
* Sahaba
* Islams profeter
* Imam
* Mulla
* Muezzin

 |
| Historie | 
* Islamsk arkitektur
* Kaba
* Mekka
* Al-Haram
* Islams historie
* Kalif
* Sirat Rasul Allah
* Islamsk kunst
* Islamsk astronomi
* Islamsk kalender
* Kvinner i islam
* Sufisme
* Salafisme
* Ahmadiyya
* Drusere
* Bahai
* Islamisme
* Nation of Islam
* Wahhabisme

 |
| Rettslære | 
* Sharia
* Fiqh
* Fatwa
* Halal
* Ammanbudskapet

 |
| 
* Kategori:Islam
* Islamsk ordliste
* Islam i Norge

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
Danviksbron over Danvikskanalen, utsikt mot nord, desember 2006.
**Danviksbron** er en bru i Stockholm. Den består av to klaffebruer med en meters avstand fra hverandre, og strekker seg over Danvikskanalen. Den første sto ferdig i 1922 og den andre i 1956. Bruene knytter sammen Stockholmsbydelene Södermalm (i vest) og Södra Hammarbyhamnen (i øst). 

Den første av de nåværende bruene ble bygget når Danvikskanalen ble sprengt ut først på 1920-tallet. Den andre brua ble innviet 1. juni 1956.

Referanser
----------

1. ↑  Dufwa, Arne, red. (1985). *Trafik, broar, tunnelbanor, gator. Monografier utgivna av Stockholms stad, Stockholms tekniska historia 1*. Liber Förlag. ISBN 91-38-08725-1.  Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)

Litteratur
----------

* Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). *Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgivna av Stockholms stad* (1.opplag). Stockholm Liber/Allmänna förlaget. Libris 7269073. ISBN 91-38-90777-1

Eksterne lenker
---------------

* (en) Danviksbron – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Brosje med fremstilling av elveguden Danuvius, 150-250 (Römermuseum, Wien)
**Danuvius** var en keltisk romersk elvegud knyttet til Donau (latin: Danuvius, Danubius)

Etymologi
---------

Navnet Danuvius er av indoeuropeisk opprinnelse og avledet av ordroten deH2nu som betyr "elv" og som også forekommer i elvenavn som Rhodanus (Rhône), Don og Dniester. Flere gudenavn har tilsynelatende det samme opphavet, herunder der irske Danu og den walisiske Dôn, men den eventuelle sammenhengen er ikke klar.

Inskripsjoner
-------------

Inskripsjoner med en gud kalt Danuvius stammer fra de romerske provinsene Raetia, Noricum og Pannonia. Funnstedene er i dagens Mengen og Risstissen i Baden-Württemberg, Budapest i Ungarn og Osijek i Kroatia. Den mest berømte illustrerte fremstilling av Danuvius er på Trajansøylen i Roma, hvor Danuvius er avbildet som en typisk elvegud, med sterke likhetstrekk til Neptun.

Grekere, dakere og gotere
-------------------------

Grekerne kjente Donau på et tidlig tidspunkt i antikken og elven gikk under navnet Hister eller Istros. I Hesiods Theogoni er Istros sønn av Okeanos og Tethys. Dakerne tilba Hister. Det samme gjorde goterne, som også dyrket Danuvius (got. Δούναβις = \*Donaws) som en hevnens gud. Den gotiske feltherren Gainas lot til og med sine romerske forfølgere bli ofret i elven.

Litteratur
----------

Garrett S. Olmsted: The Gods of the Celts and the Indo-Europeans; Innsbruck 1994. ISBN 3-85124-173-8

Herwig Wolfram: Die Goten; München 1990 (3. opplag). ISBN 3-406-33733-3

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**InnoGames GmbH** er et spillutviklingsstudio og opererer med av nettleserbaserte onlinespill. InnoGames har sine kontorer i Hamburg i Tyskland. InnoGames har ifølge deres egen hjemmeside rundt 100 millioner registrerte spillere fra hele verden på sine spill. InnoGames er kjent for å ha produsert Forge of Empires, Kartuga, Lagoonia, Tribal Wars, Grepolis, The West og West Wars. På norsk er kun Forge of Empires, Tribal Wars, Grepolis og The West tilgjengelige.

InnoGames ble grunnlagt i 2007 av brødrene Eike og Henrik Klindworth og Michael Zillmer.

InnoGames har rundt 400 ansatte, inkludert 'in-house' personell og Community Managere. I tillegg til sitt hovedkontor i Hamburg, har InnoGames også kontorer i Sør-Korea og Brasil.

Utgivelser
----------

### Nettleserbaserte spill

#### Tribal Wars

Tribal Wars er det første spillet utgitt av InnoGames. Tribal Wars er et nettleserspill satt til middelalderen. Hver spiller kontrollerer en liten landsby og kjemper for å få makt og ære. I dette nettleserspillet starter man med en egen landsby på et kart, omringet av andre spillere. Her kan man bygge opp sin by sammen med en hær, og kjempe om hverandre sine landsbyer.

#### The West

The West er det andre spillet som ble utgitt av InnoGames. Dette er et gratis, nettleserbasert, spill hvor man har som oppgave å opprette en by i din ville vesten. Så snart man har skapt en by, vil man kunne drive med fortkamper og dueller.

#### Grepolis

Grepolis er et nettleserbasert satt i oldtidens Hellas.

#### Seven Lands

7Lands ble nedlagt i 2012.

#### Lagoonia

I Lagoonia er du overlever etter en flystyrt hvor du ender på en stillehavsøy. Dette spillet har enda ingen norsk versjon.

#### Forge of Empires

Forge of Empires er et nettleser-basert strategispill som lar deg lage din egen by og følge den fra begynnelsen av steinalderen og opp gjennom århundrene. Her kand u lage bygninger som er vanlige for din tidsalder, og utvide innflytelsessfæren din gjennom militære felttog og dyktige forretninger. 

#### Kartuga

Kartuga er utviklet av Ticking Bomb Games i samarbeid med InnoGames. Per 22. mai 2013 er spillet fortsatt i 'closed beta'.

### Facebook-spill

#### WestWars

#### Block Street

### Klientspill

#### Bounty Hounds Online

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Pave Innocens IX**,  **Giovanni Antonio Facchinetti de Nuce** *den eldre* (født 20. november 1519 i Bologna i Kirkestaten, død 30. desember 1591 i Roma) var en av Den katolske kirkes paver.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Giovanni Antonio Facchinetti studerte rettsvitenskaper i sin fødeby Bologna. Han avsluttet studiene i 1544 med juridisk doktorgrad og bre da sekretær for kardinal Alessandro Farnese, den senere pave Paul III.

Han var tilknyttet den romerske kurie, og ble i 1560 biskop av Nicastro (han var den første biskop som residerte der på tretti år). Senere var han i en periode nuntius i republikken Venezia og titulærpatriark av Jerusalem (1576–1583).

### Kardinal

Han ble kreert til kardinal den 12. desember 1583 av pave Gregor XIII, med *Santi Quattro Coronati al Laterano* som tittelkirke.

Han var medlem av den kommisjon som skulle vurdere passende kirkestraff mot kong Henrik III av Frankrike etter drapet på kardinal Louis de Lorraine de Guise. Noen konklusjon kom ikke fordi også kongen ble snikmyrdet.

### Pave

Han ble valgt til pave den 29. oktober 1591 og tok navnet Innocens IX. Han ble kronet den 3. november av kardinal Andreas av Østerrike. Hans virke ble kortvarig; han døde allerede om morgenen den 30. desember 1591 i Roma.

Han var grandonkel til kardinal Giovanni Antonio Facchinetti de Nuce den yngre (kreert 1591), og også i slekt med kardinal Cesare Facchinetti (1643).

Referanser
----------

1. ↑   Genealogics[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

  



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Forgjenger:**Gregor XIV** | **Pave**(liste over paver) | Etterfølger:**Klemens VIII** |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Catholic-Hierarchy **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** ULAN **·** ICCU **·** BNE
 |
Elven Sasar i Baia Mare i 2008
**Cyanidutslippet ved Baia Mare 2000** oppsto i byen Baia Mare i Romania 30. januar 2000. Som følge av brudd i en demning ble det sluppet ut store mengder cyanidholdig spillvann fra en av gruvene i byen. 

I tillegg til cyanid inneholdt utslippet en rekke tungmetaller, særlig kobber, men også bly, sink m.m. Flere elver ble kraftig forurenset. I elvene Sasar, Lapus, Someș og Tisza langt inn i Ungarn døde det meste av fisk og annet liv. Etter to uker nådde forurensningen Donau, og etter fire uker nådde forurensningen den rumenske byen Tulcea i Donaudeltaet.

Cyanid-giften forsvant likevel raskt, og livet i elvene kom gradvis tilbake. Oversvømmelser i Tisza om våren fikk konsentrasjonen av tungmetaller til å komme under faregrensen, mens virkningene for næringskjeden videre bestod lenger.

Årsaker
-------

Ulykkens årsaker var en blanding av konstruksjonsfeil, manglende kontroll og ekstreme værforhold med stor nedbør.

Ulykken i kunsten
-----------------

2009 slapp det tyske bandet Rammstein albumet Liebe ist für alle da med blant annet en låt kalt Donaukinder (Donaubarn) som en tributt til ulykken.

Litteratur
----------

* Tailing Dams, Risk of Dangerous Occurrences, Lessons learnt from practical experiences. Bulletin 121, UNEP, 2001, Paris
* APELL for Mining, Guidance for the Mining Industry in Raising Awareness and Preparedness for Emergencies at Local Level, Technical Report Nr. 41, UNEP, 2001, Paris
* Zyanid-Unfall in Baia Mare, Rumänien, IAD, Limnological Reports, Volume 33, Proceedings 33rd Conference, Osijek, Croatia 2000
* Goldfieber, Baia Mare. Ein Lokalaugenschein zwei Jahre nach der Zyanidkatastrophe. Greenpeace ACT, Dezember 2001 – Februar 2002.

Referanser
----------

1. ↑  SNL
**Hagbarth Lund** (født 5. mars 1877 i Oslo, død 23. juli 1963) var en norsk stortingsrepresentant for Venstre og fylkesmann i både Finnmark og Vest-Agder.

Biografi
--------

Lund ble student i 1897 og cand.jur. i 1903. Han praktiserte som sakfører i Tana fra 1907 til 1922, da han ble fylkesmann i Finnmark. I 1928 fikk han samme embete i Vest-Agder og hadde det til 1948. Han fratrådte i 1941, men ble gjeninnsatt etter frigjøringen.

Verv
----

Hagbarth Lund var ordfører i Tana fra 1908 til 1916. Fra 1913 til 1916 var han medlem i Finnmark amtsutvalg.

I 1913 ble han valgt inn på Stortinget for Østfinnmarken krets. De tre neste periodene (fram til 1924) representerte han Finnmarkens amt og Finnmark fylke. I perioden 1922–24 var han permittert det meste av tida. Han var vararepresentant fra 1925 til 1930 og i årene 1928 til 1930 møtte han nesten hele perioden. Denne siste tida var han medlem av justiskomiteen, i alle tidligere år av næringskomite nr. 1. Han var sekretær i Odelstinget 1919–22. Han representerte Venstre.

Han var også medlem av en rekke kommisjoner, blant annet Statens rådgivende provianteringskommisjon (under første verdenskrig), Den norsk-russiske handelsdelegasjon (1921), den norsk-finske grensereguleringsdelegasjon (1922), den norsk-finske reinbeitedelegasjon (1932) og den norsk-svenske fiskeridelegasjon (1933). Han var også kretsmeglingsmann for Nord-Norge 1928–30 og for Sørlandet fra 1934, videre medlem av tilsynskommisjonen Bratsbergbanen og Sørlandsbanen (1932–1933).

Utmerkelser
-----------

* Kommandør 1. grad av Finlands hvite roses orden
* Kommandør 1. grad av Italias kroneorden
* Dannebrogordenen

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 455[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 561[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5 6  Vilhelm Haffner: *Stortinget og statsrådet 1915–1945*, bind 1, Oslo 1949, side 455–456.
4. ↑  *Stortingstidende*, referat fra møte 8. august 1963 (minnetale), side 4222.

Kilder
------

* Hvem er Hvem 1938 side 327-328

Eksterne lenker
---------------

* (no) Hagbarth Lund hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Hage** er navnet på gårdsnummer 44 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger på nordsiden av Viksdalsvatnet, Fv 421 fra Vikja til Roska passerer over gården.

Gården er inndelt i følgende bruk:

* Bruk 1
* Bruk 2
* Bruk 4, *Kongsteigen*
* Bruk 6

Historisk
---------

Hage finnes i kilden *tiendepengskatten* fra 1520, den er en av fire gårder i Viksdalen som finnes i denne kilden dette året. Gården har da hatt bosetning etter svartedauden til liks med de tre andre gårdene. Bruket er også dokumentert i en jordebok fra 1463. I kilder fra 15- og 1600-tallet finnes Hage nevnt med betegnelsen *Ødebust*, et av brukene på gården har da hatt en ødetid. 

I Bergens Kalvskinn fra første halvdel av 1300-tallet står det at kirken i Vikja hadde jordeiendom i *Haghauælli*, dette viser at det var bosetning på gården før 1350.

*Kongsteigen* ble i forbindelse med krongodssalget i 1662 en del av Svanøygodset, det gikk senere inn i et av hovedbrukene igjen. I 1846 fikk husmannen Bernt Gjertsson bygsle plassen Kongsteigen.

Maria Hage var jordmor i Viksdalen og bosatt på Hage. Hun fikk Kongens fortjenstmedalje i sølv.

Litteratur
----------

* Timberlid, Jan Anders, *Bygdebok for Gaular Band IV, Gardar og folk. Viksdalen Sokn (s.569-581)*, Oslo 1998. ISBN 82-994538-2-8
**Hage-saken** er blitt betegnelsen på saken der Atle Joar Hage i 1984 ble dømt for incest mot sine to barn. Han sonet dommen i 1986 og begikk selvmord i 1987, som en følge av anklagene. I 1998 ble han frikjent for anklagene (post mortem), etter at hans to barn begjærte saken gjenopptatt, idet de hevdet at det aldri var begått noen overgrep, og at det hadde funnet sted et justismord.

Dødsboet ble i 1999 tildelt et mindre erstatningsbeløp av staten, samt dekket en del av sine saksomkostninger.

Historien
---------

### Skilsmisse og tap av samværsrett

I forbindelse med en skilsmisseprosess hevdet Atle Hages ekskone at han hadde begått seksuelle overgrep mot deres to barn (en sønn og en datter) i tidsrommet august 1980 til juni 1982. I skilsmissesaken ble han derfor fratatt samværsretten med barna.

### Domfellelse og soning

I 1984 ble det på grunnlag av anklagene også reist straffesak mot ham. Atle Joar Hage ble i Frostating lagmannsrett den 16. november 1984 dømt for «forbrytelser mot straffeloven § 195 første ledd 1. straffalternativ, § 194 og § 207 1. straffalternativ», til fengsel i 1 år, hvorav 120 dager ubetinget, og til å betale saksomkostninger med kr. 3 000,-. Aktor i straffesaken var Olaf Jakhelln.

Rettens administrator i straffesaken var Karl Solberg. Han hadde tidligere vært dommer i straffesaken mot Fritz Moen, som ble frifunnet da den saken ble gjenopptatt. De oppnevnte psykologene i saken uttalte at det var sannsynlig at påstandene fra barnas mor om seksuelle overgrep mot barna medførte riktighet. De to barna til Hage var 7 og 9 år gamle da straffesaken fant sted, og de ble på grunn av sin unge alder ikke ført som vitner i saken. Hage hevdet hele tiden at han var uskyldig.

Hage påklaget dommen, og søkte også om benådning, men ingen av sakene førte fram.

Atle Hage sonet fengselsstraffen fra mai til september 1986.

Saken vakte betydelig offentlig oppmerksomhet og den stemplet ham i hans nærmiljø. Han begikk selvmord den 21. september 1987.

### Gjenopptagelsessaken

Den 29. desember 1997 fremsatte de to barna (da h.h.v. 20 og 22 år gamle) gjenopptakelsesbegjæring til Frostating lagmannsrett, i det de hevdet at det aldri var blitt begått noen overgrep mot dem. Etter muntlig forhandling avsa lagmannsretten 24. april 1998 dom der Atle Joar Hage enstemmig ble frifunnet.

### Oppreisning

På vegne av Atle Joar Hages dødsbo og på egne vegne, fremsatte barna i henhold til straffeprosessloven § 444, § 445, § 446 og § 448, den 9. juni 1998 krav om erstatning og oppreisning for uberettiget straffeforfølging mot Atle Joar Hage. De krevde til sammen kr. 5 100.000,-. Frostating lagmannsrett avsa 24. september 1999 en kjennelse der dødsboet ble tilkjent erstatning fra Staten på tilsammen kr. 100 000,- og saksomkostninger for lagmannsretten med kr. 34 965,-.

Hages datter fikk ifølge avisen Aftenposten alvorlige psykiske problemer etter farens selvmord. Hages sønn uttalte i den samme avisartikkelen fra 2011 han som barn ikke visste at det foregikk en rettssak, og at han kunne ha forklart de sakkyndige at «ingenting galt hadde skjedd».

Referanser
----------

1. ↑  «Faren tok livet sitt etter sakkyndig-feil», *Aftenposten*, 15.01.2011.
**Hagbart Thisted** (født 8. mars 1847 på Kallerud i Svarstad, Lardal, død 30. mars 1938 i Hønefoss, Ringerike) var rikstelefonbestyrer, bestyrer av elektrisitetsverket, gårdbruker og kontraktør.

Som 12-åring ble han sendt på Nissen gutteskole, videre fikk han handelsutdannelse i Lübeck og praksis i London, Paris og flere steder i USA.

Han giftet seg i 1873 med Kirsten Juel Schjerven fra Lardal. De fikk barna Mathilde, Inga og Kristine.

Thisted startet i 1873 et glassmagasin i Kristiania, men lyktes ikke, og han flyttet til Hønefoss i 1888. I april 1888 kjøpte han Glatveds Hotel i Hønefoss.

I 1898 hadde Ole, Herman og Anton Oppen, Erik Waagaard og Hagbart Thisted dannet aksjeselskapet Hønefoss Elektrisitetsverk, og bygget kraftverk i Kvernvollfossen. Kraftverket produserte strøm til belysning på Veme, Oppen og sentrale steder i Hønefoss og etter hvert til byens industrielle virksomheter.

Han bygget Thistedgården i Hønefoss, der han også bosatte seg.

Thisted var med og etablerte Hønefoss og Omegn Turistforening (nå DNT Ringerike) i 1893, og han var med i foreningens første styre. Han ble æresmedlem av foreningen i 1933.

Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 1937.

Se også
-------

* Thistedgården

Referanser
----------

1. ↑   Aftenposten, type referanse dødsannonse, utgitt 1. april 1938[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Folketelling 1910
3. ↑  Tverran, Frank (15. juli 2012). «Glatved Hotell» **(norsk)**. RingeriksAvisa. Arkivert fra originalen 5. februar 2016. Besøkt 5. februar 2016.
4. ↑  Skauleis til fjells. Ringerikes Turistforening 1893 - 1993
**Peter Zhang Boren** (født 14. februar 1915 i landsbyen Zhangjiazhuang nær Xiantao i Hubei i Kina, død 12. oktober 2005) var katolsk undergrunnsbiskop av Hanyang i Folkerepublikken Kina.

Liv og virke
------------

Zhang Boren fullførte juniorseminaret i 1926 og begynte det ordinære presteseminar i 1936. Han studerte i Boston og ved det pavelige universitet Urbaniana i Roma fra 1937 og endte opp med doktorgrad i teologi i 1945. Han ble presteviet i 1949. Han fikk formasjon hos columbanerne, men trådte ikke inn i den presteordenen. 

I 1953 ble han bispedømmeadministrator for Hanyang, men to år etter ble han innesperret på grunn av sin troskap mot Paven. Zhang tilbragte i alt 24 år i fengsel og arbeidsleirer fra da av.[]

Han ble bispeviet av biskop Victor Liu Hede, undergrunnsbiskop av Hankou, i 1984; bispevigselen fant sted i all hemmelighet på en jernbanestasjon.[] Kinesiske myndigheter anerkjente ikke hans bisperang og -embede.[]

Etter forslag fra Pavestolen forsonet han seg med i 1990-årene «den åpne kirke»s biskop i Hanyang, Bernardine Dong Guangqing.[]

Referanser
----------

1. ↑   www.legacy.com[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Catholic-Hierarchy
 |
Danvikskanalen og Danviksbron i 2011.
Danvikskanalen og Danviksklippan i 2012.
**Danvikskanalen** er en kanal mellom Hammarby sjö og Saltsjön i bydelen Södermalm i Stockholm. Danvikskanalen er en del av Hammarbyleden, som ble vedtatt bygget i 1914. Anleggsarbeidene for kanalen begynte i 1917 og ble fullført i 1929.

Kanalen ble sprengt rett gjennom Danvikens berg og østre delen av Fåfängan. Kanalen er 700 meter lang og 35-100 meter bred. Kanalen krysses av Danviksbron.

Før Hammarbyleden ble bygget lå Hammarby sjö 4,7 meter høyere enn Saltsjön, og Hammarby sjö hadde sitt utløp i en liten bekk ved Danvikstull. Kanalens sider er delvis svært bratte. Den østre siden mot Danviksklippan er 32 meter høy, mens den vestre mot Fåfängan er 15 meter høy. Der kanalen nå går lå en gang Danvikens hospitals store område. Nå gjenstår bare hovedbygningen og hospitalparken.

Kilder
------

* Hammarbyleden, beskrivning av den 25 november 1929
* Statens Järnvägar (1929). *Årstabron*. Statens Järnvägar.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Danvikskanalen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Horace Augustus Moses** (født 1863, død 1947) var en amerikansk forretningsmann, industrieier og sosial entreprenør. Han var en anerkjent filantrop og brukte mye tid på å legge til rette for at ungdom skulle kunne utvikle egenskaper for å klare seg i livet.

Bedriftseieren
--------------

Moses var en markant bedriftseier, og etablerte Mittineague Paper Mill i 1892. Han hadde et opphold i industribyer Skottland og lære om oppbygningen av disse. Han kjøpte Woronoco Paper Co. i Westfield i Massachusetts og slo deretter de to selskapene sammen til Strathmore Paper Company. Områdene rundt fabrikkene ble etablert med oppsiktsvekkende høy standard for arbeiderne. I 1962 tok det større selskapet, Hammermill Papers, over Strathmore.

Junior Achievement
------------------

Moses var en av etablererne av organisasjonen Junior Achievement (JA), moderorganisasjonen til den norske Ungt Entreprenørskap. Han begynte å jobbe med JA-programmet i 1919 og ble styreleder året etter. Moses satt som styreleder frem til sin død, 27 år senere. Han stod bak oppføringen av *Achievement Hall* i West Springfield i Massachusetts. I 1984 ble Moses hedret med sitt portrett på 20 cent frimerke som grunnleggeren av Junior Achievement.

Speiderbevegelsen i USA
-----------------------

Eiendomsplan for *Woronoake Heights*
Fra 1919 begynte Moses oppkjøp av land i området rundt Russell i Massachusetts og etablerte et større område som familiens sommersted, kalt *Woronoake Heights*. Området ble nær 6000 mål, inkludert en innsjø som fikk navnet Russellvannet (Russel Pond). På sine eldre dager begynte Moses å selge ut deler av området til Den aktive speidergruppen, Hampden Council of the Boy Scouts of America. Også hovedbygningen, The Manor House, ble overdratt til speideren. Sommerstedet er siden utviklet til en større speider-camp, og er drevet av the Western Massachusetts Council of the Boy Scouts of America.

The Manor House (2011)

4H-bevegelsen
-------------

Moses tok også tidlig interesse i arbeidet til 4H-klubbene (som skrives 4-H i USA). Fra 1925 til 1945 satt han som styremedlem i *National Committee on Boys and Girls Club Work* som organiserte 4-H-klubbene. Moses stod som sponsor for en International 4-H Leader Training School in Springfield, Massachusetts. Et prestisjefullt trofe, *Moses Leadership trophy*, ble tildelt ungdommer i ¤H-systemet.

Referanser
----------

1. 1 2  Corporate Database, Commonwealth of Massachusetts
2. ↑  «The History of Strathmore Artist Papers - Strathmore Artist Papers».
3. ↑  «#2095 – 1984 20c Horace Moses». *mysticstamp.com/*. Besøkt 23. februar 2023.
4. ↑  «Home». *wmascouting.org*.
5. ↑  «Wmascoutcamps.org». Arkivert fra originalen 12. september 2017. Besøkt 15. april 2022.

Eksterne lenker
---------------

* 4-H History Preservation Program
* Junior Achievement
* Boy Scouts of America
* Western Massachusetts Council, Boy Scouts of America
* Camps of the Western Massachusetts Council Arkivert 12. september 2017 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Badlands** er et amerikansk hardrockband som ble stiftet i 1988 av Jake E. Lee etter at han forlot Ozzy Osbournes band. Lee fikk med seg Ray Gillen, som like før hadde spilt inn demoer for det som skulle ble *The Eternal Idol* av Black Sabbath med en annen vokalist, Tony Martin, og dessuten hadde gjort seg bemerket med deltakelse på Tom Galleys utgivelse *Phenomena II: Dream Runner* (1987). Gillen inviterte med trommeslageren Eric Singer fra Black Sabbath. Singer ble trommeslager i Kiss og forlot Badlands etter det første albumet. Han ble erstattet av Jeff Martin. Greg Chaisson var bassist i Badlands.

Deres siste album, *Dusk*, kom ut i 1998 - fem år etter Ray Gillens død. Albumet forelå i demoversjon på piratutgaver da Jake E. Lee tok kontakt med de øvrige bandmedlemmene og Gillens familie. De ble enige om å få albumet mikset på nytt og utgitt offisielt.

Bandmedlemmer
-------------

* Jake E. Lee - gitar
* Ray Gillen - vokal
* Greg Chaisson - bassgitar
* Eric Singer - trommer på *Badlands*
* Jeff Martin - trommer på *Voodoo Highway* og *Dusk*

Diskografi
----------

* *Badlands* (1989)
* *Voodoo Highway* (1991)
* *Dusk* (1998)

Referanser
----------

1. 1 2  «Biografi om Badlands hos *Billboard*». Arkivert fra originalen 24. oktober 2015. Besøkt 10. november 2015.
2. ↑  Biografi om Ray Gillen hos *Allmusic*
3. ↑  «Jake E. Lee: Ray Gillen Was 'The Best Singer I've Ever Had The Pleasure Of Working With'» på *Blabbermouth* 12. oktober 2005

Eksterne lenker
---------------

* (en) Badlands på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Badlands på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Badlands på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Badlands på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) Badlands på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
***Brannene i Finsland*** var en rekke påsatte branner i den lille bygda Finsland 35 km fra Kristiansand i 1978.

Fra 6. mai til 7. juni anstiftet en da 21-årige mann, som senere viste seg å være brannmesterens sønn, ni branner og et branntilløp. Etter at han hadde tent på, dro han avgårde for å så komme tilbake for å bistå brannvesenet med slukkingen. Da han ble pågrepet, brøt han sammen etter fire timer i avhør, og innrømmet at det var han som sto ansvarlig for brannene.

I løpet av én måned skapte han nærmest panikkartet frykt blant de 800 innbyggerne. Flere satt utenfor huset sitt med hagle for å beskytte seg.

I 2010 utga forfatter Gaute Heivoll boken *Før jeg brenner ned* som er basert på hendelsene. Heivoll er selv oppvokst i Finsland og ble båret til dåpen i den tiden.

I 2014 ble det bestemt at Heivolls bok skulle bli filmatisert, og filmen *Pyromanen* hadde premiere i april 2016.

Referanser
----------

1. ↑  «Pyromanen har tilstått» (VG, 6. juni 1978, side 6,7)
2. ↑   Connie Bentzrud: «Før jeg brenner ned», TV2 23. oktober 2010
3. ↑  «Sikringssak mot pyroman» - (VG, 20. februar 1979, side 11)
4. ↑   Inger Merete Hobbelstad: «Opp i flammer», *Dagbladet* 21. desember 2010
5. ↑  «Kommer på kino: April 2016». *Filmweb*. Besøkt 27. november 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Her får man en sniktitt på «Pyromanen» NRK
**Horace Hallock «Hal» Brown** (født 30. mars 1898 i Madison, New Jersey, død 25. desember 1983 i Houston, Texas) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen. 

Brown ble olympisk mester i friidrett under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det amerikanske laget som vant 3000 meter lagløp. I finalen, som ble avviklet 22. august, var det fem lag med fem løpere på hvert lag. Det laget som fikk lavest score på de tre raskeste løperne vant konkurransen. Brown var raskest (1), Arlie Schardt kom på tredjeplass og Ivan Dresser kom på sjetteplass. Gull: USA 10, sølv Storbritannia 20 og bronse Sverige 24. Brown deltok også på 5000 meter, han kom på andreplass i sitt forsøksheat og kvalifiserte seg for finalen, men den fullførte han ikke.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Gull **Gull** i friidrett, 3000 meter lagløp USAs flagg USA

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 16635468k[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Horace Brown – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Horace Brown – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Horace Brown – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Peter Zhang Shizhi** (født 11. november 1916 i Zhangzhuang sør i provinsen Hebei i Kina, død 5. august 2005 samme sted) var katolsk biskop av Mindong i Fujian.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Zhang Shizhi ble født i nordkinesiske Hebei. Hans foreldre døde da han var liten, og to katolske kvinner oppdro ham og førte ham til den katolske tro.[] Han studerte ved juniorseminaret i Hebei 1933-1938, og underviste der i 1939. Han begynte de egentlige prestestudiene i ved seminaret i Beijing og var der 1940-1944. Men i 1945 beordret biskop Thomas Niu Huiqing av Yanggu (i provinsen Shandong) ham til det nordlige Fujian. 

### Prest

Zhang ble presteviet i der i 1947.

Zhang var bispedømmeadministrator av bispedømmet Funing i 27 år, 1958-1985. Under kulturrevolusjonen ble han sendt til et reform ved arbeid-landsbruk i Sør-Kina.[] Etter løslatelsen vendte han tilbake til Fujian, og klarte å få myndighetene til å tilbakeføre 50 kirkelige eiendommer som var blitt konfiskert.[]

Den 30. november 1986 ble han ordinert til biskop av Mindong – uten pavelig mandat – av biskop Joseph Zong Huaide av Jinan. Han ble biskop av Mindong, som tilsvarer bispedømmet Funing.

Han ble i 1990 dessuten valgt til leder for proviinsen Fujans avdeling av den kinesiske patriotiske katolske forening.

Ved hans død var det 73 000 katolikker i Mindong, både undergrunns- og «åpne» katolikker.[] Sterke spenninger bestod mellom gruppene.[]

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) \* bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) \*1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) \*1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) \*1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) \*1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) \*1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) \*1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) \*1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) \*1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) \*1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) \*1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) \*1777
* Kardinal  Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) \*1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) \*1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) \*1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) \*1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) \*1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) \*1916
* Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) \*1934
* Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) \*1949
* Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) \*1958
* Biskop *Peter Zhang Shizhi* (1916-2005) \*1986

Referanser
----------

1. ↑  zhangsz, lest 24. november 2021

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |
**Ida Lerberg** (født 27. juni 1920 i Nannestad, død 9. desember 2008) var en norsk misjonær tilknyttet den norske pinsebevegelsen. Hun vokste opp i en misjonsinteressert familie og fikk misjonskallet i ung alder. I familien var hennes broren Leif Lerberg og søsteren Hjørdis Lerberg, misjonærer.

Ida Lerberg var blant de mange norske misjonærene som ble sendt ut like etter den andre verdenskrig. Hun ble sendt ut som misjonær for norsk pinsemisjon (PYM), 27 år gammel, i 1947 av pinsemenigheten Betel Rælingen. Hun virket hele sitt voksne liv som misjonær. 

Ida Lerberg startet sitt arbeide i Hated og Chopda i India. Senere ble hun flyttet til misjonsstasjon i Dhanora i delstaten Maharashtra. Det var i Dhanora hun kom til å virke resten av tiden. I en alder av 85 år ble helsetilstanden hennes slik at hun måtte gi seg, og reiste til Norge for siste gang.

Ida Lerberg ble 88 år gammel. Hun ble begravet fra Holter kirke 18. desember 2008.

Referanser
----------

1. ↑  Ukjent: *Nekrolog.* Korsets Seier 12. desember 2008.
2. ↑  Johansen, Oddvar. 2008. (nekrolog)

Litteratur
----------

* Ukjent: *Hjem til Gud. Ida Lerberg*. (nekrolog) Korsets Seier 12. desember 2008. Side 25.
* Johansen, Oddvar. *Ida Lerberg*. (nekrolog) Korsets Seier 19. desember 2008. Side 37.
* Johansen, Oddvar; Hagen, Kjell; Nyen, Astrid Neema; Kolbjørnsrud, Paul og Filberg, Trond. 2010. *I all verden. Pinsemisjon i 100 år. PYM 100 år 1910-2010* (jubileumsskrift) De norske pinsemenigheters ytremisjon (PYM).
**Roar Stokke** (født 22. august 1959 i Trondheim) er en norsk fotballkommentator og tidligere fotballspiller og -trener for Nardo Fotballklubb.

På midten av 1980-tallet spilte han for Strindheim, og i forkant av 1988-sesongen forlot han Strindheim til fordel for Nardo FK. Stokke ble senere spillende trener for klubben, og trente klubben fra 3. divisjon til 1. divisjon. I 1995 trakk imidlertid Stokke seg fra klubben etter uenigheter med styret. Han er senere blitt kjent fra kanalene P4, TV3 og Viasat 4, særlig som kommentator for Mesterligaen og landskamper.

Stokke var også aktuell som hjelpetrener for Egil Drillo Olsen da han skulle overta som landslagstrener for Irak, men han takket imidlertid nei til dette. I 2021 var Stokke med i trenerteamet til Ranheim TF i OBOS-ligaen, men han trakk seg etter 24 dager i klubben, da rollen vanskelig lot seg kombinere med jobben som kommentator

Referanser
----------

1. 1 2  Johannessen, Bjørn Arne (20. september 2007). «Drillo vil ha TV3-Stokke». VG. Besøkt 21. mars 2010.
2. ↑  «Nardos trener trekker seg». *Norsk Telegrambyrå*. 17. september 1995.
3. ↑  Hugsted, Christian M. (24. februar 2021). «Roar Stokke ferdig i Ranheim». *dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 24. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Roar Stokke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Wikiquote: Roar Stokke – sitater
* Stokkes blogg[*død lenke*]
**Roy Bjerke** (født 1969 i Nannestad) er en norsk entertrainer og underholdningsartist.

Helt siden han gikk på videregående har Bjerke syntes teater var noen spennende og drive med. Han startet å jobbe som tryllekunstner ved det velkjente sirkuset Sirkus Merano før turen gikk videre til underholdnings-parken Hunderfossen ved Fåberg i Lillehammer. 

I 1997 kom han for første gang til Dyreparken der han opptrådte med sitt eget sirkus, Cirkus Lalo på tivoliplassen i parken. I 2001 ble han ansatt som underholdningssjef i parken etter godt arbeid med sirkuset. Samtidig som Bjerke ble ansatt hadde parken en visjon om å fjerne seg fra seg det å hyre inn kjendiser og heller skape egne historier og skikkelser som skulle være unikt, og bare kunne oppleves der. Dette lykkes de med, og parken har hatt stor suksess med egne produksjoner som Herli Land og ikke minst Terje Formoes Kaptein Sabeltann. Per 2015 hadde Bjerke ansvar for en stab på 160 personer i underholdningsavdelingen i parken. 

I januar 1999 stiftet han sitt eget firma, Oz Produksjoner AS. Firmaet leverer utøvende kunstnere og underholdningsvirksomhet.

Eksterne lenker
---------------

* Jeg har definitivt Norges beste jobb Arkivert 2. august 2015 hos Wayback Machine. Eidsvoll Ullensaker Blad
* Oz Produksjoner Roy Bjerke Proff.no
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Curling |
| Junior-VM |
| Gull | Junior-VM 1981 i Jeonju |  Skip |
| EM |
| Sølv | EM 1984 i Morzine |  Skip |
| Bronse | EM 1997 i Füssen |  Treer |

**Peter Wilson** (født 9. desember 1961 i Stranraer) er en skotsk curlingspiller. 

I 1981 var han *skip* for Skottland da de vant Junior-VM i curling, foran Canada med Denis Marchand som skip. Tre år senere var han skip under Curling-EM 1984, der Skottland fikk sølv bak Sveits med Peter Attinger Jr som skip. Wilson spilte etter dette ingen større internasjonale turneringer før i 1997, da han spilte *treer* under Curling-EM 1997 med Douglas Dryburgh som *skip*. Denne turneringen endte med bronse. Året etter fikk de 7.-plass under OL i Nagano.

Wilson og Dryburgh flyttet senere til Irland. I 2004 kom Wilson og det irske laget på 12.-plass i EM. Året etter ble Dryburgh også med på laget, som skip, og dette ga en 7.-plass, som kvalifiserte dem til VM i Lowell i USA. Laget endte her på sisteplass. 

I 2007 var Wilson skip for det irske laget som vant B-EM, men kvalifiserte seg ikke til VM 2008.

Referanser
----------

1. 1 2   Sports-Reference.com olympisk utøver-ID wi/peter-wilson-4, besøkt 26. april 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Peter Wilson – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Peter Wilson – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Peter Wilson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Peter Wilson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Peter Wilson – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Peter Wilson – World Curling Tour Rediger på Wikidata

* (en) Peter Wilson – World Curling Federation Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ORCID **·** SUDOC
 |