recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jimei i forbrunnen og i midten
**Jimei** (kinesisk: 集美区; pinyin: *Jíměi Qū*) er et bydistrikt i den subprovinsielle by Xiamen i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. 

Jimei har et areal på 275,79 km² og talte 177 491 innbyggere i (2004).

Administrative enheter
----------------------

**Subdistriktene** Jimei 集美街道, Qiaoying 侨英街道, Xinglin 杏林街道, Xingbin 杏滨街道

**Storkommenene** Guankou 灌口镇, Houxi 后溪镇

Samferdsel
----------

Xiamenbroen og 2008-Jimeibroen knytter Jimei til øya som utgjør Xiamen sentrum. Førstnevnte bro var lenge atferdsmulighet landeveien til Xiamen spesielle økonomiske sone.

Kinas riksvei 319 fører gjennom fylket. Riksveien begynner i Xiamen, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.

Utdannelse
----------

Jimei har en historie som går tilbake til 1910-årene som sentrum for Xiamens læreinstitusjober, fra barneaver til universiteter. Mye av dette skyldes innsats fra utenlandskineseren Chen Jiageng som opprettet Jimei utdannelsesselskap. Han var også viktig for opprettelsen qv Jimei University og Huaqiao University.

Referanser
----------

1. ↑  Xiamen Municipal Government, P.R. China Arkivert 30. oktober 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Infoside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Rocketboom** er en videologg med base i New York City i USA. Ifølge Startsiden.no sitt magasin *Neste klikk* har den over 30 000 faste seere. Konseptet er en daglig, gjennomsnittlig tre minutters «nyhetssending» bestående av både underholdning og nyheter. Temaer er lokalt stoff, teknologi og internettfenomener, kunst, samt internasjonale nyheter. Ifølge Rocketbooms nettsider baserer videologgen seg på lavkost-produksjon. Staben består ifølge Rocketbooms egen omtale av fire personer, hvor nyhetsoppleseren Amanda Congdon lenge var den mest kjente skikkelsen. I september 2006 kom et nytt anker på veven, britiske Joanne Colan. I tillegg til redaksjonelle bidragsytere har Rocketboom også tilknyttet seg korrespondenter i andre deler av USA, samt i Europa.

Også Norge har vært tema i vloggen. «Memorial day»-utgaven den 27. mai 2005 brakte et innslag om norske soldaters amatørvideoproduksjon i Kosovo, der soldatene hadde laget en musikkvideo som en versjon av The Beach Boys' sang «Kokomo».

Eksterne lenker
---------------

* Rocketboom
***Rockers*** er en jamaicansk spillefilm fra 1978 med blant annet Leroy «Horsemouth» Wallace, Richard «Dirty Harry» Hall, Gregory Isaacs, Jacob Miller, Robbie Shakespeare, Kiddus I, Burning Spear, Inner Circle, Earl «Chinna» Smith, The Heptones og Mighty Diamonds.

Rockers skulle egentlig bli en dokumentarfilm, men blomstret opp til å bli en normal film som viste reggaekulturen på sitt høydepunkt. 

I denne filmen er kulturen, personene og vesen autentiske. Den største rockeren, Leroy «Horsemouth» Wallace, for eksempel, er vist å leve med sin egentlige kone og barn og i sitt eget hjem. 
Studio som vises, er den berømte Harry J Studios hvor mange roots reggae artister spilte inn på 1970-tallet, inkludert Bob Marley. Deler av filmens dialog ble brukt i de tidlige 1990-talls jungelspor til Splash, «Babylon». Den Jamaica patois som ble talt i filmen gjengis med engelske undertekster for et utenlandsk publikum.

Rolleinnehavere
---------------

* Leroy «Horsemouth» Wallace : som seg selv
* Richard «Dirty Harry» Hall : som seg selv
* Gregory «Jah Tooth» Isaacs : som seg selv
* Jacob «Jakes» Miller : som seg selv
* Robbie «Robbie» Shakespeare : som seg selv
* Frank Dowding : Kiddus I (som seg selv)
* Winston Rodney : Burning Spear (som seg selv)
* Manley Buchanan : Big Youth (som seg selv)
* Lester Bullocks : Dillinger (som seg selv)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rockers* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Rockers* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Rockers* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Rockers* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Rockers* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Rockers* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Rockers* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Robert Sandnes** (født 29. desember 1991) er en norsk tidligere fotballspiller.

Sandnes har tidligere spilt for Hessa, Skarbøvik, Aalesund og islandske Selfoss. Han ble hentet som juniorspiller til Aalesund fra Skarbøvik. Han signerte for A-laget til Aalesund i 2011, og varte til 2012. Ettersom Sandnes ikke ble sett på som god nok for Aalesund fikk han bryte kontrakten om han ville. Det var interesse fra flere klubber, blant annet Selfoss og Mjøndalen. Etter et vellykket prøvespill hos Selfoss, valgte han å dra til Island. I desember 2013 signerte han for Start.

Sandnes spiller sentral midtbane eller venstre back.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 173480, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Fire spillere ferdige i AaFK
3. ↑  Robert Sandnes er klar for Start i Tippeligaen 2014 Arkivert 27. mars 2014 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Robert Sandnes – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Robert Sandnes – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Robert Sandnes – FBref Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Robert Rønnes** (født 2. mars 1959) er en norsk fagottist og komponist.

Rønnes studerte fagott med K.Bjærke og T.Nedberg ved Norges musikkhøgskole og med R.Birnstingl ved Conservatoire de musique de Genève i Sveits. Rønnes fortsatte sine studier med G. Brooke i London og V. Popov i Moskva.

Fra 1981 har Rønnes vært solofagottist i Stavanger Symfoniorkester. Samme funksjon hadde han i Stockholm Filharmoniske Orkester i en sesong i 1988. Rønnes var dessuten den første norske fagottist som debuterte med støtte fra Rikskonsertene i Universitetets Aula i Oslo i 1985.

Han har ellers gjort seg bemerket som kammermusiker og som en forkjemper for norsk samtidsmusikk - en rekke norske komponister har dedisert ham sine verker, som igjen har resultert i flere CD-innspillinger. Rønnes har også dedikert mye tid til å restaurere eldre og bortglemte verker for sitt instrument. Rønnes har også blitt benyttet som solist, med solistengasjement i Europa, Russland og USA.

I tillegg til sitt virke som instrumentalist, driver Rønnes også en utstrakt virksomhet som komponist, og var medlem av Norsk Komponistforening fra 1992 frem til 2018 da han meldte seg ut. Rønnes komposisjoner har blitt fremført i en rekke Europeiske land, Russland og USA og han har fått flere bestillingsoppdrag med midler fra Norsk Kulturråd. Ett av Rønnes hovedprosjekter som komponist har vært restaurering av verk av sentrale komponister som Harald Sæverud og Arvid Kleven, verk som senere har blitt spilt inn av Stavanger Symfoniorkester på etiketten BIS Records.

I 2007 ble Rønnes tildelt Statens Kunstnerstipend.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 3. november 2016. Besøkt 1. november 2016.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 19. november 2016. Besøkt 18. november 2016.
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 1. november 2016. Besøkt 1. november 2016.
5. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Verkliste Arkivert 3. november 2016 hos Wayback Machine. fra NB noter
* Robert Rønnes, YouTube

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Justine Catharina Iversen** (født 26. april 1840 i Bergen, død 21. mai 1923) var en norsk skuespillerinne.

Justine Iversen var datter av snekkermester Iver Iversen og Elisabeth Marie Trøye.

Hun debuterte 14. november 1858 ved Det norske Theater i fødebyen Bergen, i rollen som *Fanchon* i stykket *En liden Hex*. Hun var tilknyttet dette teatret til utgangen av spillesesongen 1860-1861.

Sesongen 1861-1862 var Justine Iversen ved Det norske Theater i Trondheim. Hennes tolkning av rollen som *Gjertrud* i stykket *Grev Waldemar* i Trondheim i desember 1861 ble blant annet belønnet med følgende omtale: «[…] hvad der overraskede os, var, at Jfr. Iversen spillede, som hun gjorde; hendes Spil viste en Opfatning og en Afskygning, som vi ingenlundehavde ventet af en saa ung Skuespillerinde i en saa vidløftig og vanskelig Rolle.»

Senere etablerte Justine Iversen seg som motehandlerske i Kristiania.

Roller i utvalg
---------------

* *Fanchon* i *En liden Hex* (Det norske Theater, Bergen, 1858)
* *Aagot* i syngespillet *Fjeldeventyret* av Henrik Anker Bjerregaard og Waldemar Thrane (Trondheim, 1861)
* *Gjertrud* i *Grev Waldemar* av Gustav Freytag (Trondheim, 1861)

Kilder
------

* Jensson, Liv (1981). *Biografisk skuespillerleksikon*. Universitetsforl. s. 83. ISBN 8200056228.

Referanser
----------

1. ↑   Aftenposten, type referanse dødsannonse, utgitt 25. mai 1923[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Trondhjems borgerlige Realskoles alene-priviligerede Adressecontoirs-Efterretninger 1861.12.14*. Norge, Trøndelag, Trondheim. 1861. s. 2.
3. ↑  *Morgenposten 1924.01.21*. Norge, Oslo. 1924. s. 3.
4. ↑  *Trondhjems borgerlige Realskoles alene-priviligerede Adressecontoirs-Efterretninger 1861.12.07*. Norge, Trøndelag, Trondheim. 1861. s. 1.
**Hellandsbygda** er en bygd og en grunnkrets under delområdet Birkeland i Sauda kommune; like ved Storlivatnet cirka 16 km fra Sauda sentrum. Riksveg 520 går fra Sauda gjennom bygda til Røldal i Odda kommune. Riksvegen er vinterstengt mellom Hellandsbygd og Røldal og da er eneste vei ut av bygda ut til Sauda.

Næringsvirksomhet er gårdsdrift og et kraftverk som drives av Saudefaldene. Sauda I er det eldste kraftverket fra 1920. Sauda IV ble åpnet i 1970. Kraftverka leverer blant annet strøm til Sauda Smelteverk. 

I *Slettedalen*, vest for Hellandsbygda, ligger det et skianlegg for langrennsløpere, og årlig arrangeres *Slettedalen rundt*. På Fiveland, like ovenfor Hellandsbygda, er det en hoppbakke.

I bygda ligger kapellet Hellandsbygd kapell. 

Foruten i Slettedalen ligger de fleste husene i en liten klynge som utgjør bygda.

Se også Grunnkretser i Sauda kommune.

Referanser
----------

1. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 25. mai 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Kart over Albert I Land med Fuglesongen angitt.
**Fuglesongen** er den vestligste og største av Nordvestøyane, beliggende nord for Albert I Land på nordvest-pynten av Spitsbergen, Svalbard. Navnet kommer av det store antallet fugler som synger og lager mye ståk. Den vanligste fuglearten er alkekonge.

Øyas areal er 4,1 km², lengde ca 4 km og høyeste punkt Rotgangsfjellet på 387 moh. Øst for Fuglesongen ligger øyene Klovningen, Ytre Norskøya og Indre Norskøya. Sør for sundet Fair-Haven ligger Fugløya.

Like nord for Fuglesongen ligger den lille Örnenøya, oppkalt etter Andrées ballong *Örnen*. En km nord for denne igjen ligger to sunkne øyer – skjærene **Fuglebåane**. Omkring 5-10 km lengre øst er muningen av Raudfjorden, mens Nordvestøyane ligger rundt det knapt 5 x 5 km store havstykket Fair-Haven.

Området er en del av Nordvest-Spitsbergen nasjonalpark. Det ble kartlagt under Den norske Nordhavsekspedisjon 1876–78, hvor professor Georg Ossian Sars var med.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Danskøya-Amsterdamøya-Magdelenefjord - kart og beskrivelse av området. Rolf Stange, *Spitzbergen.de*.
* Fuglesongen *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk polarinstitutt
 |
**Marcus Loew** (født 7. mai 1870, død 5. september 1927) var en amerikansk forretningsmagnat og pioner i filmindustrien som stiftet Loew's, Inc. og Metro-Goldwyn-Mayer.

Biografi
--------

Marcus Loew ble født 7. mai 1870 i New York. Familien hans var fattige og han ble derfor nødt til å begynne å jobbe i ung alder. Ved hjelp av penger som han greide å spare opp kjøpte han han seg inn i kronespillbransjen. Kort tid senere kjøpte han nickelodeon-kinoer etter å ha inngått partnerskap med blant annet Adolph Zukor. Over tid ble Loew's Theatres-kjeden den mest ansette kinokjeden i USA. 

I 1905 opererte Loew på egen hånd og suksessen hans gjorde det nødvendig å sikre en jevn tilgang med filmer til kinoene hans. Året før hadde han stiftet People's Vaudeville Company som viste både filmer og varietéforestillinger. I 1910 hadde selskapet blitt utvidet og endret navn til Loew's Consolidated Enterprises. Loews partnere inkluderte Adolph Zukor, Joseph Schenck og Nicholas Schenck. I 1919 reorganiserte Loew selskapet under navnet Loew's, Inc. Tidlig på 1920-tallet kjøpte han Metro Pictures. Noen år senere sikret han seg aksjemajoritet i det økonomisk skakkjørte Goldwyn Pictures, som på det tidspunktet ble styrt av teaterimpresarioen Lee Shubert. Goldwyn Pictures eide merkevaren «Løven Leo» som på det tidspunktet var uviktig for viktigheten av studioeiendommen i Culver City i California. Uten Samuel Goldwyn så manglet Goldwyn-studioet et kompetent lederskap. Ettersom Loews assistent, Nicholas Schenck, måtte reise til New York for å hjelpe til med å styre kinokjedene på østkysten av USA, var Loew nødt til å finne en kvalifisert sjef til å ta over sitt nye foretak i Los Angeles.

I april 1924 fikset Loew problemet ved å kjøpe filmproduksjonsselskapet som var eid av Louis B. Mayer. Den nye konsernet ble kjent som Metro-Goldwyn-Mayer. Som en del av avtalen ble Mayer studiosjef for de tre kombinerte Hollywood-foretakene, og hans assistent, Irving Thalberg, overtok ansvaret for filmproduksjonen. I tillegg førte ervervelsen til at Mayer fikk kontrakter med filmregissører som Fred Niblo og John M. Stahl, i tillegg til skuespillerinnen Norma Shearer. 

Selv om Marcus Loew oppnådde snarlig suksess, fikk han aldri oppleve at MGM ble det store filmkonsernet som det ble. Han døde tre år senere av en hjerteinfarkt i Glen Cove i New York 57 år gammel. Han ble gravlagt på Maimonides Cemetery i Brooklyn.

Priser og nominasjoner
----------------------

* Stjerne på Hollywood Walk of Fame 1617 Vine Street.

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Marcus-Loew, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 8126, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6t47zs6, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marcus Loew på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ULAN
 |
**Copenhagen Air Taxi A/S** er et dansk flyselskap med base i Roskilde. Flyselskapet driver ruteflygning, charterflygning (taxi-fly) og også en flyskole. Selskapet foretar også flyfotografering og flyr med reklamebannere. Selskapet selger og leier også ut fly. Flyselskapet eier flyplassen på Anholt.

Copenhagen Air Taxi har ruteflygning mellom Roskilde, Anholt og Læsø. Selskapet flyr flere ulike rundturer med Roskilde som utgangspunkt. Selskapets flyskole er **Skolen for Sivil Pilot Uddannelse**. Skolen tilbyr trafikkflyger- og privatflygerutdannelse.

Flyselskapet ble etablert i 1961. Til ruteflygning bruker selskapet fly av typene Partenavia P 68 og Britten Norman Islander BN-2B. Til skoleflygning og annet brukes også fly av typene TB 9 Tampico, TB 10 Tobago, TB 20 Trinidad, Cessna 172 og Piper Seneca II CA 34.

Koder
-----

* ICAO: CAT
* Anrop: Aircat

Ulykker
-------

* 23. februar 1999 styrtet et skolefly med en lærer og en elev ved Ringsted. Begge omkom.
* I juni 2002 krasjet et fly med åtte personer under avgang fra Anholt. Én person ble lettere skadd, ingen omkom. [*død lenke*]
* 6. august 2004 styrtet et fly med fire personer i havet ved Solrød Strand ved København. Alle fire omkom.

Eksterne lenker
---------------

* Copenhagen Air Taxi

Portal: Danmark
Zhang Qian forlater keiser Han Wudi for å fare til Sentral-Asia fra 138 til 126 f.Kr. Fremstilling fra Mogaogrottene.
Land besøkt av Zhang Qian, markert blått. Områder omtalt uten personlig besøk markert i hvitt.
**Zhang Qian** (tradisjonell kinesisk: 張騫; forenklet kinesisk: 张骞; pinyin: *Zhāng Qiān*, Wade-Giles: *Chang Ch'ien*, født i 195 f.Kr. i kommanderiet Hanzhong i Kina, død i 113 f.Kr.) var en kinesisk embetsmann som ble sendt ut fra Kina på 100-tallet f.Kr. under Han-dynastiet. Han var den første offisielle diplomaten som kom tilbake med pålitelig informasjon om Sentral-Asia til den kinesiske keiseren Wu av Han. Han spilte også en viktig rolle i den første kinesiske koloniseringen av regionen som i dag er kjent som Xinjiang. 

Reisene til Zhang Qian er knyttet til en av de store handelsrutene gjennom Asia, Silkeveien. Reisene hans åpnet Kina mot nye riker og produkter fra en verden som til da var ukjent for kineserne. 

Zhang Qian besøkte kongedømmet Dayuan i Ferganadalen, yuezhienes områder i Transoksiana, restene av det gresk-baktriske rike i Daxia og Kangju. Han omtalte også omliggende land som han ikke besøkte, som Anxi, Tiaozhi (Mesopotamia?), Shendu (India) og Wusun.

Zhang Qians fortellinger fra reisene sine i Sentral-Asia er nedskrevne i historieverket *Shiji*, skrevet av Sima Qian i det første hundreåret f.Kr. I dag blir Zhang Qian regnet som en av Kinas nasjonalhelter og han hylles for sin rolle i åpningen av Kina for handel med resten av verden. 

Hans grav ligger i fylket Chenggu i Shaanxi i Kina.

Zhang Qian er avbildet i Wu Shuang Pu (無雙 譜, Oversikt over Uforlignelige Helter) av Jin Guliang.

Litteratur
----------

* Sima Qian: *Records of the Grand Historian: Han Dynasty II*, oversatt av Burton Watson. New York: Columbia University Press, 1993 (Second Revised Edition)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**SND Invest AS** er et norsk investeringsselskap som ble etablert som aksjeselskap i 1998 etter tidligere å ha utgjort egenkapitaldivisjonen i SND siden 1993. I 2001 fattet Stortinget et vedtak om å selge SND Invest og statens aksjer i Moxy Trucks AS, Arcus AS og AS Olivin til private aktører. Selskapet var et heleid statsaksjeselskap frem til 2003 da det ble solgt til det nyopprettede private investorselskapet Four Seasons Venture IV for 547 millioner kroner.

Kritikk av salget
-----------------

Regjeringen fikk i ettertid kritikk for måten salget av SND Invest og selskapets aksjeportefølje ble gjennomført på, og 2. juni 2004 måtte næringsminister Ansgar Gabrielsen møte i en åpen høring i Stortingets kontroll- og konstitusjonskomité. Kontroll- og konstitusjonskomitéen ba i juni 2004 om Stortingets tilslutning til uttalelsen: *Stortinget uttaler at nærings- og handelsministerens håndtering av salget av aksjene i SND Invest AS var kritikkverdig*.

Referanser
----------

1. 1 2  Stortinget: Innstilling fra kontroll- og konstitusjonskomiteen vedrørende forhold rundt salget av SND Invest AS (publisert 15. juni 2004) Besøkt 23. januar 2016
2. ↑  NRK Økonomi - SND Invest solgt på billigsalg (publisert 16. mars 2004) Besøkt 23. januar 2016
3. ↑  Magma - Rause politikere (av Magne Gaasemyr, publisert i februar 2004) Besøkt 23. januar 2016
4. ↑  Aftenposten - Betydelig uenighet om salget av SND-Invest (publisert 3. juni 2004) Besøkt 23. januar 2016

Kilder
------

* Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste - SND Invest AS Arkivert 29. januar 2016 hos Wayback Machine. Besøkt 23. januar 2016
**SNG Invest** eller **Scandinavian Networking Group Ltd** var en ponzi-svindel drevet fra Sverige som opererte i perioden 2006 til 2008. Bak prosjektet stod den norske tidligere politimannen Tom Sørnes som også var involvert i pyramideskandalen World Games og nettverksselskapet Nature's Own.

Selskapsnavnet var avledet av Scandinavian Networking Group AS som ble opprettet som et distribusjonssenter for Nature's Own i Norge, men som ble slått konkurs i 1998. I etableringsfasen samarbeidet Sørnes med Tor Anders Petterøe som han kjente fra tiden i World Games Inc. og som drev selskapet Towah.

Totalt ble 2900 personer forledet til å investere penger i konseptet som ble oppgitt å være registrert i Panama. Disse ble lovet en daglig avkastning på 2 – 2,5 %, men svært få fikk noen av sine penger tilbake.

Sommeren 2011 ble det tatt ut bedrageritiltale mot Sørnes i Sverige, men det ble aldri noen rettssak ettersom han da hadde bosatt seg i Dubai, som Sverige ikke hadde utleveringsavtale med.

Referanser
----------

1. ↑  Svindlere vil overta verden NA24
2. ↑  Pyramidvärvare har själv stora skulder Sydsvenskan
3. ↑  *Drabelige debatter*, Dagbladet, 19. januar 1996
4. ↑  «Nå skal de lokke oss utpå igjen». *Dagbladet*. 18. august 2006.
5. ↑  Polis misstänks ha lurat 3000 på miljonbelopp Dagens Juridik
6. ↑  "Purkeskurken" lurade tusentals Expressen
**Ludington vannkraftverk** (engelsk: *Ludington Pumped Storage Plant (PSP)*) er et pumpekraftverk i Ludington i Michigan, USA. Kraftverket får kraft fra et reservoaret med en vertikal høydeforskjell på 110 meter fra kraftverket. Installert effekt er ca. 1 872 MW, fordelt på seks turbiner.

Kraftverket eies av Consumers Energy (50%) og Detroit Edison (50%). Anlegget stod ferdig i 1973 og var da verdens største pumpekraftverk. Pumpeverket fungerer slik at det tappes vann fra et høytliggende reservoar ved østbredden av Michigansjøen i perioder med vannoverskudd eller høy etterspørsel, mens det fyres med kull eller råolje i tørke- og nedgangsperioder hvor deler av kraften brukes til å pumpe vann opp igjen til reservoaret. Anlegget bygger på svært avansert ingeniørkunst.

Fallhøyden (hydraulig head) er på 110 meter.

Referanser
----------

1. ↑   Form EIA-860M, utgitt desember 2022, besøkt 20. februar 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Form EIA-860, utgitt 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* 1000 MW and Larger Pumped Hydro Installations Worldwide[*død lenke*] – Electronic Storage Association. Besøkt 11. september 2010.
* Consumers Energy - kraftverkets hjemmeside.
***Silikonfri sone*** er et norsk aktualitetstyrt talkshow ledet av Turid Birkeland som gikk på TVNorge i 1996. *Silikonfri sone* var et såkalt "infotainment"-program. I tillegg til gjester var det også satt av plass for små portretter og debatter. Programmet gikk på tirsdagskveldene og hadde både alvorlige og humoristiske innslag.

Premieren ble godt mottatt av TV-anmelderne i *Aftenposten* og *VG*, mens mottakelsen fra *Dagbladets* anmelder var mer lunken.

Nedleggelse
-----------

Det skulle opprinnelig produseres 13 programmer, men da Birkeland bestemte seg for å takke ja til en statsrådstilling i Thorbjørn Jaglands nye regjering bestemte kanalen seg for å legge ned programmet etter halvgått løp.

Kanalen sendte imidlertid en siste episode som ble ledet av Jens Brun Pedersen (som forøvrig var en del av programmets redaksjon). Turid Birkeland var forøvrig gjest i den siste episoden.

Referanser
----------

1. 1 2  *Arbeiderbladet 1996.10.29*. Norge;Oslo;;Oslo;;;;. 1996-10-29. s. 25.
2. ↑  Henriksen, Arve (25. september 1996). «PÅ TV I GÅR TV Lovende debut». *Aftenposten*.
3. ↑  Pettersen, Jørn (25. september 1996). ««SILIKONFRI SONE» OVERRASKENDE BRA». *VG*.
4. ↑  Rossine, Hans (25. september 1996). «SETT OG HØRT». *Dagbladet*.
5. ↑  «Birkeland- fri sone». *Dagbladet*. 26. oktober 1996. «TvNorge blir fra og med neste uke Birkeland-fri sone. Reklamekanalen velger å legge ned « Silikonfri sone» etter at programlederen er kallet til Kongens bord.»
**Koh Kong** (khmer: ខេត្តកោះកុង) (**Khétt Kaôh Kong**) er en provins sørvest i Kambodsja. Navnet betyr «Kongøya». Hovedstaden heter også Koh Kong. 

Koh Kong har en lang ubebygd kystlinje og lenger inn er provinsen kupert og skogkledt og stort sett utilgjengelig. Den omfatter deler av Krâvanhfjellene og deler av Kirirom nasjonalpark. Dens turistattraksjoner inkluderer kasinoer og fossefall, mens en eksportfasiliteter og nye havnefasiliteter er under utvikling for å hjelpe nasjonens handel.

Grenseovergang
--------------

Den østligste av fire nye broene (desember 2007)
Provinsen er en stadig mer populær inngangsport til Kambodsja fra Hat Lek øst i Thailand, delvis på grunn av rimelig direkte tilgang til havna og feriebyen Sihanoukville. Grensen ligger på Cham Yeam, ca 14 km fra Koh Kong by. 

Det har blitt enklere å reise til Koh Kong etter at flere broer ble bygget, den første i 2002. Kambodsjas lengste bro fra Koh Kong by til Koh Kong Resort har blitt ett av provinsens landemerker. Med økonomisk hjelp fra den Thailandske regjeringen kunne de siste broene åpnes i mai 2008.

Administrativ inndeling
-----------------------

|  |
| --- |
| Provinsen er delt inn i åtte distrikter (*srŏk*). * 0901 Botum Sakor – បូទុមសាគរ
* 0902 Kiri Sakor – គីរីសាគរ
* 0903 Koh Kong – កោះកុង
* 0904 Smach Mean Chey – ស្មាច់មានជ័យ
* 0905 Mondol Seima – មណ្ឌលសីម៉ា
* 0906 Srae Ambel – ស្រែអំបិល
* 0907 Thma Bang – ថ្មបាំង
* 0908 Kampong Seila – កំពង់សីលា
 |

Eksterne lenker
---------------

* The Koh Kong Website
* Koh Kong Provincial Resources
* Kirirom National Park, Cambodia

  


| * v
* d
* r
Kambodsjas provinser |
| --- |
| Banteay Meancheay **·** Battambang **·** Kampong Cham **·** Kampong Chhnang **·** Kampong Spoe **·** Kampong Thom **·** Kampot **·** Kandal **·** Kep **·** Koh Kong **·** Kratie **·** Mondulkiri **·** Oddar Meancheay  **·** Pailin **·** Phnom Penh **·** Preah Vihear **·** Prey Veng **·** Pursat **·** Ratanakiri **·** Sihanoukville (Kampong Som) **·** Siem Reap **·** Stung Treng **·** Svay Rieng **·** Takeo | Kambodsjas flagg |
| ISO 3166-2:KH |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Marcus Levin** (født 1899 i Oslo, død august 1965 i Norge) var en norsk forretningsmann. Han var sønn av Leib og Henriette Levin som begge innvandret til Norge, Leib Levin kom til Norge i 1878.

Marcus Levin var aktiv i det jødiske foreningslivet og ble på slutten av 1930-årene involvert i det jødiske hjelpearbeidet. Etter nazistenes maktovertakelse i Tyskland og særlig etter krystallnatten i november 1938 kom omkring 350 jødiske flyktninger til Norge. Jødisk Hjelpeforening med Kai Feinbergs far Elias som formann fikk mer å gjøre og internasjonal støtte. Ved aksjonen mot jødene høsten 1942 var Levin en av de få i foreningens styre som kom seg velberget til Sverige. Hans kone og barn kom seg også over. Levin etablerte seg ved Den Mosaiska Församlingen i Stockholm og intervjuet andre jøder som hadde flyktet. Han skaffet seg i løpet av 1943-1944 oversikt over de deporterte. Levin trodde de norske jødene var sendt til to leirer i Øvre Schlesien. Norske myndigheter i Sverige ble informert om resultatet av Levins kartlegging. Han laget også oversikt over jøder som fortsatt befant seg i Norge. Levin tok opp skjebnen til norske jøder i såkalte blandingsekteskap (de fleste var internert i Berg fangeleir) med de svenske utenriksdepartementet som tok opp saken med det tyske utenriksdepartementet i 1943 og 1944. Himmler og SS ønsket ikke at jødiske fanger i Norge skulle slippes fri. Gjennom Folke Bernadottes forhandlinger Himmler våren 1945 ble 70 jøder løslatt fra Berg og Grini, og sendt til Sverige med tog 2. mai. Norske jøder som befant seg i Sachsenhausen (blant annet Eugen Keil og Moritz Nachtstern) kom med på Bernadottes lister, for Auschwitz var det ingen konkrete opplysninger. Våren og sommeren 1945 intervjuet Levin de som hadde overlevde deportasjonen for å skaffe detaljer om det som hadde skjedd (norske myndigheter gjorde lite på dette området). Josef Berg ble intervjuet i mai 1945. Levin arbeidet i 1947 med å ta i mot «erstatningsjødene» - overlevende og flyktninger fra Øst-Europa. På 1950-tallet arbeidet han med å ta i mot de siste flyktningene fra kontinentet. Levin fikk i 1960 Kongens fortjenstmedalje i gull. Han var representant i Norge for hjelpeorganisasjonen Joint (American Jewish Joint Distribution Committee). Irene Levin Berman har fortalt farens historie. Berman var fire år gammel da hun ble fraktet over grensen 25. november.

Søsteren Lea Steinfeld og hennes familie ble deportert. Brødrene Leonard (han var i den norske motstandsbevegelsen) og Sigurd døde også i Auschwitz, trolig av sykdom og mishandling.

Litteratur
----------

* Irene Levin Berman: *Vi skal plukke poteter* - flukten fra holocaust. Oslo, Orion, 2008.

Referanser
----------

1. 1 2   www.begravdeioslo.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  VG 12.08.1965.
3. 1 2 3 4  Bruland, Bjarte: *Øyenvitner.* Lysaker: Dinamo forlag, 2012.
4. ↑  VG 12.08.1965.
5. ↑  VG 13.09.2008.
6. ↑  Dagsavisen 11.09.2008.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
**Hildeborg Juvet Hugdal** (født 5. juli 1983 i Sauda) er en norsk styrkeløfter, som løfter for Sauda IL. Hun har vært aktiv styrkeløfter siden 1998 og er på landslaget i styrkeløft.

Hennes beste internasjonale plasseringer inkluderer 1.-plass i klasse +90 kg under VM i 2006, 1.-plass i klasse +84 kg under EM i 2013 og 2014, og 1.-plass i klasse +84 kg under EM i benkpress i 2013. VM-sølv styrkeløft Stavanger 2013, VM-bronse styrkeløft og gull benkpress 2014, VM 2xgull benkpress 2016, EM-gull 2019 i styrkeløft og benkpress, VM-bronse 2019

Hennes personlige rekorder er:

* Knebøy 280 kg
* Benkpress 227 kg ( 232,5 enkeltløft )
* Markløft 218 kg
* Sammenlagt 713 kg

227 kg i benkpress er også gjeldende verdensrekord i vektklasse +84 kg (tidligere +90kg).

*NM medaljer*- 20 stk gull (åpen, U/jr og benkpress) 

Til daglig arbeider hun som lærer på Risvoll skole Sauda kommune.

Referanser
----------

1. ↑   snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 13. november 2010. Besøkt 16. september 2013.
3. 1 2 3  «Stevner - Norges Styrkeløftforbund». *Norges Styrkeløftforbund*. Besøkt 27. juni 2017.
4. ↑  NRK. «Her løftar ho 225 kilo». *NRK* **(norsk)**. Besøkt 27. juni 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Side på styrkeloft.no
* Omtale i Haugesunds Avis

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Dette navnet følger spansk navneskikk og alfabetiseres derfor etter det første av de to etternavnene.

**María Isabel Moreno Allué** (Maribel Moreno) (født 2. januar 1981) er en spansk syklist.
Hun ble spansk mester i landeveissykling i 2005, 2006 og i 2007. Hun skulle forsvare Spanias ære under Sykling under Sommer-OL 2008 i Beijing. Hun ankom OL-byen den 31. juli og ble testet for doping samme dag. Testingen førte til Maria Isabel Moreno forlot Beijing og reiste hjem til Spania samme dag. Den 11. august ble det kjent at hun hadde testet positivt for dopingmiddelet EPO som den første deltaker under Sommer-OL 2008 i Beijing.

Referanser
----------

1. ↑  «Spanish cyclist Moreno tests positive for EPO». Aftenposten.no. 12. august 2008. Besøkt 5. februar 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) María Isabel Moreno – UCI Rediger på Wikidata

* (en) María Isabel Moreno – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) María Isabel Moreno – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) María Isabel Moreno – CycleBase Rediger på Wikidata
**Nikolaj Sjamov** (russisk: Николай Шамов; født 22. august 1936 i Moskva) er en russisk tidligere skihopper som konkurrerte for Sovjetunionen.

Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1955 til 1964, og ble nummer 2 sammenlagt i 1957/58. Han ble også nummer 3 i 1955/56, nummer 4 i 1958/59 og 1961/62, og nummer 9 i 1960/61. Han vant ett enkeltrenn, i Innsbruck 30. desember 1956.

Han deltok i OL i 1956, 1960 og 1964, med 10.-plass i Squaw Valley i 1960 som beste plassering. Han var med i VM i 1958 og 1962, der hans beste plassering var 9.-plass i Lahtis i 1958 og i normalbakken i Zakopane i 1962.

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 26. januar 2016[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nikolaj Sjamov – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Nikolaj Sjamov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Nikolaj Sjamov – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
Tverrsnitt av jordens indre, med den ytre jordskorpa angitt i brunt og grått.
**Jordskorpen** er den ytre del av Jorden og inngår sammen med øvre del av øvre mantel i litosfæren. Jordskorpen er avgrenset mot den underliggende mantelen ved diskontinuitet, en grensesone mellom nedre jordskorpe lag av gabbro og øvre mantels bestand av vesentlig jernrik peridotitt.

Den består av enten havbunnsskorpe eller kontinentalskorpe oppå et lag av basalt. Havbunnsskorpen er 5–15 km tykk og består av de basaltiske bergartene nederst med et øvre sedimentært lag som ikke er eldre enn 175 millioner år. Kontinentalskorpen er 30-70 km tykk med granittiske bergarter som er inntil 3,7 milliarder år gamle.

Se også
-------

* Litosfæren
* Kratoner

Referanser
----------

1. ↑  Ivar B Ramberg (red), *Landet blir til – Norges geologi*, Norsk Geologisk Forening 2006, utg 2007, side 34.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
*For den tunisiske chilisaus, se Harissa (chili)*

*Vår Frue av Libanon* i Harissa
**Harissa** (arabisk **حريصا**) er en liten landsby og et viktig katolsk valfartssted i Libanon. Beliggenhgeten er høyt opp i åsene over havnebyen Jounieh nord for Beirut, med en fantastisk utsikt over middelhavskysten fra Beirut og nordover mot Jbeil. 

Et midtpunkt er en stor 15-tonns hvitmalt bronsestatue av jomfru Maria *(Vår Frue av Libanons dronning)* med utstrakte armer. Den ligger tett ved der gondolbanen fra Jounieh kommer opp. Inne i statuens basis er det et lite kapell. I nærheten ligger den to store basilikaer, en modernistisk maronittisk-katolsk og en bysantinskpreget melkittisk-katolsk. 

Pave Johannes Paul II besøkte Harissa den 10. mai 1997.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Harissa, Lebanon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Vår Frue av Libanon – Harissa
* OpusLibani
* Pope's visit in Lebanon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** GeoNames
 |
**Hargshamn** er et tettsted i Östhammar kommune i Uppsala län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 312 innbyggere.

Tettstedet består hovedsakelig av eldre villabebyggelse utenfor havnen, som har vært i drift fra 1600-tallet. Havnen var da eksporthavn for stangjern fra Hargs bruk. Helt frem til nedleggelsen av Dannemora gruve i 1992 var jernmalm det viktigste produktet.

Service og industri
-------------------

Den viktigste virksomheten er Jaco Fabriks AB med over 50 ansatte, som produserer stillaser, transformatorstasjoner, systemløsninger for mobiltelefoni og trådløst bredbånd, signal- og sikkerhetsanlegg for togdrift med mer. Hargshamn har opplevd nedleggelse av viktige servicetilbud de siste årene. Skolen ble lagt ned i 2005. Landhandelen med post og bensinstasjon ble nedlagt i 2007. 

Hargshamn har internasjonal havn med 8,5 meters dybde som hovedsakelig brukes til bulktransport, for det meste drivstoff. Fra havnen går det jernbane og bilveg for videretransport.

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 4. mars 2016.

  


| * v
* d
* r
Östhammar kommune i Uppsala län i Sverige |
| --- |
|  | Alunda **·** Dannemora **·** Gimo **·** Hargshamn **·** Norrskedika **·** Skoby **·** Öregrund **·** Österbybruk **·** Östhammar |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Harilal Gandhi** (født 1888 i Rajkot[] i Britisk India, død 18. juni 1948 i Mumbai) var den første sønnen til den indiske frigjøringshelten Mohandas Karamchand Gandhi som overlevde barndommen. 

Harilal ønsket å dra til England for ta høyere studier, og håpet å bli advokat som faren hadde vært.[] Hans far var kraftig imot dette, og mente at en utdannelse i vestlig stil ikke ville være nyttig i kampen mot det britisk styret over India.[] Til slutt tok Harilal et opprør mot farens beslutning, og i 1911 sa han sa fra seg alle familiebånd og tok fatt på det faren mente var en tragisk og livslang vei mot selvødeleggelse.[]

Han ble etter hvert en alkoholiker, og beretninger om hans mange arrestasjoner, offentlige drukkenskap og utskeielser ble normalt.[] Han konverterte til islam, men senere gikk han tilbake til hinduismen.[] Denne beslutningen brydde ikke hans far seg noe om, ettersom han mente at alle religioner var den samme religionen.[]

Harilal var gift med Gulab Gandhi. De hadde fem barn sammen, hvorav to døde i ung alder. Nilam Parikh, datter av Ramibehn, som var den eldste av Harilals barn har skrevet en biografi om ham, kalt *Gandhiji's Lost Jewel: Harilal Gandhi*. Harilal tilbrakte den siste delen av sitt liv som alkoholiker og nødlidende. Han dukket opp i farens begravelse i en slik forfallen tilstand at det var få som kjente ham igjen.[]

Han døde av en leversykdom, 18. juni 1948 mens han var innlagt på et kommunal sykehus i Mumbai.[] Han var 60 år gammel da han døde.

Referanser
----------

1. ↑   pantheon.world, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Hans barnebarn Nilam Parikh har skrevet biografien *Gandhiji's Lost Jewel*.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Seweryn Sterling sykehus i Łódź, tegnet av Majewski i 1885
**Hilary Majewski** (født 15. mai 1838 i Radom, død 21. juli 1892 i Łódź) var en polsk arkitekt som fra 1872 og frem til sin død var Łódź’ byarkitekt.

Majewski fullførte Det keiserlige kunstakademi i St. Petersburg. Han var svært yrkesaktiv, og blir regnet som den fremste byarkitekten i byens historie. Han skrev seg under på 546 bygningsprosjekter i Łódź, og tegnet villaer, fabrikantpalasser og leiegårdshus inspirert av italiensk renessanse. Han hadde også tilsyn over byggingen av blant annet fabrikker, veier og broer.

Majewski tegnet mange av mursteinshusene ved Piotrkowska-gaten (blant annet Hotel Grand og Det tidligere setet til Ludwik Geyers aksjeselskap). Hans mest kjente prosjekter omfatter for øvrig blant annet:

* Izrael Poznańskis palass
* Fabrikkomplekset Księży Młyn
* St. Aleksander Nevskij-katedralen
* Fabrikkbygningene til Izrael Poznański (dagens Manufaktura)
* Kredittselskapets sete i Łódź

Referanser
----------

1. 1 2   Sejm-Wielki.pl profil-ID psb.16546.1[Hentet fra Wikidata]

Portal: Arkitektur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** ULAN
 |
***The Genie From Down Under*** er en australsk TV-serie for barn fra 1996. Den ble produsert av Australian Broadcasting Corporation. I 1998 ble det laget en oppfølger, *The Genie From Down Under 2*.

Handling
--------

Penelope Townes, en 13 år gammel britisk jente, finner et opalsmykke i den støvete kjelleren i familiens hus. I opalen bor det to australske ånder, *Bruce* og hans sønn *Baz*.

For det meste handler serien om konsekvensene av Penelopes mange ønsker, eller noens forsøk på å stjele opalen. Dessuten blir Bruce forelsket i Penelopes mor, Lady Diana Townes. Men han er ikke alene; også Lord 'Bubbles' Uppington-Smythe og Otto von Meister er forelsket i Lady Townes.

Medvirkende
-----------

* Alexandra Milman som *Penelope Townes*
* Rhys Muldoon som *Bruce* (The Genie From Down Under)
* Sandy Winton som *Bruce* (The Genie From Down Under 2)
* Glenn Meldrum som *Baz*
* Anna Galvin som *Lady Diana Townes*
* Ian McFadyen som *Lord 'Bubbles' Uppington-Smythe*
* Monica Maughan som *Miss Mossop*
* Mark Mitchell som *Otto von Meister*
* Fletcher Humphrys som *Conrad*

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Genie From Down Under* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Genie From Down Under* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
***Mellinus arvensis*** (Linnaeus, 1758)) (? bakkeveps) er en av gravevepsene, en solitær veps som i larvestadiene lever som parasitter på fluer. Den tilhører gruppen Crabronidene, de ble tidligere slått sammen med graveveps-familien Sphecidae, men man regner ikke i dag med at det er svært nært slektskap mellom disse.

Utbredelse
----------

*Mellinus arvensis* finnes sør i Norge.

Utseende
--------

*Mellinus arvensis* er mellom 12 og 15 mm lang og er en svart veps med gule flekker eller bånd, særlig på bakkroppen og brystpartiet (pronotum). Hodet er mørkt (svart) med gult ansikt. Den har svarte antenner.

Levevis
-------

*Mellinus arvensis* har larver som lever i små huler moren har gravd ut i sandjord. De lever som parasitoider, larvene utvikler seg på insekter, særlig på fluer, som moren har fanget og lammet med et stikk. Det er hevdet at hver larve trenger om lag seks fluer. De voksne (imago) finnes i juli til september. De er som voksne rovdyr og lever av andre mindre dyr, som den fanger i luften.

Litteratur
----------

* Sandhall, Åke. (norsk oversettelse: Olsvik, Hans) *Cappelens naturhåndbøker: Småkryp.* Cappelen. Side 154. ISBN 82-02-13551-6

Eksterne lenker
---------------

* (en) *gulflekket bakkegraver* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *gulflekket bakkegraver* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *gulflekket bakkegraver* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *gulflekket bakkegraver* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *gulflekket bakkegraver* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *gulflekket bakkegraver* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *gulflekket bakkegraver* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Mellinus arvensis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Jurij Ivanovisj Blinov** (russisk: Юрий Иванович Блинов ; født 13. januar 1949 i Moskva) var en sovjetisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo.

Blinov ble olympisk mester under Vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var med på det sovjetiske laget som vant ishockeyturneringen foran USA og Tsjekkoslovakia. Det var seks lag som spilte i A-gruppen, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med ti poeng foran USA og Tsjekkoslovakia som begge fikk seks poeng. Blinov spilte alle fem kampene og scorert tre mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1972 Japans flagg Sapporo - Gull **Gull** i ishockey Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

VM-medaljer
-----------

* 1972 Tsjekkoslovakias flagg Praha - Sølv Sølv i ishockey Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jurij Blinov – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jurij Blinov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jurij Blinov – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Jurij Blinov – Hockeydb.com Rediger på Wikidata
**Jurij Ganus** (født 5. mars 1964) er en russisk jurist og næringslivsleder, som siden 2017 har vært leder for RUSADA, Russlands Antidopingbyrå.

Ganus er utdannet ved St. Petersburg State University og St. Petersburg Law University, og tok etterutdanning ved The Institute of Directors i Storbritannia. Han har tidligere vært direktør i VIESSMANN GmbH, North-Western Sea Company og ENSTO Building Technology, og var styreleder i North-Western Industrial Railway Transport. Han har også undervist ved bl.a. Moscow State Technical University named after N. E. Bauman og Higher School of State Audit of Moscow State University.

Den 31. august 2017 ble han valgt som generaldirektør for RUSADA, etter at fungerende generaldirektør Anna Antseliovitsj trakk seg i mars 2017.

Referanser
----------

1. 1 2  RUSADA.ru - *Yuri Ganus is new RUSADA Director General*, besøkt 9. desember 2019.
2. ↑  Inside the Games - *Antseliovich resigns as RUSADA director general*, besøkt 9. desember 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Presentasjon hos RUSADA
***The Gathering Storm*** er en britisk-amerikansk biografisk dramafilm fra 1974 om Winston Churchill. Den ble produsert for fjernsyn og hadde sin første visning på amerikanske NBC. Filmen skildrer Winston Churchills liv de siste årene før utbruddet av andre verdenskrig (1936–1940). Handlingen tar utgangspunkt i den første boka i hans historiske bokserie *The Second World War* (1948–1953). Rollen som Churchill spilles av Richard Burton og hans kone Clementine av Virginia McKenna. Videre finner man Robin Bailey i rollen som Neville Chamberlain, Ian Bannen som Adolf Hitler, Ian Ogilvy som Edward VIII, Thorley Walters som Stanley Baldwin og Patrick Stewart som Clement Attlee.

Filmen var en samproduksjon mellom NBC og britiske BBC.

I 2002 kom en ny tv-film med samme tittel som hadde Albert Finney i rollen som Churchill. Selv om den er basert på samme materiale, har den få likhetstrekk med filmen fra 1974.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Gathering Storm* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Topiltzin Quetzalcoatl. Library of Congress John Adams Building, Washington, D.C
**Topiltzin Quetzalcóatl** (f. 935 eller 947 e.Kr.) var etter legendene en prestekonge i Tula, toltekernes hovedstad, et stykke nord for Mexico by. Han beskrives som «det mest fremtredende eksempel på ... mektige historiske individer som ble guder gjennom en senere apoteose»

Ifølge noen av legendene om hans styre var han imot krig og menneskeofringer. Av denne grunn kom han i strid med presteskapet knyttet til krigsguden Tezcatlipoca og måtte flykte fra Tula. Toltekerne ble av de etterfølgende mesoamerikanske kulturene regnet som en høytstående sivilisasjon, som det ga prestisje å være knyttet til. Aztekerkongen Moctezuma II, som hersket fra 1502 til 1520, regnet seg som en direkte dynastisk etterfølger etter Topiltzin Quetzalcoatl.. I aztekisk mytologi fortelles det at Topiltzin Quetzalcoatl forsvant, men skal komme tilbake.

Rundt denne tiden foregikk det en spredning av en fornyet kult omkring guden Quetzalcóatl sørover i Mesoamerika. Det er uklart hvorvidt det er noen sammenheng mellom prestekongen Topiltzin Quetzalcoatl og mayafolkets guddom kalt Kukulkan eller Quetzalcóatl. I noen legender synes han å smelte sammen med guden Quetzalcóatl, som hos aztekerne også var kjent som Ehecatl (vindguden).

Tekster på norsk
----------------

* En beretning fra Bernardino de Sahagúns *Florentinerkodeksen* er utgitt på norsk i antologien *Myter fra Meso-Amerika*, 2007.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Kilde for sitat og vurderinger er Lars Kirkhusmo Pharos innledning til *Myter fra Meso-Amerika*, 2007
2. ↑  snl.no Quetzalcóatl

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** SUDOC **·** NKC
 |