recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**SKUM** (Studentenes Kultur- og Underholdningsmagasin) var et studentbasert gratismagasin som ble distribuert i Oslo, Bergen, Trondheim og Tromsø. Magasinet eksisterte i ulike former fra 1996 til 2007, og ble utgitt seks ganger i året.

SKUM ble etablert i 1996 ved Det Norske Studentersamfund i Oslo, og hadde distribusjon på alle UiOs fakulteter, samt utvalgte høyskoler i Oslo. I 2002 ble studentavisa Zenter i Trondheim slått sammen med SKUM, og inngikk dermed som egen trondheimsredaksjon. Det ble også inngått et samarbeid med musikkavisen Panorama, som i tidsrommet 2001 til 2003 hadde sitt eget bilag i hver utgave. I løpet av denne perioden ble distribusjonen utvidet til å også omfatte Bergen og Trondheim.

Etter å ha blitt utgitt i tabloidformat over flere år, gikk SKUM over til magasinformat høsten 2005. I 2006 ble magasinet utvidet med redaksjon og distribusjon også i Tromsø. 

Høsten 2007 ble SKUM besluttet nedlagt av Space Media, som var magasinets daværende eiere.

Eksterne lenker
---------------

* Universitetet i Oslo.no – SKUM
**Tove Moe Dyrhaug** (født 23. november 1965 i Meråker) er en norsk idrettsleder. Fra 12. juni 2022 er hun president i Norges Skiforbund. Dyrhaug var styremedlem i perioden 2012–2022.

Fra oktober 2013 var hun daglig leder i Rosenborg Ballklub i Trondheim. Fra 2005 var hun arrangementsansvarlig i klubben, og hun ble konstituert som daglig leder i Rosenborg Ballklub etter at Hroar Stjernen fikk sparken sommeren 2013.

Som fotballspiller spilte hun for Varden Idrettslag. Hun har tidligere bl.a. vært administrativ leder i St. Olavsloppet og kulturkonsulent i Tydal.

Hun er mor til tidligere skiløper Niklas Dyrhaug.

Referanser
----------

1. ↑  Tweet, Publisert 12 06 2022 Del artikkel:. «Valg på Skitinget 2022». *Skiforbundet* **(norsk)**. Besøkt 12. juni 2022.
2. ↑  Valgkomiteens innstilling
3. ↑  Turbo-Tove i Roseborg Arkivert 10. mars 2016 hos Wayback Machine.. *Byavisa* (7. mars 2006)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Meråkerkvinne ny daglig leder i RBK  Arkivert 25. oktober 2013 hos Wayback Machine.
**Tove Liberg Sannes** (født 4. november 1955 i Liberg) er en tidligere håndballspiller fra Trondheim som spilte 93 landskamper for Norge i perioden 1974 til 1981.

Klubbkarriere
-------------

Liberg var Strindheim-spiller frem til 1974. Hun begynte deretter på toppserielaget Freidig, hvor hun var aktiv frem til 1985. I sin siste sesong med Freidig var hun med på å bli seriemester, hun var også med da laget tapte NM-finalen i 1984 mot byrivalene Sverresborg IF. Fra 1985 til 1988 var Liberg Sannes spillende trener i andredivisjonslaget Vålerengen. Fra 1988 til 1998 spilte hun Harjar HK i 4. divisjon.

Landslag
--------

Liberg fikk sin landslagsdebut 7. desember 1974 mot Danmark. Det imidlertid ikke funnet plass til henne i Norges tropp til Håndball-VM 1975 for kvinner. Frem til 5. desember 1981 spilte hun 93 landskamper for Norge og scoret 188 mål.

Referanser
----------

1. ↑  «Fakta om 1.divisjonslaga». *Telemark Arbeiderblad*. 4. september 1985.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tove Liberg Sannes – Norges Håndballforbund Rediger på Wikidata
Foto av anlegget fra luften.
 **Staudinger kraftverk** , også kjent under navnet ***Großkrotzenburg kraftverk***, er et varmekraftverk i kommunen Großkrotzenburg i delstaten Hessen i Tyskland, rundt 25 km øst for storbyen Frankfurt am Main. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 000 MW, fordelt på 5 fortsatt operative blokker. 

Kraftverket ble igangsatt utbygd i 1965 og har fått mange enheter fram til endelig ferdigstillelse i 1982 og sluttoppføring av dagens anlegg i 1992. Hovedbrenselskilden er steinkull, naturgass bruke i tillegg av blokk 4 for å utligne varierende belastning. Den siste blokken slipper ikke ut avgasser til luft men frigjør dem sammen med kjølevannet i det ene kjøletårnet. Operatør er energiselskapet E.ON Energie AG. 

Det drives en del kogenerasjon fra blokk 2 og 5, og disse leverer i sum 500 MW som fjernvarme. Det slippes ikke ut klimagasser fra blokk 2.

De isolerte CO2-utslippene ved *Blokk 5* i 2008 var ca. 2 101 000 tonn, mens det samme årets kvote var 1,819 mill. tonn. 

Utslippene ved *Blokk 4* var 398 650 tonn mot en kvote på 81 900 tonn for samme blokk.

Utslippene ved *Blokk 3* var 1 001 000 tonn mot en kvote på 694 000 tonn for samme blokk.

Utslippene ved *Blokk 1* 1 039 000 tonn, mot en kvote på 481 200 tonn.

Se også
-------

* Liste over verdens største kullkraftverk

Referanser
----------

1. ↑   transparency.entsoe.eu, besøkt 1. mai 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  EU – liste over CO2-utslipp per installasjon.

Eksterne lenker
---------------

* IndustCards[*død lenke*] – «Coal-Fired Plants in Germany – Hessen».
* Grosskrotzenburg by Arkivert 25. september 2006 hos Wayback Machine. – informasjon om kraftverket.

Portaler: Tyskland | Energi
Palika Kendra
Hall of Nations in Delhi (1971–72), Arkitekter: Raj Rewal/ Kuldip Singh
**Kuldip Singh** (குல்திப் சிங்; født 1934 i Britisk India; død 10. november 2020 i Delhi i India) var en indisk arkitekt og kunstsamler.

Liv og virke
------------

Singh tok eksamen i 1957 ved School of Planning and Architecture i Delhi. Sammen med Balkrishna Vithaldas Doshi, Raj Rewal, Achyut Kanvinde og Charles Correa var han aktivist i den indiske arkitekturbevegelse under avkoloniseringstiden i India.

Singh var kjent for sine strukturelt komplekse moderne arbeider og sin bruk av betong. Han var en av de første representanter for modernismen i India. To av Delhis mest kjente regjeringsbyggverker var tegnet av ham, National Cooperative Development Corporation (1990) og Palika Kendra (1983, New Delhi Municipal Council).

Singh var også kjent for en enestående kunssamling med ca 350 Thanjavur-maleri, en sørindisk kunststil.

Singh døde 10. november 2020 i Delhi som følge av covid-19.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Utkarsha Laharia: *Kuldip Singh, legendary Indian architect, dies at age 86* auf *archpaper.com* 13.november 2020, lest 17. november 2020).
**Đorđe Perišić** (født 6. mai 1941 i Kotor i nåværende Montenegro) var en jugoslavisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma, 1968 i Mexico by og 1972 i München.

Perišić ble olympisk mester i vannpolo under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Han var med på det jugoslaviske laget som vant vannpoloturneringen foran Sovjetunionen og Ungarn. Jugoslavia vant semifinalen med 8-6 over Ungarn og finalen mot Sovjetunionen med 13-11. Perišić spilte ni kamper og scoret seks mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1968 Mexicos flagg Mexico by - Gull **Gull** i vannpolo, Jugoslavias flagg Jugoslavia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Đorđe Perišić – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Đorđe Perišić – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Đorđe Perišić – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Đorđe Perišić – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Inngangen
**Tempelplassens kirke** (*finsk: Temppeliaukion kirkko*) er en kirke i bydelen Främre Tölö i Helsingfors. Kirken er på grunn av den spesielle arkitekturen en av byens fremste severdigheter. Kirken ble innviet i 1969 og er tegnet av arkitektene Timo Suomalainen og Tuomo Suomalainen. 

De første planene om en kirke på stedet ble lansert allerede på 1930-tallet, og J.S. Sirén vant en arkitektkonkurranse om bygget. Krigsårene forstyrret planene, og en ny konkurranse ble utlyst i 1961, og vunnet av arkitektene Suomalainen. Byggearbeidene begynte i 1968, og kirken ble innviet i september 1969. 

Byggets idé er å utnytte en tomt som ikke lot seg utnytte, og bevare tomtens opprinnelige form. Kirken er hugget ut av berget, slik at den nederste delen er berg, og den øverste delen er grovt tilhuggede steinblokker. Lys kommer inn gjennom takvinduene. Bygget brukes ofte som konsertlokale på grunn av sin særegne akustikk, som fremkommer på grunn av de ubehandlede bergveggene. Kirkens «altertavle» er en revne i bergveggen. 

Taket stikker opp over Tempelberget
Interiøret er også formgitt av arkitektene. Kirken har ingen kirkeklokke, men bruker lydbånd til dette formålet.

*Tempelplatsens kyrka* er en av byens fremste severdigheter, med et årlig besøk på mer enn en halv million. I 2006 var kirken den tredje mest besøkte turistmålet med 579 570 besøkende.

Referanser
----------

1. 1 2   www.kyppi.fi[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   built heritage register[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Temppeliaukio Church – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Temppeliaukion kirkko – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Skulderledd
Hofteledd
**Kuleledd** er en anatomisk konstruksjon i både mennesker og dyr som finnes i skulder og hofter tilknyttet henholdsvis armer og bein.

Kuleledd er ledd som kan bevege seg i alle retninger. Dette i motsetning til hengselledd som kun kan bevege seg i et plan 90 grader på akselen. Kroppens kuleledd sitter gjerne ved basis av kroppsdelen de betjener og øker bevegeligheten i hele kroppsdelen. Kroppsdeler med kuleledd kan i tillegg til å rotere i de fleste tilfeller vris, slik som skulder- og hofteledd hos mennesker. Tommelfingerens rotledd må betegnes som et kuleledd som i liten grad kan vris.

Man finner mange ledd som fungerer som kombinasjoner av kule og hengselledd. Noen ledd utnytter også bevegeligheten i tilliggende ledd. Albueleddet er et hengselledd som både utnytter skulderens kuleledd og de to beina i underarmen. Man kan slik hvile albuen på et fast punkt og bevege hånden i en sirkel. Man kan også vri hånden. Begge disse bevegelser kan utføres med håndleddet i frosset stilling.

Se også
-------

* Menneskets anatomi
* Kuleledd (mekanikk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Étienne Bacrot** (født 22. januar 1983 i Lille) er en fransk stormester i sjakk.

Bacrot begynte å spille sjakk som fireåring. I 1993 vant han VM for barn under 10 år i Bratislava, og EM for spillere under 10 år i Szombathely.

Han vant det franske mesterskapet i 2002, en bedrift han gjentok året etter. I 2004 vant han samtlige 11 partier i det franske lagmesterskapet, og oppnådde samtidig, som første franske spiller noensinne, en FIDE-rating på over 2700 poeng. 

På FIDEs liste over verdens fremste spillere per september 2009 ligger Bacrot på 28.-plass med en rating på 2709.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Étienne Bacrot – FIDE Rediger på Wikidata

* (en) Étienne Bacrot – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Étienne Bacrot – OlimpBase Rediger på Wikidata

* (en) Étienne Bacrot – Chess.com Rediger på Wikidata

* (en) Étienne Bacrot – 365Chess.com Rediger på Wikidata
* 20 kombinasjoner fra Bacrots partier (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Stattholdergården**, eller Grünergården, ligger i Rådhusgata 11 i  Kvadraturen i Oslo og er en fredet bygård fra 1640-årene. Den ble reist av myntmester Peter Grüner, hvis navn er skrevet med ankerjern av smijern på fasaden.

Stattholder Ulrik Fredrik Gyldenløve bodde i huset på slutten av 1600-tallet, derav navnet som restauranten i denne bygningen tok i 1957, som i nyere tid også er blitt gårdens kallenavn. Før den tid ble den kalt **Calmeyergården** etter trelasthandlerne Mathias Calmeyer, eier fra 1766, og hans sønn Henrik Calmeyer fra 1800 til 1820. Opprinnelig hadde huset sadeltak med høye gavler, dette ble erstattet med et slakere saltak (kjent fra eldre fotografier) og med et mansardtak i 1912. Gården er en av de få i byen som fremdeles har karnapp ute på fortauet, et utbygg som svært mange gårder fikk, før de ble forbudt i 1645. 

De vakre stukkaturhimlingene ble laget midt på 1700-tallet. Cleopatrarommets himling i barokk- eller rokokkostil forestiller Cleopatras dramatiske død, idet hun lar seg bite i brystet av en giftslange. 

Opp gjennom årene har flere restauranter hatt tilhold i gården. Restaurant *Anglais* var etablert i 1891 med L. Lind som eier, året etter med Frithjof Paulsen som eier.. Paulsen drev kafeen til 1896, og flere nye eiere etter ham, til den ble overtatt av Aksel Paulsen i 1901 (med Frithjof Paulsen boende i gården). Paulsen drev den under eget navn til 1930. Da overtok en ny eier som kalte restauranten *Excellent*. Restaurant Excellent skiftet navn til *Statholdergaarden* i 1957. Siden 1994 har kjøkkensjef Bent Stiansen drevet restauranten under samme navn her og serverer gourmetmat. Restauranten fikk én stjerne i *Michelinguiden* i 1998.

Referanser og noter
-------------------

1. ↑  Grosch, Chr.H. *Christiania – Bevaring og fornyelse*, Oslo 1972, s. 173
2. ↑  Adressebøker Kristiania 1891 og 1892
3. ↑  Ikke å forveksle med skøyteløper og kjøpmann Axel Paulsen
4. ↑  Adressebøker 1900–1930
5. ↑  Adressebøker 1956–1958

Litteratur
----------

* Finn Holden: *Christian IVs by. Livet i Kvadraturen*, side 71, Dreyers forlag Oslo, 2012, ISBN 978-82-8265-050-2

Eksterne lenker
---------------

* (en) Statholdergaarden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Stattholdergården». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* (no) Hjemmeside - restauranten

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
**Tempel–Swift–LINEARs komet** er en periodisk komet. Kometen ble første gang oppdaget av Ernst Tempel 27. november 1869. Denne gangen ble kometen bare fulgt i 39 dager, og derfor kunne ingen sikker omløpsbane bestemmes. Den ble oppdaget på nytt 11. oktober 1880 av Lewis A. Swift. Etter noen måneder innså man at den beveget seg på samme måte som Tempels. Omløpstiden ble fastslått til 5,5 år, noe som gjorde at hver annen fremtreden ville være vanskelig å observere.

Kometen ble neste gang observert i 1891–92. I 1897 kom kometen nær Jupiter og banen ble endret. Derfor drøyde det til 1908 før kometen ble observert igjen. I 1911 og 1923 kom kometen igjen nære Jupiter, og omløpstiden ble 6 år og hver perihelpassasje ville være vanskelig å observere.

Nye forsøk på å finne kometen ble gjennomført i 1949–50, 1963, 1976, 1989 og 1995–96 uten å lykkes på grunn av at omløpsbanen var blitt forandret av flere årsaker enn bare påvirkning fra andre himmellegemer. 7. desember 2001 oppdaget Lincoln Near-Earth Asteroid Research et objekt som viste seg å være den forsvinne kometen.

Referanser
----------

1. ↑  «11P at Kronk's cometography».

Eksterne lenker
---------------

* Diagram over banen til Tempel–Swift–LINEARs komet fra NASAs Jet Propulsion Laboratory.

Portal: Astronomi
**Kristan Dyrnes** (født 20. april 1992) er en norsk syklist fra Sandnes i Rogaland. 

Dyrnes har vist seg å være et spennende ungt talent i året 2010 med flere gode internasjonale resultater, blant annet 10.-plass i VM for junior. Det kanskje mest bemerkelsesverdige resultatet i Norge var da han slo norgeseliten på en bakketempo under Norgescupavslutningen i Sandnes.

Karriere
--------

### Junior

Dyrnes begynte å sykle i alderen av 16 etter å ha drevet med ski og fotball i barndommen. Dyrnes brukte ikke lang tid før han nådde toppen av resultatlistene,
etter kun to år som aktiv syklist var Dyrnes allerede en av Norges mest lovende talenter for fremtiden. Med sterke resultater i både innland og utland. I 2010 ble Kristian fast på det Norske landslaget og har plukket med seg respektable resultater i Nations Cup gjennom sesongen, han kom også på en 10.-plass i VM det året.

Meritter
--------

2010
Norges flagg Junior-NM: 4.-plass (fellesstart) 9.-plass (tempo) 
* Junior-VM: 10.-plass (fellesstart)
* Trofeo 2010: 13.-plass (tempo)
* Norges-cup Fana (junior)
* Lagunen grand prix (junior)
* Norges-cup Sandnes (junior) 10.-plass (fellesstart) 1.-plass (bakketempo)
* Oslo sykkelfestival (junior) 3.-plass (fellesstart) 5.-plass (tempo)
* Course de la Paix (junior) 15.-plass sammenlagt
* GP Herning (junior) 10.-plass
* Amerika løpet (junior)

2011
* Ica mila
* Himmerland Rundt 24.-plass
* Jæren sykkelfestival Rankingritt 5.-plass
* Rogaland Grand Prix 19.-plass

2012
Norges-Cup sammenlagt
* Jæren sykkelfestival Norges-Cup
* IK Hero Norges-Cup

Kilder
------

1. 
2. 
3. 
4.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kristian Dyrnes – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Kristian Dyrnes – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Kristian Dyrnes – Cycling Archives Rediger på Wikidata
***Ériu*** er et irsk vitenskapelig tidsskrift for studiet av irsk språk. Tidsskriftet ble etablert i 1904 som tidsskrift for *School of Irish Learning* i Dublin. Da skolen ble innlemmet i Royal Irish Academy i 1926 fortsatte akademiet å gi ut tidsskriftet, med samme format og tittel. 

Tidsskriftet blir fortsatt utgitt, og er nå en årlig publikasjon. Siste utgitte utgave er nr. 59 fra 2009. I tillegg til artikler som spesifikt omhandler irsk språk og litteratur har Ériu også artikler knyttet til irsk historie.

Mange kjente forskere fra Irland og andre land har bidratt som redaktører og skribenter, blant andre Kuno Meyer, Osborn Bergin og Carl Marstrander. Nåværende redaktører er Liam Breatnach og Damian MacManus.

Kilder
------

* Ériu, Royal Irish Academy
* CELT, oversikt over innhold og bidragsytere, utgave 1–46

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC **·** ISSN **·** ISSN
 |
**Kristian Fougner** (født 21. april 1919 i Halden, død 30. august 2012 i Oslo) var norsk motstandsmann under andre verdenskrig. Han ble tildelt Krigskorset, Norges fremste utmerkelse, og britiske Distinguished Service Cross for sin innsats.

Fougner hadde som student ved Norges tekniske høgskole i Trondheim hatt sin militærtjeneste på Kjeller, og gjorde fra 10. april 1940 og ut måneden krigstjeneste ved svenskegrensen, først med Flyverskolen og senere for ambassaden i Stockholm. Etter fire uker returnerte han til NTH og fortsatte sine studier. Der kom han med i motstandsarbeidet, og fra september 1941 var han involvert i den illegale pressen.

Etter hvert kom han også med i etterretningsarbeidet det britiske Secret Intelligence Service organiserte i Norge. Den 9. april 1942 ble han, sammen med blant andre Hugo Munthe-Kaas, fraktet over til Storbritannia om bord på MK «Siglaos», ført av skipper Leif Larsen. Han gjennomgikk opplæring i radiotelegrafi og returnerte 7. mai til Brattvær og deretter med buss til Trondheim i det okkuperte Norge. Oppdraget var å drive etterretningsarbeid mot det tyske slagskipet «Tirpitz», som da befant seg i Trondheimsfjorden. Fougner etablerte radiostasjonen LEPORIS, som rapporterte tilbake til Storbritannia med opplysninger som ble ansett som svært betydningsfulle.

Den 30. oktober 1942 ble NTH omringet, men Fougner og hans to studievenner Knut Alming og Erik Storsveen kom seg unna og til Stockholm.

Fougner gjorde flere reiser mellom Norge og Storbritannia og var sentral i etableringen av hemmelige radiosendere.

Utmerkelser
-----------

For sin innsats under andre verdenskrig ble Fougner i statsråd 2. juli 1943 hedret med tildeling av Krigskorset. Fougners diplom fikk også påskriften «For særlig fortjenstfull innsats i forbindelse med hemmelig militær virksomhet.» Han ble også tildelt det britiske Distinguished Service Cross i 1943.

Fougner er innehaver av Krigskorset med sverd, Norges høyeste utmerkelse  Foto: KEN 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Utmerkelser

|  |  |
| --- | --- |
| Krigskorset med sverd | Distinguished Service Cross |

 |

Se også
-------

* Fougner (slekt)

Referanser
----------

1. ↑  *Aftenposten*, 4. september 2012, del 2, s. 15.
2. 1 2  Magne Lein: *Radioagentene i Trøndelag. Overvåkningen som lammet den tyske nordflåten*, Trondheim: Tapir akademisk forlag, 2006, s. 78ff.
3. ↑  Bjørn A. Rørholt og Bjarne W. Thorsen: *Usynlige soldater. Nordmenn i Secret Service forteller*, Oslo: Aschehoug , 1990, s. 118.
4. ↑  *Radioagentene i Trøndelag. Overvåkningen som lammet den tyske nordflåten*, s. 85.
5. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl Dreyer, 1995, s. 107.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |

Portal: Andre verdenskrig
Ølstaup datert 1777. Staupet ble innkjøpt i Vik i Sogn og Fjordane i 1877 til Nordiska museet i Stockholm, og er nå på Norsk Folkemuseum. Lengde 31 cm. Foto Anne-Lise Reinsfelt, NF.1992-0630.
Staup innkjøpt fra Framnes i Balestrand, Sogn og Fjordane i 1877 til Nordiska museet i Stockholm. Diameter 18 cm. Staupet er nå på Norsk Folkemuseum. Foto Anne-Lise Reinsfelt, NF.1992-0692.
Smørstaup fra Sogn og Fjordane. Lengde 24 cm. Staupet er nå på Norsk Folkemuseum. Foto Anne-Lise Reinsfelt, NF.1894-0039.
**Staup** eller **hankestaup** er brukt som betegnelse på et lagget kar av tre. Slike staup er sylinderformet og har gjerne to symmetriske staver utformet som hanker, men det forekommer også staup med en, tre eller fire hanker. Hankene har ofte form som stiliserte hestehoder og noen som utskårne fugler. Hankestavene er oftest laget i bjørk, mens resten gjerne er laget i furu. Mange staup har en vertikal rad på innsiden med små metallstifter. Disse merkene markerer hvor langt hver enkelt skulle drikke når staupet ble sendt rundt blant gjestene. De fleste ølstaup tar et par liter, men det er bevart både mindre og større eksemplarer.

Staup er primært brukt til å drikke øl av. Det foreliger også opplysninger om at enkelte staup også kan ha vært brukt til melk. Hankestaup som drikkekar har først og fremst vært i bruk på Vestlandet, men både der og i Aust-Agder, Telemark og i Buskerud har lignende staup vært bruk til servering av ost og smør. I motsetning til ølstaup har ostestaupene gjerne tre føtter som er laget ved forlengelse av hver sin stav.

Kjenger finner vi først og fremst i de indere bygdene i Hordaland og Sogn og Fjordane mens hankestaup har hatt størst utbredelse i de ytre og midtre områdene i disse fylkene. Den store utbredelsen her har nok klar sammenheng med at det nettopp er i disse områdene at lagging og bøkkerarbeid har vært drevet mest omfattende. Ellers er hankestaup kjent fra Härjedalen og Småland i Sverige, fra Orknøyene og ellers i Europa så vidt kjent bare i Romanias fjelltrakter.

I mange bygder ble også *staup* brukt som betegnelse på et beger i tre eller metall til servering av øl eller brennevin, og andre steder kunne *hankestaup* kalles *kjenge* eller *ølkjenge*.

Litteratur
----------

* Gjærder, Per (1975): *Norsk drikkekar av tre*. Bergen – Oslo – Tromsø
* Visted, Kristoffer og Stigum, Hilmar, (1951): Vår gamle bondekultur. Oslo.
* Østby, Jon Birger (1983): *Nomenklatur for drikkestell*, med tegninger av Torill Sand. Oslo[*død lenke*]

Referanser
----------

1. ↑  Visted og Stigum (1951), s. 130.
2. 1 2  Gjærder (1975) s. 260.

Eksterne lenker
---------------

* Staup i DigitaltMuseum.no
**Tempelfly** (*Dasypolia templi*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den finnes over praktisk talt hele Norge, men bestandene svinger mye over tid.

Utseende
--------

Et ganske stort (vingespenn 41 – 48 mm), kraftig, gulgrått eller olivengrått nattfly. Vingene er ganske tynt skjellkledte og litt gjennomsiktige. Kroppen og forvingen er gulgrå eller olivengrå, forvingen med tre sterkt tannete, mørke tverrstriper. De to innerste (mellomlinjene) avgrenser et trapesformet midtfelt som ofte er litt mørkere enn resten av vingen. Nyre- og ringmerkene er lyse og tydelige, men ringmerket er redusert til en liten, lys flekk. Bakvingen er lyst brungul, med en uklar, grå tverrlinje.

Levevis
-------

Arten finnes helst i åpne områder. Larven lever først inne i stenglene og så i røttene på ulike planter i skjermplantefamilien, blant andre bjørnekjeks (*Heracleum* spp.), kvann (*Angelica archangelica*), sløke (*Angelica sylvestris*) og skvallerkål (*Aegopodium podagricum*). De voksne sommerfuglene flyr i september – oktober før de overvintrer og flyr på ny i april – mai. Denne arten har store bestandssvingninger fra år til år og også over lengre tidsperioder.

Utbredelse
----------

Den er utbredt i Europa nord for Alpene, videre østover til Sibir. Den forekommer også i en del fjellområder i Sør-Europa. I Norge er den funnet over hele landet bortsett fra det nordligste og østligste Finnmark.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Tempelfly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Dasypolia templi* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *tempelfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *tempelfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *tempelfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *tempelfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *tempelfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *tempelfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Dasypolia templi* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Dasypolia templi* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Dasypolia templi* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**«Moody River»** er en amerikansk sang, skrevet av country/rockabilly-sangeren Chase Webster. Pat Boone spilte den inn. «Moody River» ble utgitt på singlen Dot 45-16209 i april 1961. Den ble arrangert og dirigert av Billy Vaughn. B-siden var «A Thousand Years».

«Moody River» var tittelsporet på én av Boones bedreselgende albumer (Dot DLP-25384 (stereo) og Dot DLP-3384 (mono)). Den ble utgitt i juni 1961.

Pat Boone sang «Moody River» som om han hadde smerter.

Websters virkelige navn var Gary Daniel Bruce og må ikke forveksles med Gary Bruce fra The Knock. Webster var en artistkollega av Boone på Dot Records.

Noen år senere spilte Frank Sinatra og Johnny Rivers den inn på plate i coverversjoner.

Handling
--------

Sangen forteller historien om en mann som går for å møte sin kjærlighet ved elven, ved det gamle eiketreet, og finner ut at hun har begått selvmord. En notis ved elvebredden forklarer at hun har bedratt ham og at *«Jeg kan ikke leve lenger med denne skaden og denne synden. Jeg kunne bare ikke fortelle deg at fyren kun var en venn»*.

Mannen ser deretter ned i elven, hvor han så sitt eget speilbilde se hjemsøkende tilbake på ham. Han er det *«ensomme, ensomme ansiktet som kun ser tilbake på meg»*. Så med *«tårer i sine øyne og en bønn på sine lepper og hansken til hans tapte kjærlighet på sine fingertupper»*.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pat Boone | Norges flagg VG-lista | # 4 | 12 (# 4 i 5 uker) | 1961 |
| Pat Boone | Storbritannias flagg Storbritannia | # 18 | 10 | 8. juli 1961 |
| Pat Boone | USAs flagg Billboard Hot 100-listen | # 1 | # 1 i 1 uke | 1961 |
| Pat Boone | USAs flagg Billboard Adult Contemporary-listen | # 4 |  | 1961 |

Referanser
----------

1. ↑  norwegiancharts.com - Pat Boone - Moody River
2. ↑  Chart Stats - Pat Boone - Moody River[*død lenke*]
3. 1 2  allmusic ((( Pat Boone > Charts & Awards > Billboard Singles )))
**Temperaturgradient** er et mål for romlig variasjon i temperaturen. Gradienten er en vektor som peker i den retningen der temperaturen endrer seg mest. Enheten til temperaturgradienten er grader per lengdeenhet, i SI-systemet gitt ved kelvin per meter.

Temperaturgradienter er mye brukt i fagfelt som meteorologi og oseanografi.

Matematisk beskrivelse
----------------------

Dersom det ikke er noen tidsvariasjon i temperaturen så kan den romlige variasjonen beskrives med et skalarfelt:

{\displaystyle T=T(x,y,z)\,}
der *x*, *y* og *z* er romlige koordinater. Gradienten til temperaturen er da en vektor definert som 

{\displaystyle \nabla T={\begin{pmatrix}{\frac {\partial T}{\partial x}},{\frac {\partial T}{\partial y}},{\frac {\partial T}{\partial z}}\end{pmatrix}}}

Vær og klima
------------

Temperaturforskjeller mellom to forskjellige punkter på jorden er svært viktig for vær og klima. Absorpsjon av sollys på jordoverflaten øker temperaturgradienten og kan føre til konveksjon (en prosess som skaper skyer og nedbør). På global og årlig basis vil dynamiske prosesser i atmosfæren og havet forsøke å redusere de store temperaturforskjellene mellom polområdene og ekvator ved å flytte store masser med varm og kald luft og vann. 

Værfronter er områder der den horisontale temperaturgradienten er ekstra stor, og er grenseområder mellom kalde og varme luftmasser. Temperaturgradienten kan derimot endre seg en god del på grunn av daglige og årstidsvariasjoner i oppvarming og avkjøling.

Jordvarme
---------

Temperaturgradienter i mantelen er årsak til konveksjon i jordskorpa, noe som igjen er årsaken til kontinentaldrift.

Se også
-------

* Gradient
* Adiabatisk temperaturendring

Litteratur
----------

* Edward N. Lorenz (1967) *The nature and theory of the general circulation of atmosphere*, World Meteorological Organization, Publication No. 218, Geneva, Switzerland.
* M. I. Budyko (1978) *Climate and Life*, Academic Press, International Geophysics Series, Volume **18**, ISBN 0-12-139450-6.
* Robert G. Fleagle and Joost A. Businger (1980) *An Introduction to Atmospheric Physics*, Second Edition, Academic Press, International Geophysics Series, Volume **25**, ISBN 0-12-260355-9.
* David Miller (1981) *Energy at the Surface of the Earth: An Introduction to the Energetics of Ecosystems*, Academic Press, International Geophysics Series, Volume **29**.
* John M. Wallace and Peter V. Hobbs (2006) *Atmospheric Science: An Introductory Survey*, Second Edition, Academic Press, International Geophysics Series, ISBN 0-12-732951-X.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
Fargene som var tilgjengelig (2022)
**Place** var et samarbeidsprosjekt og et sosialt eksperiment på nettsamfunnet Reddit. Det ble opprinnelig startet 1. april 2017, og varte i tre døgn. Den 1. april 2022 ble prosjektet gjenopptatt (startet på nytt). Prosjektet involverte et digitalt lerrett på subredditen r/place, hvor registrerte brukere kunne tegne inn én piksel om gangen med en bestemt farge. Etter pikselen var tegnet inn måtte man som hovedregel vente i 5 minutter, i enkelte tilfeller opp til 20 minutter. 

For å lage noe meningsfylt måtte man samarbeide med andre, og utallige subredditer organiserte seg for å sette sitt spor på lerretet. Mange subredditer startet egne discord-servere for anledningen. Place har blitt fremhevet for å reflektere kulturen på disse subredditene, og internettkultur generelt. 

Det ble blant annet tegnet (nasjonal)flagg, monumenter, logoer til ulike subredditene, tekst, og generelt populærkulturelle symboler.

Metoder
-------

Brukere deltok i Place på ulike måter. Noen prøvde å sabotere andre med å gjøre små endringer på bokstaver. Større nettsamfunn okkupperte store områder av lerretet, og overkjørte mindre folkesterke samfunn. Mange brukere utviklet også kjapt dataprogrammer som plasserte piksler automatisk for dem. Disse ble ofte brukt i kombinasjon med falske, nyopprettede profiler for å omgå 5-minutters-blokkeringen.

2017
----

Place ble opprinnelig åpnet den 1. april 2017, uten forvarsel fra Reddit. Lerretet hadde en oppløsning på 1000x1000 piksler. Deltakelsen var kaotisk og uorganisert på begynnelsen, men etter hvert samlet flere nettsamfunn seg om større prosjekter. Etter 72 timer ble lerretet stengt, og det var da fullstappet med all slags kunst.

2022
----

Prosjektet ble gjenopptatt, med blankt lerret, den 1. april 2022. Denne gangen ble det annonsert noen dager i forveien. Kartet ble fort fylt opp, da nettsamfunnene var bedre forberedt enn i 2017. Lerretet var 1000x1000 piksler ved åpning. Etter et drøyt døgn [] ble lerretet doblet i størrelse. Den nye halvdelen ble også raskt fylt opp. Et døgn senere [] ble lerretet doblet i størrelse enda en gang. Til slutt hadde lerretet en oppløsning på 2000x2000 piksler, fire ganger så stort som i 2017. For hver utvidelse ble i tillegg flere farger gjort tilgjengelig for brukerne. Den siste stunden før prosjektets avslutning ble hvit den eneste fargen man kunne bruke. Dette førte til at lerretet gradvis ble visket mer og mer ut, helt til det bare var hvitt igjen.

Norsk deltakelse
----------------

Subredditen r/norge sørget for å plassere det norske flagg på lerretet både i 2017 og i 2022. I samarbeid med subredditen r/place\_nordicunion okkuperte de nordiske landene et felles område, med tett sammenknyttede flagg og nasjonalsymboler.

Referanser
----------

1. ↑  søk på "r/place 2022" på GitHub. Mange gjorde koden sin fritt tilgjengelig.
***Tempest and Sunshine*** er en amerikansk stumfilm fra 1910.

Handling
--------

Planter Middleton fra Kentucky har to veldig attraktive døtre, hvorav den ene er kjent som «Tempest» og den datteren går under kallenavnet «Sunshine» på grunn av deres forskjellige karakter og væremåte. Sunshine blir beilet til av landsbyens postmann Bill Jeffreys, som hun ikke elsker - og derfor avviser. Senere blir hjertet hennes vunnet av den unge doktor Lacey fra New Orleans.

Men rett etter at de har blitt forlovet, blir legen tvunget til å returnere til hjembyen sin på grunn av forretninger. Men i løpet av doktorens fravær konspirerer Tempest, som også er forelsket i doktoren, sammen med Bill Jeffreys for å avskjære alle brevene mellom de to elskede. Det lykkes med å få Julia og doktoren til å tro at den andre parten er uærlige.

Doktoren bestemmer seg deretter for å gifte seg med «Tempest» i stedet. Men Sunshine forteller ingen andre om sorgen hun føler på. Men rett før Tempest og doktoren er i ferd med å gifte seg med hverandre, blir bryllupsseremonien deres plutselig avbrutt av Bill Jeffreys - som endelig tilstår hva han hadde vært med på, og sannheten blir avslørt for alle sammen.

Referanser
----------

1. ↑  TEMPEST AND SUNSHINE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tempest and Sunshine* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
«Morgenstemning» (1883)
**Hans Fredrik Henriksen Borgen** (født 24. november 1852 i Ullensaker, død 6. februar 1907 i Kristiania) var en norsk maler, som utelukkende arbeidet med landskapsmalerier.

Han begynte på J.F. Eckersbergs malerskole i 1870, og fortsatte der etter Eckersberg under Knud Bergslien og Morten Müller. Senere påvirket av Gerhard Munthe. Studieopphold i Paris 1877–78. Første utstilling 1873, regelmessig på høstutstillingen etter 1884. Bilder på Verdensutstillingen i Paris (1889) og Verdensutstillingen i Paris (1900); på den siste fikk han sølvmedalje.

*«Han har udelukkende malt landskaper, oprindelig bredt utførte høstlandskaper fra de jevne, østlige trakter av Norge – fra Kristiania-egnen til Gudbrandsdalen -, senere væsentlig høifjeld og vidde. Han har gitt værdifulde, klart og sanddru opfattede bidrag til disse egnes karakteristik.»*

Ettermæle
---------

I 1919 ble et bronseportrett som Jeanette Johnsen hadde laget av Borgen en gang i 1880-årene, avduket på hans gravmæle på Vår Frelsers gravlund i Oslo. Det var Borgens malerkolleger Johs. Müller og Marie Hauge som hadde tatt initiativ til at bysten skulle reises på Borgens grav.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 10135392[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID b7f3d4b4-a8e2-405a-88d0-fb40aa7b7a8a, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   RKDartists, rkd.nl, besøkt 23. august 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Begravde i Oslo, besøkt 6. april 2020[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Carl W. Schnitler i *Norsk biografisk leksikon*. 1. utg.
6. ↑  *Norsk kunstnerleksikon : bildende kunstnere, arkitekter, kunsthåndverkere. B. 1 : A-G*. Universitetsforl. 1982. s. 291. ISBN 8200056899.
7. 1 2  «Buste over maleren Fredrik Borgen». *Morgenbladet*. Oslo. 14. oktober 1919.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fredrik Borgen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** KulturNav
 |
**Manuel Antonio Leal Cardoso** (født 7. april 1983 i Paços de Ferreira) er en portugisisk landeveissyklist som sykler for Caja Rural.

Han ble portugisisk mester i 2009, og vant en etappe i Tour Down Under 2010.

Meritter
--------

2006
Etappeseier, Volta a Portugal
2007
Troféu RDP-Algarve
To etappeseire, Vuelta a Extremadura
2008
2 etappeseire, Volta ao Santarém
2 etappeseire, Volta ao Alentejo
Etappeseier, Vuelta a la Comunidad de Madrid

2009
Portugals flagg Nasjonal Mester Landevei
Etappeseier, La Tropicale Amissa Bongo
Etappeseier, Circuit de Lorraine
Etappeseier, Grande Prémio CTT Correios de Portugal
2 etappeseire, Grande Prémio Internacional de Torres Vedras
Etappeseier, Volta a Portugal
2010
Etappeseier, Tour Down Under
2011
Etappeseier, Catalonia rundt
2012
Portugals flagg Nasjonal mester på landevei
Etappeseier, Vuelta a Castilla y León
2013
Poengtrøya og etappeseier, Volta a Portugal
2014
Etappeseier, Volta a Portugal
4. etappeseire, Tour du Maroc

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Manuel Antonio Cardoso – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Manuel Antonio Cardoso – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Manuel Antonio Cardoso – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Manuel Antonio Cardoso – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Manuel Antonio Cardoso – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Manuel Antonio Cardoso – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Manuel Antonio Cardoso – CycleBase Rediger på Wikidata

* (en) Manuel Antonio Cardoso – TheSports.org Rediger på Wikidata
Apples **LaserWriter** var en av de første laserskriverne som var tilgjengelige i massemarkedet. Skriverens kombinasjon var den innebygde PostScript-funksjonen, publikasjonsprogrammer som PageMaker og det grafiske brukergrensesnittet som var typisk for Macintosh.

Da den nye skriveren ble annonsert i januar 1985 var LaserWriter den første laserskriveren til Macintosh og en integrert del av det nylig annonserte Macintosh Office (arbeidsmulighetene på Macintosh). Måten annonseringen skjedde på var forskjellig i ulike land. De første årene i det norske markedet ble Apples maskiner levert av et importfirma i Kristiansand.[] Etter at den første innovasjonsfasen var gjennomført etablerte Apple selv et norsk datterselskap i Oslo.

Skriveren hadde en oppløsning på 300 dpi og en skrivehastighet på 8 sider pr. minutt (like sider). Skriverens  prosessor implementerte Adobe PostScript, en fordel som overførte datamaskinens layoutarbeid til skriveren.

Den opprinnelige LaserWriter-skriveren brukte en Canon LBP-CX skriverdriver som ble brukt av mange skriverprodusenter samtidig. Skriverdriveren styrer papirmating, bildeoverføring og utskrift.

Referanser
----------

1. ↑  Steve Jobs and the LaserWriter Arkivert 16. november 2009 hos Wayback Machine. utdrag fra *Inside the Publishing Revolution: The Adobe Story*, ISBN 0321115643
2. ↑  Canon LBP-CX Engine Arkivert 24. juli 2008 hos Wayback Machine. (besøkt 2009-04-19)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Apple Inc. laser printers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Samopal vz. 61 Škorpion** (Maskinpistol modell 61 Skorpion) er en Tsjekkoslovakisk maskinpistol.

Den ble utviklet på 1950-tallet av Miroslav Rybář og produsert på fabrikken til våpenfabrikanten *Česká Zbrojovka* (**CZ**) i Uherský Brod. Selv om den var tiltenkt sikkerhetsstyrker ble den adoptert av den tsjekkoslovakiske hæren, som sidevåpen for kjøretøypersonell og spesialstyrker. Våpenet er eller har vært i bruk i militære styrker i Slovakia, Angola, Kroatia, Egypt, Irak, Libya, Mosambik og Uganda. Den produseres kamret for kaliber 7,65 x 17 mm Browning (.32 ACP) ammunisjon.

Varianter
---------

*Zastava Arms* har rettigheter til å lage våpenet, og de laget dem på lisens på 1980-tallet under navnet **M84**. Den har syntetisk grep som den originale ikke har. De laget også en sivil utgave i halvauto-fremførelse, **M84A**, som også ble levert kamret for ammunisjon i kaliber 9 x 17 mm Browning (.380 ACP).

På 1960-tallet ble tre andre varianter av **vz. 61** laget; **vz. 64** kamret for 9 x 18 mm PM ammunisjon, **vz. 65** for 9 x 17 mm Browning ammunisjon og **vz. 68** for 9 x 19 mm Luger.

På 1990-tallet tilbød **CZ** **vz. 61 E** (7,65 x 17 mm Browning med plastgrep), **vz. 82** (9 x 18 mm Makorov med 113 mm løp, og **vz. 83** (9 x 17 mm Browning). En halvautomatisk utgave med modellnavn **CZ-91S** ble laget for det sivile markedet.

Eksterne lenker
---------------

* Česká Zbrojovka offisiell nettside
* Instruksjonsmanual (PDF)
* CzechPoint—Škorpion historie
* Modern Firearms
* Video på YouTube (japansk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**«Someday» (You'll Want Me to Want You»)** er en amerikansk populærmusikksang. Den ble skrevet av Jimmie Hodges og publisert i 1944.

Sangen har blitt en standard og har blitt innspilt av mange pop- og countryartister.

Listeplasserte versjoner
------------------------

Elton Britts versjon fra 1946 lå som best som # 2 påcountrylisten.

Innspillingen med Vaughn Monroe ble utgitt på RCA Victor 20-3510 (78-plate) og singlen RCA Victor 47-2986. Den entret Billboard Best Seller-listen 29. juli 1949, lå der i 18 uker og som best på en førsteplass.

Innspillingen med The Mills Brothers ble utgitt på platen Decca 24694. Den entret Billboard Best Seller-listen 12. august 1949, lå i 15 uker på listen og som best på en åttendeplass.

En versjon med Jodie Sands klarte så vidt å komme på Top 100-listen i 1958 med en 95.-plass, men gjorde det bedre i Storbritannia, hvor den lå i ti uker på listen og som best på en fjortendeplass.

En versjon med Della Reese ble utgitt i 1960. Den lå som best på 56.-plass på Billboard Hot 100-listen og på en 31.-plass på Cash Box' bestselgerliste.

En singleversjon med countryartisten Patsy Cline, som ble posthumt utgitt, lå på en 23.-plass på Bubbling Under Hot 100-listen i 1964.

Innspilte versjoner
-------------------

* Ken Dodd
* Eddy Arnold
* Gene Autry
* Brook Benton
* Issy Bonn
* Elton Britt
* Tanya Rae Brown
* Ray Charles
* Patsy Cline
* Norrie Cox & His New Orleans Stompers
* Hank Crawford
* Vic Damone
* Ronnie Dove
* Clyde McPhatter & The Drifters
* Maureen Evans
* Don Gibson
* Jim Hendricks
* Hoosier Hot Shots
* Buck Johnson
* George Jones
* Tom Jones
* Kitty Kallen
* Steve Kuhn
* Lester Lanin
* Brenda Lee
* Jerry Lee Lewis
* Warner Mack
* Mando & The Chili Peppers
* Dean Martin
* Emile Martyn Band
* Clyde McPhatter
* The Mills Brothers
* Mina
* Vaughn Monroe
* Anne Murray
* Willie Nelson
* Daniel O'Donnell
* Les Paul
* Gene Pitney
* The Ravens
* Della Reese
* Jim Reeves
* Cliff Richard
* The Rim Rock Ramblers
* Tex Ritter
* Jimmy Roselli
* Jodie Sands
* Cynthia Sayer
* Sonny & Cher
* Red Steagall
* Swingville All-Stars
* Justin Tubb
* Gene Vincent
* Bobby Vinton
* Hugo Winterhalter
* Mark Wynter
* Ricky Nelson på hans album Ricky Nelson fra 1958
* Sam Cooke

Norsk versjon
-------------

Jan Rudolf Pettersen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Gamle tider blir som nye».

### Innspilling

* Nordre Sving. Utgitt på LP-albumet *Gammalpop 1* (Tambourine TAM 1000) i 1974.

Referanser
----------

1. 1 2  Whitburn, Joel (1973). *Top Pop Records 1940-1955*. Menomonee Falls, Wisconsin: Record Research.
**Andreas Haavoll** (født 25. september 1869 i Ørsta på Sunnmøre, død 6. mars 1958) var en norsk journalist.

Liv og virke
------------

### Utdannelse

Etter å ha bestått mellomskoleeksamen på Hambros skole i Bergen, startet han i 1888 på Hamar lærerskole. Han tok eksamen i 1890. 

### Bankansatt, lærer

I årene 1890–1893 var han ansatt ved Sandsvær Sparebank i Kongsberg. Ved siden av denne jobben underviste han ved en privatskole i Evju i Sandsvær. I denne tiden begynte han å skrive for *Kongsberg Blad*. I årene som fulgte var han lærer i Ulefoss, Eidskog og Langesund. 

### Journalist

I Langesund var han med å grunnlegge *Brevikposten*, og leverte journalistisk stoff til avisen i perioden 1897–1899.

I 1899 fikk han post som lærer i Kristiansund. Der ble han involvert i en målstrid. Som ihuget nynorskforkjemper møtte han sterk motbør. Riksmålsmannen «Jonas Hestnes og hans disiplar [laga] pipesjau åt meg i tre heile dagar», sa han siden om dette.

1910 flyttet han til hovedstaden, da han gikk inn som medeier og forretningsfører for nynorskavisen *Den 17de Mai*. Da redaktøren Rasmus Steinsvik døde i 1913, ble Haavoll redaktør. I årene fram til 1917 hadde han denne stillingen, periodevis alene, periodevis sammen med andre. Han trakk seg så ut av dette tiltaket.

Haavoll var ansvarlig utgiver av *Norsk Barneblad* fra 1912. Fra 1916 heilt fram til 1956 var han redaktør for bladet. De to første årene delte han stillingen med Arne Falk, årene 1949–1945 med Øyvind Dybvad. Nesten hele denne tiden drev han Norsk Barneblads Forlag, som gav ut mange barnebøker på nynorsk.

Haavoll var aktivt med i de fleste nynorsk-tiltak i Oslo. Etter hvert ble han utnevnt til æresmedlem i Noregs Mållag, og i Det Norske Samlaget. I sin tid (1913) var han blant grunnleggerne av Det norske teatret.

Han var bosatt på Stabekk i Bærum.

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Andreas Haavoll, (25.september 1869 - 06.mars 1958).», besøkt 8. januar 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Allkunne, «Andreas Haavoll»[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Fjukstads.net om Andreas Haavoll Arkivert 3. oktober 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Maksim Stanislavovitsj Oresjkin** (russisk: *Максим Станиславович Орешкин*, født 1982) er en russisk økonom og politiker. Han var minister for økonomisk utvikling fra 2016 til 2020.

Oresjkin er utdannet ved Høyskolen for økonomi (*Высшая школа экономики*) i Moskva med avgangseksamen 2004. Deretter jobbet han i bankvesenet. I september 2013 ble han utnevnt til leder for Direktoratet for langsiktig, strategisk planlegging under Det russiske finansdepartementet. I mars 2015 ble han utnevnt til vise-finansminister. 30. november 2016 ble han utnevnt til minister for økonomisk utvikling. 20. januar 2020 gikk han av sammen med den øvrige regjeringen, og ble i stedet økonomisk rådgiver for president Vladimir Putin.

Referanser
----------

1. ↑  «Vil du henge med i 2018, bør du vite hvem disse personene er». Aftenposten. 31. desember 2017.
2. ↑  «Биография нового главы МЭР Максима Орешкина» **(russisk)**. Tass. 30. november 2016.
3. ↑  «Russland får ny, ung økonomiminister». Dagens Næringsliv. 30. november 2016.
**Per Andreas Hamnes** (født 21. august 1941 i Nordland) er en norsk prest og politiker (Ap). Hamnes var sogneprest i Strømmen menighet, deretter ordfører i Skedsmo kommune fra 1991. I hans periode hadde kommunen en vesentlig bymessig utvikling, og befolkningstallet økte fra 34 000 til 42 000. Det ble bygget permanent flomdike mot Øyeren, nytt rådhus, ny jernbanestasjon og busstasjon, samt ny kino, og i Lillestrøm ble Norges Varemesse etablert. 

Hamnes ble i 2005 nødt til å søke permisjon fra sitt verv som ordfører etter avsløring om at han hadde mottatt private fordeler fra Nedre Romerike Vannverk i forbindelse med den såkalte Vannverkssaken. Varaordfører Anita Orlund etterfulgte Hamnes som ordfører i Skedsmo.

Referanser
----------

1. ↑  *- Full av pågangsmot*, Romerikes Blad, 26. september 2018

Eksterne lenker
---------------

* (no) Andreas Hamnes hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Andreas Hamnes hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger: | **Skedsmos ordfører**(1991–2005) | Etterfølger:**Anita Orlund** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |