**Víga-Glúms saga** (nørrønt *Víga-Glúms saga*; egentlig «Sagaen om drapsmannen Glum») er en islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår i Eyjafjörður på 900-tallet og handler om *Glúmr Eyjólfsson* som frir seg fra en mordanklage ved en tvetydig ed som senere blir avslørt.

Glum modnes sent, og er ikke i stand til å yte motstand da slektningene hans tilegner seg halve arven etter farens død. Glum reiser til Norge, hvor han tilbringer tid hos morfaren Vigfus. Når han skal reise hjem, får han med seg tre gaver fra morfaren: en kappe, et spyd og et sverd. Gavene er ment å representere forventninger til ham. Ved hjemkomsten dreper han Sigmundr; og i drapssaken på Tinget etterpå blir han frifunnet, og krever dertil retten til eiendommen fra Sigmundrs sønn Þorkell. Etter flere tiår som bygdens fremste mann, blir han «*finally brought down after it is revealed that he has sworn an ambiguous oath*». Glum går i «eksil» i Öxnadalr, hvor han etter hvert blir en gammel mann. I tillegg til at den forteller om Glums liv fra før fødselen og til han dør, handler sagaen også om andre allianser og stridigheter i egnen. 

Et tema i sagaen er forholdet mellom den Odin-dyrkelsen som Glums morfar Vigfus introduserer ham til, den Frøy-dyrkelsen som Glums motstandere Sigmundr og Þorkell praktiserer, og Glums egen livsanskuelse: «*trust firmly in his own possessions and strength*». Som gammel mann lar han seg døpe og tar kristentroen på Tinget i år 1000, tre år før sin død.

Glum er fetter av Øgmund Dytt og morbror til Torvald Tasalde. Sagaen har ett kapittel til felles med *Soga om Røykdølane*, en beretning om Víga-Skútas reise til Eyjafjörður for å angripe Glúm. Jónas Kristjánsson argumenterer for at dette opprinnelig må ha vært en separat tekst, en «*Skútu þáttr*», som verken forfatteren av Víga-Glúms saga eller Reykdæla saga hadde evner til å skrive.

Sagaen er kjent fra håndskriftet *Möðruvallabók*. Den ble oversatt til norsk av Sigrid Undset i 1923, og oversettelsen er gjenutgitt flere ganger.

Referanser
----------

1. ↑  Víga-Glúms saga i Store norske leksikon
2. ↑  Fornrit 2011 Arkivert 24. januar 2013 hos Wayback Machine. forlagspresentasjon av samleutgave av sagaene (pdf)
3. ↑  Richard L. Harris. «Víga-Glúms saga and the Ofsi of Godless Men». Foredrag på The 7th annual Fiske Conference on Medieval Icelandic Studies, 2012
4. ↑  Jónas Kristjánsson. *Eddas and sagas, Iceland's Medieval Literature.* Translated by Peter Foote. Hið íslenska bókmenntafélag, 2007. ISBN 978-9979-66-120-5
5. ↑  skandinaviske-oversaettelser.net

Eksterne lenker
---------------

* heimskringla.no, dansk fulltekst

Portaler: Litteratur | Island

| * v
* d
* r
Sagalitteratur • Islendingesagaer • Tått • Liste over islendingesagaene |
| --- |
| Audun fra Vestfjordene • Bandamanna saga • Bård • Bjørn Hitdølakjempe • Droplaugs-sønene • Egils saga • Eirik Raude • Færøyingesaga • Finnboge • Fljotsdølane • Flóamanna • Fosterbrødrene • Gisle Sursson • Grette • Grønlendingene • Gull-Tore • Gunnlaug Ormstunge • Hallfred Vandrådeskald • Håvard Isfjording • Heiðarvíga • Hønse-Tore • Kjalnesinga • Kormak • Kristnisaga • Kroka-Rev • Laksdøla • Ljósvetninga • Njål • Ravnkjell Frøysgode • Reidar • Røykdølane • Snegle-Halle • Svarvdølane • Torstein Kvite • Torstein Side-Hallsson • Torvald den vidfarne • Tord den trugande • Torstein Oksefot • Valla-Ljót • Vápnfjordingane • Vatsdølene • Viga-Glum • Víglund • Ølhette • Øyrbyggene |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |