recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
A7V i Roye i 1918.
**A7V** er en tysk stridsvogn fra første verdenskrig, lansert i 1918. I alt ble 22 A7V stridsvogner produsert, inkludert en uten bestykning og med treplater som pansring som ble brukt til trening og den eksperimentelle A7V-U som hadde et skrog som kopierte den britiske rombeformen deres samtidige stridsvogner brukte. A7V debuterte i kamp 21. mars 1918 ved St. Quentin og ble brukt frem til slutten av første verdenskrig.

I tillegg til stridsvognen ble chassiet brukt til å produsere over 30 A7V Gelandwagen transportkjøretøyer, tre A7V Flakpanzer ble bygget som mobile plattformer for luftverkanoner og utstyrt med to 76,2 mm kanoner, en ble bygget for å grave ut skyttergraver under navnet A7V Schützengrabenbagger og to chassier ble satt av for utvikling av A7V Funkpanzer kommunikasjonskjøretøyer.

A7V var bevæpnet med seks mitraljøser og en 57 mm kanon.

Den eneste overlevende A7V i verden er *Mephisto* som sto utstilt ved Queensland Museum i Brisbane frem til Flommen i Queensland i 2010-2011. Panzermuseum Munster i Tyskland har utstilt en kopi av *Wotan*.

Kilder
------

* (no) A7V i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** LCCN
 |

Portal: Første verdenskrig
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
En sfærisk linse med kort brennvidde klarer ikke å fokusere alle innkommende lysstråler til samme punkt.
**Aberrasjon** er betegnelsen på avbildningsfeil i linser og speil.

De vanligste typene optisk aberrasjon er *sfærisk aberrasjon* og *kromatisk aberrasjon*, men aberrasjon betegner også fenomenene tilt, koma og astigmatismering.

Sfærisk aberrasjon
------------------

Sfærisk aberrasjon oppstår når lys brytes gjennom en linse som er av sfærisk form, fordi lys som innkommer fra ulike steder på linsen ikke fokuseres i samme brennpunkt. Dette resulterer i at man ikke får stilt inn fullstendig nøyaktig fokus, men heller må fokusere der majoriteten av brennpunktene finnes. Sfærisk aberrasjon kan minimeres ved å kombinere positive og negative linser, og/eller asfæriske linser. Denne kombinasjonen av linser kan da bryte lyset til et felles brennpunkt. 

Lys i ulike fargespektre kommer ut i ulike retninger fra linsen, selv når de kommer inn i samme punkt og i samme retning.
Det nederste bildet viser kromatisk aberrasjon som har oppstått i et objektiv av relativt dårligere kvalitet enn det som er brukt ved det øverste.

Kromatisk aberrasjon
--------------------

Kromatisk aberrasjon, også kalt fargeblødning, fremkommer som feilaktige utgående linjer langs kanter med stor kontrast. Kromatisk aberrasjon oppstår ved at lys med forskjellig bølgelengde kan brytes ulikt, og at det dermed får forskjellige brennpunkt. Linjene er ofte nyanser av lilla på grunn av den korte bølgelengden til lilla lys. Kromatisk aberrasjon er utbredt blant objektiver av relativt dårlig kvalitet, da spesielt hos tidlige digitale kompaktkameraer.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** NKC **·** BNE
 |
**Polskie Stronnictwo Ludowe** («Det polske folkepartiet», *PSL*) er et politisk parti i Polen. Partiet legger vekt på nasjonale og kristne spørsmål og regner seg som agraristisk. 

PSL er etterfølgerpartiet til det regimetro bondepartiet *ZSL* fra Folkerepublikkens dager. ZSL valgte etter Solidaritets valgseier ved parlamentsvalget i 1989 å støtte Solidaritet. I 1990 fulgte de kommunistpartiets eksempel og reetablerte seg som et nytt parti. Man valgte å knytte seg til agrartradisjonen fra før 1990 og tok det tradisjonsrike navnet PSL. Dette navnet nøt stor anseelse. PSL hadde gjort alt de kunne for å hindre at kommunistene tok all makt i Polen, men måtte gi opp da formannen ble tvunget i landflyktighet. Navnet PSL har dype historiske røtter tilbake til bondebevegelsen på 1800-tallet. PSL sendte parlamentsmedlemmer til det østerrikske Riksrådet fra den delen av Galicia som ble kontrollert av Østerrike-Ungarn. 

PSL har plassert seg til venstre i økonomisk politikk og partiets velgere inntar ofte mer venstreorienterte standpunkter enn velgerne til *Den demokratiske venstrealliansen*. PSL har vært i regjering med venstresiden, men etter parlamentsvalget i 2007 gikk de i regjering med den høyreorienterte *Borgerplattformen*. Fram til dette valget hadde PSL hatt sterk konkurranse fra et annet parti med basis i landbruksbefolkningen, *Samoobrona*. Samoobrona falt nå imidlertid ut av parlamentet. 

I 2004 hadde det om lag 120 000 medlemmer.

Partiets tre parlamentsmedlemmer, Leszek Deptula, Wieslaw Woda og Edward Wojtas, døde i Smolensk-ulykken 10. april 2010.

Valgresultater
--------------

| Valgår | Oppslutning | Antall representanter av Sejm | Antall representanter i Sentatet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 | 8,7 % | 48 av 460 | 8 av 100 |
| 1993 | 15,4 % | 132 av 460 | 36 av 100 |
| 1997 | 7,3 % | 27 av 460 | 3 av 100 |
| 2001 | 8,9 % | 42 av 460 | 4 av 100 |
| 2005 | 6,9 % | 25 av 460 | 2 av 100 |
| 2007 | 8,9 % | 31 av 460 | 0 av 100 |
| 2011 | 8,3 % | 28 av 460 | 2 av 100 |
| 2015 | 5,1 % | 16 av 460 | 1 av 100 |

I 2014 fikk partiet fire av 51 plasser fra Polen i Europaparlamentet, med 6,8 % av stemmene bak seg.
I 2015 fikk partiets presidentkandidat, Adam Jarubas, 1,6 prosent av stemmene i presidentvalget og gikk ikke videre til andre valgrunde.

Partiledere etter 1990
----------------------

* 1990-1991: Roman Bartoszcze
* 1991-1997: Waldemar Pawlak
* 1997-2004: Jarosław Kalinowski
* 2004-2005: Janusz Wojciechowski
* 2005-2012: Waldemar Pawlak
* 2012-2015: Janusz Piechociński
* 2015-dd: Władysław Kosiniak-Kamysz

Søsterparti
-----------

* Norge: Senterpartiet
* Island: Framsóknarflokkurinn
* Sverige: Centerpartiet
* Finland: Centern og Svenska Folkpartiet
* Åland: Centern

Eksterne lenker
---------------

* (pl) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Polskie Stronnictwo Ludowe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** NKC
 |
**Buekorps**

**Lungegaardens Buekorps**
7. oktober 1994

**Lungegaardens Buekorps** er et buekorps (jentekorps) i Bergen, stiftet 7. oktober 1994.

Lungegaardens Buekorps
Stiftelsesdagfeiring 2005
Buekorpset er et av de nyere korpsene i Bergen, og i motsetning til de tradisjonelle korpsene er det et rent jentekorps.

Lungegaardens ble stiftet av en gruppe jenter som ønsket et jentebuekorps drevet etter samme mønster som guttebuekorpsene; at det skulle drives av et råd valgt av de aktive. De jobber for å opprettholde den samme standarden på marsj og eksersis som de beste guttekorpsene. Lungegaardens Buekorps har parken ved Lille Lungegaardsvannet som ekserserplass. Korpsets farger er rødt, blått og hvitt. I 2006 var de det største jentebuekorpset i Bergen med gjennomsnittlig 30 jenter på linje hver marsjdag.[]

Korpset disponerer et lokale i Strømgaten der de har en rekke sosiale aktiviteter for medlemmene sine.

Tidligere Lungegaardsjenters Forening
-------------------------------------

Tidligere Lungegaardsjenters Forening på Buekorpsenes dag 2006
Tidligere Lungegaardsjenters Forening, (TLF) er navnet på foreningen for de tidligere aktive i Lungegaardens Buekorps, korpsets "gamlekarer".

Litteratur
----------

* Gjerstad, Jo: *Buekorpsene i Bergen*, (Bergen kommune 2005) ISBN 82-7128-383-9 (*hefte*)

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell hjemmeside
* Tidligere offisielle hjemmeside
* Korpsets historie
* Buekorpsene.com Arkivert 1. oktober 2005 hos Wayback Machine.

Portal: Bergen

| * v
* d
* r
Buekorps |
| --- |
| 
* Dræggens Buekorps
* Fjeldets Bataljon
* Laksevågs Bueskyttere
* Lungegaardens Buekorps
* Løvstakkens Jægerkorps
* Markens Bataljon
* Mathismarkens Bataljon
* Nordnæs Bataillon
* Nygaards Bataljon
* Sandvikens Bataljon
* Skansens Bataljon
* Skutevikens Buekorps
* Sydnæs Bataljon
* Vågens Bataljon
* Wesselengens Bataljon

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon
 |
**Bingen** er et dalføre i Øvre Eiker og Modum kommune i Buskerud. Modum ligger på østsiden av Bingselva. Øverst i Bingen kommer kommunene Sigdal og Flesberg også inn. Vakkert kulturlandskap med utsikt mot Holtefjell. Bingsing er betegnelse på en person som kommer fra eller er bosatt i Bingen.

Det går vei gjennom Bingen på begge sider av elva, fylkesvei 2738 og 2740. Disse veiene forbindes på tre steder. Ved Steinsrudbrua, Thorudbrua og Ødegårdbrua. Øverst i Bingen kan man ta av veien til vestsiden av elva og kjøre over til Lampeland i Flesberg på Nyseterveien. Kjører en på østsiden av elva fortsetter man inn på Letmoliveien å kommer over til Lyngdal i Flesberg. Like etter man har tatt inn på Letmoliveien ved Nævra, kan man ta til høyre inn på Seterveien og komme over til Greenskogen i Sigdal.

Fra Bingen er det to innfartsveier til Holtefjell. På Vestbymoen tar Bråkedalsveien (Bompenger) av og går opp i toppen av Bråkedalen. Litt inne på Nyseterveien tar Vestbyseterveien (bomvei) av og går ca. fem kilometer innover. Veien ender på en parkeringsplass like ved Vestbysetra. Blåmerket tursti over til Hoensvannet.

Elva i Bingen, Bingselva, renner ut i Drammenselva ved Skotselv. I Bingen finnes fotballbane (Moløkka stadion), lysløype (ved Moløkka), Bingen kapell, skytterbane (Vestbymoen) og forsamlingslokalet Bergheim. Frem til 1990-tallet var det også landhandel ved Steinsrudbrua.

Bygdeborgen "Slottet" på Slottåsen ved gården Borge i Bingen er en av de mange bygdeborgene på Eiker og regnes blant bygdas viktigste kulturminner. Mange spørsmål er fortsatt ubesvart når det gjelder bygdeborgene på Eiker. Hvor gamle er de? Hvem bygde dem? Hva slags funksjon hadde de? 

Ved Bergheim står monumentet over Store Per. Steinen som står her skal Store Per Hovenga (1791-1876) ha løftet opp fra elva og båret til veien høyere opp i skråningen ved Håvenga, teksten sier 508 kg, men den er veid til 915 kg.

  

Sagnet om Bingens-herrene sier at de ikke ringte med kirkeklokkene i Haug kirke (Hokksund) før bingsingene var kommet på toppen av møllerbakkene. De kom med hester som hadde sølvsko og staselige sleder/vogner når de skulle i kirken. Sagnet sier at det skulle være sølvgruver på Holtefjell. Kalven av sølvet skulle ligge i Kongsberg og kua på Holtefjell ble det sagt, noe som henviser til at sølvgruvene på Kongsberg var små i forhold til på Holtefjell. Sagnet er skrevet ned på 1700-tallet av Carl Deichman og er seinere gjengitt i en rekke lokalhistoriske bøker og artikler fra Eiker.

Referanser
----------

1. ↑  «Bingen (Buskerud) – lokalhistoriewiki.no». *lokalhistoriewiki.no*. Besøkt 1. januar 2021.
2. ↑  «Bingsing – lokalhistoriewiki.no». *lokalhistoriewiki.no*. Besøkt 1. januar 2021.
3. ↑  «Bygdeborgen Slottet i Bingen | Eiker Arkiv». Besøkt 1. januar 2021.
4. ↑  «Publikasjoner». *bingselva.no*. Besøkt 1. januar 2021.
5. ↑  «Bingsherrene – lokalhistoriewiki.no». *lokalhistoriewiki.no*. Besøkt 1. januar 2021.
**Smedbrua**, er en steinhvelvbru som ligger langs Gamle Kongsbergvei. Brua ligger på den gamle Sølvveien, kongeveien, som var Norges første riksvei og som ble anlagt i 1624 etter befaling av Christian IV. Smebrua ligger mellom Hokksund og Kongsberg, i Øvre Eiker kommune Buskerud fylke. Den går over Fiskumelva og har et spenn på 8,3 meter.

Brua er trolig fra rundt 1767 og regnes som Norges eldste stein-hvelvbru. Den er fredet (Nasjonal verneplan). Den ble bygget av steinmurere fra Kongsberg Sølvverk. Den erstattet da en eldre bru av tre.

Navnet stammer sannsynligvis fra en nærliggende plass, Smedmoen.

I Norge strekker steinhvelvbruenes tidsalder seg fra begynnelsen av 1600-tallet til midten av 1900-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  Statens vegvesen: *Steinhvelvbruer.* Håndbok nr 230. Utgitt 2002, s. 7.

Eksterne lenker
---------------

* Smedbrua Arkivert 27. oktober 2014 hos Wayback Machine.. Statens vegvesen

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Randsfjorden** er den fjerde største innsjøen i Norge og den tredje største i Innlandet fylke. Randsfjorden ligger i kommunene Jevnaker i Viken og Gran, Søndre Land og Nordre Land i Innlandet. I nord har innsjøen tilsig av elvene Etna og Dokka, og i Røykenvika kommer Vigga ut. Randsfjorden dreneres av Randselva som renner ut ved Jevnaker i sørenden av innsjøen.

Lengst nord ligger Fluberg, med Fluberg kirke og Dokka (i bakgrunnen).  Foto: Halvard Hatlen 
Randsfjordferga ved Horn fergekai Foto: Ole Anders Flatmo 
Randsfjorden ligger 135 moh. er 77 km lang og har et areal på 140 km². Dybden varierer noe, den største dybden er mellom 131 og 134,5 meter.

Randsfjordferga krysser Randsfjorden mellom Horn og Tangen.

Snorre skriver at en gang kong Halvdan Svarte hadde vært på besøk på Hadeland, reiste han over Randsfjorden på vei hjem. Da gikk han gjennom isen med sin hest og slede, og druknet.

Tilløp
------

* Etna
* Dokka
* Vigga ved Røykenvika
* Fallselva

Geologi
-------

Randsfjorden er en fjordsjø som ble dannet av isen i og etter siste istid. Området utgjør en svakhetssone i jordskorpa på grunn av en forkastning, der østsiden har sklidd ned mens vestsiden er presset opp. Bergartslagene er dermed best bevart i øst der vi finner kambrosilurske skifre og i høyereliggende områder permiske lava bergarter. Disse lagene er erodert på vestsiden og vi finner  prekambrisk grunnfjell.

Dyreliv
-------

Dokkadeltaet naturreservat i nordenden av fjorden er et ramsarområde på grunn av områdets betydning som biotop for trekkfugler og overvintrende vadefugler.

Randsfjorden har flere stammer med storørret. Den som blir fysisk størst av dem gyter i Dokka/Etna og kalles gjerne Dokkaaure. Nesten hvert år fanges det fisk på over 10 kg i dette vassdraget eller fjorden.

Bebyggelse
----------

Randsfjorden var en viktig årsak til bosettingsmønsteret på Hadeland. Utenfor Eidsand ligger flere øyer, blant annet Kongeøya og Sandøya. Rundt innsjøen finnes flere golfbaner.

Randsfjorden strekker seg fra Jevnaker i sør til Dokka i nord. På vestsiden finner vi stedene Onsaker, Tangen, Bjoneroa, Ringelia og Ligarda.
På østsiden finner vi Grymyr, Brandbu, Røykenvik, Horn, Fall, Hov, Fluberg og Odnes.

Se også
-------

* Liste over innsjøer i Skandinavia

Referanser
----------

1. 1 2 3  «NVE Atlas». *Utbygd vannkraft – Magasin.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 6. april 2014
2. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase – Dybdekart.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 6. april 2014
3. ↑  Fra skilt ved Bergfoss renseanlegg.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Randsfjorden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Tamara Tverdostup** (født **Tamara Volkova** 17. juli 1979) er en ukrainsk friidrettsutøver som konkurrerer på mellomdistanseløp. Hun er bl.a. kjent for å være «hare» i internasjonale løp.

Idrettskarriere
---------------

Tverdostup deltok i Sommeruniversiaden 2003, der hun kom på 6.-plass på 800 meter. To år senere deltok hun i Europacupen i friidrett (Super League) i Firenze, og kom der på 6.-plass på 800 meter. På nasjonalt nivå vant hun 800 meter i det ukrainske mesterskapet i 2003 og 2005. 

Hun deltok i EM i friidrett innendørs 2009, der hun fikk 8. beste tid i semifinalene, og ikke gikk videre til finalen. Hun deltok også i VM i friidrett 2009, der hun kom på 32.-plass i innledningsheatene på 1500 meter, og ikke gikk videre til semifinalen. I det ukrainske mesterskapet innendørs i 2010 vant hun 1500 meter. 

I Lag-EM i friidrett 2015 (Super League) kom hun på 5.-plass på 1500 meter, noe som ga Ukraina 8 poeng i lagkonkurransen.

Referanser
----------

1. ↑  FISU - *Summer Universiade Daegu 2003*, besøkt 22. desember 2015.
2. ↑  European Athletics - *European Cup Super League Firenze - ITA*, besøkt 22. desember 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tamara Tverdostup – World Athletics Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos European Athletics
* (en) Profil hos All-Athletics Arkivert 1. mai 2016 hos Wayback Machine.
Kransberg slott - bakenfor ble Adlerhorst bygd, og under ble det et omfattende bunkeranlegg
Luftvernsbunker i *Schlossstraße* i Ziegenberg.
**Adlerhorst** (Ørneredet) var et av Adolf Hitlers førerhovedkvarter under andre verdenskrig, og han ledet Ardenneroffensiven herfra. Det lå ca. 10 km vest for Bad Nauheim.

Anlegget
--------

To av anleggets deler var bygget rundt slottene Ziegenberg og Kransberg, og det tredje anlagt i dalen Wiesental én kilometer nordvest for Ziegenberg. Det var på det siste området Hitler oppholdt seg.

Slottene hadde tidligere vært i privat eie, men i september 1939 ble Ziegenberg konfiskert og 1. oktober samme år ble Kransberg ekspropriert. Arbeidet på de tre byggestedene varte fra september 1939 til august 1940. Byggestaben til Albert Speer var ansvarlig ombyggingen av slottene, mens Organisation Todt sto for byggingen av bunkere og infrastruktur. Det ble innredet egne rom for Hitler i Ziegenberg, og slottet ble forbundet med et omfattende bunkeranlegg både over og under jorden. Kransberg var ment som et hovedkvarter for Heinrich Himmler. I Wiesental ble det bygget syv bunkere. På takene ble det plassert arbeidsbygninger kamuflert som fritidsboliger.

Det hadde vært meningen at Hitler skulle lede invasjonen av Frankrike i 1940 fra Ziegenberg, men anleggsarbeidet ble ikke ferdig i tide. Dessuten mente Hitler at det var upassende å lede sine soldater fra et luksuriøst slott. Han regnet med at tyskerne etter krigen ville valfarte til «seiershovedkvarteret», og det måtte derfor ha et spartansk preg.

Hitler forlot Berlin med privattoget sitt 10. desember 1944 og ankom Ziegenberg tidlig dagen etter for å lede Ardenneroffensiven derfra. Han feiret julaften i Ziegenberg. Generaloberst Heinz Guderian som var til stede kalte det «den mest dødstriste julekveld i høyst ukristelige omgivelser». Etter at offensiven hadde brutt sammen dro Hitler 15. januar 1945 tilbake til Berlin, der han forble frem til selvmordet.

19. mars ble Ziegenberg bombet av amerikanerne og slottet satt i brann. 27. mars satte tyskerne fyr på anlegget i Wiesental. 31. mars ble Adlerhorst inntatt av amerikanske styrker. I 1946 ble restene av bunkerne i Wiesental sprengt. Kransberg var blitt spart, og de allierte brukte slottet til å forhøre flere prominente naziledere, blant annet Albert Speer og Hjalmar Schacht, før de ble sendt til Nürnberg.

Hitlers opphold i Adlerhorst
----------------------------

Denne tabellen er basert på dagboksnotater til offiserer i Hitlers stab.

| Fra | Til |
| --- | --- |
| 11. desember 1944 | 15. januar 1945 |

Referanser
----------

Kilder
------

* Beevor, Anthony, *Ardennene 1944 : Hitlers siste sjansespill*, 2015, Cappelen Damm, ISBN 978-82-02-48228-2
* Seidler, Franz W. og Zeigert, Dieter, *Die Führerhauptquartiere – Anlagen und Planungen im Zweiten Weltkrieg* ISBN 3-7766-2154-0

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Tara McCormack** er en britisk akademiker og forfatter. Hun er foreleser i internasjonale relasjoner ved University of Leicester.

Utdanning og karriere
---------------------

McCormack ble uteksaminert med en bachelor i politikk fra Queen Mary University of London, og en mastergrad i internasjonale relasjoner og styresett fra London School of Economics. Hun fullførte sin doktorgrad i internasjonal sikkerhet ved Center for the Study of Democracy, University of Westminster. Hun har spesialisert seg på sikkerhet, utenrikspolitikk og demokratisk legitimitet, intervensjon og Storbritannias militære makt. Før hun begynte i stillingen ved University of Leicester underviste McCormack ved University of Westminster og University of Brunel.

Synspunkt
---------

McCormack har en lang tilknytning til *LM Magazine* og dets etterfølger *Spiked*, og med deres relaterte prosjekter som *Battle of Ideas*.

I en artikkel fra 2007 for *Spiked* som anmeldte en bok av John Laughland om rettssaken til Slobodan Milošević, beskrev hun Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia som en utøver av «fullstendig vilkårlig lovløshet». Etter hennes mening var det Miloševićs død som «gjorde en slutt på farsen».

### Syria

McCormack er medlem av *Working Group on Syria, Propaganda and Media* (SPM). I april 2018 beskrev *The Times* gruppen som "apologeter for Assad". Som tilsvar uttalte McCormack: «Hva har vi lært av luftangrepene? Storbritannia, USA og Frankrike viser forakt mot FN-pakten. De bombet på grunnlag av videoer på sosiale medier. Ved å bombe den samme dagen OPCW som skulle starte arbeidet, viser de også forakt for denne organisasjonen... Forsiden av The Times var et frontalangrep på meg og andre kolleger som er imot intervensjon». McCormack har tweetet at De hvite hjelmene er «ganske enkelt Al Qaida» og «organisert av Jihadister».

Referanser
----------

1. ↑  Dr Tara McCormack Arkivert 20. april 2020 hos Wayback Machine. University of Leicester
2. 1 2  Adam LeBor (26. november 2020). «The Marxist cell in Number 10». The Critic Magazine. Besøkt 28. desember 2020.
3. 1 2  McCormack, Tara. .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
4. ↑  Keate, Georgie; Kennedy, Dominic; Shveda, Krystina; Haynes, Deborah. «Apologists for Assad working in British universities».
5. ↑  Webster, Ben (16. april 2018). «Academics accused of speaking for Assad condemn Syria raids». *The Times*. Besøkt 19. april 2018.
6. ↑  Joiner, Sam; Shveda, Krystina (13. april 2018). «Conspiracy theorists hold court on social media - News». *The Times*. Besøkt 28. desember 2020.
**Alexander Zeisal Bielski** (født 19. oktober 1912 i Stankiewicze, nær Navahrudak, i datidens Polen, død 18. august 1995 i Brooklyn i New York City) var en polsk jøde og leder for en gruppe partisaner som reddet minst 1 200 jøder fra nazistene i Polen og Hviterussland under 2. verdenskrig.

Bielski ble født rundt 1912. Han vokste opp i en polsk-jødisk familie i en liten landsby i Øst-Polen. Han hadde ni brødre og to søstre. Da Operasjon Barbarossa ble igangsatt dannet flere av Bielski-brødrene militære enheter for å kjempe mot de tyske okkupantene. Partisanene gjemte seg i dype skoger i Hviterussland gjennom verdenskrigen. Alexander Bielski forlot partisanene til fordel for Den røde armé i noen måneder, før han kom tilbake for å redde sine brødre og jødene fra tyskerne. Hans første kone og deres spedbarn skal ha blitt myrdet av nazistene.

En av jødene han reddet var den da atten år gamle Sonia Boldo, som han senere giftet seg med. Etter krigen flyttet Bielski først til Israel, før han flyttet videre til New York i 1956. Han døde av hjertestans i Brooklyn, i en alder av 82 år. Han etterlot seg to barn og seks barnebarn på tidspunktet for sin død.

Flere av barnebarna tjenestegjorde i Israels forsvar. Bielski ble portrettert av Liev Schreiber i krigsfilmen *Defiance* (2008).

Referanser
----------

1. ↑  Tec, Nechama (2009). *Defiance; the Bielski Partisan*. New York: Oxford University Press. s. 15.
2. ↑   BnFs generelle katalog, catalogue.bnf.fr, besøkt 25. mars 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4  «Alexander Z. Bielski, 83, a Guerrilla Fighter Who Harried Nazis and Saved Jews, Is Dead». *The New York Times*. 23. august 1995. Besøkt 1. april 2009. «Alexander Zeisal Bielski, a leader of the famous Bielski Brigade that harried German occupation forces and rescued hundreds of Jews from Nazi execution in Byelorussia during World War II, died on Friday at his home in Brooklyn. He was 82. His family said he died of cardiac arrest.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Geitungsholmen naturreservat** består av Geitungsholmen i Asker kommune i Indre Oslofjord, samt tilgrensende sjøområder. Geitungholmen ligger øst for Slemmestad sentrum og øst av Slemmestadodden. Verneområdet på selve holmen er på 6 dekar. De vernede sjøområdene utgjør omtrent 13 dekar rundt til holmens vestre del. Vernet er ikke matrikkelført på eiendommen.

Verneformål
-----------

> Bevare en viktig lokalitet for forståelsen av Oslofeltets fossilførende bergarter, samt å bevare en tilnærmet urørt holme med sitt biologiske mangfold. Området er egenartet ved å ha særlig verdi som hekkeområde for sjøfugl.
> 
> 
> 

Geitungsholmens høyeste deler har vegetasjon som gress og busker. Holmen er ansett å ha interessant geologi, dyre- og planteliv. Geitungsholmen viser sammen med andre verneverdige områder i Slemmestadområdet lagrekken mellom mellomkambrium til mellomordovicium.

På Geitungsholmens vestre del er det i hekkeperioden ferdselsforund av hensyn til sjøfuglkoloniene som hekker der. Sjøfuglkolonien består blant annet av fiskemåke, gråmåke, hettemåke og makrellterner.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Geitungsholmen». *Naturbase*. Miljødirektiratet. Besøkt 18. mai 2017.
2. ↑  «0627-38/576 Slemmestad fabrikker». *Eiendomsinformasjon Matrikkelen*. Kartverket. Besøkt 18. mai 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Geitungsholmen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* Naturreservatets verneforskrift hos Lovdata
* Brosjyren *Fossilforekomst*, utgitt av Fylkesmannens miljøvernavdeling og Statens naturoppsyn

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Skaugumsåsen og Åstad naturreservat** utgjøres av den bratte sørvest- og sørøstskråningen av Skaugumsåsen, samt dalbunnen ved Åstad i Asker kommune. Naturreservatet ble etablert 27. november 2020 ved sammenslåing av **Skaugumsåsen naturreservat** og **Åstad naturreservat**.

Området preges av bergvegger med underliggende rasmark. Berggrunnen er ganske lik den vi finner på Kolsås, med sedimentære bergarter fra kambro-silurtiden nederst, og lavabergartene basalt og rombeporfyr over. Dette gir næringsrikt jordsmonn, og grobunn for edellauvskog. I reservatet finnes «et av landets fineste eksempler på en stabil utforming av skogtypen alm-lindeskog, med tilhørende markvegetasjon og dyreliv.»

Det er ikke tillatt å endre naturmiljøet. Dyr og planter er vernet, men det er tillatt å sanke matsopp og bær. Bålbrenning er fobudt hele året.

Naturreservatet grenser til Nordre Skaugumsåsen naturreservat i nord og til Semsvannet landskapsvernområde i vest.

Referanser
----------

1. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 20. oktober 2021.
2. ↑  «Skaugumsåsen og Åstad naturreservat» (PDF). Klima- og miljødepartementet. November 2020. Besøkt 7. desember 2021.
3. 1 2  (no) Skaugumsåsen og Åstad naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
4. 1 2  «Forskrift om vern av Skaugumsåsen og Åstad naturreservat, Asker kommune, Viken». Lovdata. Besøkt 7. desember 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Sundbyholmene naturreservat** består av to store holmer og en liten, øst for Båtstø og nord for Håøya i Indre Oslofjord. På den nordre holmen er det en fyrlykt. Holmene tilhører gården Sundby i Røyken. Vernet er ikke matrikkelført på eiendommen, selv om det er matrikkelført vern av fire andre objekter tilhørende gården.

Verneformål
-----------

> Bevare livsmiljøet for plante- og dyrelivet i området, særlig ut fra hensyn til sjøfuglene og deres hekkeplasser.
> 
> 
> 

Sundbyholmene er vernet ifølge verneplan for sjøfugl. Sundbyholmene har den største ærfuglkolonien i Indre Oslofjord.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Sundbyholmene». *Naturbase*. Miljødirektoratet. Besøkt 26. mai 2017.
2. ↑  «0627-48/1 Sundby». *Eiendomsinformasjon Matrikkelen*. Kartverket. Besøkt 26. mai 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Sundbyholmene naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* Naturreservatets verneforskrift hos Lovdata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
Denne artikkelen omhandler det overnaturlige vesenet.  For vete, se Veten.  For måleenheten, se vette (vekt).
Vetter i brødrene Grimms eventyr (1915).
En vette (tysk: *Wichtel*) titter ned fra husveggen i Sophienstraße i Berlin.
**Vette** er en fellesbetegnelse for alle overnaturlige vesener. Ordet betyr «skapning», fra en protogermansk rot \**wihti,* beslektet med tysk *Wicht*. engelsk *wight* og norrønt *vettr*. Det fantes både gode og onde vetter, jfr middelalderlatin: *bonœ res* = gode vetter, og *males choses* = onde vetter.

Vettene beskrives ut fra hvor de ble funnet, for eksempel «landvette», «skogsvette», «husvette», «vannvette» eller «sjøvette». Det er forsøkt å knytte nøkken til ferskvann og draugen til saltvann som en havvette, enn videre huldra som en landvette eller en skogsvette, men det er vanskelig å finne noen konsistens her.

Prokopios skrev rundt år 500 at folket i nord dyrket naturens vetter, naturånder, i en type animisme. Sykdomsvetter skulle man passe seg for, og rakitt ble enkelte steder helt til nyere tid kalt for «jordsog» ut fra en oppfatning av at jordvettene sugde livskraften av barnet. Ilden hadde sine vetter som ikke måtte krenkes, og som det ble sagt i norsk folketro, hevdet også Aristoteles at om barn får leke med varmen om kvelden, kommer de til å væte seg om natten.

Vettene skilte seg fra troll ved at de, som huldrene og nissene, holdt seg i nærheten av mennesker. I nordisk mytologi opptrer vetter iblant sammen med æser og vaner; men også som mer anonyme kollektivguder, blant andre landvettene på Island, der nordboene under landnåmet tok ned de utskårne skipsstavnene for ikke å fornærme landvettene som ble antatt å holde til i det ellers øde landet.

**Gardvord**eller **haugbonden** var vetten som holdt til i ættehaugen ved en gård og passet på gårdfolkets velferd. På gårdene var det «tussehauger» med «tussebjørker» på. Der bodde «de gråkledde». En dreng trasset husbondens advarsel og urinerte på tussehaugen, for å vise at han ikke var overtroisk. Men da rente tussen angivelig kniven i ham så han måtte bæres hjem.

Referanser
----------

1. ↑  «Wight - vette», *etymonline*
2. ↑  Ingjald Reichborn-Kjennerud: «Folkemedisin og lægevidenskap», *Norsk kulturhistorie* V (s. 256), J.W. Cappelens forlag, 1942
3. ↑  Stefánsson, Finn: «Vetter» i nordisk mytologi på lex.dk. Hentet 1. mai 2021 fra
4. ↑  *Store norske leksikon* (2005-07): «gardvord» i *Store norske leksikon* på snl.no. Hentet 4. juli 2023 fra
5. ↑  Thor Bryn: «Om tusser og fisk», *Den norske turistforenings årbok* 1950 (s. 189-90)

Se også
-------

* Overnaturlig vesen
* Fabelvesener
* De underjordiske

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Cytoplasmaet** omgir cellekjernen (eller DNAet hvis det er snakk om bakterier) i en celle. Cytoplasmaet inneholder en proteinrik, geleaktig cellevæske. Det er både mineraler og salter i cellevæsken. I noen celler er det et lite lager av næring i form av glykogen og fett i cytoplasmaet. I cytoplasmaet er det også små bestanddeler, organeller, som er beskyttet av en membran, og som lever sitt eget liv inne i cellen. Slike organeller har klart definerte oppgaver, blant annet mitokondriene, som står for den avsluttende og største delen av energiomsetningen i cellene. Av andre organeller nevner vi ribosomer, som sørger for at aminosyrer blitt satt sammen til proteiner. Proteiner som cellene skal skille ut, samler seg ved plasmanettverket. Lysosomer er blærer med enzymer som bryter ned stoffer cellene ikke har bruk for. Golgiapparatet danner også blærer, men i disse blærene er det stoffer som skal bli transportert ut av cellene.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Waldemar Christian Stabell**
(født 3. januar 1913, død 22. desember 2000)
var en norsk kunstmaler.

Han var født i Hillsborough, New Brunswick i Canada.
Han studerte ved Bergen kunsthåndverkskole i 1929,
ved Kunstakademiet i Oslo 1931-32 og
ved Kunstakademiet i København. 
Tilbake i Bergen 1933 ble han kunstkritiker i Bergens Aftenblad 1936-40 og
bidro til kjentgjøringen av Claes Gill. Så var han 
bosatt i Sogndal 1941-45. Mellom 1946-52 
var han student i London og Paris, samt laget program for BBC og
skrev for Kunst & Kultur. Siden 1952 etablerte
han malerskoler i Bergen og Vosseskolen for bildende kunst (1964). Han var
kunstkritiker i Morgenavisen 1961-81.
For Bergen Kunstnerforbund var han formann 1969-76 og fra 1980.
Han var sønn av en sjøkaptein, hadde engelsk mor og var gift med Margit Stabell (1911–1998)

*Se også slekten Stabel*

Utgivelser
----------

* *Bernt Tunold 1877-1977*. I kunst og kultur (1977)

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Waldemar Stabell, (03.januar 1913 - 22.desember 2000).», besøkt 21. desember 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Kunstnaren Waldemar Stabell til minne* i Bergens Tidende (3.1.2001)
3. ↑  (no) Waldemar Stabell i Store norske leksikon

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
**Bondivann** er et vann i Asker kommune i Viken. Vannet ligger 99 meter over havet og har et areal på 0,13 km². Vannet er en del av Askervassdraget, og har to større tilførsler: Askerelva har innløp i nordenden av vannet, og Barlindbekken har innløp i sørenden.

Bondivann har utløp til Blakstadelva på østsiden ved Bondibru. Derfra renner elven ned til Blakstadbukta. På Bondibru har vannkraften fra gammelt av blitt benyttet til sag for gårdene Bondi og Bleiker. På slutten av 1800-tallet ble det her etablert et kraftverk til Christiania Kapselfabrikk.

På vestsiden av vannet ligger Bondivann stasjon på Spikkestadlinjen. Rett nord for stasjonen er det bygget en gangbro over vannet, som gir nabolagene på østsiden av vannet tilgang til stasjonen.

Inntil Drammenbanen åpnet på 1870-tallet gikk det vinterstid en offentlig vintervei fra Asker over isen på Bondivann og Gjellumvannet til Heggedal og videre til Røyken. Fra siste halvdel av 1800-tallet til begynnelsen av 1900-tallet ble det på Bondivann, som andre steder i Asker, skåret is til eksport. Frem til Askerhallen åpnet i 1969, trente ishockeyklubben Frisk Asker på Bondivann.

Bondivannet er kalkrikt, næringsrikt, og forholdsvis grunt. En lang rekke fiskearter finnes i vannet, som gjedde, abbor, mort, sørv, suter, dvergmalle, og ål. Det er mer usikkert om vannet også har karpe og karuss. Det har blitt/blir satt ut noe ørret i vannet fra Asker Jeger og Fiskerforenings oppdrettsanlegg i Svartdalen ved Semsvannet.

Som i resten av Askervassdraget er det fritt fiske i Bondivann. Da forurensningen av vassdraget tidligere var betydelig, er det lagret en god del miljøgifter i sedimentene i bunnen av vannet. Dette selv om vannkvaliteten i vassdraget i dag stort sett er god. Eldre fisk og rovfisk kan derfor inneholde høyere nivåer av miljøgifter enn hva helsemyndighetene anbefaler for menneskeføde.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 5. april 2015
2. ↑  Heum, Ingar: *Sportsfiske langs Oslofjorden*, Tun forlag 2006, ISBN 82-529-2957-5, s.138
3. ↑  *Borgen-elever satte ut 100 ørreter*, Budstikka 04.09.2014

Litteratur
----------

* Bakken, Tor Chr (red): *Budstikkas store Asker og Bærum-leksikon*, Kunnskapsforlaget 2008, ISBN 978-82-573-1534-4

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Mandalskrysset** er et toplans motorveikryss på E39 i Lindesnes kommune i Agder. Det ligger rundt 7 kilometer nord for Mandal sentrum og knytter E39 med fylkesvei 455. Det er Mandal og Marnardals tilkobling til den planlagte motorveien mellom Kristiansand og Stavanger, og det har offisielt kryssnummer 10. Krysset er det sydligste punktet på det norske motorveinettet, som er under utbygging.

Bakgrunn
--------

I 2010-årene besluttet regjeringen å bygge ut E39 mellom Kristiansand og Stavanger til firefelts motorvei. Byggingen startet med parsellen Kristiansand vest–Mandal øst (Grauthelleren–Døle bru) høsten 2018, og året etter satte Nye Veier i gang arbeidet med neste parsell, Mandal øst–Mandalselva (Døle bru–Mandalskrysset). Denne parsellen åpnet 22. desember 2021, og Mandalskrysset er det foreløpige endepunktet på motorveien vestover fra Kristiansand.

Parsellen videre vester fra Mandalskrysset til Herdal i Lyngdal skulle etter planen settes i gang i 2023, med planlagt veiåpning i 2027. I mai 2022 ble det kjent at Nye Veier utsetter denne parsellen inntil videre, på grunn av kraftig prisstigning i bygg- og anleggsmarkedet. Inntil parsellen til Lyngdal åpner, er kun halve Mandalskrysset i bruk, siden på- og avkjøringsrampene vestover ikke kan benyttes.

Om anlegget
-----------

Krysset knytter sammen E39 med fylkesvei 455, som forbinder Mandal med Marnardal og Åseral. I tillegg er fylkesvei 3973 tilknyttet via en rundkjøring like sør for krysset. Mellom Mandalskrysset og sydover til Ime utenfor Mandal sentrum er det bygget en ny motortrafikkvei på 4,5 kilometer. Denne veien er en del av E39 frem til strekningen E39 Mandalskrysset–Lyngdal åpner. Da vil denne strekningen kun bli en del av fylkesvei 455.

Mandalskrysset utvikles til et stort knutepunkt for kollektivtrafikk, og anlegget får 200 plasser til pendlerparkering og ladeinfrastruktur for elkjøretøyer. Det bygges også hvileplass for yrkessjåfører og aktivitetsområde med leke- og treningsapparater. Krysset får dessuten en McDonald’s-restaurant og en Esso-stasjon.

Referanser
----------

1. ↑  «E39 Kristiansand vest – Mandal øst». *Nye Veier AS*. Besøkt 19. desember 2021.
2. ↑  «E39 Mandal øst – Mandal by». *Nye Veier AS*. Besøkt 19. desember 2021.
3. ↑  Morvik, Roald. «Åpning av E39 Mandal - Dølebru 22.12.21 - Agder kollektivtrafikk». *www.akt.no*. Arkivert fra originalen 19. desember 2021. Besøkt 19. desember 2021.
4. ↑  Ankersen, Roald (22. desember 2021). «Her åpner 11 kilometer av den nye motorveien». *fvn.no* **(norsk)**. Besøkt 22. desember 2021.
5. ↑  «E39 Mandal – Lyngdal øst». *Nye Veier AS*. Besøkt 19. desember 2021.
6. ↑  Nordahl, Victoria Marie (31. mai 2022). «Nye Veier utsetter veibygging på grunn av økte priser». *NRK*. Besøkt 4. juni 2022.
7. ↑  «Fem konkurranser fra Nye Veier». *Nye Veier AS*. 30. mai 2022. Arkivert fra originalen 5. juli 2022. Besøkt 4. juni 2022.
8. ↑  Mjaaland, Tor (8. juli 2021). «(+)Unikt servicesenter i Mandalskrysset». *fvn.no* **(norsk)**. Besøkt 19. desember 2021.
9. ↑  «Satser på ladeplass for både mennesker og maskiner». *Nye Veier AS*. Arkivert fra originalen 19. desember 2021. Besøkt 19. desember 2021.
**Ulvenvannet** er en innsjø i Asker kommune i Akershus og Lier kommune i Buskerud. Det er et av Dikemarkvannene.

Innsjøen ligger 181 meter over havet, øverst i Årosvassdraget, ved Dikemark. Vannet får tilsig fra Padderudvannet og Grobruelva fra Lierskogen, og har utløp til Verkensvannet. Etter oppdemming av Verkensvannet flyter vannene sammen på samme nivå, slik at den tidligere Poverudelva mellom vannene nå er et sund.

Det er badeplass ved vannet, med toalett og badeflåte.

Det er også populært å fiske i vannet, her er både abbor, gjedde, mort og sørv. Videre finnes stor suter, det er tatt eksemplarer på nesten 3 kg. Vannet har også en stamme stor ørret, men bestanden er liten og tåler ikke uttak.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 7. april 2015
2. ↑  Asker kommune: Ulvenvannet
3. ↑  «Oslomarkas fiskeadministrasjon om fiske i Dikemarksvannene». Arkivert fra originalen 1. juli 2007. Besøkt 17. november 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister **·** Naturbase
 |
**Maple Station** er et band fra Larvik i Norge. Bandet ble startet i 2009 av Anders Grimstad som også er nåværende medlem. Bandet spiller pop, rock, funk og country.

Bandets første vokalist var Liv Einarsen Eidspjeld (fra 2009 til 2013) som også var med å starte bandet Briskeby i slutten av 1990-årene.

Siri Fredrikke Lundvang (2014) var med Maple Station kun en kort periode i 2014

Ragni Hovland (2015–) er nå bandets vokalist og frontfigur.

Maple Station er signert hos plateselskapet PST Mjuzik og Normann musikk. Navnet Maple er et anagram og ble satt sammen av forbokstavene til bandmedlemmene som var med i oppstarten 2009.

På Maple Station sin første utgivelse (Maple Station 2010) er Liv Eidspjeld tekstforfatter og Pål Thorstensen låtskriver. Etter Liv Eidspjeld sluttet i bandet er Pål Thorstensen tekstforfatter og låtskriver.

Medlemmer
---------

* Ragni Hovland (vokal)
* Morten Forbord (bass)
* Pål Svendby Thorstensen (gitar)
* Anders Muren Grimstad (trommer)
* Rune Sandnes (tangenter)

Diskografi
----------

* 2009 – Buttercup (singel)
* 2010 – My Song (singel)
* 2010 – *Maple Station (LP)*

Referanser
----------

1. ↑  «Siste nytt». *www.maplestation.no*. Besøkt 14. juli 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maple Station på Discogs Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**Volvox & Alkymisten** (**V&A**) er linjeforeningen for realfagsstudier i biologi, kjemi, bioteknologi og årsstudium i kjemi og biologi ved NTNU. Foreningen er en fusjon mellom foreningene Volvox og Alkymisten, henholdsvis for biologi og kjemi. Fusjonen skjedde 5. oktober 1998. Før det ble Volvox stiftet 1. februar 1961 og Alkymisten 19. oktober 1972.

Foreningen drives av et styre satt sammen av ti studenter. Hvert høstsemester blir et nytt styre valgt på foreningens årsmøte. 

Før 1994 var linjeforeningen underlagt den Allmennvitenskapelige høyskolen (AVH). Frem til 2000 holdt foreningen til på Rosenborg, deretter flyttet til Realfagsbygget på Gløshaugen.

Foreningen organiserer blant annet faddertid for nye studenter og forskjellige fester.

Foruten et linjeforeningsstyre, har linjeforeningen flere komiteer.

Såfremt noen har gjort seg fortjent så utdeles hvert år ridderordenen «Ridder av Den Röda Ulv».

Referanser
----------

1. ↑  «Om oss». *Volvox & Alkymisten* **(norsk)**. Besøkt 16. august 2023.
2. ↑  Volvox 1961-1968, 25 års jubileumsbok
3. ↑  Alkymistens originale stiftelsesdokument

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Volvox & Alkymisten på Facebook Rediger på Wikidata

* Volvox & Alkymisten på Instagram Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Stokkan ungdomsskole** er en kommunal ungdomsskole på Stjørdalshalsen i Stjørdal kommune i Trøndelag. Barneskolene Fosslia, Halsen og Kvislabakken sogner til Stokkan. Stokkan er kommunens største ungdomsskole. Det er cirka 450 elever og 60 ansatte på skolen.

Stjørdal kommune bygde ny ungdomsskole på Stokkan i 1974. Den åpne planløsningen med en «bikube» – mange sekskantede rom på ett plan – var radikal for sin tid.

De gamle skolebygningene ble revet våren 2010, mens den nye skolen ble bygget ved siden av. Den nye Stokkan ungdomsskole ble tatt i bruk til skolestart høsten samme år. Bygget er U-formet. Gulvarealet er dobbelt så stort som den gamle skolen, fordelt på to etasjer, med kantine, auditorium og flere spesialrom.

Referanser
----------

1. ↑  «Stokkan ungdomsskole - Stjørdal kommune». *www.stjordal.kommune.no*. Besøkt 2. juni 2021.
2. ↑  «Fire flunkende nye skoler tas i bruk i Nord-Trøndelag i høst». *Trønder-Avisa*: 8. 16. august 1974.
3. ↑  «Stokkan ungdomsskole i Stjørdal fylkets mest radikale skolebygg». 17. august 1974: 9.
4. ↑  «Stokkan skole». *Byggeindustrien*. bygg.no. 20. september 2010. Besøkt 3. januar 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister
 |
**Svampbomber** (engelsk: *Sponge bombs*; hebraisk פצצת ספוג *bitsetsa tsvog*) inneholder ikke eksplosiver, men brukes til å utløse en plutselig eksplosjon av et spesifikt skum som utvider seg raskt og deretter stivner.

De brukes for eksempel til å blokkere tunnelåpninger i det underjordiske tunnelsystemet i Gaza (*«Gaza Metro»*), som Hamaskrigere ellers kunne dukke opp fra mens israelske soldater rykker frem gjennom tunnelsystemet under landets kamp etter Hamas' angrep på Israel i 2023.

Det israelske forsvar (IDF) testet ut bruken av svampbomber i 2021 i et treningsområde ved kibbutzen  Tze'Elim, der tunneler ble bygget spesielt for øvelsen. Svampbombene består av en plastbeholder delt i to rom med to forskjellige væsker og en metallbit som må fjernes før bruk. Den kjemiske reaksjonen gjør at skummet utvikler og utvider seg raskt og stivner deretter. Svampbombene brukes av spesialtrente soldater fordi bruken ikke er uten fare.

Det er for eksempel er det eliteenheten Yahalom (betyr *diamant*, enhet 5528), som spesialiserer seg på å oppdage og ødelegge tunneler. Yahalom inkluderer eliteenhetene *Samur* og *Sayfan*. *Samur* spesialiserer seg på krigføring i tunneler og andre underjordiske militæranlegg og har alle midler til å ødelegge tunnelene. De nøyaktige detaljene rundt disse operasjonene er hemmelige. *Sayfan* spesialiserer seg på urban og ukonvensjonell krigføring, og IDF har også *Oketz*, en spesialenhet som bruker hunder som er trent i tunnelkrigføring. Disse enhetene har også teknologisk utstyr som roboter som gjør soldatenes arbeid mindre farlig.

Referanser
----------

1. ↑  ‘Sponge bombs’ are Israel’s new secret weapon to block Hamas tunnels, The Telegraph, 25. oktober 2023. Lest 29. oktober 2023.
2. ↑  ‘Like fighting ghosts’: The challenge the IDF faces in destroying Hamas’s tunnels, Times of Israel, 28. oktober 2023. Lest 29. oktober 2023.
Alumim ligger i østre del av det gule området.
**Alumim** (hebraisk skrift עֲלוּמִים, betyr *Ungdom*) er en kibbutz nordvest i Negevørkenen sør i Israel. Den ligger nær Gazastripen og tilhører Sdot Negev regionale kommune. I 2011 hadde den 430 innbyggere.

Historie
--------

Kibbutzen ble grunnlagt i 1966 som en grensebosetning mot Egypt av Bnei Akiva-medlemmer fra en Nahal-gar'in. Landområdet hadde tilhørt den religiøse kibbutzbevegelsen siden 1940-årene og det ble tidligere drevet jordbruk her av kibbutzen Be'erot Yitzhak, som ble flyttet da den vart ødelagt under den arabisk-israelske krig i 1948.

I løpet av årene kom flere Nahal-grupper til kibbutzen, i tillegg til grupper av immigranter fra World Bnei Akiva. De største gruppene fra utlandet kom fra Storbritannia.

Dem 7. oktober 2023 angrep palistinske militante Israel fra Gazastripen. Området øst for Gaza ble angrepet av terrorister fra Hamas og Palestinsk Islamsk Jihad. Rundt 20 Hamas infiltrerte kibbutzen Alumim i det øyemed å drepe og å kidnappe israelske sivile. I Alumim drepte de 16 utenlandske arbeidere fra Thailand og Nepal, og kidnappet åtte mennesker før kibbutzens sikkerhetsteam slo tilbake og fikk stanset dem. To brødre som kom til fra Beersheba for å kjempe mot terroristene, ble også drept i sammenstøtene. Alle Hamas-infiltratørene ble drept.

Referanser
----------

1. ↑  «Locality File». Israelsk statistisk sentralbyrå. Arkivert fra originalen (XLS) 23. september 2013. Besøkt 9. oktober 2014.
2. ↑  AFP and ToI Staff. «Foreigners from across the globe killed, missing or abducted in Hamas massacre». *www.timesofisrael.com* **(engelsk)**. Besøkt 1. november 2023.
3. ↑  ynet, כתבי (17. oktober 2023). «יישוב אחרי יישוב: הנרצחים בטבח חמאס, העדויות המצמררות וסיפורי הגבורה». *Ynet* **(hebraisk)**.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |