recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Júst Olaf Jacobsen á Húsum** (født 28. november 1860 i Tórshavn, død 25. november 1932) var en færøysk kongsbonde og politiker. Han var en av de ni mennene som innbød til Julemøtet i 1888, et møte som regnes som starten på Færøyenes selvstendighetskamp. Han ble senere formann i Føringafelag. Jacobsen var innvalgt på Lagtinget fra Suðurstreymoy fra 1899 til 1903.

Av yrke var han kongsbonde på Húsum i Tórshavn med krøtter og sauer på beite i utkanten av byen, like ved der idrettsanleggene i Gundadalur nå ligger. Han investerte også i fiskefartøyer. Han var også en dyktig smed, som sammen med Rasmus Effersøe «la hånd og ånd sammen for å lage nye jordbruksredskaper.»

Referanser
----------

1. ↑  Debes, Hans Jacob (1993). *Politiska søga Føroya 1814–1906* **(færøysk)**. Tórshavn: Føroya Skúlabókagrunnur. s. 115.
2. ↑  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 294. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.
3. ↑  «Júst Jacobsen, bóndi í Tórshavn». *Dimmalætting* **(færøysk)**: 1. 14. januar 1933.

Portal: Færøyene
**Jürg Grünenfelder** (født 8. januar 1974 i Elm) er en sveitsisk alpinist.

Han gjorde seg bemerket under junior-VM 1993, der han ble nummer 4 i storslalåm og nummer 6 i super-G. Grünenfelder debuterte i verdenscupen i november 1996. Det beste resultatet oppnådde han i desember 2004, da han ble nummer to i utforrennet i Val Gardena, bak tyskeren Max Rauffer. Karrierens høydepunkt kom under OL 1998 i Nagano. I utforrennet ble han nummer fire, bare ett hundredels sekund bak bronsevinneren Hannes Trinkl.

Jürg Grünenfelder ble sveitsisk mester i super-G i 2000. Han la opp på grunn av skadeproblemer i mars 2007.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jürg Grünenfelder – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Jürg Grünenfelder – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Jürg Grünenfelder – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jürg Grünenfelder – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jürg Grünenfelder – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Jürg Grünenfelder – ski-db.com Rediger på Wikidata
* Jürg Grünenfelders hjemmeside
***Tangled Lives*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Paul Scardon.

Handling
--------

Etter at han ser sin kone Cora i armene til John Howland, begår oberst West selvmord - uten å innse at John faktisk har forsøkt å motvirke Coras oppmerksomhet. Når John redder Lola Maynard fra to kjeltringer som har angrepet henne, blir hun forelsket i ham - selv om hun forsøker å holde disse følelsene hemmelige. Cora påstår ovenfor John at hans kone Hilda har hatt en affære med en ung millionær, ved navn Paul Wescott - hvorpå den rasende mannen truer med å drepe sin kones kjæreste. Samtidig som John soner i fengsel etter å ha blitt anklaget for overfall som han egentlig er uskyldig i, tar Hilda ut skilsmisse fra ham - og hun gifter seg snart med Paul. Etter Johns løslatelse reiser han til Pauls hjem, og denne gangen planlegger obersten virkelig å drepe ham.

Skuespillere
------------

* Harry T. Morey som John Howland
* Betty Blythe som Hilda Howland
* Jean Paige som Lola Maynard
* Albert Roccardi som Peter Hyde
* George Majeroni som Paul West
* Eulalie Jensen som Cora West
* Charles Kent som oberst West

Referanser
----------

1. ↑  TANGLED LIVES

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tangled Lives* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Norsk selskapsrett** er de selskapsrettslige regler som gjelder innen norsk rett. Rettsområdet er en del av den norske formueretten. Selskapsretten regulerer selskapene og deres rettsforhold, hovedsakelig forholdet mellom selskapsdeltakerne, forholdet mellom selskapsdeltakerne og selskapet og forholdet mellom selskapet, selskapsdeltakerne og kreditorer / kontraktsparter / tredjemenn.

Blant de viktigste selskapsformene i Norge er ansvarlig selskap, aksjeselskap og allmennaksjeselskap. Disse selskapene reguleres av henholdsvis selskapsloven av 1985, aksjeloven av 1997 og allmennaksjeloven av 1997.

Se også
-------

* Selskapsformer i Norge

Litteratur
----------

* Tore Bråthen (2022). *Selskapsrett* (7 utg.). Oslo: Fagbokforlaget. ISBN 9788245043419 – via nb.no.
* Tore Bråthen (1995). *Selskapsrett: Studiehefte*. Oslo: NKS høgskole – via nb.no.
* Ole Gjems-Onstad (1999). *Valg av selskapsform: En innføring i norsk selskapsrett*. Oslo: Ad notam Gyldendal. ISBN 8241709838 – via nb.no.

Eksterne lenker
---------------

* Selskapsrett hos regjeringen.no
*Norsk salmebok 2013* i Tromsø domkirke. De røde er standardutgaven mens de blå er storskriftutgaven. Foto: 2019 
***Norsk salmebok 2013 : For kirke og hjem / For kyrkje og heim*** (*N13*) er hovedsalmeboka i Den norske kirke. Den er gitt ut på Eide forlag, og ble tatt i bruk første søndag i advent 2013.

Boken er delt i en salmedel og en del for liturgiske sanger. Det er 899 salmer i salmedelen, og av disse er 596 videreført fra *Norsk Salmebok*, 147 fra *Salmer 1997* mens 336 tekster er nye. Salmene i boken er på de norske målformene, i tillegg til nord-, sør- og lulesamisk, kvensk og også dialektvarianter av norsk er tatt med. Det er også med sanger på engelsk og andre språk.

Salmeboken favner bredt med tanke på sjangre og geografisk og tidsmessig opphav til salmene.

Da salmeboken hadde vært i bruk i ett år, sendte NRK «sakte-TV»-programmet Salmeboka minutt for minutt første søndag i advent 2014. Dette ble en suksess, og 2,2 millioner seere var innom den 60 timer lange sendingen.

Se også
-------

* Liste over forfattere i Norsk Salmebok 2013
* Liste over komponister i Norsk Salmebok 2013
* Salmer i Norsk salmebok 2013

Referanser
----------

1. ↑  Norsk salmebok 2013 - statistikk over kilder og språk - kirken.no. Lest 27. august 2015
2. ↑  Kort om Norsk salmebok 2013 - kirken.no. Lest 27. august 2015
3. ↑  «Salmeboka» lokket over to millioner TV-seere - VG. Lest 27. august 2015

Eksterne lenker
---------------

* Forlagets side om boken


| * v
* d
* r
**Den norske kirkes Salmebøker**, et utvalg |
| --- |
| Kingos salmebok (Kingo; 1699) **·** Guldbergs salmebok (Harboe og Guldberg; 1778) **·** Landstads kirkesalmebog (Landstad; 1869) **·** Hauges salmebok (Hauge; 1873) **·** Nokre salmar (Blix; 1892) **·** Landstads reviderte (Jensen; 1924) **·** Nynorsk salmebok (Støylen, Hognestad og Hovden; 1925)  **·** Gir’ko-sál’bmagir’ji (1957) **·** Salmer 1973 (1973) **·** Norsk Salmebok (1985) **·** Salmer 1997 (1997)  **·** Norsk salmebok 2013 (2013)  |
| Se også Liste over forfattere i Norsk Salmebok og Salmer 1997 **·** Liste over forfattere i Norsk Salmebok 2013 |
**Norsk Selskap for Massespektrometri** (NSMS) ble grunnlagt i 1973 og er en nasjonal frittstående forening som ønsker å ivareta faget massespektrometri (MS).

Selskapet har vokst seg større etterhvert som flere har gått til anskaffelse av massespektrometere. NSMS utgir bladet Massenytt som sendes alle medlemmer og interesserte. Selskapets mål er å danne en arena for alle som interesserer seg for MS. Måten vi forsøker å gjøre dette på er blant annet å arrangere forskjellige møter.

Ledere av NSMS har vært:  

2011 - 2013: Dag Ekeberg  

2009 - 2011: Dag Ekeberg  

2007 – 2009: Dag Ekeberg  

2005 – 2007: Dag Ekeberg  

2003 – 2005: Dag Ekeberg  

2001 – 2003: Einar Solheim  

1999 – 2001: Einar Solheim  

1997 – 1999: Einar Solheim  

1995 – 1997: Einar Solheim  

1993 – 1995: Einar Uggerud  

1991 – 1993: Einar Uggerud  

1989 – 1991: Einar Uggerud  

1987 – 1989: Arne Stabel  

1985 – 1987: Arne Stabel  

1983 – 1985: Arne Stabel  

1981 – 1983: Arne S. Stabel  

1979 – 1981: Georg Hvistendahl  

1977 – 1979: Georg Hvistendahl  

1975 – 1977: Georg Hvistendahl  

1973 – 1975: Jon E. Pettersen
**Kamil Olsztynski** (født 27. april 1987 i Polen) er en polsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Han spilte for Lørenskog IF Oddsenligaen avd. 3, fra 2014 til 2016.

Han har også spilt for Gjøvik FF /FK Gjøvik Lyn, hvor han vant supporterpris som spiller 3 år på rad (2012, 2013 og 2014).[] Ble kalt Spiderman av fansen.[]

Spesialitet: strafferedninger. Reddet 7 straffer av 11 for Gjøvik FF.[]

Reddet 2 straffer i en kamp mot Nybergsund i 2013 og 2 straffer på rad mot Byåsen i 2014.[]

Etter 5 år og ca 150 offisielle kamper for Gjøvik, flyttet han til Oslo og startet å spille for Lørenskog IF før sesongen 2015. 

Kamil har tidligere spilt for aldersbestemte polske landslag, U-15, U-16 og U-17.

Olsztynski har også spilt i Polen for klubbene Fex Zawisza Bydgoszcz, Wisla Plock, LKS Lomza, Legionovia Legionowo og for finske Ykonnen, i liga IFK Vaasa (15 offisielle kamper).[]

Etter sesongen 2014 trente han med Chicago Fire og Vålerenga i Oslo.

Etter halvspilt serie i 2016 for Lørenskog IF, inviterte Start Kristiansand ham til prøvespill.
I 2016 fikk Kamil Olsztynski prisen Årets unge polakk i Norge, av den Norske- og Polske ambassaden i Norge.

Den 5. januar 2022 ble det klart at Olsztynski ble ny keepertrener for Tromsø IL Den 12. mars 2023 sluttet som keepertrener for Tromsø.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 73884, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  TIL signerte ny mann i trenerteamet
3. ↑  Kamil slutter i TIL

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kamil Olsztynski – Transfermarkt Rediger på Wikidata
* 
* 
* 
* 
*
**Kamil Øzerk** (født 8. oktober 1954 på Kypros) er en norsk pedagog og professor i pedagogikk ved Universitetet i Oslo.

Han har tyrkisk-kypriotisk lærerutdanning og lærererfaring fra barneskolen på Nord-Kypros. Han ble cand. paed. i 1986, jobbet i en kort periode som pedagogisk veileder, PP-rådgiver og i tre år som pedagogisk konsulent ved Utdanningsetaten i Oslo. 

Han fikk dr. polit graden i 1992 ved Universitetet i Oslo, og ble førsteamanuensis i 1996 og professor i pedagogikk ved Universitetet i Oslo i 2002. Han har hatt bistilling / en professor II-stilling ved Sámi allaskuvla / Samisk høgskole / Sámi University of Applied Sciences siden 2002. 

Øzerk har vært med på å utvikle Mønsterplanen av 1987 (M87), L97 og Kunnskapsløftet (LK06).

Han satt i det regjeringsoppnevnte Bostad-utvalget og ble 25. november 2010 utnevnt til styret i Språkrådet.

Professor Øzerk har vunnet en forskningspris (1992), en vitenskapelig essaypris (1994) og Universitetet i Oslo, Det utdanningsvitenskapelige fakultets undervisningspris i 2012. 

Professor Øzerk har vært blant bidragsyterne til Storbritannias PRIMARY REPORT - 2008 - en rapport som ble utarbeidet under ledelse av professor Rubin Alexander, University of Cambridge, på oppdrag fra det britiske utdanningsdepartementet.

Siden 2001 har han også utviklet kompetanse og fått sertifisering innenfor autisme-feltet. I perioden 2017-2019 hadde han forskningsopphold ved Chapman University, Thompson Polici Institute for Disability and Autism, CA, USA. I 2020 kom ut med boka AUTISME OG PEDAGOGIKK (Øzerk & Øzerk, 2020). 

Øzerk har en stor faglig produksjon, som bl.a, omfatter bøker og en rekke artikler i norske og engelske bøker.

Bibliografi
-----------

* Om tospråklig utvikling (1992)
* Sirkulær tenkning og pedagogikk (1992)
* Temaer i minoritetsrettet pedagogikk (1993)
* Læring i fellesskap (1998)
* Pedagogisk idebok for tospråklige barnehager rettet mot samiske forhold (sammen med Randi Juuso),
* Samepedagogikk (2003)
* Tospråklig opplæring (2005)
* OPPLÆRINGSTEORI OG LÆREPLANFORSTÅELSE (2006)
* Avvik og merknad – opplæringslovens § 2-8 og enkeltvedtakordningen i rundskriv Udir-tilskot-10-2005 – intensjoner og konsekvenser. Vallset: Oplandske Bokforlag
* Fra språkbad til språkdrukning (2007)
* NEIS-modellen – Språkutvikling, lesing og innholdsforståelse. Vallset: Oplandske Bokforlag (2010)
* PEDAGOGIKKENS HVORDAN nr 1- Lærerens rolle, kompetanse og betydning. Oslo: Cappelen Akademisk Forlag (2010)
* PEDAGOGIKKENS HVORDAN nr 2 -Pedagogisk-metodiske ideer for å styrke elevens læringsutbytte. Oslo: Cappelen Akademisk Forlag (2011)
* TOSPRÅKLIG OPPVEKST OG LÆRING- Cappelen DAmm Akademisk Forlag 2016
* AUTISME OG PEDAGOGIKK - CappelenDAMM Akademisk Forlag 2020

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Kamil Øzerk i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin Rediger på Wikidata

* (no) Publikasjoner av Kamil Øzerk i BIBSYS Rediger på Wikidata
* (no) Kamil Øzerk i Store norske leksikon
* (no) Kamil Øzerks – profil hos Universitetet i Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Herman Friele** (født 1763, død 1843) var en norsk kaptein og kjøpmann som i 1799 grunnla Kaffehuset Friele i Bergen. 
Herman Friele og konen Bergitha Morup Friele drev salg av importerte næringsmidler som rosiner, korinter, sitroner og humle på torget i Bergen på 1790-tallet. Handelsbrevet deres var gitt Herman Friele, men konen drev virksomheten mens ektemannen var ute og seilte. I 1799 kom Friele tilbake fra Brasil med et lass kaffe. Han kjøpte Stenkjelderen der hvor han kunne drive handel, lagret varer, brygget øl og brenne kaffebønner. Etterhvert ble kaffen den viktigste varen.

I 1818 ble Friele dømt til måneder på tukthus etter å ha tyvlånt en robåt for å komme over fra Os til Fusa uten å ha reisepass.

Herman Friele hadde 18 unger. Den yngste av dem, Berent Friele, tok over driften av Kaffehuset Friele i 1835. En annen, Joachim Friele, drev som kjøpmann på egen hånd. Han slo seg ned i Frankrike, men virket fremdeles som velgjører for bergensere.

Kilder
------

* «Friele A/S», bergenbyarkiv.no
* «Da Herman Friele kom til Bergen» Arkivert 6. juli 2015 hos Wayback Machine. friele.no
* Fossen, Anders Bjarne. «Joachim Friele» (13. februar 2009). *Norsk biografisk leksikon*.
Kaptein **Fernão Pires de Andrade** (også kjent som **Fernão Perez de Andrade**) var en portugisisk kjøpmann og embedsmann under Alfonso d'Albuquerque, en oppdagelsesreisende som ble Portugals guvernør i Malacca. 

Fernão Pires de Andrades kontakt med det kinesiske Ming-dynastiet markerer gjenopptagelsen av den europeiske kontakt med Kina etter middelalderen. I Ming-arkivene finner vi ham omtalt som «Folangji» (佛郎機). *Folangji* kommer fra *Franques*, som var muslimenes navn på kristne europeere. Kineserne tok i bruk det ordet fordi de opprinnelig antok at portugiserne var forbundet med de muslimske sjøfarende og tolker som Fernão hadde med seg, og som var de første i hans følge som kineserne hadde kontakt med. 

Etter at portugiserne hadde erobret Malacca i 1511 kom de snart i berøring med kinesiske handelsmenn. D'Albuquerque sendte avsted Jorge Alvarez for å utforske kystene i nord. Han seilt langs kysten av Guangdong i 1513 og heiste et flagg på «Tuen Mun-øya» (antagelig en av øyene ved Hongkong, om ikke selve Hongkongøya).

Kong Manuel I sendte i 1517 de Andrade av sted på handelsoppdrag. Han satte seil den 7. juni 1517 med syv kanonbestykkede handelsfarkoster og en muslimsk tolk. De ankom utenfor Perleflodens munning den 15. august, og begynte å fiorhandle med kinesiske handelsfolk om en mulig etablering av silke- og porselenshandel i Canton (Guangzhou). Forhandlingene gikk dårlig. Det hjalp ikke at noen portugisiske sjømenn som uten tillatelse hadde gått i land kom i strid og drepte noen av lokalbefolkningen. Ming-regjeringen nektet portugiserne handelsrettigheter. 

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Ferrari 348** (1989–1995) var en to-seters sportsbil laget av italienske Ferrari. Den etterfulgte Ferrari 328 og ble produsert i om lag 8 500 eksemplarer. Den ble i 1994 avløst av Ferrari F355.

Den hadde en 3,4-liters V8 på 300 hk som nå var midt-montert langsgående, i likhet med Ferrari Mondial t (tidligere var det vanlig at motoren stod vinkelrett på drivakselen). Tyske Bosch leverte bensininnsprøytning. Fem-trinns manuell girkasse. Design av Pininfarina.

**348 TB** fra 1989 (2 895 eks.) var en coupe (2894 eksemplarer) med gassdempere. **348 TS** fra samme året (4 230 eks.) var en targautgave der litt av taket kunne løftes av og gjemmes bak setene (4228 eksemplarer). **348 GTB** fra 1993 (252 eks.) hadde 320 hk og ikke særlig annerledes enn 348 TB. Det samme gjaldet **348 GTS**, (137 ex.) mens **348 Spider** fra 1993 (1 090 eks.) var en ny utgave der hele taket ble borte i bagasjerommet. Flere slike ble solgt i Norge.

**340 Serie Speciale** fra 1992 (116 eks.) var kun for det amerikanske marked. **348 Challenge** fra 1993 var en raserutgave med samme motor (320 hk), men myntet på fabrikkens nye merkeserie *Ferrari Challenge*, derfor var luftinntakene noe større. Likens var **348 GT Competizione** fra 1993 tilpasset raser-reglene i GT-mesterskapet og gjort raskere ved å fjerne mattene og anlegget for luftkondisjonering.

Bilder
------

* 348 GTB 348 GTB
* 348 GTS 348 GTS
* 348 Spider 348 Spider

Referanser
----------

1. 1 2  Produksjonstallene er fra tellinger rapportert i *Ferrari road car models production numbers* fra ferrarichat.com.
2. ↑  348 TB fra auto.ferrari.com.
3. ↑  348 TS fra auto.ferrari.com.
4. ↑  348 GTB fra auto.ferrari.com.
5. ↑  348 GTS fra auto.ferrari.com.
6. ↑  348 Spider fra auto.ferrari.com
7. ↑  *Satt fastklemt opp ned i myr i 25 minutter mellom Arendal og Tvedestrand* i Agderposten den 29. april 2012.
8. ↑  348 Challenge fra auto.ferrari.com.
9. ↑  348 GT Competizione fra auto.ferrari.com.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ferrari 348 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* 348 registry
308 GTB fra 1978
 308 GTS fra 1979
 328 GTS
**Ferrari 208, 308 og 328** (1975–1989) var en to-seters sportsbil laget av italienske Ferrari i over tyve tusen eksemplarer. Den avløste Ferrari Dino i 1975 og ble erstattet i 1989 av Ferrari 348. Den var tegnet av Pininfarina og bygd av Carrozzeria Scaglietti.

**308 GTB** fra 1975 hadde samme midt-monterte 3-liters V8-motor som i Ferrari GT4 med fire dobbelchokede forgassere fra italienske *Weber Carburetti*. Den utviklet omkring 250 hk og ble produsert i 2897 eksemplarer, hvorav omkring de første 800 het **vetroresina**, da de ble bygd i glassfiber, før Scaglietti gikk over til stål og de ble 150 kg tyngre. **308 GTS** fra 1977 var en targautgave (3219 eks.) der litt av taket kunne tas av.

**208 GTB** fra 1980 (160 eks.) hadde en 2-liters V8 på 155 hk og i likhet med 208-utgaven av Ferrari GT4, kun tiltenkt fordeler i det italienske avgiftssystemet. **208 GTS** likeså (140 eks.).

**308 GTBi** fra 1980 (494 eks.) hadde erstattet de italienske forgasserne med tysk Bosch K-Jetronic bensininnsprøytning, som ga en redusert motorkraft på om lag 210 hestekrefter. Utseendet var uendret, noe som også gjaldet den åpne utgaven **308 GTSi** (1749 eks.).

**208 GTB Turbo** fra 1982 (437 eks.) var som 308 GTBi (med innsprøytning), men 2.0-liters motor og KKK turbo fra Borg-Warner ga den 220 hk. Det samme gjaldt spiderutgaven **208 GTS Turbo** (250 eks.).

**308 GTB Quattrovalvole** fra 1982 (748 eks.) hadde 32 ventiler og 240 hk. Spiderutgaven fra 1982 het **308 GTS Quattrovalvole** (3042 eks.). Disse var grunnlaget for superbilen Ferrari 288 GTO produsert mellom 1984 og 1987.

**328 GTB** fra 1985 (1344 eks.) hadde samme motor, men oppboret til 3.2-liter. Den ga 270 hk og litt kosmetiske endringer. Det samme for **328 GTS** (6068 eks.).

**GTB Turbo** og **GTS Turbo** fra 1986 var en 2-liters turbovariant av 328 GTB og GTS for det italienske marked, altså en etterfølger til 208 GTB og GTS Turbo, med den forskjell at turbo nå var fra japanske IHI og at den i hadde fått påmontert en avkjølende intercooler. Motoreffekt var 254 hk og ytelsene likt med 328 GTB.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori):***Ferrari 208*** eller ***Ferrari 308*** eller ***Ferrari 328***
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  308 GTB fra auto.ferrari.com.
2. ↑  308 GTS fra auto.ferrari.com.
3. ↑  208 GTB fra auto.ferrari.com.
4. ↑  208 GTS fra auto.ferrari.com.
5. ↑  308 GTBi fra auto.ferrari.com.
6. ↑  308 GTSi fra auto.ferrari.com.
7. ↑  208 GTB Turbo fra auto.ferrari.com
8. ↑  208 GTS Turbo fra auto.ferrari.com.
9. ↑  308 GTB Quattrovalvole fra auto.ferrari.com.
10. ↑  308 GTS Quoattrovalvole fra auto.ferrari.com.
11. ↑  328 GTB fra auto.ferrari.com.
12. ↑  328 GTS fra auto.ferrari.com.
13. ↑  At 328 GTB med innsprøytning og GTB Turbo hadde omtrent samme ytelse er beskrevet i artikkelen *Ferrari "328" e "208": normale o turbo?* i det italienske bilbladet *Quattroruote* i juni 1986.
**Jørgen Olavson Tjønnstaul** (1894–1985) var en spellemann fra Telemark.

Han var sønn av Olav Tjønnstaul og kona Ingebjørg og vokste opp med en eldre søster. Faren spilte hardingfele, og Jørgen tok ved fela tidlig. Da han var fire år, døde mora og søsteren, og Olav døde da Jørgen var 16. 

Tjønnstaul var kjent som en fremragende dansespellemann, men også for *villspel*, det vil si at han diktet sammen på stående fot og spilte ulikt fra gang til gang.[] Alt i alt er det bare noen få slåtter som har festet seg etter ham, først og fremst *Førnesbrunen*. 

Tjønnstaul hadde en evne til å skape på stedet som få kunne gjøre ham etter, og var kjent for gode historier, fortellerglede og treffende replikker.[] En replikk etter Tjønnstaul går slik: *«Det finst ingen djævel, det er berre noko kvinnfolki hev funne på for å skræme konn».*[]

Tjønnstaul var kanskje en av de mest karakteristiske spellemennene i sin generasjon, lett gjenkjennelig som han var, radmager og med et underlig blikk.[] Minnesmerket over ham finnes på Rauland.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1920, www.digitalarkivet.no, oppført som Jørgen O. Tjønnstaul[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Jørgen Tjønnstaul»[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |
**Jørgen Stang** (født 30. september 1924 i Askvoll, død 13. januar 2002) var en norsk barnebokforfatter, lyriker, visesanger og billedkunstner.

Han skrev i unge år for bladene *Norsk Barneblad, Folket, Fabrikkarbeideren* og *Norsk Bondeblad*. Gjennom 1950- og 1960-tallet opptrådte han ofte i NRK radio med dikt og viser. Særlig vant han et publikum med sine samlinger med barnedikt fra 1968 til 1979. Sparre Olsen satt melodi til flere av diktene.

Han gjendiktet også fire samlinger av den danske barne-lyrikeren Halfdan Rasmussen, og fikk Kirke- og undervisningsdepartementets oversetterpris for én av dem: *Trippe-Trapp-Trappestein* (1972).

Referanser
----------

1. ↑  Jørgen Stang; allkunne.no
2. ↑  T. Fagerheim. «Nekrolog Jørgen Stang». *Aftenposten*, 28.1.2002
3. ↑  C.L. Lund-Iversen mfl «BTStrengen har stilna». *Bergens Tidende,* 23.1.2002
4. ↑  *Barn og lesing: nynorsk barnelitteratur : brevkurs*. Oslo: Samlaget. 1983. s. 43. ISBN 8252122981.
5. ↑  *Metamorfose: festskrift til C. G. Sparre Olsen : 80. årsdag 25. april 1983*. Oslo: Norsk musikforlag. 1983. ISBN 8270930245.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Frederiksberg slott sett fra Frederiksberg Have Foto: Ikiwaner 
**Frederiksberg slott** er et dansk slott oppført i italiensk barokkstil beliggende på toppen av Valby Bakke på Frederiksberg. Slottet ble oppført i 1699–1703 av arkitekt Ernst Brandenburger for Frederik IV som kongefamiliens sommerslott.

Historie
--------

Som kronprins hadde Frederik IV vært på dannelsesreise til Italia i perioden 1692–93, og med inspirasjon fra de italienske barokkvillaene, tegnet han selv de første skissene til slottet. Byggingen startet i 1699, få måneder før hans far, Christian V, døde, og Frederik selv ble konge.

Allerede i 1708–09 ble slottet utvidet av arkitekt Johan Conrad Ernst. Det fikk en etasje til, som blant annet rommet en stor dansesal, samt to tverrfløyer med hhv. værelser og en slottskirke. slottskirken har siden 1931 fungert som sognekirke for Frederiksberg Slotssogn.

Under Christian VI oppførte Laurids de Thurah i 1732–38 en kurvet bygning i forlengelse av sidefløyene, som dermed omsluttet slottsgården. Kongen benyttet slottet som sommerbolig i årene 1731–40, mens han bygget det første Christiansborg slott.

Frederiksberg slott fikk sitt nåværende utseende ved en mindre ombygning i 1828–1829 utført av arkitekt Jørgen Hansen Koch for Frederik VI, som oppholdt seg mye på slottet og var med på å gjøre slottet og havene så berømte. Hans enke, dronning Marie, som døde i 1852, ble den siste kongelige beboer på slottet.

I 1868 ble slottet overdratt til Hærens Officersskole, som flyttet inn året etter og fremdeles holder til i slottets bygninger. Slottet er fredet.

Frederiksberg Have og Søndermarken
----------------------------------

Samtidig med oppføringen av slottet ble det anlagt en slottspark bestående av Frederiksberg Have og Søndermarken. Begge ble anlagt i fransk barokkstil med kvadratiske avsnitt, snorrette stier og hekker, vannfall og figurer.

På slutten av 1700-tallet ble mange fyrstehaver lagt om fra den stive franske barokkstil til en mer «naturlig» engelsk landskapelig havestil med slyngende stier, små sjøer og tett bevoksing. Søndermarken ble omlagt i 1785–88, og Frederiksberg Have fulgte etter i 1795–1804, da den fikk sitt nåværende utseende. I forbindelse med dette ble Det norske Hus og Kildegrotten oppført i Søndermarken og Det kinesiske Lysthus (1801) og Apistemplet (1802–04) i Frederiksberg Have.

Referanser
----------

1. ↑  «Sag: Frederiksberg Slot og Lakajgården» **(dansk)**. Fredede & bevaringsværdige bygninger / Slots- og Kulturstyrelsen. Besøkt 25. juli 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Slots og ejendomsstyrelsens side
* Frederiksberg Slot og haverne

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND
 |
**Frederiksberggade** – veien som fører til og fra Frederiksberg – er en gate i Indre By i København. Den utgjør første del av Strøget fra Rådhuspladsen og går til Nytorv, hvoretter Strøget fortsetter som Nygade.

Gaten er den nyeste del av Strøget, anlagt etter den store bybrannen i 1728. Som følge av brannen forsvant de middelalderlige smågater Vombadstuestræde, Helligkorsgade samt Store og Lille Sankt Clement Stræde. De to sistevnte markerte hvor middelalderkirken Sankt Clemens hadde ligget. Oven på disse anlagdes Frederiksberggade, hvormed det ble skapt en direkte forbindelse fra Kongens Nytorv til Vesterport.

Gaten har i dag en lang rekke butikker og serveringssteder.

Referanser
----------

1. ↑  *S. Clemens Kirke*, i Danmarks Kirker, I, bind 6, 1987. Besøkt 3.. juli 2015
2. ↑  Zingelsersen, Bent: *Københavnske gadenavnes historie. Politikens Forlag, 1979*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frederiksberggade – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Frederiksberggade*, indenforvoldene.dk

  

Portal: Danmark
**Liesbet De Vocht** (født 5. januar 1979 i Turnhout) er en belgisk syklist. Hun ble belgisk mester i landeveissykling i 2009, 2010 og 2011.

Hun ble profesjonell i 2006.

Meritter
--------

2012
9.-plass - landeveisrittet ved sommer-OL 2012 (London)
3.-plass - Halle-Buizingen
3.-plass - Tour of Chongming Island
7.-plass - Tour of Chongming Island World Cup
2011
3.-plass - Sparkassen Giro Bochum
2.-plass - Kasseien Omloop Exloo
2.-plass - Halle-Buizingen
Belgisk mester - landeveissykling (tempo)
2010
Belgisk mester - landeveissykling (fellesstart)
Sølv - det belgiske mesterskapet i landeveissykling (tempo)
Dwars door de Westhoek
2.-plass - Circuit Het Nieuwsblad féminin
2009
Belgisk mester - landeveissykling (tempo)
Dwars door de Westhoek
Etappeseier - Tour de Bretagne (1. etappe)
3.-plass - Grand Prix de Roulers
2008
3.-plass - Polen rundt
Sølv - det belgiske mesterskapet i landeveissykling (tempo)
2007
Bronse - det belgiske mesterskapet i landeveissykling (tempo)
Bronse - det belgiske mesterskapet i landeveissykling (fellesstart)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Liesbet De Vocht – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Liesbet De Vocht – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Liesbet De Vocht – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Liesbet De Vocht – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Liesbet De Vocht – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Liesbet De Vocht – Cycling Quotient Rediger på Wikidata
* London 2012 - Liesbet de Vocht
**Lieu-dit** (flertall: *lieux-dits*) er en fransk uttrykk på et lite geografisk område som bærer et tradisjonelt navn. Ofte brukt som navn på enkeltvinmarker og er et viktig og mye brukt uttrykk innen fransk vin. I Burgund brukes i tillegg begrepet **climat**. Begrepene brukes litt om hverandre da ingen klar definisjon ligger til grunn.

Climat og Lieux-dits
--------------------

I vinregionen Burgund brukes betegnelsen *Climat* og *Lieux-dits* på vinmarker. Betegnelsen lieux-dits blir brukt på lokale stedsnavn på vinmarker/områder som på en unik måte skiller seg ut fra andre. Ingen lovregulering eller nøyaktig formell oppmåling ligger til grunn. Et *climat* kan være samme arealet, men dette er nøye oppmålt og nedtegnet av **INAO** (*L'Institut national de l'origine et de la qualité*), som fører kontroll og administrerer dette for franske viner, dersom uttrykket benyttes i lovtekster. INAO har brukt uttrykket climat i offisielle lovtekster siden 1935 på alle typer vinmarker i hierarkiet. Det foreligger ingen formell definisjon så uttrykkene kan i teorien brukes nokså fritt. Ofte kan ett climat inneholde flere lieux-dits og et climat kan dekke kun deler av en lieu-dit.

The Bourgogne Wine Board (BIVB), interesseorganisasjonen for viner i Burgunddistriktet, har begynt å bruke uttrykket climat på vinmarker av pinot noir og chardonnay, og som i tillegg er klassifisert som premier cru eller grand cru. Vinmarker utover dette benevnes ofte som lieux-dits.

Climatene i Côte-d'Or (Côte de Nuits og Côte de Beaune) er på verdensarvlisten til UNESCO.

Referanser
----------

1. ↑  «From Terroir to Climats» (PDF). The Bourgogne Wine Board (BIVB). Besøkt 22. mars 2018.
2. ↑  «Climats and lieux-dits : the ultimate expression of Bourgogne terroir». The Bourgogne Wine Board (BIVB). Besøkt 22. mars 2018.
3. ↑  World Heritage List. «The Climats, terroirs of Burgundy». UNESCO. Besøkt 10. februar 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BNF **·** BNF (data)
 |
***Priocnemis pertubator*** er av veivepsene (Pompilidae) som tilhører gruppen broddvepser (Aculeata).
Disse vepsene lever som parasitter i larvestadiet på edderkopper.

Utseende
--------

*Priocnemis pertubator* er mellom 7 og 13 millimeter lang. Den har en svart kropp, den forreste to tredjedeler av bakkroppen er klart rødorange, vingene er gjennomskinnelig, men ganske brunlige.

Levevis
-------

*Priocnemis pertubator* bygger bol som ofte befinner på under en stein eller like under bakken. Hunnen overfaller og lammer store edderkopper, ofte ulveedderkopper, gjerne de store edderkopphunnene, blant annet fra slekten *Trochosa*. De er aktiv fra forsommeren og velger gjerne edderkopp-hunner med eggsekk. Vepsen paralyserer edderkoppen, uten å ta livet av den, og tar den med til et hulrom i jorden, som den har gravd ut. Den legger egget på edderkoppen og vepselarvene utvikles inne i edderkoppen.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Dunderland*** er en norsk skrekkfilm, som hadde premiere i 2012. De sentrale rollene er ved Miriam Prestøy Lie, Reidar Sørensen, Brage Bang, Sven Henriksen, Marit Østbye, Hanne Marte Sørlie og Ingar Helge Gimle i de sentrale rollene.

Dunderland har manus av Nils J. Nesse, som også regisserte filmen sammen med Finn-Erik Rognan. Filmen startet opptak 6. februar 2011 og avsluttet 31. juli samme år. Filmen hadde totalt 40 innspillingsdager, fordelt på vinter og sommer.

Handling
--------

Filmen er satt til 1695 og handler om en ung pike ved navn Johanne Nilsdatter, som beskyldes for hekseri. Rettegangen ender med henrettelse i det bunnløse tjernet Djupkista i Dunderlandsdalen. Dette var den siste hekseprosessen i Norge. I årene som følger rammes dalen, av en rekke tragedier. Lokalbefolkningen mener en forbannelse hviler over stedet.

Tre århundrer senere ankommer teaterregissør Laura til Dunderlandsdalen. På en nedlagt speiderleir skal hun og fem skuespillere sette opp «Anne Pedersdotter», et teaterstykke om hekseprosessene. Filmen er inspirert av virkelige hendelser fra Dunderlandsdalen. De sentrale stedene for opptakene er gårdstunet Gullbekkheia og tjernet Djupkista.

Skuespillere
------------

* Sam Prestøy Lie som Laura
* Reidar Sørensen som Frank
* Sven Henriksen som Ulrik
* Hanne-Marte Sørlie som Therese
* Brage Bang som Paul
* Marit Østbye som Irmelin
* Nils Utsi som Ailo
* Ingar Helge Gimle som Pontus
* Kai Ole Taule som Alf

Eksterne lenker
---------------

* IMDb
* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Dunderland* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Dunderland* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (en) *Dunderland* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Dunderland* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Dunderland* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film
Portal: Alternativ behandling

**LifeWave** er et amerikansk selskap etablert i 2004 av David Schmidt. Selskapet selger sin egenutviklede serie med energiplastre gjennom forretningsmodellen multi-level marketing (MLM). Selskapet har et stort antall distributører på verdensbasis, og det finnes også mange av disse i Norge.

Produkter
---------

LifeWave-plastrene skal angivelig påvirke kroppens energibaner. Teoriene bak produktet sammenfaller i stor grad med akupunktur. Ved å anvende forskjellige typer plastre skal man angivelig kunne motvirke smerter, søvnproblemer og aldring. Senere har selskapet også lansert produktserien Matrix som skal begrense strålingen fra mobiltelefoner.

Den fremste ambassadøren for LifeWave er skuespillerinnen Suzanne Somers, kjent fra TV-serien Steg for steg. I Norge har produktene blitt frontet gjennom pyramideselskapet Eurosmart. Den danske alternativ-legen Carsten Vagn-Hansen har ved flere tilfeller anbefalt plastrene.

LifeWave er ikke medlem av det norske Direktesalgsforbundet.

Kontroverser
------------

Produktenes påståtte effekter har ikke blitt påvist gjennom vitenskapelig forskning, og uavhengige eksperter betrakter LifeWave som lureri. Professor Edzard Ernst ved universitetet i Exeter uttalte i 2005 til det britiske magasinet *Metro Health* at LifeWave utelukkende er basert på pseudovitenskap, og at forklaringen av teknologien bak ikke gir noen mening som helst, men kun er et forsøk på å bruke vitenskapelig terminologi til å skjule noe som er det reneste tøv. Nigel Allan som den gang var selskapets europeiske direktør, innrømmet da også at LifeWave støttet sin markedsføring på vitnesbyrd fra fornøyde brukere og ikke på forskning.

I oktober 2014 annonserte Vålerenga IF at klubben hadde inngått et samarbeid med LifeWave for å teste plastrene på spillerne. Nyheten førte til sterke reaksjoner fra både Statens legemiddelverk og Forbrukerombudet som mente at markedsføringen kunne være ulovlig. Etter kort tid meldte klubben at de hadde trukket seg fra samarbeidet.

LifeWaves virksomhet i Europa drives via et selskap registrert i Irland. I 2015 ble dette selskapet bøtelagt for å ha underrapportert selskapets inntekter til skattemyndighetene.

Referanser
----------

1. ↑  LifeWave to be Featured on Moving America Forward Arkivert 27. desember 2013 hos Wayback Machine. Reuters
2. 1 2 3  Lifewave’s miraculous patches don’t keep the dreaded taxman away The Irish Times
3. ↑  Advarer mot «vidunderplaster» Østlandsposten
4. ↑  Does Suzanne Somers Cause Cancer? The Daily Beast
5. ↑  Mysteriet Eurosmart Arkivert 20. oktober 2014 hos Wayback Machine. Kapital 11-2008
6. ↑  LifeWave - Kan energiplastre lindre smerter? Arkivert 5. januar 2016 hos Wayback Machine. Q
7. ↑  De misbruker oss Arkivert 20. juli 2016 hos Wayback Machine. Direktesalgsforbundet
8. ↑  Is this just a bad patch? Metro Health 29. november 2005
9. ↑  Vålerenga fronter omstridt «vidunderplaster» Dagbladet
10. ↑  VIF i omstridt samarbeid Arkivert 16. oktober 2014 hos Wayback Machine. Dagsavisen
11. ↑  Vålerenga Fotball avslutter med Lifewave Arkivert 20. oktober 2014 hos Wayback Machine. Vålerenga Fotball
Tittelbladet til første bind av den andre utgaven (1886)
***Ordbog over det gamle norske Sprog*** er en ordbok fra norrønt (gammelnorsk og gammelislandsk) til norsk utarbeidet av den norske presten Johan Fritzner. Det er den største ordboken over dette språket.

Ordboken inneholder foruten ordforklaringer også relevante sitater fra norrøn litteratur og norrøne kildeskrifter som lover og brev (for eksempel *Diplomatarium Norvegicum*) med kildehenvisninger.

Historie
--------

Johan Fritzner var i løpet av livet prest på mange steder i Norge, men ved siden av syslet han med utgivelsen av en norrøn ordbok. Selv om han var *cand. theol.*, hadde han også studert norrøn filologi under Rudolf Keyser. Fra 1862 til 1867 utga han den første, ett bind store utgaven av *Ordbog over det gamle norske Sprog*. Etter at han hadde gått av som prest og flyttet inn til Christiania i 1878, gikk han i gang med en ny og større utgave.

Den andre utgaven av ordboken utkom med første bind (A–Hj) i 1886, og med andre (Hl–P) i 1891. I 1892 fikk Fritzner assistanse av to yngre filologer, kandidatene Berger og E. Paulsen, og året etter døde han, 82 år gammel. Arbeidet med det tredje bindet (R–Ö) av ordboken ble da overdratt til professor Carl Richard Unger, og utkom i 1896.

I 1954 besluttet Gammelnorsk Ordboksverk å gjenutgi ordboksverket. Det ble også utarbeidet et bind med tillegg og rettelser, utarbeidet av Finn Hødnebø (1972).

Litteratur
----------

* Finn Hødnebø: Forord til *Ordbog over det gamle norske Sprog*. IV. Oslo: Juul Møllers forlag, 1972.

Eksterne lenker
---------------

* Søkbar utgave ved Universitetet i Oslo
Mikroskopiske «hull» er karakteristisk for vev utsatt for prioner  Foto: Dr. Al Jenny 
**Prioner** (PrPc) er smittestoffer bestående kun av proteiner som kan forårsake sykdommer som kugalskap hos storfe, skrantesyke hos hjortedyr og Creutzfeldt-Jakobs sykdom hos mennesker. 

Prioner er proteiner som forvandles. De trenger ikke arvestoff for å gi infeksjoner, som andre smittestoffer. Prioner finnes i kroppen til både mennesker og dyr, og hjelper stamcellene. Noen ganger forekommer de i avvikende foldet versjon (PrPsc). Den unormale tilstanden smitter over til andre celler, og slik kan genfeilen spre seg fra individ til individ. PrPsc tåler UV-stråling, høye temperaturer, og kan ikke brytes ned av enzymer. PrPsc dreper nerveceller og ødelegger vevet i hjernen.

PrPc-relaterte sykdommer
------------------------

* Skrapesyke
* Kugalskap
* Skrantesyke (CWD)
* Creutzfeldt-Jakobs sykdom (CJD)
* vCJD
* Kuru
* Gerstmann-Strässler-Scheinkers sykdom (GSS)
* Dødelig familiær søvnløshet

Referanser
----------

1. ↑  Paula Saá, Joaquín Castilla og Claudio Soto (18. september 2006). «Ultra-efficient replication of infectious prions by automated protein misfolding cyclic amplification». *J. Biol. Chem.* **(engelsk)**. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Hva er prionsykdommer? - artikkel fra forskning.no 2.7.07
* (no) Forskning.no - Prioner - artikkel fra 30.5.02
* (no) Forskning.no - Prionsykdommene - artikkel fra 30.5.02
* (en) Nature News - Prions give boost to stem cells

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Mário Veríssimo** (født i 1940 i Portugal, død 16. mars 2020 i Lisboa) var en portugisisk sykepleier og sportsmassasjeterapeut, kjent for sitt arbeid i klubben Estrela da Amadora. Han ble Portugals første kjente tilfelle av covid-19-døde.

Biografi
--------

Veríssimo var ortopedisk sykepleier ved Hospital de Santa Maria i Lisboa til 1976, da han tok imot tilbudet om å arbeide som massør ved fotballklubben Estrela da Amadora. Han ble tilknyttet klubben i mer enn tre tiår, til 29. september 2009, da Estrela ble erklært insolvent.

I løpet av karrieren var han hovedmassasjeterapeut og assistent for legene ved Estrela da Amadora, og var en del av det medisinske teamet til landslaget på 1980-tallet. Han hadde blitt ført til det portugisiske fotballforbundet av António Malva, forbundets leder, som også hadde vært ved Reboleira-klubben. Han arbeidet med anerkjente fotballspillere som Bento, Chalana, Nené, Jordão, Fernando Gomes og Carlos Manuel, fra en av de fremste generasjoner innen portugisisk fotball.

Portugals første covid-dødsfall
-------------------------------

Veríssimo og for å være det første bekreftede dødsfallet på grunn av covid-19-pandemien i Portugal.

Referanser
----------

1. ↑   www.atesempre.pt[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   www.dn.pt[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
4. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
5. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
Enkekeiserinne Eleonora innstiftet Ordenen av dydens slavinner i 1662. Oljemaleri av Frans Luycx fra 1651 der hun er framstilt som jaktgudinnen Diana
**Ordenen av dydens slavinner** (tysk: *Orden der Sklavinnen der Tugend*, fransk: *Ordre des dames esclaves de la vertu*) var en østerriksk orden innstiftet i 1662 av enkekeiserinne Eleonora, som var gift med keiser Ferdinand III. Den var en dameorden, som skulle telle maksimalt 30 høyadelige kvinner blant sine medlemmer. Medlemmene måtte ha levd et dydig liv og forpliktet seg til å fremme fromhet og den katolske tro. Ordenen hadde én klasse. Eleonora var ordenens protektor. Etter at Stjernekorsordenen ble innstiftet i 1668 gikk Ordenen av dydens slavinner inn i en nedgangsperiode og ordenen overlevde ikke Eleonora, som døde i 1686.

Ordenstegnet for Ordenen av dydens slavinner er en medaljong i gull. Den har som motiv en sol med ansiktstrekk og seksten stråler. Solen symboliserer Gud og dyden. Mellom strålene finnes det ranker. Solen er omgitt av en laurbærkrans omslynget av et bånd med ordenens motto «SOL VBI / QUE TRI / UM / PHAT» (*sola ubique triumphat*). Mottoet betyr *du alene seirer overalt*. Medaljongen kan festes i et kjede. Ordenstegnet kan også bæres på brystet.

Kilder
------

* Dikowitsch, Hermann: «Die österreichischen Damenorden», i Johann Stolzer og Christian Steeb (red.): *Österreichs Orden vom Mittelalter bis zur Gegenwart*, Graz: Akademische Druck- u. Verlagsanstalt, 1996, s. 183–184
Denne artikkelen omhandler bandet.  For ordets opprinnelige betydning, se Bamse (tegneserie).

**Dunderhonning** var en norsk musikkgruppe.

Historie
--------

Dunderhonning ble dannet i Harstad i 2005. Høsten 2007 ga de ut minialbumet *Ka du vente på?* på Guano Recordings. *Ka du vente på?* ble spilt inn på knappe tre dager i Brygga Studio i Trondheim, med Håkon Aaltvedt som tekniker. Plata ble blant annet nevnt som en "viktig hendelse i norsk rock" av Dagsavisen.

I 2010 ga de ut *Sakte ut av fokus*, som ble spilt inn i Front Row Studio og produsert av Fredrik Ingebrigtsen.

I 2017 kom plata "Gå" ut på plateselskapet No Forevers. Plata er produsert av Martin Bowitz, kjent fra blant annet The Spectacle og Cold Mailman.

Diskografi
----------

* 2007 — *Ka du vente på?* (sjuspors EP, CD/digital distribusjon)
* 2010 — *Ny aveny/Støv* (dobbeltsingel, promo-CD/digital distribusjon)
* 2010 — *Sakte ut av fokus* (album, CD/digital distribusjon)
* 2016 — *Nedslitt bygård* (singel, digital distribusjon)
* 2017 — *N3 Lulin* (singel, digital distribusjon)
* 2017 — *Gå* (album, vinyl-LP/digital distribusjon)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dunderhonning på Discogs Rediger på Wikidata
* Dunderhonning.com
* Guano Recordings

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
Ordenen for arbeidets ære
**Ordenen for arbeidets ære** (bulgarsk: *орден „Трудова слава"*) er en bulgarsk orden innstiftet 28. mai 1974 til belønning av arbeidere for lang og tro tjeneste. I Folkerepublikken Bulgarias ordensvesen rangerte Ordenen for arbeidets ære på nivå seks. Etter at Bulgaria endret styresett og innførte flerpartidemokrati og markedsøkonomi ble ordenen avskaffet.

Inndeling
---------

Ordenen for arbeidets ære har tre trinn:

* 1. klasse
* 2. klasse
* 3. klasse

Insignier
---------

Ordenstegnet for Ordenen for arbeidets ære består av en stjerneformet medaljong med seks kvadratformer vekselvis med seks hveteaks. Midtmedaljongen er rødemaljert med en hvit, femtagget stjerne i midten. Medaljongen er omgitt av en hvit bord hvorpå innskriften «НРБ» (*FRB*, forkortelse for Folkerepublikken Bulgaria) og «Трудова слава» (*arbeidets ære*) adskilt av små stjerner. Ordenstegnet for 1. klasse er i gult metall, for 2. klasse i hvitt metall og for 3. klasse i grått metall.

Ordensbåndet er blått med kantstriper i hvitt, grønt og rødt på venstre side av båndet.

Tildeling
---------

Ordenen for arbeidets ære ble tildelt arbeidere i industrien, bygningsbransjen, transportsektoren og landbruket for langvarig, hengiven arbeidsinnsats i én og samme virksomhet. Utnevnelse skjedde til laveste grad med forfremmelse etter ytterligere arbeidsår.

Til sammen 6 557 personer mottok Ordenen for arbeidets ære.

Kilder
------

* Furlan, Marjan: *Socialist Bulgaria. Orders and Medals 1944–1991*, Toronto: Militaria House, 1997, s. 30
* Petrov, Todor: *Bulgarian Orders and Medals 1878–2005*, Sofia: Voenno izdatelstvo, 2005, s. 230. ISBN 954-509-317-X
**Prinsipp- og parameterteorien** (**P&P**) er et rammeverk innafor generativ grammatikk hvor syntaksen til naturlige språk beskrives i henhold til generelle *prinsipper* (abstrakte regler eller grammatikker) og spesifikke *parametere* (markører eller brytere) som for hvert språk er skrudd enten *på* eller *av*. Teorien ble formulert av lingvistene Noam Chomsky og Howard Lasnik i 1980-åra. Både styrings- og bindingsteorien og minimalistprogrammet er varianter av prinsipp- og parameterteorien.

Prinsippene er felles for alle verdens språk, mens parameterne er binære og språkspesifikke, og bestemmer den syntaktiske variasjonen blant verdens språk. Et prinsipp er for eksempel at ei setning alltid må ha et subjekt, eksplisitt eller ikke, mens en parameter bestemmer om subjektet i hvert enkelt språk må være eksplisitt (pro-drop-parameteren). Posisjonen til kjernen i en frase fastsettes også av en parameter.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**Lars Haukaas** (født 4. november 1948 i Oslo) er en norsk organisasjonsmann og jurist, kjent som administrerende direktør i Arbeidsgiverforeningen Spekter frem til 19. mars 2013. 

Haukaas tok cand.jur. ved Universitetet i Oslo i 1976 og arbeidet ved Forbruker- og administrasjonsdepartementet i perioden 1974 til 1983. Etter dette arbeidet han ved Norsk Medisinaldepot fra 1983 til 1989, hvorpå han hadde stillingen som konserndirektør i Norges Statsbaner frem til 1994. Etter dette var han ansatt i arbeidsgiverforeningen NAVO (som senere skiftet navn til Spekter), hvor han fra 1995 ble forfremmet til administrerende direktør. 

Haukaas satt også som styreleder ved Ullevål universitetssykehus i perioden 1996 til 2000, før han trakk seg i protest mot et innsparingsforslag for sykehusets underskudd. Han var også leder for Scenekunstutvalget hos Norsk kulturråd i perioden 2000 til 2002, og har vært styreformann for interesseorganisasjonen Jernbanealliansen.

Referanser
----------

1. ↑  NRK.no – Den Nasjonale Scene degraderes Arkivert 18. desember 2005 hos Wayback Machine. (Av Kjetil Berg. Publisert 2. april 2002, besøkt 10. november 2009)

Eksterne lenker
---------------

* SNL.no – Oppføring av Lars Haukaas hos Store Norske

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |