recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Biri kirke
**Biri prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Toten prosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Biri kommune i Oppland fylke, og hovedkirken var Biri kirke.

Biri prestegjeld og dets sogn er nå en del av Gjøvik kirkelige fellesråd underlagt Toten prosti.

Historikk
---------

*Biríð sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Biri prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Ved kgl.res. av 6. januar 1821 ble distriktet Redalen overført fra Ringsaker prestegjeld til Biri prestegjeld.

Birid prestegjeld dannet grunnlaget for Birid formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Biri
* Snertingdal med Nykirke

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1902). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 13.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 42.
3. ↑  Prestegjeld og sogn i Oppland, arkivverket.no
4. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
5. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
6. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Uttale** av et ord er den måten som enten et enkeltindivid sier et ord, eller den måten de fleste brukere av et språk sier ordet.

Et ord kan sies på forskjellige måter av forskjellige individer eller grupper, avhengig av mange faktorer, som for eksempel stedet de vokste opp, tiden de vokste opp på, hvor de bor eller sosial klasse. Forskjellig uttale av et ord forandrer ikke ordets mening (semantisk innhold)

Måten en person uttaler et ord på er først og fremst avhengig av de grunnleggende lydenhetene (fonene) som benyttes i språket hen snakker. Den grenen av lingvistikken som omhandler disse lydenhetene kalles fonetikk. 

«kjell»
I 1886 begynte en gruppe engelske og franske språklærere arbeidet med et internasjonalt alfabet for å beskrive uttalen til alle lydene i forskjellige språk. Resultatet ble det internasjonale fonetiske alfabetet IPA.

I Norge har uttalen av det norske språket til tider skapt debatt. Et eksempel på dette er bortfallet av lyden /ç/ (som i ordene *kjøtt* og *kino*) i enkelte dialekter og sosiolekter. Dette har blant annet ført til at Petter Schjerven i programmet Typisk norsk på NRK (mer eller mindre seriøst) introduserte en ny bokstav til det norske alfabetet. Bokstaven skulle hete *kjell* og skulle plasseres mellom *l* og *m* i alfabetet. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BBC Things
 |
Kjell
Bokstaven **kjell** ble i 2005 foreslått som en ny bokstav i det norske alfabetet. Dette var et humoristisk forslag for å fremme rett uttale av den ustemte palatale frikativen (IPA: [ç]), som vanligvis skrives <kj>, og stå imot den økende tendensen til å uttale den som en ustemt postalveolar frikativ (IPA: [ʃ]), vanligvis skrevet <sj> eller <skj>, som første lyden i ordet *skjorte* (uttalt /ʃuʈə/).

Den ustemte palatale frikativen (/ç/) er i ferd med å forsvinne fra mange norske dialekter til fordel for /ʃ/. Dette er kanskje mest markant hos ungdommen, som kan uttale kino /ʃiːnu/ i stedet for /çiːnu/. Noen mener at en egen bokstav for <kj> vil kunne hjelpe med å ta vare på lyden i talespråket.[]

Forslaget til den nye bokstaven ble visstok utformet av designebyrået SDG og presentert av fjernsynsprogrammet *Typisk norsk*. Et lignende tegn ble imidlertid brukt for lyden /ç/ i den norske lydskriften Norvegia, som har røtter tilbake til 1884. Norvegia har for det meste falt ut av bruk til fordel for det internasjonale fonetiske alfabetet (IPA).

Referanser
----------

1. ↑  Bøe, Per Sigmund S (2015) «Sj-lyden på Vestlandet: 100 år med endringer : en historisk-dialektologisk undersøkelse av talemålsmateriale fra ti steder på Vestlandet», *Maal og Minne*. 1. side 37-60.

Eksterne lenker
---------------

* Typisk norsk lanserer Norges nye bokstav
**Erik Eriksson den lespete og halte** (født 1216, død 2. februar 1250), konge av Sverige i to perioder, og i henhold til *Erikskrøniken* var han både halt og lespet, hvilket har gitt ham et karakteriserende tilnavn og han har derfor blitt stående i svensk historie som en noe kuriøs skikkelse, kanskje først og fremst av den grunn at han i flere år var umyndig og derfor ble styrtet. Han var kong Erik Knutssons eneste sønn.

Erik ble født etter at hans far hadde gått bort. Han ble konge i 1222 etter at den unge Johan Sverkersson døde altfor tidlig. Allerede i 1216 da Johan Sverkersson ble valgt ville paven isteden ha den nyfødte Erik som svensk monark, men svenske stormenn og adelen foretrakk likevel Johan som på det tidspunktet var 15 år gammel, og derfor myndig til å fatte egne beslutninger.

Erik Eriksson ble styrtet etter slaget ved Olustra i 1229 etter å ha vært umyndig konge i syv år. Sverige hadde i denne tiden blitt styrt av et råd, og det var fra dette rådet som Knut Holmgersson, også kalt for Knut Långe, tok kongsmakten.

I 1234 døde Knut Holmgersson og Erik Eriksson den lespete og halte ble gjenvalgt som konge. Han styrte deretter uavbrutt fram til sin død i 1250. Fra Eriks tid som regent stammer det første svenske kongelige våpenet som er kjent fra 1224. Våpenskjoldet består av tre kronete leoparder.

Erik var gift med Katarina Sunesdatter av Bjälboætten, datterdatter til Sverker Karlsson den yngre. Hans jarler var Ulf Fase og i de siste årene Birger Magnusson, som var gift med Eriks søster, Ingeborg Eriksdatter, og som ble stamfar til Folkungaætten.

Erik Eriksson døde barnløs og er begravd i Varnhems kloster.

Erikskrøniken sier:[]

*ERik konunger var nokot swa läsper wid*
*haltan thz war ok hans sidh*
*Han storkte gerna skäll ok räth*
*ok älskade gerna sin eghin äät*
*han hiolt hwsära ok ädela sidh*
*ok bondom gaff han godhan friid*
*A alwora kunne han sik wel forsta*
*mz torney kunne han ey mykit vmga*

Referanser
----------

1. 1 2   Svenskt biografiskt lexikon, «Erik Eriksson», Svensk biografisk leksikon-ID 15399[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Sapere.it, oppført som Erik XI, De Agostini ID Erik+XI[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Alvin, oppført som Erik, "läspe och halte" Eriksson, Uppsala Universitet Alvin-ID alvin-person:68257[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   The National Biography of Finland, oppført som Eerik Eerikinpoika, Kansallisbiografia-ID 5958, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Erik 11 Eriksson. (2017, 23. mai). I Store norske leksikon. Hentet 23. mai 2017.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Johan Sverkersson** | **Konge av Sverige**(1216–1222)(Første periode) | Etterfølger:**Knut Holmgersson Lange** |
| Forgjenger:**Knut Holmgersson Lange** | **Konge av Sverige**(1234–1250)(Andre periode) | Etterfølger:**Birger jarl** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Svenskt biografiskt lexikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** WikiTree **·** VIAF **·** LIBRIS **·** KulturNav
 |
Aurdal kirke
**Aurdal prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Valdres prosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Søndre og Nordre Aurdal kommuner i Oppland fylke, og hovedkirken var Aurdal kirke.

Historikk
---------

*Aurardalr sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Aurdal prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Aurdal med Ulnes, Svenes, Skrautvål, Reinli, Bruflat og Hedalen annekssogn. 

Prestegjeldet er i 1620 omtalt i Graagaas som *Aurdalls Præstegjeld* under Walders Prouistij, tilhørende Stavanger stift. Ved kgl.res. av 10. april 1631 ble Hallingdal og Valdres, herunder Aurdal overført til Christiania stift.

Det vidløftige Aurdal var ett sognekall inntil 1805, da ble ved kgl. res. av 29. november 1805 og virkning fra samme dag, ble delt i to ved at Søndre og Nordre Aurdal prestegjeld ble opprettet.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1902). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 49.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 42.
3. ↑  *Valdres bygdebok*. no: Valdres bygdeboks forl. 1973. s. 148. ISBN 8299016622.
4. ↑  Prestegjeld og sogn i Oppland, arkivverket.no
**Nylund skole** er en barneskole på Storhaug i Stavanger. Da den var ny, ble den i Stavanger Aftenblad omtalt som høyreist og staselig, som en pryd for byen og med vakker arkitektur.[] Det var Stavanger Cementvarefabriks arkitekt-kontor som hadde utarbeidet tegningene, og byggingen hadde pågått i rundt 1 1/2 år.[] Skolen åpnet i 1917 og var da 34 meter høy til taket. Skolen besto av to bygg, «Gym-bygget» og det største bygget, med klasserom og administrasjon.

I dag[*når?*] har skolen rundt 450 elever.[]

Administrasjon
--------------

* Rektor: Frøydis M S Anthonsen
* Sosialpedagog: Wivi Skeibrok
* Inspektør: Grete W Pedersen

Spesielle hendelser
-------------------

I 1925 ble Nylund-rekorden satt i antall elever. Over 1700 barn var fordelt på morgenskole og ettermiddagsskole.

I 2004/2005 ble det foretatt en omfattende rehabilitering av skolen. 55 millioner kroner ble brukt til en fullstendig rehabilitering, som blant annet omfatter nytt ventilasjonsanlegg, sanitæranlegg, dataanlegg, og utsmykning. I tillegg er det bygget nytt musikkrom, aula og gymsal. Skolens fasade har også gjennomgått endringer i form av et moderne tilbygg i glass, med bro fra hovedbygget til gymsalen. Det ble også installert heis i begge byggene.

Skolen har flere ganger ligget blant de beste skolene i Norge. Stadig reiser studenter og andre folk som arbeider innen skolen fra Oslo for å besøke Nylund, og enkelte ganger fra steder lengre borte, som Troms og Nordland. Nylunds læringsstrategi er delvis hentet fra skoler i Australia.

I julen 2016 ble det kjent at rektor Frøydis M S Anthonsen hadde bestemt at elevene ikke lenger hadde lov til å synge «Deilig er jorden» på skolen og at ordene «nisseunger», «julenissen» og «julen» skulle tas ut av alle julesanger.. I ettertid benektet rektor Anthonsen dette og sa at planen kun var et internt arbeidsdokument.

Referanser
----------

1. ↑  «Barna får ikke synge «Deilig er jorden» på skolen. Men de må gjerne nynne den».
2. ↑  «Får ikke synge «Deilig er jorden» på Nylund skole». Arkivert fra originalen 15. desember 2016.
3. ↑  «Her er de «sensurerte» julesangene».

Eksterne lenker
---------------

* Nylund skole erlingjensen.net
* Nylund skole, Stavanger; Demonstrasjonsskole som får det til

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
Théâtre de la Vieille Grille, som fungerte som kaféteater fra 1961
**Kaféteater,** fransk **café-théatre,** har ikke én presis definisjon. Begrepet brukes både om et teater der det er mulig å innta mat eller drikke, og om en kafé eller et annet serveringssted der det oppføres forestillinger som ikke krever mye teknisk utstyr eller et stort ensemble. Det inntas ikke nødvendigvis mat eller drikke under selve forestillingen. Pierre Merle skriver i sin bok *Le café-théâtre* at kaféteater defineres helt forskjellig avhengig av hvem du spør: Teater på sidelinjen; ukonvensjonelt eller antikonvensjonelt teater; «venne-teater»; uttestingssted for nye skuespillere; et teater som ikke har vokst – eller rett og slett en annen måte å spille teater på.

Det første kaféteatret som ble registrert med dette som del av navnet, var *Le Royal* i Paris, som ble åpnet av Bernard da Costa i 1966. Fem år tidligere hadde M. Alezra åpnet *La Vieille Grille*, også i Paris. Dette var en kafé som presenterte poesi og sang, men Alezra brukte ikke begrepet kaféteater om sitt etablissement. Da Costa understreker i sin bok *Histoire du café-théâtre* at Le Royal var først ute, og viser til offisielle kilder for å bevise dette.

Etter at Le Royal åpnet, fulgte andre etter, i Paris, ellers i Frankrike og i andre land. Ofte var det eksisterende kaféer som la forholdene til rette for enkle forestillinger eller monologer. Per 1999 var det rundt 30 kaféteatre i Paris, og 80 totalt i Frankrike.

Café cantante, Sevilla, Spania (ca. 1888)
Opptredener i kaféer og andre bevertningssteder har eksistert i flere hundre år, på middelalderens vertshus, i filosofenes kaféer på 1700-tallet og i kroene på 1800-tallet. Paul Fournel, som har forsket på Guignol-teater, mener at både konseptet og begrepet café-théâtre oppsto i Lyon da det første permanente Guignol-teatret åpnet der i *Café du Caveau* i 1836.

Det nye med 1900-tallets kaféteatre, var at de ble steder der ukjente dramatikere fikk oppført sine stykker; steder for skuespillere som ville utfordre institusjonsteatrene, og en scene for moderne teater.

Kaféteater er ikke en ny dramatisk sjanger og det brukes ikke ny og original sceneteknikk eller spesielle lokaler. Scenene i kaféene er som oftest små, og begrenser antall skuespillere. Kafélokalene, med plass til kanskje 50–100 tilskuere gir en svært nær kontakt mellom publikum og skuespillerne. Den mest slående dramatiske nyvinningen er komiske eller absurde monologer.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Pavis, Patrice (1999). *Dictionary of the Theatre: Terms, Concepts and Analysis* **(engelsk)**. University of Toronto Press. s. 42–43. ISBN 978-0802081636.
2. ↑  Merle (1985), s. 3
3. ↑  da Costa (1978), s. 7
4. ↑  Fournel, Paul (1975). *L'histoire veritable de Guignol*. Lyon: Fédérop. s. 31–32.

Litteratur
----------

* Costa, Bernard da (1978). *Histoire du café-théâtre* **(fransk)**. Paris: Buchet/Chastel.
* Merle, Pierre (1985). *Le café-théâtre* **(fransk)**. Paris: Presses Universitaires de France.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BNF **·** BNF (data)
 |
**Gustav Witzøe** (født 4. juli 1953 på Frøya i Sør-Trøndelag) er en norsk industrigründer. Han er gründer og konsernsjef i SalMar, et av verdens største lakseoppdrettsselskaper.

Bakgrunn og virke
-----------------

Han er utdannet ingeniør fra Oslo tekniske skole, og arbeidet en tid som bilmekaniker ved Isbergs Bilforretning i Oslo og som ingeniør i Volvo Norge. I 1979 etablerte han Bewi AS, en fabrikant av plastemballasje for oppdrettsnæringen, i Hamarvik på Frøya. Han var administrerende direktør i Bewi frem til 1990.

I 1991 etablerte han lakseoppdrettselskapet SalMar, idet han overtok et konkursbo bestående av én konsesjon for lakseoppdrett og et slaktings- og bearbeidingsanlegg. Kverva AS ble etablert som et investeringsselskap. SalMar ble notert på Oslo Børs i 2007, og har hovedkontor på småstedet Kverva på Frøya. Witzøe var konserndirektør for industri og salg i SalMar frem til 2019, da SalMars satsing på havbaserte oppdrettsmerder ble skilt ut i et eget selskap, ledet av daværende konsernsjef, og Witzøe overtok selv som konsernsjef. Han eier A-aksjene i holdingselskapet, men har overdratt B-aksjene til sønnen Gustav Magnar Witzøe.

Witzøe vant den nasjonale finalen i «Ernst & Young Entrepreneur of the Year» i 2005. Ifølge tidsskriftet *Kapital* hadde Witzøe en formue på rundt 16 milliarder kroner i 2016, formuen økte til 33,5 milliarder i 2020.

Referanser
----------

1. 1 2  Ringseth, Birger og Pettersen, Jørgen (18. desember 2013). «Hjørnesteinen på Frøya». NRK Trøndelag. Besøkt 1. oktober 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. 1 2 3  «Konsernledelse». SalMar. Besøkt 14. februar 2020.
3. 1 2 3  Christensen, Jonas (21. oktober 2019). «Gustav Witzøe tar over som konsernsjef i Salmar». *Dagens Næringsliv*. Besøkt 14. februar 2020.
4. 1 2 3  Opland, Egil M. (5. november 2005). «Fra bil til laks». *Adresseavisen*: 19.
5. ↑  «Historie». SalMar. Besøkt 1. oktober 2014.
6. ↑  Laugen, Stig Tore (16. juni 2014). «Milliardær fôrer fisk». *Dagens Næringsliv*: 6–7.
7. ↑  Langørgen, Ståle (16. november 2011). «Reitan ble årets vekstskaper». *Adresseavisen*. Besøkt 1. oktober 2014.
8. ↑  «Kapital 400 rikeste». Tidsskriftet Kapital. Arkivert fra originalen 24. juli 2017. Besøkt 6. september 2017.
9. ↑  «Norges rikeste 400». Kapital. Besøkt 19. august 2021. «Gustav Witzøe, formue 33,50 milliarder, +3,70 milliarder, skatt 0 millioner, alder 68, bransje sjømat»

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Gustav Witzøe», fra tidsskriftet *Kapital*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Buskeruds fogderi** *(Buscheruds Fogderie)* var en administrativ enhet (fogderi) i Akershus len fra 1500-tallet, inngikk fra 1662 i Akershus stiftamt, fra 1679 i Buskeruds amt.

Ved lensavviklingen i siste halvdel av 1500-tallet ble Bragernes len delt i Bragernes fogderi og **Buskeruds fogderi**. Bragernes ble opprinnelig tillagt Nedre Buskerud og Hallingdal, mens Buskerud omfattet Modum og Sigdal. Hallingdal ble omkring år 1600 overført fra Bragernes til Buskeruds fogderi. I årene 1610-1615 var det gamle lenet samlet som **Bragernes og Buskeruds fogderi**.

Fra 1615 var Bragernes igjen eget fogderi, mens Ringerike ble overført fra Hadeland og Land fogderi til **Buskerud og Ringerike fogderi**. I 1628-35 var Hallingdal fogderi tidvis eget embede, fra 1636 samlet igjen i **Buskerud og Hallingdal fogderi**, før det i 1650 ble delt i Ringerike og Hallingdal fogderi og **Buskeruds fogderi** som da var tilbake til utgangspunktet. Også benevnt *Huurum, Røgen og Lier, samt Eger og Budskeruds Fogderi* (1762) og *Lier, Hurum, Røgen, Eeger og Buscherud Fogderi* (1765).

Fra 1679 inngikk Buskerud, Ringerike og Hallingdal i det nye Buskeruds amt.

Bragernes fogderi forble under Akershus stiftamt inntil 1760 da det ble overført til Buskeruds amt og samtidig lagt under Buskeruds fogderi, som bestod siden uten ytre grensereguleringer inntil fogderiene i Buskeruds amt ble avviklet år 1900.

Geistlig inndeling i 1664
-------------------------

* Modum prestegjeld
	+ Heggens Hovedsogn
	+ Nykirke Annex
	+ Snarum Annex
* Sigdal prestegjeld
	+ Holmens Hovedsogn
	+ Eggedal Annex
	+ Krødsherad Annex

Herredsinndeling mot slutten av 1800-tallet
-------------------------------------------

* Sigdal
* Modum
* Øvre Eiker
* Nedre Eiker
* Lier
* Røyken
* Hurum


| * v
* d
* r
Norges fogderier |
| --- |
| 
* Idd og Marker
* Rakkestad
* Moss
* Aker og Follo
* Nedre Romerike
* Øvre Romerike
* Hedemarken
* Solør og Odalen
* Østerdalen
* Gudbrandsdalen
* Toten
* Hadeland og Land
* Valdres
* Ringerike og Hallingdal
* Buskerud
* Numedal og Sandsvær
* Jarlsberg
* Larvik
* Bamble
* Nedre Telemarken
* Øvre Telemarken
* Nedenes
* Sætersdalen
* Mandal
* Lister
* Jæderen og Dalerne
* Ryfylke
* Søndhordland
* Nordhordland
* Hardanger og Voss
* Sogn
* Sønd- og Nordfjord
* Søndmøre
* Romsdal
* Nordmøre
* Fosen
* Orkedalen
* Guldalen
* Strinden og Selbu
* Stjør- og Værdalen
* Inderøen
* Namdalen
* Helgelands
* Søndre Helgeland
* Nordre Helgeland
* Salten
* Lofoten og Vesteraalen
* Senjen og Tromsø
* Finmarkens
* Alten
* Tanen

 |
**Siddig El Fadil** (født 21. november 1965 i Sudan) er en engelsk skuespiller, som også er kjent som **Alexander Siddig**. Han er mest kjent for å ha spilt doktor Julian Bashir i TV-serien *Star Trek: Deep Space Nine* og prins Nasir Al-Subaai i filmen *Syriana* (2005). Han spiller også i TV-serien *Game of Thrones*.

Biografi
--------

**Siddig El Tahir El Fadil El Siddig Abderahman Mohammed Ahmed Abdel Karim El Mahdi** ble født i Sudan, men har tilbrakt mesteparten av livet sitt i England. Han ble tidligere kreditert som Siddig El Fadil. Han forandret navnet sitt til Alexander Siddig på begynnelsen av den fjerde sesongen av *Deep Space Nine* fordi folk visstnok hadde problemer med å uttale navnet hans. Han har gjort fremstående opptredener i *Reign of Fire* og *Kingdom of Heaven*. I 2003 hadde han en gjesterolle som en algerisk hemmelig agent på sporet av islamistiske ekstremister i *Nest of Angels*, en kontroversiell episode av TV-serien *Spooks*. I 2005 spilte Siddig den kritikerroste rollen som prins Nasir i *Syriana*, sammen med George Clooney og Matt Damon.

Rollene han har spilt har krevd at han har måttet snakke mange forskjellige aksenter: En engelsk received pronunciation-aksent (*Deep Space Nine*), cockney (*Reign of Fire*), en algerisk aksent (*Spooks*) og andre.

Siddig giftet seg med medskuespiller Nana Visitor i 1997. De fikk en sønn, Django El Tahir El Siddig, i 1996. I 2001 skilte de seg.

Siddigs mor er engelsk og faren er sudanesisk. Siddig beskriver seg selv som et medlem av den muslimske tro. Han er nevø av skuespilleren Malcolm McDowell og onkelen på farssiden var den tidligere sudanske statsministeren Sadiq al Mahdi.

Referanser
----------

1. ↑   filmportal.de, Filmportal-ID 2d3e2a5b890c462a89282908482514d4, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w61v65gc, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Alexander Siddig – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Alexander Siddig – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Alexander Siddig på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Alexander Siddig i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Alexander Siddig på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Alexander Siddig på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Alexander Siddig på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Alexander Siddig hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Alexander Siddig hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Hovedrollene i *Star Trek: Deep Space Nine* |
| --- |
| Avery Brooks · Michael Dorn · Terry Farrell · Nicole de Boer · Alexander Siddig · Cirroc Lofton · Colm Meaney · Armin Shimerman · Nana Visitor · Rene Auberjonois |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** Discogs
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Figur 1:** Adenosin
**Adenosin** består av den nitrogenholdige basen adenin bundet til karbohydratet ribose (figur 1).

Funksjon
--------

### Energiomsetning

Adenosin spiller en sentral rolle i energiomsetningen i cellene. Ved å binde til seg fosfatgrupper dannes adenosin mono-, di- og trifosfat (hhv. AMP, ADP og ATP). Disse molekylene deltar i de fleste energikrevende prosesser som foregår i levende organismer. Det kan for eksempel være enzymreaksjoner eller mekanisk arbeid i muskler.

**Figur 2:** Adenosintrifosfat
#### Oksidativ fosforylering

Adenosin*di*fosfat (ADP) blir omgjort til adenosin*tri*fosfat (ATP) i en energikrevende prosess i cellenes mitokondrier gjennom såkalt oksidativ fosforylering hos dyr og i fotosyntesen hos planter. I korte trekk binder en tredje fosfatgruppe til ADP ved hjelp av enzymet ATP syntase. Dette krever tilførsel av energi fra nedbryting av karbohydrater, fett eller proteiner. Energien frigjøres når bindingene mellom fosfatene brytes (disse er IKKE energirike, som det står i enkelte lærebøker, det bare brytes mange som gir "mye" energi totalt). Det blir gjort av ATPaser, en type enzymer. Som regel brytes kun den ene bindingen, og det dannes ADP, en fri fosfatgruppe og energi.

Glykolysen og Sitronsyresyklusen er viktige forløpere for å skaffe energi til dannelse av ATP fra ADP.

### I DNA

Adenin er en del nukleinsyrene DNA og RNA, der også modifisert ribose og en fosfatgruppe inngår som byggesteiner.

### Andre prosesser i cellen

Celler er under stadig kontroll og regulering av forskjellige molekyler. Prosesser som er viktige å ha under kontroll er for eksempel produksjon av proteiner eller celledeling. Syklisk adenosinmonofosfat (cAMP) deltar i mange slike reguleringer. cAMP danne sikke i energikrevende reaksjoner, men framstilles fra ATP av enzymet adenylat syklase.

ATP kan også fungere som en ren donor av fosfatgrupper uten at energien blir nyttiggjort.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
*For området i Texas, USA, se Galloway (Texas)*

Topografisk kart som viser landform og grenser til Galloway og dets to fylker.
**Galloway** (skotsk-gælisk: *Gall-ghaidhealaibh* eller *Gallobha*; lavlandsskotsk: *Gallowa*; latin: *Gallovidia*) er en region i sørvestlige Skottland bestående av grevskapene Wigtown og Kirkcubright. Navnet kommer fra skotsk-gælisk og betyr «fremmede gælere», og refererer til historisk gælere av blandet opphav, av både norrøn og gælisk opprinnelse, som en tid var dominerende området.

Galloway er begrenset av havet i vest og sør, fjellene Galloway Hills i nord, og elven Nith; grensen mellom Kirkcudbright og Wigtown er markert av elven Cree. Det har tidligere også vært under en administrasjon kalt *Stewart*, under betegnelsen *Stewartry of Kirkcudbright* (som strekker seg fra Nith til Cree, og er likeledes bundet av Galloway Hills i nord). Størrelsen og omfanget av Galloway har vært varierende i historiens gang.

Galloway er også navnet til en hardfødt rase av svarte, hornløse kveg som stammer fra regionen (og også til den mer karakteristiske *Belted Galloway* eller *Beltie*). har alltid vært noe isolert grunnet at det har 240 km med ulendt kystlinje og en stor ubebodd fjellkjede i nord.

Landbruk
--------

Historisk har Galloway vært kjent for både sine hester og sine kyr, og melk og kjøtt er fortsatte betydelige industrier. Det er også betydelig tømmerproduksjon og del fiskerier. Kombinasjonen av fjell og nedbør har gjort Galloway velegnet for produksjon av vannkraft, noe som ble begynt i 1929. På begynnelsen av 2000-tallet har vindturbiner for vindkraftverk blitt opprettet for en rekke lokaliseringer ved vannskillet, og et stort antall vindkraftverk i havet utenfor kysten er planlagt for å øke Galloways produksjon av grønn energi.

Referanser
----------

1. ↑  Andy Eagle (27. mars 2003): «The Online Scots Dictionary» Arkivert 8. juli 2010 hos Wayback Machine. *Scots-online.org*.
2. ↑  «Galloway», *Online Etymology Dictionary*
3. ↑  A Historical Index of The People and Places of The Stewartry of Kirkcudbright, *Kirkcudbright.co*
4. ↑  The Stewartry Museum, Kirkcudbright Arkivert 25. juni 2015 hos Wayback Machine. *Dumfries & Calloway Council*
5. ↑  The Belted Galloway Cattle Society
6. ↑  History & Attributes: The Belted Galloway... An Old Scottish Breed Galloway
7. ↑  «Galloway and Lanark Hydro Schemes», *Scottish Power*
8. ↑  «Galloway Hydros Technical Factsheet» (PDF), *Scottish Power*

Litteratur
----------

* Brooke, D (1994): *Wild Men and Holy Places*, Edinburgh: Canongate Press, ISBN 0-86241-479-2. Mange av hennes monologer er tilgjengelig online.
* Oram, Richard (2001): *The Lordship of Galloway: c.900 to c.1300*, John Donald Publishers Ltd.
* Klaudios Ptolemaios: *Geographia*, red. Bill Thayer, LacusCurtius ved the University of Chicago (utgitt 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Galloway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* (en) Galloway-dialekten hos *Scots Language Centre*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** LCCN
 |
Det gamle tårnet på Varingskollen, 1928
Utsikt fra toppen mot øst. Det blir hevdet at man på godværsdager kan se helt til Sverige. 
**Varingskollen** er en ås i Nittedal kommune i Akershus. Den har en høyde på 546 meter over havet og er et landemerke i Hakadal. Til tross for sin dominerende posisjon og gode synlighet fra flere steder på Romerike er Varingskollen hverken det høyeste punkt i Nittedal (Blekketjernshøgda) eller i Akershus (Fjellsjøkampen).

Historie
--------

Varingskollen er et gammelt vardested allerede fra eldre jernalder og har også sitt navn knyttet til dette (forstått som 'vaktmannskollen'). Tidligere i moderne tid sto det også et utkikkstårn på toppen. I dag er kollen mest kjent på grunn av skisenteret ved samme navn. Varingskollen holdeplass på Gjøvikbanen ligger ved foten av fjellet.

Geologi
-------

Varingskollen ligger i Oslofeltet og består hovedsakelig av vulkansk nordmarkitt, en lys rødbrun kvartssyenittbergart. Selv om bergarten er vulkansk, finnes det ikke holdepunkter (slik som lavaførende rør) for at Varingskollen har vært en vulkan. Bergarten som Varingskollen består av ble dannet nede i jordskorpen og gradvis avdekket ved erosjon av fjellmassen over.

Friluftsliv
-----------

På østsiden av fjellet ligger Varingskollen skisenter, offisielt åpnet i mars 1963. Det første verdenscuprennet i alpint i Norge ble avholdt der 24. februar 1968. Storslalåmrennets herreklasse ble vunnet av Werner Bleiner, Østerrike foran Dumeng Giovanoli, Italia og Edmund Bruggmann, Sveits med Håkon Mjøen på fjerdeplass. Kvinneklassen ble vunnet av Fernande Bochatay, Sveits foran Isabelle Mir, Frankrike og Kiki Cutter, USA. Beste norske ble Aud Hvammen på 13.-plass.

Ellers er kollen et populært og godt egnet utfartssted sommer som vinter. Hakadal IL etablerte på begynnelsen av 2000-tallet en lysløype og skistadion i umiddelbar tilknytning til skisenteret. Hvert år arrangeres også motbakkeløpet Varingskollen Opp.

Referanser
----------

1. ↑  Varingskollen på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  
Kirkeby, Birger (2006). *Bygdebok for Nittedal og Hakadal*. III. Nittedal: Nittedal kommune. s. 54. Arkivert fra originalen 8. august 2017. Besøkt 8. august 2017.
3. ↑  
Kirkeby, Birger (2006). *Bygdebok for Nittedal og Hakadal*. III. s. 11. Arkivert fra originalen 8. august 2017. Besøkt 8. august 2017.
4. ↑  *Aftenposten*, 26. februar 1968, side 17
5. ↑  Varingskollen Arkivert 28. mai 2008 hos Wayback Machine. Skiforeningen

Eksterne lenker
---------------

* Varingskollen skisenter

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**North Las Vegas** er en by i Clark County i Nevada i USA, like nord for Las Vegas. I 2010 hadde byen 216 261 innbyggere, og er med det den fjerde største byen i Nevada. North Las Vegas ble grunnlagt av Thomas Williams i 1919.

Geografi
--------

North Las Vegas ligger i Mojaveørkenen i Clark County, sør i Nevada. Turistbyen Las Vegas ligger sør og vest for byen. North Las Vegas har et areal på 262,6².

På grunn av sin beliggenhet i Mojaveørkenen, har North Las Vegas tørt klima. Vinterne er vanligvis milde, mens somrene er varme. Snøfall forekommer bare i enkelte år, og skjer sjeldent. Temperaturene om vinteren faller sjeldent under 0 °C. Om sommeren kan monsuner nå området, og bringe med seg mye regn og tordenvær.

Historie
--------

North Las Vegas ble grunnlagt i 1919, da Thomas Williams kjøpte 650 000 m² land i området, og bygde hus til familien sin. Flere personer bosatte seg i området i løpet av 1920-tallet. Området ble først kalt Vegas Verde, men navnet ble skiftet til North Las Vegas i 1932. I 1946 ble North Las Vegas en selvstendig by.

Samferdsel
----------

McCarran internasjonale lufthavn i Paradise betjener hele Las Vegas-området. North Las Vegas Airport ble opprettet i den 7. desember 1941, og har i dag flyvninger til Grand Canyon i Arizona for turister.

Motorveien Interstate 15 forbinder North Las Vegas med storbyer som Los Angeles og San Diego i California mot sørvest, og Salt Lake City i Utah, i tillegg til delstatene Idaho og Montana, i nordøst. Andre viktige veier er Las Vegas Boulevard som forbinder byen med Las Vegas i sør, Interstate 515 og 215, som forbinder Las Vegas-området med Henderson i sørøst og Las Vegas Beltway som går rundt hele området.

Busselskapet RTC Transit har bussruter i hele Las Vegas-området.

Referanser
----------

1. 1 2  «City of North Las Vegas». Nevada State Library. Arkivert fra originalen 23. desember 2015. Besøkt 28. februar 2018.
2. 1 2  «North Las Vegas city, Nevada». American FactFinder, United States Census Bureau. Arkivert fra originalen 8. januar 2015. Besøkt 28. februar 2018.
3. ↑  «North Las Vegas». Encyclopædia Britannica. Besøkt 28. februar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) North Las Vegas, Nevada – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |
En **liger** er en hybrid mellom en hannløve (*Panthera leo*) og en hunntiger (*Panthera tigris*), og blir vitenskapelig betegnet som *Panthera tigris × Panthera leo*. Den er således verken en art eller en underart, men kun et menneskeskapt eksperiment.

En lignende hybrid, avkommet fra en hanntiger og en løvinne, kalles for en *tigon*. Ligere ligner på en løve, men har uklare striper på kroppen. I likhet med tigere, men ulikt løver, liker ligere å svømme. De kan imidlertid ikke klatre i trær, slik som tigeren.[]

Som hos tigoner er hannligere alltid sterile, men en hunnliger derimot kan få unger med en hanntiger (ti-liger) eller med en hannløve (li-liger). Disse derimot kan ikke utvikle seg videre.[]

Det var lenge antatt at ligeren ville bli født med omfattende genfeil og fysiske skader ved fødselen som ville forårsake død ved fødsel eller en tidligere død enn gjennomsnittlig levetid blant tigere og løver. Grunnen var trolig fordi man antok at en blanding av gener fra to voldsomt dominante dyr ikke ville gå godt ilag. Denne antagelsen ble avkreftet i 2002 da ligeren Hercules ble født og lever fremdeles, 18 år etterpå, uten tegn til verken genfeil eller fysiske skader påført av fødsel.[]

Den største kjente ligeren per dags dato er ligeren Hercules som er å finne i Myrtle Beach reservatet i Sør-Carolina.[] Den er utrolige 410 kg tung og 1,82 meter høy, det ble kjent i 2010 at Hercules hadde fått en lillebror født i reservatet som går under navnet Aries.[] Aries er i dag en fullvoksen liger. Både Hercules og Aries er velsignet med et langt og friskt liv i reservatet. Ingen av dem har genfeil eller andre skader som kan føre til døden.

Referanser
----------

1. ↑  Singh, U. New functions for old genes in the mouse placenta. Uppsala University, Uppsala. 2006. 11.
2. ↑  A. A. Milne (desember 1927). «Tiggers Can't Climb Trees». *The London Magazine*. 59 (206).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Terje Per Hagen** (født 1957) er instituttleder og professor ved Institutt for helse og samfunn ved Universitetet i Oslo. 

Hagen er Cand.polit. i statsvitenskap i 1987, og senere dr. polit. 1995, begge deler ved Universitetet i Oslo. I 1986 var han forskningsassistent finansiert av NAVF ved Institutt for statsvitenskap. Fra 1987 var han forsker ved Norsk institutt for by- og regionforskning (NIBR). Fra 1992 til 1993 var han Fulbright-stipendiat ved Stanford University. I 1998 ble han ansatt ved Institutt for helseledelse og helseøkonomi (tidligere kalt Senter for helseadministrasjon). Fra 2006 til 2007 var han gjesteforsker ved Berkeley. Hagen var leder i ekspertutvalget for regionreformen, et ekspertutvalg nedsatt av Kommunal- og moderniseringsdepartementet i 2017 for å vurdere fylkeskommunenes oppgaver.

Litteratur
----------

* (no) Publikasjoner av Terje P. Hagen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Terje P. Hagen i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** CRIStin
 |



1. ↑   *Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase*, NKC-identifikator xx0132097, Wikidata Q13550863,
**Jyppyrä** er en fjelltopp på 876 moh. i Nordreisa kommune i Troms og Finnmark.

Fjelltoppen er en del av fjellet Venetvaara, som strekker seg fra Nordkjosen, forbi kommunesenteret Storslett, til Snemyr og Røyelen i Reisadalen.

Venetvaara har tre topper med ordet «Jyppyrä» i navnet: Jyppyrä, Ali-Jyppyrä (nedre) og Yli-Jyppyrä (øvre). Ali-Jyppyrä, eller *Hysingjordfjellet* (738 moh) ligger i midten og er den nest høyeste toppen etter Jyppyrä. Yli-Jyppyrä er den laveste toppen av disse tre, og ligger øverst mot Reisadalen.

Navnet
------

Jyppyrä uttales *juppu'ræ,* og er et kvensk stedsnavn som angivelig betyr 'fjelltopp, topp'. Skrivemåten Jyppyrä har status "godkjent" i SSR. Navnet er på kartblad 1734-4. På norsk skal man ha brukt navnet Rismålskampen el. -tinden om samme topp.

Navnet «Jyppyrä» forekommer også andre steder, bl.a. i Hetta i Enontekis kommune i Nord-Finland.

Venetvaara har form som en hvelvet båt, noe som for eksempel synes godt fra området Paskaputas i Reisadalen. Venetvaara er et kvensk stedsnavn som uttales rett fram, men merk at de to a-ene i «vaara» utgjør en lang -a, i motsetning til norsk hvor det ville blitt en -å. *Venet* er det kvenske ordet for båt, *vaara* betyr fjell. Fjellets norske parallellnavn er Båtfjellet.

Turmuligheter
-------------

For mange er Jyppyrä et yndet turmål, særlig på sommertid. Det finnes flere ruter og startpunkter. Turen er anbefalt etter to ulike traseer. Den ene går direkte til toppen fra innkjøringen til boligfeltet på Høgegga langs merket/delvis merket sti. Den andre går via varden ved Paiskinjärvi, fra det gamle steinbruddet og videre opp til toppen. Parkering ved kryss Lundefjellveien ved Høgegga og Riksvei 865.

Referanser
----------

1. ↑  Venetvaara
2. ↑  Ali-Jyppyrä
3. ↑  Yli-Jyppyrä
4. ↑  «Kvenske stedsnavn». *www.kvenskestedsnavn.no*. Besøkt 21. juli 2017.
5. ↑  «Jyppyrä lookout | Tosilappi - Enontekiö - Kilpisjärvi - Hetta». *www.tosilappi.fi* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 28. juni 2017. Besøkt 21. juli 2017.
6. ↑  Paskaputas
7. ↑  Paiskinjärvi (300 moh)
8. ↑  «Nord-Troms Friluftsråd - 18. Jyppyrä, Storslett». *www.utinord.no*. Besøkt 21. juli 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Sandungåsen naturreservat** ligger nord på Hurumlandet i Asker kommune. Naturreservatet ble oppretta 14. februar 2014, og utvida med 897 dekar nordover mot Vardeåsen og Kringlefjell i Røyken 14. desember 2018.

Reservatet omfatter ei vestvendt liside fra Sandungåsen ned mot Drammensfjorden, og deler av Grauteruddalen i øst, samt den sørøstre delen av Vardeåsen og Kringlefjell. Det er stor økologisk variasjon med forholdsvis mange vegetasjonstyper med forskjellige krav til næringsstoffer, fuktighet og topografi. Det er overvekt av middels rik vegetasjon, men også forekomst av både skrinnere koller og rik edellauvskog.

Naturreservatet ble oppretta for å bevare et lavereliggende skogområde i boreonemoral sone, med stort areal gammelskog og få nyere inngrep. Reservatet har stor variasjon i topografi, naturtyper, arter og økologiske prosesser. Særlig verdifulle er forekomstene av gammel granskog og av rik blandingsskog og edellauvskog.

Referanser
----------

1. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Sandungåsen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* Naturreservatets verneforskrift hos Lovdata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Industriell design** eller **industridesign** er en spesialisert form for design, som innebærer utvikling, planlegging og formgivning av industrielt framstilte produkter. 

Det er ulike retninger innen industridesign. Denne formen for design kan ses på som en anvendt kunstform hvor estetikk og brukervennlighet til et industrielt framstilt produkt er i fokus og kan også ses på som en integrert del av produktutviklingen der produktets egenskaper utvikles både med hensyn til estetikk, bruksfunksjon, produksjonsteknologi og ressursbruk over levetida til produktet. 

Man kan ta for seg ulike aspekter innenfor designen som sansbare opplevelser som form, farge, tekstur, lyd og sette disse i forhold til produktets brukbarhet og ergonomi. En industriell designer kan også se på produksjonsprosessen av produktet, materialvalg og måten produktet blir presentert overfor sluttforbruker. Bruk av en industridesigner i en produktutviklingsprosess kan øke produktets verdi ved å øke brukbarheten, redusere produksjonskostnader og/eller gjøre produktet mer tiltalende for potensielle kjøpere. 

Tidligere fokuserte produktdesign på produktet ene og alene, mens en innenfor industriell design hadde et bredere fokus på konsept, produkt, systemdesign og prosess. I dag er det i praksis ikke noe klart skille mellom produktdesign og industridesign.

Interaksjonsdesign på sin side kan ses på som et felt innen industriell design der man ser på hvordan mennesket interagerer med produktet, dette være seg pr skjerm eller ved hjelp av knapper og brytere på selve produktet.

Produktdesign, interaksjonsdesign og industriell design kan ofte overlappe felt slik som brukergrensesnittdesign, systemdesign, informasjonsdesign og brukersentrert design. 

Industriell design undervises i Norge ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (studieprogrammet industriell design), avdeling for ingeniørfag ved Høgskolen i Østfold, ved Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo og ved Institutt for produktdesign ved Høgskolen i Oslo og Akershus på Kjeller.

Eksterne lenker
---------------

* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av industridesigner
* Artikkel om industridesign
* Institutt for produktdesign, Høgskolen i Oslo og Akershus Arkivert 4. januar 2017 hos Wayback Machine.
* Institutt for industridesign, Arkitekthøgskolen i Oslo
* Institutt for Produktdesign, NTNU
* Industriell design, Høgskolen i Østfold

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
**Sephiroth** (セフィロス *Sefirosu*) er en fiktiv videospillfigur fra rollespillet *Final Fantasy VII* til PlayStation. Ettersom *Final Fantasy VII* ble en stor suksess har Sephiroth hatt mange andre opptredener blant annet i *Kingdom Hearts*-serien og *Compilation of Final Fantasy VII*, en serie som viderefølger *Final Fantasy VII*.

Biografi
--------

Sephiroth var resultatet av professorene Lucrecia Crescent og Hojos forhold. Allerede før fødselsen hadde Hojo eksperimentert med den mystiske Jenovas celler på Sephiroth. Resultatet ble at Sephiroth fikk supermenneskelige krefter, og etter hvert som han vokste opp i Shinras tjeneste gikk han raskt opp på SOLDIERs rangstige og ble til slutt en legende og idol for ungdommer over hele verden, helt til tilfeldighetene sendte ham på et oppdrag til byen Nibelheim.

Sammen med andre utsendinger fra Shinra skulle han på et rutineoppdrag for å få has på noen monstre som terroriserte byen. De overnattet på den lokale herregården som tilfeldigvis var samme bygning som Hojo anvendte i løpet av store deler av forskningen sin. Sephiroth kom over forskningsarkivene i bygningen, og etter å ha oppdaget sine røtter som forskningseksperiment fikk han det for seg at han var Jenovas «sønn», skapt for å lede arven hennes videre ved å erobre verden. Etter å ha lagt byen i grus dro han til Jenovas lagringsplass like ved i den lokale Mako-reaktoren for å hente sin «mor». Han ble stoppet av Cloud Strife og kastet ned i Mako-strømmen i reaktoren, og ble etter dette antatt å være død. Sannheten var at han overlevde, og fløt gjennom jordens indre til han ble innkapslet i en gigantisk Materia-krystall.

Fem år senere fortsatte han sin plan om verdensherredømme, og manifesterte seg i Jenovas kropp, som ble lagret i Shinras hovedkvarter. Denne Sephiroth-dobbeltgjengeren reiste så verden rundt og spredte død og fordervelse, på leting etter en måte å gi sin egentlige kropp den makten han ville ha. Til slutt oppdaget han en måte å tilføre seg selv energien i selve planeten – ved å gjøre stor skade på den og deretter suge til seg energien som ble samlet for å reparere skaden. Sephiroths plan ble nesten forhindret av blomsterpiken Aerith Gainsborough, som var den siste gjenlevende av en eldgammel rase som beseiret Jenova i fortiden. Sephiroth triumferte likevel til slutt; han drepte Aerith og brukte den Svarte Materia til å påkalle en enorm asteroide til å kollidere med jorden. I siste øyeblikk ble han angrepet og stoppet av Cloud Strife for andre gang, sammen med flere av vennene hans. Med hjelp av Aeriths ånd ble asteroiden, Meteor, fordrevet.

Men selv om planen hans mislyktes denne gangen, var Sephiroth nå blitt så mektig at hans sjel ikke kunne dø. Sephiroth ble gjenfødt to år senere i kroppen til Kadaj i filmen *Final Fantasy VII Advent Children*, men ble nok en gang beseiret av Cloud. Hans siste replikk, «I will never be a memory», tilsier at han enda ikke er borte for godt.

Eksterne lenker
---------------

* Final Fantasy Wiki-biografi

Portal: Videospill
**Tofteholmen naturreservat** er et naturreservat utenfor Hurumlandet i Asker kommune. Naturreservatet ble oppretta 20. juni 1919, som et av de første naturvernområdene i Norge.. Øya er eid av Norges Naturvernforbund. Holmen ligger sør for tettstedet Tofte på Hurumlandet, og midt i fjordområdet Breiangen i Ytre Oslofjord. Tofteholmen har, sammen med Ranvikholmen og øya Mølen, den høyeste middeltemperaturen i Norge. 

Hele Tofteholmen på 118 dekar er verna for ta vare på øyas flora, fauna og geologi. Deler av Tofteholmen består av bergarten gabbro, samt sedimentære bergarter, som ved forvitring gir et godt jordsmonn for planter. Øya har en av mest varierte forekomstene av karplanter, lavarter og insekter i Norge. Den er også et viktig hekkeområde for sjøfugl. 

En koloni av steinkobbe holder til på Tofteholmene, Ranvikholmen og Mølen. 

Vernebestemmelsene for Tofteholmen bestemmer blant annet følgende:

* All vegetasjon er fredet. Det er forbudt å fjerne både levende planter og døde plantedeler.
* Det er ikke lov å innføre fremmede plantearter til øya.
* Det er båndtvang for hunder hele året på hele øya.
* Fra 15. april til 15. juli er det ferdselsforbud i hekkeområdene for sjøfugl.
* Bruk av øya til teltleirer, idrettsarrangementer eller andre større arrangementer er forbudt.

Det er viktig å også vise særlig hensyn til fuglelivet ved bruk av båt/vannscooter i området rundt øya.

Flystyrt
--------

Kort etter at den tyske krysseren «Blücher» ble senka i Drøbaksundet kom skipssjefen tilbake til Norge med fly etter å ha avlagt rapport i Berlin. Dette flyet forsvant i nærheten av Drøbak. Enkelte opplysninger tyder på at dette flyet kan ha styrta i sjøen i nærheten av Tofteholmen.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Tofteholmen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
2. ↑  «Forskrift om Verneplan for Oslofjorden - delplan sjøfugl. Vedlegg 46. Fredning av Tofteholmen naturreservat, Hurum kommune, Buskerud - Lovdata». *lovdata.no*. Besøkt 30. januar 2020.
3. ↑  Drammens Tidende 25. 27. og 28. mars 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Tofteholmen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* Naturreservatets verneforskrift hos Lovdata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |