recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Geografisk og kulturelt inkluderer Stor-Iran hele det iranske høyplatået. Det strekker seg til Sentral-Asia (Baktria) og Hindukush i nordøst, Afghanistan og Vest-Pakistan i sørøst og inn i østlige Syria og Kaukasus i nordvest.
**Stor-Iran** (persisk: ایران بزرگ *Irān-e Bozorg* eller ایران‌زمین *Irānzamīn*; «iransk jord») viser til regionene som har betydelig innflytelse av iransk kultur. Med andre ord er det navnet på den iranske kultursfærens og det iranske folkets geografiske utbredelse i Asia. Det omfatter stort sett det området som strekker seg over det iranske platået fra Kaukasus og Kurdistan i vest til Induselven og Transoxiana i øst, og området samsvarer med den historiske forståelsen av hele området til «Iran». Dette territoriet overensstemmer også med de geografiske grensene som de to persiske rikene Akamenide-dynastiet og Sasanide-dynastiet styrte over. Spesielt Akamenide-dynastiet, som grunnla den første persiske staten, er i iransk selvbevissthet en hjørnestein i den persiske identiteten. 

Stor-Iran er også kjent som **Stor-Persia** på europeiske språk, mens *Encyclopædia Iranica* bruker betegnelsen *Iranian Cultural Continent* med henvisning til et større landområde som også inkluderte India, Levanten og Anatolia (Tyrkia), som alle har vært under betydelig iransk kulturell påvirkning. Stor-Iran stemmer dermed overrens med den historiske forståelsen av begrepet *Iranshahr* («Det iranske området») som omfatter de samme områdene som er nevnt ovenfor.

Se også
-------

* Paniranisme

Referanser
----------

1. ↑  Lange, Christian. «Justice, Punishment and the Medieval Muslim Imagination». Cambridge Studies in Islamic Civilization. Cambridge University Press. ISBN 9780521887823.  Lange: "I further restrict the scope of this study by focusing on the lands of Iraq and greater Persia (including Khwārazm, Transoxania, and Afghanistan)."
2. ↑  Gobineau, Joseph Arthur; O'Donoghue, Daniel. «Gobineau and Persia: A Love Story». ISBN 1-56859-262-0. Arkivert fra originalen 23. juli 2011.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 25. desember 2018. Besøkt 19. august 2010.  O'Donoghue: "...all set in the greater Persia/Iran which includes Afghanistan".
3. ↑  Shiels, Stan (2004). *Stan Shiels on centrifugal pumps: collected articles from "World Pumps" magazine*. Elsevier. s. 11–12, 18. ISBN 185617445X.  Shiels: "During the Sassanid period the term *Eranshahr* was employed to denote the region also known as Greater Iran..." Also: "...the Abbasids, who with Persian assistance assumed the Prophet's mantle and transferred their capital to Baghdad three years later; thus, on a site close to historic Ctesiphon and even older Babylon, the caliphate was established within the bounds of Greater Persia."
4. ↑  www.college.columbia.edu/cct/nov03/features5.php Arkivert 9. mai 2006 hos Wayback Machine.

Videre lesing
-------------

* Richard Nelson Frye: *Ethnic Identity in Iran*, JSAI 26, 2002, se s. 82
* Richard Frye: *Greater Iran*, Mazda Publishers, 2005, ISBN 1-56859-177-2
Middle River, i sydlig retning fra Summerset Trail
Middel River ved Winterset, hvor den flyter under Roseman Covered Bridge
**Middle River** er en sideelv til Des Moines River i det sentrale Iowa i USA. Den er 198 km lang. og har et nedbørsområde på 1 269 km².. Via Des Moines River er den en del av nedbørsområdet til Mississippi-floden.

Middle River har sitt utspring i Guthrie County og først flyter den i sydøstlig retning gjennom Adair County, så i østlig retning gjennom Madison County, videre øst-nordøst gjennom Warren County, forbi byene Casey, Winterset, hvor den flyter under Roseman Covered Bridge, videre til Patterson, Bevington, Martensdale, Spring Hill og Charlise. En betydelig del av Middle Rivers løp gjennom Warren County er blitt rettet ut og lagt om til kanaler. Den flyter sammen med Des Moines River i Warren County nær Carlisle, 21 km sydøst for Des Moines.

South Fork Middle River, en kort sideelv til elven er kjent som **South Fork Middle River**. som har sitt utspring nær den vestlige kant av Guthrie County, om lag åtte km nord for Adair og renner stort sett øst-sydøst for om lag 8 km flyter forbi like syd for Casey før den dreier nordøst og renner ut i Middle River like øst for Casey på en høyde av 437 m

Referanser
----------

1. ↑  U.S. Geological Survey.
2. ↑  Iowa Department of Natural Resources/Iowa Geological Survey.
3. 1 2  DeLorme (1998).
4. ↑  Columbia Gazetteer of North America entry for Middle River Arkivert 12. mars 2007 hos Wayback Machine.
5. ↑  «South Fork Middle River». Geographic Names Information System, U.S. Geological Survey.

Eksterne lenker
---------------

* Middle River public access areas in Madison County
* Iowa USGS Real-Time Statewide Streamflow Tables
**INTSOK** var en norsk ideell stiftelse som ble grunnlagt i 1997 av Olje- og energidepartementet, Næringsdepartementet og Utenriksdepartementet i samarbeid med Næringslivets hovedorganisasjon, Rederiforbundet og Norsk Olje og Gass, samt oljeselskapene Equinor, Saga Petroleum og Norsk Hydro. I 2016 ba Olje- og energidepartementet INTSOK om å overta virksomheten til Intpow og slå sammen de to organisasjonene. Den nye organisasjonen, *Norwegian Energy Partners*, vil fra 2017 arbeide med leverandørindustrien innenfor fornybart (vind, vann, sol), i tillegg til olje og gass som tidligere.

INTSOKs hovedoppgave var å bidra til internasjonalisering av olje- og gass leverandørindustrien i Norge, gjennom å skape møteplasser der norsk industri kan møte kunder i utlandet. Kunder er i hovedsak de store internasjonale oljeselskapene, nasjonale oljeselskap og store ingeniørselskaper. Verdien av eksporten fra denne industrisektoren var ved INTSOKs oppstart i 1997 på ca. 16 milliarder NOK og hadde i 2015 økt til over 200 milliarder NOK.

Partnerbedriftene til INTSOK består av mange små og mellomstore bedrifter, samt store internasjonale aktører som Equinor, Kværner og Aker Solutions. For å kunne bli partner i INTSOK må bedriftene oppfylle kriterier som å bidra til norske arbeidsplasser og at overskuddet fra den norske virksomheten skal skattlegges i Norge. Per 1. januar 2016 hadde INTSOK ca 230 partnerbedrifter.

Hovedmarkeder for INTSOK er oljerike nasjoner, slik som Storbritannia, Brasil, Canada, Kina, Mexico, Russland og USA.

Sjur E. Bratland (til venstre) og Gulbrand Wangen.Sjur E. Bratland (til venstre) og Gulbrand Wangen.
Administrerende direktør for stiftelsen fra 1997 til 2013 var K. Gulbrand Wangen, mens Sjur E. Bratland overtok rollen fra 2013.

Referanser
----------

1. ↑  energidepartementet, Olje- og (22. mars 2013). «INTSOK». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 17. november 2016.
2. ↑  «Vil slå sammen INTSOK og INTPOW». *Regjeringen.no* **(norsk)**. 11. mai 2016. Besøkt 17. november 2016.  `|fornavn1=` mangler `|etternavn1=` i Authors list (hjelp)
3. ↑  Intsok. «INTSOK - Norwegian oil and gas partners». *www.intsok.com*. Arkivert fra originalen 17. november 2016. Besøkt 17. november 2016.

Eksterne lenker
---------------

* www.intsok.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**INN-klassifikasjon** er et klassifiseringssystem for legemidler. **INN** er forkortelse for **International Nonproprietary Name**. Varianten **rINN** (*recommended* International Nonproprietary Name) brukes også. INN-navnet er det offisielle ikke-proprietære eller generiske navn som er gitt til en farmasøytisk substans etter retningslinjer gitt av Verdens helseorganisasjon (WHO). Mylderet av navngitte preparater som inneholder en gitt substans kan føre til forvirring angående identiteten til den aktive ingrediensen. **INN-navn** muliggjør kommunikasjon ved å frembringe et standardnavn for hver substans. En liknende rolle blir spilt i kjemien av IUPAC-navn, men disse er i mindre grad egnet til vanlig bruk ettersom de typisk er svært lange og uhåndterlige. WHO offentliggjør INN-navn på engelsk, latin, fransk, russisk og spansk. Arabiske og kinesiske versjoner blir nå også kunngjort selv om disse ikke er med i det opprinnelige opplegget.

Eksempel
--------

|  |  |
| --- | --- |
| **INN**: | Paracetamol |
| **Britis Approved Name (BAN):** | Paracetamol |
| **United States Adopted Name (USAN):** | Acetaminophen |
| **Andre generiske navn:** | N-acetyl-p-aminofenol, APAP, p-Acetamidofenol, Acetamol, ... |
| **Proprietære navn:** | Paracet®, Tylenol®, Panadol®, Panamax®, Calpol®, Doliprane®, Tachipirina®, ben-u-ron®,... |
| **IUPAC-navn:** | N-(4-hydroksyfenyl)-acetamid |

Se også
-------

* Verdens helseorganisasjon
* IUPAC nomenklatur

Eksterne lenker
---------------

* INN information from the WHO
**Middle Temple**, formelt **The Honourable Society of the Middle Temple**, er et av de fire rettssamfunnene Inns of Court innenfor City of Londons grenser. Middle Temple er en enklave som ikke er underlagt City of London Corporation (og regnes for de fleste formål som en egen lokal myndighet). Det er også utenfor London bispedømmes kirkelige jurisdiksjon. Middle Temples funksjoner som lokal myndighet er nedfelt i Temples Order 1971.

Middle Temples øverste organ er parlamentet (*Parliament*), som består av medlemmer (*Benchers*) – dommere og distingverte advokater — som velges på livstid. Medlemmer av kongefamilien som blir gjort til æresmedlemmer kalles *Royal Benchers*. Den første av dem var Albert Edvard, prins av Wales, senere Edvard VII, som ble æresmedlem da han åpnet det nye biblioteket i 1861.
I det daglige styres Middle Temple av en eksekutivkomité og fire øvrige komiteer, som rapporterer til parlamentet. Eksekutivkomiteen består av 14 medlemmer med stemmerett og to medlemmer uten stemmerett.

Middle Temple eier Temple Church sammen med Inner Temple.

Bilder
------

* Middle Temple HallMiddle Temple Hall
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Middletemple.org.uk
3. ↑
4. ↑  Middletemple.org.uk

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Middle Temple – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r

* Stor-London
* London
* City of London

 |
| --- |
| Englands flagg | 
* *Londons bydeler*: Barking and Dagenham
* Barnet
* Bexley
* Brent
* Bromley
* Camden
* Croydon
* Ealing
* Enfield
* Greenwich
* Hackney
* Hammersmith and Fulham
* Haringey
* Harrow
* Havering
* Hillingdon
* Hounslow
* Islington
* Kensington and Chelsea
* Kingston
* Lambeth
* Lewisham
* Merton
* Newham
* Redbridge
* Richmond
* Southwark
* Sutton
* Tower Hamlets
* Waltham Forest
* Wandsworth
* Westminster

 |
| 
* City of London
	+ *Enklaver*: Inner Temple
	+ Middle Temple

 |
| 
* Greater London Authority
* Londonforsamlingen
* Borgermesteren

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |
**RSI La 1** (norsk oversettelse: *RSI eneren*) er en italienskpråklig offentlig tv-kanal i Sveits. Kanalen eies av Radiotelevisione svizzera di lingua italiana, allmennkringkasteren for det italiensktalende Sveits.

Bakgrunn
--------

Italienskspråklige tv-sendinger i Sveits hadde pågått siden 1958. Det skjedde imidlertid fra Zürich via den tyskspråklige tv-kanalen TV DRS. RSI La 1 startet sine første sendinger 2. mars 1961.

Kanalen het lenge bare TSI, som var en forkortelse for *Televisione svizzera di lingua italiana* (Sveitsisk italienskspråklig fjernsyn). Da søsterkanalen TSR 2 ble etablert i 1997, skiftet kanalen navn til TSR 1. De to kanalene byttet navn til dagens navn, RSI La 1 og RSI La 2 i 2009.

RSI La 1 er en allmennkanal som henvender seg til et bredt publikum. Kanalen sender nyheter, underholdning, dokumentarer og dramaserier.

Referanser
----------

1. ↑  svizzera, RSI Radiotelevisione. «Dalla Messa alla Festa delle camelie: inizia l'avventura ticinese». *rsi* **(italiensk)**. Besøkt 18. desember 2017.
2. ↑  «Il primo vagito di RSI LA 2». *www.rsi.ch* **(italiensk)**. RSI Radiotelevisione svizzera. Besøkt 18. desember 2017.
3. ↑  svizzera, RSI Radiotelevisione. «TV». *rsi* **(italiensk)**. Besøkt 18. desember 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Stormvarselet en vinterdag.  Foto: Harald Oppedal 
**Stormvarselet** på Bjørnehaugen i Kristiansund er Norges eneste stormvarsel som fortsatt er i daglig drift. Meningen med varselet er at det skal varsle båter og lignende om uvær. Tre loddrette lys forteller hvor sterk vinden er og hvor den kommer fra. Grønt lys varsler storm, og kombinasjoner med rødt og hvitt angir vindretningen. Varslingene styres fra brann- og redningsvesenet. Stormvarselet sto opprinnelig på Piren foran Kristiansund rådhus, der det ble satt opp i 1898. Deretter sto det på Nordlandskaia fra 1910 til 1932, og flyttet til Bjørnehaugen i 1932.

Varslinger
----------

Stormvarselets lyskombinasjoner
* To hvite lys varsler om kuling fra sørvest.
* Hvitt lys over rødt lys varsler om kuling fra sørøst.
* To røde lys varsler om kuling fra nordvest.
* Rødt lys over hvitt lys varsler om kuling fra nordøst.
* Grønt lys i tillegg varsler om storm.

En enkel regel er:

* Lyser det øverste lyset rødt, kommer vinden fra nord
* Lyser begge samme lys, kommer vinden fra vest

  

Dagsignalene
I en periode fram til midten av 70-tallet ble Stormvarselet betjent av Havnebetjent Pål Bugge. Da han gikk av med pensjon ble Stormvarselet foreslått nedlagt, men nedleggelsen ble forhindret av daværende ordfører i Kristiansund Asbjørn Jordahl. Det ble bestemt å fortsette med varslene, men fra da av bare med nattsignaler (lys).

De gamle dagsignalene bestod av kombinasjoner av kjegler og kuler.

Eksterne lenker
---------------

* Stormvarselet.no
* Stormvarselet i Kristiansund som app for iPhone og iPad
Historisk fremstilling av Lichterfelde vest stasjon
**Lichterfelde vest** (tysk: *Villenkolonie Lichterfelde*, eller *Carstenn’sche Villenkolonie*) er et villastrøk i Lichterfelde i Berlin. Det ble planlagt i 1865 som et av de første villastrøk i Tyskland og regnes som det eldste i Berlin i sitt slag.

Forretningsmannen Johann Anton Wilhelm Carstenn fra Hamburg kjøpte i 1865 det forgjeldete godset Lichterfelde for å bygge et villastrøk for velhavende borgere. Planen var inspirert av tilsvarende områder Carstenn hadde sett i Storbritannia. Området lå gunstig til ved jernbanen og Carstenn oppførte to stasjoner, Lichterfelde Ost og Lichterfelde West. Oppføringen av villastrøket var en del av hans plan om å omgi hele den ekspanderende Berlin med en krans av hagebyer. Det skulle være villaer og ikke leilighetshus i flere etasjer. I byggeperioden vokste Lichterfelde kommune stadig og i 1920 hadde denne delen av Steglitz 47 213 innbyggere. Området ble dette året innlemmet i Stor-Berlin. Villastrøket ble i motsetning til Lichterfelde øst, bare mindre skadet under den andre verdenskrigen.

Bygningene til den historiske Preußische Hauptkadettenanstalt ligger i utkanten av villastrøket. Flere av gatenavnene som for eksempel Kadettenveg, har tilknytning til skolens virksomhet.

Bilder
------

* Emisch-husetEmisch-huset
* Villa i jugendstilVilla i jugendstil
* Villa tegnet av Gustav Lilienthal, Otto Lilienthals bror.Villa tegnet av Gustav Lilienthal, Otto Lilienthals bror.
* Villa i CurtiusstrasseVilla i Curtiusstrasse
* Lichterfelde vest stasjonLichterfelde vest stasjon

Referanser
----------

1. ↑  Berlins offisielle hjemmeside besøkt 8. mai 2014
2. ↑  Kultuführer Berlin Arkivert 25. juli 2014 hos Wayback Machine. besøkt 8. mai 2014

Eksterne lenker
---------------

* Kultuführer Berlin (tysk), med kart

  

Portal: Tyskland
Tysk stormsoldat i Frankrike, 1918, med MP18 maskinpistol og Luger pistol
**Stormsoldater** var spesialistsoldater i den tyske hæren i første verdenskrig. I de siste årene av krigen, ble de kalt *Stoßtruppen* (sjokktropper eller skubbetropper), og ble opplært til å bruke infiltrasjontaktikk – en del av tyskernes metode for angrep på fiendens skyttergraver. Menn som trente i disse metodene ble kjent i Tyskland som *Sturmmann* (stormmann, vanligvis oversatt som stormtrooper), dannet i kompanier kalt *Sturmtruppen* (overfallstropper, eller oftere og mindre nøyaktig stormtropper).

Taktikk for tyske panserstyrker under andre verdenskrig var preget av erfaringene fra bruken av stormtropper under første verdenskrig. Blant de med bakgrunn i stormtroppene var general Erwin Rommel, som suksessfullt ledet angrep i Italia under Caporetto-offensiven i 1917.

Se også
-------

* Stormsoldat (norsk)
* Arditi
* Sturmabteilung, en paramilitær arm av Nazi-Partiet, også kjent som SA, eller brunskjortene

Referanser
----------

1. ↑  Gudmundsson, Bruce I. *Stormtroop Tactics: Innovation in the German Army, 1914-1918*. Praeger Paperback. ISBN 0-275-95401-3.
2. ↑  Frieser 2012, s. 224, 334–335

Kilder
------

* Frieser, Karl-Heinz: *The Blitzkrieg Legend: The 1940 Campaign in the West*, 2012, Naval Institute Press, ISBN 1-59114-294-6
* *The Dynamics of Doctrine: The Change in German Tactical Doctrine During the First World War*
* Jones, Simon. *Infiltration by Close Order: André Laffargue and the Attack of 9 May 1915*
* «Stormtrooper», fra International Encyclopedia of the First World War
**Middelverdisetningen** er et resultat av Rolles teorem, og et svært anvendelig redskap fra matematisk analyse. Setningen danner også grunnlaget for mye av den videre kalkulusregningen.

Formell presisering
-------------------

Anta at en funksjon f er kontinuerlig på det lukkede intervallet {\displaystyle [a,b]} og den er deriverbar i det åpne intervallet {\displaystyle (a,b)}. Da finnes det en {\displaystyle c\in (a,b)} slik at

{\displaystyle f\!\,'(c)={\frac {f(b)-f(a)}{b-a}}}

Nytteverdi
----------

Dette resultatet er svært nyttig fordi det kobler en funksjons deriverte sammen med funksjonen uten at man behøver å bruke grenseverdier eller generelle derivasjonsregler. Det er spesielt nyttig i drøftingen av funksjoner der lite informasjon er kjent, spesielt der funksjonsuttrykket ikke er gitt eller ikke eksisterer.

Se også
-------

* Integralregningens middelverdisetning

Referanser
----------

1. ↑  Weisstein, Eric W. "Mean-Value Theorem.", From MathWorld--A Wolfram Web Resource.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** MathWorld **·** LCCN
 |
**Licheng** (kinesisk: 黎城县; pinyin: *Líchéng Xiàn*) er et fylke i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. Det er del av byprefekturet Changzhi.

Befolkningen var på 156 716 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Den tidligere våpenfabrikken i Huangyadong (*Huangyadong binggongchang jiuzhi*, 黄崖洞兵工厂旧址), årene 1939 til 1943, er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Licheng County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Familiesosiologi** er studiet av familien som institusjon og som arena for sosialisering. Familiesosiologien legger spesielt vekt på å undersøke betydningen av sosial klasse, kjønn og etnisitet, og forholdet mellom familien og arbeidslivet. Videre kan familiesosiologien påvise hvilke virkninger sosiale endringer har på familien.

I norsk sammenheng begynte familiesosiologien å vokse frem som et eget felt i 1950-årene, og Erik Grønseth og Harriet Holter regnes som fagets grunnleggere. Blant de klassiske studiene innen norsk familiesosiologi finner man Erik Grønseths og psykologen Per Olav Tillers studie av fraværende fedre i sjømannsfamilier i 1950- og 1960-årene og Erik Grønseths eksperimentelle studie av «ektefelledelt arbeidstid» fra 1970-årene, et prosjekt om balansen mellom arbeid og familie som vekket stor internasjonal oppsikt både i faglige kretser og i media. Prosjektet ble fulgt opp i en oppfølgingsstudie fra 2005 finansiert av Norges forskningsråd.

Familiesosiologi er i utgangspunktet et distinkt felt innen sosiologi og skiller seg fra feltet *kvinne- og kjønnsforskning*, som oppstod senere med utgangspunkt i feministisk teori. De to tradisjonene er likevel i dag i stor grad overlappende.

Referanser
----------

1. ↑  Våg å vite: Det samfunnsvitenskapelige fakultet 1963–2013, Universitetet i Oslo
2. ↑  A Successful Work–Life Balance, Norges forskningsråd

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** GND **·** NKC
 |
Skisse av en lufengosaurus, etter fossilfunn i Luofeng.
**Lufeng** (kinesisk: 禄丰县; pinyin:  *Lùfēng Xiàn*) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i det autonome prefektur Chuxiong Yi.

Befolkningen var på 407 088 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Fossiler etter menneskeaper er funnet i fylket. Funnstedet for ramapithecus-fossilene (kinesisk: 腊玛古猿化石地点, pinyin: *Lama guyuan huashi didian*) i Shihuiba 石灰坝 ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Dinosaurfunn
------------

Det ble funnet en rekke dinosaurer i Lufeng i 1930-årene. Mange av disse fossilene er utstilt i Dinosaurmuseet i Lufeng. Arten lufengosaurus er oppkalt etter fylket.

Samferdsel
----------

### Jernbane

Chengdu-Kunming-jernbanen løper gjennom området.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑  Cheng-Kun tielu

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Peder Kinck** (født 1691 i Fet, Akershus, død 1757 i Fredrikstad) var en norsk prest.

Etter å ha avlagt en glimrende teologisk eksamen ved Københavns Universitet i 1713, var han noen år lærer på Latinskolen i Christiania, og fra 1716 feltprest i Østfold og senere skipsprest ved viseadmiral Rosenpalms eskadre under den store nordiske krig. I 1719 ble han utnevnt til sogneprest i Enebakk, og fra 1731 også til prost for Nedre Romerike, inntil han trakk seg tilbake i 1751 og levde sine siste år i Fredrikstad. 

Peder Kinck var kjent som en lærd og vitenskapelig interessert mann, og i 1729 ble han etter anbefaling fra James Theobald, engelsk forretningsmann og naturhistoriker, innvalgt i det engelske vitenskapsakademiet, The Royal Society, visstnok som den første nordmann, et medlemskap han beholdt inntil 1753. Både før og under sitt medlemskap sendte han flere brev til akademiet som ble opplest, bl.a. om folkeliv, meteorologiske observasjoner, samt om dyreliv og zoologi. Hans brev til akademiet om de finske innvandrere i Norge skal være den første folkelivsskildring av denne folkegruppe i Norge, og ble trykket i akademiets skriftserie Philosophical Transactions i 1727

Peder Kinck var tipp-tipp-oldefar til forfatteren Hans E. Kinck.

Referanser
----------

1. ↑  A Letter to James Theobald, Esq, Giving an Account of the Norwegian Fins, or Finlanders, Philosophical Transactions Volume 35 1727/1728, s. 357]
**Lichenometri** (av engelsk *lichen* som betyr lav) er en metode utviklet på 1950-tallet for å analysere tilvekst av lav på steinflater for enten å minimumsdatere underlaget eller aldersbestemme laven. En kan også benytte lichenomtri for å datere endringer i vannstand, glasiale utvaskinger, ras og steinfall, arkeologiske strukturer og tidligere utbredelser av permanent snødekke. 

Metoden baserer seg på et prinsipp om at det største lav-individet som vokser på et underlag også er det eldste individet. Om en da kjenner artens tilvekstkurve, kan en tidfeste når underlaget senest ble avdekket. Tilvekstkurven kan etableres ved å måle den største størrelsen på en lav på et underlag av kjent alder slik som gravstener, historiske stenbygninger eller enkelte morener. En kan også følge enkelte individer av en lavart med ulik størrelse over noen år og gjøre målinger av disse. Selv om tilvekstkurven er ulik for den enkelte lavart gjelder det at tilveksten er forholdsvis rask i begynnelsen, for så å avta til en mer konstant rate. Den mest vanlige lavarten innen lichenometri er kartlav (*Rh. Geographicum*)

Kilder
------

* Bradley, Rayond S. (1999). *Paleoclimatology: Reconstructing Climates of the Quaternary*. United States of America: Academic Press Limited. ISBN 13-978-0-12-124010-3 Sjekk `|isbn=`-verdien: length (hjelp).
* *Olga Solomina, Mikhail Ivanov, Tom Bradwell*. Lichenometric studies on moraines in the Polar Urals Arkivert 16. november 2011 hos Wayback Machine..

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND
 |
**Familiestyrelsen**, og tidligere **Familieretsdirektoratet**, var et dansk direktorat som løste oppgaver på det familierettslige område. Den 4. januar 2012 ble direktoratet omdannet til en del av Ankestyrelsen – kalt Familieretsafdelingen – som hører under Social- og Integrationsministeriet.

Blant de områder som direktoratet og den senere Familieretsafdelingen arbeider med, er separasjon, skilsmisse, samvær, ektefellebidrag, barnebidrag, farskap og adopsjon. Familiestyrelsen administrerte også navnelovgivningen. I konkrete saker fungerte direktoratet som klageinstans for avgjørelser truffet av Danmarks statsforvaltninger.

Fra august 2004 til november 2007 hørte Familiestyrelsen under det senere nedlagte Ministeriet for Familie- og Forbrugeranliggender. I november 2007 fikk den nytiltrådte kirke- og integrasjonsminister Birthe Rønn Hornbech godkjennelse av trossamfunn flyttet fra Kirkeministeriet til Justitsministeriet. Dermed kom området under Familiestyrelsen. Den 3. oktober 2011 ble den overflyttet til Social- og Integrationsministeriet.

Familiestyrelsen sysselsatte ca. 40 medarbeidere. Direktøren var Dorrit Sylvest Nielsen.

Familieretsafdelingen holder til på Kristineberg på Ydre Østerbro.

Eksterne lenker
---------------

* Ankestyrelsen familieretsafdelingen Website
**Peder Danielsen Klykken** (født 29. november 1772 i Overhalla, død 22. januar 1861 i Skogn) var en norsk sorenskriver og stortingsrepresentant.

Han var sønn av klokker Daniel Klykken og hustru Karen Føynum, og kom fra relativt enkle kår. Han ble først satt i skredderlære, men fikk etterhvert i 1793 jobb som sorenskriverkontorist. Ved siden av denne jobben var han i 1795–97 lensmann i Overhalla. Han dro til København i 1801 og fikk i 1802 juridisk eksamen. I 1801 og 1807 deltok han som soldat i forsvaret av København, han hadde ellers flere forskjellige stillinger som kopist og konstituert embetsmann.

Han ble sorenskriver for Lofoten og Vesterålen 2. mai 1809, og bodde da på Bitterstad i Hadsel. Denne stillingen hadde han til 10. oktober 1818 da han ble sorenskriver på Inderøen. I perioden 1829–49 var han sorenskriver i Stjør- og Verdal, da bosatt på Rennan (Renden) i Skogn.

Klykken var i to perioder stortingsrepresentant, fra 1818 til 1820 for Nordlands amt og fra 1827 til 1829 for Nordre Trondhjems amt. Fra 1821 til 1823 var han andre vara fra Nordre Trondhjems amt, og møtte for Ole Lånke fra 23. oktober 1822 siden Lånke var syk.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 484[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  Ronald Inndal. «Peder Danielsen Klykken - skreddaren som vart sorenskrivar». *Årbok for 1991 Nord-Trøndelag historielag*. historier.no. Besøkt 26. juni 2013. [*død lenke*]
3. 1 2 3  Tallak Olsen Lindstøl (1914). *Stortinget og statsraadet : samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier A-K*. Kristiania.  s.484

Eksterne lenker
---------------

* (no) Peder Klykken hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Licentia Forlag** er et norsk forlag med hovedkontor i Bodø som utgir bøker etter trykk på forespørsel-konseptet (*print on demand*). Licentia Forlag startet opp i 2007, da som et DA eid av Diana Johnsen. I 2015 ble forlaget opprettet som AS og eies nå av Tonje Fredriksen og Veronica Christiansen. 

Licentia Forlag er et såkalt «Desktop Publishing-forlag». Disse oppstod på starten av 2000-tallet da eget-forlagene høstet mye negativ kritikk og utgivelser på eget forlag avtok. Licentia Forlag har et tilbud til alle som ønsker å gi ut sin egen bok, som enten er for smale for de store forlagene eller der forfatter vil beholde all redaksjonell kontroll selv.

Licentia
--------

Licentia oversatt fra latinsk betyr «frihet» og «tillatelse». Licentia poetica oversatt fra latinsk betyr dikterisk frihet, dvs. dikterens frihet til å dikte om på virkeligheten, sette seg ut over formelle krav og lignende til fordel for de kunstneriske. «Desktop Publishing-forlagene» gir forfatterne mulighet til å bruke sin kunstneriske frihet til å skrive slik de vil og få tillatelse til å gi ut sine verk.

Eksterne lenker
---------------

* Licentia Forlag AS Arkivert 29. januar 2015 hos Wayback Machine.
Tverrsnitt av en varmfront. Den varme luften blir løftet over den kalde, og danner skyer.
En **varmfront** markerer grensen mellom to luftmasser av ulik temperatur og med ulik luftfuktighet, der den varmere sklir inn over den kalde luften. Siden den kalde luften er mye tyngre enn den varme, greier ikke varmluften å presse bort den kalde luften, den kalde luften trekker seg unna og gir dermed plass for den varmere luften. Fronten er nesten alltid tilknyttet et lavtrykk.
Varmfronter består generelt av mer stabil luft enn en kaldfront, det er som regel mindre vertikale bevegelser i en varmfront, noe som fører til at det hovedsakelig blir dannet lagskyer. Den varme luften er lettere og vil derfor bli presset over den kalde luften, og den stigende luften kondenserer og danner skyer. Når en varmfront nærmer seg vil vi derfor først kunne se høye cirrusskyer, etterfulgt av cirrostratus, altostratus og til slutt nimbostratusskyer som fører til regn, yr eller snø i det fronten passerer. I tillegg er det ofte tåke knyttet til varmfronter. Nedbøren kan vare fra et par timer til flere dager. 

Luftrykket faller markant før en varmfront, og flater ut, eller stiger svakt bak fronten, mens temperaturen stiger når fronten passerer. Vinden endrer vanligvis retning med klokka før fronten (for eksempel fra sør til sørøst). Etter fronten har passert endrer ofte vinden retning mot klokka igjen på den nordlige halvkule på grunn av corioliskraften (for eksempel fra sør til sørvest).

Frontsystem med varmfront (rød), kaldfront (blå) og okkludert front (lilla) i forbindelse med et lavtrykk.
I et frontsystem følger alltid kaldfronten etter varmfronten. På grunn av den stigende luften i en varmfront, mister varmfronten hele tiden kinetisk energi, og fronten går derfor senere og senere. Kaldfronten har derimot stort sett den samme farten hele tiden, og vil etter hvert ta igjen varmfronten. Området mellom en kaldfront og en varmfront blir kalt varmsektor, og været her er ofte grått med lavt skydekke, yr, regn og tåke. Den delen av varmfronten som kaldfronten har tatt igjen, blir en okkludert front. 

På et værkart er varmfrontene markert med en rød linje og halvsirkler som viser retningen fronten flytter seg i.

Se også
-------

* Kaldfront
* Okkludert front
* Lavtrykk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Varmebølgen på den nordlige halvkule 2010** var tunge hetebølger som rammet deler av USA, Kasakhstan, Taiwan, Kina og Europa som helhet, sammen med deler av Canada, Russland, Sør-Korea og Japan i juni og juli 2010. De første seks månedene av 2010 var de varmeste som jorden har opplevd siden målingene startet i 1880.

Som følge av denne hetebølgen oppstod uforutsette monsuner i deler av Australia i 2009 og 2010. Victoria, der det var grusomme skogbranner året før, hadde en langt kaldere sommer, mens sommervarmen kom mer enn en måned senere enn vanlig i 2009. Den 17. august 2009 så et støvstorm på Laguna Mar Chiquita som en stor tørke rammet Argentina, og flom og haglstormer rammet sørøstlige Australia og Queensland i mars 2010. Mangelen på nedbør om vinteren i deler av Kina, derimot, bidro til en alvorlig tørke i sørvest. Bolivia, Venezuela, Mali, Mauritania, Marokko og Spania har også sett perioder med tørke i 2009 og 2010. Mellom 12. og 26. mai var det tørke og hungersnød i både Mauritania, Senegal River-området og andre områder i både Senegal og Mali i 2010.

Antall døde som følge av hetebølgen:

| Nasjon | Ant. døde |
| --- | --- |
| USA | 11 (18 uoffisielt) |
| Kasakhstan | 1 |
| PRC | 5 |
| Storbritannia | 1 |
| Russland | 300 (anslag) |
| Frankrike | 1 |
| Spania | 5 |
| Kroatia | 1 |
| Romania | 1 |
| Portugal | 1 |
|

Referanser
----------

1. ↑  Artikkel i Aftenposten

Se også
-------

* Kuldebølgen i Europa 2010
* Skogbrannene i Russland 2010
**Peder Kjerulf** (født 1781 i Danmark, død 7. februar 1841) var en dansk-norsk embetsmann.

Kjerulf var gift med Betzy Lasson (1791–1873) og far til komponisten Halfdan Kjerulf, maleren Hjalmar Kjerulf, geologen Theodor Kjerulf, embetsmannen Axel Kjerulf, samt Johan Sebastian Welhavens forlovede Ida Kjerulf.

Han var *cand. jur.* fra Københavns Universitet og ble ansatt i Rentekammeret i København i 1806. I 1814 ble han byråsjef i det nye Finansdepartementet i Norge. Fra 1822 var han ekspedisjonssekretær i Revisjonsdepartementet og fra 1828 i Finansdepartementet. Dessuten var han riksherold. Fra 1823 var han medlem av direksjonen i Christiania Sparebank.

Peder Kjerulfs grav på Vår Frelsers gravlund i Oslo
I 1823 kjøpte Kjerulf den gamle eiendommen Bakkehaugen eller Nattmannshaugen ved Pilestredet i Christiania, og lot oppføre en bygning kalt «Bakkehuset», med park omkring. Dette huset fikk en viss betydning som et kunstnerisk sentrum i datidens Christiania, selv om det ikke kunne sammenlignes med det berømte Bakkehuset i København. Kjerulf var selv interessert i kunst og et aktivt medlem av Det dramatiske Selskab.

Litteratur
----------

* *Oslo sparebanks portrettgalleri*. Oslo, 1965.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Varmekapasiteten** *C* for en gjenstand er forholdet mellom varmen *ΔQ* tilført (eller avgitt fra) gjenstanden, og den resulterende temperaturendringen *ΔT* gjenstanden får, 

{\displaystyle C={\frac {\Delta Q}{\Delta T}}}.
Enhet for varmekapasitet er joule per kelvin, [C] = J/K. 

Temperaturendringen som observeres når en gitt mengde varme tilføres et system avhenger av om varmen tilføres mens systemets trykk er konstant (isobar varmetilførsel) eller mens systemets volum er konstant (isokor varmetilførsel). Ved disse forskjellige prosessene kan varmetilførselen relateres til endringen i systemets Entalpi eller Indre energi. Formelt er da den isobare varmekapasiteten ({\displaystyle C\_{p}}) og den isokore varmekapasiteten ({\displaystyle C\_{V}}) definert som 

{\displaystyle C\_{p}=\left({\frac {\partial H}{\partial T}}\right)\_{p,n},} {\displaystyle C\_{V}=\left({\frac {\partial U}{\partial T}}\right)\_{V,n}}
Det kan bevises at for en ideell gass er isokor og isobar varmekapasitet relatert ved

{\displaystyle C\_{p}=C\_{v}+R}
hvor *R* er den universelle gasskonstanten.

Dersom gjenstander er homogent sammensatt, er forholdet mellom varmekapasiteten og massen lik stoffets spesifikke varmekapasitet. Det er denne som i praksis blir angitt i tabeller over varmekapasiteten for forskjellige stoffer. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Peder Klow** (født 27. juli 1764 i Bergen, død 1824 i Stavanger) var en norsk kaptein, veimester og legatstifter. Han var sønn av stiftsamtsskriver Søren Jonassen Klow og Anne Helene Valentinsen, datteren til Peder Valentinsen Rosenkilde.

Han tjente noen år i armeen og fikk avskjed med kapteinsgrad i 1790. Han reiste til Stavanger og ble veimester i Stavanger amt. Etter døden til hans svoger Jan Kielland i 1813 ble Peder Klow måler, veier, megler og vraker. I krigsårene 1807-1814 var Klow sjef for kystvernet på Jæren og i Dalane. Etter krigen ble han, sannsynligvis for sine fortjenester, utnevnt til ridder av Dannebrog.

20. november 1796 giftet Peder Klow seg med Maren Smith de Rytter (1769-1818), som var datter til postmester, branninspektør og forlikskommissær Jacob de Rytter.

Peder Klow eide større eiendommer i Stavanger, bl.a. Lagård (som strekte seg fra Breiavatnet opp mot Våland og til Hillevåg), Bergene (området der hvor Straen-senteret ligger i dag) og St. Olavsgrundene (området rundt Rosenkildehuset).

Maren Smith de Rytter døde i 1818, Peder Klow døde i 1824. Ekteparet fikk ingen barn og testamenterte sin formue til veldedige formål, bl.a. Peder Klows legat.

I Stavanger ble han hedret med *Peder Klows gate* som ligger på Våland.
**Mort Goldman** er en fiktiv person i den amerikanske tegnede komiserien Familien Griffin, og en av Peter Griffins naboer i Quahog. 

Mort driver apoteket Goldman's Pharmacy, var gift med Muriel Goldman (død) og har en sønn, Neil Goldman. Neil Goldman er Morts nerdete 17 år gamle sønn, og er Chris Griffins beste venn ved den videregående skolen James Woods Regional High School. Han jobber noen ganger ved farens apotek. Mort er jøde av polsk avstamning, han har hatt en «jødisk Fight club» i kjelleren sin, og i en episode eide han Peters datter Meg. Mort og familien hans er stereotyper på amerikanske jøder, men Mort er en anstendig person som kommer godt overens med resten av innbyggerne i Quahog. Muriel Goldmans fysiske utseende er veldig likt ektemannens. Muriel døde i en alder av 42 år i episoden «And Then There Were Fewer» fra den niende sesongen, hvor hun ble knivstukket av Diane Simmons - etter at hun var vitne til Dianes planer om å drepe James Woods, og gi nyhetsankeret Tom Tucker skylden for dette mordet. Mort Goldman gifter seg for andre gang med en kvinne som heter Rachel i Sesong 19, selv om hun fremdeles ikke har dukket opp i noen senere episoder.

I starten av serien var Mort bare en figur som dukket opp når det gjaldt Meg Griffin og sønnen hans Neil, men etter hvert ble han en fast support-figur. Stemmen hans er lik Sol Rosenberg, en figur Johnny Brennan skapte på 1980-tallet i radioshowet *Jerky Boys*.

Referanser
----------
***Antiimperialistiska sånger*** er et musikkalbum utgitt av De förenade FNL-grupperna i Sverige i juni 1970, på gruppenes plateselskap Befria Södern.

Under Vietnamkrigen arbeidet de svenske FNL-gruppene for å utvikle støtten til FNL og Vietnam og styrke motstanden mot USA, som de mente førte en imperialistisk krig. Som en del av aktiviteten ble det startet sanggrupper som underholdt ved møter og demonstrasjoner. Dette skjedde blant annet i Stockholm og i Göteborg. På *Antiimperialistiske sånger* framstår gruppene under navnet *Freedom Singers*, og framfører sanger skrevet av svenske FNL-aktivister.

Spor 8 på albumet er den svenske versjonen av FNLs «nasjonalsang»: *Befria Södern* (på vietnamesisk *Giài phóng mién Nam*).

Albumet ble på begynnelsen av 1970-tallet også spredt blant aktivister i de norske FNL-gruppene.

Sporliste
---------

1. «Wall Street» 2:10
2. «Å Sentab å ja» 1:40
3. «Visan om Gunnar Myrdal» 1:15
4. «Vårt Sagoland» 3.50
5. «Rövarvisan» 2:00
6. «Vi sår vårt ris» 3:30
7. «Visan om Ho Chi Minh» 3:30
8. «Befria Södern» 1:50
9. «Bläckfisken» 2:35
10. «Hur ser friheten ut?» 1:20
11. «Visa om Olof Palme» 1:55
12. «Kafferepet» 1:15
13. «En liten quisling» 3:00
14. «Richard Dollarhjärta» 5:00
15. «CIA-visan» 3:40

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Antiimperialistiska sånger* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *Antiimperialistiska sånger* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
Aarsleffs apoteksbygning i Vordingborg
**Esprit de Valdemar** var Danmarks og Nordens første parfyme, oppfunnet i Mads Graa Aarsleffs apotek i 1836.

Eau de Cologne
--------------

Aarsleff drev apotek i Vordingborg hvor han var en virksom mann som tjente godt. Etter en studietur i Köln, hvor han blant annet besøkte parfymehuset Farina Gegenüber, ønsket han å tilvirke en dansk pendant til det suksessfylte duftevannet eau de cologne. I hjembyen engasjerte han egnens kvinner til å plukke kronbladene på de duftroser som vokste på bankene omkring Vordingborg slottsruin. Rosene ble destillert hvoretter de kom på en flaske, og endelig den 26. februar 1836 kunne Aarsleff, med kong Frederik VIs tillatelse, lansere Danmarks og Nordens første parfyme, Esprit de Valdemar. Det franskklingende navnet, som betyr *Valdemars ånd*, refererte til de tre danske kongene Valdemar den store, Valdemar Sejr og Valdemar Atterdag som alle har hatt historisk betydning for Vordingborg. Byens vartegn, slottsruinens Gåsetårn, ble parfymens varemerke. Flaskens skrulokk ble senere utført som gullgåsen på toppen av Gåsetårnet.

Esprit de Valdemar Eau de Cologne ble tidlig en sukess, og firmaet gikk i arv i familien, for i 1932 å bli oppkjøpt av De Danske Spritfabrikker. Esprit de Valdemar hadde nå også oppnådd å bli «Kongelig Hofleverandør».

Brukes mot det meste
--------------------

Gjennom årene kom flere varianter til, blant annet hårvannsprodukter som solgtes fra barbersalonger over hele landet. På 1950-tallet engasjerte De Danske Spritfabrikker tidens største, danske skuespillere Ib Schønberg og Osvald Helmuth til å reklamere for Esprit de Valdemar i dyre kinoreklamer; det ble påstått at duftvannet kunne brukes til det meste, som f.eks. til å fjerne røklukt eller til å vaske seg med. 

Parfymen gikk senere over på private hender, for helt å gå ut av produksjon på 1990-tallet. Noen år senere gjenoppstod den, og produseres nå (2018) med ny innpakning i Silkeborg.

Referanser
----------

1. ↑  «Hårvand som hobby». *Århus Stiftstidende*: s. 76. 1. januar 1994.
2. 1 2  Bent Frits Nielsen. «Historien om nordens ældste parfumefirma». godeideer.dk. Besøkt 17. mai 2018.
3. ↑  «Apotekeren». *Møns Museum*. moensmuseum.dk. Arkivert fra originalen 22. oktober 2019. Besøkt 17. mai 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Reklamefilm fra 1951 med Ib Schønberg, youtube.com

Portal: Danmark
Et **morselskap** (moderselskap) eller **holdingselskap** er et selskap som har kontrollerende innflytelse over et eller flere andre selskaper («datterselskap»). For at dette skal være tilfelle kreves normalt at det er eier av over 50 % av eierandelene (mest praktisk aksjene) i det andre selskapet, men man kan også anses som morselskap dersom man har kontrollerende innflytelse gjennom avtale med de øvrige eierne i datterselskapet. Et morselskap vil ofte ha som eneste funksjon å eie aksjer (andeler) i andre selskaper, og det omtales i denne forbindelse ofte som et *holdingselskap*. Et morselskap kan imidlertid også drive egen virksomhet uavhengig av eller i samarbeid med sine datterselskaper.

Morselskapet og dets datterselskaper omtales gjerne som et konsern. De fleste selskaper som inngår i konsernforhold vil være aksjeselskaper, men det er ingenting i veien for å opprette konserner der også andre selskapsformer inngår, for eksempel kommandittselskap eller ansvarlig selskap.

Referanser
----------

1. ↑  «Lov om aksjeselskaper §1-3». lovdata.no. Besøkt 16. mai 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Christian Staalberg** (født 1759 i København død 15. juli 1812) var en danskfødt norsk arkitekt. Han var en av få utdannede arkitekter som virket i Norge rundt 1800. Han er særlig husket for Fegthgården på Tangen (bygget for trelasthandler Jacob Fegth) og for lystgården Gulskogen gård, bygget for trelasthandler Peter Nicolai Arbo. Lenge var en tegning fra 1807 av Fegthgården det eneste som var kjent om Staalberg, men i senere år har han også blitt identifisert som arkitekten bak Gulskogen. De to bygningene har en rekke likheter og begge ble oppført i 1806. Fegthgården ble revet i 1973, men Gulskogen eksisterer fortsatt.

Verk
----

* Tegning av Fegthgården (oppført 1806) fra 1807 av Christian StaalbergTegning av Fegthgården (oppført 1806) fra 1807 av Christian Staalberg
* Gulskogen gård (oppført 1806)Gulskogen gård (oppført 1806)

Referanser
----------

1. ↑  historieboka.no Staalberg, Christian – arkitekt for sin tid Arkivert 22. februar 2014 hos Wayback Machine.
2. ↑  «Staalberg, Christian – arkitekt for sin tid». Arkivert fra originalen 3. november 2013. Besøkt 30. oktober 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** GND
 |
***Ess på topp*** (*I quattro dell'Ave Maria*) er en spagettiwestern fra 1968 skrevet og regissert av Giuseppe Colizzi med Terence Hill og Bud Spencer i hovedrollene.

Filmen var andre del av en trilogi og kom etter *Rid aldri alene* (1967) og ble fulgt av *Hett bly på Boot Hill* (1969).

Handling
--------

Cat og Hutch ankommer El Paso, Texas hvor de uten hell forsøker å kreve dusør for Bill, selv om de ikke har noen kropp eller kroppsdeler som bevis. En bank-sjef Harold besøker en dødsdømt mann, Cacopoulos, som skal henges dagen etter, og tilbyr å hjelpe ham å rømme hvis han får tak i noen penger som Harold savner. 

Samme kveld sørger to menn for at Cacopoulos kommer seg ut av fengsel. Men Cacopoulos tar den døde mannens pistol og skyter begge hjelperne hans, før han besøker bank-sjefen og dreper ham også. Cacopoulos ønsker deretter hevn over alle som gjorde at han havnet i fengsel. Underveis møter han Cat og Hutch, og de tre slår seg sammen.

Medvirkende
-----------

* Eli Wallach - Cacopoulos
* Terence Hill - Cat Stevens
* Bud Spencer - Hutch Bessy
* Brock Peters - Thomas
* Kevin McCarthy - Drake
* Steffen Zacharias - Mr. Harold
* Livio Lorenzon - Paco Rosa
* Tiffany Hoyveld - Thomas' wife
* Remo Capitani - Cangaceiro

Andre titler
------------

Engelsk: *Ace High*. Spansk: *Los cuatro truhanes*. Tysk: *Vier für ein Ave Maria*

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på medietilsynet.no» **(norsk)**. Besøkt 25. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ess på topp* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Ess på topp* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Ess på topp* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Ess på topp* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Ess på topp* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Ess på topp* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Ess på topp* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Ess på topp* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Marte Sæther** (født 30. mars 1944 på Nordstrand) er en norsk ballettdanser.

Som ung lærte hun hos Rita Tori, Eva Haalke og Gerd Kjølaas. Senere har hun studert Martha Grahams teknikk ved London Contemporary Dance Theatre. Hun ble etter examen artium i 1962, ansatt ved Operaballetten i 1964, der hun debuterte som *Odette*, med Thor Sutowski som partner, og i 1967 var den hvite svanen i Svanesjøen. Derpå ble hun forfremmet til solist i 1971 og virket inntil hun pensjonerte seg fra dansen i 1985. Hennes avskjedsforestilling var *Strender* av den amerikanske Glen Tetley (1926–2007), et stykke hun også hadde urfremført i 1974 til Arne Nordheims elektriske musikk, *Solitaire* og *Respons I*.

Sæter var også lærer ved Operaens egen ballettskole fra 1976 og ballettlinjen ved Fagerborg videregående skole, samt ved Statens Balletthøgskole, der hun var skolens andre rektor fra 1987 til 1991, et verv hun overtok etter Henny Mürer som hun hadde vært stedfortreder for siden 1984.

Premier
-------

* Thorleif Dahls ballettstipend 1967
* den 1. Dansekritikerprisen 1976
* Statens kunstnerstipend 1987 på kr 10 000
* Danseinformasjonens ærespris 2013
* Veteranprisen innen dans under Gammleng-prisen 2016

Referanser
----------

1. ↑  Marte Sæther i Store norske leksikon.
2. ↑  Ragnhild Plesner, *Mürer går, Sæther kommer* i Aftenposten den 10. juni 1987
3. ↑  Æresprisen til Marte Sæther Arkivert 8. desember 2015 hos Wayback Machine. fra Danseinformasjonen den 27. november 2013.
4. ↑  Markering av fondets 60-årsdag fra ffuk.no den

Eksterne lenker
---------------

* Intervju med Marte Sæther Arkivert 8. desember 2015 hos Wayback Machine. den 29. oktober 2010 (varighet: 2 timer og 10 minutter).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |