**Skips- og båtgraver** er en gravskikk kjent fra nordisk yngre jernalder, der den døde er plassert i båt eller skip. Gravene kan være skjelettgraver eller branngraver. Disse gravene finnes først og fremst i de skandinaviske land, men finnes også i hele det området som ble omfattet av nordisk migrasjon i løpet av vikingtiden, som i Storbritannia, Frankrike og Russland.

Store skipsgraver er i Norden kjent fra folkevandringstiden og vikingtiden, men også andre steder i verden. I Norden er de også kjent fra litterære overleveringer, som Balders begravelse, der gygren Hyrrokkin hjelper til med å skyve skipet ut i vannet. I *Beowulfkvadet* beskrives hvordan sagnkongen Skjold av Danmark etter sin død seiles vekk i et skip. Sagnkongen Sigurd Ring la den døde Alvsol fra Vendsyssel og brødrene hennes i et skip, satte det i brann og lot skipet med de døde drive til havs.

Helt siden bronsealderen kan man følge skipet som en viktig religiøs metafor, og det er sannsynligvis dette som gjenspeiles i denne gravskikken. En tolkning kan da være at skipet fører den døde trygt fram til dødsriket. Andre ser for seg at båten kan knyttes opp til den gjeldende militære ordning, med mindre skip for vanlige folk og større skip for aristokratiet. Disse er toppsjiktet i samfunnet, i kongeætter, der de fremste begraves i skip, dvs. båter på 15 meters lengde eller mer.

Skipsgravene
------------

Skips- og båtgraver har vært oppdaget og utgravd i flere århundrer, noen av de tidligste beretninger på slike utgravninger var fra Olof Rudbecks beretning om gravplassen i Ultuna i Uppland, Sverige, hvor det var «mer enn 700 gravhauger». Hans beretning fra 1600-tallet avslørt at han hadde brutt opp flere hauger, og fant blant annet over tusen jernnagler etter begravelsesfarkostene. Mange skips- og båtgraver hadde forsvunnet i løpet av flere århundrer før disse kunne dokumenteres. Det var også eksempler på utilstrekkelig dokumentering som skyldes manglende ekspertise og systematikk i utgravningsarbeid som i 1854-1855 da flere båtgrav datert til Vendeltiden hadde forsvunnet; disse var Ultuna 1, Ultuna 2 og Ultuna 3 som hadde rommet et brannflak etter et oppbrent skip med «*Nitnagler till ett drakskepp*», som alle hadde et stort antall klinksaum. Andre båtgrav var også utsatt for menneskelig aktivitet som pløying, jordrydding og landskapsendring så meget mange har forsvunnet med få spor i ettertiden. En båtgrav i Ensta, Uppland i Sverige etterlatt seg et utydelig avtrykk etter en båt på 8 til 14 m lengde og 2 m bredde.

Skillet mellom en båt og et skip i lang tid var bestemt av Haakon Shetelig med hans publikasjon om Osebergfunnet i 1917, ved å sette denne skillegrensen ved ca. 15 m, men dette var ikke nærmere begrunnet. Det var ikke en tydelig skillegrense mellom *bátr* og *skip* i norrøn terminologi og litteratur bevart for ettertiden. Knut Paasche kom med en ny tolkning ved å ville basere seg på den muntlige tradisjonen. Tradisjonen langs norskekysten hadde i forveien bestemte hvor stor en båt kan bli før det bli et skip, og denne grensen går ved båtbegrepet *tolværingen*. De norske båtstørrelsene kunne varieres sterkt fra båttype til båttype, men dette var basert på årepar, fra en *færing* på ett par årer til *tiæring* på fem par årer. En tolværing vil ha seks par årer og seks rom. Dette båtstørrelsesbegrepet i muntlig språkbruk er om «tolvært skip» og «tolvært båt», da mener det at grensen går ved 12 meter. Randgrensen mellom en båt og et skip så ut til å ligge på mellom 10 og 12,5 meter. Dette så ut til å bekreftes av studier av andre båtsfunn, spesielt i Valsgärde gravplassen i Gamla Uppsala, Sverige hvor 75 graver var dokumentert og utgravd siden 1925, 15 av disse var båtgraver. Med få unntak var samtidige båtene større enn 8,65 meter i lengde, og mens fem båter kan klassifiseres som skip, er fire andre båter i randsonen på 10,45 m til 11,45 m. De var slanke og lange farkoster som kunne ha vært *hærskip* for krigsformål.

Det finnes uforklarlige funn, som *Ultuna 5* fra Ultuna i Uppland, Sverige. Den var utgravd og undersøkt ved år 1900, tolket som en båtgrav, men det var ikke funnet en avdøde, og var opphugd og lagt i hauger, deretter hauglagt med en gravhaug på 10 m i diameter. 1,125 jernnagler var funnet, de fleste med en lengde på mer enn 5,6 cm, antyder et lasteskip fremfor en båt eller et skip for krigsformål. Skipet var angivelig 16 meter langt og 4 meter bredt. Det oppsiktsvekkende er at hvis dette var et offerskip, er at det var funnet i Ultuna gravplassen som var utgravd i flere århundrer siden 1600-tallet. Det var også skipsfunn som var utgravd så tidlig av ufaglærte folk, at disse ikke kunne identifiseres som skipsvrak eller skipsgrav som Ashby Dell-skipet funnet og utgravd i 1830, offentliggjort i 1927. Beliggenheten av skipet som var 54 fot lang og 6 fot bred, rundt 16 m langt og 1,8 m bredt, kan tyder på at det var etterlatt langt fra nærmere vatn i Ashby, Suffolk, England. Lite annet er kjent.

Det var også mindre kjente funn som er vanskelig å plassere, i Gostraneset på Skarstein, Nordfjord i Norge var rester etter et skip funnet i torvgrunn ved en gravplass som rommet Gostrahaugene, to gravrøys. Måten skipet lå, og ved å være dels dekket med steinrøys, kan det tyder på en skipsgrav, men dette er usikkert fordi verken avdøde eller gravgods var dokumentert. Et stykke av skipskjølen var dokumentert, det var 8,70 m lang. Det er antatt at skipet var 15-20 meter langt. Ikke langt derfra var en skipskjøl funnet i myr i Dombestein.

| Funnsted | Funntidspunkt | Datering | Tilstand | Skipsstørrelse | Skjebne | Bemerkelser |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Norge |
| Ness, Hamarøy, Nordland |  | Vikingtiden |  | 12 meter |  | Gravhaugen var 23 m i utstrekning |
| Gjerde gård, Laksestad i Steigen kommune, Nordland | 1853 |  |  | 50 fot, cirka 15 m |  | Utgravd av Nicolaisen |
| Hov på øya Løkta i Dønna kommune, Nordland |  |  |  | Skipet sagt å være på størrelse med en nordfarjekt opptil 20 m |  |  |
| Mardal i Sømna kommune, Nordland |  | Vikingtiden |  | Anslått til 12 m langt |  |  |
| Herlaugshaugen på gården Skei på øya Leka, Trøndelag | 1700-tallet | 700 e.kr | Nesten forsvunnet | Ukjent, men angivelig et stort skip | Utgravd og oppbrutt, svakt undersøkt | Utgravd en rekke ganger fram til sommeren 2023, skiphaugen sterkt skadet |
| Fosnes gård, Forsnes kommune i Namdalen, Trøndelag | 1931 | 900-tallet |  | 14 m langt |  | Et særdeles rikt gravfunn, 1,000 klinksaum var funnet |
| Lø gård i Steinkjer, Trøndelag | 1969 | 900-tallet |  | 13 m lang båt med ankerformete saum |  | To båtgraver var undersøkt og utgravd i 1969 av Oddmund Farbregd |
| Vinnan gård ved Stjørdal i Trøndelag |  | sent 800- eller tidlig 900-tall | All treverk forsvunnet, bare saum tilbake | 17 m langt og 4 m bredt |  | Kjent som Vinnanskipet |
| Huseby Vestre gård ved Stjørdal i Trøndelag |  | 900-tallet |  | 15 m langt |  |  |
| Edøy, Møre og Romsdal |  |  |  | 13 m lang kjøl, angivelig | svakt undersøkt | Kjent som Edøyskipet |
| Myklebust gård på Nordfjordeid, Vestland | 1874 | Slutten av 900-tallet | Utbrent | Over 25 meter langt |  | Branngrav undersøkt av Anders Lorang, gravhaugen var 31 m i diameter, brannflaket ca. 30 m. Kjent som Myklebustskipet |
| Salhushaugen på Karmøy, Rogaland | 2023 |  | Usikker | Angivelig 20 meter langt | Ikke undersøkt | Funnet med hjelp av georadar, gravhaugen var 50 meter i diameter |
| Grønhaug ved Bøvågen på Karmøy, Rogaland | 1902 | 780 e.kr |  | Angivelig 15 m langt og 2,8 m bredt |  | Sannsynlig roskip i en gravhaug på 30 m i diameter. Kjent som Grønhaugskipet |
| Gunnarshaug på Karmøy i Rogaland | 1887 | 770 e.kr |  | 22 m lang kjøl, opptil 27 meter langt og 2,5 til 5 m bredt |  | Roskip eller seilskip i en gravhaug på opprinnelig 50 m i diameter. Kjent som Storhaugskipet |
| Austhassel/Østhassel gård i Farsund kommune, Agder | 1860-årene | Vikingtiden | Forsvunnet | 15 meters lengde | Gravhaugen medregnet innhold utradert | Haugen het Grønhaugen eller Skipshaugen |
| Tregde gård i Lindesnes kommune ved Farsund i Agder |  | Vikingtiden |  | Usikkert, haugens diameter var over 20 meter stor |  |  |
| Gokstadhaugen ved Sandefjord |  | Tidlig 900-tallet | Godt bevart | 23,8 m langt, 5,2 m bredt | Utgravd og restaurert som museumsskip | Kjent som Gokstadskipet |
| Oseberg i Slagendalen |  | Tidlig 800-tallet | Godt bevart | 21,5 m langt, 5 m bredt | Utgravd og restaurert som museumsskip | Kjent som Osebergskipet |
| Tønsberg by, Vestfold | 1980-årene | 900-tallet |  | 12-14 m langt |  |  |
| Borre, Vestfold | 1852 | 900-tallet | Oppbrutt og forsvunnet | Over 17 m langt |  | Kjent som *Borrefunnet* fordi skipet er ikke bevart |
| Borre, Vestfold | 2019 |  |  | Minst 14 m langt | Ikke undersøkt | Funnet med hjelp av georadar |
| Huseby, Lier ved Drammen | 1720 |  |  | Ukjent, en skipskjøl var dokumentert |  | En tredje gravhaug var oppbrutt og fjernet, to gjensto av «kongshaugene» |
| Rolvsøy, Østfold | 1700-tallet |  | Forsvunnet |  | Usikre opplysninger | Kjent som Rostadskipet |
| Nedre Haugen gård, Tune på Rolvsøy ved Fredrikstad | 1860-årene | 900 e.kr | Middels bevart | 19 m langt, 4,4 m bredt | Utgravd og utstilt som museumsskip | Kjent som Tuneskipet |
| Gjellestad gård på Vikesletta, Halden kommune, Østfold | 2018 | 800-tallet | Nesten forsvunnet | 21-24 m langt | Utgravd og berget | Kjent som Gjellestadskipet |
|

| Funnsted | Funntidspunkt | Datering | Tilstand | Skipsstørrelse | Skjebne | Bemerkelser |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Europa utenom Norge |
| Sutton Hoo | 1939 | 610-635 e.kr | All treverk forsvunnet, bare saum tilbake | 27 m langt, 4,4 m bredt |  | Kjent som Sutton Hoo-skipet |
| Snape ved byen Aldeburgh i Suffolk, Eastern England | 1862 | 550-600 e.kr | Dårlig bevart | 14 m langt og 3 m bredt | Utgravd | Kjent som Snape-skipet |
| Ile de Groix i Bretagne, Frankrike | 1906 | Midten av 900-tallet | Utbrent | Opptil 14 m langt |  | Et vikingskip var brent og begravd sammen med 21 skjold og to døde |
| Hedeby, Slesvig-Holstein, Tyskland | 1908 | 840-850 e.kr |  | 17-20 m langt, 2,7-3,5 m bredt |  | Kjent som Hedeby gravskipet eller *Bådkammergraven i Hedeby* fordi skipet var lagt ovenpå et kammergrav. |
| Brokjær ved Gredstedbro, Jylland, Danmark | 1877 | Ukjent |  | 12 m langt og 2,5 m bredt |  | Et gravfelt var funnet og utgravd, deriblant en skipsgrav, kjent som Brokjærbåden i 1877 |
| Ladby Fyn, Danmark | 1935 | 925 e.kr |  | 22 m langt, 2,75 m bredt |  | Kjent som Ladbyskipet |
| Petersdal, Amager, Sjælland, Danmark | 1921 | Tidlig 700-tallet | Gjenbrukt haug | 12 m langt, | Forsvunnet | En bronsealdergravhaug innholdet en grav fra tidlig 700-tallet, rester etter en båt funnet |
| Ultuna i Uppland, Sverige | 1854-55 |  | Utbrent | Usikret, jernnagler etter et stort skip funnet | Utgravd | Ultuna 3 grav. Et rikt funn med to døde, to hester, sverd, skjold og sjakkbrett |
| Valsgärde, Gamla Uppsala, Sverige |  | 900-tallet |  | 14,1 m langt og 2,25 m bredt |  | Valsgärde 3 |
| Valsgärde, Gamla Uppsala, Sverige |  | 630 til 680 e.kr |  | 13 m langt og 2,1 m bredt |  | Valsgärde 5 |
| Valsgärde, Gamla Uppsala, Sverige |  | 630 til 680 e.kr |  | 12,76 m langt og 2,01 m bredt |  | Valsgärde 6 |
| Valsgärde, Gamla Uppsala, Sverige |  | Tidlig 900-tallet |  | 12,14 m langt og 2,16 m bredt |  | Valsgärde 14 |
| Valsgärde; Gamla Uppsala, Sverige |  | 950-1000 e.kr |  | 12,15 m langt og 1,7 m bredt |  | Valsgärde 15 |
| Salme, øya Saaremaa i Estland | 2008 | 700-750 e.kr |  | 17 m langt og 3 m bredt |  | Kjent som Salme II, det andre gravfunnet var en båtgrav, Salme I, som var 11,5 m lang. |

Eksempler på skipsgraver
------------------------

* Gokstadfunnet, utgravd ved Sandefjord i 1903
* Grønhaug
* Hedebyskipet
* Ladbyskipet
* Myklebustskipet
* Osebergfunnet, utgravd ved Tønsberg i 1903
* Rostadskipet
* Storhaugfunnet
* Sutton Hoo
* Tuneskipet, utgravd på Rolvsøy i 1867
* Valsgärde
* Vendel
* Gjellestadskipet, nedpløyd skipsgrav ved Jellhaugen oppdaget i 2018

Båtgravene i Europa
-------------------

Bruk av båt som gravgjemme eller gravgave har eksistert i flere årtusener over hele verden, de tidligste eksempler var de egyptiske begravelsesbåtene fra 3,000 f.kr for fem tusen år siden. Men de europeiske skips- og båtgravene som regel er en del av det skandinaviske fortidsminnearvet fram til 1000-tallet e.kr, og et typisk kjennetegn med disse fra 300 e.kr til 1000 e.kr var at disse som regel er klinkbygd med klinksaum av jern. Ennå må det påpekes at den skandinaviske båtbyggingen i forhistorisk tid hadde forskjellige sammenføyningsteknikk som trenagler (pinning), surring og sying med organiske materialer istedenfor metall som jern. I eldre tid etter arkeologene begynte med å utgrave og undersøke gravhaugene for å dokumentere båtgravene, var jernnagler det eneste beviset for identifisering.

Med utgangspunktet i holdningen om klinknagler som et utvilsomt bevis på båtsfunn, har forskjellige forskerne utarbeidet deres egne definisjoner; Nicolay Nicolaysen og Anders Lorang ved året 1867 mente det var ikke nok med å bare påvise klinksaum i undersøkte grav, og det var derfor satt en nedre grense om hvor mange det skulle være for å bestemme om graven innholdet en båt. Müller-Wille satt den på minimum 50 saum. Andre som Olav Rygh, Gabriel Gustafson og Haakon Shetelig derimot mente alle identifiserte båtsaum uansett antall stammer fra båt i gravhauger. Nicolaysen hadde oppdaget da han undersøkt de mange gravene i Kaupang i Vestfold i 1867, at disse ofte rommet festemidler for kistebeslag, lærarbeider og annet som skjold. Knut Paarche mente båtfestemidler skilt seg ut, slik at en identifisering av disse i en grav kan tolkes som bevis på en båtgrav.

Fravær på slike festemidler av jern kunne være et kildekritisk problem, men da innbar dette innføring av nye identitetsmarkører som ved å finne tydelige avtrykk som sett med Sutton Hoo-skipet hvor all treverk hadde forsvunnet. Noen ganger er jordforholdene så god, at avtrykket kunne være detaljerende, ved å gjenvise en båt med overlappende bord. Det meste glimrende eksemplet på dette er Slusegårdsbåtene fra Bornholm. Der var 43 båtgrav funnet og dokumentert, datert til tiden mellom 80 e.kr og 260 e.kr - og ingen av disse hadde tydelige tegn på båtsaum. Alt som fantes var mørke avtegninger av hele eller halve båter, svake spor etter syning og tetning med harpiks var funnet. Ole Crumlin-Pedersen utarbeidet hypotesen om disse var utspente stokkebåter, og den har ikke blitt motbevist.

De europeiske båtgravene har en meget lang historie. Fra den danske *ertebøllekulturen* (5400-4000 f.kr) er flere båtgrav funnet, deriblant i to kjente gravfelter, Bøgebakken i Vedbæk på Sjælland og Skateholm i Skåne hvor spor etter stokkebåter som gravgjemme for de døde har blitt funnet og dokumentert. En av disse stokkebåtene, Møllagabet 2, bar preg av å være en bruksbåt med reparasjonsspor. Den bevarte delen av Møllagabet 2 var 2,5 m langt og 0,60 m bredt, men var lengre da den ble snudd og lagt ovenpå den døde ved år 4790 f.kr. Liknende funn som minner om Møllagabet 2 var den udaterte Korsør Nor-graven og Øgårde-graven i Åmose, Sjælland datert til 3360 f.kr, som begge rommet stokkebåter.

### Danmark

Tradisjonelt er det antatt at Syd-Skandinavia er fattig på skips- og båtgraver. Men det er der de eldste og yngste båtgravene var funnet og dokumentert, fra Ertebøllekulturen i den danske jægerstenalderen som sluttet ved år 3900 f.kr, til overgangstiden mellom vikingtiden og middelalderen i 1000-tallet. Det var også enkelte funn fra bronsealderen. Siden 1970 har danske arkeologer funnet flere båtgrav, og mange kjente jernaldergraver som var undersøkt, var underlagt en gjennomgang som avslørt at flere av disse var egentlige båtgraver, som med den kjente Peterdals-bådgraven på Amager, som var utgravd og mistolket som en kistegrav i 1921, da Kastrup lufthavn etableres. Denne båtgraven, som etter Knud Paasches definisjon er en skipsgrav, hadde et rikt gravutstyr som var lagt til hvile med den døde som ble hauglagt i en allerede eksisterende haug fra bronsealderen. Den er datert til første halvdel av 700-tallet og rommet rester etter et skip på 12 m lengde. Ennå er det fremdeles usikkerhet knyttet til flere grav som Lindholm Høje-graven og grav 17 på Fyrkat som hadde klinknagler.

I tillegg til Møllagabet 2-båten som er unik ved at den var begravd undervanns ved å bli pakket inn med bjørkenever og foretøyet, var flere båtgrav fra steinalderen funnet i Danmark og Sverige. I 2002 ble graven ved Østerhoved, Magleby sogn, Sydvestsjælland undersøkt, den vist seg å være en båtgrav, en dobbeltgrav, en kremasjonsgrav og sist en gravhaug. Først var stokkebåten trukket på plass, deretter ble to døde lagt på hver ende, deretter ble de kremert før det ble reist en haug over askelaget. I 2003 ble grav 2 og grav 5 i Bulbogård gravfeltet undersøkt, istedenfor kister lagd av uthulte trestammer var disse formodentlige stokkebåter.

I Sydvestlig Jylland er opptil 16 båtgraver dokumentert, deriblant åtte med stokkebåter, tre med utspente stokkebåter og to-tre klinkbygde båter samt tre grav med klinknagler. Den største blant disse er Brokjær-båten som var 12 m lang og 2,5 m bred, som kan tolkes som et skip, som var utgravd og dokumentert på Brokjær Mark ved Gredstadbro og Ribe, flere hundre klinknagler lå i tre parallelle rekker, bevarte tre avslørt at den var bygget med kraftige planker fra eiketrær. De andre klinkbygde båtene var funnet i Præstestien i Hjerting, Tømmerby og Lindegården kirkegård. Tømmerby-båtgraven i en gravhaug vist seg å rommet en stavn eller akterstavn som kan ha utgjort en del av en 6 til 14 m lang båt, hele gravstedet er ikke fullstendig undersøkt. Tre andre grav som rommet klinknagler, kunne ikke defineres som båtgrav pga. høy usikkerhet.

| Funnsted | Funntidspunkt | Datering | Tilstand | Skipsstørrelse | Skjebne | Bemerkelser |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Danmark medregnet historiske land som Slesvig og Skåne (etter år 1) |
| Hedegård, Ejstrup, Jylland | 1991 | Romersk jernalder |  |  |  | Jernklamper benyttet for reparasjon på gravbåten |
| Lundegårde, Nøvling, Jylland | 1964, 1992 | Romersk jernalder |  |  |  | Stokkebåt brukt som gravgjemme for kvinnelig avdøde |
| Præstestien, sydvestlig Jylland |  | Uklart |  |  |  | Gravfelt funnet, to båtgrav og flere mulige. En klinkbygd båt av uvanlig fasong |
| Brokjær ved Gredstedbro, sydvestlig Jylland, Danmark | 1877 | Ukjent |  | 12 m langt og 2,5 m bredt |  | Et gravfelt var funnet og utgravd, deriblant en skipsgrav, kjent som Brokjærbåden i 1877 |
| Tømmerby, sydvestlig Jylland | 1916 |  |  | 1,6 m x 0,6 m stor stavndel funnet |  | Stavnen trolig hentet fra en 6-14 m lang båt |
| Gammelby, sydvestlig Jylland |  |  |  |  |  | Tre båtgrav funnet - grav A, I og L |
| Flintinge Å, Lolland | 1960 |  |  | 5,5 m lang og 1,1 m bred |  | En udatert klinkbygd båt oppdaget ved utløpet av Flintinge Å |
| Egholm, Gørløse, Nord-Sjælland | 2001 | Romersk jernalder |  |  |  | Gravfelt med 9 grav funnet, to rommet båter |
| Bakkegård Øst, sørøst-Sjælland |  | Romersk jernalder |  |  |  | Jernnagler funnet |
| Hvissinge Øst, Sjælland | 2016 | 50 til 200 e.kr |  |  |  | Gravfelt med åtte grav oppdaget, to var båtgraver. |
| Petersdal, Amager, Sjælland | 1921 | Tidlig 700-tallet | Gjenbrukt haug | 12 m langt, | Forsvunnet | En bronsealdergravhaug innholdet en grav fra tidlig 700-tallet, rester etter en båt funnet |
| Lackalänga, Øresundkysten, Skåne |  | 700-tallet |  | Usikre |  | En bronsealdergravhaug innholdet en grav fra 700-tallet, rytterutstyr og våpen funnet |
| Slusegård, Bornholm |  | 80-260 e.kr |  | 43 båter fra 3 m til 10 m | Forvunnet | En stor gravplass med 1,395 grav, av disse rommet 43 graver hele eller halve båter |
| Grødbygård, Bornholm |  | Romersk jernalder |  |  |  | To båtgrav var funnet med halvparten av klinkbygd båt |
| Vellensbygård, Bornholm | 1998 | Romersk jernalder |  |  |  | Båtgrav, svakt dokumentert |

### Sverige

75 båtsfunn fra yngre jernalder (550-1050 e.kr) har blitt registrert ved år 2007 i sentrale Sverige, av disse er 51 båtgraver og 24 vrak. 37 av båtgravene rommet plankbygde båter mens 14 rommet stokkebåter. Ifølge Müller-Wille i 1974 og Andersson i 1980 var 141 båtgraver funnet og dokumentert i hele Sverige.

Den eldste i Sverige var en båtgrav fra yngre steinalder, funnet i Kiaby sogn i Skåne. Der ble en dobbeltgrav med to båter begravd ved siden av hverandre, med hver sin døde, oppdaget. Dette var ikke det eneste funnet fra steinalderen; en grav i Gyllins Trädgård ved Malmö rommet en stokkebåt på 5 m lengde og 1 m bredde, støttet opp med stein hvor to døde var gravlagt med flintdolker. En grav hadde en båtetterligning, hvor en familie på fem - tre voksne og to barn - var gravlagt i en steinramme på 4,2 m lengde og 2 m bredde som var formet som en båt med ovale spisser i Lilla Bedinge sogn, Skåne. Denne graven er datert til yngre steinalder eller eldre bronsealder.

### Norge

Det finnes ikke komplette oversiktsverk over samtidige båtsfunn fra forhistorisk tid fram til slutten på vikingtiden i Norge, da de beste som finnes, er sterkt utdatert som Sheteligs oversikt i hans publikasjonen om Oseberg fra 1917, som har listet opp 540 funn, og Müller-Wille med hans oversikt i 1970 mente det var cirka 350 båtsfunn i Norge. Ettersom det er nye tilkomne båtsfunn etter 1970 og nye fremgangsmetoder for identifisering av båtsfunn som båtgrav som gjør en gjennomgang av eldre data og materialer nødvendig, er det åpenbart at ingen har den fulle oversikten i november 2023. Det er antatt at det kan være mange flere båtsfunn, Paasche mener det kan være over 800 båtgraver bare i Norge.

I 1980 ifølge Müller-Wille og Andersson var 234 båtgraver registrert i Norge.

Referanser
----------

1. ↑   Alexander Bugge: *Balders død*
2. ↑  Anders Bæksted: *Guder og helte i Norden* (s. 267-68), Politikens forlag 1965
3. ↑  «*Beowulfkvadet*, avsnittet om linjene 1-52». Arkivert fra originalen 2. juli 2016. Besøkt 13. september 2021.
4. ↑   Frans-Arne Stylegar: «800-årenes politiske geografi», 17. mars 2005
5. 1 2  Gunilla Larsson, s. 48
6. ↑  Gunilla Larsson, s. 48-49
7. ↑  Fornnordisk sjöfart, s. 110
8. 1 2 3 4  Knut Paasche om Edøyskipet
9. ↑  Gunilla Larsson, s. 43-44
10. ↑  Gunilla Larsson, s. 49, s. 63, s. 416
11. ↑  Ashby Dell Ship
12. ↑  Nordfjord fraa gamle dagar til no. [Del 2 4 : Dei einskilde bygder Davik, s. 181-184]
13. ↑  Oseberg bind 1, 1917 s. 353-354
14. ↑  Kvalsundfundet og andre norske myrfund av fartøier s. 44-45
15. ↑  Reisefører til fortiden : med arkeologen rundt Oslofjorden s. 36
16. ↑  Mobilier de la barque funéraire viking de l’île de Groix
17. ↑  Viking-Age Ships and Shipbuiling in Hedeby/Haithabu and Schleswig, s. 289
18. ↑  Sydvestjyske badgrave
19. ↑  Bådgraven i lufthavnen
20. ↑  A Late Iron Age Boat-Grave from Petersdal, Denmark
21. ↑  Gunilla Larsson, s. 49
22. 1 2 3 4 5  Gunilla Larsson, s. 422
23. 1 2  Skyggen i sandet, s. 187-189
24. ↑  Skibe og sjøfart i Danmarks oldtid, s. 26-27
25. ↑  Møllegabet II - A Submerged Mesolithic Site and a 'Boat Burial' from Ærø
26. ↑  Skibe og sjøfart i Danmarks oldtid, s. 74
27. ↑  Elk-boat Depictions in the Ethnoarchaeological Context
28. 1 2  Bulkister og bådgrav ved Bulbrogård
29. ↑  Sydvestjyske badgrave fra jernalder og vikingetid religios betydning og teknologisk udvikling
30. 1 2 3 4 5 6 7  Baltic connections. Some remarks about studies of boat-graves from the Roman Iron Age. Finds from the Slusegård and Weklice cemeteries
31. ↑  Viking-Age Ships and Shipbuiling in Hedeby/Haithabu and Schleswig, s. 289
32. ↑  Sydvestjyske badgrave
33. ↑  Flintingegård
34. ↑  Hvissingegravplassen
35. ↑  Bådgraven i lufthavnen
36. ↑  A Late Iron Age Boat-Grave from Petersdal, Denmark
37. ↑  Gunilla Larsson, s.30-31, s. 264
38. ↑  Gunilla Larsson, s. 264

Litteratur
----------

* Ole Crumlin-Pedersen; artikkel *Skyggen i sandet* i Bornholmsk Samlinger III. Række - 10. bind Bornholms Historiske Samfund 1996 ISBN 87-87042-02-9
* Ole Crumlin-Pedersen; *Viking-Age Ships and Shipbuiling in Hedeby/Haithabu and Schleswig* Schleswig & Roskilde 1997 ISBN 87-85180-30-0
* Hjalmar Falk; *Fornnordisk Sjöfart - Översättning av Bo Varenius* Båtdokgruppen 1995 ISBN 91-87360-10-1
* Gunilla Larsson; *Aun 37: Ship and Society; Maritime Ideology in Late Iron Age Sweden* Uppsala Universitet 2007 ISBN 978-91-506-1915-7
* Morten Ravn; *Skibe og sjøfart i Danmarks oldtid* Turbine 2022 ISBN 978-87-4067-731-7

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN
 |