recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***De besatte*** (orig: *De drabbade*) er en svensk thriller- og grøsserserie på 12 episoder som gikk på SVT i 2003. Blant skuespillerne i serien er Eva Röse, Paprika Steen, Lennart Hjulström Hallvard Holmen og Marit Andreassen. 

Serien gikk på NRK1 i 2003.

Handling
--------

Serien binder historien om den fiktive synske kvinnen *Adleyn Saville* fra Iona i Skottland, som ble brent som heks i 1618, sammen med en håndfull samtidige menneskeskjebner. I forbindelse med et strømbrudd over hele Norden får en rekke ulike personer overnaturlige evner som å kunne gjøre seg usynlig, få folk til å fortelle sannheten, forandre utseende, gi liv, lese tanker osv. En av disse, *Henrik Modin* får evnen til å se inn i fremtiden, men når han ser en grufull fremtid for familien sin og innser at han ikke kan endre den tar han livet av seg selv, kona og barna. Broren hans, *Jocke Modin*, nekter imidlertid å tro at det er Henrik som har drept familien og seg selv, og begynner å lete etter en konspirasjon.

Den andre hovedpersonen, finlandssvenske *Anna-Lena Ångerman*, bor på en gård i det nordlige Finland. Hun begynner å få plutselige anfall der får inn i en transe og begynner å skrive og male ting hun selv ikke forstår. Sammen med Jocke Modin, og etter hvert også *Håkan Eriksson*, begir hun seg ut på leting etter noe som blir stadig større og større, og som blant annet innebærer den endelige kampen mellom lys og mørke.

Referanser
----------

1. ↑  NRK. «NRK.no - De besatte». *www.nrk.no*. Besøkt 4. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *De besatte* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *De besatte* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *De besatte* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
* The Secret Prophecies of Adelyn Saville
* Legenden om Adelyn Saville Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
Ringnot
Ei **ringnot** er et fiskeredskap som brukes for å fange stimfisker. Den består av ei stor not som settes rundt stimen og snurpes sammen i bunnen. I norske farvann brukes ringnot for å fiske sild, brisling, makrell, lodde, sei og kolmule.

Den eldste typen er **snurpenot** og ble brukt fra fartøyer kalt snurpere fram til ca. 1965. Nota ble dratt sammen fra småbåter (doryer) og fortøyd langs sida av snurperen. Fangsten ble tatt om bord i snurperen ved hjelp av en håv.

På midten av 1960-tallet overtok ringnotsnurperne. De setter og tar sammen nota fra hekken av båten med kraftblokk eller notvinsjer. Nota har blylodd og flytelegemer av plast så den skal flyte riktig. Snurpelina er en stålvaier. Fisken pumpes ofte ombord ved hjelp av ei fiskepumpe. Ringnot og kraftblokk ble introdusert i fiskeflåten på midten av sekstitallet som en videreutvikling av den eldre snurperen med doryer.

Eksterne lenker
---------------

* Fortellinger om kyst-Norge – Snurpenota
* Fortellinger om kyst-Norge – Snurpenota, arkivert versjon
* Fortellinger om kyst-Norge – Rask omstilling: Ringnot og kraftblokk
* Fortellinger om kyst-Norge – Rask omstilling: Ringnot og kraftblokk, arkivert versjon
**Ringhals kjernekraftverk** ligger i Varbergs kommune, 60 km sør for Göteborg i Sverige. Det eies av Vattenfall (70 %) og tyske EON (30 %).

Verket produserer kjernekraft basert på anriket uran og står for nesten 20 % av Sveriges elektrisitetsforsyning[*når?*]. Anlegget ble tatt i bruk 1. januar 1976. Det er installert fire reaktorer med total effekt på 3 530 MW. I 2006 leverte verket 27,02 TWh elektrisk kraft. 

Ringhals Kjernekraftverk har tre PWR-reaktorer og en BWR-reaktor. BWR-reaktoren har et system som ikke inkluderer varmevekslere. Det medfører at radioaktivt vann strømmer fra reaktoren gjennom turbinen. Dermed inneholder både reaktor- og turbinbygning radioaktivt vann som sirkulerer, og bygningene er dimensjonert for å motstå radioaktivt utslipp.

PWR-reaktorene har varmevekslere inne i reaktorbygget (Containment). Dette gjør at vannet som sirkulerer igjennom varmeveksler og til turbinen, ikke er radioaktivt, og turbinbygningen er derfor ikke dimensjonert for å motstå radioaktivt utslipp.

BWR-reaktoren i Ringhals er Aggregat 1 og ligger lengst nord på anlegget. Dette aggregatet er det eldste (bygd ca. 1970 – 74) og den minst moderne reaktoren på Ringhals.

Reaktor 2 ble stengt ned for godt 30. desember 2019 etter om lag 43 års drift. Deretter vil det ta ca. to år før rivingen kan begynne. Rivearbeidet vil trolig pågå i minst åtte år. Ringhals 2 har i sin levetid produsert 215 terawattimer strøm.[]

Ringhals reaktor 1 ble nedlagt nyttårsaften 2020.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 14. desember 2021; utgiver: Vattenfall.
2. ↑  NRK (1. januar 2021). «Svensk atomreaktor stengt etter nesten 45 års drift». *NRK* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 1. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ringhals nuclear power plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |

Portaler: Sverige | Energi
***De blåeste øyne*** (engelsk *The Bluest Eye*) er en roman av Toni Morrison fra 1970. Romanen er Morrisons debutroman, som hun skrev mens hun underviste ved Howard University. Den ble utgitt på norsk i 1994, året etter at Morrison fikk Nobelprisen i litteratur.

Handling
--------

Romanen handler om livet til den ung, svart jenta Pecola Breedlove i Lorain, Ohio Handlingen foregår i 1940-årene, i etterdønningene av de harde trettiårene. Romanen fortelles fra fem perspektiver: Pecola, moren, faren, vennen Claudia og Soaphead Church. Den tar opp rasisme, incest og barnemishandling. I fortellingen internaliserer Pecola det hvite skjønnshetsidealet i en slik grad at det ødelegger henne. Hennes intense ønske om blå øyne blir et symbol på hennes ønske om å unnslippe det fattige, hatefulle og rasistiske miljøet hun lever i.

Norsk utgave
------------

Boken har blitt oversatt til norsk av Mona Lange. Den norske oversettelsen ble gitt ut av Aschehoug forlag.

Referanser
----------

1. ↑  De blåeste øyne; bookcrossing.com
2. ↑  (no) Toni Morrison i Store norske leksikon
3. ↑  Morrison, Toni (1996). *De blåeste øyne*. En Maxibok fra Aschehoug. Oslo: Aschehoug (digitalutgave på Nasjonalbibliotekets nettsted). ISBN 9788203202148. CS1-vedlikehold: Dato og år (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
**Norske Grafikere** er en landsdekkende forening for yrkesaktive billedkunstnere som arbeider med grafikk. Foreningens formål er å ivareta medlemmenes faglige, sosiale og økonomiske interesser. Foreningen ble stiftet i lørdag 15. november 1919. Hensikten var å gjøre grafikken kjent som egen kunstart, og å bedre kunstnernes situasjon. Dagens forening inkluderer tradisjonelle, klassiske uttrykksformer som høytrykk, dyptrykk og plantrykk, og nyere teknikker som data- og digitalprint,

Norske Grafikere driver også kunstgalleriet Galleri Norske Grafikere i Oslo.

Stiftelsen av Norske Grafikere er beskrevet slik i referatet fra stiftelsesmøtet:

«Etter anmodning av de herrer Arent og Christian Christiansen, Kristofer Eriksen, Alfred Oster og Olaf Willums, der forberedte møtet, hadde følgende herrer stillet sig som innbydere, nemlig: Pola Gaugin, Henrik Lund, Edvard Munch, Johan Nordhagen, Harald Sohlberg, A.C. Svarstad og Erik Werenskiold». Videre skriver Sidsel Helliesen: «Pola Gaugin ledet møtet […] Henrik Lund ble valgt til formann, Olaf Willums til viseformann, Anders Svarstad til styremedlem og Kristofer Eriksen til kasserer og sekretær […] Kontingenten ble satt til kr 20,- pr. år. Som foreningens navn ble ‘Norske Grafikere’ ensemming vedtatt, etter forslag fra Severin Segelcke» (Sidsel Helliesen, *Norsk grafikk gjennom 100 år*).

Med Anne Breivik som styreleder etablerte Norske Grafikere det første kunstnerstyrte galleriet med statlig støtte i 1972. Her kan man oppleve mangfoldet av grafiske uttrykksformer, gjennom utstillinger og det store og varierte utvalget av grafiske arbeider fra foreningens medlemmer.

Norske Grafikere består av over 300 yrkesaktive grafikere. Med ca 5000 trykk i galleriet har vi landets største samling samtidsgrafikk og et stort utvalg unge nyutdannede grafikere. Opptakskriteriene i foreningen er strenge og derfor er det et kvalitetsstempel og en anerkjennelse å bli tatt opp som medlem.

Foreningens griff ble laget i 1925 av Kristofer Eriksen Ganer. Griffen er en blanding av en ørn og en løve, og den har lange klør som er større enn det største horn. Den kom fra Asia, fra ett av de land som de hellige tre kongene kom fra. En av kongene hadde med seg som gave et drikkehorn, som var laget av en griffs klo.

Se også
-------

* Norsk Grafisk Forbund, fagforbund for typografer og andre 1967-2006
* Grafill, interesseorganisasjon for grafiske designere og illustratører

Eksterne lenker
---------------

* Norske Grafikeres hjemmeside

Portal: Kunst
***Entuziazm: Simfonija Donbassa*** (originaltittel: *Ентузіязм: Симфонія Донбасу*) er en sovjetisk film fra 1930, regissert av Dziga Vertov.

Handling
--------

Historien begynner med en ung kvinne som tar på seg og justerer et par hodetelefoner, før det begynner å hoppe mellom bilder av den unge kvinnen med radioen og til forskjellige individer som ber utenfor en kirke foran en statue av Jesus Kristus. En kunngjøring blir offentliggjort på radio, samtidig som det kommer flere kirkegjengere til statuen som kneler og kysser statuens føtter. Historien flytter deretter oppmerksomheten til forskjellige grupper som marsjerer. Disse scenene er sammenstilt med fotografier av kirken. De revolusjonære som marsjerer fjerner alt av kirkens innhold, samtidig som de demonterer de ytre tegnene på bygningens religiøse natur. Historien forandres igjen, og går over til en montasje av bilder som representerer industrialisering og mekanisering, sammen med referanser til den sovjetiske femårsplanen. Etter hvert som tiden går etter starten av femårsplanen, kommenteres årlig fremdrift.

Filmen fokuserer på produksjon av kull for landet, og for dets fabrikker. Det kommer en kunngjøring som sier at femårsplanen, antagelig på grunn av arbeidernes entusiasme og dedikasjon, ble gjennomført i løpet av bare fire år. Men til tross for at de har fullført denne planen, fortsetter arbeiderne ved fabrikkene å jobbe. Omtrent en time i filmens spilletid skjer det en rekke feiringer, for å hedre sosialismens seier. Det er skildringer av forskjellige marsjer og offentlige taler. Publikum får også et innblikk i hvordan sosialismen fungerte på landsbygda når det gjelder landbruk, hvor folk blant annet produserer høy, kjører traktor, eller deltar i deres egne lokale feiringer av sosialismen.

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Internet Movie Database*, IMDb-nummer tt0021375, Wikidata Q37312,
2. ↑  АФИША
3. ↑  ЭНТУЗИАЗМ. СИМФОНИЯ ДОНБАССА (1930)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Entuziazm: Simfonija Donbassa* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Entuziazm: Simfonija Donbassa* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Entuziazm: Simfonija Donbassa* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Entuziazm: Simfonija Donbassa* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Entuziazm: Simfonija Donbassa* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Entuziazm: Simfonija Donbassa* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Ugandas riksvåpen** består av et skjold fremfor to korsede spyd på en grønn høyde. Høyden symboliserer Ugandas grønne frodige landskap. På den ene siden av skjolden står en *Uganda kob* (antilope), som symbol for landets rike dyreliv; og en grå krontrane (*Balearica regulorum*) , Ugandas nasjonalfugl. Skjolden og spydene symboliser landets beredskap og evne til å forsvare seg. På skjoldets øvre del er bølgene til Victoriasjøen og midt på skjoldet en sol, som symbol for Ugandas briljante solfylte dager. En tradisjonell tromme for seremonielle ritualer, dans, og for at kalle sammen til møte, pryder skjoldets nedre del. Under skjolden fremstilles elven Nilen, som har sin kilde i Uganda. På hver sin side av elven er Ugandas to viktigste jordbrukprodukter; kaffe og bomull. Lengst ned står Ugandas valgspråk *For God and my country* (For Gud og mitt land).

| * v
* d
* r
Afrikanske riksvåpen |
| --- |
| Algerie  **·** Angola  **·** Benin  **·** Botswana  **·** Burkina Faso  **·** Burundi  **·** Djibouti  **·** Egypt  **·** Ekvatorial-Guinea  **·** Elfenbenskysten  **·** Eritrea  **·** Eswatini  **·** Etiopia  **·** Gabon  **·** Gambia  **·** Ghana  **·** Guinea  **·** Guinea-Bissau  **·** Kamerun  **·** Kapp Verde  **·** Kenya  **·** Komorene  **·** Republikken Kongo (Kongo-Brazzaville)  **·** DR Kongo  **·** Lesotho  **·** Liberia  **·** Libya  **·** Madagaskar  **·** Malawi  **·** Mali  **·** Marokko  **·** Mauritania  **·** Mauritius  **·** Mosambik  **·** Namibia  **·** Niger  **·** Nigeria  **·** Rwanda  **·** São Tomé og Príncipe  **·** Senegal  **·** Den sentralafrikanske republikk  **·** Seychellene  **·** Sierra Leone  **·** Somalia  **·** Sudan  **·** Sør-Afrika  **·** Sør-Sudan  **·** Tanzania  **·** Togo  **·** Tsjad  **·** Tunisia  **·** Uganda  **·** Vest-Sahara  **·** Zambia  **·** Zimbabwe |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
*Ugeskrift for Retsvæsen*
***Ugeskrift for Retsvæsen*** (i juridisk litteratur ofte forkortet **UfR** eller simpelthen **U**) er et dansk tidsskrift som utgis av forlaget Thomson. Tidsskriftet inneholder alle de vesentligste avgjørelsene fra Højesteret samt prinsipielle dommer og kjennelser fra Sø- og Handelsretten og landsrettene. Dommene gjengis som hovedregel i full tekst, men det tilføyes et resumé (også kalt *domshoved*). Andre dommer gjengis kun som resumé.

Tidsskriftet har også et litterært avsnitt som inneholder juridiske artikler, kommentarer til dommer og anmeldelser.

I tillegg til papirversjonen utkommer *Ugeskriftet* også tidsskriftet i en nettutgave med utvidede søke- og oppslagsmuligheter.

I juridisk litteratur henvises det ofte til dommer ved hjelp av henvisninger til *Ugeskriftet*. Det foregår oftest i formen *U XXXX.YYY Z D/K*. Her angir *XXXX* årgangen for *Ugeskriftet*, *YYY* angir sidetallet, *Z* angir instansen som har avsagt avgjørelsen og *D/K* angir om avgjørelsen er en dom eller en kjennelse. Sistnevnte opplysning angis dog ikke konsekvent. For eksempel henviser *U 2005.3014 V* til den kjennelse fra Vestre Landsret som er gjengitt i *Ugeskriftet* fra 2005, side 3014.

Andre nevneverdige danske doms- og avgjørelsessamlinger er for eksempel *Tidsskrift for Familie- og Arveret* (TFA), *Tidsskrift for Kriminalret* (TfK), *Tidsskrift for Bygge- og Boligret* (TBB), *Kendelser om Fast Ejendom* (KFE), *Tidsskrift for Skatter og Afgifter* (TFS), *Forsikrings- og Erstatningsretlige Domme* (FED) samt *Miljøretlige Afgørelser og Domme* (MAD). De utgis likeledes alle av forlaget Thomson.

Historie
--------

*Ugeskrift for Retsvæsen* utkom første gang i 1867 og avløste *Tidsskrift for Retsvæsen*. Det var de samme folkene som sto bak, og det første nummeret i 1867 ble redigert av overrettssakfører P. Casse og auditør J.H. Mundt.

Man forventet dengang at det ville komme en gang i uken, og at det ville bli til cirka 75 ark (1 200 sider) i året, hvilket har endret seg til i dag å være ca. 3 000 sider i året. Prisen var seks riksdaler årlig, men det var kun en bindingsperiode på tre måneder.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Mathieu Razanakolona** (født 2. august 1986) er en canadisk-madagassisk alpinist. Han deltok under OL 2006 i Torino og var dermed den første idrettsutøver som representerte Madagaskar i vinterolympisk sammenheng.

Razanakolona er sønn av en canadisk mor og en gassisk far, og vokste opp i Canada. Sammen med broren Philip grunnla han det ideelle prosjektet *rAzAlpin.org*. De ville bruke OL til å rette søkelyset mot farens hjemland og samle inn penger til utviklingsprosjekter.

Siden desember 2004 har Razanakolona jevnlig deltatt i FIS-renn i Canada. I januar 2006 debuterte han i verdenscupen. I Torino startet han både i slalåm og storslalåm. I slalåm kjørte han ut i første omgang, mens han kom på 39.-plass i storslalåm, over 31 sekunder bak vinneren (Benjamin Raich).

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mathieu Razanakolona – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Mathieu Razanakolona – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Mathieu Razanakolona – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Mathieu Razanakolona – ski-db.com Rediger på Wikidata
* Mathieu Razanakolonas hjemmeside
**Norske Gutter** var et band som ble startet i Oslo i 1980 av Stein Fosslie, hvor han var vokalist og tekstforfatter under navnet Stein Støtt. Han var videre aktiv i Gateavisa fra 1974, med til å starte den feministiske mannsbevegelsen og senere den aktivistiske homsegruppen Soperliga'n. Han startet også, og drev, tidsskriftet Supergutt.

Utgivelser
----------

Norske Gutter ga ut sin første single «The most beautiful» på Zado Records i 1980, med låtene «Hvem Faan Tror Du Du Er?» og «Mamma, Mannen Gav Meg Gonorré». Senere ga de ut singlene «Madam Arthur» med låtene «Madam Arthur» og «Jenny Jenny» på Bjartmar Records i 1981, «Gud Signe» med låtene «Gud Signe» og «Dans» på Onkel Sam i 1983 og «I Am The Eggman» med låtene «I Am The Eggman», «Slumsøster Tøs» og «Cola Friks» på Sonet i 1992. Sistnevnte ble samtidig også gitt ut som CD-single.

Bandbesetning
-------------

Bandbesetningen varierte, men besto gjennom karrieren av Stein Fosslie, Asle Dal (Go-Go Gorilla), Harald Thune, Ivar Eidem (Matchstick Sun), Johnny Yen (Johnny Yen Bang!), Kjartan Kristiansen (DumDum Boys, The Beste, Tweeterfriendly Music, Wannskrækk), Livio Aiello (Raga Rockers), Michael Krohn (Easy Riders, Raga Rockers, Kjøtt, Krohn & Co), Ole Einar Olsen (Babij Jar, Spacelings), Ståle Ramfjord (Johnny Yen Bang!), Olav Klingen (Great Garlic Girls) og Ulf Knudsen (Betong Hysteria, Feel, Kaare og Partiet, Nood, Siste Dagers Hellige, Sister Rain, Spacelings).

Referanser
----------

1. ↑  Asle Dal Arkivert 8. september 2021 hos Wayback Machine. på rockipedia.no

Eksterne lenker
---------------

* Discogs.com
* Keine Angst Musik
* Skeivt Arkiv
* MIC

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Discogs
 |
**Munir Mangal** (født 1950 i distriktet Tsamkani i provinsen Paktia i Afghanistan, død 2. mai 2020 i Kabul) var en afghansk general og politiker. I 2016 gjorde han tjeneste som stedfortredende innenriksminister og var øverstkommanderende for det afghanske nasjonale politi.

Liv og virke
------------

Mangal fikk sin utdannelse og siden sin militære utdannelse i Kabul. Deretter studerte han militære fag i Sovjetunionen.

I 1972 begynte hans offiserskarriere som løytnant i en artilleridivisjon i Kabul-området. Han steg i gradene og stod til tjeneste for de som hadde makten i Kabul. Etter ar amerikanerne inntok Kabul i 2001 gjorde han en innsats ved som korpskommandør å gjenoppbygge den afghanske hær. Som kommandør for den nasjonale politi kjempet han mot Taliban. I 2010 var han i en periode landets innenriksminister. I 2016 gikk Mangal ut av aktiv tjeneste.

Han døde 2. mai 2020 av covid-19 i sitt hjem i Kabul.

Referanser
----------

1. ↑  *Karzai entlässt Innenminister und Geheimdienstchef*, Spiegel Online av 6. juni 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Fahim Abed, *Munir Mangal, Afghan General and Police Commander, Dies at 70*, New York Times 6. mai 2020.
**Munkedal** er et tettsted i Västra Götalands län i landskapet Bohuslän i Sverige. Det er Munkedal kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 3 718 innbyggere

Munkedal ligger ved Örekilsälven nær utløpet innerst i fjorden Gullmarn, som er Sveriges lengste fjord. 

Munkedal er et stasjonssted og har papirfabrikk (Arctic Paper) samt varehandel og Systembolag. Tettstedet har ellers en del pendling til Uddevalla som ligger to mil lengre sør. Munkedal har to kirker, hovedkirken Foss kyrka og den mindre sentrale Håby kyrka, førstnevnte er en middelalderkirke med antatt norsk kongegrav (Kong Øystein). I øst mot fjorden ligger lystslottet Torreby reist i 1881, med golfbane og hytteområder. Sør for dette finner vi Gårdvik med Munkedals Hamn (havnen) og landbruksområder vest for E6.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 30. mars 2016.

  


| * v
* d
* r
Munkedal kommune i Västra Götalands län i Sverige |
| --- |
|  | Dingle **·** Hedekas **·** Hällevadsholm **·** Munkedal **·** Torreby |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GeoNames
 |
Angel Glacier i Canada er en liten hengebre i utløpet av en botn.
Hengebreer på nordøstsiden av Lyskamm
En **hengebre**, **falljøkel** eller **dalsidebre** er en type isbre som «henger» i en dal- eller fjellside uten å ha dannet noen markert botn (fordypning i fjellsiden). Hengebreer kan også være breer som henger over et stup eller i en dalside og som ikke når helt ned til dalbunnen.

Hengebreer er oftest selvstendige flak i bratte fjellsider der det ikke er noen botn, men kan også være utløpere av platåbreer. Små breer som forekommer spredt i områder med isbreer er også hengebreer. Større hengebreer er vanlig i Alpene og på vulkankjegler, for eksempel Beerenberg på Jan Mayen.

Et viktig trekk ved hengebreer er at det ikke er dannet noen markert botn (fordypning i fjellsiden), men om breen vokser seg stor nok vil den over tid erodere dalsiden og forme en botn og da blir breen gradvis til en botnbre.

Snøskred
--------

Snø- og isskred fra hengebreer er vanlig og frakter is og snø til dalbunnen under. Når dette skjer kan det for katastrofale følger for personer og eiendom som befinner seg nedenfor breen.

I 1937 ble alle 16 deltagere i en ekspedisjon til Nanga Parbat drept da de slo leir under en hengebre som kollapset og ismassene traff leiren.

Steinras og isskred fra en hengebre var ansvarlig for Kolka-Karmadon-raset i Russland i 2002, som tok livet av minst 125 mennesker og begravde deler av landsbyen Karmadon.

Referanser
----------

1. ↑  Olav Slaymaker (2016). *Landscapes and Landforms of Western Canada*. Springer. s. 249. ISBN 9783319445953.
2. ↑  «hengebre». Store norske leksikon. Besøkt 17. desember 2016.
3. 1 2  *Kompendium i glasiologi*. Universitetet i Oslo. s. 10.
4. 1 2 3  «Breformer (3BF)». Artsdatabanken. Arkivert fra originalen 21. desember 2016. Besøkt 17. desember 2016.
5. 1 2  «Glossary of Glacier Terminology». United States Geological Survey. Besøkt 17. desember 2016.
6. ↑  Frank Thomassen, Berit Naustvoll (1999). *Breboka: håndbok i brevandring* (5. utg.). Oslo: Den norske turistforening. s. 115.
7. ↑  Olaf Holtedahl (1953). *Norges geologi. 2*. Oslo: Aschehoug. s. 1070.
8. ↑  Vincent, C. m.fl. (2015). «Volume and frequency of ice avalanches from Taconnaz hanging glacier, French Alps» (PDF). *Annals of Glaciology*. 56 (70): 17–25. doi:10.3189/2015AoG70A017. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
9. ↑  *Bergtatt*. Oslo: Grøndahl og Dreyer. 1992. s. 14. ISBN 8250419561.
10. ↑  «Collapse of the Kolka Glacier». NASA Earth Observatory. 9. september 2004. Besøkt 17. desember 2016.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Nærbilde av et maksimumstermometer. Bruddet i væskestrengen er tydelig.
Et maksimumstermometer er et spesielt væsketermometer som viser den høyeste temperaturen i løpet av en viss tidsperiode. Instrumentet er vanligvis konstruert slik at bare temperaturstigning registreres, mens væskestrengen brytes når temperaturen igjen faller. Varianter med en stift som blir liggende igjen ved høyeste registrerte temperatur eksisterer også. Maksimumstermometeret plasseres normalt i samme høyde som det regulære termometeret, og er skjermet mot nedbør og direkte stråling.

Maksimumstermometeret var i mange år en sjeldenhet på de meteorologiske stasjonene i Norge. Dette kan illustreres ved at selv en værstasjon som Røros, med observasjonsstart i 1871, ikke fikk et slikt termometer før i 1954. Hvis en stasjon ikke hadde maksimumstermometer, ble den høyeste av hovedobservasjonene, normalt foretatt kl. 7, 13 og 19 NMT, loggført som døgnets maksimumstemperatur.

Henrik Mohn undersøkte forholdene omkring ovennevnte, og fant ut at den faktiske maksimumstemperaturen (i.e. den som ble målt med et maksimumstermometer) i gjennomsnitt var en grad høyere enn den høyeste hovedobservasjonen.

Litteratur
----------

* Gustav Bjørbæk: *Norsk vær i 100 år*. Utgitt av Teknologisk forlag, 1998. 8 – 9 s.

Eksterne lenker
---------------

* SNL – Maksimumstermometer
**Valle del Boite** (italiensk) eller **Val de la Guoite** (ladinsk) er dalen til elven Boite nord i den italienske regionen Veneto. Boite er en vestlig sideelv til Piave. Dalen begynner ved Cortina d'Ampezzo i Dolomittenes høyfjell. Derfra strekker den seg nedover og møter Piavedalen ved Perarolo di Cadore. Dalens areal (og elvens tilsigsfelt) er på 450 km².

Bassenget, eller dalen, omkring Cortina d'Ampezzo kalles også Valle d'Ampezzo eller Conca Ampezzana.

I Valle del Boite ligger fem kommuner. Ovenfra og nedover er dette:

* Cortina d'Ampezzo (ladinsk *Anpezo*)
* San Vito di Cadore (ladinsk *San Vido*)
* Borca di Cadore (ladinsk *Borcia*)
* Vodo di Cadore (ladinsk *Guodo*)
* Valle di Cadore (ladinsk *Val*)

I tillegg kommer Cibiana di Cadore (ladinsk *Zubiana*), som ligger i en liten sidedal til Valle del Boite. Disse kommunene, med unntak av Valle di Cadore, er sammensluttet i et distrikt (*Comunità Montana*) som også heter Valle del Boite. Bortsett fra Cortina d'Ampezzo, som fra 1511 til 1919 var en del av Tirol, regnes dalen til landskapet Cadore. Hele dalen var i historisk tid ladinsktalende. Øverst i dalen (Cortina) snakker fremdeles 40 % av befolkningen ladinsk.

Store deler av Valle del Boite består av utemmet fjellandskap

Referanser
----------

1. ↑  «Conca Ampezzana Dolomiti | Dolomiti dolomiti». *www.dolomitidolomiti.com*. Besøkt 28. juli 2019.

| * v
* d
* r
Distrikter i provinsen Belluno |
| --- |
| Agordino **·** Alpago **·** Belluno **·** Cadore-Longaronese-Zoldo **·** Centro Cadore **·** Comelico og Sappada **·** Feltre **·** Valbelluna **·** Valle del Boite | Italias flagg |
| **Landskapet Cadore** |
**Sir B. Mackenzie's Daughter's Lament for the 77th Mounted Lancers Retreat From The Straits of Loch Knombe, In the Year of Our Lord 1727, on the Occasion of the Announcement of her Marriage to The Laird of Kinleakie** er den fullstendige tittelen på en instrumental låt utgitt på plate av Fairport Convention, en britisk folkrock-gruppe som hadde sin storhetstid på 1970-tallet. Selv om det kan være motstridende oppfatninger om hvilken plateinnspilling som har verdens lengste navn, er denne ofte rangert som nummer en.

Musikksporet med det lange navnet ble innspilt i juli 1970 for albumet *Full House*. Melodien ble ikke benyttet i de opprinnelige utgavene av albumet (men er med på en nyutgivelse av albumet på CD, som kom i 2001). Den ble i stedet utgitt som singleplate, der den var B-side på *Now Be Thankful*. Det er helt klart at den lange navnet er et resultat av Fairport Conventions ønske om å bli registrert i Guinness rekordbok, noe de likevel ikke fikk gjennomslag for. «Sir B. Mackenzie's Daughter's Lament ...» er heller ikke noe opprinnelig navn på melodien, som i virkeligheten er en medley av tre sanger, «Biff, Bang, Crash» (Trad.), «The Kilfenora» (Trad.) og «Boston Tea Party» (av Dave Swarbrick).

Fairport Convention besto på tidspunktet for innspillingen av :

Richard Thompson, sang og gitar -
Simon Nicol, sang, elektrisk gitar, akustisk gitar, bassgitar og dulcimer
Dave Swarbrick, sang, fiolin/fele, og mandolin -
Dave Pegg, sang, bassgitar og mandolin -
Dave Mattacks, trommer, munnspill og irske bodhrán-trommer
**Eileen Caddy** (født 26. august 1917 i Alexandria, Egypt, død 13. desember 2006 i Findhorn, Skottland) var en åndelig lærer og new age-forfatter.

Hun er mest kjent som en av grunnleggerne av Findhorn Foundation på Findhorn Ecovillage, nær landsbyen Findhorn, Moray Firth, i nordøstlige Skottland. Landsbyen som dette samfunnet ble etablert ved, får hvert år tusenvis av besøkende fra over 40 land, og er i dag en av Storbritannias største alternative åndelige fellesskap, som også er kjent som «Vatikanet av New Age».

Hun ble født som Eileen Marion Jessop, som den andre av fire barn av Albert Jessop, som var irsk, og satt som direktør i Barclays Bank DCO, og moren hennes, Muriel, som var av engelsk avstamming. Hun gikk på skole i Irland, og hun returnerte til Egypt i skoleferiene. Da hun var 16 år gammel, døde hennes far i Egypt av peritonitt og hennes familie flyttet tilbake til England, men tragedien slo til igjen to år senere, da hennes mor også døde av hjernehinnebetennelse. Deretter ble hun utdannet ved et innenlands-college, og senere kjøpte og drev hun en pub på en RAF-base i Oxfordshire, som hun drev sammen med sin bror i fire år. 

Snart møtte hun RAF-offiser og skvadronleder Andrew Combe, som hun giftet seg med i 1939, bare måneder før begynnelsen av den andre verdenskrig. Senere hun reiste til London, og til slutt reiste ekteparet til Irak. De fikk en sønn og fire døtre sammen. Det var mens paret var ut-stasjonert i Irak at Eileen ble interessert i åndelig virksomhet. Etter skilsmissen, giftet Eileen seg med kjæresten Peter Caddy i 1957, og de fikk en sønn sammen, i 1968. 

Eileen Caddy ble i 2004 tildelt medaljen Order of the British Empire for hennes tjenester til forskjellige åndelige spørsmål. Tildelingen ble gjort av dronning Elizabeth II av Storbritannia. Prisen ble utdelt av stattholder av Moray, George Chesworth. Eileen Caddy døde 13. desember 2006. Hennes campingvogn fra 1960 står fremdeles bevart som en åndelig helligdom, blant trær og blomster i Findhorn Ecovillage.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w67f90j2, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Gazetteer for Scotland **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** NKC **·** CiNii
 |
Holmentårnet i Norrköping. Holmens Bruk AB, som ble kjøpt opp av Mo och Domsjö (MoDo), hadde sin opprinnelse i våpenfabrikken som ble etablert her i 1609
Holmen Papers hovedkontor i Norrköping
**Holmen** er et svensk skogsindustrikonsern som er aktivt innen papirmasse- og papirindustrien (*pulp and paper*). Blant Holmens viktigste produkter er avispapir, magasinpapir og reklametrykk. Årlig produserer konsernet ca. 2,8 millioner tonn papir og kartong.

Holmen har ca. 3 000 ansatte og hadde i 2017 en omsetning på 16 milliarder SEK.

Selskapet ble etablert i 1874 under navnet *Mo och Domsjö AB* av industrifamilien Kempe. Grunnlaget for bedriften ble lagt av den pommerskfødte forretningsmannen Carl Kempe (1799–1872), som etablerte et sagbruk i Sverige. Hans sønner grunnla *Mo och Domsjö*. Firmaet var kjent under forkortelsen *MoDo* (som gjennom sponsing bl.a. har gitt navn til MODO Hockey). I 1988 ble den tradisjonsrike industribedriften Holmens Bruk AB, som ble etablert som våpenfabrikk i 1609, kjøpt opp av Mo och Domsjö. I 2000 ble konsernets navn endret fra Mo och Domsjö til Holmen.

Holmen har en rekke datterselskaper og flere fabrikker i Sverige og England.

Selskapet er børsnotert i Stockholm.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Holmen AB – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Eileen Davidson** (født 15. juni 1959 i Artesia i California) er en amerikansk skuespiller, hovedsakelig kjent fra såpeoperaer.

Davidson ble for alvor et kjent fjes da hun spilte den ledende rollen som «Ashley Carlton» i *The Young and the Restless* fra 1982 til 1989. Senere spilte hun i *Santa Barbara*, før hun ble skrevet inn i legendariske *Days of our lives*, i Norge kjent som *I gode og onde dager*. Her spilte hun rollen som «Kristen Blake» fra 1993 til 1998, og senere også fire andre karakterer som lignet på «Kristen». Etter å ha forlatt serien gikk hun tilbake til *The Young and the Restless*, men i 2007 fikk hun sparken av Lynn Marie Latham. Rolefiguren hun spilte i Y&R ble overført til *Glamour* (*The Bold and the Beautiful*). Davidson har vært gift tre ganger, og er nå gift med skuespilleren Vince Van Patten.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eileen Davidson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Eileen Davidson på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Eileen Davidson på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Eileen Davidson på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Eileen Davidson hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNE
 |
*«Valle» har også andre betydninger.*
Valle kirke med Dronninghaugen til venstre og prestegården helt til høyre.  Foto: Rolf Steinar Bergli 
**Valle** er et sokn i tidligere Sør-Audnedal prestegjeld, Mandal prosti i Agder og Telemark bispedømme. Fra 1837 til 1843 var Valle en del av Undal formannskapsdistrikt. I 1844 dannet Valle og Spangereid sammen Sør-Audnedal kommune. Valle sokn var selvstendig kommune fra 1897 til 1964. Kommunen hadde navnet Sør-Audnedal (Audnedal ble opprinnelig skrevet Undal). Valle er nå en del av Lindesnes kommune.

Det forekommer ofte navneforvekslinger mellom Valle sokn i Audnedal i Vest-Agder og Valle sokn i Setesdal i Aust-Agder.

Kjente personer
---------------

Peder Claussøn Friis (1545–1614) var sogneprest i Valle fra 1566 til sin død. Han er kjent for sin interesse for geografi og historie. Han skrev boken «Norriges oc Omliggende Øers sandfærdige Besschriffuelse». Boken ble utgitt først 18 år etter hans død, i 1632. Videre var han den første som oversatte Snorres kongesaga til norsk: «Norske kongers Chronica». Den ble utgitt i 1633. 

Det er reist en statue av Peder Claussøn Friis ved Valle prestegård. Den er laget av Gustav Vigeland (1869–1943), som hadde sine ungdomsår på gården Mjunebrokka på Vigeland i Valle (nå Lindesnes) kommune. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**«Sugar Bush»** er en sørafrikansk populærmusikksang, skrevet av Joseph Marais. Den er basert på en tradisjonell afrikaansk sang med tittelen «Suikerbossie».

Amerikansk versjon
------------------

Doris Day og Frankie Laine with Carl Fischer's Orchestra & The Norman Luboff Choir spilte inn en duettversjon. Den ble utgitt på singlen Columbia 4-39693.[1] Dette var den best kjente innspillingen og lå på hitlisten i 1952. B-siden var «How Lovely Cooks The Meat».[1]

Britisk versjon
---------------

* Eve Boswell. Utgitt på singlen Parlophone MSP 6006 i 1953. B-siden var «Moon Over Malaya (China Nights)».[2]

Norsk versjon
-------------

Egil Hagen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Krølltopp».

### Innspilling

* Leif Juster med Robert Levins orkester og barnekor. Innspilt i Oslo i desember 1952. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 3269.

Referanser
----------

1. 1 2   45cat - Doris Day And Frankie Laine - Sugarbush / How Lovely Cooks The Meat - Columbia - USA - 4-39693
2. ↑  45cat – Eve Boswell – Sugar Bush / Moon Over Malaya (China Nights)
**Politidirektør** er en stillingsbetegnelse og gradsbenevnelse i den norske Politi- og lensmannsetaten og i Danmarks politi.

I Danmark er politidirektøren den øverste sjefen i en av 12 politikretser.

Politidirektører i Norge
------------------------

I Norge er politidirektøren sjef for Politidirektoratet. Disse har vært politidirektør:

* Ingelin Killengreen 2000–2011
* Vidar Refvik 2011 (konstituert)
* Øystein Mæland 2011–2012
* Odd Reidar Humlegård 2012–2018
* Håkon Skulstad 2018–2019 (konstituert)
* Marie Benedicte Bjørnland 2019–

Øystein Mæland ble i statsråd 27. mai 2011 utnevnt til ny politidirektør. Han etterfulgte Ingelin Killengreen som var politidirektør i ti år fra 2000 til 2011. Ass. politidirektør Vidar Refvik var konstituert i stillingen mellom disse to. Mæland trakk seg fra stillingen 16. august 2012 i kjølvannet av rapporten fra 22. juli-kommisjonen. Odd Reidar Humlegård ble deretter utnevnt som ny politidirektør. Marie Benedicte Bjørnland ble utnevnt til politidirektør 20. desember 2018 med tiltredelse 1. april 2019.

Referanser
----------

1. ↑  *De 12 politidirektører.* Dansk politis hjemmeside Arkivert 8. oktober 2014 hos Wayback Machine. (besøkt 6. september 2014)
2. ↑
3. ↑  Mælands lederegenskaper avgjørende – fvn.no
4. ↑  «Mæland trekker seg fra stillingen». NRK. 16. august 2012. Besøkt 17. august 2012.
5. ↑  Ny politidirektør Arkivert 29. mars 2019 hos Wayback Machine. - politiet.no 20. desember 2018. Besøkt 29. mars 2019
**Mackenzie Ryann Rosman** (født 28. desember 1989) er en barneskuespiller fra USA. Hun er mest kjent for rollen som Ruthie Camden i *Den syvende himmel* som ble vist i reprise på TVNorge.

Biografi
--------

Mack ble født i Charleston i Sør-Carolina og har cherokeske aner. I 1996 ble hun valgt til å spille Ruthie Camden. Utenom hennes rolle i *Den syvende himmel*, har hun medvirket i filmen *Gideon* sammen med Christopher Lambert, Charlton Heston og Shelley Winters.

Hun har også vært med i flere tv-reklamer siden hun var fire år gammel. Hun spilte også JonBenét Ramsey i Getting Away with Murder: The JonBenét Ramsey Mystery. Mackenzies foreldre er skilte, og hun bor sammen med sin mor, stefar, lillebror Chandler (født 1993) og eldre stesøster Katelyn Salmont (født 1986, død 25. desember 2008). Hun støtter aktivt the Cystic Fibrosis Foundation.

Mackenzies interesserer seg for hester. Hun og familien bor på en ranch utenfor Los Angeles, der de har hester, geiter, høns, hunder og katter. Hun har hesten Evelyn Harmony som ble født i 2002, den står på Laurel Highland.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0743092, besøkt 12. juli 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Mackenzie Rosman på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Mackenzie Rosman på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Mackenzie Rosman på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Mackenzie Rosman hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Mackenzie Rosman hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Macphersonrapporten** (formelt **The Stephen Lawrence Inquiry**, «Stephen Lawrence-granskningen») er resultatet av en granskning av Metropolitan Police Services etterforskning av mordet på Stephen Lawrence, spesielt i forhold til beskyldninger om rasisme innen politiet. Rapporten har navn etter Sir William Macpherson, som ledet undersøkelsen.

Bakgrunn
--------

På kvelden den 22. april 1993 ble den 18 år gamle Stephen Lawrence og hans venn Duwayne Brooks utsatt for et rasistisk motivert angrep i Eltham i London. Lawrence ble knivstukket to ganger av en gruppe ungdommer, som blant annet kalte ham «nigger».

Ingen ble pågrepet etter mordet, og det fremkom alvorlige anklager om rasisme innenfor politiet under etterforskningen. To internetterforskninger frikjente politiet, men dette førte til forsterkede protester, og forholdene ble etter hvert meget anspent. Granskningen som ledet frem til Macphersonrapporten ble satt i gang for å få en grundig gjennomgang av saken ledet av personer utenfor politiet.

Rapportens konklusjoner
-----------------------

Rapporten gav en sterkt fordømmende beskrivelse av det den omtalte som «institusjonell rasisme» innenfor Metropolitan Police og andre politistyrker i Storbritannia.

Det ble gitt 70 anbefalinger til tiltak som kunne forbedre forholdene. Blant de høyest prioriterte var økt rekruttering av svarte og asiatiske polititjenestemenn. 

Videre ble det foreslått å endre flere lover. Det mest kontroversielle var et forslag om å endre loven om «double jeopardy», som forhindrer at en person kan tiltales to ganger for samme forbrytelse. I rapporten ble det foreslått å åpne for ny tiltale i enkelte spesielle tilfeller, fordi loven fører til at en person som har blitt feilaktig frikjent ikke kan tiltales på nytt dersom nye bevis dukker opp.

Eksterne lenker
---------------

* Macphersonrapporten
***Hearts Up*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Val Paul.

Handling
--------

Når han kommer over en hytte som er i ferd med å brennes ned, oppdager David Brent liket av Jim Drew, som ble drept i en konflikt mot en indianer. I Drews lomme oppdager Brent et brev, som kunngjør den forestående ankomsten til Drews datter Lorelei. Brent føler en forpliktelse overfor Drew, som en gang hadde reddet livet hans. Han reiser derfor til San Francisco for å møte Lorelei, men hun forveksler ham med sin egen far.

Brent klarer ikke få seg selv til å dele de dårlige nyhetene om faren hennes med henne, og korrigerer ikke hennes falske antagelser. Han tar henne med tilbake til sin egen ranch, hvor han har problemer med Bob Harding - en nabo som ønsker å ta over Brents eiendom. Gordon Swayne, en ung ingeniør, blir snart romantisk tiltrukket av Lorelei. Etter en rekke komplikasjoner oppdager Lorelei sannheten om Brent, og om faren hennes.

Skuespillere
------------

* Harry Carey som David Brent
* Arthur Millett som Jim Drew
* Charles Le Moyne som Bob Harding
* Frank Braidwood som Gordon Swayne
* Mignonne Golden som Lorelei Drew

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 14. mai 2023.
2. ↑  «Hearts Up (1921)» **(engelsk)**. Besøkt 14. mai 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hearts Up* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Hearts Up* på AllMovie Rediger på Wikidata
***Hearts and Masks*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av William A. Seiter.

Handling
--------

Alice bor på et landsted sammen med onkelen hennes, som nekter henne å bli sammen med noen kjærester. Hun plager ham derfor med forskjellige skøyerstreker, frem til han forlater eiendommen. Nå fri til å søke eventyr, kler hun seg ut som en hushjelp og overbeviser snart en forbipasserende, den berømte forfatteren Richard Comstock, om at eiendommen faktisk er et pensjonat. Hun får også tjenerne som arbeider der til å posere som andre gjester ved pensjonatet. Men onkelen hennes kommer snart tilbake, og dette ødelegger hele opplegget.

Senere møtes Alice og Richard igjen, ved en sosial sammenkomst. Men der er også Galloping Dick, en profesjonell innbruddstyv. Når det blir oppdaget at noen verdifulle juveler har blitt stjålet, gjemmer Alice - som tror at Richard er tyven - ham i kjelleren. Men der møter de snart Galloping Dicks medskyldige. Alice og Richard blir snart fordømt som tyver, men de egentlige skyldige blir snart pågrepet.

Skuespillere
------------

* Elinor Field som Alice Gaynor
* Francis McDonald som Galloping Dick
* Lloyd Bacon som Richard Comstock
* John Cossar som John Gaynor
* Mollie McConnell som Mrs. Graves

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 13. mai 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hearts and Masks* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Hearts and Masks* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**KLM-rekka** (også kalt *The Big Red Machine*) er Sovjetunionens mest berømte og suksessrike formasjon i ishockeyhistorien, ledet av treneren Viktor Tikhonov. Spillerne ble vervet til hærens lag, CSKA Moskva og ble dermed en slags «hockeysoldater» og offiserer i Den røde armé. Egentlig er *KLM-rekka* navn på angrepsdelen (der *KLM* står for initialene til Krutov, Larionov og Makarov), en delmengde av førstefemmeren.

Ishockeyspillet som ble prestert av de sovjetiske spillerne ble regnet som overlegen i hurtighet, styrke og kollektiv spilleintelligens, sammenlignet med konkurrentene – først og fremst Tsjekkoslovakia, iblant Sverige og Canada samt en gang USA (i den avgjørende gruppespillkampen i Lake Placid 1980). Lagets overlegenhet, kombinert med det som ble oppfattet som en skjønnhet i spillet, gjorde på mange måter KLM-rekka til en propagandamaskin for hvordan ishockey kunne spilles.

Mange husker fremdeles navnet på førstefemmeren til Sovjetunionens ishockeylandslag: 

* Vladimir Krutov, *venstreforward*
* Igor Larionov, *senterforward*
* Sergej Makarov, *høyreforward*
* Vjatsjeslav Fetisov, *venstreback*
* Aleksej Kasatonov, *høyreback*

Referanser
----------

1. ↑  NRK. «Én takling snudde ishockey-verdenen». *NRK*. Besøkt 19. januar 2018.
**KLM Open** (**Internationaal Open Golf Kampioenschap van Nederland** (no.: Internasjonalt åpent nederlandsk golfmesterskap)) er en golfturnering på Europatouren som spilles i Nederland. Den har vært del av Europatouren siden starten i 1972. Den gikk opprinnelig under navnet *Dutch Open*, og har hatt flere forskjellige tittelsponsorer gjennom årene. Siden 2003 er flyselskapet KLM hovedsponsor. Fra 1981 til 1990 ble *KLM Open* avholdt, og KLM var da et meget kjent navn innen golfsporten. I 2003 ble turneringens navn igjen forandret til KLM Open, fordi KLM da kom tilbake som hovedsponsor.

Den første turneringen ble holdt i 1912, på banen til *de Haagse Golf & Country Club* i Haag. Dermed er turneringen en av de eldste på Europatouren. Briten George Pannell vant den første turneringen. Frem til 1933 spilte man 36 hull, mens man anno 2005 spiller 72.

Premiepotten for 2005 var 1,5 millioner euro, som er nokså lite for en europatourturnering i Europa. Turneringen har vært spilt på flere forskjellige baner, men har vært arrangert på Hilversumsche Golf Club hvert år siden 2001.

I 2006 holdes turneringen fra 10. til og med 13. august på banen til Kennemer Golf & Country Club ved Zandvoort i Noord-Holland for 87. gang. Blant deltagerne er Colin Montgomerie, Ian Woosnam, Gonzalo Fernandez-Castaño, Thongchai Jaidee, Maarten Lafeber og Robert Jan Derksen. Ifølge KLM Opens nettsider er det ikke umulig at flere sterke spillere vil melde sin ankomst. Totalt vil 150 spillere delta, 144 profesjonelle og 6 amatører. Av de profesjonelle vil de 70 beste gå videre etter de første 36 hullene, mens enhver profesjonell spiller med samme score som den 70. spilleren går videre til tredje og fjerde runde. Amatørene faller utenfor denne ordningen, men er kvalifisert for videre spill etter de første 36 hullene om de har den samme eller bedre score enn den profesjonelle som kommer inn som nr. 70.

Referanser
----------

1. ↑  KLM Opens nettsider om deltagerne Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Profil på Europeantour.com

Portal: Golf