recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Samar-klassen** er en indisk klasse av seks store, havgående patruljeskip bygget for den indiske kystvakten av verftet Goa Shipyard Limited i byen Vasco da Gama i Goa. De er «halvsøstre» til de syv patruljeskipene av Sukanya-klassen som for tiden er i tjeneste hos den indiske marinen. Skipene ble bestilt i april 1990. Den indiske kystvakten hadde opprinnelig planer om å skaffe tolv skip, men dette tallet ble senere nedjustert til seks. Fartøyenes primære funksjon er offshore patruljering for å beskytte oljeplattformer og Indias eksklusive økonomiske sone.

Beskrivelse
-----------

Fartøyene i Samar-klassen er 105 meter lange og 12,9 meter brede. De drives av to Kirloskar-SEMT-Pielstick-dieselmotorer som driver to propeller og til sammen yter 8 000 hk. Skipene har en toppfart på 25 knop (46 km/t) og en rekkevidde på 6 500 nautiske mil (12 000 km). Om bord på skipene finnes Integrated Bridge System (IBS), Integrated Machinery Control System (IMCS), et høyeffekts ekstern brannslukkingssystem, to indiskproduserte 30 mm våpenfester og en Oto Melara 76 mm dual purpose-kanon. I tillegg er fartøyene utstyrt med et infrarødt dag og natt-overvåkningssystem fra BEL for å kunne oppdage unnvikende mål som kan unngå radardeteksjon som følge av deres lave radarsignatur eller ved høyere sjø.

Hvert skip har en egen hangar og helikopterdekk, og frakter med seg et lett helikopter av typen HAL Dhruv Advanced Light og fem hurtiggående motorbåter. Skipene har også slepekapasitet for å håndtere berging, samt støtte for satellittkommunikasjon gjennom Inmarsat-systemet. De har innkvartering for tolv offiserer og 112 sjømenn. Det finnes også ekstra lugarer for passasjerer.

Skip
----

| Navn | Pennantnr. | Kjølstrekking | Operativ | Status |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ICGS «Samar» | 42 | 1995 | 14. februar 1996 | Aktiv |
| ICGS «Sangram» | 43 | 1996 | 29. mars 1997 | Aktiv |
| ICGS «Sarang» | 44 | 1998 | 21. juni 1999 | Aktiv |
| ICGS «Sagar» | 45 | 2003 | 3. november 2003 | Aktiv |
| ICGS «Sankalp» | 46 |  | 20. mai 2008 | Aktiv |
| ICGS «Samrat» | 47 |  | 21. januar 2009 | Aktiv |
|

Se også
-------

* Jija Bai-klassen
* Tara Bai-klassen
* Priyadarshini-klassen
* Sarojini Naidu-klassen
* Vikram-klassen

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  «Samar» **(engelsk)**. Deagel.com. Besøkt 12. januar 2013.
2. 1 2  «Product History» **(engelsk)**. Goa Shipyard. Arkivert fra originalen 6. juli 2016. Besøkt 12. januar 2013.
3. ↑  «Commissioning of ICGS Samrat» **(engelsk)**. Indiancoastguard.nic.in. 21. januar 2009. Arkivert fra originalen 9. april 2009. Besøkt 27. januar 2013.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 9. april 2009. Besøkt 29. mars 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Samar-class Large Patrol Ship Arkivert 27. juli 2020 hos Wayback Machine. − worldwarships.com (en)
* FFL Samar class − harpoondatabases.com (en)
* GSL: Product History − goashipyard.co.in (en)
**Arly nasjonalpark** er en nasjonalpark sørøst i Burkina Faso i Vest-Afrika. Den grenser i sør til Pendjari nasjonalpark i Benin og i vest til Singou naturreservat. Sammen med Pendjari, W nasjonalpark i Benin, Niger og Burkina Faso og flere andre verneområder utgjør den en klynge verneområder kalt W-Arly-Pendjari, som ble en del av UNESCOs verdensarvprogram i 2017.

Parken omfatter 760 kvadratkilometer med et bredt spekter av habitater, fra galleriskogene ved elvene Arly og Pendjari til savanne og sandsteinsåsene i Gobnangoufjellene. Her finnes rundt 200 elefanter, 200 flodhester og 100 løver, i tillegg til bøffel, bavianer, aper, vortesvin, villsvin og forskjellige antiloper. Tidligere fantes det også afrikansk villhund her, men de regnes som utryddet.

Referanser
----------

1. ↑   K. Manson and J. Knight. 2006. *Burkina Faso*, p. 196, Bradt Travel Guides, The Globe Pequot Press
2. ↑  UNEP Protected areas
3. ↑  C. Michael Hogan. 2009. *Painted Hunting Dog: Lycaon pictus*, GlobalTwitcher.com, ed. N. Stromberg

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** Ramsar
 |
**Den fjerde statsmakt** er en betegnelse som brukes i Norge og Danmark om pressen og andre massemedier, særlig om dens rolle som kritiker og overvåker. De virkelige statsmaktene er den utøvende (i Norge: Kongen (ved regjeringen)), den lovgivende (i Norge: Stortinget) og den dømmende (domstolene).

Begrepsbruken kan skyldes en noe feilaktig oversettelse av det engelske begrep *the fourth estate* (den fjerde stand). I Sverige kalles pressen den *tredje statsmakten* og domstolene omtales ikke som en statsmakt.

Sigurd Allern mener at «den fjerde statsmakt» har et samfunnsoppdrag i å påtale overgrep mot enkeltmennesker, som blir begått av de tre andre statsmaktene.

Referanser
----------

1. ↑  Allern, Sigurd: *Kildenes makt. Ytringsfrihetens politiske økonomi*, Oslo, Pax forlag (2. utgave, 1996) side 40–42.
2. ↑  Se Smith, Eivind: «Sverige som konstitusjonelt demokrati» i *Stat og rett. Artikler i utvalg 1980–2001* (Universitetsforlaget, 2002) på side 51–53.
3. ↑  Christin Røisland (April 2007). «Selvjustis i norsk presse - en innholdsanalyse av uttalelsene avgitt av Pressen Faglige Utvalg for perioden 1995-2005» (PDF). Universitetet i Oslo, Institutt for Statsvitenskap. s. 4. Besøkt 1. mai 2023.
Dansk politi foretar en pågripelse

**Pågripelse** er et tvangsmiddel i norsk straffeprosess hvor politiet anholder og arresterer en mistenkt i en straffesak. En pågripelse kan besluttes av påtalemyndigheten eller underordnet politimann. En pågripelse gir den mistenkte status som siktet.

En mistenkt skal så raskt som mulig etter pågripelsen fremstilles for varetektsfengsling hvis det er aktuelt. Dette kan skje senest på den tredje dag etter pågripelse, slik at den pågrepne enten må løslates eller fremstilles for varetektsfengsling.

En pågripelse skal «foretas så skånsomt som forholdene tillater», og den som blir pågrepet skal få informasjon om hva hen er mistenkt for og skriftlig kopi av beslutningen om pågripelse (hvis den er utferdiget skriftlig). Selv om pågripelsen skal være skånsom hindrer det ikke de som pågriper fra å handle raskt for å unngå at vedkommende stikker av, tyr til våpen eller kvitter seg med bevismateriale. I denne forbindelse kan den pågrepne ransakes.

Har en siktet vært pågrepet i mer enn 24 timer har han rett på forsvarer.

Vilkår for pågripelse
---------------------

Det er visse vilkår for at en person kan pågripes. Vedkommende må «med skjellig grunn» være mistenkt for en handling som kan medføre fengsel i seks måneder eller mer. I tillegg må da et av fire følgende vilkår være oppfylt:

1. det er grunn til å frykte for at han vil unndra seg forfølgingen eller fullbyrdingen av straff eller andre forholdsregler,
2. det er nærliggende fare for at han vil forspille bevis i saken, f eks ved å fjerne spor eller påvirke vitner eller medskyldige,
3. det antas påkrevd for å hindre at han på ny begår en straffbar handling som kan medføre høyere straff enn fengsel i 6 måneder,
4. han selv begjærer det av grunner som finnes fyldestgjørende

Hvis vedkommende er mistenkt for en forbrytelse som kan medføre fengsel i 10 år eller mer, eller har forbrutt seg mot straffeloven § 228 annet ledd annet alternativ (legemsfornærmelse med døden eller betydelig skade til følge), § 229 annet alternativ (legemsbeskadigelse med sykdom eller arbeidsudyktighet til følge) eller tredje alternativ (legemsbeskadigelse med døden eller betydelig skade til følge), kan vedkommende pågripes selv om vilkårene ovenfor er oppfylt og vedkommende har tilstått eller det er andre forhold som «i særlig grad styrker mistanken». Det kan her legges vekt på om det er «egnet til å støte allmennhetens rettsfølelse eller skape utrygghet dersom mistenkte er på frifot».

I tillegg til vilkårene ovenfor kan alltid en person pågripes hvis han blir tatt på fersk gjerning i en straffbar handling og ikke velger å stoppe frivillig, eller hvis den mistenkte ikke har bolig i Norge og det er grunn til å frykte at vedkommende vil flykte fra landet.

Referanser
----------

* Lov om rettergangsmåten i straffesaker (Straffeprosessloven) Kap 14. Pågripelse og fengsling (Lovdata)

1. ↑  Straffeprosessloven § 82
2. 1 2  Straffeprosessloven § 178
3. ↑  Straffeprosessloven § 177
4. ↑  Straffeprosessloven § 98
5. ↑  Straffeprosessloven § 171
6. ↑  Straffeprosessloven § 172
7. ↑  Straffeprosessloven § 173
**Titicacasjøen** er en innsjø i Andesfjellene på grensen mellom Peru og Bolivia. Beliggende 3 812 moh. er den en av de høyestliggende innsjøene i verden. Titicacasjøen blir ofte kalt «den høyestliggende seilbare innsjøen i verden», og da siktes det til kommersiell skipsfart.

Sjøen har et areal på 8 372 km², er 190 kilometer lang, åtti kilometer bred, har en maksdybde på 281 meter og rommer 42 øyer, deriblant flere bebodde. Mest kjent er Amatani og Taquile samt Soløya og Måneøya. Titicacasjøen ligger i en forsenkning i den nordlige enden av platået Altiplano. Stredet Tiquina deler innsjøen i en mindre sørlig del og en stor nordlig del. Sjøen er dypest i den nordlige delen, mens den sørlige delen er mye grunnere. I sør strømmer elva Desaguadero omtrent 300 kilometer sørover til Poopósjøen, som ikke har utløp til havet.

Etymologi
---------

Navnet Titicaca er uklart. Det har vært oversatt med «Den store pumas sjø», ettersom formen kan minne om en puma som jager en kanin.

Historie
--------

Fra *Isla del Sol* – Soløya.
Flere høykulturer har etterlatt seg spor i området, og de er langt eldre enn inkakulturen. Tiwanaku ved den bolivianske bredden blir betraktet som det mektigste, det svunne imperium, og fantes i perioden 400 f.Kr. til 1000 e. Kr.

Det sies at Soløya er stedet hvor inkaenes stamfedre ble skapt/født, søsken- og ekteparet Manco Capc og Mama Oclla. Den første av dem betraktes som den første inkakongen av i alt tretten.

På Titicacasjøen finner man de sivbåtene som Thor Heyerdahl brukte som modell da han bygget Ra-ferdenes flåter. Det sies at inkakulturens opprinnelse var ved Titicacasjøen. Sørøst for sjøen ligger Tiwanaku, restene etter en by som Aymaraene hadde. Denne er ennå ikke gravd opp mer enn bare litt.

Sivøyene
--------

De kunstige sivøyene i Titicaca, *Uros*, er en stor turistattraksjon. De er laget av totorasiv. Sivene vokser rikelig ved bredden.

Øyene ble anlagt i inkatiden av indianere som ønsket å unnslippe fiender. Nå bor det stammer der som taler quechua og aymara.

Ifølge legenden hadde urosindianerne selv sort blod som hjalp dem med å overleve nettene på vannet og beskyttet dem mot drukningsdøden.

Turisme
-------

Turisttrafikken står for hovedinntekten for befolkningen i området. Av den grunn ble det trange tider da terroristbevegelsen Sendero Luminoso herjet Peru i 1980-årene og 1990-årene og skremte bort turistene.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  Lakepedia.com: *Lake Titicaca*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lake Titicaca – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Lake Titicaca – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC **·** GeoNames **·** Ramsar **·** Ramsar
 |
Et kart fra 1892 som viser Kent i senromersk tid, da Isle of Thanet ennå var ei øy.
Isle of Thanet
**Isle of Thanet** er ei tidligere øy som i dag er det østligste punktet i Kent i England. Fram til middelalderen lå det et opptil 3 kilometer bredt sund, kalt Wantsum-kanalen mellom fastlandet og øya, men sundet mudret til og Isle of Thanet er i dag bare ei halvøy. Arkeologiske funn viser at det har bodd mennesker her siden steinalderen. I dag er Thanet en turistdestinasjon og et jordbruksområde. Fra havnebyen Ramsgate går det ferge til kontinentet. 

Under romerne, mens Thanet ennå var ei øy, var Richborough på sørsida av Wantsum-kanalen en av de viktigste havnebyene deres i Storbritannia. Det siste skipet seilte mellom øya og fastlandet i 1672.

Referanser
----------

1. ↑  «Coast Protection at Reculver - Historical Background», Canterbury City Council Online

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
Kart som vider Sudans oljefelt og viktigste oljeledning mot nord.
**Abyei** er en by og et distrikt i Sør-Kurdufan i Sudan. Området anses å være en historisk bru mellom det nordre og søndre Sudan. Området inneholder også et av Sudans to største oljefelt og gjennom distriktet går landets viktigste oljeledninger nordover mot Sudans hovedstad Khartoum.

Begge sider i Darfur-konflikten krever området som sitt og i mai 2008 blusset stridighetene opp igjen. Mange flyktet fra området, og fra en befolkning på 130 000 mennesker er det i dag tilbake vel 70 000.

Partene er enige om å etablere en felles administrasjon for området og be om at Den faste voldgiftsdomstolen i Haag fastsetter områdets grenser. 13. desember 2008 brøt det ut nye strider i området.

I løpet av 2011 skal det avholdes en folkeavstemning i området der det skal avgjøres om grenseområdet skal tilhøre Nord-Sudan eller Sør-Sudan.

Referanser
----------

1. ↑  Pressmelding 23. mai 2008, Leger uten grenser

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
I tegneserien og filmene om Superman er **Krypton** den planeten han ble født på. Krypton skal ha sirklet rundt en rød sol ved navn Rao. Supermann fikk sine spesielle krefter da han ble overført til Jorden med dens gule sol. Kryptonesernes anatomi gjorde det mulig å absorbere stråling fra solen, som ville resultere i overmenneskelige krefter med riktig type stråling. Under Kryptons eldgamle røde sol var kryptoneserne uten superkrefter, siden strålingen fra denne var på et lavt nivå. Men strålingen fra Jordens unge, gule sol var tilstrekkelig.

  

Supermans far, vitenskapsmannen Jor-El, innså at planeten stod i fare for å eksplodere, men klarte ikke å overbevise andre om faren før det var for sent. Like før katastrofen la han sin lille sønn Kal-El (den senere Superman) i et romskip og sendte ham til Jorden så han kunne vokse opp der.

  

I den første av Supermann-filmene med Christopher Reeve ble Krypton skildret som en gold, isdekket verden, mens tegneseriene snarere hadde fremstilt planeten som en frodig verden.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** SUDOC
 |
*For retningslinje på Wikipedia, se: Wikipedia:Bruk av kilder*
En **kilde** eller ei **kjelde** er opphavet til ulike typer informasjon. Begrepet benyttes særlig i tilknytning til journalisters arbeid. Kilder kan være åpne og anonyme. Vær Varsom-plakaten beskriver hvordan journalister skal forholde seg til kilder, blant annet knyttet til kildevern. Eksempler på kilder er intervjuobjekter, tipsere, nettsider, aviser og foredragsholdere.

Åpne og anonyme kilder
----------------------

Åpne kilder er kilder som blir referert, henvist eller sitert.

Anonyme kilder kan enten opptre skjult for redaksjonene og offentligheten eller opptre kjent for redaksjoner, men skjult for offentligheten. Et problem med bruk av anonyme kilder er planting av falske rykter, derfor kan det være en fordel å kjenne kilden.

Første– og annenhåndskilder
---------------------------

Førstehåndskilder er kilder som selv har opplevd eller sett det hen forteller om. Annenhåndskilder er derimot kilder som ikke selv har opplevd det hen forteller om, men som gjenforteller noe hen har hørt.

En– og flerkildejournalistikk
-----------------------------

Enkildejornalistikk er journalistikk som baserer seg på kun én kilde. Flerkildejournalistikk har mer troverdighet, da denne er basert på flere kilder.

Se også
-------

* Kildekritikk
* Journalistikk
* Vær Varsom-plakaten
* Tekstreklameplakaten
* Historisk kilde

Referanser
----------

1. ↑  Gunnulv Hellesylt (2007). «Førstehåndskilde». I Mai Gythfeldt. *Mediekommunikasjon 1* (1 utg.). Oslo: GAN Aschehoug. s. 102. ISBN 978-82-492-0862-3.
2. ↑  Gunnulv Hellesylt (2007). «Annenhåndskilde». I Mai Gythfeldt. *Mediekommunikasjon 1* (1 utg.). Oslo: GAN Aschehoug. s. 102. ISBN 978-82-492-0862-3.
3. ↑  Gunnulv Hellesylt (2007). «Enkildejournalistikk». I Mai Gythfeldt. *Mediekommunikasjon 1* (1 utg.). Oslo: GAN Aschehoug. s. 102. ISBN 978-82-492-0862-3.
4. ↑  Gunnulv Hellesylt (2007). «Flerkildejournalistikk». I Mai Gythfeldt. *Mediekommunikasjon 1* (1 utg.). Oslo: GAN Aschehoug. s. 102. ISBN 978-82-492-0862-3.
**Kızılırmak** (tyrkisk for «Rød elv»), også kalt **Halys** (fra gresk: Ἅλυς), er den lengste elva som i sin helhet ligger i Tyrkia. Den er 1 355 kilometer lang, med et tilsigsfelt på 77 100 km².

Elva har sitt utspring øst for Sivas i høylandet i Øst-Anatolia, og renner først mot vest og sørvest, og danner deretter en stor bue, hvor den først renner mot vest, deretter nordvest, passerer like nordøst for Tuzsjøen, og snur så mot nord og nordøst, hvor den løper sammen med sin største sideelv, Delice (gresk: *Cappadox*). Den snur så mot nordvest igjen til samløpet med Devrez, så tilbake mot nordøst, og løper sammen med Gökırmak før den til slutt munner ut i Svartehavet. Våtmarksområdene i deltaet er vernet som Ramsarområde.

Elva er i stor utstrekning utbygget til produksjon av elektrisk kraft, og det ligger flere større demninger langs elva, hvorav den største er Altinkaya-demningen.

Historie
--------

Hettittene kalte den *Maraššantiya*, og den dannet vestgrensa til landet Hatti, kjerneområdet i Hettitterriket. I antikken dannet den grensa mellom Asia Minor og resten av Asia. Etter slaget ved Halys var elva grense mellom Lydia i vest og Media i øst, fram til Krøsus av Lydia krysset elva for å angripe Kyros den store i 547 f.Kr. Han ble beseiret, og Persia utvidet sitt territorium helt til Egeerhavet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kızılırmak River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Livius.org: Halys Arkivert 30. mars 2010 hos Wayback Machine. fotografier
* Region Halys, Syddansk Universitet (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Fossumberget skole** er en tidligere grunnskole beliggende i Karl Fossums vei 30 på Stovner i Oslo. Skolen ble grunnlagt i 1976, og fikk da oveført rektor, administrasjon og lærere fra Linderud ungdomsskole da Linderud videregående skole samtidig overtok bygget på Linderud.

På grunn av nedgang i elevtallene i bydel Stovner ble det bestemt at noen skoler i bydelen måtte legges ned. BU-leder var da Rune Gerhardsen, og han gikk for nedleggelse av Fossumberget skole og Vestliskogen skole. Dette var ikke de samme skolene som var foreslått av skolesjefen og det skapte flere lokale aksjoner. Bygget ble fra 1986 overtatt av Stovner bydelsforvaltning.

Referanser
----------

1. ↑  stovnerporten.no: *Fossumberget og Vestliskogen skoler blir nedlagt.*, besøkt 22. mars 2011

| * v
* d
* r
Tidligere offentlige grunnskoler i Oslo |
| --- |
|  | Berles **·** Bernhus **·** Bøler **·** Christiania **·** Fossum **·** Fossumberget **·** Gran **·** Grønland **·** Hammersborg (I) **·** Hammersborg (II) **·** Haugerud (Sogn) **·** Hersleb **·** Hovin **·** Hovind **·** Linderud **·** Torshov **·** Tøyenhagen **·** Tyskestranden **·** Rommiskolen **·** Rosenhof **·** Stig **·** Ulven **·** Vaterland **·** Vestliskogen | Norges flagg |

Portal: Oslo
Alstad kirkested

  

**Alstad kirkested** rommet en forsvunnet stavkirke i Østre Toten kommune, Innlandet fylke. Kirka ble reist ved sida av Alstadsteinen sør i tunet på garden Nedre Alstad, halvannen kilometer fra hovedkirka på Hoff. Kirka stod til omkring 1600. I middelalderen var Alstad eget sokn. Steinalteret står ennå, men er flyttet.

> Noch en kircke kallis Alffuestads capel, der vdj giøris ingen tienniste, ligger i vester fra Haaffs kircke 3 eller 4 pilskud, er en liden trekircke met spijr paa.
> 
> 
> Jens Nilssøn 1594
> 
> 

Slik beskrev biskop Jens Nilssøn kirka i 1594. Den var da for lengst tatt ut av bruk som sognekirke. I 1743 stod bare steinalteret igjen, og det stod i hagen til enkefru von Trenden. Altersteinen med firkantet relikviegjemme i midten står fremdeles på garden. Det var blitt tatt ned en del år før 1812, angivelig med det resultat at kyr stupte og husmora blei alvorlig sjuk. Det het at ulykkene ga seg ikke før det ble satt opp igjen. Kirkenøklene ble oppbevart på garden ennå på 1850-tallet, men de er siden kommet bort.

Et sagn knyttet til kirken forteller at den ble revet av sogneprest Karl Tordssøn (død 1593): 

> Som kjørte masterne, hvoraf den var bygget, hjem til ved; men da han første gang varmede sig dermed, siges der, at der paakom ham en isnende kulde, saa at han aldrig til sin dødsdag i nogle aar fandt sig varm, og maatte derfor bygge sig et aparte hus, som siden blev kaldet Carlborg, paa præstegaardens tomter, hvor han dag og nat, sommer og vinter maatte have en stor hede hos sig, som der fortælles.
> 
> 
> Toten kallsbok
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  Brendalsmo 2015: 72
2. ↑  Rygh 1960: 88.
3. ↑  Nilssøn: 289
4. ↑  Brendalsmo 2015:72
5. ↑  Helland 1913: 100

Litteratur
----------

* Brendalsmo, Jan 2015, *Kildegjennomgang, Middelalderske kirkesteder i Oppland fylke*, Riksantikvaren.
* Helland, Amund (1913). *Norges land og folk*. Aschehoug.
* Jens Nilssøn (1981). *Biskop Jens Nilssøns visitatsbøger og reiseoptegnelser 1574-1597*. Carl Zakariasson.
* Rygh, O. (Oluf) (1960). *Norske Gaardnavne*. Børsum.

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Alstad kirkested». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
**Draft** er en betegnelse for forskjellige systemer som anvendes i sportsligaer for å la lagene velge spillere, som tidligere ikke har spilt i den aktuelle liga. Metoden anvendes i Canada, Australia, Russland og Filippinene, især i de profesjonelle seriene, hvor klubbene på denne måten fordeler de beste spillere fra en årgang mellom seg. Hovedprinsippet er at lagene etter tur velger en av de tilgjengelige spillerne. Det vil typisk være det dårligste lag fra den forrige sesongen som får lov til å velge først blant en gruppe av unge spillere. Deretter velger det nest dårligste laget en spiller og så videre. Ideen er at man på denne måten styrker de svakeste lag og derved sikrer en så jevnbyrdig turnering som mulig. Et draft kan ha adskillige runder hvor lagene velger etter tur.

Det at en spiller er *draft*et, er ingen garanti for at hen kommer på laget med det samme.

Det kan skje at en klubb velger å bytte et draftvalg for en spiller eller andre draftvalg. Det kalles også for et *trade*. Dette er den typiske måten hvorpå klubbene i Nord-Amerika bytter spillere imellom hverandre, idet der kun sjeldent vil være penger involvert i byttehandlene sådan som man kjenner fra Europa.

NHL
---

I NHL er de spillere som klubbene kan velge mellom typisk 17-18 år gamle. Se også: NHL Entry Draft 1991, NHL Entry Draft 1993 og NHL Entry Draft 1999.

NBA
---

I NBA ble så mange veldig unge spillere draftet at de innførte en regel om at man ikke kan draftes før man har gjennomført ett år på college.

National Football League
------------------------

I National Football League har spillerne derimot som hovedregel gjennomført en fireårig collegeutdanelse før de kan velges i draften. De vil derfor typisk være ca. 22–23 år gamle. Derfor ser man også at disse spillerne i høyere grad enn i NHL er klare til å tre direkte inn på det profesjonelle laget som har valgt dem i draften.
*For billedkunstneren, se Inger Sitter.*
**Sitter** er både en gård og ei bygd i Flatanger kommune nord i Trøndelag. Stedet ligger vest på en halvøy, mellom Knottenfjorden i vest og Namsenfjorden i øst, og det er omkranset av fjell og skog i nord, øst og sør, mens sjøen ligger mot vest. Nærmeste by er Namsos, som ligger cirka 80 kilometer øst–sørøst for Sitter.

To gårdsbruk bærer i dag navnet *Sitter* (gnr. 11 i Flatanger), men det er uklart om stedsnavnet eller gårdsnavnet oppsto først. Sitter nevnes første gang i skriftlige kilder i 1521, da *Oluff på Setter* betaler sølvskatt. Senere nevnes gården blant annet som *Sytther* i 1559, *Sitter* i 1590, og *Zitter* i 1626. Omkring 1650 var gården skrivergård i Namdalen. Delingen i to bruk er trolig av nyere dato, siden kun ett bruk nevnes i «Norske Regnskaber og Jordebøger fra det 16de Aarhundrede». I 1647 nevnes imidlertid to brukere; *Peder* på det ene og *Joen* på det andre, men delingen i to gårder fant først sted i 1851. Hovedbølet er synonymt med Nergården (Yttergården) Sitter gnr. 11/1 (64°31′47″N 10°58′55″Ø), mens gnr. 11/2 kalles Øvre Sitter (64°31′48″N 10°59′16″Ø) eller Innergården og ligger litt øst for og lenger fra sjøen enn hovedbølet.

Sitter hadde egen skole, skolebygget ble reist i 1947, fram til begynnelsen av 1960-tallet. Grenda fikk veiforbindelse i 1979, da en ny 8 km lang avstikker på fylkesvei 6928 (tidligere fylkesvei 215), kalt Sitterveien, ble knyttet til den eksisterende fylkesveien ved Vassmoen i Utvorda. Samtidig sluttet den lokale rutebåten å anløpe stedet. Ved Sitter går Sitterveien i ei sløyfe rundt nedre del av Sitterelva, som munner ut i Sittersjøen. Fra sørvestre del av sløyfa fortsetter Bårdvikveien, som fører ut til Bårdvika. Bårdvikveien deler seg også i Knottveien, som fører videre sørover til Knottodden ved Knottbukta.

Det bodde nærmere 100 mennesker her like etter andre verdenskrig, men folketallet har gått jevnt og trutt tilbake til om lag 20 personer i 2007. Hovednæringen i dag er jordbruk, men i tidligere tider var også fiske en tradisjon der.

Se også
-------

* Carl Sitter Geving

Referanser
----------

1. ↑  «Sitter, stedsnr. 925731». *Sentralt stadnamnregister (SSR)*. Kartverket. 1. juli 1991. Besøkt 17. september 2023.
2. ↑  *Skrifter utgitt for Kjeldeskriftfondet – NRJ III 219*. Det Norske historiske Kildeskriftfond. 1905. s. 219. ISBN 8270611875.
3. 1 2  Rygh, O. (Oluf) (1903). *Norske Gaardnavne*. no: Fabritius. s. 346.
4. 1 2  H. M. Fiskaa, H. Falck Myckland, red. (1958). *Norges bebyggelse*. no: Norsk faglitteratur. s. 861.
5. ↑  Landre, Arnt (1999). *Fastlandsfolket i Flatanger*. no: Flatanger kommune. s. 110–119. ISBN 8299482429.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
En **Google-konto** er en brukerkonto som gir adgang til Google-eide tjenester slik som Blogger, YouTube og Google Groups. En konto kan opprettes ved å registrere en e-postadresse hos Gmail, eller ved å bruke en eksisterende e-postadresse fra en annen leverandør. Ikke alle Google-tjenester tillater e-post tjenester fra andre leverandører enn Google selv, Youtube og Google Play for å laste ned Android-applikasjoner, krever at man har en Gmail-konto. Når en bruker har opprettet en Google-konto, kan de tilføye andre Google-applikasjoner. Kontoinnstillinger lagres på ett sted, men hver applikasjon har sine egne innstillinger. Applikasjoner som kan benyttes med en Google-konto er blant annet:

* Web History – En personlig Google-søkelogg som loggføres hver gang en bruker gjør et Internett-søk med Google Søk samtidig som de er innlogget med sin konto.
* Gmail
* Google Docs
* Google Analytics
* Google Adwords

Eksterne lenker
---------------

* (mul) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Google Account – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Ariel Maximiliano Richeze** (født 7. mars 1983 i Buenos Aires) er en argentinsk profesjonell landeveis- og banesyklist.

I 2006, fikk han andreplass på siste etappe i Giro d'Italia, noen få centimeter bak Robert Förster. 
I Giro d'Italia i 2007 ble Richeze nummer tre på tredje etappe, og andre mann på etappe 18 og 21, alle vunnet av Alessandro Petacchi, men etter at Petacchi ble tatt for doping i 2008, ble Richeze vinner av etappe 18 og 21.
Før starten av Giro d'Italia i 2008 testet han positivt på stanozolol, og ble derfor utestengt fra rittet.

Meritter
--------

2003
Argentinas flagg Nasjonal mester, banesykling, 1 km
2.-plass, Sammenlagt, Clásica del Oeste-Doble Bragado
6. etappe
2004
2. etappe, Clásica del Oeste-Doble Bragado
etappe 2A, Vuelta Ciclista Lider al Sur
2005
2.-plass, Nasjonalt mesterskap, landeveissykling (under-23)
9. etappe, Vuelta de San Juan
Etappe 1 og 6B, Clásica del Oeste-Doble Bragado
2.-plass, Piccola Coppa Agostoni (Trofeo L.Meroni)
Circuito del Porto-Trofeo Arvedi
2. etappe, Giro del Veneto
2006
1. etappe, Tour de Langkawi
138.-plass, Sammenlagt, Giro d'Italia
2007
4. etappe, Vuelta de San Juan
2. etappe, Tour de Langkawi
4. etappe, Giro del Trentino
92.-plass, Sammenlagt, Giro d'Italia
18. etappe, Giro d'Italia
21. etappe, Giro d'Italia
1. etappe, Tour de Luxembourg
2008
2. etappe, Tour de San Luis
7. etappe, Tour of Turkey

Referanser
----------

1. ↑  eurosport.yahoo.com: «Argentine rider Richeze out of Giro after positive test»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maximiliano Richeze – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Maximiliano Richeze – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Maximiliano Richeze – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (ar) Maximiliano Richeze – Argentinas olympiske komité Rediger på Wikidata

* (ar) Maximiliano Richeze – Argentinas olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Maximiliano Richeze – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Maximiliano Richeze – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Maximiliano Richeze – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Maximiliano Richeze – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Maximiliano Richeze – CycleBase Rediger på Wikidata
Gården Monen ligger ved Byglandsfjorden med Frøyrakshorgji bak til høyre.
Langerak kraftstasjon, satt i drift i 1916.
**Longerak** er en bygd på østsiden av Byglandsfjorden, sør i Bygland kommune. Den ligger ved riksvei 9 mellom bygdene Grendi og Lauvdal. Longerak (g.nr. 54) er en egen grunnkrets i kommunen, og i 2012 var 42 personer bosatt her. Longerak har et areal på 23,61 km² (5,55km² ferskvann og 18,06km² landareal).

Den gamle grendeskolen ligger ved gården Innistog, og videre ligger tre av Byglands overnattingsmuligheter her (Longerak Hyttesenter og Camping, Søbø Camping og Longerakhyttene). På østsiden av riksvei 9 ligger Langerak kraftverk som ble bygget av Staten for å forsyne Landeskogen tuberkulosesanatorium med elektrisitet, dette ble satt i drift i 1916. Bygden har eget grendehus som driftes på dugnad.

Fra 1. juli 1898 til 31. oktober 1967 var det poståpneri på Innistog, og senere ble også telefonsentralen lagt dit. 1. juli 1925 skiftet poststedet navn fra Langerak til Longerak. Mens dampskip var en del av den offentlige transporten mellom Byglandsfjord og Ose, var Innistog et av fergestedene. I 2012 var postnummeret 4741 Byglandsfjord. Torgeir Olavson Langerak var den første poståpneren, mens Ingebjørg Langerak var telefonbestyrerinne fra 1. oktober 1921.

På gården Monen lå Setesdals Landbruks- og Husmorskule.

Historikk
---------

Longerak («Longerack») nevnes første gang i et diplom fra 1563, men gården Longerak er eldre. I diplomen bekrefter Roer Rolleuson og Biørn Aadson, lagrettemenn fra Evje sogn i Råbyggelaget, at Theu (Thof?) Østenssøn solgte en del av gården Longerack i Ordall (Årdal) til Jørund Svenungssøn under et ting på «Ardals kiercky gar» (kirkegården ved Årdal kirke). Gården hadde Østenssøns kone arvet etter foreldrene sine, og salgsprisen var «1 Mark Guld».

Ifølge Reidar Bolling er trolig Innistog det eldste bruket på Longerak, og det er usikkert akkurat når det ble delt i mindre enheter.

Referanser
----------

1. ↑  Befolkningstall fra 1999–2012 på Statistisk sentralbyrås nettsider
2. ↑  Tall fra 2010 på Statisisk sentralbyrås nettsider. Gå via «Velg via søk» og søk på Longerak.[*død lenke*]
3. ↑  Eventyrslottet som brakte strøm til Longerak, *Avtrykk.no*, 25.04.2018
4. ↑  Langerak poståpneri på Postmuseets nettsider[*død lenke*]
5. ↑  «*Diplomatarium Norvegicum* Nummer: 712, bind XI side 807». Arkivert fra originalen 27. juni 2020. Besøkt 22. januar 2013.
6. ↑  Bolling, Reidar: *Gards- og ættesoge Bygland*, utg. 1952, s. 352 ff

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Limfjordbroen vist på kartetLimfjordbroenLimfjordsbroenLimfjordbroen vist på kartet
Limfjordsbroen sett ovenfra
Limfjordsbroen sett fra vest ved havna
**Limfjordsbroen** er ei bru som knytter sammen Nørresundby og Aalborg over Limfjorden. Brua ble innviet 30. mars 1933 med rundt 30 000 tilskuere og med statsminister Thorvald Stauning til stede.

Brua var betalingsbru fram til 1935, da den ble avgiftsfri samtidig med åpningen av den gamle Lillebæltsbrua, som det også skulle være gratis å bruke.

Forgjenger
----------

Den første faste forbindelse mellom de to byene ble etablert i 1865 i form av en pongtongbro, som var i bruk til den nåværende brua ble etablert i 1933. Pongtongbrua kunne bare klare begrensede belastninger og klarte for eksempel ikke å ta datidens fullt lastede lastevogner. Den var også hemmet av at den åpnet og lukket seg svært langsomt når skipstrafikk skulle passere.

Bygging
-------

Brua ble bygget i løpet av 150 uker i 1930-1933 av 100-200 arbeidere fra Aalborg. De fleste av elementene ble bygget på Aalborgs havnefront vest for bruas nåværende plassering. Byggingen ble gjennomført uten dødsulykker. En uke før innvielsen ble det gjennomført en belastningsprøve, ved at 48 fullt lastede lastebiler ble plassert på broklappene.

Den 9. mai 1960 ble en utvidelse innviet, da bredden på kjørebanens ble økt fra 8,5 m til 12,5 m og sykkelsti og gangvei plassert utenfor den opprinnelige brua.

Se også
-------

* Limfjordstunnelen

Litteratur
----------

* Fogtmann, Sv.: Limfjordsbroens Landing i Nørresundby. I: Dansk Vejtidsskrift nr. 2 1933, s. 99-104.
* Jensen, Bente: Limfjordsbroen i 75 år, Aalborg Kommune, Teknik og Miljøforvaltningen, Aalborg 2008.
* Jensen, H. P: Limfjordsbroen. I: Aalborg-bogen 1968. Færger – Broer- Tunnel. Utgitt av Selskabet for Aalborgs Historie, s.77-97.
* Johannesen, Erik: Danmarks broer. Borgen 1994.

Eksterne lenker
---------------

* Limfjordsbroen på Danmarks Vej- og Bromuseum
* Highways.dk – Portrett av Limfjordsbrua
* Litteraturliste[*død lenke*] fra Danmarks Vej- og Bromuseum

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Koreas tre kongedømmer; Goguryeo, Baekje og Silla.
***Samguk Sagi*** (koreansk hangul; 삼국사기, hanja; 三國史記, «Historiske fortegnelser fra de tre kongedømmer») er den eldste bevarte boka om Koreas tidligste historie.

Om boka
-------

*Samguk Sagi* er skrevet på klassisk kinesisk og beskriver historien til Koreas tre kongedømmer Goguryeo, Baekje og Silla. Dette er den eldste koreanske skrift som skildrer koreas historie og omfatter 50 bind (gwon) fordelt på 6 avsnitt:

* *Nagi* (fortegnelser om Silla, 12 bind)
* *Yeogi* (fortegnelser om Goguryo, 10 bind)
* *Jegi* (fortegnelser om Baekje, 6 bind)
* *Nyeonpyo* (kronologiske lister, 3 bind)
* monografier (blandede fortegnelser om seremonier, kultur, musikk, geografi, mm, 9 bind)
* *Yeoljeon* (biografier, 10 bind)

Det har blitt satt spørsmålstegn ved bokas troverdighet ved at den framstiller Silla i svært positive vendinger, men den inneholder uansett for historikere uvurderlig informasjon om datidige hendelser fram til 1100-tallet.

Historie
--------

*Samguk Sagi* ble avsluttet i år 1145 under Goryeo-kongen Injong. Hovedforfatteren er Kim Bu-sik.

Den første oversettelsen til et europeisk språk var det den russiske Pak Mikhail Nikolaevich ved Moskvauniversitetet som stod for. Oversettingen omfatter tre bind: *bind 1* «Kim Busik. Samguk sagi. Silla Chronicles» fra 1959; *bind 2* «Kim Busik. Samguk sagi. Koguryo and Paekche Chronicles. Chronological Tables» fra 1995 og *bind 3* «Kim Busik. Samguk sagi. Different Descriptions. Biographies» fra 2002.

Det finnes også en rekke deloversettelser til engelsk.

Referanser
----------

1. ↑  «Pak Mikhail Nikolaevich». Arkivert fra originalen 27. mai 2012. Besøkt 19. august 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) om Samguk Sagi
* (ko) Samguk Sagi
* (en) bilde av Samguk Sagi[*død lenke*]
* (en) The Academy of Korean Studies: Korean Studies Database

Portal: Korea


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** LCCN
 |
Nevropedagogikk
---------------

Nevropedagogikken har sitt grunnlag i kognitiv psykologi, som forsøker å forstå hvordan vi sanser, bearbeider og bruker informasjon, og nevropsykologi, som handler om sammenhengen mellom hjerneorganiske forhold og atferd. Nevropedagogikken undersøker hvilke atferdsmessige uttrykk dysfunksjon i hjernen kan gi, og hvordan en kan tilrettelegge for at de atferdsmessige konsekvensene for den enkelte skal bli så små som mulig.
Begrepet nevropedagogikk er blitt introdusert av den finske hjerneforskeren Matti Bergstrøm. Han understreker sammenhengen mellom hjernens funksjoner og hvert enkelt individs atferd. Hans visjon er en ny pedagogikk, en nevropedagogikk som baserer seg på viten om hjernens kapasitet og utvikling.
Begrepet nevropedagogikk brukes nå oftest i sammenheng med tilrettelegging av opplæring av personer med ervervet hjerneskade, men er like anvendelig overfor personer med medfødte vansker eller dysfunksjoner i hjernen av annen årsak.

Nevropedagogikken bygger på en forståelse av normalutviklingen hos et menneske for å kunne tilpasse krav på de ulike steg i et undervisningsforløp.
Den gir et grunnlag for å forstå og legge til rette for personer som har/får vansker knyttet til læring. Denne pedagogikken bygger på et helhetssyn der menneskets forutsetninger, omgivelsene og rammene rundt personen, de ulike arenaene hen beveger seg på og synet på seg selv og sin situasjon, er innlemmet.

En viktig forutsetning i nevropedagogikken er kunnskap om hjernens funksjon og hvilke konsekvenser det kan få for faglig og sosial læring når en person blir skadet i hjernen. Derfor kan nevropedagogikk forstås som en form for anvendt nevropsykologi.

Nevropedagogikk som videreutdanning
-----------------------------------

I Skandinavia er Neuropædagogisk Kompetencecenter i Danmark en av de viktigste institusjonene for spesialisering innen dette fagfeltet. Utdannelsen tilbys gjennom University College Nordjylland, og er også godkjent av NOKUT I Norge.

Nevropedagogene
---------------

Nevropedagoger i Norge er hovedsakelig pedagoger og spesialpedagoger med mastergrad innen for sitt område. Det er også andre profesjoner representert som kvalifiserer gjennom utdanning og arbeidserfaring. 
Nevropedagoger arbeider hovedsakelig innefor utredningstjenester for barn og unge og innenfor enheter som tilrettelegger for å bedre funksjonsnivået hos unge og voksne med hjerneskader eller utviklingsforstyrrelser.

Eksterne lenker
---------------

* 
*

Litteratur
----------

* Bauer, Joachim (2006): "Hvorfor jeg føler det du føler. Intuitiv kommunikation og hemmeligheden ved spejlneuroner" Borgen.
* Hart, Susan (2006): Hjerne, samhørighed, personlighed. Intro-duktion til neuroaffektiv udvikling, Hans Reitzels Forlag.
* Hart, Susan (2006): "Betydningen af samhørighed. Om neuro-affektiv udviklingspsykologi", Hans Reitzels Forlag.
* Thybo Peter(2013): Neuropædagogik. Hjernen, liv og læring, Hans Reitzels Forlag.
En **advokat med møterett for Høyesterett** er den som har fått tillatelse til å føre saker for Norges Høyesterett, som krever at hen består en prøve som består i å føre to muntlige saker for denne domstolen. Ordningen forsikrer Høyesterett om at prosessfullmektigene er kompetente, siden den behandler prinsipielt viktige saker, hvor avgjørelsene vil kunne få betydning langt utover den konkrete saken.

Den som ikke har slik møterett, kan etter særskilt søknad likevel få tillatelse til å møte som prosessfullmektig for Høyesterett. Den som har fått slik møterett, benevner ofte seg selv som «advokat med møterett for Høyesterett», eller «advokat (H)».

I desember 2010 var det over 400 advokater i Norge som hadde møterett for Høyesterett.

Høyesterettsadvokat
-------------------

Frem til 1978 kunne en advokat som hadde møterett for Høyesterett kalle seg høyesterettsadvokat (forkortet h.r.advokat).

Frem til en lovendring i 1857 var det kun advokater som ble tilkalt av regjeringen som kunne føre en prøvesak for Høyesterett. Frem til de siste årene av 1800-tallet fantes det ganske få høyesterettsadvokater. F.eks. ble det mellom opprettelsen av Norges Høyesterett i 1815 og 1850 kun utnevnt 25 høyesterettsadvokater; ved utgangen av 1800-tallet hadde det totale antallet høyesterettsadvokater i hele århundret passert 200, hvorav over halvparten hadde bestått prøven («advokaturen») i løpet av 1880- og 1890-årene.

I 1985 ba Den norske advokatforenings representantskap sine medlemmer om ikke å bruke tittelen høyesterettsadvokat.

### Kvinnelige høyesterettsadvokater

Den første kvinnen som ble høyesterettsadvokat var Elise Sem i 1912,:11 den andre var Sigrid Stray i 1929 og den tredje var Signe Marie Stray Ryssdal i 1960.

Referanser
----------

1. ↑  Domstolloven § 221
2. ↑  Grendstad, Gunnar; Grindheim, Jan Erik (21. mai 2012). «Er Høyesterett ideologisert?». *Stat & Styring*. 2 **(norsk)**. 22: 11–12. ISSN 0803-0103. doi:10.18261/ISSN0809-750X-2012-02-07. Besøkt 24. januar 2023.
3. ↑  Før lovendringen i 1978 sa domstolloven § 220 første ledd at den som hadde tillatelse til å være advokat ved Høyesterett kunne «kalle seg høyesterettsadvokat». Forarbeider til lovendringen (lov 31. mars 1978 nr. 8 om endringer i rettergangslovgivningen (endring i advokatlovgivningen m.m.)): stortinget.no
4. ↑  Steinar Tjomsland (2002). ««Til prøve»». *Rettsteori og rettsliv. Festskrift til Carsten Smith*: 882.
5. ↑  Guthorm Hallager: *Norges høiesteret 1815–1915*, bind 2 (1864–1915)[*hvor?*], Christiania, Aschehoug, 1916
6. ↑  Steinar Tjomsland (2002). ««Til prøve»». *Rettsteori og rettsliv. Festskrift til Carsten Smith*: 884.
7. ↑  Støren, Thordis (1914-) (1987). *Justitias gode tjenere: de første kvinnelige advokater*. Oslo: Dreyer. s. 11-38. ISBN 8209104462.
8. ↑  Halvorsen, Marit (28. september 2014). «Signe Marie Stray Ryssdal». *Norsk biografisk leksikon* **(norsk)**. Besøkt 8. august 2019.

Litteratur
----------

* Steinar Tjomsland: «Til prøve», i *Rettsteori og rettsliv. Festskrift til Carsten Smith* (2002), side 881–895
**Mans lovgivende råd** (engelsk *The Legislative Council*; mansk *Yn Choonseil Slattyssagh*) er overhuset til Mans lovgivende forsamling, Tynwald. Forkortelsen LegCo blir ofte brukt.

Det består av elleve medlemmer (MLCs): 

* Åtte medlemmer valgt av House of Keys
* Tre *ex officio* medlemmer:

* Tynwalds president
* Biskopen av Sodor og Man
* Attorney general

Medlemmene av Det lovgivende råd blir valgt av medlemmene av House of Keys for en periode på fem år. Fire stykker går av samtidig og fire nye medlemmer blir så valgt. Et medlem må være minst 21 år gammel og ha fast bosted på Man.

Tidligere var det viseguvernøren som presiderte over Det lovgivende råd og Tynwald Court (en felles sesjon mellom rådet og House of Keys). Per 2022 er det imidlertid Tynwalds president, som er valgt av hele Tynwald for en periode på fem år, som *ex officio* er Det lovgivende råds president. Hen presiderer både over Det lovgivende råd og Tynwald Court, unntatt når viseguvernøren én gang i året presiderer på Tynwald-dagen. 

I tillegg har den engelske kirkes biskop av Sodor og Man samt attorney general seter i Det lovgivende råd. Biskopen er et voterende medlem, attorney general er et ikke-voterende medlem og presidenten avlegger kun stemme ved stemmelikhet. 

Til tross for navnet har vanligvis ikke rådet initiativrett til å foreslå nye lover, men går i stedet igjennom lovutkast som er fremmet i House of Keys.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  MLC er forkortelse for medlem av Det lovgivende råd.

Referanser
----------

1. ↑  «Sunset Clauses' back in LegCo». Manx Radio. 5. desember 2018. Besøkt 4. mai 2022.
2. 1 2 3 4 5 6  «The Legislative Council». Isleofman.com. Besøkt 4. mai 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Legislative Council Members, liste over nåværende medlemmer
**İmralı** er en liten tyrkisk øy sør i Marmarahavet, vest for Armutlu-Bozburun-halvøya i Bursa (provins). Fra 1999 til 2009 tjente øya som et høysikkerhetsfengsel for en enkelt fange, Abdullah Öcalan lederen for PKK som ble erklært en terroristorganisasjon av USA og EU. I november 2009 ble flere andre fanger overført til et nybygd fengsel på øya, der Abdullah Ocalan også ble satt inn. 

Øya er 8 km lang og 3 km bred med et areal på 9,98 km². Den høyeste toppen er Türk Tepesi med en høyde på 217 moh. 

Øya var først erobret av osmanerne, som slik fikk kontroll over Marmarahavet, og hindret østromerene tilgang til Bursa. 

Fram til den tyrkiske selvstendighetskrigen (1919–1922) var det tre greske landsbyer på øya. Etter utvekslinga av folk mellom Hellas og Tyrkia i 1923, ble øya stort sett stående uten innbyggere fram til 1935, da et fengsel ble bygd på øya. Fangene her fikk lov å tjene penger med å arbeide i jordbruk og fiske. Da Abdullah Öcalan ble sendt hit i 1999, ble de andre fangene sendt til andre fengsel. En annen kjent fange som har vært her er Billy Hayes, en amerikansk forfatter som skrev boka Midnight Express. 

Tre politikere ble henrettet på øya i 1961: 

* Adnan Menderes, statsminister
* Fatin Rüştü Zorlu, utenriksminister
* Hasan Polatkan, finansminister

Eksterne lenker
---------------

* (en) İmralı – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Kort historie
* Om øya[*død lenke*]
* Kort historie
* Om namnet på øya

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
Bartender og kunder ved bardisken i en saloon i Colorado i USA 1897.
Bartender. Skyline Hotell Malmö 1992.
En **bartender** (**barkeeper**) serverer drikke, oftest alkoholholdig, til kundene i en bar på utesteder som barer, puber, restauranter og tilsvarende. Bartenderen serverer øl (fatøl og flaskeøl), vin, drammer, shots og drinker, i tillegg til alkoholfritt til dem som ønsker det. 

I en bar som serverer drinker, forventes det at hen skal kunne oppskriften og blande alt fra hundre til tusen forskjellige standarddrinker. Enkelte steder får bartenderen sine bestillinger fra servitørene slik at arbeidet er helt og fullt konsentrert om drikkevarene, mens andre tar seg av serveringen og øvrig kundebetjening. 

I Norge har bartendere tarifflønn som gjerne inkluderer en fast prosentandel av omsetningen. I tillegg er det både hos oss og i andre land normalt at bartender får tips. I enkelte land er hele bartenderens lønn basert på tips. 

I tillegg til servering, klargjøring av bestillinger og innkreving av betaling, er bartendere gjerne ansvarlige for at kundene ikke er for unge i forhold til de aldersgrenser som gjelder for barkunder. Minstealderen varierer gjerne mellom 18 og 21 år, men kan også være høyere.

I Norge innebærer dette at bartenderen kan være ansvarlig for at kunden må legitimere seg hvis hen ser yngre ut enn 18 år ved salg av øl og vin, 20 år ved salg av brennevin og drinker som inneholder brennevin.

I Norge kan de bartenderne som vil, søke medlemskap i interesseforeningen Norsk Bartender Forening (NBF).

Se også
-------

* Servitør
* Barista
* Munnskjenk

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bartenders – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av bartender

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Cabochon** er en ufasettert smykkestein, slipt med konveks overside og vanligvis av rund eller oval form. Caboschoner er den tradisjonelle måten å slipe smykkesteiner på, fra antikken og fram til utviklingen av fasettsliping på 1700-tallet. Caboschoner lages i dag først og fremst av halvedelstener som ikke er gjennomsiktige og på smykkestein med hardhet lavere enn 7 på Mohs skala. Slike steiner kan lett skarapes opp av silikater i sand og støv, og fasettsliping vil fort bli stygt. Den avrundede cabochon-formen beskytter i noen grad steinen og gjør at riper ikke blir så synlige.

* Månesteincabochon hos en gullsmed.Månesteincabochon hos en gullsmed.
* Ein rund safircabochon på kronen til en klokke.Ein rund safircabochon på kronen til en klokke.
* Ravsmykke. Den ovale cabochon-steinen er 52 × 32 mmRavsmykke. Den ovale cabochon-steinen er 52 × 32 mm

Se også
-------

* edelstein

Kilder
------

* Cabochon. (14. februar 2009). I Store norske leksikon. Henta 14. februar 2014 frå .

Bakgrunnsstoff
--------------

(en) Cabochons – kategori av bilder, video eller lyd på Commons