recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fernando de Toledo de Oropesa** (født 1520 i Spania, døde 1590 i Oropesa under en preken) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han ble presteviet og gikk i tronens tjeneste, blant annet som president for den kongelige *audiencia* (høyesterett) i Peru, men foretrakk likevel etter sin utnevnelse å forbli i Spania og vie seg til prestelig arbeid blant de fattige.

Etter anmodning fra Spanias kong Filip II ble han kreert til kardinal 21. februar 1578 av pave Gregor XIII. Imidlertid nektet han å ta imot denne verdigheten, som deretter ble trukket tilbake i juli samme år. Paven klaget deretter til kongen på at han hadde foreslått noen til kardinalsverdigheten uten å ha forsikret seg om kandidaten var villig. Kongen svarte at han ikke hadde kunnet forestille seg at noen ville avvise en slik heder.

Han var i slekt med kardinal Juan Álvarez y Alva de Toledo (kreert 1538).

Referanser
----------

1. 1 2   datos.bne.es, BNE-identifikator XX5168769[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Spansk biografisk leksikon, oppført som Fernando de Toledo, Spanish Biographical Dictionary ID 18514/fernando-de-toledo, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   BNE-identifikator XX5168769, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** BNE
 |
En **flyforbudssone** er et luftrom hvor all flyvning av militære grunner er forbudt. Unntaket kan være de fly som håndhever flyforbudet og fly som utfører humanitære formål.

En stats flyforbud over sitt eget territorium (for eksempel på grunn av militærøvelser, av sikkerhetsgrunner, ved politiske hendelser, vulkansk aske), beskriver man derimot som et *lukket luftrom*. Et eksempel er det permanente restriksjonsområdet over Oslo sentrum.

Det folkerettslige grunnlag for en flyforbudssone er kapittel VII i De Forente Nasjoners Pakt om opprettelsen av en flyforbudssone som et mulig intervensjonsmiddel til å fremtvinge fred. Sett fra folkerettens side skal et så vidtrekkende inngrep i en stats suverenitet besluttes av FNs sikkerhetsråd.

Gjennomføring
-------------

Flyforbud, for eksempel en flyforbudssone, som ikke er ledsaget av landtropper, har kun en begrenset militær verdi. I Bosnia kunne en flyforbudssone ikke forhindre Srebrenica-massakren. Under Kosovokrigen benyttet serberne i 1999 NATO-luftangrepene som påskudd til å forsterke den etniske rensningen i forbindelse med kampene mot Kosovos frigjøringshær.

Flyforbudssoner hører ikke under EUs område. Derimot rår NATO Response Force over de nødvendige maktmidler, inklusive flåtestyrker i form av en hangarskipstyrke.

Ved NATO-operasjoner som gjennomfører en flyforbudssone, blir luftrommet overvåket ved hjelp av radarovervåkningsfly, for eksempel AWACS. Ved en krenkelse av flyforbudssonen forsøker radaroperatørene først å oppnå radiokontakt. I tilfelle dette mislykkes, begynner de militære forholdsregler: Jagerfly blir sendt på vingene for å identifisere flyet, og se om det har terror- eller militære hensikter. I ytterste konsekvens blir det skutt ned.

Referanser
----------

1. ↑  «Forskrift om opprettelse av et permanent restriksjonsområde over sentrum av Oslo - Lovdata». *lovdata.no*. Besøkt 28. mars 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Zones: Strategic, Operational, and Legal Considerations for Congress[*død lenke*] Congressional Research Service

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Freer Gallery of Art** er Smithsonian Institutions museum for østasiatisk kunst, med kunst fra Kina, Korea, Japan og Sørøstasia. Det ligger på sørsiden av The National Mall i Washington D.C.

Det er kjent blant annet for samlinger av kinesisk porselen og kinesisk maleri, koreansk porselen og steingods, japanske veggskjermer, indiske og persiske manuskripter, og buddistiske skulpturer fra forskjellige regioner og tidsepoker. Kunstsamlingene spenner fra yngre steinalder til moderne kunst, med særlig meget bemalt kunst fra Songdynastiets, Mingdynastiets og Qing-dynastiets Kina.

Galleri
-------

### Kina

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### India

* 
* 
* 
* 

### Egypt

* 
* 

### Japan

* 
* 
* 

### Nepal

* 

### Persia

* 
* 
* 

### Korea

* 
* 

### Syria

* 

### Kutsjana

* 
* 
*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Freer Gallery of Art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NKC **·** BNE **·** CiNii **·** GeoNames
 |
Freestyle discojazz er en dansestil som ble startet av en engelsk kvinne med navn Anna Jonas i 1978. Det er en svært krevende idrett, utøverne må både være myke, ha god spenst, styrke, stabilitet, attitude og ha veldig eksplosiv energi. 

Du kan få poeng ved å få plassering på konkurranser. Du må ha et vist antall poeng for å gå opp i klasse.

Minst 5 i finalen: I Direkte finale er det ikke like mange poeng som deles ut:

1.-plass: 7p 7p

2.-plass: 5p 3p

3.-plass: 4p 2p

4.-plass: 3p 1p

5.-plass: 2p 1p

6.-plass: 1p 1p

Klasser
-------

De forskjellige klassene er 

* førstegangs starter
* rekrutt
* litt øvet
* mester
* champion (champ)
* elite

Stiler
------

De forskjellige danse «grenene» innenfor freestyle discojazz er 

* Singel
* Slow
* Fast Dobbel
* Slow dobbel
* Trio
* Team
* Team match
* Grand prix

Det blir også danset fast spot og slow spot i finalen til champ og elite dansere. Da danser danserene alene på gulvet forran dommerne.

For å komme opp i nivå må du være i finalen, og du får poeng for den plassen du er på. 
førstegangsstarter 0p
rekrutt 0p
litt øvet 7p
mester 14p
champ 21p
For å komme opp i elite må du være topp 3 på rankinglisten i slutten av en sesong.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Storbritannias flagg Storbritannia |
| Para-bueskyting Bueskyting |
| Paralympics |
| Gull | 2016 Rio |  Compound |
| Para-VM i bueskyting |
| Gull | 2017 Beijing |  W1 |
| Gull | 2017 Beijing |  W1 lag mix |
| Bronse | 2015 Donaueschingen |  Compound |
| Para-EM i bueskyting |
| Sølv | 2018 Pilsen |  Compound mixlag |
| Sølv | 2016 Saint-Jean-de-Monts |  Compound |
| Europacupen i parabueskyting |
| Sølv | 2018 |  Compound |
| Sølv | 2017 |  W1 |

**Jessica Stretton** (født 23. mars 2000 i London) er en britisk handicappet bueskytter. Hennes fremste meritter er gull i compoundbue W1 under Paralympiske sommerleker 2016, og to gull under Para-VM i bueskyting 2017. 

Hun har medfødt cerebral parese og sitter i rullestol. Hun begynte med parabueskyting i 2012, og debuterte internasjonal i 2015.

Idrettskarriere
---------------

### 2015

Stretton deltok i Dutch Para-archery Tournament og Czech Target 2015, og vant begge disse turneringene. Hun deltok i Para-VM i bueskyting 2015, og kom der på tredjeplass i klassen W1 etter at hun vant bronsefinalen 130-125 over Zhang Lu fra Kina.

### 2016

Hun vant Czech Target 2015, og i Para-EM i bueskyting 2016 fikk hun sølv individuelt, i klassen W1. Hun tapte her finalen mot sin lagvenninne Jo Frith. Hun representerte Storbritannia under Paralympiske sommerleker 2016, der hun fikk gull individuelt i klassen W1. Hun var da 16 år gammel, og ble Storbritannias yngste paralympiske medaljevinner i bueskyting noensinne.

### 2017

I januar 2017 vant hun Fazza International Para-Archery Tournament i De forente arabiske emirater, og hun kom på andreplass sammenlagt i Europacupen i parabueskyting 2017, bak Elena Krutova fra Russland. Hun deltok i Para-VM i bueskyting 2017, og vant der W1 individuelt. Hun fikk også gull i lagmix, der hun konkurrerte sammen med John Cavanagh.

### 2018

Hun kom på andreplass sammenlagt i Europacupen i parabueskyting 2018. I Para-EM i bueskyting 2018 i august fikk hun sølv i lagmix, sammen med Nathan MacQueen, men kom på fjerdeplass i compoundbue individuelt, etter at hun tapte bronsefinalen mot Yulia Alekseeva. I EM deltok hun også på det britiske kvinnelaget i compound, som kom på fjerdeplass.

Utmerkelser
-----------

* 2016 - *Young Sports Personality 2016*, BBC
* 2016 - *Member of the Order of the British Empire* (MBE)

Referanser
----------

1. ↑  World Archery Extranet - *Jessica Stretton*, besøkt 4. oktober 2018.
2. ↑  Paralympics GB - *Jess Stretton* Arkivert 4. oktober 2018 hos Wayback Machine. besøkt 4. oktober 2018.
3. 1 2  World Archery Federation - *Jessica Stretton*, besøkt 4. oktober 2018.
4. ↑  World Archery Federation - *Donaueschingen 2015 World Achery Para Championships*, besøkt 4. oktober 2018.
5. ↑  World Archery Federation - *Saint Jean de Monts 2016 World Achery Para Championships*, besøkt 4. oktober 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jessica Stretton – World Archery Federation Rediger på Wikidata
* Profil hos IPC
* Profil hos Paralympics GB
**David Crane** er en amerikansk videospilldesigner som har vært kjent for å ha laget spillene *Pitfall!* og *A Boy and his Blob*.

Karriere
--------

Crane begynte hos *Atari* der han lagde spillene *Outlaw* i 1978 og *Caylon Bomber* i 1979. Senere begynte han hos Activision der han lagde flere spill til Atari 2600. Først *Freeway* i 1981 men han ble kjent for alvor med *Pitfall* i 1982 som tok han 10 000 arbeidstimer å fullføre. Dette ble Ataris nest bestselgende 2600-tittel bare slått av *Pac-Man*. I 1984 lagde han oppfølgeren *Pitfall 2: Lost Caverns* og i samarbedid med *Rich Gold* utga *Little Computer People* i 1985.

Etter dette forlot han Activision for å slå seg sammen med *Absolute Entertainment* der han økte sin popularitet med *A Boy and his blob* i 1989 til NES. Den fikk en oppfølger i 1990 *A Boy and his Blob: The Rescue of Princess Bloblette* som ble utgitt til Game Boy.[]

Han forlot senere Absolute og lagde sitt siste spill i 1992 *Night Trap* der han ble medvirket som *original programmer*.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Video Game Guru - Activision's David Crane». *www.atarimagazines.com*. Besøkt 24. mai 2016.
2. ↑  «Pitfall! creator David Crane named videogame pioneer (Wired UK)». *Wired UK*. Besøkt 24. mai 2016.
3. ↑  «7 Things We Learned From Activision Co-Founder David Crane's Reddit AMA». *Business Insider*. Besøkt 24. mai 2016.

Portal: Videospill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** MusicBrainz
 |
**Tjuabåt** er en liten klinkbygd robåt fra Blekinge, Sverige, opptil ca. 3,8 meter eller mer i lengde. Den er en av de minste variantene av Blekingsekan uten seil og rigging, også kalt «*jöll*» og «*jyll*».

Tjuabåten
---------

Tjuabåten skilte seg fra de andre variantene av båttypen blekingsekan ved å ha et akterspeil som gikk helt ned til kjølen som sett på en *raköka* i den svenske østkysten. På de andre stoppet akterspeilet på akterstevnen over eller i vannlinjen.

I likhet med sin slektning *blekingsbåten* som ble bare kalt «robåt», var tjuabåten en lokal bruksbåt i de indre deler av skjærgården til småfiske, jakt og kommunikasjon. Denne båttypen er ikke så utbredt, bare til området Medelstads härad medregnet Ronneby i midte Blekinge. Tjuabåten og blekingsbåten ble forvekslet med hverandre fordi de hadde samme funksjon og samme oppbygning som fire til fem bordganger på hver side av kjølen.

Se også
-------

* Blekingseka
* Blekingsbåt

Litteratur
----------

* Skanse, Peter *Båtar i Blekinge* 1983 ISBN 91-970570-0-2
**«Irgendwo auf der Welt»** er en tysk sang med melodi av Werner Richard Heymann og tekst av Robert Gilbert. Den var én av de mest populære sangene til den tyske sekstetten Comedian Harmonists, som spilte den inn på plate 8. september 1932. Sangen var også med i filmen *Den blonde drøm* (*Der blonde Traum*).

Den gir stemme til en sentimental lengsel etter et ennå uoppdaget sted hvor fred i sinnet og ekte glede kan bli funnet.

Nina Hagen anvendte den som tittel på sitt album med coverversjoner av swing- og jazzklassikere.

Norske versjoner
----------------

Poul Anker har skrevet en dansk tekst som én av de norske bygger på. Astor har skrevet en norsk tekst. Ankers versjon bærer tittelen «Det kan skje når som helst». Astors versjon har tittelen «Si mig hvor».

### Innspillinger

| År | Sangtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1932 | «Det kan skje når som helst» | I. Riviera Moonbeams Orchestra med sang av Øivind Lunde | Poul Anker | 78-plate | Parlophon B 41161 |
|  | «Si mig hvor» | Odeon Danseorkester med refreng Steinar Jøraandstad | Astor | 78-plate | Odeon A 180 457 D-4469 |

Fotnote og referanser
---------------------

1. ↑  COMEDIAN HARMONISTS Arkivert 5. august 2009 hos Wayback Machine.
2. ↑  Se plateetiketten
3. ↑  Navnet ble skrevet slik på den tiden
4. ↑  Se plateetiketten

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**A** Ingen emulsjon. To ikke-blandbare væsker, den letteste vil flyte oppå den andre.  
**B** De to væsken sammenblandet i en emulsjon.  
**C** De to separeres ved at dråpene, som har lavere tetthet en den kontinuerlige fasen, flyter til toppen og ved at dråper koaleserer.  
**D** Emulsjon med stabilisator på grenseflaten mellom dråpene og den kontinuerlige fasen.
**Emulsjon** er en blanding av to væsker som ikke er fullstendig løselige med hverandre. Den ene væsken er fordelt som dråper i den andre væsken.

Stabilitet
----------

Med unntak av mikroemulsjoner er emulsjoner ikke  termodynamisk stabile. Det vil si at de to væskene over tid vil separeres til to distinkte faser. Tilstedeværelsen av en stabilisator kan imidlertid gjøre at emulsjonen er stabil over lang tid. Emulsjonen er da kinetisk stabil. 

En stabilisator befinner seg på grenseflaten mellom de to væskene. Stabilisatoren hindrer to dråper å koalesere (smelte sammen) med hverandre når de kolliderer. Dermed tar det lenger tid før alle dråpene er smeltet sammen til en fase.

Emulgator
---------

En emulgator reduserer energien som kreves for å lage en emulsjon. Dette skjer fordi emulgatoren er overflateaktiv og reduserer grenseflatespenningen mellom de to væskene. Emulgatorens oppgave er også å fungere som stabilisator (se ovenfor).

Vann og olje
------------

Vann og olje er to væsker som aldri vil blande seg. Tilsettes en emulgator til disse væskene når de er samlet, vil de holde sammen ved at den væsken det er mindre av, vil fordele seg som dråper i den andre. Dette kan bare skje hvis emulgatoren inneholder en polar og en upolar del. Den polare delen (f.eks. OH-gruppe eller oksygenatom) i emulgatormolekylene vil da trekke mot de polare vannmolekylene, mens den upolare delen (hydrokarbonkjede i organiske molekyler) vil trekke mot de upolare oljemolekylene. 
F.eks. kan etanol brukes som emulgator for en blanding av vann og olje.

Bruksområder
------------

Emulsjon brukes på mange områder. 

* Mat – i matlaging inngår ulike emulgatorer, i svært mange produkter. Vanlige emulgatorer er melk, egg, kasein.
* Kosmetikk – i kremer og kosmetiske produkter.
* Foto – i lysfølsomme sjikt på fotografiske filmer.
* Maling – i malingsprodukter, som den gamle maleteknikken tempera.
* Legemidler – oppløsninger, suspensjoner, kremer med mer.

Se også
-------

* Suspensjon (kjemi)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
***En, men ett lejon!*** er en svensk filmkomedie fra 1940 i regi av Gustaf Molander. Manuset ble skrevet av Gösta Stevens og Molander etter en synopsis av Paul Baudisch og Jules Sylvain. I rollene finner vi blant annet Håkan Westergren, Annalisa Ericson, Marianne Aminoff og Fridtjof Mjøen.

Innspillingsfakta
-----------------

Filmen ble spilt inn fra 1. august til 25. september 1940 i Filmstaden i Råsunda samt i Stockholm med omgivelser.

Fakta om filmen
---------------

*En, men ett lejon!* ble under visningen presentert som om den bygde på en originalidé av Gösta Stevens, som også ble oppgitt som eneansvarlig for manuskriptet. Dette er uriktig. Det bygger på en synopsis, *Skilsmässokvartetten*, som den østerrikske emigranten Paul Baudisch (1899–1977) skrev sammen med Jules Sylvain (pseudonym for Stig Hansson, 1900–1968) og solgte til SF i mars 1940. På grunnlag av denne synopsis skrev Stevens et scenario, som siden ble ytterligere bearbeidet av Molander.

Handling
--------

Motehusdirektøren Harry Martin inviterer hele personalet på «kräftskiva» i sitt hjem. Firmaets unge og nygifte dekoratør, Kurt Lejon, har også blitt invitert sammen med sin hustru Linda. Martin har rykte på seg for å være skjørtejeger, så derfor vil ikke Lejon at Linda skal treffe ham. Han overtaler derfor sin barndomsvenninne, Camilla Storm, til å posere som hans hustru på festen. Camilla og Harry forelsker seg i hverandre.

Rolleliste
----------

(I utvalg)

* Håkan Westergren - Kurt Lejon
* Annalisa Ericson - Camilla Storm
* Marianne Aminoff - Linda Lejon
* Fridtjof Mjøen - Harry Martin, direktør for motehuset *Harry's*
* Tollie Zellman - Fru Grönberg, Lindas mor
* Eric Abrahamsson - Oskar Eugene
* Mimi Pollak - Frøken Blom
* Lill-Tollie Zellman - Frøken Lisa

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  «En, men ett lejon! (1940)». *Svensk Filmdatabas*. Svenska Filminstitutet. Besøkt 17. desember 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *En, men ett lejon!* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *En, men ett lejon!* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *En, men ett lejon!* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata
Kärstna herregård i 2005  Foto: Triin Olvet 
Anreps bronseløve utført av Christian Daniel Rauch  Foto: Ivo Kruusamägi 
**Kärstna herregård** (estisk: *Kärstna mõis*, tysk: *Kerstenhof*) var en herregård beliggende i det tidligere Fellin, i dag i Viljandi fylke i Tarvastu kommune, Estland. Den revolusjonære debattøren Méry von Bruiningk ble født på Kerstenhof.

Historie
--------

Godset ble grunnlagt i 1678 og har for det meste tilhørt familien von Anrep. Hovedbyningen ble ombygget i neo-klassisistisk stil på slutten av 1700-tallet, og ble igjen ombygget på slutten av 1800-tallet, da Kurt von Anrep (1866–1922) overtok. Etter en brann i 1907 fikk bygningen sitt nåværende utseende; en blanding av neo-barokk og art nouveau. Bygningene huset i nyere tid en skole, og senere et bibliotek og en barnehave.

Kirkegård
---------

1,5 km fra herregården ligger familien von Anreps kirkegård. Gravkapellet ligger i ruiner, men her er bevart en bronseløve støpt på det kongelige jernstøperi i Berlin, til minne om general Reinhold von Anrep (1834–1888).

Referanser
----------

1. ↑  «*Bruiningk, Marie (Méry) Freifrau v. geb. Gfn. seit 1826 Fstn. v. Lieven*, Baltisches Biographisches Lexikon. Besøkt 31. oktober 2016». Arkivert fra originalen 27. oktober 2017. Besøkt 31. oktober 2016.
2. 1 2  *Kärstna Manor*, mois.ee. Besøkt 31. oktober 2016
3. 1 2  *Kärstna manor*, visitestonia.com. Besøkt 31. oktober 2016

Portal: Estland
**Darryl Sly** (født 3. april 1939, død 28. august 2007) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1960 i Squaw Valley.

Sly vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Han var med på det canadiske ishockeylaget som kom på andreplass i turneringen bak USA. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Canada vant fire kamper og tapte en, 1-2 til USA. USA vant alle fem kampene i sluttspillsserien og vant serien med maksimale ti poeng foran Canada med åtte og Sovjetunionen med fem poeng.

OL-medaljer
-----------

* 1960 USAs flagg Squaw Valley - Sølv Sølv i ishockey Canadas flagg Canada

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, oppført som Darryl Hayward Sly, Find a Grave 21307729, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   HockeyDB, www.hockeydb.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Darryl Sly – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Darryl Sly – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Darryl Sly – National Hockey League (NHL) Rediger på Wikidata

* (en) Darryl Sly – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Darryl Sly – Hockey-Reference.com Rediger på Wikidata

* (en) Darryl Sly – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Darren Shan** (født 2. juli 1972 i London) er kunstnernavnet til den irske forfatteren **Darren O'Shaughnessy**. Darren har alltid likt å skrive, han kunne skrive da han fylte tre år.[] Da han var seks, flyttet familien til Limerick i Irland, hvor han siden har bodd. Men i en periode oppholdt han seg i London for å studere sosiologi og engelsk ved Roehampton University.

Bøker for voksne
----------------

Da Darren fylte 17 skrev han sin første roman, *Mute Pursuit*, men den ble aldri utgitt.[] Han fikk utgitt sin første bok, *Ayuamarca*, i 1999. Året etter kom *Hell's Horizon* og deretter «City Of The Snakes». Bøkene var beregnet på voksne, men ingen av dem solgte godt.

Ungdomsbøker
------------

I januar 2000 fikk han imidlertid gitt ut en bok beregnet for ungdom. *Cirque Du Freak* solgte godt og ble begynnelsen på *Sagaen om Darren Shan*. De neste fire årene fullførte Darren tolv bøker om vampyrer i *Sagaen om Darren Shan*. Serien ble med en gang en hit i mer enn 30 land på over 20 språk. Bøkene hans har solgt i over 10 millioner eksemplarer. Etter serien om vampyrer begynte han straks på en ny om demoner, *The Demonata*. Alle bøkene er kommet ut på engelsk og norsk. Shan er nå blitt anerkjent som forfatter og jobber for øyeblikket med en ny serie for ungdom, Sagaen om Larten Crepsley. Til nå er det utgitt over 12 bøker (2 forskjellige Darren Shan-serier). Alle på norsk og engelsk.

Andre bøker
-----------

Darren Shan har også skrevet bøkene :
-Zom-B (12 bøker)
-Lady of the shades
-The Thin Executioner
-The City Trilogy (en trilogi på 3 forskjellige bøker)
-Koyasan

Referanser
----------

1. ↑   Iedereen Leest[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 126790264, besøkt 13. august 2015[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   web.archive.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Darren Shan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Sagaen om Darren Shan |
| --- |
| Vampyrblod | Skrekkens sirkus  **·** Vampyrens assistent  **·** Tunneler av blod |
| Vampyr ritus | Vampyrfjellet  **·** Dødsprøvene  **·** Vampyrprinsen |
| Vampyrkrig | Vampanjegere  **·** Alliansenatten  **·** Skjebnemorgen |
| Vampyrartens skjebne | Sjelesjøen  **·** Mørkets hersker  **·** Skjebnens sønner |
| Se også | Liste over rollefigurer fra Sagaen om Darren Shan  **·** Darren Shan  **·** Cirque du Freak (film)  **·** Shanopedia |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC
 |
**Fjellhvitkurle** (*Pseudorchis straminea*) er en plante i hvitkurleslekta i orkidéfamilien (marihandfamilien).

Utseende
--------

Fjellhvitkurle er ikke av de mest spektakulære orkidéene vi har. Den har relativt små og gulhvite blomster øverst på en 10–20 cm lang stengel omkranset av grønne, avlange blader. Det mest karakteristiske ved planta er lukta, den har nemlig sterk vaniljelukt på blomstene. Den nære slektningen hvitkurle er svært lik denne planta.

Finner en et blomstrende skudd av fjellhvitkurle kan en være ganske sikker på å finne flere. Planta setter ikke rotskudd, men den pleier likevel å opptre i bestand.

Forekomster i Norge
-------------------

Dette er en fjellplante som først og fremst er tilknyttet de kalkrike fjellstrøkene. Fjellhvitkurle er en karakterart for vegetasjonstypen reinrosehei.

De sørligste lokalitetene til fjellhvitkurle er helt nede i Åmli og Bygland, og planta går helt nord til Nordkapp. I de fleste fjellområder med kalk i grunnen er planta relativt vanlig, og i Nord-Norge går den også ned til kysten. Fjellhvitkurle er i rødlistevurderingen 2021 regnet som livskraftig (LC).

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 24. november 2021. Besøkt 20. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fjellhvitkurle* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Fjellhvitkurle* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Fjellhvitkurle* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Fjellhvitkurle* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Fjellhvitkurle* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Fjellhvitkurle* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Pseudorchis straminea* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Pseudorchis straminea* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Lars Erik «Lalla» Hansson** (født 10. juni 1944 i Stockholm) er en svensk sanger, gitarist og musikkprodusent. Han er/har vært medlem av musikkgruppene *Idolerna* og *Fabulous Four* og som solosanger er han kjent for blant annet «Dagny» og «Anna och mej» («Me and Bobby McGee»).

Hansson startet musikkkarrieren i den svenske popgruppen Fabulous Four 1964–1968. Gruppen slo først igjennom i Italia og hadde deretter flere låter på Sveriges Radios "Tio i topp": «Puff, the Magic Dragon», «Island in the Sun», «Rhythm of the Rain» og «Don't Go Out into the Rain».

I begynnelsen av 1970-tallet innledet Hansson en solokarriere. Han debuterte i 1971 med albumet *Upp till Ragvaldsträsk* med singlene «Anna & mej» og «Lai-le-lai» som ble populære. Platedebuten ble fulgt opp av *Tur & retur* (1973) med hitsinglene «Dagny» og «Han gav upp alltihop (för att spela i sitt band)». Senere kom *Fångat i flykten* (1976), samlealbumet *Första halvlek* (1977) og *Enstaka spår!* (1978).

På 1980- og 1990-tallet minsket Hanssons musikkproduksjon betraktelig. Kun ett studioalbum ble utgitt: studioalbumet *Hejdlöst* i 1987, sammen med et par samlealbum. Hansson turnerte en periode på 1980-tallet med dansebandet Drifters, samt med Lalla Hansson United Band med hvilket han spilte inn singelen «Sin Egen Väg» i 1985.

I begynnelsen av 2000-tallet startet Hansson bandet "Idolerna" sammen med Svenne Hedlund (tidligere i Hep Stars), Tommy Blom (tidigere i Tages) og Lennart Grahn (tidigere i Shanes). Gruppen ga ut debutalbumet *Idolerna* som nådde 31:e plass på "Svenska albumlistan". Låten «Här kommer kärleken» ble populær og lå 29 uker på Svensktoppen i 2000–2001, hvorav 14 uker på første plass. Også låtene «Nu leker livet» og «Sommar» havnet på samme liste i 2001.

I 2003 produserte Hansson Ola Magnells studioalbum *Vallmoland*. I 2006 kom samlealbumet *Fabulous Forty* og i 2012 kom Hanssons første studioalbum på 25 år, *Om jag var Zorn*.

Diskografi (utvalg)
-------------------

Soloalbum (solo)
* 1971 – *Upp till Ragvaldsträsk*
* 1973 – *Tur & Retur*
* 1976 – *Fångat i Flykten*
* 1978 – *Enstaka Spår!*
* 1987 – *Hejdlöst*
* 2012 – *Om jag var Zorn*

Samlingsalbum
* 1977 – *Första halvlek*
* 1989 – *Lalla Hanssons bästa*
* 1998 – *18 favoriter*
* 2006 – *Fabulous Forty*

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lalla Hansson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Lalla Hansson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Lalla Hansson på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Lalla Hansson på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Alfhild Hermana «Lalli» Knutsen** (født 19. juni 1906 i Grimstad, død 12. desember 1980) var en norsk populærforfatter. Hun begynte i kontorjobb etter å ha gått på Oslo handelsgymnasium. Sin første novelle fikk hun trykt i 1924. Knutsen arbeidet senere som kriminalreporter i fem år, og var sjefskonsulent og forlagssekretær i Nasjonalforlaget.

Hennes første bok var *Men en dag går veien videre* (1937). I de neste par årene skrev hun flere romaner som handlet om den vanskelige situasjonen skilte kvinner ofte kom i mellomkrigstiden, særlig om de hadde vært husmødre i mange år og ikke hadde noen utdannelse. Mest anerkjennelse har Knutsen høstet for *Ann Kristine til Mære* (1953). Året etter skrev hun *Farlig blod*, i 1955 *Villandsbrødrene* og i 1957 *Min elsker og min herre*. Flere av disse bøkene er oversatt til nederlandsk, tysk og fransk.

De mest populære av Lalli Knutsens bøker var nok likevel de åtte kriminalromanene hun skrev sammen med sin mann kriminalreporteren Fridtjof Knutsen. Deres helt, førstebetjent Nils Nygaard, slo svært godt an på 1940-tallet. Hennes mer seriøse forfatterskap kom etter hvert i skyggen av krim-bøkene.

I 1951 skrev også Lalli Knutsen sine første Knut Gribb-fortellinger som Peter Pan – et navn hun tidligere hadde brukt i Mystikk og Forlagshusets kriminalbok-serier. Fra 1952 ble hun også en uhyre flittig skribent i
Romantikk, der hun kom til å lage cirka 100 hovedfortellinger. Drøye halvparten av dem ble skrevet under psevdonymene Ranja og Laila Evans – men Lalli Knutsen utviste nesten en like stor fantasi som Kristen Gundelach når det gjaldt variasjon i forfatternavn: Rosemary Cluney, Gunvor Bry, Irene Doole, Hank Harvey, Sandra Grey, Terje Lang, Hank Hawk, Stella Stark, Piet van Hejn og Arne Teige. Sannsynligvis er vel også en del av Knut Gribb-fortellingene et samarbeid mellom Lalli og Fridtjof Knutsen – muligens skrev han noen av dem alene.

Sammen med sin mann oversatte hun også flere bøker, blant annet de kristne romanene *The Robe* og *The Great Fisherman* av amerikaneren Lloyd C. Douglas. På norsk fikk de titlene *...men jeg så ham dø* og *Jeg kjenner ham ikke*.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1920, www.digitalarkivet.no, oppført som Alfhild Hermana Gundersen[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Alfhild Hermana Knutsen», besøkt 10. januar 2022[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
Mary and John Gray Library
**Lamar University** er et delstatseid universitet i Beaumont, Texas, som inngår i Texas State University System. Det ble grunnlagt i 1923 som *South Park Junior College*. og het *Lamar College* fra 1932. Etter andre verdenskrig økte søknadstilgangen sterkt, og det ble tatt initiativ i delstaten som i 1949 ledet til opprettelsen av *Lamar State College of Technology*.

Ved *Lamar* var det 10 595 studenter høstsemesteret 2006, og 542 vitenskapelig ansatte. Skolepengene på samme tid var US$ 4 080 for studenter folkeregistrert i Texas.

Undervisningen gis opp til doktorgradsnivå. Fagkretsen fokuserer fortsatt på ingeniørvitenskap og teknologifag. Den første doktorgraden var Doctor of Engineering fra 1970, og året etter fikk *Lamar* universitetsstatus.

Blant tidligere studenter finner vi artisten Janis Joplin.

Referanser
----------

1. 1 2   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,
2. ↑   tlcua.org, besøkt 13. desember 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lamar University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Edvarda Klaudine Lie** (født 3. april 1910 i Meldal, død 8. juni 1983) var en norsk maler, tegner og illustratør.

Edvarda Lie tegnet til flere aviser og blader, blant annet A-magasinet, og illustrerte bokomslag og bøker, for eksempel *Ali Baba og de førti røvere* i 1946. I 1944 utgav hun boka *Anatomi for tegnere*. Den ble gitt ut på nytt i 1976. I perioden 1960 til 1964 utførte hun veggmalerier til Narvik rådhus. Fra 1936 til 1947 underviste Edvarda Lie også i motetegning ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo. Bildene hennes er ofte preget av sikker figurtegning, lette, lyse farger og tidstypisk dekorativ flatestil.

Edvarda Lie vokste opp på Vestvågøy. Hun utformet seinere blomsterdekoren nederst på stakken til Lofotbunaden.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Edvarda\_Lie, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 72fba607-0fec-4032-bfa8-c8202085b85d, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Bildeeksempler i Tegnerforbundets arkiv

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** KulturNav
 |
**Katho** er et norsk danseband fra Hamar, startet i 1973. Katho er mest kjent for slageren «Dagen er din», samt for sin første vokalist, Tore Halvorsen, som senere ble medlem i Ole Ivars. Gruppen satset på egenkomponert materiale, og mange av tekstene avspeilet et stort ønske om å spre humor og glede. 

Navnet Katho ble satt sammen av forbokstavene til de fem medlemmene som startet bandet **K**jell, **A**rne, **T**ore, **H**enry og **O**lav. Allerede ved utgivelsen av den første LP-en var utskiftningene begynt, og da gruppens andre LP kom på markedet i 1975 var det bare Tore Halvorsen igjen av de fem som hadde gitt navn til Katho. Platene til Katho var musikalsk varierte. Det spente fra 1950-tallsrock til gammeldans med sidesprang til svensktopper, 1970-tallsfunk og dansemusikk. Tekstene var i begynnelsen ganske friske, med både et og annet fyord og nærgående beskrivelser av det som kan skje på og etter en bygdedans, men fra og med album nummer tre ble språkbruken tonet ned. 

Tore Halvorsen skrev mange av sangene på gruppens to første LP-er, mens Steinar Storm Kristiansen laget det meste av materialet fra og med *Dagen er din* i 1977. Albumet var det første av flere som ble innspilt i Trondheim med Rune Nordal som produsent, og tittelkuttet ble en landeplage av dimensjoner. Vibrasjonene kunne også merkes langt over svenskegrensen, der Vikingarna spilte inn sangen til et album sent på 1980-tallet. 

Etter et suksessrikt tiår med åtte LP-er sluttet Tore Halvorsen i bandet og ble etterhvert vokalist i Ole Ivars. Ved inngangen av 1990-tallet var bandet oppløst. Bandet ble gjenforent i 2005.

Medlemmer
---------

* Finn Jacobsen – gitar
* Pål Fuglseth Tautra – bass
* Ronny Jacobsen – trommer
* Steinar Storm Kristiansen – tangenter
* Tore Halvorsen – vokalist
* Morten Nyhus – trommer

Diskografi
----------

* *Her kommer Katho* (1974)
* *Katho 2 - venter på deg* (1975)
* *Dagen er din* (1977)
* *Nærbilde* (1978)
* *En dag av gangen* (1980)
* *Natten kommer* (1981)
* *Godt å se deg igjen* (1983)
* *Dagen er vår* (2005)

Referanser
----------

1. ↑  «NOSTALGI: Katho | For swingende». *www.forswingende.com*. 3. oktober 2013. Besøkt 17. april 2016.
2. ↑  «Dansekongen | Dagsavisen». *dagsavisen.no*. 29. mars 2014. Besøkt 17. april 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Katho på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Katho på Spotify Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
Fallskjermhopper som «swooper» over en dam under Ekstremsportveko 2006.

**Ekstremsportveko** er en årlig festival som arrangeres på Voss i Hordaland. Festivalen er verdens største ekstremsportfestival.[] Under festivalen konkurreres det i ulike grener innenfor ekstremsport, og i tillegg holdes det flere konserter. Ekstremsportveko arrangeres siste uken i juni eller i uke 26 hvert år. I 2017 ble Ekstremsportveko arrangert for 20 gang. Daglig leder for Ekstremsportveko er Kjetil Kriken.

I 2012 omkom en fallskjermhopper i Simadalen i forbindelse med veko.

Grener
------

* BASE-hopping
* Big air
* Elvepadling
* Elvesurfing
* Fallskjermhopping
* Hanggliding
* Kiting
* Klatring
* Longboarding
* Mountainbike og BMX
* Paragliding
* Rafting

Referanser
----------

1. ↑  «Contacts». *Dagbladet.no* **(engelsk)**. 12. mars 2019. Arkivert fra originalen 31. oktober 2018. Besøkt 12. mars 2019.
2. ↑  «Fløy rett i fjellveggen». *Dagbladet.no* **(norsk)**. 27. juni 2012. Besøkt 1. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Ekstremsportvekos offisielle hjemmeside
* Voss turistinformasjon
* Bergens Tidendes sider om Ekstremsportveko

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Ekstrem oppussing*** er en norsk reality-TV-serie med Asgeir Borgemoen som gikk på TV3 i 2005. Serien er en norsk versjon av den amerikansk serien *Extreme Makeover: Home Edition*. Formålet med programmet var å pusse opp boligen til familier som slet økonomisk og hadde en falleferdig bolig. Programskaperne vurderte flere tusen søknader, men prioriterte de familiene som man mente fortjente det og passet best i konseptet. Ifølge produsenten prioriterte man familier med en god story, som ellers aldri ville ha mulighet eller råd til å gjøre det selv. Ingen av søkerne ble varslet på forhånd om at de var plukket ut. Asgeir dukker bare opp på døren og sendte sporenstreks de uvitende familiene på ti dagers ferie til varmere strøk. Jobben skulle dermed utføres innen ti dager. Med seg hadde Borgemoen et arbeidslag på syv designere og rundt femti arbeidsfolk.

Første sesong ble i snitt sett av 230 000. Etter det gikk seertallene betydelig ned og ble i løpet av andre sesong liggende på godt under 200 000.

Referanser
----------

1. ↑  «Mer spisset TV3 til våren | Kampanje». *kampanje.com*. 14.12.2005. Besøkt 22. september 2016.
2. ↑  ««Ekstrem oppussing»». *www.dagbladet.no*. 03.04.2005. Besøkt 22. september 2016.
3. ↑  «Asgeir blir ekstrem-oppusser». VG. 18.12.2004. Besøkt 22. september 2016.
4. ↑  «Motgang for TV3». VG. 13.10.2005. Besøkt 22. september 2016.
5. ↑  «Ferdig med oppussingen | Kampanje». *kampanje.com*. 24.10.2005. Besøkt 22. september 2016.
**Anna Margareta Melin** (født *Giertz* 23. juli 1935 i Stockholm) er en svensk forfatter, salmedikter og retreatleder. 

Melin studerte teologi i Uppsala 1955-1960. Hun giftet seg i 1958 med Paul-Ragnar Melin, som også studerte teologi. De har fem barn.

Hun er i Norge kjent for sine salmer i *Norsk Salmebok*, som er «Gud bur i eit lys», «Jeg er hos deg, min Gud» og «Takk, min Gud for hele meg». Salmene er skrevet på 50- og 60-tallet og hun var en av mange på den tiden som fornyet salmesangen, ikke minst med tanke på for barn.

Melin har gitt ut mange bøker og hefter – de fleste er oversatt til norsk. Et gjennomgangstema i mange av bøkene er hennes ønske om å fortelle hvor store vi er i Guds øyne, slik vi er skapt i hans bilde.

Lars Åke Lundberg har satt melodi til de fleste av hennes tekster og mange av Melins sanger er sunget inn på cd av norske barnekor.

Margerata Melin har også i mange år vært foredragsholder og mentor.

Bøker på norsk
--------------

* *Barn og bønn* ( Andaktsbokselskapet / IKO, 1971) - 24s.
* *Hanne og Leif* ( Luther, 1977) - 32s.
* *Om å godta seg selv* ( Luther, 1978) - 39s.
* *Om å leve som menneske* ( Luther, 1980) - 22s.
* *Om kjærligheten i ekteskap og familie* ( Luther, 1984) - 86s.
* *Den indre kilden: om Guds nærvær i oss* ( Luther, 1994) - 59s.
* *Å være den jeg er* ( Luther, 1995) - 64s.
* *Tro godt om ditt hjerte* ( Luther, 2005) - 144s.

Referanser
----------

1. ↑  Den Norske Kirke. «Innholdet i Norsk salmebok 2013».
2. ↑  BibSys. «Treff på Margareta Melin på cd-er etc på BibSys».

Eksterne lenker
---------------

* Margareta Melins hjemmeside på ekosofi.se

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
**TETS-1**, eller ***Tjumen CHP 1***, er et varmekraftverk i Tjumen -90 km fra storbyen Tsjeljabinsk ved Uralfjellene, i Russland. Anlegget eies av Fortum, og de eier også Tjumen-2 gasskraftverk i samme by. Total produksjonseffekt er 2.480 MW fordelt på strøm og fjernvarme.

Brenselskildene er naturgass og har to brenselsenheter med kombinasjonssyklus. Anlegget ble påbegynt i 1959 og åpnet i 1960. Effekten ved elektrisitetsproduksjon er 660 MW, mens varmeeffekten ved produksjon av lokal fjernvarme er 1.820 MW. I 2015 hadde anlegget utslipp på 2 049 000 millioner tonn CO2 og 1 380 tonn NOx.

Referanser
----------

1. ↑  Russia - *Fortum*, Production. Besøkt 30. september 2017.
2. ↑  Russia - *Fortum*, Tjumen CHP-1. Besøkt 30. september 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Tyumen CHP-1 - *Global Energy Observatory*.
* Chema Teplosnabzhenija Munistipalnogo obrazobanija gorodskoj okrug gorod Tjumen na period 2014-2028[*død lenke*] - *Tjumen byregjering*, 2013. Besøkt september 2017. (russisk)
***Lyderhorn avis*** var en norsk avis som ble eid av Media Bergen og *Bergens Tidende*. Avisen kom med sitt første nummer 25. januar 2013. Den ble utgitt hver fredag og dekket Laksevåg bydel. Siste nummer kom i august 2015. Nettoopplaget for 2014 var 1181 eksemplarer. "Lyderhorn avis er slått sammen med Sydvesten, som nå dekker Bergen vest, Laksevåg og Fyllingsdalen," skrev Sydvesten på sin Facebook-side 30.10.2015. Sydvesten hadde dekket Bergen vest og Laksevåg fra 2002 til Lyderhorn ble etablert.

Redaktør var Mette L. Skulstad, mens Henning Jensen og Thomas Owren var journalister.

Lyderhorn var også en bydelsavis for Loddefjord og Ytre Laksevåg som kom ut fra november 1995 til desember 1998. Avisen ble distribuert hver måned, med unntak av januar, til alle husstandene i området. Lyderhorn kom med to nummer i 1995, ti nummer for året i 1996, 1997 og 1998. Avisen hadde brukbar økonomi, men valgte å legge ned driften da det ble startet en abonnementsavis i området. Den fikk imidlertid kort levetid.
Lyderhorn ble utgitt av Faktakunnskap AS, som også ga ut Landåsposten (fra 2002 navneendring til Årstadposten). Redaktør var Hans D. Fasmer.

Referanser
----------

1. ↑  "Lyderhorn avis er slått sammen med Sydvesten, som nå dekker Bergen vest, Laksevåg og Fyllingsdalen."
2. ↑  I 1995 fikk Landåsposten en søsteravis på Laksevåg
**Oslo Døves Sportsklubb** ble stiftet under navnet *De Døves Skiklubb* 3. november 1892, og er med det Norges eldste idrettslag for døve. Klubben har i dag (2013) aktivitet innen bowling, fotball, golf, skyting, tennis og vinteridrett, samt idrett for barn og veteraner.

Initiativet til å danne skiklubben ble tatt av malermester Axel L. Fleischer, inspirert av Fridtjof Nansens bragder på ski, blant annet Nansens berømte ferd over Grønland i 1888.

I 1907 ble De Døves Turn- & Idrettsforening stiftet. Den klubben skiftet i 1920 navn til Døves Idrettsforening. Døves Skiklubb og Døves Idrettsforening begynte et samarbeid i 1930, og 28. mai 1946 slo de og Døves Ungdomslag seg sammen under navnet Døves Sportsklubb. Senere sluttet også Oslo Døves Skytterlag seg til sportsklubben.

På Skollerudåsen ved Lommedalen i Bærum kjøpte Døves Skiklubb tomt i 1900 og bygde skihytte, kalt Døvehytta. Ny og større skihytte ble bygd i 1917. Begge hyttene ble ødelagt av brann, den første før 2. verdenskrig, den andre på 1970-tallet. Etter den siste brannen ble klubbens tredje hytte bygd, men den ble solgt etter noen år. Ved skihyttene hadde klubben også hopp- og slalåmbakke.

Oslo Døves Sportsklubb er et av åtte idrettslag for døve i Norge. De andre er Bergen Døves Idrettsklubb, Hamar Døves Idrettslag, Holtan Døves Sportsklubb (i Sandefjord), Porsgrunn Døves Sport, Stavanger Døves Idrettsforening, Trondheim Døves Idrettslag og Ålesund Døves Aktivitetsklubb.

Litteratur
----------

* Thorbjørn Johan Sander: *Døveidretten i Oslo gjennom 110 år 1892-2002*. Oslo Døves Sportsklubb 2002

Kilder
------

* Oslo Døves Sportsklubb: Historikk (besøkt 3. juli 2013)
* Eivind Hegstad (red.): *De Døves Forening i Oslo - 75 års jubileumsberetning*. Oslo 1953 (s. 90-91, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Trygve Christensen: *Bærumsmarka før og nå*. Eget forlag, Oslo 1999. ISBN 82-992916-2-3 (s. 57, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Deafnet.no: Fridtjof M. Tenden (jubileumsomtale i Tegn og Tale nr. 21 1966, besøkt 3. juli 2013)
* Norges Døves Idrettsutvalget (besøkt 3. juli 2013)

Andre eksterne lenker
---------------------

* Oslo Døves Sportsklubb (hjemmeside)
* Norges Fotballforbund: Oslo Døves Sportsklubb
* Aftenposten: Stilleste lag på Ekebergsletta (27. juli 2004, oppdatert 19. oktober 2011)

| * v
* d
* r
2. divisjon 7'er-fotball kvinner, Oslo Fotballkrets, 2015 |
| --- |
|  | 
* Abildsø
* BI Athletics
* Brosundet
* Frigg
* Koll 2
* Korsvoll
* Langhus
* Linderud
* Lommedalen
* Nesodden
* Oppegård
* OSI
* Ready
* Sommerfrydløkken
* Vålerenga
* Veitvet
* Øvrevoll Hosle

 | Norges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Oslo Fashion Awards** er en prisutdeling til aktører innenfor den norske motebransjen som har utmerket seg på en positiv måte det foregående året. Prisutdelingen ble først etablert i 1991 under navnet *The Smirnoff International Fashion Awards* for å fremme unge norske designtalenter. Fra og med 2001 har prisen blitt kåret under navnet Oslo Fashion Awards. Prisen har vært TV-overført på TVNorge både i 2001 og 2003.

I 2005 var Oslo Fashion Awards i samarbeid med Norge 2005, ansvarlig for den offisielle norske Hundreårsvisningen i Vallhall Arena i forbindelse med nasjonen Norges hundreårsjubileum. Oslo Fashion Awards feiret i februar 2011 sitt 20-årsjubileum med festforestilling i Folketeatret i Oslo.

Priskategoriene Årets Fagpris, Årets Motebutikk, Årets Best Kledde Kvinne, Årets Best Kledde Mann, Årets Mediapris og Æresprisen er prisutdelingens hovedfokus, sammen med de årlige trendshowene for aktører i motebransjen.

Oslo Fashion Awards besøkte hvert år i perioden 2004-2013, 25 norske byer med sin bransjeaften og lokal prisutdeling i kategorien Årets Motebutikk. Disse gikk videre til den nasjonale finalen under moteuken i Oslo.
Etter 2014 har Oslo Fashion Awards hatt hovedfokus på sitt arbeide som faglig organ for aktører innen norsk motebransje.

Referanser
----------

1. ↑  oslofashionawards.no Arkivert 24. mai 2015 hos Wayback Machine. Om Oslo Fashion Awards.
2. ↑  blikk.no Arkivert 24. mai 2015 hos Wayback Machine. Baron von Bulldog ble årets designer.
3. ↑  youtube.com, Oslo Fashion Awards Hovedprisutdeling 2011.
4. ↑  kjendis.no Arkivert 1. mars 2007 hos Wayback Machine.
5. ↑  Rogaland Avis[*død lenke*], Nominert til Årets Motebutikk.
6. ↑  tb.no, Dette er Årets Motebutikk.

Eksterne lenker
---------------

* oslofashionawards.com
* oslofashionawards.no
* Fakta[*død lenke*]