recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rød kjempekenguru** (*Lat.Macropus rufus*) er den største kenguruen av alle, og også det største pungdyret. Den har en kropplengde på mellom 80 og 160 cm. I tillegg kommer halen på 70 til 120 cm. Når dyret står, kan det oppnå en høyde på opptil 180 cm, men 150 cm er det vanlige. Hannen er betydelig større enn hunnen og kan veie opptil 90 kg, selv om en vekt omkring 55 kg er mer vanlig. Hunnen veier opptil 30 kg. Navnet skyldes fargen til hannen, som har rød pels. Hunnens og ungene har blågrå pels. 

En rød kjempekenguru-hunnRød kjempekenguru lever enten alene eller i mindre grupper i tørre og halvtørre regioner i Australia, hvor føden består av gress, busker og løv. Den blir kjønnsmoden etter 18 til 24 måneder. Paringen skjer hele året, men er tilpasset tilgangen på vann og føde. Etter en drektighetstid på 33 dager blir den noen centimeter lange, blinde og hårløse ungen født, og kryper så opp i morens pung. Der blir den til den er omtrent 235 dager gammel. Den vil fortsette å die til den er omtrent 12 måneder.

Til tross for omfattende jakt og at mange bønder anser den som et skadedyr, er rød kjempekenguru blant de vanligste kenguruartene og bestanden er ikke truet. Den er først og fremst nattaktiv og hviler om dagen i skyggen. Den beveger seg neste utelukkende ved å hoppe og kan komme opp i hastigheter på opptil 65 km/t. Det har blitt målt at kenguruen kan hoppe over 12 meter i et eneste hopp.

Referanser
----------

1. ↑  Ellis, M. van Weenen, J. Copley, P. Dickman, C. Mawson, P. & Woinarski, J. 2008 Macropus rufus 2010.2 IUCN Red List of Threatened Species.
2. ↑  *Vår fantastiske verden*, Skandinavisk Presse 1990

Eksterne lenker
---------------

* (en) *rød kjempekenguru* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *rød kjempekenguru* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *rød kjempekenguru* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *rød kjempekenguru* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Macropus rufus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Macropus rufus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Osphranter rufus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**Akrokorint** (gresk: Ακροκόρινθος), Korints akropolis, er en monolittisk høyde over den antikke byen Korint. Byens akhaiske akropolis som allerede var en lett forsvart stilling på grunn av sin geomorfologi, ble ytterligere tungt befestet under Østromerriket siden den ble setet for strategosen av Themaen av Hellas. Senere ble den en festning for frankerne etter det fjerde korstog, venetianerne og osmanene. Med sin sikre vannforsyning, ble Akrokorints festning brukt som siste forsvarslinje i det sørlige Hellas for å stå imot fiender som forsøkte å trenge seg inn på den peloponnesiske halvøy. Tre ytre murer utgjorde de menneskeskapte festningsverkene til høyden. På den høyeste toppen på stedet stod et tempel til Afrodite som ble kristnet som kirke før det senere ble en moské.

Det amerikanske instituttet i Athen begynte utgravninger i 1929.

Kart over restene av Akrokorint.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
**Sven Henric Walcke** (født i Sverige i 1745, død på Manglerud 5. januar 1825) var en svensk dansemester og forfatter, som etter hvert valgte å bosette seg i Norge.

Med sine bøker *Minnes-bok uti dans-konsten* (1782) og *Grunderne uti dans-kånsten, til begynnares tjenst* (1783) var Walcke ansvarlig for de første trykte bøkene om dans som utkom i Sverige, og trolig også i Skandinavia. Bøkene inneholder riktignok like mange moralske oppfordringer som dansebeskrivelser. Blant annet påpeker han med avstandstagen til folkedansen, at de dansende ikke bør gjøre hopp og sprett, men bevege seg på en behagelig måte og med selvbeherskelse. Slik han selv reklamerte for, drev han sin virksomhet utelukkende «til Ungdommens Dannelse og Sædernes Forbedring».

Welcke kom som svensk «dansmästare» til Norge. Fra 1791 var han tilknyttet det «Kongelige Militaire Academie» som Informations-Mester i Dands, eller som det het fra 1897; «Lærer ved den Kongelige militaire mathematiske Skole». Den 29. november 1803 ble han registrert som eier av husmannsplassen Mangelberg på Manglerud, og her ble han også boende til sine dagers ende. Men danseskolen drev han sentralt i Christiania. Han etablerte også noe kursvirksomhet i Bergen, blant annet i 1796 og 1798, og i Drammen 1817, 1819 og 1822.

I Christiania forferdiget han også i 1802 sitt manuskript til *Toure-Bog af Engelsk- og Contra-Dandse for mine Elever*. Da han høsten 1806 ønsket å videreføre sine dansekurs, fikk han overtalt Peter Christen Asbjørnsens far, glarmester Andreas Asbjørnsen, som nettopp hadde kjøpt Dronningensgate 26 (matrikkelnummer 82) til å motta påmeldinger fra tidligere og nye elever som ønsket å motta danseundervisning.

Litt senere på høsten proklamerte Walcke at danseskolen ville få lokaler i snekker Wærners gård i Kirkegaten fra 29. oktober. Likevel fortsatte Andreas Asbjørnsen å motta påmeldingene for ham.

Referanser
----------

1. ↑  Aker Skifteprotokoll nr. 15. 1792-1803, s. 665b.

Litteratur
----------

* 1782: *Minnes-bok uti dans-konsten*. Nyköping: Carl Haßelrot boktr.
* 1783: *Grunderne uti dans-kånsten, til begynnares tjenst*. Göteborg: Lars Wahlström boktr.
* 1802: *Toure-Bog af Engelsk- og Contra-Dandse for mine Elever*. [Manuskript]. Christiania.

Portal: Dans
Emma Stone synger «Audition (The Fools Who Dream)» i *La La Land*. Foto: Eva Rinaldi 
**«Audition (The Fools Who Dream)»** er en låt fra filmmusikalen *La La Land* (2016). Melodien ble komponert av Justin Hurwitz, mens Benj Pasek og Justin Paul skrev sangteksten. Låten ble fremført av Emma Stone i filmen. Hurwitz, Pasek og Paul ble nominert til Oscar for beste sang for «Audition (The Fools Who Dream)» under den 89. Oscar-utdelingen. De ble også nominert til en Critics' Choice Movie Award for sangen.

Komposisjon
-----------

Komponisten Justin Hurwitz diskuterte låten i et intervju med *Variety*. Han mente at det var favorittlåten hans fra filmen og at det «kom fra et veldig rent sted». I motsetning til de andre sangene hørte han ikke på andre låter for å bli inspirert, og det resulterte i en låt «komponert fra et emosjonelt ståsted».

Referanser
----------

1. ↑  Tapley, Kristopher (17. november 2016). «Listen to ‘City of Stars’ From the ‘La La Land’ Soundtrack, Arriving Dec. 9». *Variety*. Besøkt 20. februar 2017.
2. ↑  «Oscar Nominations 2017: See the Full List». *Vanity Fair*. 24. januar 2017. Besøkt 20. februar 2017.
3. ↑  Nordyke, Kimberly; Shanley, Patrick (11. desember 2016). «Critics' Choice Awards: The Complete Winners List». *The Hollywood Reporter*. Besøkt 20. februar 2017.
4. 1 2  Tapley, Kristopher (31. august 2016). «‘La La Land’ Composer Justin Hurwitz Details the Film’s Songwriting Process». *Variety*. Besøkt 14. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Full sangtekst til denne sangen hos MetroLyrics
**Audi alteram partem** (eller **audiatur et altera pars**) er et latinsk uttrykk som bokstavelig betyr «**hør den andre siden**». Det står for prinsippet om at ingen skal bli dømt uten en høring hvor de har muligheten til å svare på beskyldingene rettet mot dem. Et vanligere norsk uttrykk er retten til kontradiksjon eller kontradiksjonsprinsippet
.

Uskyldighetsregelen (som forteller at ingen er skyldig inntil det motsatte er bevist og vedkommende er dømt i en rett) er sett på som et prinsipp for rettferdighet i de fleste lovsystemer der den tiltalte skal få lov til å konfrontere vitnet og undersøke bevisene presentert av staten eller aktor i prosessen der det blir bestemt om tiltalte er skyldig eller ikke.

Også i journalistikk er dette prinsippet nedfelt i yrkesetikken, blant annet gjennom Vær Varsom-plakatens rett til tilsvar ved beskyldninger.

Brukshistorie
-------------

Som et generelt prinsipp for rasjonalitet når det skal kommes til en konklusjon, var «hør begge sider» behandlet som en del av normal klokskap av de gamle grekerne.

Det var brukt av *the International Court of Justice* i *Nuclear Tests*-saken, hvor den refererte til at Frankrike ikke var til stede.

I dag varierer det om tiltalte kan dømmes *in absentia* (dvs. at vedkommende ikke er til stede i rettssalen).

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 14. september 2007. Besøkt 3. oktober 2007.
3. ↑  Ot.prp. nr. 51, kap 13.2.2: "Kontradiksjon og rettsanvendelse" «[*død lenke*]» *Ot.prp. nr 51*, 2004–2005
4. ↑  e.g. Aeschylus, *The Eumenides* 431, 435
5. ↑  *Nuclear Tests*, 1974 I.C.J. 265.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Audisme** betegner oppfatninger og holdninger basert på en tenkning som gir negativ stigma mot døve eller hørselshemmede. Det beskriver en form for diskriminering hovedsakelig fra hørende, bevisst eller ubevisst. Slike negative stereotypier og fordommer mot døve eller hørselshemmede tillates å dominere ens oppfatning av den døve personen. 

Fordommer kan basere seg på opplevelser fra egen erfaring, TV og film eller påvirkning fra andre, og tar utgangspunkt i at døve ikke kan gjøre det samme som hørende. Fordommene kan komme av at man har hørt en døv person snakke med stemmen sin. Det kan også være farget av erfaringer med psykisk utviklingshemming eller multifunksjonshemning, der døvhet er en av flere funksjonshemminger. 

For døve oppleves det stigmatiserende og sårende når intelligens, livskvalitet og mestring kobles mot evne til å høre, eller evne å prate med samme lydbilde som hørende. 

Professor Tom L. Humphries innførte begrepet i sin doktoravhandling fra 1977. Det ble forsterket da professor Harlan Lane tok begrepet audisme i sine artikler og avhandlinger. Mens Humphries opprinnelig brukte begrepet for å beskrive holdninger og praksis, utvidet Lane begrepet betydning til å omfatte undertrykkelse av døve.

Eksterne lenker
---------------

* Deafnet.no om audisme
***Opp og ut*** er en norsk bildebok for barn skrevet og tegnet av Svein Nyhus. Boka ble gitt ut av Gyldendal forlag høsten 2008.

Boka er illustratørens åttende barnebok med egen tekst. Boka blir utgitt på polsk i 2013.

Innhold
-------

*Opp og ut* handler om en liten vandrer med rødt bustehår og spiss nese som sammen med en engstelig steinkjempe går gjennom et surrealistisk landskap for å finne havet. Teksten er kort og har poetiske gjentakelser og lydord. Innholdet er lett filosofisk og eksistensielt, men boka kan også leses som en fabel om mot. Historien er illustrert med store tegninger utført med blyant som er bearbeidet og fargelagt i photoshop. 

> Det er noe med bøkene til Svein Nyhus som gjør dem så annerledes. Man merker det i språket som elegant leker seg bortover sidene. Man ser det i bildene som er både vakre og skumle og magiske og litt rampete på en gang. Bøkene hans er fabulerende, abstrakte og samtidig konkrete, og de vekker nye tanker. De er enkle nok til å fange oppmerksomheten helt ned til de minste leserne, men samtidig så komplekse at en voksen vil få minst like mye ut av dem.
> 
> 
> Adele Lærum Duus om *Opp og ut* på barnebokkritikk.no 2008
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  Barnebokkritikk.no om *Opp og ut* 2008 Arkivert 5. september 2011 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Gyldendal forlags presentasjon av boka Arkivert 14. juni 2012 hos Wayback Machine.
* Svein Nyhus egne blogginnlegg om boka

Portaler: Litteratur | Kunst
**Gijsbertus Jacobus Sas** også kjent som **Bert Sas** og **G.J. Sas** (født 1. august 1892 i Leeuwarden, død 20. oktober 1948 i Skottland) var en nederlandsk militæroffiser. Han var i 1940 Nederlands militærattaché i Berlin og er kjent for å ha videreformidlet meldinger om nært forestående tysk angrep til diplomater fra Danmark, Nederland, Norge og Sverige.

Andre verdenskrig
-----------------

Sas var i 1940 major og militærattaché ved Nederlands diplomatiske representasjon i Berlin. Han fikk gjennom den tyske oberst (senere generalmajor) Hans Oster i Abwehr 3. april 1940 informasjon om nært forestående tysk angrep på Nederland, Danmark og Norge. Sas videreformidlet 4. april opplysningene også til diplomater fra Danmark, Norge og Sverige. Etter den andre verdenskrig har bakgrunnen for Osters formidling av forvarsel om det tyske angrepet vært diskutert, likeså hva som skjedde med de opplysninger militærattaché Sas ga til andre lands diplomater.

Den norske legasjonen videreformidlet Sas' informasjon til Utenriksdepartementet 5. april, men i uklar form og uten å nevne at Norge var et av målene for et tysk framstøt. Dette gjorde at det etter krigen ble tatt ut tiltale mot den norske diplomaten, Ulrich Stang. En skriftlig forklaring fra Sas ble benyttet av aktoratet, men diplomaten ble frifunnet for anklagen om at informasjon var tilbakeholdt. Sas' forklaring fra hendelsene i aprildagene 1940 ble også behandlet av den norske Undersøkelseskommisjonen av 1945.

Etter Tysklands okkupasjon av Nederland kom Sas til Canada, der han med oberstløytnants grad arbeidet for de nederlandske styrkene. Han fikk der også kontakt med norske offiserer og han møtte i 1943 kronprins Olav for å drøfte hendelsene i aprildagene 1940.

Etterkrigstiden
---------------

Etter andre verdenskrig var Sas militærattaché i Washington, DC.

Sas ble i april 1948 tildelt Haakon VIIs Frihetskors «for fremragende fortjenester av Norges sak».

Han omkom i en flyulykke nær Glasgow Prestwick lufthavn i Skottland høsten 1948.

Referanser
----------

1. ↑  For Danmark se Helge Knudsen: «Advarslen om 9. april: Forudsætninger og Motiver», *Historie/Jyske Samlinger*, ny rekke bind. 6, 1963.
2. ↑  Bjørn Bjørnsen:*Det utrolige døgnet*, Oslo: Gyldendal, 1990, s. 13ff.
3. 1 2  *Verdens Gang*, 25. august 1948, s. 1.
4. ↑  Hans Fredrik Dahl: «Stang, Ulrich» Arkivert 28. oktober 2009 hos Wayback Machine. i *Norsk krigsleksikon*, Oslo: Cappelen, 1995, her fra NorgesLexi.
5. ↑  Halvor Tjønn: «Norge visste, ingen gjorde noe», *Aftenposten*, 14. juni 2005. Betydningen av Sas' meldinger er i ettertid omdiskutert, se Olav Riste: «Varsla før 9. april 1940», *Aftenposten*, 21. juni 2005.
6. ↑  *Verdens Gang*, 10. april 1948, s. 2.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |

Portal: Tyskland
**Oppad AS** var et norsk selskap som var leverandør av oppvekstadministrativ programvare. Selskapet, som ble etablert i 2004, var lokalisert i Kongsvinger og Oslo. Selskapets navn er en sammensetning av **opp**vekst og **ad**ministrasjon. Produktene har også navnet Oppad.

Oppad leverte to ulike generasjoner av løsninger, en webbasert og en Windows-basert. Det Windows-baserte systemet ble ikke produsert av Oppad, men av det finske selskapet Tieto, som er en leverandør av IKT-løsninger innenfor utdanning, helse- og omsorgssektoren i Norden. Det svenske systemet ble tilpasset norske forhold av Oppad for skoler, skolefritidsordning og barnehager, foruten også integrerte løsninger med andre systemer for kommunal sektor.. Den nyeeste generasjonen Oppad var egenprodusert webbasert programvare bygget på en Raven-database. Det er i bruk for skolesektoren i norske kommuner.

I 2011 etablerte Oppad et samarbeid med det egyptiske selskapet ITWorx om å levere en læringsplattform. Denne skulle hete CLG og ville bli utviklet av ITWorx, men oversatt og tilpasset for norsk skole av Oppad.

Da Oppad gikk konkurs ble konkursboet kjøpt opp av Tieto.

Referanser
----------

1. ↑  «Nøkkelopplysninger fra Enhetsregisteret», Brønnøysundregisteret
2. ↑  «Om Oppad AS» Arkivert 19. februar 2015 hos Wayback Machine.
3. ↑  «Oppad tilbyr Læringsplattform» Arkivert 19. februar 2015 hos Wayback Machine.
4. ↑  digi.no
**Berta Hrubá** (født 8. april 1946 Praha, død 24. juli 1998 i Praha) var en tsjekkoslovakisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.

Hrubá vant olympisk sølvmedalje i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det tsjekkoslovakiske damelaget som kom på andreplass landhockeyturneringen bakn Zimbabwe. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Tsjekkoslovakia vant tre kamper, en uavgjort og et tap, og med sju poeng ble de nummer to på tabellen ett poeng bak Zimbabwe. Berta Hrubá spilte fem kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Sølv Sølv i landhockey, damer Tsjekkoslovakias flagg Tsjekkoslovakia

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Olympedia, Olympedia utøver-ID 20258, besøkt 3. august 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Berta Hrubá – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Berta Hrubá – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (cz) Berta Hrubá – Tsjekkias olympiske komité Rediger på Wikidata
**Stemshaug** er en tidligere kommune i Møre og Romsdal fylke. Stemshaug var fra 1837 del av Aure formannskapsdistrikt sammen med Valsøyfjord. Valsøyfjord ble skilt ut som egen kommune 1. januar 1894.

Stemshaug ble skilt ut som egen kommune fra Aure 1. juli 1914. Kommunen hadde 851 innbyggere ved opprettelsen.

1. januar 1965 ble Stemshaug og Aure kommuner samt områder på Ertvågøya fra Valsøyfjord og Tustna kommuner slått sammen til den nye Aure kommune. Stemshaug hadde ved sammenslåingen 877 innbyggere.

Historikk
---------

Navnet Stemshaugs eldre form kan tenkes å være *Stefnishaugr*, av *stefni*, avledet av *stafn*, stavn, brukt om en sterkt fremspringende, bratt høyde og om langt utstikkende odder. *Stafn* er antageligvis hentet fra bruksnavnet Stevnet. I fjorden utenfor gården stikker det et lite smalt nes ut som ender i en bratt fjellknaus.

Referanser
----------

1. ↑  Helland, Amund (1911). *Norges land og folk : topografisk-statistisk beskrevet : topografisk-statistisk beskrivelse over. 15 D. 2 : Romsdals Amt Byerne og herrederne*. Kristiania: Aschehoug. s. 1220.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Arne Arntzen Rygh** (født 19. februar 1882 i Kristiania, død 26. februar 1968) var en norsk advokat.

Liv
---

Han var sønn av Evald Rygh (1842–1913) og Sofie Arntzen (1842–1913), og bror av juristen Per Rygh (1874–1941). Navnet hadde han etter en oldefar på morssiden, sorenskriver Arne Arntzen. Faren var ordfører i Kristiania og statsråd fra 1889 til 1891. Familien bodde i en villa i Eilert Sundts gate i Kristiania, hvor den ugifte onkelen Oluf Rygh og en ugift tante også bodde. 

Som gutt var Arne Rygh elev ved Aars og Voss' skole, før han studerte og ble *cand. jur.* i 1904. Som student var han medlem av styret for Studentersamfundet og Den konservative studentforening. Etter et studieopphold i England ble han i 1907 edsvoren fullmektig hos advokatene Krog, Schjødt og Strøm, og fra 1909 var han ansatt som juridisk sekretær i Rjukan-selskapene, hvor hans bror Per Rygh var direktør. Han sluttet i denne stillingen i 1912 og begynte samme år advokatpraksis i Kristiania i kompaniskap med Eivind Eckbo. Til kompaniskapets 50-årsjubileum i 1962 ble det utgitt en minnebok ved Nils Kaurin.

Fra 1914 til 1918 var han juridisk konsulent for Norges Rederforbund. Senere var han i mange år medlem av rederforbundets rettsutvalg. Som advokat arbeidet han særlig med skatterett og aksjerett.

I årene før 2. verdenskrig var han formann i Skattebetalernes landsforening, samt Norges Bondelags skattenevnd. Under 2. verdenskrig var han noen uker arrestert som gissel ved Bredtvedt fengsel.

Rygh skrev bøkene *Om beskatning av jordbruk og skog* (1929) og *Sjøpant etter norsk lov* (1934). Dessuten skrev han artikler om juridiske og økonomiske emner i *Retstidende*, *Norges Handels- og Sjøfartstidende* og andre aviser. Han var medlem av styret i Norsk forening for internasjonal rett i mange år, og titulærmedlem av *Comité Maritime Internationale*. Rygh eide en stor boksamling og interesserte seg for historie, politikk og økonomi. Han var også en ivrig jeger.

Referanser
----------

1. ↑   runeberg.org[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* *Studentene fra 1899*. Kristiania: (Grøndahl). 1924.
* Kaurin, Nils (1963). *Høyesterettsadvokatene Eivind Eckbo og Arne Rygh*. [Oslo]: Eckbos legater.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF
 |
**Sten Nilsen** (født 21. juni 1921 i Fredrikstad, død 28. mars 1994) var en norsk illustratør, tegner, sangkomponist og plateartist. Han lagde blant annet en mengde omslagsillustrasjoner til populære underholdningsbøker for barn på 1950- og 60-tallet.

Arbeid
------

Som illustratør bidro Sten Nilsen med forsider til en rekke ungdomsbøker, pocketbøker, ukeblader, seriehefter, krim- og westernbøker. Han skal ha malt i alt 600 bokomslag i sin lett gjenkjennelige fargesterke, dramatiske og forenklede stil. Blant hans mest kjente arbeider er omslag til seriene om *Hardyguttene*, *Frøken Detektiv*, *Bobseybarna*, *Maskeserien*, *Conquest*, *Gulltopp*, *Dana-pikene* og *Vicki-bøkene*. 

I *Et liv med farger i svart/hvitt*, Willy B.s biografi om Sten Nilsen fra 2002, blir Nilsen regnet som en av de fire store omslagskunstnerne av pocketbøker i Norge, sammen med plakatmaleren Harald Damsleth (1906–1971), John I. Stensrud og Otto Wiese Moe (1922–2004).

Som musiker utgav Nilsen flere grammofonplater med sjømannsviser og annet, med *Vel i havn* fra 1955 som debutplate. I 1968 utga han LP-plata *Blyantstompen og saksa som dro til tegneland*, en samling egne barnesanger, og i 1973 *Vær glad for hver dag*, en LP med blant annet kristne barnesanger. Han skrev også barnebøker, lagde tegneserier og barne-TV-program for NRK.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 15521896f[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  willy b, *Sten Nilsen: et liv med farger i svart/hvitt*, Aschehoug, 2002.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Sten Nilsen i BIBSYS
* (no) Dagbladets omtale av Willy B.s bok om Sten Nilsen.
* (no) Kulturspeilet om boka om Sten Nilsen

  

Portaler: Litteratur | Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** KulturNav
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for NorgeNorge Norge |
| Friidrett: |
| Friidrett Nordisk juniormesterskap i friidrett |
| Gull | Kristiansand 2019 |  800 m |

**Eilén Brenne** (født 27. april 2003) er en norsk friidrettsutøver, som representerer Herkules Friidrett. Hun konkurrerer i sprintløp og mellomdistanseløp, og ble nordisk juniormester på 800 meter i 2019. Hennes beste nasjonale resultat er fjerdeplass på 800 meter under NM i friidrett 2019.

Idrettsresultater
-----------------

### Sesongen 2018

Brenne deltok i Världsungdomsspelen 2018, og fikk der andreplass på 800 meter som beste resultat i J15-klassen. Hun deltok i U20-klassen under Junior-NM i friidrett 2018, og kom der på fjerdeplass på 800 meter. Hun vant 800 meter i J15-klassen under UM i friidrett 2018. 

### Sesongen 2019

Hun vant 800 meter i J17-klassen under Världsungdomsspelen 2019. Hun representerte Norge under Sommer-EYOF 2019 (European Youth Olympic Summer Festival), og kom der på femteplass på 800 meter med ny personlig rekord på 2:07,19. I august deltok hun i NM i friidrett 2019, der hun kom på fjerdeplass på 800 meter, og under Junior-NM i friidrett 2019 fikk hun gull på 800 meter og bronse på 400 meter, i klassen U20. Hun vant 800 meter under Nordisk juniormesterskap i friidrett 2019 (U20), foran hhv. Nathalie Blomqvist fra Finland og Anne Hjort Arntsen fra Norge.

Referanser
----------

1. ↑  Minfriidrettsstatistikk.info - *Eilén Brenne - Utendørs 2018*, besøkt 9. juli 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata*
**Tom Erik Breive** (født 18. april 1980 i Steigen i Nordland) er en norsk fotballspiller som spiller på midtbanen til Sarpsborg 08. Han har tidligere spilt for Skeid så godt som hele sin karriere som senior- og juniorspiller, med unntak av to år i Oslo Øst.

Breive kom tidlig til Oslo der han gikk videregående på Wang Toppidrett. Han kom til Skeid som 16-åring og var blant annet med på Skeids juniorlag da de vant sine NM-triumfer i 1998 og 1999.

Etter 2007-sesongen ble han kåret til årets Skeid-spiller av Skeidoksene. Både Kongsvinger IL Toppfotball og Bodø Glimt viste interesse for midtbanespilleren, men Breive valgte å undertegne en ny kontrakt med Skeid, og spill i 2. divisjon. Han var sentral i Skeids 2008-sesong der klubben vant sin avdeling og rykket opp til Adeccoligaen.

I 2009 ble Breive først leid ut til Sarpsborg 08, før overgangen ble gjort permanent fra januar 2010.Breive var med på Sarpsborg 08-laget som rykket opp til Tippeligaen 2011. For dette ble han blant annet tatt ut på "Årets lag" i 1. divisjon av nettstedet tips.

Breive er lærerutdannet fra Høgskolen i Oslo.

Referanser
----------

1. ↑  Skeid.no (28. mars 2010): *Han har spilt 222 Skeid-kamper* Arkivert 28. januar 2012 hos Wayback Machine. besøkt 18. mars 2011
2. ↑  (no) «*Breive blir i Sarpsborg*». *sa.no*. 4. desember 2009. Besøkt 21. januar 2010.
3. ↑  (no) «*Breive fristes av Glimt*». *AvisaNordland.no*. 30. desember 2007. Besøkt 13. april 2009.
4. ↑  (no) «*– Håper på Skeid-opprykk*». *Skeid.no*. 30. desember 2009. Besøkt 21. januar 2010. [*død lenke*]
5. ↑  (no) «*Best og verst i Addecoligaen*». *tipsgaming.com*. 23. november 2010. Arkivert fra originalen 29. november 2010. Besøkt 26. november 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tom Erik Breive – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Tom Erik Breive – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Tom Erik Breive – FBref Rediger på Wikidata
**Torleiv Schibsted Corneliussen** (født 25. juli 1890 i Christiania, død 29. april 1975 i Oslo) var en norsk seiler som deltok i OL 1912 i Stockholm.

Corneliussen ble olympisk mester med den norske båten *Taifun* som vant 8-metersklassen. Mannskapet på båten besto av Corneliussen, Thoralf Glad, Andreas Brecke, Thomas Aas og Christian Jebe. Det var sju båter i 8-metersklassen, to finske, to russiske, to svenske og en norsk. *Taifun* vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 22. juli utenfor kysten ved Nynäshamn. Sammenlagt kom den svenske båten *Sans Atout* på andreplass og den finske båten *Lucky Girl* tok bronse.

OL-medaljer
-----------

* OL 1912 Sveriges flagg Stockholm - Gull **Gull** i seiling, klasse 8 meter Norges flagg Norge

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thorleiv Corneliussen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Thorleiv Corneliussen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Thorleiv Corneliussen – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Tom Frode Wallin** (født 19. januar 1977, død 4. november 2011) var en lovende norsk fotballspiller fra Larvik da han fikk nyrekreft med spredning.
Han ble innlagt på Radiumhospitalet i Oslo og ville gjøre noe med forholdene på sykehuset. Han startet da aksjonen «Slå et slag mot kreft» som ble verdens lengste golfturnering til inntekt for kreftsaken. Turneringen startet lørdag 30. april på rom 611 på Radiumhospitalet, og de første slagene var slått av Tom Frode Wallin, Jan Vincents Johannessen, biskop Ole Christian Kvarme, Olaf Tufte og Sigbjørn Smeland. Til 200 kroner slaget ble golfballen slått fra Radiumhospitalet, rundt sørlandskysten og videre oppover helt til Nordkapp. Underveis var det minnemarkeringer i regi av Den norske kirke. Nordkapp ble nådd 7. august 2011.

Tom Frode Wallin døde 4. november 2011, men «Slå et slag mot kreften» eksisterer videre. De innsamlede midlene går til Stiftelsen «611-slå et slag mot kreft» og fordeles mellom velferd for pårørende, pasienter og forskning. Radiumhospitalets Legater støtter også aksjonen.

Eksterne lenker
---------------

* Byavisa i Larvik om historien
* 611.no om Tom Frode Wallin[*død lenke*]
* 611.no om «veien til Nordkapp»[*død lenke*]
* Sykepleien.no om innsamlingen[*død lenke*]
* Radiumhospitalet legater om «Slå et slag mot kreft»[*død lenke*]
* Fotballspilleren Tom Frode Wallin
Atlanterhavsveien med fjellet Stemshesten i bakgrunnen
Storseisundet bru, med Stemshesten bak.
**Stemshesten** er et fjell innenfor Hustadvika i Romsdal i Møre og Romsdal fylke. Fjellet ligger nå i Hustadvika kommune, og dannet tidligere grense mellom kommunene Eide og Fræna. Fjellet er fra gammel tid sett på som et grensemerke mellom Romsdal og Nordmøre. Fjellet ligger ut mot havet, med et smalt parti synlig strandflatelandskap foran og det har derfor vært brukt som et landemerke for sjøfarende. Utenfor er det et grunt farvann med mange båer og skjær.

Sett fra havet, fra nord, er fjellet smalt og bratt. Sett fra øst, fra Atlanterhavsveien, ser man Stemshesten fra siden, som en lang buet rygg, med flere topper. Ryggen er ca. 6 km lang. Den nordligste toppen, med navnet Stemshesten, er. 532 meter over havet. Den høyeste toppen heter Melen og er 768 m. Mellom disse ligger Sjurvarden (667) og Skottenvarden (548).

Fjellet kan langt på vei karakteriseres som en rauk som stikker opp fra strandflaten. På fjellets østside er botner med små innsjøer, *Skavatnet* og *Skottenvatnet*.

Ifølge Amund Helland er fjellet i sagaene kalt *Stimr*. Det nevnes ofte, bl.a. i fortellingene fra borgerkrigstiden i Norge. Stedsnavngranskere har antydet en mulig sammenheng mellom det latinske *stimulus* som betyr spiss kjepp eller stav, og skulle bety *noe som stikker fram*. 

*Stemshesten* er egentlig navn bare på toppen som hever seg ytterst på fjellkammen.  Også navnet *Melen* brukes om hele fjellpartiet.

Stemshesten er mye benyttet til korte fotturer, og det ligger en hytte nær toppen.

Se også
-------

* Bremsneshatten
* Kvernberget
* Alden

Referanser
----------

1. ↑   Norgeskart.no besøkt 7.jan.2020
2. ↑   Ola Stemshaug:Namn i Noreg. Oslo 1976.
3. ↑   Helland s. 55

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Eilif Skaar** (født 27. november 1886 i Fana, Norge, død 7. august 1954 i Stockholm) var en norskfødt svensk filmprodusent og produksjonsleder. 

Han var sønn av personalkapellan, senere prost i Ringerike prosti, Nils Fredrik Christian Bruun Skaar og Marie Elisabeth Olsen.
Han tok examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger i 1904 da hans far var sogneprest i Strand i Ryfylke.
Skaar ble ansatt som eksportsjef ved AB Svenska Biografteatern og var også dette ved AB Svensk Filmindustri 1913-1923. Han ble direktør for Svensk Filmexport AB i 1924. Skaar ble studiosjef ved Europa Studio i 1935.

Se også
-------

* Eilif Skaars filmografi

Referanser
----------

1. 1 2 3   Sveriges dödbok, oppført som 18861127-081 Skaar, Eilif, besøkt 4. juni 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Sveriges dödbok 1947-2006
3. ↑  Stavanger Aftenblad: "Kvinnelige studenter fra Kongsgård i 1904", 27. august 1982 s.9.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eilif Skaar på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Eilif Skaar i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Thorleif Sjøvold** (født 27. september 1914 på Nøtterøy, død 2001 i Oslo) var en norsk arkeolog.

Han vokste opp i Tønsberg og på Nøtterøy, flyttet til Oslo 18 år gammel, og avtjente militærtjenesten i Garden. I 1935 begynte han å studere, og ble cand. mag. med fagene engelsk, norsk og historie. Mens han tok historie fulgte han A.W. Brøggers forelesninger, og ble betatt av arkeologien. Det ble dermed til at han tok magistergrad i nordisk arkeologi i 1943.

Han ble da ansatt i et vikariat ved Historisk museum i Bergen, og fikk fast ansettelse som konservator i 1945. Han ble deretter ansatt som bestyrer ved arkeologisk avdeling ved Tromsø museum i 1946, og ble i stillingen fram til 1950. Da ble han tilsatt som underbestyrer ved Universitetets Oldsaksamling i Oslo. I 1968 gikk han over i undervisningsstilling som dosent, og fra 1971 som professor i nordisk arkeologi. Sjøvold ble i 1967 innvalgt som medlem i Det Norske Videnskaps-Akademi.

Bibliografi
-----------

* *The Iron Age Settlement of Arctic Norway* 1. bind (1962)
* *The Iron Age Settlement of Arctic Norway* 2. bind (1974)
* *The Scandinavian Relief Brooches of the Migration Period* (1993)

Eksterne lenker
---------------

* «Thorleif Sjøvold» hos Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Thormøhlens gate** eller **Thormøhlensgate** er den lengste sammenhengende (i navnet) gaten i bydelen Møhlenpris i Bergen. Den går fra Puddefjordsbroen i nord til kryss med veien over Nygårdsbro II i sørenden av Nygårdsparken. Gjennomfartstrafikk foregår langs Nygårdsparken til kryss med O. J. Brochsvei som fører biler langs kaien under Puddefjordsbroen i nord. Gaten er kalt opp etter Jørgen Thor Møhlen.

Bebyggelsen består på østsiden primært av bolighus, de fleste bygd på tidlig 1900-tall, inntil en fotballbane og parken utgjør fortsettelen. Det første huset mot broen er forøvrig kalt «Trikkebyen 2» og skulle opprinnelig ha dekket hele kvartalet. Gaten er sperret for gjennomkjøring langs skolen, med unntak for veterantrikkekjøring der. Videre er gaten tilnærmet gatetun ved Vitalitetssenteret, med gjennomkjøringssperre i form av fortauskant. 

På vestsiden av gaten er der et aldershjem, en blokk fra år 2000, Trikkebyen, Bergen tekniske museum, Møhlenpris skole, en blokk fra tidlig 2000-tall med tilknyttet idrettshall m. m.(kalt «Vitalitetssenteret»). 

Området mot fjorden sørover var tidligere knyttet til skipsindustri, men har etterhvert skiftet karakter ved at mye er blitt revet og erstattet med nybygg i tilknytning til høyteknologi. Handelshøyskolen BI flyttet inn i et av nybyggene sommer/høst 2011. Noen av byggene er ansett verneverdige/bevaringsverdige, og skal stå, sammen med en av de gamle dokkene. Gaten avsluttes med VilVitesenteret og flere store bygg tilknyttet Høyteknologisenteret i Bergen ved Marineholmen.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Tom Fodstad** (født 11. april 1966) er en norsk tidligere fotballspiller. Han var angrepsspiller, og spilte for Hamarkameratene, Lyn og Stabæk.

Som lovende spiss startet Fodstad karrieren i 3. divisjon med Eidsvold Turn. Han spilte fem sesonger for Hamarkameratene og deretter to sesonger for Lyn. Første året i Lyn ble han lagets toppscorer i en sesong som endte med opprykk til øverste divisjon. Med 18 seriemål ble han da sesongens mestscorende spiller i 2. divisjon. Påfølgende sesong ble han med syv mål igjen lagets toppscorer i en sesong Lyn endte med en fjerde plass i Eliteserien. Fire av de syv målene ble scoret i en 4-3 borteseier over Viking mot slutten av sesongen. Fodstad valgte å forlate Lyn etter 1991-sesongen fordi han følte han ikke hadde klubbens tillit. Han avslo tilbud fra Kongsvinger, Vålerenga og Bærum til fordel for den ambisiøse 2. divisjonsklubben Stabæk.

I sin debut for Stabæk scoret Fodstad lagets mål i en bortekamp mot Ullern som endte 1–1. På de 64 seriekampene han spilte for Stabæk i 2. og 1. divisjon i løpet av tre sesonger, scoret han 33 mål. På 43 kamper i 2. divisjon scoret han 44 ganger. 

Etter Stabæks opprykk til Eliteserien i 1994 la Fodstad opp som toppspiller, ble spillende trener i Heggedal, og ble ansatt i Norges Fotballforbund. Han holder fremdeles tett kontakt med Stabæk-miljøet. Han er også juniortrener for Bærum SK.

Karriereoversikt
----------------

| Sesong | Klubb | Land | Nivå | Liga | Kamper | Mål
  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985
  | Ham-Kam | Norges flagg | 2
  | 2. divisjon |  |  |
| 1986
  | Ham-Kam
  | Norges flagg | 1
  | 1. divisjon |  |  |
| 1987
  | Ham-Kam
  | Norges flagg | 1
  | 1. divisjon |  |  |
| 1988
  | Ham-Kam
  | Norges flagg | 2
  | 2. divisjon |  |  |
| 1989
  | Ham-Kam
  | Norges flagg | 2
  | 2. divisjon |  |  |
| 1990 | Lyn | Norges flagg | 2
  | 2. divisjon |  | 18
  |
| 1991 | Lyn
  | Norges flagg | 1
  | Eliteserien | 20
  | 7
  |
| 1992
  | Stabæk | Norges flagg | 3
  | 2. divisjon | 21
  | 21
  |
| 1993
  | Stabæk
  | Norges flagg | 3
  | 2. divisjon | 22
  | 22
  |
| 1994
  | Stabæk
  | Norges flagg | 2
  | 1. divisjon | 21
  | 9 |

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 415225, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Geir Svardal (25. oktober 1991). «Lyn-nedslag». *Aftenposten*. s. 62.
3. ↑  Kaj T. Pedersen (29. november 1994). «Inntaksstopp i VIF, LSK og Stabæk». *Aftenposten*. s. 42.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos Norges Fotballforbund
* HamKam.no – Fodstads spillerprofil hos Hamarkameratene
* LynFotball.net – Fodstads spillerprofil hos Lyn Fotball
* Profil hos stb.guru
**Eiliv Jørgen Thorheim** (født 8. juni 1924, død 8. mai 2012) var en norsk oberstløytnant i Luftforsvaret. Han er særlig kjent for sitt arbeid med krigsgraver i Norge og i utlandet.

Thorheim gikk inn i det norske forsvaret under andre verdenskrig. Han tjenestegjorde fra 1944 i Luftforsvaret. Thorheim tok utdannelse til offiser i Storbritannia og USA. I sin tjeneste i Forsvaret var Thorheim blant annet FN-observatør i Midtøsten. Thorheim var i Luftforsvaret til 1984. Etter at han sluttet i Forsvaret drev Thorheim Krigsgravtjenesten i Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet og hadde der ansvar for å ivareta utenlandske krigsgraver og minnesmerker over falne i Norge.

I 2010 ble Thorheim utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fortjenstfullt virke for krigsgravtjenesten i utlandet». Han har også mottatt Deltagermedaljen, Forsvarsmedaljen med laurbærgren og Forsvarsmedaljen med tre stjerner. I 2000 ble Thorheim tildelt den russiske Vennskapsordenen for sin innsats for å skjøtte russiske krigsgraver i Norge og i 2010 ble han tildelt Jubileumsmedaljen i anledning 65-året for seieren i Den store fedrelandskrigen 1941–1945 av president Dmitrij Medvedev under hans statsbesøk i Norge. For arbeidet med å ivareta britiske krigsgraver ble han i 2006 utnevnt til medlem av Den britiske imperieordenen.

Han døde den 8. mai 2012 og ble bisatt fra Alfaset gravlunds kapell den 15. mai 2012. Representanter for bl.a. Krigsgravtjenesten og det britiske og russiske forsvaret var til stede. Hans urne skal settes ned i hjembygden på Sunnmøre.

Utgivelser
----------

* *NIKE-bataljonen: de første 25 årene*, Oslo: Luftforsvaret , 1985

Referanser
----------

1. ↑  "Aftenpostens" nettsider, 15. mai 2012 [*død lenke*]
2. ↑  *Aftenposten*, 8. juni 2009, s. 11.
3. ↑  Tildeling av ordener og medaljer: Søk i arkivet, kongehuset.no.
4. ↑  «Nordmann får russisk vennskapsorden», *Aftenposten*, 26. april 2000.
5. ↑  «Norske krigshelter fikk russiske medaljer», TV2 Nyhetene, 26. april 2010.
6. ↑  British Ambassador presents MBE to Lieutenant Colonel Eiliv Thorheim, Storbritannias ambassade i Oslo, 30. september 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
Rinnan var kaptein på MS «Tampa». Her er skipet i havn i Papeete i Fransk Polynesia
**Arne-Frode Rinnan** (født 11. november 1940 i Oslo) er kjent som kaptein på det norske skipet MS «Tampa», eid av rederiet Wilh. Wilhelmsen. 21. august 2001 reddet skipet hans 438 flyktninger, primært afghanere, fra en synkende båt ca. 75 nautiske mil nord for Christmasøya. Det etterfølgende forsøket på å sette av de skipbrudne i Australia forårsaket internasjonal debatt. Tampa ble bordet av den australske marinen og Rinnan mottok trusler fra australske myndigheter.

For sin handlemåte og prinsippfasthet fikk han flere nasjonale og internasjonale hederspriser. Rinnan ble i 2001 av kongen utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden. Den britiske avisen *Lloyds' List* og Nautical Institute utnevnte Rinnan til «årets kaptein». I 2002 ble kapteinen, sammen med mannskapet og rederiet Wilh. Wilhelmsen, hedret med Nansenprisen av FNs høykommissær for flyktninger. I april samme år ble Rinnan og den øvrige besetningen på MS «Tampa» hedret med den norske Plaketten for redningsdåd til sjøs.

Arne Rinnan pensjonerte seg sent i 2001 og bor sammen med sin familie på Kongsberg.

Referanser
----------

1. ↑  *Norges statskalender 2009*.
2. ↑  «Årets kaptein - Innenriks - Dagbladet.no». *www.dagbladet.no*. Besøkt 21. februar 2016.
3. ↑  «Pris og prismodtagere»[*død lenke*], UNHCRs regionkontor for de baltiske og nordiske lande.
4. ↑  *Norges statskalender 2008*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Kadra Yusuf  | **VGs «Årets navn»**(2001) | Neste mottaker:Robert Stoltenberg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Thornes gate** er ei tverrgate som løper mellom Schjongs gate og Aabenraagata på Schjong, på Sørsiden i Hønefoss. Fra Thornes gate er det avkjøring til Kvernberggatas søndre del og Kahrs gate. Gata krysser også Dronningens gate og har avkjørsel til Anna Colbjørnsdatters gate nordover. Tidligere var det også avkjøring til Ådalsgata sørover, men denne er nå blokkert for motorisert ferdsel. Thornes gate ender i Aabenraagata ved Storelva.

Thornes gate er oppkalt etter kjøpmann og sagbrukseier Johan Fredrik Thorne fra Drammen. Han var sentral da Norges første dampskip, DS «Kong Ring», ble bygget på Øya (Hønefoss) i Hønefossen.

Bildegalleri
------------

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
| Thornes gate 8.
 |
| Thornes gate 8.
  |

|  |
| --- |
| Thornes gate 12.
 |
| Thornes gate 12.
  |

 |

Se også
-------

* Gater i Hønefoss

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thornes gate – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Rolf Henningsen** (født 5. april 1923 i Åsgårdstrand, død 21. oktober 2007) var en norsk marineoffiser.

Henningsens marinekarriere starta som 17-åring, da han i 1940 blei tatt opp på den norske sjøkrigsskolen i eksil i Storbritannia. Han tjenestegjorde deretter i norske motortorpedobåt-flotiljen som var stasjonert på Shetland. Han blei tildelt Krigsmedaljen med stjerne.

Fram til pensjonering i 1983 hadde han en variert tjeneste innen forsvaret. Han var blant annet sjef for MTB-inspeksjonen og Eskortefartøyinspeksjonen og marineattache ved Norges ambassade i Washington D.C.. Hans siste tjeneste var som sjef for Kysteskadren med flaggkommandørs grad. I perioden 1961-64 var han med på å bygge opp Den keiserlige etiopiske marine, blant annet som sjef på skolefartøyet «Etiopia».

Etter at han fratrådte marinen, var Henningsen ei tid styrmann på forskningsfartøyet «Harald Sverdrup».

Referanser
----------

1. ↑   Krigsseilerregisteret, norsk krigsseileregister person-ID 243893, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Krigsseilerregisteret
 |
**Knaanisk** (også kalt **judeo-slavisk**) er et utdødt vestslavisk språk, som historisk ble snakket av jøder i vestslaviske land, særlig i de bøhmiske landene (dagens Tsjekkia), men også i dagens Polen og i Lausitz og andre sorbiske områder. Språket døde ut i senmiddelalderen.

Navnet *knaanisk* kommer fra en geo-etnologisk betegnelse på jødiske befolkninger øst for Elben, og ble brukt i motsetning til askenasiske jøder vest for Elben og sefardiske jøder på Den iberiske halvøy. Betegnelsen kommer opprinnelig fra det gammelisraelske navnet Kanaan (hebraisk כנען "kəna'an). Uttrykket Kanaan ble brukt av jøder i Europa som betegnelse på slaviske folk.

En mulig årsak til at knaanisk døde ut var ekspansjonen til askenasisk kultur og tyskbasert jiddisch språk.

Referanser
----------

1. ↑  various authors (1983). Witold Tyloch, red. *Z dziejów Żydów w Polsce* **(polsk)**. Warsaw: Interpress. s. 6. ISBN 83-223-2095-7.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
Må ikke forveksles med Våpen (heraldikk).
Et **våpen** er et redskap som er konstruert med formål til å kunne drepe, skade eller fange personer, dyr, eller ødelegge fysiske mål. Noen typer våpen kan brukes til angrep, forsvar og til å true, avskrekke med, mens andre blir brukt til jakt og sportsskyting.

Våpentyper etter bruksområde
----------------------------

M1 Garand rifle
* Militærvåpen – skytevåpen, miner, artilleri, kjemiske våpen, biologiske våpen, masseødeleggelsesvåpen, kanoner
* Jaktvåpen – skytevåpen, luftvåpen, pil og bue, armbrøst, slynge, sprettert, spyd
* Sportsvåpen – skytevåpen, luftvåpen, pil og bue, florett, spyd
* Nærkampsvåpen – slagvåpen, blankvåpen

Skytevåpen
----------

Mp5 maskinpistol
### Korte våpen

* Pistol
* Revolver
* Maskinpistol

De ovennevnte har til felles at de bruker ammunisjon som er tilpasset lette våpen, såkalt pistolammunisjon. De er eller ganske forskjellige i virkemåte.

### Lange våpen

Stilett
* Gevær
* Hagle
* Automatgevær
* Lette maskingevær

De ovennevnte har til felles at de bruker rifleammunisjon (unntatt hagle), og holdes med to hender ved bruk. De er ellers ganske forskjellige i virkemåte.

Bofors luftvernkanon
### Tyngre helautomatiske våpen

* Tunge maskingevær
* Maskinkanon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** HDS **·** NKC
 |
**Rolf Holger** (født 26. september 1903, død 19. juni 1969) var en norsk organist, pianist og komponist. Han var organist i Manglerud kirke, men er særlig kjent som organist i NRKs radioandakter, hvor han sammen med Sigvart Fotland spilte til salmene som ble sunget av Andaktskvartetten. Holger var også en etterspurt akkompagnatør, og han akkompagnerte sangeren Olav Werner på over 300 konserter over hele landet. Han akkompagnerte også Aase Nordmo Løvberg på hennes konsertreiser. Han var også akkompagnatør på mange plateinnspillinger, blant andre med Peder Alhaug. I 1950 var han solist ved uroppførelsen av Eivind Grovens *Klaverkonsert* med Harmonien i Bergen. Dirigenten var Olav Kielland. Rolf Holger var frimurer og gjorde tjeneste som organist ved logemøter i Stamhuset i Oslo.

Han var gift med Sofie Almgren (1916–1989).

Bibliografi
-----------

* *Norske religiøse folketoner for en sangstemme med akkompagnement* 1973 ISBN 82-00-04728-8
* *Å Jesus, store Gud (musikktrykk)*, tekst Tore Ørjasæter (For blandet kor)

Referanser
----------

1. ↑  Werner, Olav Arkivert 18. september 2010 hos Wayback Machine.
2. ↑  Jostein Pedersen: *Førr ei dame!*. Artikkel i Klassisk Musikkmagasin Arkivert 20. mars 2005 hos Wayback Machine.
3. ↑  Alhaug, Peder Arkivert 20. oktober 2010 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |