recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Folkvang skole** er en barneskole i Halden, med ca. 200 elever og 30 ansatte, fordelt fra 1. til 7.klasse. Elevene som går her bor i områdene Hov, Knardal og Eskeviken, kort sagt den sydlige delen av byen. Elevene kommer til skolen ved å gå, sykle, eller kjøre buss. Taxi blir tilbudt elever som man mener har en farlig skolevei. 
Elevene får lov til å bevege seg innen skolens grenser som er merket opp med gjerder og røde markeringer. Skolen har også tre gapahuker i gåavstand fra skolen, som elevenes foreldre har bygd på dugnad. Her kan det arrangeres grillturer, naturstier og annet. 
Folkvang skole har også skolefritidsordning, SFO.

Historie
--------

Før 1905 måtte barna i dette området gå langt for å komme til skolen, som da lå på Idd. I 1905 ble Folkvang skole (også kalt Naggelen) bygd, med tre klasserom og en lærerleilighet. Uthusbygg med vedskjul og doer og stor hage med mye dyrking. Etter hvert ble det bygget boliger ved Knardal. Det kom flere elever og de var nødt til å bygge en ny skole. Denne ble også kalt Folkvang og ble bygget på festningens grunn ved Risum. 7. september 1958 ble den nye skolen, der elevene går i dag, åpnet. Den har i senere tid fått flere påbygg, en gang i 1967 og en gang i 1998. I 1998 fikk skolen en ny gymsal og flere klasserom. Den gamle skolen ble fortsatt brukt som framhaldsskole fram til 1970-årene, men ble i senere tid brent ned.
Folkvang skole ligger rett i nærheten av Fredriksten festning. Rundt 1700-tallet og ut på starten av 1800-tallet ble det holdt «slaver» i festningen, straffanger som var dømt til tvangsarbeid. Dette var den nest største straffeanstalten i landet på denne tiden. Litt ovenfor skolen kan du ennå finne Slavekirkegården, som har forbindelse med slaveriene på festningen.

Stenhoggeri
-----------

Den kjente skulpturen Monolitten som står i Vigelandsanlegget er hogd ut i nærområdet i 1919. Denne ble hogd ut av fedrene til elevene som gikk på Folkvang. Siden barna gikk på skolen annenhver dag, måtte guttene hjelpe til med hoggingen og jentene hjalp til med husarbeidet (10-12 årsalderen).

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Nasjonalt skoleregister
 |
**Didier Flament** (født 4. januar 1951), fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1976 i Montréal og 1980 i Moskva.

Flament ble olympisk mester i fekting i Sommer-OL 1980 i Moskva. Han var med på det franske laget som vant lagkonkurransen i florett foran Sovjetunionen og Polen. De andre på laget var Philippe Bonin, Bruno Boscherie, Frédéric Pietruszka og Pascal Jolyot.

Fire år tidligere, i Sommer-OL 1976 i Montréal, vant han en bronsemedalje i lagkonkurransen i florett med det franske laget som kom på tredjeplass bak Vest-Tyskland og Italia.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - **Gull** i fekting, florett lag Frankrikes flagg Frankrike
* Bronse 1976 Canadas flagg Montréal - Bronse i fekting, florett lag Frankrikes flagg Frankrike

Referanser
----------

1. ↑   GeneaStar, GeneaStar person-ID flamentdidi[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Didier Flament – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Didier Flament – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Didier Flament – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
Høyesterettsbygningen i Jerusalem.
**Israels høyesterett** (*hebraisk*: בית המשפט העליון, *Beit HaMishpat HaElyon*, *arabisk*: المحكمة العليا, *Al-Mahkamah al-‘Ulyā*) er høyeste rettsinstans (høyesterett) i Israel. Domstolen består av 15 høyesterettsdommere som er utpekt av Israels president etter å ha blitt nominert av det israelske innstillingsrådet for dommere. Dommere tjenestegjør til de blir 70 år med mindre de selv trekker seg eller de blir avsatt. Israels høyesterett befinner seg i Jerusalem.

Domstolens myndighet strekker seg over hele Israels territorium, inkludert Vestbredden, Gazastripen og Øst-Jerusalem. Avgjørelser av høyesterett er bindende for alle andre domstoler med unntak av for høyesterett selv. Dette er prinsippet om bindende prejudikater i Israel. Høyestrett fungerer også som ankedomstol.

Domstolen har avsagt en rekke dommer i forbindelse med Israel-Palestina-konflikten, rettighetene til israelske arabere og diskriminering mellom jødiske grupper i Israel. Høyesterett kan også intervenere i operasjoner av Israels forsvar.

Gjeldende justitiarus er Esther Hayut.

Referanser
----------

1. ↑  Dershowitz, Alan: *The Case for Israel* (2003)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Israel supreme court – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* engelsk Israeli Judicial Authority
* engelsk Jewish Virtual Library: The Judicial Branch

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NLA **·** NKC
 |
Første nummer av *Urd*, illustrert ukeblad utgitt i Oslo 1897–1958. På forsida utroper Kitty Kielland Thomasine Lie til «kvinnebladets skytsånd». Andreas Blochs tittelvignett viser den norrøne skjebnegudinnen Urd som vanner verdenstreet. Bladets motto er dekorert med hakekors som lykkesymboler. Foto: Fra Nasjonalbibliotekets tidsskriftssamling 
***Urd*** var et norsk ukeblad som var myntet på kvinnelige lesere. Det ble grunlagt i 1897 og lagt ned i 1958. 

Tidsskriftet ble startet av journalistsøstrene Anna (1864–1956) og Cecilie Bøe (1856–1947), mens broren. Det hadde en kristen profil og satset på familieorientert stoff, men også folkeopplysning, kunst og kultur. Anna Bøe var redaktør fra starten til 1933. Hun hadde tidligere vært redaktør for Frelsesarmeens *Krigsropet*, som bladets første redaktør fra høsten 1888 til våren 1892.

Blant bidragsyterne til magasinet var Kitty Kielland, Jacob Breda Bull, Vilhelm Krag og Johan Falkberget.

*Urd* ble lagt ned i 1958, etter å ha kommet ut i noe over 60 år.

I norrøn mytologi var det tre norner eller skjebnegudinner. Urd var gudinnen for det som har skjedd, Verdande for nåtida, og Skuld for framtida. Urd var også den som pleiet verdenstreet Yggdrasil. Tidsskrifthodet ble tegnet av illustratøren Andreas Bloch og viste Urd som vanner Yggdrasil. I en ramme stod skrevet bladets motto, pyntet med små, skråstilte hakekors som lykkesymboler:

*«Gaa Urd din gjerning at gjøre  
mildt du ved sjælene røre  
maa sandhed og kiærlighed føre  
paa vidderne op»*

Referanser
----------

1. ↑  Store norske leksikon (2005 - 2007): Urd - magasin i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 11. september 2023 fra
2. ↑  Schlytter, Victor (1984). *- og ellers - Allers*. Oslo: Allers. s. 135. ISBN 8270341924.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Jericho 941** (også markedsført som **Baby Eagle**, **Desert Eagle Pistol**, og **UZI EAGLE**) er en halvautomatisk pistol fra israelske IMI.

Den ble introdusert i 1990, og ble senere importert til USA av Magnum Research under navnet Baby Eagle, som en lillebror av Desert Eagle (selv om pistolene ikke deler konstruksjon eller virkemåte). Den ble også importert som Desert Eagle Pistol og UZI EAGLE. 

Pistolen er basert på CZ 75, konstruert i Israel med deler fra italienske Tanfoglio (som bygget sine egne CZ 75-kloner), og ble bygget om til å også kunne bruke .41 Action Express-ammunisjon. Patronen var ingen stor suksess, og gikk etterhvert ut av markedet. De originale Jericho 941 kunne veksles mellom 9x19 og .41 AE ved å kun bytte pipe, rekylfjær, og rekylfjærstang. Navnet Jericho 941 kommer nettopp fra kalibrene den kunne bruke - 9mm og .41 AE. Pistolen ble i begynnelsen ofte levert som et sett med begge kalibrene og en eske patroner i hvert kaliber. 

Nyere versjoner av pistolen finnes med både stål- og polymerrammer, og med Picatinny-skinner på undersiden av rammen. Disse modellene finnes i kalibrene 9x19, .40 Smith & Wesson, og .45 ACP.

Varianter
---------

Jericho 941 kommer i tre størrelser; standard, kompakt og sub-kompakt, og i både stål og polymerutførelse.

| **Stålversjon** |
| --- |
| Størrelse | Kaliber | Kapasitet(patroner) | Lengde (mm) | Høyde (mm) | Løpslengde (mm) |
| **Standard** | 9mm - 40S&W | 15/12 | 207 | 140 | 112 |
| **Kompakt** | 9mm - 40S&W - 45ACP | 15/12/10 | 184 | 140 | 90 |
| **Sub-kompakt** | 9mm - 40S&W | 13/10 | 184 | 125 | 90 |
| **Polymerversjon** |
| Størrelse | Kaliber | Kapasitet(patroner) | Lengde (mm) | Høyde (mm) | Løpslengde (mm) |
| **Standard** | 9mm - 40S&W | 15/12 | 207 | 138 | 112 |
| **Kompakt** | 9mm - 40S&W | 15/12 | 192 | 138 | 96 |
| **Sub-kompakt** | 9mm - 40S&W | 13/10 | 185 | 122 | 89 |

Eksterne lenker
---------------

* (en) IMI Jericho – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Jericho 941 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
***Pseudotorneuma*** er en slekt av snutebiller (Curculionidae) som lever på busker og trær. De er små, korte og høyr hvelvede, og kroppen er dekket av skjell i ulike farger, noen av disse er som oftest oppstående og hårlignende og gir billene et "bustete" utseende. Snuten er lang, men den holdes vanligvis bakoverbøyd slik at den ikke er synlig ovenfra.

Utseende
--------

Små (gjerne 2 – 6 mm), slanke, høyt hvelvede biller, gjerne brunlige. De mangler fasettøyne og er blinde. **Hodet** er temmelig lite, fasettøynene er forholdsvis store og flate. Snuten er middels lang og tynn og holdes vanligvis bakoverbøyd slik at den ikke er synlig ovenfra. Den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene som ender i en kopplignende grop på mellombrystet (*mesosternum*). Antennene er festet rundt midten av snuten. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, men tydelig smalere enn dekkvingene. Sidene er avrundede. Det har ofte markerte knøler på sidene. **Dekkvingene** er ovale hos de fleste, men parallellsidige hos noen av de større artene. De har mer eller mindre markerte skuldre og ofte rekker av oppstående skjell. **Beina** er kraftige og forholdsvis lange, lårene er vanligvis utannede, men kan ha en tann på undersiden. Leggene (*tibiae*) ender i en krok (*uncus*). Føttene er nokså korte og kan foldes tilbake mot leggen.

Levevis
-------

Denen gruppen har et underjordisk levesett og kan finnes i huler.

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i Middelhavsområdet (Balearene).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **tresnutebiller, Cryptorhynchinae** Schönherr, 1825
						* Stammen **Torneumatini** Bedel, 1884
							+ Slekten ***Pseudotorneuma*** Solari, 1937
								- *Pseudotorneuma besucheti* González, 1966
								- *Pseudotorneuma crassirostre* Solari, 1937
								- *Pseudotorneuma humerosum* Solari, 1937
								- *Pseudotorneuma subplanum* Solari, 1937
								- *Pseudotorneuma vaulogeri* Normand, 1937
								- *Pseudotorneuma zariquieyi* Roudier, 1954

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Kilder
------

* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Alonso-Zarasaga (red.), 2004 : *Fauna Europaea, Curculionoidea*. Utbredelsesdatabase over Europeiske dyr.
* Stüben, P.E. *Illustrated Up-to-date Catalogue of Westpalearctic Cryptorhynchinae*.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
***Løftet*** (originaltittel: *Клятва*) er en sovjetisk film fra 1946, regissert av Mikhail Tjiaureli.

Handling
--------

I 1924 begynner veteranen Bolsjevik Petrov, bosatt i Tsaritsyn, å sende en beskjed til Vladimir Lenin, for å informere ham om Kulakk-soldater som streifer rundt i landet og sprer død og elendighet. Men kulakkene myrder ham. Enken hans, Varvara, fortsetter hans søken, og blir med i en gruppe som reiser til Moskva. Men når de ankommer hovedstaden, oppdager de at Lenin allerede er død. I Kreml blir det påstått at Grigory Zinoviev, Lev Kamenjev og Nikolai Bukharin ønsker å undergrave kommunist-partiet ved å angripe Josef Stalin.

Men Stalin, som sørger over sin mentors bortgang, holder en tale ved Lenins begravelse, og ber alle fremmøtte og alle innbyggere over hele Sovjetunionen om å love å opprettholde Lenins arv. Varvara får også møte Stalin, og gir ham brevet, merket «Til Lenin» Senere begynner Varvaras sønn Sergei som oppfinner, og utvikler den første sovjetiske traktoren med oppmuntring fra Josef Stalin. Hennes andre sønn, Alexander, blir snart leder for Stalingrad Traktor-fabrikk. Stalin leder befolkningen under implementeringen av femårsplanen og den store industrialiseringen av landet deres, til tross for Nikolai Bukharins motstand.

Men amerikanske sabotører ødelegger traktor-fabrikken, og i prosessen tar de også livet av Varvaras datter: Olga. Samtidig som tyskerne truer med krig, reiser Sergei til Paris for å advare om den nært forestående faren. Men Storbritannia og Frankrike avviser advarslene fra Sovjetunionen. Når andre verdenskrig bryter løs, melder de to sønnene seg frivillig til å slåss ved fronten. Mot slutten av krigen møtes Varvara og Stalin igjen i Kreml. Stalin anerkjenner sovjetiske mødres bidrag til seier mot tyskerne, og forteller henne at snart vil alt som Lenin forutså bli oppfylt.

Skuespillere
------------

* Mikheil Gelovani som Josef Stalin
* Alexey Gribov som Kliment Voroshilov.
* Nikolai Konovalov som Mikhail Kalinin.
* Roman Yuriev som Andrei Zhdanov.
* Nikolai Ryzhov som Lazar Kaganovich.
* G. Mushegian som Anastas Mikoyan.
* Alexander Khvylya som Semyon Budyonny.
* Fedor Blazevic som Georgy Zhukov.
* George Belnikevich som Sergei Kirov

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 9. april 2016.
2. ↑  «Данелия, скажи честно, ты еврей? Обещаю, это останется между нами!»
3. ↑  КЛЯТВА (1946)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Løftet* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Løftet* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (nl) *Løftet* på MovieMeter Rediger på Wikidata
**Are Tronseth** (født 3. september 1981) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Han har spilt for Remyra, Stjørdals/Blink, Rosenborg, Ham-Kam, Hønefoss, Fredrikstad, Sarpsborg Sparta, FK Haugesund og Ranheim. Han har spilt åtte landskamper for U21-landslaget. Tronseth spilte midtstopper, men har også blitt brukt på midtbanen samt som spiss.

Spillerkarriere
---------------

Han startet sin karriere i Remyra og Stjørdals/Blink, og ble tatt opp i A-stallen til Rosenborg sommeren 2000 etter salget av Bjørn Otto Bragstad til Derby County FC. Der fikk han sin første A-lagskamp i mai 2001 mot Bossekop i første runde av cupen, hvor han også skåret. Han ble senere omskolert til spiss og gjorde et positivt inntrykk for Rosenborgs andrelag. 

Tronseth ble hentet til Hamarkameratene foran 2003-sesongen av trener Ståle Solbakken på utleie fra Rosenborg. Her spilte Tronseth midtstopper, og var et vesentlig bidrag til at Hamarkameratene i 2003 rykket opp til Tippeligaen. Senere samme år ble overgangen gjort permanent og Tronseth fikk fast kontrakt, samtidig som han også fikk totalt åtte U21–landskamper for Norge. Han debuterte for U21–landslaget under en turnering i Qatar mot Brasil i januar 2003.

Foran 2005-sesongen ble han likevel leid ut til Hønefoss, og foran 2006-sesongen meldte han overgang til Fredrikstad. Tronseth spilte deretter i Sarpsborg Sparta, før han i september 2008 signerte en treårskontrakt med FK Haugesund.

Fra 2012 til 2016 spilte han for Ranheim.

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID b4c6777d[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Vi takker av Are etter sesongen
3. ↑  - Har vært fem utrolig fine år Arkivert 7. november 2016 hos Wayback Machine. ranheimfotball.no. 30. oktober 2016

Eksterne lenker
---------------

* (en) Are Tronseth – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Are Tronseth – Transfermarkt (manager) Rediger på Wikidata

* (en) Are Tronseth – Soccerway Rediger på Wikidata

* (no) Are Tronseth – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Are Tronseth – FBref Rediger på Wikidata
* RBKweb.no – Are Tronseths spillerbiografi
* HamKam.no – Tronseths spillerprofil hos Hamarkameratene[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Bærekraftige liv** er en ideell organisasjon som jobber for bærekraft, økologi og «en drøm om å gjøre nabolaget bedre, gøyere og grønnere». Bærekraftige liv startet på Landås i Bergen i den tidligere Landås hovedgård og Bærekraftige liv sentralt drives herfra. Senere har lokallag startet i Fyllingsdalen, Løvstakken, Byhaugen i Stavanger og i Bø.

### Matskogen på Landås

Matskogen på Landås er en 12 mål hage som ligger i fjellsiden til Ulriken i Bergen. Hagen ble startet i 2012 som en gren av Bærekraftige liv på Landås. Fram til 2010 var området dekket av en granskog s og siden Bærekraftige liv hadde et ønske om å etablere en matskog på Landås. Bærekraftige liv inngikk en intensjonsavtale med kommunen som grunneier og Bærekraftige liv som forvaltere.

Referanser
----------

1. ↑   www.lystgarden.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  .
3. ↑  Lystgården. «Lystgården - Hvem er Vi». Besøkt 11. desember 2022.
4. ↑  «Matskogen på Landås». Archived from the original on 11. desember 2022. Besøkt 11. desember 2022. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

Eksterne lenker
---------------

* Bærekraftige liv

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Gunstein Anderson** (ofte skrevet *Andersson*; 1860–1926) var en norsk kirketjener, lærer og skolemann, i utgangspunktet Venstre-mann, men etter hvert en av pionerene i norsk arbeiderbevegelse og Arbeiderpartiet.

I 1888 var han sentral da Buskerud Amtsarbeiderforening ble opprettet. Syv arbeiderforeninger trådte 27. mai sammen, invitert av Hokksund Arbeiderforening. Kirketjener Anderson ble valgt til formann i styret, sammen med blant andre gårdbruker Christopher Hornsrud. De to skulle holde godt sammen de kommende årene.

Sommeren 1893 var Anderson ansvarlig for et «lærerkursus» på Milestein, finansiert med offentlige midler. Det vakte furore da kurset utviklet seg til et regelrett agitasjonsmøte for Venstre. Lærer Gottschalk Johnson fra Drammen uttalte for eksempel at han ikke brydde seg om at kong Oscar nektet å sanksjonere flagget: «Vi sanktionerer det selv med at heise 'rent' Flag hver udenfor vort Hus». Anderson var på denne tiden lærer ved Milestein skole og formann i Venstreforeningen på Eiker.

Ved kommunevalget i Øvre Eiker i 1901 kom sosialistene inn i kommunestyret med åtte mann. Den gamle Venstre-mannen Anderson kunne nå ta plass i formannskapet som den første sosialist.

Da 1. mai ble feiret på Kongsberg i 1917 skjedde det med folkefest i arbeidersamfundet, der Anderson talte for flere hundrede deltagere. Fra 1917 til 1919 var han ordfører i Øvre Eiker kommune, som den første AP-ordfører på plassen.

Han arbeidet senere som skoleinspektør i Drammen. Han ble begravet fra Haug kirke i Hokksund 30. november 1926.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no, oppført som Gunstein Andersson[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Avisa Trondheim, «Skoleinspektør Gunstein Anderson død», utgitt 23. november 1926[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Gunstein Anderson», besøkt 19. mars 2023[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Side 90 - Nils Henning Hontvedt: «Arbeiderorganisering i Buskerud 1868 - 1904», *Tidsskrift for arbeiderbevegelsens historie*, nr 2 1980
5. ↑  side 501. Edvard Bull: *Arbeiderklassen blir til (1850-1900), Arbeiderbevegelsens historie bind I*, Tiden, Oslo (1988)
6. ↑  «Bent Ek: «Unionsstriden på Eiker : De konservative mobiliserer»». Arkivert fra originalen 5. mars 2014. Besøkt 15. april 2014.
7. ↑  «Bent Ek: «Unionsstriden på Eiker, Et 'stille' tiår - sosialisme og 'borgerlig samling'»». Arkivert fra originalen 5. mars 2014. Besøkt 15. april 2014.
8. ↑  Side 51: *Det norske Arbeiderparti : beretning 1917*, Kristiania 1918
9. ↑  «Øvre Eikers ordførere», Øvre Eiker kommune[*død lenke*]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ole N. Kolkind** | **Øvre Eikers ordfører**(1917–1919) | Etterfølger:**Ole B. Hoen** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
«Ja vi elsker» omdirigeres hit. For annen bruk, se Ja vi elsker (andre betydninger).

**«Nkosi Sikelel' iAfrikas»** er en Sør-Afrikansk salme ble skrevet i 1897 av skolelæreren og korlederen Enoch Sontonga. Teksten er på Xhosa. Flere vers ble tilført i 1927 av poeten Samuel Mqhayi, og i 1942 ble den gjendiktet på sesotho av Moses Mphahlele. Sangen ble en populær salme, som etterhvert også ble sunget på politiske møter, og utviklet seg til å bli en viktig kampsang for antiapartheidbevegelsen.

Da apartheidregimet opphørte i 1994, ble først «Nkosi Sikelel' iAfrika» sidestilt med «Die Stem van Suid-Afrika» med Sør-Afrikas nasjonalsang, slik at Sør-Afrika fikk to nasjonalsanger. For å samle hele befolkingen og understreke forsoningen ble en ny nasjonalsang lansert i 1997 basert på de to tidligere sangene. Nasjonalsangens første del har melodi fra «Nkosi Sikelel' iAfrika» og siste del fra «Die Stem van Suid-Afrika».

Under tittelen «Mungu ibariki Afrika» er er den adaptert til nasjonalsang i Tanzania og som «Stand and Sing of Zambia, Proud and Free» i Zambia.

Historie
--------

Sontinga skrev første verset og refrenget til «Nkosi Sikelel' iAfrika» i 1897, da som en skolesalme for Lovedale Institution. Den første offentlig kjente fremføringen av sangen var i 1899. Den fikk status som den offisielle sangen til ANC allerede i 1925. I 1927 skrev xhosa-poeten Samuel Mqhayi syv nye vers til salmen, hvorpå den for første gang ble utgitt. Sangen var i mange år utbredt som opprørssang i Sør-Afrika, Zimbabwe og Namibia i kampene mot apartheid og hvit kolonialisme.

Referanser
----------

1. 1 2 3  SAHistory.org.za: Enoch Mankayti Sontonga, hentet juli 2013

Kilder
------

* Biografi ved sahistory.org.za

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Dina Rosenvinge Aasen** (født 2006) er en norsk friidrettsutøver som representerer Fredrikstad IF.

Hun vant NM-bronse på 60 meter innendørs i 2023.

Idrettskarriere
---------------

#### 2022

Under NM i friidrett innendørs 2022 var hun med på Fredrikstad IFs stafettlag som vant sølv på 4x200 meter stafett.
Under NM i stafetter 2022 deltok hun på Fredrikstad IFs stafettlag på 4x100 meter, som vant NM-sølv.
I Ungdomsmesterskapet i friidrett 2022 tok hun sølv på 100 meter i J16-klassen.
Hun deltok i Junior-NM i friidrett 2022 der hun kom på 8.-plass på 100 meter i U20-klassen.

#### 2023

Under NM i friidrett innendørs 2023 vant hun NM-bronse på 60 meter.
Hun fikk også et nytt stafettsølv med Fredrikstad IFs stafettlag på 4x200 meter stafett.

Medaljer i norske seniormesterskap
----------------------------------

| Plassering | Øvelse | År |
| --- | --- | --- |
| Sølv | 4x100 meter stafett | 2022 |
| Sølv | 4x200 meter stafett innendørs | 2022, 2023 |
| Bronse | 60 meter innendørs | 2023 |

Referanser
----------

1. 1 2 3  NM Innendørs lørdag
2. 1 2  friidrett.no: NM innendørs 2022
3. 1 2  friidrett.no: Andre NM/UM 2022
4. ↑  UM friidrett 2022 - J16 100 meter
5. ↑  Junior NM 2022 dag 1

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dina Rosenvinge Aasen – World Athletics Rediger på Wikidata
* (no) Dina Rosenvinge Aasen – Norges Friidrettsforbund
**Knut Berglia** (1928–1996) var politimann, idrettsmann, tekstforfatter, lokalpolitiker og ordfører i Øvre Eiker kommune.

Berglia ble født i Fåvang i Gudbrandsdalen, kom til Øvre Eiker som lensmannsbetjent i 1949 og bosatte seg i Hokksund. Fra 1963 var han ansatt i Kripos.

Han var aktiv innen kombinert fra 1945 til 1960, men det var innen orientering han hadde størst suksess. Han var landslagsløper fra 1950 til 1962 og han ble norgesmester i orientering i 1953 og vant kongepokalen. I det første Europamesterskapet i 1962 ble han nummer 6.

Han var sterkt engasjert i idrett og kultur og var formann i Norges Orienteringsforbund (1967-1971), styremedlem i Norges Idrettsforbund(1971-1976) og formann i domskomitéen Buskerud Idrettskrets (1979-1985). Han hadde også en rekke tillitsverv i Øvre Eiker. Han var kjent som en flittig tekstforfatter i Eiker-revyen.

I kommunepolitikken var han aktiv for Høyre som medlem av kommunestyret i til sammen 34 år. Berglia satt som ordfører fra 1982 til 1984.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Nils Knut Berglia, (06.april 1928 - 08.november 1996).»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Skeie, Jon (2016). *Fra splittet storbygd til kommunalt fellesskap. Øvre Eikers historie*. 2.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Henning Thorgersen** | **Øvre Eikers ordfører**(1982–1983) | Etterfølger:**Steinar Karlsen** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
En nyhedensk feiring av samhain.
**Samhain** er en opprinnelig keltisk høsttakkefest som feires hvert år den 1. november, således markerer slutten på høstsesongen og begynnelsen på vintersesongen, eller årets «den mørkere halvdelen». Feiringene begynte om kvelden den 31. oktober, ettersom den keltiske dagen begynte og sluttet ved solnedgang.

Ifølge den gamle keltiske kalenderen var dette nyttår, og denne overgangen representerte en utfordring siden den iboende kraften i både de gamle og det nye året var for svake til å holde de underjordiske kreftene borte fra jorden. Derfor var dette en hjemsøkt natt, er det egentlige opphavet til halloween-feiringen i engelskspråklige, og da særlig USA, hvor denne kom gjennom irske innvandrere. Kaoset som oppstod i denne overgangen mellom to år ble gjenopprettet ved daggry, da det nye året hadde fått tilstrekkelig styrke.

Det er mange likhetstrekk mellom samhain og den gamle skandinaviske Lucia/Lussi-feiringen

I wicca regnes samhain som en av de fire store, av de åtte sabbatene.

Ordet *samhain* stammer fra gammelirsk og betyr «sommerens slutt». Ordet uttales *såw-inn* på irsk, *såw-iin* på walisisk, og *såvv-en* på skotsk. Andre sier bare *samhain*.

I Irland ble det sagt at irske helter som kom ut av alveporten om natten, måtte være inne igjen til hanegal. Det ble dekket på til flere og ekstra stoler ble satt frem rundt bordet.

Referanser
----------

1. ↑  «Samhain», *History.com*
2. 1 2 3   Ó hÓgáin, Dáithí (1991): *Myth Legend and Romance: An Encyclopaedia of the Irish Folk Tradition*. Prentice Hall Press, s. 402. Sitat: «The basic Irish division of the year was into two parts, the summer half beginning at Bealtaine (May 1st) and the winter half at Samhain (November 1st) ... The festivals properly began at sunset on the day before the actual date, evincing the Celtic tendency to regard the night as preceding the day».
3. ↑  «Samhain (n.)», *Online Etymology Dictionary*

Se også
-------

* Allehelgensdag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia
 |
Portalen til sykehuset
**Augusta Victoria Hospital** (opprinnelig **Auguste-Viktoria**) er et sykehus på Oljeberget i Jerusalem. En luthersk kirke, Himmelfartskirken, er del av bygningskomplekset. Det ble bygd i 1907, åpnet i 1910 og er oppkalt etter keiserinne Auguste Viktoria av Schleswig-Holstein, som var keiser Wilhelm II av Tysklands hustru. Siden 1948 har det vært knyttet til Det lutherske verdensforbund. 

Augusta Victoria Hospital er innrettet mot spesialisert behandling av palestinere fra Vestbredden og Gazastripen, med kreftsenter, dialyseenhet og et pediatrisenter. Det er Øst-Jerusalems nest største sykehus, og det eneste gjenværende spesialsykehus på Vestbredden.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Augusta Victoria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Augusta Victoria Arkivert 6. mars 2012 hos Wayback Machine. på nettstedet Israel Traveler.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Grasmyr** (uttales *Gressmyra*, nordsamisk: *Rásmiiru*) er ei langstrakt bygd på Senja og i Senja (kommune), fra 1. januar 2020 (tidligere i Lenvik kommune), Troms. Bygda ligger langs Grasmyrbotn ved Gisundet, 5 km nord for Silsand. Fylkesvei 861 går gjennom bygda. Fra Grasmyrbotn går det også kommunal vei vestover mot Kvanli og Nybygda. Midt i Grasmyrbotn ligger byggefeltet Botnlia.

Grasmyr tilhører Silsand skolekrets og Silsand poststed (9303).

Midt i bygda ligger Grasmyr Grendehus, som drives av Grasmyr Bygdelag. I tillegg har Grasmyr Sanitetsforening tilhold i grendehuset.

Artisten Maria Mittet, som representerte Norge i Eurovision Song Contest 2008, vokste opp på Lakselvnes ved Grasmyr.

Grunnkrets
----------

**Grasmyr grunnkrets** strekker seg fra Skoghus til Lakselvnes, samt et stykke innover mot Grasmyrskogvatnet. Grasmyr grenser i sør til Olsborg, i vest til Kvanli og i nord til Grasmyrskogen og Skognes. Over Gisundet i øst ligger Trollvik. Areal: 11,58 km².

Innbyggertall:

| 2000 | 2005 | 2010 | 2014 |
| --- | --- | --- | --- |
| 233 | 246 | 256 | 245 |
**Kåre Emanuel Bjørgen** (født 1896, død 1974) var en norsk forfatter og i krigsårene det NS-styrte Norges offisielle poet. Han debuterte i 1940 med diktsamlingen *I Noregs namn*. I okkupasjonstiden ga han ut samlingene *Eld og blod* (1941), *Storm og stille* (1942), *Lengselens land* (1945) og dramaet *Angvare* (1943). Kulturdepartementet ga ham diktergasje fra 1. januar 1942; han fikk også en rekke særoppdrag med leilighetsdikt og prologer.

Bjørgen var født i Ringebu, og følte seg sterkt knyttet til den nasjonale diktertradisjonen fra Olav Aukrust. Allerede etter debuten ble han hyllet som Aukrusts etterfølger langt utover NS' rekker. Hans diktning er gjennomsyret av en dypt følt nasjonal livsholdning. Han skrev på en egen variant av nynorsk/høgnorsk, og var kritisk til Halvdan Kohts samnorsk. Samtidig var han fascinert av de pangermanske visjonene i nasjonalsosialismen, noe man ikke minst ser i et av hans mest kjente dikt, *Germania*. Han omfavnet uten videre nasjonalsosialismens raseteorier, og han ga uttrykk for markante antisemittiske synsmåter. Fra sitt bosted i Østfold hadde han nær kontakt med den ideologiske pangermanismens anfører Hans S. Jacobsen. Under krigen var han NS sin kretsleder i Halden og propagandasjef i Østfold. Han ble medlem av Nasjonal Samling allerede i 1933.

Hans siste publiserte dikt i okkupasjonstiden var et minnedikt over Hitler, trykt i *Fritt Folk* 7. mai 1945. I etterkrigstiden publiserte han sporadisk dikt i *Folk og Land*.

Under landssvikoppgjøret ble Bjørgen dømt til tre års tvangsarbeid i 1948. Han ble også fradømt yrket sitt og fikk publikasjonsforbud.

Bibliografi
-----------

* *I Noregs namn, Dikt*, Kamban forlag, 1940
* *Eld og blod*, Kamban forlag, 1941
* *Storm og stille*, Gyldendal Norsk Forlag, 1942
* *Angvare : drama i åtte akter*, Kamban forlag, 1943, Gyldendal norsk forlag, 1944
* *Lengselens land*, Kamban forlag, 1945

Referanser
----------

1. 1 2 3   Digitalarkivet[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Rognlien, Jon: «Høystemte referater.» *Klassekampen*, 15. april 2015.
3. 1 2 3  «Kåre Bjørgen - Allkunne». *www.allkunne.no* **(norsk)**. Besøkt 1. mai 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Kåre Bjørgen - omtale på allkunne.no

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
***Canariobolitobius*** er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien Tachyporinae i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende
--------

En liten (ca. 3 millimeter), temmelig langstrakt, blanke, broket fargede kortvinge. Hodet er svart, pronotum rødlig, dekkvingene brunlige. Pronotum og dekkvinger har kraftig mikroskulptur. Hodet er forholdsvis langstrakt, antennene kraftige. Maksillepalpene har et stort, utvidet og tvert avskåret ytterste ledd. Pronotum er svart, blankt og hvelvet. Dekkvingene kan være nakne eller fint hårete, oftest rødlige på farge, med noen oppstående børster langs innerkanten (sømmen). Bakkroppen er lang, forholdsvis jevnbred, blank. Beina er middels lange, hos hannen kan for- og midtføttene være noe utvidet. Med den forholdsvis store kroppsstørrelsen og de livlige fargene er denne slekten lett å kjenne igjen.

Levevis
-------

Arten lever i laurbærskog og furuskog, også på heier (Fayal-Brezal), der de trolig er knyttet til sopp. Den er vidt utbredt innen utbredelsesområdet og er funnet mellom 0-3000 meter over havet.

Utbredelse
----------

Arten lever på Kanariøyene (Gran Canaria, Tenerife, La Gomera, La Palma, El Hierro).

Systematisk oversikt
--------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien dråpekortvinger, Tachyporinae MacLeay, 1825
					- Gruppen Mycetoporini Thomson, 1859
						* Slekten ***Canariobolitobius*** Schuelke, 2004
							+ *Canariobolitobius filicornis* (Wollaston, 1864)

Referanser
----------

1. ↑  M. Schülke (2004) Revision der paläarktischen Arten der Gattung *Bryophacis* REITTER, mit Bemerkungen zu *Bolitobius biseriatus* MANNERHEIM und
*Bolitobius filicornis* WOLLASTON (Coleoptera, Staphylinidae, Tachyporinae). *Linzer biologische Beiträge* 36: 1001-1054.

Kilder
------

* Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr.  Arkivert 2. juni 2017 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Canariobolitobius* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Canariobolitobius* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
I Danmark anses Trundholmsvognen som en del av Danmarks kulturkanon  Foto: Malene Thyssen 
**Kanon** (uttale: *ka:´nån*) kommer fra gresk språk og betyr «rettesnor», «forbilde», «regel». I moderne betydning er det en samling av verk innen litteratur, billedkunst eller film. Verkene som er samlet i kanon, regnes for å være best og viktigst utfra nærmere angitte kriterier. Kanon kan omfatte kunstnere eller enkeltverk, og dannes av enkeltpersoner, redaksjoner eller gjennom kåringer. Intensjonen er ofte å gi en veiledning for publikum om hvilke verk som *bør oppleves*.

Kriteriene for innlemmelse i kanon kan være betydning for utviklingen av en kunstretning, hvor banebrytende et verk er, eller dets *indre, kunstneriske* kvaliteter. Det finnes internasjonale kanoner, nasjonale, kanon for grupper/delsjangre og subjektive kanon. Tradisjonelt vil de fleste forsøk på å definere kanon inneholde et historisk lengdesnitt, med representanter fra flere stiler og perioder. 

Det svært kvalitetsbevisste utvalget som danner en kanon, trenger ikke nødvendigvis å speile et stort mangfold. I Harold Blooms bok *The Western Canon* (1994) er det stort sett mannlige forfattere fra den vestlige verden som presenteres. I Trond Berg Eriksens *Nordmenns nistepakke* (1995) presenteres en kanon med både skjønnlitteratur og sakprosa. Bloom og Berg Eriksen lager personlige kanoner som de ønsker skal bli anerkjente som allmenne. Det er opp til det enkelte menneske å ta stilling til det som har etablert seg som kanon og det som ifølge noen bør være kanon. 

Kanon opprettes som oftest indirekte gjennom omtale i litteratur- og kunsthistorieverk, eller gjennom skolens pensum. Likevel er det de offentlige kåringene og publiserte listene som i størst grad vekker offentlig interesse.

Visse bokserier tar mål av seg å utgi alle kanoniserte forfattere i et land, for eksempel Pléiade-serien i Frankrike. I noen tilfeller er det forlagene og disse bokseriene som gjør at et forfatterskap aksepteres som genialt og hevet over tiden.

Referanser
----------

1. ↑  «kanon», *NAOB*

Se også
-------

* Norges litterære kanon
* Morgenbladets 12 viktigste kunstverk
* Danmarks kulturkanon
* Den store amerikanske sangboka

Eksterne lenker
---------------

* kloken.no Knut Anders Løkens utkast til en norsk litterær kanon
* Kanon; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)

Portaler: Kunst | Litteratur
«Middag» har flere betydninger.
Pasta med laks: Pastaretter blir stadig mer populære middagsretter i Norge
**Middag** eller **middagsmat** er benevnelsen for hovedmåltidet i de fleste kulturer. Middagen var tradisjonelt det eneste varme måltidet på hverdager i Norge og ble inntatt midt på arbeidsdagen (cirka kl. 12), men det har etter hvert blitt mer vanlig å spise middag i tidsrommet 14-20 på ettermiddagen. 

Det å spise middag har tradisjonelt blitt uttrykt på norsk som *eta til middags*. I *Norsk ordbog* (1873) hevder Ivar Aasen at middag egentlig er å betrakte som *et måltid kort etter middag*. Dette begrunner han med at middag egentlig ikke var betegnelse på selve måltidet, men betydde *i begynnelsen av middagsstunden omtrent klokken 3*. En annen betegnelse for det samme måltidet har vært non, avledet fra latinsk *nona* som betyr den niende timen på dagen, og sies å ha vært ved tretiden. Samme ord er i engelsk form *noon*, og er etter Ivar Aasens oppfatning betegnelse på spisetid midt på ettermiddagen.

I boken *Om kostholdet i Norge fra omkring 1500-tallet og op til vår tid* (utgitt av Det Norske Videnskaps-Akademi, 1942) nevner Fredrik Grøn at *non* antakelig er det måltidet som i nyere tid har blitt kalt for middag.[]

Eksempler på typiske norske middagsretter er kjøttkaker, kjøttpudding, lapskaus, fårikål, pannekaker, suppe, grøt, samt flere retter med fisk og poteter. Middagskulturen i Norge har endret seg ved globaliseringen hvor matvarer som pasta, pizza, sushi, kebab og annen utenlandsk mat har blitt vanligere.

Referanser
----------

1. ↑  Annechen Bahr Bugge: "En sosiologisk analyse av den norske middagspraksis"
2. ↑  «Norske slagere». *www.matprat.no* **(norsk)**. Besøkt 2. juli 2019.
3. ↑  Ringvold, Amund (27. juni 2019). «norsk mat og matkultur». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 2. juli 2019.
4. ↑  TINE. «Tradisjonsmat - TINE Kjøkken». *TINE* **(norsk)**. Besøkt 2. juli 2019.
5. ↑  Audestad, Pål V. Hagesæther Paal. «Mat fra hele verden i Oslo». *Aftenposten*. Besøkt 2. juli 2019.

| * v
* d
* r
Måltider |
| --- |
| Vanlige måltider | 
* Frokost
* Lunsj
* Middag
* Kveldsmat

 |
| Andre måltider | 
* Brunsj
* Nattmat

 |
| Tradisjonelle norske måltider | 
* Åbit
* Førdugurd
* Dugurd
* Eftasverd
* Non

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
***Svart latter*** er en novellesamling av den norske forfatteren Gunnar Lunde, utgitt i 1969 på Aschehoug forlag.

Dette var forfatterens tredje bokutgivelse; debutboken var novellesamlingen *Flukten fra en flukt* (1967), og deretter ga han ut diktsamlingen *Mellom deg og meg*. Novellesamlingen *Svart latter* inneholder 21 noveller.

Mottagelse
----------

*Arbeiderbladet*s anmelder Willy Dahl var svært positiv *Svart latter*, og skrev: «Her er ingen tvil om talentet.» Samtidig mente Dahl at noen av novellene var skjemmet av at konflikten i dem fremstod som viktigere for forfatteren enn å gi novellene en velformet slutt. I *Nationen* ble samlingen anmeldt av forfatteren Jo Ørjasæter, var enda mer forbeholden: «Noen gjennomført god bok er «Svart latter» ikke, men mye i den er originalt, og de beste stykkene viser at Lunde har noe mer enn bare et lett håndlag.»

Tirsdag 29. april 1969 var *Svart latter* temaet for NRKs radioprogram *Dagens bok*, et fast innslag på fem minutter som forfatteren Sissel Lange-Nielsen var ansvarlig for.

Referanser
----------

1. ↑  Dahl, Willy (21. mars 1969). «Noveller om isolasjon og svarte flir». *Arbeiderbladet*. Oslo.
2. ↑  Ørjasæter, Jo (26. april 1969). «Svart latter». *Nationen*. Oslo.
3. ↑  «Radio- og TV-programmet». *Ringerikes Blad*. 23. april 1969.
4. ↑  «Ukens TV & radio». *Arbeiderbladet*. Oslo. 24. april 1969.

Eksterne lenker
---------------

* *Svart latter* i Nasjonalbiblioteket
**Mosvik og Verran** er en tidligere kommune i Nord-Trøndelag, etablert i 1867 ved utskilling fra Ytterøy kommune. Kommunen ble delt i 1901 til de daværende Mosvik og Verran kommuner.

Kommunen ble opprettet 1. januar 1867 da Ytterøy kommune ble delt og Mosvik og Verran ble skilt ut som egen kommune med 2 949 innbyggere. Kommunen omfattet Mosvik og Framverran og de sørlige delene av Verran kommune, slik den var inntil 2019, det vil si Verran uten Malm kommune. Kommunen eksisterte frem til 1. januar 1901 da den ble delt i to. Mosvik kommune hadde ved opprettelsen 969 innbyggere, Verran 1 456.

Ordførere i Mosvik og Verran 1867-1901
--------------------------------------

| Periode | Navn | Merknad |
| --- | --- | --- |
| 1867–1882 | Benedict Jenssen | Mosvik sogn |
| 1883–1898 | Martin Følstad | Framverran |
| 1899–1901 | Jørginus Stavrum | Verran/nordsida |

Referanser
----------

1. ↑  Jorolf Nyborg. *Mosvik kommune : 100 år : 1901-2001*. Mosvik, 2001. 96 sider. ISBN 82-993302-4-6. (pdf)
2. ↑  Dag Juvkam *Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen* Statistisk sentralbyrå, 1999. (Rapport 99/13). ISBN 82-537-4684-9

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Amazon Kindle, verdens mest solge lesebrettmerke
**Lesebrett**, også kalt leseplate, er en håndholdt enhet for å lese elektroniske bøker (e-bøker). I motsetning til andre enheter som kan brukes til å lese e-bøker (nettbrett, smarttelefon, datamaskin), er lesebrett spesialdesignet for denne bruken. Dette innebærer at faktorer som skjermkvalitet, størrelse og batterikapasitet er optimalisert for lesing av tekst.

De første lesebrettene som ble lansert, var forholdsvis enkle og kunne bare brukes til lesing av tekstfiler. I dag tilbyr flere produsenter **nettbrett** med fargeskjerm, disse kan i tillegg til nettsurfing og videospill etc. også brukes til å lese interaktive bøker med bilder, f.eks. barnebøker med animerte figurer.

Utstrakt bruk av elektroniske publikasjoner gjør spørsmålet rundt opphavsrett aktuelt for skriftmediet på samme måte som for lydmediet.

I Norge tilbyr Norli lesebrett med integrert, norsk e-bok-butikk. Modellen som føres av Norli, heter PocketBook Touch Lux 2 og er produsert av PocketBook, verdens tredje største produsent av lesebrett (januar 2015).

Se også
-------

* E-bok
* iPad

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** LCCN **·** NKC **·** BBC Things
 |
Sonvasskoia i Meråker ble bygget i 1951 som den andre koia i koienettverket.
**NTNUI-koiene** er et nettverk av over 24 små hytter rundt om i Trøndelag, drevet av og for studenter ved NTNU. Koiene var tidligere fordelt på de to gruppene Koiene Gløshaugen og Koiene Dragvoll, men er nå samlet i en felles gruppe innenfor NTNUI.

Koiene kan brukes av alle som er tilknyttet NTNUI, Hyttas Venner eller NTNU-BIL. De ligger i varierte turområder i ulik avstand fra Trondheim. De nærmeste går det an å sykle til, mens andre ligger mer bortgjemt. De mest populære kan sees på som «festkoier», og har ofte plass til 10-20 personer. Andre preges av gammeldags sjarm – som utett tak og plass til to personer på gulvet.

De siste årene har totalt antall overnattingsdøgn ligget på 10 000-12 000 per år.

Galleri
-------

* Taagaabu i Midtre Gauldal ble bygget i 1970 av koiegruppa.Taagaabu i Midtre Gauldal ble bygget i 1970 av koiegruppa.
* Holvassgamma i Indre Fosen ble en del av koienettverket i 1978.Holvassgamma i Indre Fosen ble en del av koienettverket i 1978.
* Innsiden av Holvassgamma. Koiene har vedfyring og enkelt interiør.Innsiden av Holvassgamma. Koiene har vedfyring og enkelt interiør.
* Hognabu i Tydal ligger inne i Skarvan og Roltdalen nasjonalparkHognabu i Tydal ligger inne i Skarvan og Roltdalen nasjonalpark

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* Arkivet NTNUI koiene finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket og inneholder materiale fra NTHI's koiestyre og de første koiebøkene til Nico-koia og Iglbu, samt kåtegruppas første protokoll og en oversikt over koiene per 1974.
Politistat blir innført i Tyskland 30. januar 1933 da Hitler overtar makten
**Politistat** er en stat (land) der politiet og eller militærvesenet kan gripe inn mot statens innbyggere med overvåking, anholdelser, ransakinger og avhør uten bestemt lovhjemmel (eller ved vid fortolkning av de lover som fins), og hvor myndighetene kan fengsle personer i ubegrenset tid uten rettergang eller dom. Målet med en politistat er å sikre den sittende statsledelsens posisjon og forhindre opposisjon.

Politistat er det motsatte av rettsstat, og er vanlig i diktaturer. En politistat faller ofte sammen innenfra når politiet og det militære ikke lengre er lojale mot makthaverne. For å hindre at man får en politistat har man i demokratier innført maktfordelingsprinsippet, hvor makten fordeles mellom den lovgivende makt, den dømmende makt, og den utøvende makt.

De fleste politistater oppleves som svært ufrie samfunn der innbyggerne opplever en mer eller mindre konstant frykt for overgrep fra myndighetene over noe man har sagt eller gjort. En positiv effekt av politistaten kan være at samfunnet ellers er relativt trygt - mindre lovbrudd og vilkårlig kriminalitet er vanligvis svært lav eller ikke-eksisterende. Korrupsjon og organisert kriminalitet er imidlertid ikke uvanlig.

De mest kjente politistater er Tyskland under Adolf Hitlers regime (Gestapo), DDRen (Stasi) og Sovjetunionen (KGB).

Se også
-------

* Fascisme
* Kommunisme
* Militærdiktatur
* Overvåkning

Eksterne lenker
---------------

* Om politistat, fra *Store norske leksikon*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN
 |
**Vingenfeltet** ligger inne mot Vingepollen ved Frøysjøen, sør for Hornelen i Bremanger, og er et av de største helleristningsfeltene i Nord-Europa. Feltet inneholder minst 2.000 ulike ristninger, og skriver seg fra 4000-2000 år f.Kr.

Oppdagelse
----------

Helleristningene ble oppdaget i 1910 av fjellklatreren Kristian Bing, da han ville kjøpe en gård for å utnytte vannkraften i fossene i området. Det er funnet om lag 1.500 helleristninger i Vingen, mens ca. 500 andre er spredd utover i Hennøy, Vingelva og Fura.

Organisert besøk
----------------

I 2002 ble Vingenfeltet og landskapet rundt fredet av Riksantikvaren, og det ble forbud mot ferdsel uten særskilt tillatelse. Bremanger turistkontor arrangerer organiserte turer fra Florø og Smørhamn til Vingen hver fredag i sommersesongen.  Det er Universitetsmuseet i Bergen som i dag eier det store helleristningsfeltet og Vestland fylkeskommune er forvaltningsstyringsmakt.

Referanser
----------

1. ↑  Riksantikvaren: "Vingenområdet fredet"
2. ↑  «Bli med på guida turar til Vingen helleristingsfelt i Bremanger». Vestland fylkeskommune. Arkivert fra originalen 24. mai 2022. Besøkt 31. juli 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (no) NRK Fylkesleksikonet
* (no) «Vingenfeltet». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Riksantikvaren kulturminne
 |