recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kaare Børstad** (født 7. november 1920 i Stjørdal, død 9. desember 2013 samme sted) var en norsk offiser og politiker (Ap).

Han var sønn av teglverksarbeider og småbruker Tormod Børstad og hustru Gudrun Børset. Han gikk Staup hagebruksskole og arbeidet som gartner frem til 1953. En tid var han også småbruker ved siden av annet arbeid. I 1953 begynte han en 27 år lang karrière i Forsvaret, i militærpolitiet ved Værnes flystasjon. Han pensjonerte seg som løytnant.

Børstad var medlem av Stjørdal kommunestyre både før og etter sammenslåingen med nabokommunene Skatval, Hegra og Lånke i 1962. I 1980 ble overtok han som Stjørdals varaordfører etter Håkon Børset, som var hans fetter på morssiden. Børstad var varaordfører frem til utgangen av 1983. Han var også formann i skolestyret, bygningsrådet og eldrerådet. Han var formann i Stjørdal arbeiderparti i mange år. Han var også formann i venneforeningen for Hegra festning i åtte år.

Referanser
----------

1. ↑  *Stjørdalsboka. Band II: Gards- og slektshistorie, Stjørdal herad, del II*. Stjørdal. 1950. s. 696.
2. 1 2  «Jubilanter». *Adresseavisen*: 11. 7. november 2000.

Portal: Trøndelag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Kolsås leir** er en militærleir ved Kolsås i Bærum kommune. Forsvarsmateriell, Nasjonal sikkerhetsmyndighet og Cyberforsvaret er de største avdelingene som holder til i leiren. Leiren er delt inn i et daganlegg og et fjellanlegg. Fjellanlegget ligger inne i fjellet, mens daganlegget betegner de delene av leiren som ligger utenfor fjellet. Leiren har også et stort idrettsanlegg.

Avdelinger
----------

Leiren huser følgende avdelinger:

* Akershus kommandantskap
* Cyberforsvaret
* Forsvarsbygg
* Forsvarsmateriell
* Nasjonal sikkerhetsmyndighet
* NATO NEC CCIS SSC

Historie
--------

Den første byggingen på Kolsås leir startet i 1950-årene. Den ble i 1954 tatt i bruk av NATOs nordkommando, Allied Forces Northern Europe, som før dette hadde hatt tilholdssted ved Voksenkollen Hospits siden 1951. Nordkommandoen flyttet i 1994 sine fasiliteter til Jåttå utenfor Stavanger, og Akershus kommandantskap tok da over leiren. Forsvarets tele- og datatjeneste (FTD) flyttet til leiren i 2000.[] I 1994 åpnet ny kantine og velferdsbygg.

Referanser
----------

1. ↑  «Kolsås». *forsvaret.no*. Arkivert fra originalen 26. november 2015. Besøkt 25. november 2015.
2. ↑  Wikipedia *Headquarters Allied Forces Northern Europe: 1951-1994*. [Kolsås]: AFNORTH magazine. 1994. s. 13. ISBN 8277870019.
3. ↑  Wikipedia *Headquarters Allied Forces Northern Europe: 1951-1994*. [Kolsås]: AFNORTH magazine. 1994. s. 7. ISBN 8277870019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kolsås leir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Aap Neljas** (født 1967) er en estisk utenrikstjenestemann og tidligere politiker.

Han er utdannet jurist og statsviter fra Universitetet i Tartu.

Mens oppløsningen av Sovjetunionen pågikk, ble Neljas ansatt i den uavhengige Republikken Estlands utenrikstjeneste, som måtte bygges opp forfra. Han var rådgiver for utenriksminister Lennart Meri og en tid utstasjonert ved Estlands FN-delegasjon i New York.

Ved de første frie valgene til Riigikogu i 1992 ble Neljas valgt inn. Han var 25 år gammel og den yngste representanten. Han representerte Det estiske liberaldemokratiske parti (ELDP), som stilte som en del av valgforbundet «Fedreland», og som i 1994 gikk opp i Det estiske reformpartiet. Neljas ble gjenvalgt i 1995 og satt frem til 1999. Han satt begge periodene i Riigikogus utenrikskomité.

Han har siden arbeidet som utenrikstjenestemann og utenrikspolitisk forsker.

Referanser
----------

1. 1 2   Kes on kes? Eesti 2000, side(r) 132[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Estlands forretningsregister[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3  Alaküla, Allan (red.) (2000). «Kannik, Indrek». *Kes on kes? Eesti 2000* **(estisk)**. Tallinn: Ekspresskataloogide. s. 132. ISBN 978-9985-60-789-3.
4. 1 2  Mõttus, Aaro m.fl. (red.) (2004). «Riigikogu liikmed». *Riigikogu VII, VIII ja IX koosseis. Statistikat ja kommentaare* (PDF) **(estisk)**. Tallinn: Riigikogu. s. 70. ISBN 9985-9246-9-X.
Til venstre sersjant Oddmund Morset, Selbu (skutt av tyskerne) og kompanisjefen Hilmar Mjøen. Sersjant Morset var sjef for Stabstroppen i Trønderbataljonen.
**Oddmund Morset** (født 28. juli 1915, død 2. mars 1943 i Selbu) var motstandsmann i Selbu under annen verdenskrig. 

Oddmund var sønn av Marit og Peder Morset, og bror av Ola Morset, Reidar Morset, Tormod Morset, Einar Morset, Helge Morset og Trond Morset. 

Oddmund Morset kjempet i Trønderbataljonen under kampene ved Gratangen i 1940. Fra 1942 ble han, broren Tormod Morset og faren Peder Morset involvert i motstandsarbeid i Selbu. Natt til 1. mars 1943 gjennomførte Gestapo og Rinnanbanden en rassia mot hjemgården til Morset-familien, og alle måtte rømme. Oddmund forsøkte å flykte til Sverige sammen med broren Helge Morset og faren Peder Morset. De ble innhentet av tyske skitropper på Heggensetra ved Østrungen i Selbu. Oddmund ble skutt og drept i fluktforsøket, mens Peder og Helge ble arrestert. 

Familiens skjebne er fortalt i boken *Og tok de enn vårt liv* av Per Hansson. Det ble i ettertid reist en bauta på stedet der Oddmund Morset falt.

Litteratur
----------

* Per Hansson (1963) - *Og tok de enn vårt liv* Gyldendal Norsk Forlag A/S 1963, ny utgave 1995. ISBN 82-05-23027-7
* Selbuboka: Kleset Arkivert 30. juli 2021 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Våre falne

 |
**Frognerelva** (også kalt **Frognerbekken**) er ei elv i Oslo. Den dannes ved samløpet mellom Gaustadbekken og Sognsvannsbekken ved Frøen og renner gjennom Frognerparken og ned Frognerbekkdalen, til den munner ut innerst i Frognerkilen. Elva er 11,8 km lang, og har et nedbørfelt på 20,14 km². Middelvannføringen ved munningen er 0,37 m³/s.

Elva har sine kilder sør for Skjersjøen i Nordmarka. Den starter som Pinabekken, som renner ut fra Store Åklungen. Bekken tar opp flere mindre bekker fra vest og munner ut i Sognsvann fra nordvest. Herfra fortsetter elva som Sognsvannsbekken, og renner sørover gjennom strøkene Gaustad og Vinderen. Ved Frøen løper den sammen med Gaustadbekken, og elva kalles Frognerelva nedenfor samløpet. (Navnet Frognerelva brukes dog ofte også om hele strekningen fra Sognsvann til fjorden.) 

Etter Frøen renner elva i kulvert under veier og T-banespor, før den renner inn i Frognerparken og passerer gjennom Vigelandsanlegget og Frognerdammene, og ned Frognerbekkdalen. Ved Drammensveien er elva igjen lagt i kulvert, og kommer ikke fram i dagen igjen før munningen i Frognerkilen.

Se også
-------

* Liste over elver i Oslo

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Frognerelva». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 181-182. ISBN 978-82-573-1760-7.
* Tor Dagre, red. (1980). «Frognerelva». *Natur og miljø i Oslo*. Oslo: Universitetsforlaget. s. 61-62. ISBN 82-00-05320-2.

Eksterne lenker
---------------

* Om Frognerelva på nettstedet til Oslo kommune (Vann- og avløpsetaten)

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**San Giorgio Maggiore-basilikaen** (italiensk: *Basilica di San Giorgio Maggiore*) er en basilika på San Giorgio Maggiore, en av øyene i Venezia. Kirken ble tegnet av den italienske renessansearkitekten Andrea Palladio. Fasaden vender ut mot *Bacino San Marco* og er sammen med klokketårnet et landemerke sett fra Markusplassen.

Historie
--------

Den første kirken tilegnet Sankt Georg ble reist i det 8. og 9. århundre. I 982 ble øya gitt til benediktinerne, som grunnla som grunnla den tilstøtende klosteret. Den nåværende kirken ble bygget av Andrea Palladio som startet på oppdraget i 1565. Kirken er et av de mest kjente verkene til arkitekten fra Vicenza. Grunnstenen ble lagt i 1566, og i 1575 var veggene og basen til kuppelen ferdige. Kuppelen var ferdig i 1576 og koret i 1591. Andrea Palladio døde i 1580, og fasaden han hadde tegnet ble bygget av Vincenzo Scamozzi mellom 1597 og 1610.

Klokketårnet ble først bygget i 1467, men kollapset i 1774. Det nåværende tårnet, som er 75 m høyt, stammer fra 1791.

Beskrivelse
-----------

### Eksteriør

Fasaden
Den hvite fasaden er satt sammen av to deler. Den høyeste har en kolossalorden av fire søyler på høye sokler. Kolossalordenen er plassert utenpå en lavere, men bredere klassisk tempelfront. Denne dobbelte fasaden var Palladios løsning på å benytte den klassiske tempelfronten på en kristen kirke, med et høyt midtskip og lave sideskip. Helt siden Santa Maria Novella ble bygget var dette en problemstilling. Palladio benyttet selv denne løsningen også på fasaden til kirken San Francesco della Vigna som han bygget omtrent samtidig, også i Venezia.

Referanser
----------

1. ↑   www.abbaziasangiorgio.it, besøkt 9. februar 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   ICCD site ID CulturalInstituteOrSite/1470120337420[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Le chiese del Patriarcato di Venezia[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**SoluDyne** er en vestlandsbedrift opprinnelig grunnlagt i Ryfylkebyen Jørpeland på 90-tallet.
 Bedriften selger og utvikler styringssystemet SoluDyne (samme navn som bedrift). SoluDyne har blant annet samarbeidet i mange år med SAS Technical Services om vedlikeholdssystemet MSS, der flyteknikere må lære og signere for at de har forstått nye tekniske spesifikasjoner før de får vedlikeholde [SAS] sine fly.

SoluDyne designer GUI til sin mykvare med egne designere, ofte hentet lokalt fra Ryfylke eller Nord-Jæren. SoluDyne har siden starten av 2000-tallet hatt et eget opplæringsprogram for unge designere og illustratører som ønsker å prøve hvordan det er å arbeide med GUI-design profesionelt, før de tar skrittet og spesialiserer seg innen dette.

SoluDyne samarbeider også med Kristiansund bedriften Solid Management, som er en del av Solid Group.

Referanser
----------

1. ↑  «SoluDyne Varemerkeregistrering». Arkivert fra originalen 2. mars 2016. Besøkt 22. februar 2016.
2. ↑  «SoluDyne på ISV World». Arkivert fra originalen 2. mars 2016.
3. ↑  *Masteroppgave "Fra Prosedyre til Prosess"* (PDF) (avhandling).
4. ↑  «På SAS faller inget mellan flystolarna». 2003.
5. ↑  «Solid Management became a SoluDyne Partner». Arkivert fra originalen 3. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Nettpartner bruker SoluDyne Kvalitetssystem Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Offisielt nettsted
Tidligere hovedkvarter
**American Geographical Society** (**AGS**) er en forening for profesjonelle geografer, dannet i 1851 i New York. De fleste medlemmene i forening er amerikanere, men blant dem har det også vært et betydelig antall medlemmer fra rundt om i verden. Foreningen oppfordrer til aktiviteter som utvider geografiske kunnskap, og presenterer og tolker denne kunnskapen slik at den kan forstås og brukes ikke bare av geografer, men av andre også, spesielt politikere.

Foreningen utgir *Geographical Review*, et kvartalsvis vitenskapelig tidsskrift viet utelukkende til geografi, og som inneholder originale og autoritative artikler om alle aspekter av geografi. Hver utgave inneholder også vurderinger av nyere atlas, monografier og bøker om geografi og beslektede felt.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) American Geographical Society – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** NLA **·** NKC **·** NKC **·** CiNii
 |
**Wade Load** er en fiktiv figur fra den animerte TV-serien *Kim Possible*.

På engelsk spilles Wade av Tahj Mowry, på norsk spilles han av Daniel S. Valderhaug og Cristoffer Ravneberg

Om Wade
-------

Wade er et tiårig geni som styrer Kim Possibles nettside, forsyner henne med nytt utstyr, og gir henne oppdrager via Kimmunikatoren. Siden han er et geni, fullførte han high school og college på cirka åtte måneder. Han tilbringer tiden foran datamaskinen på rommet sitt, med lysene av. Han drikker tydeligvis mye brus, siden han ofte slurper i seg ett eller annet når han snakker med Kim.

Generell informasjon
--------------------

Wade forlater nesten aldri rommet, han sier at han hater å være ute, og kommuniserer vanligvis med Kim og Ron gjennom Kimmunikatoren, som han laget selv. Wade har også dukket opp som hologram, i et virtuelt virkelighetsspill, som en robot (Wadeboten) og har kommunisert gjennom en hagenisse.

Kim og Ron har kun møtt Wade ansikt til ansikt to ganger; en gang måtte han forlate rommet for å hevne seg på Team Impossible, som hadde ødelagt hele datasystemet hans. Den andre gangen var i en alternativ fremtid i filmen *Kim Possible – I tide og utide* (*A Sitch in Time*). Wade var da motstandsleder etter at Shego hadde overtatt verden.

Man kan kanskje også regne et hologram og deltakelse i et virtuelt virkelighetsspill som personlig opptreden.

Familie
-------

Wades mor later til å være afroamerikaner. Hun har dukket opp i serien et par ganger, men faren er nevnt flere ganger. Det virker ikke som at noen av dem bryr seg nevneverdig om hvordan sønnen bruker tida si, og moren ser ut til å like Wades oppfinnelser. Wade har også en grandonkel, som var med i en episode, og han var fotograf for 100 år siden, selv om det er usikkert om han faktisk har vært fotograf, siden hele episoden var en drøm.

Referanser
----------

1. ↑   Kim Possible Movie: So the Drama, gjelder del rulletekst[Hentet fra Wikidata]

| * v
* d
* r
*Kim Possible* |
| --- |
| Team Possible | Kim Possible **·** Ron Stoppable **·** Rufus **·** Wade **·** Øvrige allierte i Kim Possible |
| Skurker | Dr. Drakken **·** Shego **·** Monkey Fist **·** Duff Killigan **·** Seniorene **·** Dementor **·** DNAmy **·** Bebes **·** Gill **·** Motor Ed **·** Camille Leon **·** Øvrige skurker i Kim Possible |
| Familie | James Possible **·** Ann Possible **·** Jim og Tim **·** Stoppablefamilien **·** Andre familiemedlemmer |
| Andre | Bonnie Rockwaller **·** Steve Barkin **·** Monique **·** Bobo **·** Øvrige figurer |
| Steder | Middleton **·** Club Banana **·** Smarty Mart **·** Camp Wannaweep **·** Bueno Nacho |
| Episoder og filmer | Liste over episoder **·** *Kim Possible – I tide og utide* **·** *Kim Possible – Så dramatisk* |
**Łukasz Marcin Kohut** (født 10. september 1982) er en polsk politiker av Wiosna-partiet som har tjent som et Medlem av EU-Parlamentet siden 2019-valget.

I parlamentet har Łukasz Kohut siden sittet i Komiteen for Industri, Forskning og Energi. I tillegg til hans komite-oppdrag, er han en del av parlamentets delegasjoner til EU-Serbia Stabilisation and Association Parliamentary Committee for forbindelser med Sveits og Norge, og til EU-Island Joint Parliamentary Committee og det Europeiske Økonomiske samarbeidsområde (EØS) Joint Parliamentary Committee. Han er også medlem av den URBANE Intergroup.

Referanser
----------

1. ↑   www.europarl.europa.eu[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  His MEP profile
3. ↑  Łukasz Kohut European Parliament.
4. ↑  Members URBAN Intergroup.

Eksterne lenker
---------------

* Łukasz Kohut på Twitter Rediger på Wikidata

* Łukasz Kohut på Facebook Rediger på Wikidata

* Łukasz Kohut på Instagram Rediger på Wikidata
* (en) Łukasz Kohut hos Europaparlamentet Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
«Andrew Carnegies filantropi», karikatur i magasinet *Puck* av Louis Dalrymple, 1903
**Filantropi** innebærer å handle til beste for andre, uten å tenke på økonomisk vinning. Personer som bedriver filantropi kalles filantrop. En filantrop er altså både en som gir av sine finansielle midler og en som gir av sin tid og kompetanse, gjerne til veldedige saker eller organisasjoner. Det blir ansett for å være en effektiv måte å bidra til forandring og utvikling i samfunnet uten å gå omveien om myndighetenes byråkratiske apparat. Filantropi er en viktig inntektskilde for kunstneriske, religiøse og humanitære saker.

Filantropi er ikke alltid sett på som et universalt gode. Filosofer som Friedrich Nietzsche har protestert mot filantropi på filosofisk grunnlag, hvor de sammenligner det med at de svake lever av de sterke.

Styresmaktene er oftest støttende overfor filantropiske tiltak. I mange land blir de som gir penger til veldedige formål, gitt skattelette for deres giverglede. En variant av denne tankegangen er fullstendig fri markedskapitalisme, hvor ønsket er å fjerne all statlig støtte, og overlate pengebidragansvaret til filantropene. Jens Bjørneboe sier i sin roman *Haiene* (1974) at «Filantropi er en kostbar fornøyelse».

Robert L. Payton utvidet den tradisjonelle definisjonen i sin bok *Philanthropy: Voluntary Action For the Public Good*, i 1988.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  fra gresk *philantropia*, «menneskekjærlighet»', sammensatt av *filos*-, «venn»; og *anthropos*, «menneske»

Se også
-------

* Mesén

Referanser
----------

1. ↑   «Filantropi», *NAOB*
2. ↑  Bjørneboe, Jens (1974): *Haiene*, s. 133
3. ↑  PaytonPapers: The writings of Robert L. Payton

Eksterne lenker
---------------

* «Norge blant toppen på global filantropi-måling», *Samfunnsforskning*
* «Norges største filantroper» ved Jan Christian Grandre og Ingrid Elle, *Kapital*
* «Har du lyst å engasjere deg i filantropi?», Nordea Bank

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
**Stephan Klossner** (født 30. mai 1981 i Bern) er en sveitsisk fotballdommer som til daglig dømmer i landets øverste divisjon Sveits Super League. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper både i regi av FIFA og UEFA.

Klossner startet å dømme fotball i Challenge League (nivå to) i 2008, og den sveitsiske toppdivisjonen i 2010, før han ble utnevnt til FIFA-dommer i 2012. Han har siden dømt flere internasjonale kamper på U17-, U19- og U21-nivå. Hans første internasjonale kamp på seniornivå kom med vennskapskampen mellom Liechtenstein og Andorra den 14. august 2012 (1–0). Han dømte også VM-kvalifiseringskampen til VM 2014 mellom Andorra og Romania 11. oktober 2013 (0–4).

Klossner har også dømt flere kvalifiseringskamper i Europaligaen og Mesterligaen gjennom flere sesonger siden 2012/2013-sesongen.

Referanser
----------

1. ↑  FIFA.com – Switzerland, Football Officials - Referees (Besøkt 16. august 2014)
2. ↑  Bernerzeitung.ch – Stephan Klossner pfeift neu in der Weltklasse (Av Hans Rudolf Schneider. Publisert 26. januar 2012, besøkt 16. august 2014)
3. ↑  FIFA.com – Worldcup qualifiers 2014, Andorra 0-4 Romania Arkivert 19. august 2014 hos Wayback Machine. (Besøkt 16. august 2014)
4. ↑  UEFA.com – 2011/12 UEFA Europa League, First qualifying round: Daugava Daugavpils 2–3 Sūduva (Besøkt 16. august 2014)

Eksterne lenker
---------------

* Dommerprofil hos Worldreferee.com Arkivert 19. august 2014 hos Wayback Machine.
* Dommerprofil hos Soccerway.com
* Dommerprofil hos Worldfootball.net

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Ka‘ahumanu** (født 17. mars 1768, død 5. juni 1832) var dronning og regent av kongedømmet Hawaii og en av Kamehameha I's koner. Hun var kongens favorittkone og den som hadde mest politisk makt av konene hans. Hun fortsatte å utøve betydelig makt i kongeriket som statsminister under regimene til sine to første etterfølgere.

Barndom
-------

Ka'ahumanu ble født i en hule nær Hana på Hawaii-øya Maui mellom 1768 og 1773. Hennes foreldre var Keeaumoku Papaiahiahi og Namahana'i'Kaleleokalani, Navnet Ka‘ahumanu kan oversettes som fjærkledd mantel. Hennes søsken omfatter guvernør John Adams Kuakini av Hawaii, dronning Kalakua Kaheiheimalie, guvernør George Cox Kahekili Ke'eaumoku II av Maui og Lydia Namahana Pi'ia.

Dronningregent
--------------

Da Ka‘ahumanus mann døde den 5. mai 1819 så hevdet Ka'ahumanu at det var ett av den avdøde kongens ønsker at hun skulle få dele styringen over kongeriket Hawaii med deres 22 år gamle sønn Liholiho, som tok navnet Kamehameha II. Det parlamentariske organ på Hawaii aksepterte dette ønsket og opprettet stillingen som *kuhina nui* som betyr statsminister for henne. Hennes maktbase vokste etter dette, og til slutt styrte hun med tittelen *Queen Regent* under regimentene til både *Kamehameha II* og *Kauikeaouli* som overtok tronen som *Kamehameha III*. 

Ka'ahumanu var mange tiår forut for sin tid og sto i spissen for flere rettigheter kvinnene på Hawaii, men historikere har i ettertid bemerket at dette var til hennes egen fordel.

Omfavner kristendommen
----------------------

I april 1824 ble Ka`ahumanu offentlig anerkjent for sin omfavnelse av protestantisk kristendom og for å ha oppmuntret sine undersåtter til å bli døpt inn i denne troen. Det samme år presenterte hun sitt første kodifisert lovverk som var modellert etter den kristne etikk og verdier og de ti bud. Ka`ahumanu ble døpt den 5. desember 1825 på stedet der Kawaiahao-kirken står i dag. 

Protestantiske misjonærer overtalte Ka`ahumanu at den katolske kirken, som hadde etablert *Cathedral of Our Lady of Peace* i Honolulu, burde avskaffes fra øynasjonen. Den 7. juli 1827 beordret Ka‘ahumanu den første katolske misjonæren å forlate landet. I 1830 signerte Ka`ahumanu en lovgivning som forbød de katolske læresetningene og hun truet med å deportere alle som brøt denne loven.

Bånd til Amerika
----------------

Den første traktaten mellom Kongeriket Hawaii og USA ble fremforhandlet i 1826 sammen med administrasjonen til daværende president John Quincy Adams. Traktaten tok ansvar på vegne av innfødte Hawaiere som hadde gjeld til amerikanske handelsmenn og regjeringen betalte gjeldsregningene på 150.000 amerikanske dollar. Avtalen var også en frihandels-traktat som gjorde at amerikanerne hadde rett til å seile inn til Hawaii når som helst for å gjøre forretninger med kjøpmenn på Hawaii. Amerikanerne ble også gitt rett til å saksøke hawaiere i hawaiiske domstoler og være beskyttet av lovene på Hawaii hvis de ble gjort urett mot.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Michał Krupa** (Kodenavn «Pułkownik» og «Wierzba») (født 26. september 1920 i Kuryłówka, død 24 august 1972) var en polsk soldat i den antikommunistiske polske motstandsbevegelsen NSZ (Narodowe Zjednoczenie Wojskowe). Han var en av mange som i polsk historie blir omtalt som de "fordømte soldater" (Żołnierze wyklęci); soldater som fortsatte kampen mot de kommunistiske okkupantene etter at den annen verdenskrig var over.

Biografi
--------

Han ble født som sønn av Piotr (postbud, død 1935) og Maria, født Staroń (død 1970). Han var den eldste av fem barn, og hadde søsknene Stefania, Michał, Stanisław og Maria. Etter farens død var Michał Krupa hovedforsørger, og arbeidet som tømmerhugger i distriktet Brzyska Wola. Han sluttet seg til kampen mot den tyske okkupasjonen da den annen verdenskrig brøt ut, og var snart etterlyst av Gestapo.
Etter at den annen verdenskrig var over, fortsatte Krupa kampen, denne gang mot de sovjetiske okkupantene og deres polske håndtlangere. De første årene arbeidet han sammen med andre, men den siste tiden frem til han ble arrestert i 1959, var han alene i sin krig. 
Han ble først dømt til livsvarig fengsel, deretter ble dommen omgjort til 15 år, før han til slutt slapp ut i 1965 som resultat av et amnesti. 
Han jobbet siden på en bondegård frem til han døde i 1972.

Litteratur
----------

* Anne Applebaum: *Jernteppet*, Cappelen Damm 2013, side 141.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Kingos salmebok - utgave fra 1859
***Dend Forordnede Ny Kirke-Psalme-Bog*** (*Kingos salmebok*) ble i 1699 autorisert av kongen for bruk i alle kirker i Danmark-Norge. Boka har med 86 av Kingos salmer, dessuten bærer den Kingos navn på tittelbladet, siden utvalget ble gjort med utgangspunkt i en salmebok som Thomas Kingo, biskop i Odense, hadde redigert ti år tidligere.

Kingos salmebok var i bruk i store deler av Norge, helt til den i 1870-åra ble avløst av *Landstads kirkesalmebog* og Hans Nielsen Hauges *Psalmebog for Kirke og Hus.*

Kingos salmebok er ordnet etter kirkeåret, slik at det for hver helligdag gjennom året er satt opp passelige salmer. Salmeboka har med kollektbønner, epistel og evangelietekster for hver helligdag, og den har med kirkebønner og andre bønner.

På 1600-tallet ble det et problem at den samme salmen kunne være gjengitt i helt ulik versjon fra salmebok til salmebok. Den danske landslov av 1683 innførte en ny utgave av kirkeritualet i 1685 og *Alterbogen* i 1688. En ny rikssalmebok var også planlagt for tvillingrikene Danmark-Norge. Thomas Kingo fikk i oppdrag å redigere en slik salmebok som skulle ta med de beste gamle salmene og en del av sine egne salmer, slik at antall salmer rakk til alle kirkeårets søndager. I 1689 var Kingo halvveis i arbeidet og sendte inn halve salmeverket til godkjennelse. *Vinter-Parten* med salmer fra advent til trinitatis, der mer enn halvparten av de 263 salmene var skrevet av Kingo selv. Christian V godkjente salmeboken, og Kingo gikk i gang med å få den utgitt. Hans lønn for arbeidet var enerett på trykking og salg; men 28 dager senere ble godkjennelsen kansellert uten noen begrunnelse. Kongen forlangte også at de allerede trykte eksemplarene skulle beslaglegges. Det er uvisst hva som lå bak, og først i 1696 ble det nedsatt en kommisjon av københavnske sogneprester for å utarbeide en rikssalmebok. Kommisjonen brevvekslet med Kingo om saken og tok inn mange av salmene hans, men det ble en helt annen bok enn han hadde tenkt seg. Han fikk likevel utgi den, ettersom han hadde et trykkeri stående på loftet sitt i Odense bispegård - og navnet hans stod også på tittelbladet, siden han var hovedforfatter med sine 85 salmer. *Kingos salmebok* var i bruk til innpå 1960-tallet, da den ble endelig avskaffet i de siste kirkesognene mellom Horsens og Vejle; men i en enkelt luthersk frikirke nord for Herning holdt den seg fortsatt.

Referanser
----------

1. ↑  Jørgen Kjærgaard: «Den danske salmebog online», arkivert hos *Wayback Machine*

  


| * v
* d
* r
**Den norske kirkes Salmebøker**, et utvalg |
| --- |
| Kingos salmebok (Kingo; 1699) **·** Guldbergs salmebok (Harboe og Guldberg; 1778) **·** Landstads kirkesalmebog (Landstad; 1869) **·** Hauges salmebok (Hauge; 1873) **·** Nokre salmar (Blix; 1892) **·** Landstads reviderte (Jensen; 1924) **·** Nynorsk salmebok (Støylen, Hognestad og Hovden; 1925)  **·** Gir’ko-sál’bmagir’ji (1957) **·** Salmer 1973 (1973) **·** Norsk Salmebok (1985) **·** Salmer 1997 (1997)  **·** Norsk salmebok 2013 (2013)  |
| Se også Liste over forfattere i Norsk Salmebok og Salmer 1997 **·** Liste over forfattere i Norsk Salmebok 2013 |
**Ad hoc** er uttrykk fra latin, og betyr ordrett «til / for dette», og underforstått «til dette formål». Uttrykket benyttes for å beskrive noe som ikke skjer på prinsipielt eller generelt grunnlag. En ad-hocløsning betegner en noe som er tenkt som en midlertidig løsning inntil videre. Det betyr vanligvis en løsning for et spesifikt formål, problem eller oppgave i stedet for en generalisert løsning som kan tilpasses til sivile tilfeller. Sammenlign med *a priori*.

Ad hoc-organisasjoner, komiteer eller kommisjoner kan opprettes for å løse en spesiell oppgave. Giverlandsgruppen for Palestina er organisert som *Ad Hoc Liaison Committee* («Ad hoc samarbeidskomite»), og offentlige undersøkelseskommisjoner anses som ad hoc komiteer.

Frasen brukes også om militærenheter skapt til spesielle formål, eller data-nettverk eller nettverksprotokoll der det ikke finnes noen etablert infrastruktur, men der hver node videresender informasjon fra de andre nodene som er innen rekkevidde. Ad hoc kan også være et adjektiv som beskriver de midlertidige, provisoriske eller improviserte metodene for å håndtere et bestemt problem, hvis tendens har på engelsk gitt opphav til substantivet *adhocism*.

Referanser
----------

1. ↑  «ad hoc», *NAOB*
2. ↑  «ad hoc», *Online Etymology Dictionary*
3. ↑  «Ad hoc», Fremmedord.org
4. ↑  «adhocløsning, adhocløysing», *Bokmålsordboka og Nynorskordboka*
5. ↑  «Giverlandsmøte for Palestina (AHLC) i New York 18. september», *Regjeringen.no*
6. ↑  «NOU 2009: 09», *Regjeringen.no*
7. ↑  Ammer, Christine (2013): *American Heritage Dictionary of Idioms*, 2. utg. Houghton Mifflin Harcourt Publishing Company, ISBN: 978-0-547-67658-6

Se også
-------

* Adhockrati
* Ad hoc-hypotese

Eksterne lenker
---------------

* Ad hoc, *Wiktionary*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Stoltenbergparken i Tønsberg. Satyr-fontena ble reist 1920, musikkpaviljongen 1924. Foto: Helge Høifødt, 2016 
**Stoltenbergparken** eller **Stoltenbergs park** er en liten bypark like ved jernbanestasjonen og rådhuset i Tønsberg i Vestfold. Parken er omgitt av Grev Wedels gate, Halfdan Wilhelmsens allé, Jernbanegata, Tollbodgata og Stoltenbergs gate. Parken ble planlagt i 1870-åra. Den ble opprinnelig omtalt som «Kirkegårdsparken» etter gravplassen som tidligere lå på stedet, men endret navn i 1938.

Parken fotografert mellom 1939 og 1949. Foto: Fra Nasjonalbibliotekets bildesamling 
Fontenen med skulpturen «Faun morer sig» av den danske skulpturøren Jens Jacob Bregnø kom i 1920.. Musikkpaviljongen ble innviet høsten 1924. 

|  |
| --- |
| Minnestøtte over maleren Mathias Stoltenberg i Stoltenbergparken i Tønsberg. Foto: Fortegna panorama 2015  |

Referanser
----------

1. 1 2  Johnsen, Oscar Albert (1954). *Tønsbergs historie*. Oslo: Gyldendal. s. 861.
2. ↑  Lokalhistoriewiki.no om Stoltenbergparken i Tønsberg
3. ↑  Horsens Museum/byarkiv: *Skulptur "Faun", af Jens Jakob Bregnø*
4. ↑  Johnsen, Oscar Albert (1876-1954) (1954). *Tønsbergs historie*. Oslo: Gyldendal. s. 1126.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stoltenbergparken, Tønsberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Symbolet (*mon*) for Minamoto-klanen.
Domenet til Minamoto-klanen i Japan (1183) med blått og grønt
Genealogien til Minamoto-klanen, Ukiyo-e av Utagawa Kuniyoshi
**Minamoto** (japansk: 源) var et ærenavn for en japansk familie og klan i krigeradelen (*buke*) hvis navn også kan utleses med den sinojapanske uttale *Genji*. Navnet ble mottatt fra keiseren, et bruk som var vanlig i Heian-perioden (794–1185 e.Kr.), men som også ble praktisert i Sengoku-perioden. Taira-klanen var en annen, rivaliserende klan, som fikk sitt navn på samme vis. Minamoto-klanen ble også kalt *Genji*, 源氏, med japansk uttale av de kinesiske tegn for Minamoto (*gen*) og familie (*ji*).

Minamoto var en av fire japanske klaner som dominerte japansk politikk i Heian-perioden. De andre tre var Fujiwara-klanen, Taira-klanen og Tachibana-klanen.

Keiser Saga.
Den første keiseren til å gi etternavnet Minamoto var keiser Saga (født 785, død 842), som skal ha hatt 49 barn, noe som gav det keiserlige hushold betydelige utgifter. For å lette på det økonomiske trykket lot han mange av barna bli adelsfolk i stedet for kongeligheter. Han valgte ordet minamoto (I betydningen «opprinnelse») for å tydeliggjøre at den nye klanen delte opprinnelse med den keiserlige familie. Flere derpå følgende keisere fulgte Sagas eksempel og gav sine sønner og døtre navnet Minamoto, blant andre Seiwa, Murakami, Uda og Daigo.

Den første som fikk navnet Minamoto skal ha vært Minamoto no Makoto (født 810, død 868), den syvende sønnen av keiser Saga.

Den mest fremstående av de mange Minamoto-familiene var Seiwa Genji, som nedstammet fra Minamoto no Tsunemoto (født 917, død 961), sønnesønn til den 56e keiser, Seiwa.

Minamoto-klanen fikk sitt høysete i Kamakura i Kanto-regionen. I år 1185 erobret Minamoto no Yoritomo makten i Japan, etter den fem år lange Genpeikrigen og i 1192 ble han utnevnt av keiseren til *sei'i taishōgun* (forkortet shogun).

Referanser
----------

1. 1 2  Frederic, Louis (2002). *Japan Encyclopedia*. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press.
2. ↑  F.W. Seal. «Heian Period – Court and Clan». *The Samurai Archives Japanese History Page*. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 5. desember 2013.
3. ↑  Sansom, George (1958). *A History of Japan to 1334*. Stanford, California: Stanford University Press.
4. ↑  Turnbull, Stephen (1998). *The Samurai Sourcebook*. London: Arms & Armour Press. ISBN 1-85409-371-1.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia
 |
Senggerinchin i felten
**Senggerinchin** (eller *Sengge Rinchen*, *Senggelinqin*, kinesisk: 僧格林沁; tibetansk: སེང་གེ་རིན་ཆེན།; mongolsk: ᠰᠡᠩᠭᠡᠷᠢᠨᠴᠢᠨ; født 1811 i Kina, død 19. mai 1865 nær Heze) var en mongolsk prins og militær leder under Qing-dynastiets Kina.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Senggerinchin var en 26.s generasjons etterkommer av Qasar, en av Djenghis Khans brødre. Navnet kommer fra to tibetanske ord, «Sengge» (tibetansk: སེང་གེ་) og «Rinchen» (རིན་ཆེན་), som betyr «løve» henholdsvis «skatt». 

I barnealder ble han adoptert av Suotenamuduobuji (索特納木多布濟), en jasagh av Horqin venstre bakre banner og *junwang* (郡王; prins av annen rang) i Qing-riket. Han arvet og overtok adoptivfarens verv og prinsetittel i 1825 under Daoguang-keiserens regjeringstid.

### Hærfører

Har var prins over Qorchin-mongolene i Indre Mongolia og tjenestegjorde som så mange andre mongolske fyrster som hærfører for Qing-hærene. Mellom 1853 og 1855 kjempet han mot Taipingopprørerne og stanset med sitt kavaleri opprørernes felttog mot Beijing (1853, keiser og hoff hadde allerede forlatt byen). Under Annen opiumskrig kjempet han uten hell mot briter og franskmenn (1858–1860, Taku-festningene og forsvaret av Beijing). 

Etter 1860 kjempet han med fremgang mot forskjellige opprørsgrupper i provinsene Anhui, Shandong og Henan, især mot Nien-bandittene. I mai 1865 ble han drept av nienopprørerne ved Ts'ao-chou i Shandong.

Etter hans død kanoniserte hoffet Senggerinchin i takknemlighet for hans innsats som hærfører og gjorde hans rang som prins arvelig under tittelen «lojal prins» (忠親王). I 1889 forordnet enkekeiserinne Cixi at en helligdom skulle bygges til hans minne under navnet *Xianzhongci* (顯忠祠), – det finnes fortsatt i bydistriktet Dongcheng i Beijing. 

I historieverker skrevet i Folkerepublikken beskrives Senggerinchin som en kinesisksinnet patriot. I 1995 åpnet lokalregjeringen i Tongliao et museum viet til ham.

Senggerinchins residens (*Senggelinqin wangfu*) i Bakre Horqin-banner av venstre fløy ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Referanser
----------

1. ↑   Trove, oppført som Senggelinqin, Trove person-ID 1426599, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Faceted Application of Subject Terminology, oppført som Senggelinqin, FAST-ID 366292, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Stephen R. Platt: *Autumn in the Heavenly Kingdom: China, the West, and the Epic Story of the Taiping Civil War*. New York: Knopf, 2012. ISBN 9780307271730.
* Denis Twitchett (utg.): *The Cambridge history of China*. Volume 10: John K. Fairbank (Hrsg.): *Late Ch'ing. 1800 – 1911*. Part 1. Cambridge University Press, Cambridge u. a. 1978, ISBN 0-521-21447-5.

Eksterne lenker
---------------

* Baidu Baike-artikkel (kinesisk)[*død lenke*]
* On Sengge Rinchen's memorial shrine (kinesisk)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Flint Juventino Beppe** (født 27. mai 1973) er en norskfødt tysk komponist, filmskaper, kunstner og produsent.

Beppe har komponert ca. 200 klassiske verk, mer enn 80 opuser inkludert stykker for piano, fløyte, klarinett, fiolin, bratsj, cello, kontrabass og strykeorkester samt symfoniske dikt og en symfoni. Han har samarbeidet med Philharmonia Orchestra, Emily Beynon, Rune Bergmann, Wolfgang Plagge, Ari Rasilainen, Kringkastingsorkesteret, Sir James Galway og Vladimir Ashkenazy.[] Beppe er medlem av Deutscher Komponistenverband (Det tyske komponistforbund). 

Beppe var tidligere kjent som Fred Jonny Berg, og ble i 2010 presentert i dokumentarfilmen *Å puste ut musikk* (News on Request AS) på *Fakta på lørdag* (NRK). Han er født i Harstad og har tidligere hatt Rognan i Saltdal som bosted. Han anser naturen i Saltdal som en av sine muser for komponering. Etter å ha bodd og arbeidet flere år i Berlin, ble Beppe tysk statsborger i oktober 2020. Beppe har tyske aner.[]

Beppe er diagnostisert med Tourettes syndrom og Aspergers syndrom, og er medstifter i den ideelle foreningen Philobretto på Rognan som blant annet har som formål å bidra til åpenhet omkring mental helse via kunstproduksjoner.

Diskografi
----------

Beppe har som komponist har bidratt på 15 album. To av disse, *Flute Mystery* og *Remote Galaxy*, er utgitt på plateselskapet 2L og ble nominert til en Grammy Award i kategorien Best Immersive Audio Album i henholdsvis 2010 og 2015. Han har også utgitt flere album der han selv som utøvende artist framfører egenkomponerte sanger og dikt, blant annet *Mine Dager* og *Takkatakakk*.

Referanser
----------

1. ↑   Musicalics, oppført som Fred Jonny Berg, Musicalics komponist-ID 484856[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   fjb.space[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3   www.compositiontoday.com, besøkt 28. september 2020[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Avisa Nordland 20.01.2010 "Komponisten selv, som egentlig mest hadde tenkt å sitte og høre på, måtte gå på dirigentpodiet foran et hundretall erfarne orkestermusikere."
5. ↑  Saltenposten 14.08.2019 "Med sitater fra disse verkene fortsetter reisen fra land til hav i Symphony No.1 «Operientes Mare» Op.89 - og et gnistrende spenningsfelt mellom disse elementene males fram i symfoniens fire satser «Ferden mot havet», «Dråpen», «Under bølgene» og «Bunnsolen»."

Eksterne lenker
---------------

* (en) Flint Juventino Beppe på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Flint Juventino Beppe hos Sceneweb Rediger på Wikidata
* Flint Juventino Beppes offisielle nettside Arkivert 23. oktober 2020 hos Wayback Machine.
* Philobretto – The FJB Unlimited Foundation
* Naturlig mann i naturlig film (Avisa Nordland)
* Klare for verdenspremiere på symfoni fra Saltdal (Saltenposten)
* 2L plateselskap

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz
 |
**Recoll** er i hovedsak basert på et veldig kraftig søkebibliotekverktøy som kalles for *Xapian* og er lisensiert under "GNU fri dokumentasjonslisens, versjon 1.3". **Recoll** er en fullstendig tekst-søking-applikasjon og gir muligheten for å finne lagret data basert på innholdet fremfor bare filnavnet ved hjelp av et brukervennlig grafisk brukergrensesnitt. I praksis vil dette si at en kan spesifisere termer som det ønskes skal eller ikke skal forekomme i teksten det søkes på, og deretter returnere en liste basert på relevans. Programmet kjører under de fleste Unix-operativsystemer og er basert på skrivebordmiljøer.

Henting av tekst
----------------

**Recoll** benytter seg av *Xapians* informasjonshentingsbibliotek for å lagre og hente ut data. Den benytter seg av en *Sophisticated probalistic ranking model"*. I praksis kan man si at Xapian arbeider på den måten at den husker hvor termer forekommer i dokumentfilene dine. Denne prosessen kalles for indeksering. Det er ikke et dokumentarkiv, så den vil bare vise de dokumentene som fremdeles er på samme sted som de ble indeksert.

Alle de interne dataene i **Recoll** blir lagret i Unicode UTF-8 format, og den kan indeksere andre skrifttyper, encodings og språk i samme indeks.

Søkeapplikasjonen støtter flere dokumenter, blant annet HTML, Open Documents(som Open Office), tekstfiler og mye mer. Dokumenter som PDF og MS-documents (for eksempel: MS Word) trenger eksterne applikasjoner for å indekseres.

Indeksering
-----------

Dette er prosessen hvor dokumenter er analysert og lagt inn i en database. **Recoll** sin indeksering er vanligvis inkrementell og dokumenter vil bare bli behandlet dersom de er modifisert eller flyttet på. Første gang programmet kjøres må så klart indekseringen kjøres fra bunnen av.

Etter første indekseringen kan fremtidig indeksering foregå på to måter. 

1. **Periodic Indexing:** Dette vil si at indekseringen forekommer på visse angitte tider.
2. **Real Time Indexing:** Som navnet hinter til, vil indekseringen forekomme så fort det foretas en endring i systemet.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 6. april 2021; utgivelsesdato: 2. april 2021.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. 1 2  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. januar 2014. Besøkt 11. februar 2014.
7. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. januar 2014. Besøkt 11. februar 2014.
8. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. januar 2014. Besøkt 11. februar 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Recoll – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Cláudio Roberto da Silva**, kjent som **Cláudio Caçapa**, (født 29. mai 1976) er en brasiliansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for den belgiske klubben RWD Molenbeek (2015). 

Han spilte for Avaí, Atlético Mineiro, Lyon, Newcastle, Cruzeiro og Évian. Han har tre landskamper for Brasil

Caçapa startet karrieren sin i 1996 i den brasilianske klubben Atlético Mineiro, hvor han etablerte seg på førstelaget. Han fikk Bola de Prata (*sølvballen*) i 1999, og ble også kåret til årets forsvarsspiller. Hans imponerende prestasjoner førte til at han ble kalt opp på det brasilianske landslaget. Der debuterte han i februar 2000, og har fått tre landskamper totalt.

I 2001 signerte han for Lyon, og var klubbens kaptein i fem sesonger. Han vant den franske serien i samtlige. I oktober 2006 fikk han fransk statsborgerskap etter å ha bodd i landet i over fem år.

Kontrakten med Lyon utløp sommeren 2007, og han ønsket ikke å fornye den. Derfor signerte han 3. august samme år en kontrakt med Newcastle United. Han debuterte som innbytter i det 89. minutt mot Aston Villa 18. august. Dermed ble han den tusende spilleren som representerte Newcastle i en obligatorisk kamp.

Etter å ha blitt sluppet av Newcastle i 2009 ble han hentet tilbake til Brasil, hvor han ble signert av Cruzeiro.

I 2011 signerte han for den franske klubben Évian.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, oppført som Caçapa, Transfermarkt spiller-ID 5340, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Cláudio Caçapa – Ligue de Football Professionnel Rediger på Wikidata

* (fr) Cláudio Caçapa – LÉquipe Rediger på Wikidata

* (en) Cláudio Caçapa – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Cláudio Caçapa – Transfermarkt (manager) Rediger på Wikidata

* (en) Cláudio Caçapa – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Cláudio Caçapa – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Cláudio Caçapa – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Cláudio Caçapa – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Cláudio Caçapa – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Cláudio Caçapa – PlaymakerStats.com Rediger på Wikidata
**Danuta Maria Hübner** (født 8. april 1948 i Nisko i Polen) er en økonomiprofessor, diplomat og polsk og europeisk politiker. Fra 2004 til 2009 var hun kommissær med ansvar for regionalpolitikk i Europakommisjonen. Fra 2009 til 2014 var hun medlem av Europaparlamentet, og hun ble igjen innvalgt i 2019.

Hübner tok i 1974 doktorgraden i økonomi ved Handelshøyskolen i Warszawa. Hun har fra 1971 vært tilknyttet samme institusjon, fra 1992 som professor. Fra 1991 til 1994 var Hübner visedirektør for Institutt for utvikling og strategiske studier i Warszawa. Tidlig i sin karriere hadde Hübner forskningsopphold ved Universidad Autonoma i Madrid og ved University of Sussex. Hübner var i årene 1988 til 1990 Fulbright-stipendiat ved University of California, Berkeley. 

Hübners politiske karriere startet da hun i 1994 ble statssekretær for industri og handel, en post hun hadde til 1996 da hun ble leder for den polske regjeringens komité for europeisk integrasjon. Fra 1997 til 1998 var hun leder for presidentens kanselli. Fra 1998 og fram til 2001 arbeidet Hübner for FNs Økonomiske kommisjon for Europa, fra 2000 med tittel som visegeneralsekretær i FN. I 2001 vendte hun tilbake til polsk politikk, igjen som ansvarlig for Polens forhold til europeisk integrasjon og som statssekretær i utenriksdepartementet. Fra 2003 til 2004 var Hübner statsråd for europeisk integrasjon. 

Danuta Hübner ble i 2005 tildelt en æresgrad i rettsvitenskap fra University of Sussex. 

Danuta Hübner har to døtre.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000024792, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 12. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   ec.europa.eu[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Polish Science, Polish scientist ID 10992, besøkt 2. oktober 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Danuta Hübner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Danuta Hübner på Twitter Rediger på Wikidata

* Danuta Hübner på Facebook Rediger på Wikidata

* Danuta Hübner på Instagram Rediger på Wikidata

* Danuta Hübner på YouTube Rediger på Wikidata
* (en) Danuta Hübner hos Europaparlamentet Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
***Club Fed*** er en amerikansk film fra 1990, regissert av Nat Christian.

Handling
--------

En gangster blir myrdet av sin tidligere kone, som deretter bruker resten av filmen på å prøve å drepe kjæresten Angelica (spilt av Judy Landers). Etter å ha blitt narret til å signere papirer, som legger alt gangsteren eier i hennes navn, blir Angelica arrestert og sendt til Club Fed - som er mer som et luksuriøst feriested enn et fengsel. FBI-sjef Vince Hooligan (spilt av Joseph Campanella) er fast bestemt på å få Club Fed stengt, så han tildeler agent Howard Polk (spilt av Lance Kinsey) for å posere som en innsatt og etterforske fengselet etter tegn på korrupsjon.

Hooligan konspirerer også med Warden Boyle (spilt av Burt Young) for å anklage Angelica for underslag av økonomiske midler ved fengselet. I mellomtiden bruker Club Fed-ansatte Jezebel og Brawn teknikker som aversjonsterapi for å rehabilitere de innsatte, og gjøre dem til etiske forretningsfolk. Howard forelsker seg i Angelica, og forsøker å få henne frikjent for alle anklagene mot henne. I løpet av denne prosessen avslører han Hooligans opplegg, og de klarer å redde Club Fed. Howard og Angelica ender senere opp med å gifte seg med hverandre. Howard blir utnevnt til ny sjef for FBI og Angelica blir utnevnt til den nye sjefen for Club Fed.

Skuespillere
------------

* Burt Young
* Allen Garfield
* Judy Landers
* Lance Kinsey
* Sherman Hemsley
* Karen Black
* Joseph Campanella
* Mary Woronov
* Lyle Alzado

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 8. april 2016.
2. ↑  «Club Fed (1990)» **(engelsk)**. Besøkt 31. juli 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Club Fed* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Club Fed* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Club Fed* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Club Fed* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata