recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Li Shicen** (kinesisk: 李石岑, pinyin: *Lǐ Shícén*, Wade-Giles: *Li Shih-ts'en*, født 1892, død 1934), opprinnelig navn *Li Bangfan* (李邦藩), var en kinesisk filosof og redaktør av avanserte filosofiske tidsskrifter som utsprang fra 4. mai-bevegelsen: *Min Duo* (民铎) og *Zhongguo Jiaoyu Zazhi* (中国教育杂志). Li var eksponent for Nietzsches tanker.

Etter en reise i Europa i slutten av 1920-årene erklærte Li ved hjemkomsten at den dialektiske materialisme var fremtidens filosofi. Dette markerte hans farvel til voluntaristisk og nihilistisk filosofi til marxismen.

Referanser
----------

1. 1 2   Trove, oppført som Shicen Li, Trove person-ID 1396776, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Korean Authority File, oppført som 리스천, National Library of Korea ID KAC201101100[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Faceted Application of Subject Terminology, oppført som Shicen Li, FAST-ID 1497204, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NDL
 |
Swearingen SX-300
Et **amatørbygd fly** er et fly som stort sett er bygget av privatpersoner som ikke har dette som arbeid. Flyene kan være konstruert fra bunnen, etter tegninger eller fra byggesett.

De blir ofte lisensiert med et eksperimentelt sertifikat som luftdyktighetsbevis.

Konstruksjon
------------

Hjemmelagde fly er generelt små 1- til 4-seters sportsfly som benytter enkle konstruksjonsmetoder. Dukkledd tre- eller metallramme og kryssfiner er vanlig i skroget, men i økende grad brukes glassfiber og andre komposittmaterialer samt aluminiumskonstruksjoner. Motorer er oftest de samme eller ligner på motorer som brukes i sertifiserte fly (for eksempel Lycoming, Continental, Rotax og Jabiru). Et mindretall av amatørbygde fly bruker konverterte bilmotorer, og vanlige eksempler er luftkjølte Volkswagen bokser-4, Subaru væskekjølte motorer, Mazda wankelmotorer og Chevrolet Corvair sekssylindrede motorer. Bruk av bilmotorer bidrar til å redusere kostnadene, men mange byggere foretrekker dedikerte flymotorer fordi de oppfattes å ha bedre ytelse og pålitelighet. Andre motorer som har blitt brukt inkluderer motorsag- og motorsykkelmotorer.

Noen fly har autopilot og mer avanserte navigasjonsinstrumenter. Et lite antall jet-byggesettfly har blitt levert siden 1970-årene, inkludert Bede BD-5J og Sonex SubSonex.

* Bygging av en Pietenpol Air Camper. Bildet viser trerammen som vil bli dekket med duk.Bygging av en Pietenpol Air Camper. Bildet viser trerammen som vil bli dekket med duk.
* Van's Aircraft modell RV-4 er et amatørbygd fly med metallkonstruksjonVan's Aircraft modell RV-4 er et amatørbygd fly med metallkonstruksjon
* Cirrus VK-30, et amatørbygd fly konstruert med komposittmaterialeCirrus VK-30, et amatørbygd fly konstruert med komposittmateriale

Sikkerhet
---------

Amatørbygde fly har en høyere ulykkesrate sammenlignet med annen luftfart. En studie publisert i 2012 av USAs havarikommisjon konkluderte med at hjemmebygde fly i USA hadde en 3-4 ganger høyere ulykkesrate enn resten av allmen luftfart. Nesten 10% av ulykkene med amatørbygde fly skjedde på første flytur, og 9% av ulykkene skjedde da fly som ble solgt var på den nye eierens første flytur. Studien identifiserte også at tap av motorkraft og tap av kontroll i flyulykker var mye høyere sammenlignet med sertifiserte fly.

De fleste land krever at amatørbygde fly skal være fysisk merket som sådan, for eksempel med påskriften "Experimental".

Se også
-------

* Eksperimentelt fly
* Experimental Aircraft Association
* Sportsfly (tidligere kjent som mikrofly), inntil 650 kg
* Småfly, inntil 5700 kg
* Amatørbygd bil

Referanser
----------

1. 1 2 3  Armstrong, Kenneth: *Choosing Your Homebuilt - the one you will finish and fly! Second Edition*, pp. 39–52. Butterfield Press, 1993. ISBN 0-932579-26-4
2. 1 2 3 4  Peter M Bowers: *Guide to Homebuilts - Ninth Edition*. TAB Books, Blue Ridge Summit PA, 1984. ISBN 0-8306-2364-7
3. ↑  Wanttaja, Ron: *Amateur-Built Aircraft Safety Study*, Kitplanes, Volume 29, Number 12, December 2012, pp. 36–41. Belvoir Publications. ISSN 0891-1851
4. ↑  Grady, Mary (22. mai 2012). «NTSB Completes Homebuilt Safety Study». *AVweb*. Besøkt 24. mai 2012.
**Gjesteforsker**, ev. **gjesteprofessor**, er som oftest en forsker som er faglig knyttet til en akademisk institusjon, ofte i utlandet, for et kortere tidsrom, vanligvis fra noen uker til et år (men også lengre og kortere perioder kan forekomme). Som regel er forskeren ansatt ved en annen akademisk institusjon (normalt i hjemlandet) og forskerens lønn betales av denne. Det er imidlertid vanlig at vertsinstitusjonen dekker forskjellige utgifter for gjesteforskeren/gjesteprofessoren, og stiller ulike fasiliteter til disposisjon.

Opphold ved andre akademiske institusjoner har vanligvis til formål å fremme faglig utveksling og samarbeid. For vertsinstitusjonen kan dette være en måte å knytte til seg høyt anerkjente forskere i feltet for en periode, slik at deres egne forskere og studenter kan få muligheten til å samarbeide med disse. I mange tilfeller blir man invitert til å være gjesteprofessor/gjesteforsker, og dette kan i mange tilfeller anses som en stor æresbevisning. En stilling som gjesteprofessor kan særlig ved engelskspråklige institusjoner være en form for navngitt professorat, f.eks. som *John Doe Visiting Professor of Physics*. En gjesteforsker er normalt ikke ansatt ved vertsinstitusjonen i arbeidsrettslig sammenheng, men gis tilgang til infrastruktur slik som kontor, IT-tjenester og universitetsbibliotek. 

Noen ganger kan forskere gis en slik gjesteforskertilknytning ved et universitet eller institutt over et lengre tidsrom, selv om de ikke mottar lønn fra institusjonen, dels for å få tilgang til f.eks. IT- og bibliotektjenester, dels for å inngå i et faglig fellesskap med andre akademikere, dels for å gi dem en faglig tilknytning når de publiserer vitenskapelig og dels for at institusjonen kan nyttiggjøre seg deres forskning; dette kan f.eks. gjelde pensjonerte akademikere som ikke er professor emeritus ved institusjonen eller andre akademikere som utfører forskning for egen regning, gjerne personer med visse bånd til vertsinstitusjonen i form av faglig samarbeid og eventuelt tidligere ansettelse ved institusjonen. Det kan også gjelde andre offentlig kjente fagpersoner som institusjonen ønsker å knytte til seg.
**Magnus Rindal** (født 7. februar 1942 på Nordfjordeid) er en norsk norrønfilolog.

Med cand.philol. i 1968 fra Universitetet i Bergen var han lektor, dosent og professor i norrøn filologi samme sted frem til 1989, da han meldte overgang til Universitetet i Oslo der det ventet et professorat i nordisk språkvitenskap som han fremdeles innehar, kun avbrutt av tre år innen nordisk mellomalderkultur da han også ledet Senter for studier i vikingtid og nordisk mellomalder i tiden 1993 til 1996, da han også var Norges forskningsråd sin områdeleder for kultur og samfunn, og fikk Prisen for god forskningsformidling ved Universitetet i Oslo i 1998. I denne tiden ble han også innvalgt i Det norske språk- og litteraturselskap fra 1991 og Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1995. Rindal var styreleder da Høgskolen i Bodø i 2010 ble omgjort Universitetet i Nordland.

Referanser
----------

1. ↑  «Magnus Rindal (CV)».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
**Ivo Cipci** (født 25. april 1933) jugoslavisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne og 1960 i Roma.

Cipci vant en olympisk sølvmedalje i vannpolo under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det jugoslaviske laget som kom på andreplass i vannpoloturneringen bak Ungarn. Finalerunden besto av seks lag. Det jugoslaviske laget vant tre kamper, tapte én og spilte én uavgjort. Ungarn, som vant alle fem kampene, fikk ti poeng, og sølvvinnerne Jugoslavia sju. Cipci spilte alle sju kampene i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1956 Australias flagg Melbourne - Sølv Sølv i vannpolo, Jugoslavias flagg Jugoslavia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ivo Cipci – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Ivo Cipci – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Ivo Cipci – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ivo Cipci – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (hr) Ivo Cipci – Kroatias olympiske komité Rediger på Wikidata
**Dr.techn. Olav Olsen AS** er et norsk rådgivende ingeniørfirma innen fagområdene bygg, konstruksjon, marin teknikk, geoteknikk og hydrologi. Firmaet ble grunnlagt i 1962, og har i dag 115 ansatte, hvor de fleste er sivilingeniører eller ingeniører. 

Firmaet har spesialisert seg på tyngre betongkonstruksjoner som bruer, kaier, industrianlegg og offshore betongplattformer. Geoteknisk prosjektering, tilstandsvurdering, modifikasjon og rehabilitering av eksisterende konstruksjoner er også vanlige oppdragstyper, i tillegg til utvikling og design av nye. I sammenheng med krav i TEK10 og til miljøvennlige byggverk utfører firmaet bygningsfysiske oppgaver som varmeisolasjon og tetting mot vann og luft. 

Dr.techn. Olav Olsen har blitt tildelt utmerkelser for sitt arbeid. Eksempler er Betongtavlen, vunnet tre ganger (Politihuset i Oslo, Condeep og Troll A plattformen, og FIPs pris (Federation Internationale de la Precontrainte), i 1990 og 1998, alle tildelt for fremragende design og ingeniørkunst.[] Firmaets grunnlegger Olav Olsen ble tildelt FIP-medaljen og Gustave Magnel Golden Medal (Draugen), samt æresmedlemskap i Norsk Betongforening.

Firmaet har siden 2003 utviklet ulike løsninger for installasjon og fundamentering av offshore vindturbiner, bunnfaste og flytende. Olav Olsen har utviklet betonggravitasjonsfundament som kan flyte ut og installeres på sjøbunnen ved hjelp av vannballastering. Et jacket[*klargjør*] fundament har også blitt utviklet med formål å redusere stålvekt (og dermed kostnad) og for å bedre utmattingsegenskaper og levetid. Olav Olsen assisterte Norsk Hydro under utviklingen av den flytende vindturbinen Hywind, (HYdro WIND), oppfunnet av Dagfinn Sveen i Hydro i 2001. Siden 2014 har firmaet assistert Statoil og Aibel med design av flyter og mooring samt koblede analyser for vindparken Hywind Scotland. 

Olav Olsen har egenutviklet en stålflyter til EU-prosjektet Hiprwind. samt OO-Star Wind Floater, et flytende understell spesielt utviklet for store vindturbiner. OO-Star ble plukket ut som et av fire konsepter som skal skaleres til 10 MW i EU-prosjektet LIFES50+. Etter fullført Fase 1 av dette prosjektet er OO-Star Wind Floater valgt som et av to konsepter for modellskala testing i bølgetank (Sintef Ocean) og i vindtunnel (Politecnico di Milano).

Referanser
----------

1. ↑  Nilsen, Jannicke (18. februar 2015). «Ingeniørlegenden bidro sterkt til Norges oljeeventyr. Nå brukes teknologien til flytende vindmøller». Teknisk Ukeblad. Besøkt 19. mars 2017.
2. ↑  «Denne flytende havvindmøllen kan bli sjøsatt i Norge». Teknisk Ukeblad. 23. oktober 2014. Besøkt 19. mars 2017.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 20. mars 2017. Besøkt 19. mars 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Betongforening.
* www.olavolsen.no
* Rådgivende Ingeniørers Forening (RIF)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Farmasøyter Uten Grenser** (FUG) er en norsk hjelpeorganisasjon av farmasøyter. Organisasjonen ble stiftet på Farmasidagene den 28. oktober 2005, og er del av det internasjonale nettverket Pharmaciens Sans Frontières (PSF). FUG arbeider for at alle skal ha tilgang på de legemidlene de trenger. Leder for organisasjonen er Anne Sveaass.

I 2006 ble grunnlaget lagt for et prosjekt i Zambia sammen med Kirkens Nødhjelp. Siden 2008 har FUG sendt to frivillige farmasøyter to ganger i året, som bidrar i arbeidet med å innarbeide rutiner for legemiddelhåndtering og logistikk ved ulike sykehusapotek.

Våren 2007 startet de et samarbeidsprosjekt med et helsesenter i landsbyen Sido i Mali. Gjennom prosjektet har FUG Norge bidratt med støtte til legemidler og utstyr. Midlene kommer blant annet fra donasjoner fra en rekke norske apotek. 

Organisasjonen bidrar også med farmasøytisk kompetanse i andre prosjekter som den ikke selv administrerer. Farmasøyter i organisasjonen har for eksempel vært engasjert i det norske helsesenteret for papirløse migranter.

I 2010 ble direktør i bransjeforeningen Legemiddelindustriforeningen og tidligere statsråd Karita Bekkemellem Orheim som første ikke-farmasøyt utnevnt til ambassadør for organisasjonen.

Referanser
----------

1. ↑  «Karita Bekkemellem utnevnt til ambassadør for Farmasøyter uten grenser». Legemiddelindustrien. 2. november 2010. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

Organisasjonens nettside
**Jens Christoffer Müller** (født 28. mai 1938 i Tórshavn på Færøyene) er en dansk politiker. Han var borgermester i Gundsø kommune fra 1994 til 2002, som representant for Det Konservative Folkeparti.

Liv og virke
------------

Han vokste opp i Tórshavn. Müller-familien har vært kjent innen Færøyenes næringsliv og offentlige liv. Farfaren Søren Müller var skipsreder, kjøpmann, lagtingsmann og borgermester i Tórshavn. Oldefaren Hans Christopher Müller var lagtings-, landstings- og folketingsmann. Fasteren Margrethe var gift med postmester og lagtingsmann Johan Danielsen. Han nedstammer fra prost Peter Hentze på begge sider av slekten.

Han drog til sjøs som 14-åring og gikk sjømannsskole i Svendborg. Han seilte med den danske handelsflåten i ti år og avtjente verneplikten i Søværnet. Han flyttet til Jyllinge på Sjælland i 1969. Han har vært redningsmann for Falck, drosjeeier, frivillig brannmann og havnefogd i lystbåthavnen der.

Han var gift med Gunnvør Thomsen (død 2017) fra Sumba på Færøyene.

Referanser
----------

1. ↑  «Jens Müller» **(dansk)**. Danske Kommuner. Besøkt 19. oktober 2021.
2. 1 2 3  Müller, Ann Britt (9. juni 2005). «En barndom med liv og glæde på Skuø – om Jens Müllers liv ved vandet og minderne fra den lyse barndom på Skuø» (PDF). *FF-blaðið*: 20–22.
3. ↑  Tróndarson, Sigrid (17. august 2001). «Jens Müller í ólavsøkurøðu». *Sosialurin* **(færøysk)**. in.fo. Besøkt 19. oktober 2021.
4. 1 2  Tróndarson, Sveinur (20. mai 1998). «Føroyski borgarstjórin í Gundsø fyllir 60». *Sosialurin* **(færøysk)**. in.fo. Besøkt 19. oktober 2021.
5. 1 2  «Tidligere borgmester fylder 80» **(dansk)**. Sjællandske Nyheder. 24. mai 2018. Besøkt 19. oktober 2021.
***Farlige kurver*** , (italiensk originaltittel: *Il sorpasso*) er en italiensk spillefilm fra 1962 produsert og regissert av Dino Risi.

Handling
--------

Filmen starter i et tilsynelatende tomt område av Roma en august-morgen i løpet av en italiensk merkedag kalt Ferragosto. En ung, bekymret juss-student, Roberto titter ut av vinduet sitt, og blir bedt av en 40-årig mann ved navn Bruno, på en gate nedenfor som sitter i en Lancia Aurelia, om å gjennomføre en telefon-samtale for ham. Roberto ber ham komme opp til leiligheten, og ta telefonen selv. Etter at Bruno ikke klarer å kontakte vennene sine - han er en hel time for sent for et planlagt møte med dem, noe han tilsynelatende ikke anser som et godt nok motiv for at de skal ha "forlatt" ham - insisterer på å tilbakebetale Robertos høflighet med en aperitiff. Roberto er lei av å studere videre den kvelden, og blir et enkelt bytte for Brunos entusiasme.

Men Bruno er også høylytt, frekk, risiko-villig, og skrytende. Han kjører hensynsløst, og kjører ofte langt over den tillate fartsgrensen. Bruno er imidlertid også en veldig sjarmerende og sympatisk person, og Roberto føler seg tiltrukket av hans impulsive holdning. I løpet av to dager langs kysten av Lazio og Toscana, opplever de to mennene forskjellige opplevelser samtidig som de gradvis får vite stadig mer om hverandre.

De to mennene møter spontant noen av Robertos slektninger, og som et resultat av noen av Brunos observasjoner, innser Roberto at barndommen hans ikke var så fantastisk som han husket det. Senere får Roberto vite om Brunos mislykkede ekteskap og hans tenåringsdatter, som avslører et liv som ikke er så bekymringsløst som det Bruno later til å ha.

Skuespillere
------------

Vittorio Gassman.
* Vittorio Gassman som Bruno Cortona
* Jean-Louis Trintignant som Roberto Mariani
* Catherine Spaak som Lilli Cortona
* Claudio Gora som Bibi.
* Luciana Angiolillo som Bruno's kone.
* Linda Sini som tante Lidia
* Nando Angelini som Amedeo

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 10. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Farlige kurver* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Farlige kurver* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Farlige kurver* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Farlige kurver* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Farlige kurver* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Farlige kurver* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Farlige kurver* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
**Armas Petter «Pekka» Kuvaja** (født 15. juni 1921 i Heinävesi, død 21. november 2003 i Tammerfors) var en finsk langrennsløper og bankmann.

Han var den første utlendingen som greide å gå til topps i Vasaloppet. Det skjedde i 1954, da Kuvaja på meget tungt føre vant løpet på tiden 6 timer, 22 minutter og 51 sekunder.

Før seieren hadde Kuvaja delta tre ganger med følgende plasseringer: 

* 1951 – 2
* 1952 – 3
* 1953 – 30

Kuvaja var en allsidig idrettsutøver som blant annet hadde deltatt på landslaget i orientering, og han var også en habil kappgjenger med tredjeplass i det finske mesterskapet på 50 km i 1951. Hans fremste resultat i langrenn foruten Vasaloppseieren, var en seier i 1951 på 50 km foran Veikko Hakulinen.

Referanser
----------

1. 1 2   «Armas Petter "Pekka" Kuvaja», besøkt 31. januar 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pekka Kuvaja – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Pekka Kuvaja – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Pekka Kuvaja – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Pekka Kuvaja – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Sten Ove Toft** (født 6. november 1983) er en norsk lydkunstner/støymusiker og grafisk designer fra Haugesund. Han er utdannet ved Statens kunstakademi (2006). Toft er også bookingansvarlig på spillestedet Blå i Oslo.

Karriere
--------

Sten Ove Toft begynte med støymusikk rundt årtusenskiftet, hovedsakelig sammen med Yngve Sortland i duoen Waffelpung som albumdebuterte i 2002. I 2003 etablerte han sitt eget plateselskap Roggbif Records. Han har også vært involvert med kassettlabelen Datanei og driver i dag labelen Norwegian Megatrends

Perioden på Statens Kunstakademi i Oslo (2003-2006) var starten på en rekke utgivelser med hovedvekt på duoen Ryfylke sammen med Stian Skagen. I 2004 slapp de debutalbumet *"Boknafjord"*, en av de mestselgende norske støyalbumene noensinne.

Tofts første soloalbum kom 2004 i form av livealbumet *"Landmark"* tett etterfulgt av hans første studioalbum *"Sinners' Virtue"* (Utech, 2005).

Rundt 2010 ble han med i drone/doom metal-bandet ALTAAR.

Sten Ove Toft har medvirket på et ukjent antall utgivelser, men tallet estimeres til nærmere 100 titler med forskjellige prosjekter og under diverse pseudonymer.

Sten Ove Toft har blant annet samarbeidet med band og artister som Utarm, The Megaphonic Thrift, Dead Neanderthals, Serena-Maneesh, Årabrot, Hijokaidan, Maskinanlegg, Norwegian Noise Orchestra, The Lionheart Brothers, Lasse Marhaug, Vidar Evensen, Anders Gjerde, Sindre Foss Skancke, Silje Huleboer, Andreas Meland og Ståle Liavik Solberg.

Aktive prosjekter: TOFT[] (solo), Undertegnede (m/Silje Huleboer), Totalen (m/Vidar Evensen), Faux Pas (m/Lasse Marhaug), Dead Neanderthals (live) og duo med Ståle Liavik Solberg.

Utgivelser
----------

*(I utvalg)*

* Waffelpung - Storeslem (Waffel Records, 2002)
* Nuvel - Nemo Bonus (Koksidose, 2003)
* Sten Ove Toft - Landmark (Humbug, 2004)
* Ryfylke - Boknafjord (Roggbif, 2004)
* Sten Ove Toft - Sinner's Virtue (Utech, 2005)
* Ryfylke - Morild/Nuema Brister (Roggbif, 2006)
* Sten Ove Toft - Lit de Parade (roggbif, 2007)
* Sten Ove Toft - Orskurd (Authorised Version, 2007)
* Hijokaidan - Polar Nights Live (Pica Disk, 2008)
* Faux Pas - We Are The Birds (Roggbif, 2010)
* Faux Pas - Dobbel Haestkuk (Second Sleep, 2011)
* Altaar - Altaar (Indie Recordings, 2013)
* Toft/Dead Neanderthals - Hollow (Utech, 2015)

Referanser
----------

1. ↑  «Waffelpung». *Rogalyd*. Besøkt 12. juli 2022.
2. ↑  «Waffelpung». *Discogs* **(engelsk)**. Besøkt 12. juli 2022.
3. ↑  «Roggbif Records». *Discogs* **(engelsk)**. Besøkt 12. juli 2022.
4. ↑  «Norwegian Megatrends». *www.facebook.com*. Besøkt 12. juli 2022.
5. ↑  «Ryfylke». *Rogalyd*. Besøkt 12. juli 2022.
6. ↑  «Utech Records». *Discogs* **(engelsk)**. Besøkt 12. juli 2022.
7. ↑  «Altaar». *Discogs* **(engelsk)**. Besøkt 12. juli 2022.
8. ↑  «Sten Ove Toft». *Discogs* **(engelsk)**. Besøkt 12. juli 2022.
9. ↑  «TOFT». *www.facebook.com*. Besøkt 12. juli 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Sten Ove Toft på Discogs Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** KulturNav **·** Discogs
 |
**Sarntal** (italiensk *Sarentino*) er en dal og en kommune midt i Syd-Tirol i Nord-Italia. Dalen er del av Sarntal-Alpene, og er omgitt av dette fjellets topper på alle sider (opptil 2781 moh. i Hirzer). Hele dalen hører til én kommune, som med drøye 300 km² er Syd-Tirols største. Kommunen består av 28 landsbyer («fraksjoner»), hovedlandsbyen er *Sarnthein*. Dalen dreneres sydover av elven *Talfer*, som munner i Eisack ved Bolzano.

Dalen er tilgjengelig via tre veier. Veien fra Bolzano i syd fører gjennom et trangt juv (*Sarner Schlucht*) som fra tid til annen er stengt på grunn av steinras. Veien fra Sterzing i nord går over Penserpasset, som er vinterstengt i fire til fem måneder. I tillegg kommer en veldig smal og svingete vei fra sydøst, som er stengt for busser og lastebiler.

Hovednæringsgrenene er landbruk (fremfor alt storfedrift under alpine betingelser) og håndverk.

Etter at Syd-Tirol kom til Italia i 1920, har Sarntal i dag også en italienskspråklig minoritet på 1 %. Kommunens italienske navn *Sarentino* ble, som de fleste andre italienske stedsnavn i Syd-Tirol, funnet opp av fascistene på 1920-tallet ved å forvanske dens tyske navn.

Referanser
----------

1. ↑  «Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.
2. ↑  «Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sarntal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Sarntal – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames
 |
Mount Washington Hotel i Bretton Woods, hvor konferansen fant sted.
**Bretton Woods-systemet** var et sett med regler og institusjoner som ble initiert under en konferanse i Bretton Woods, USA i juli 1944. Bretton Woods-systemet etablerte regler for kommersielt og finansielt samvirke mellom verdens ledende industriland og er det første eksemplet på en fremforhandlet avtale som dekker finans- og valutaforhold mellom en rekke uavhengige nasjoner.

Totalt 730 delegater fra de 44 allierte nasjonene kom sammen i juli 1944 til De forente nasjoners monetære og finansielle konferanse, med den hensikt å skape et grunnlag for stabilitet i finans- og pengepolitikken når den andre verdenskrig engang ville være over. Etter tre ukers forhandlinger ble «Bretton Woods-avtalene» undertegnet mot slutten av juli 1944. Formannen for den norske delegasjonen til konferansen var Wilhelm Keilhau.

Ved etableringen av et system med regler, institusjoner og prosedyrer for å regulere det internasjonale finanssystemet, stiftet planleggerne ved Bretton Woods Den internasjonale bank for gjenoppbygging og utvikling (IBRD) (nå en del av Verdensbanken) og Det internasjonale pengefondet (IMF). Disse institusjonene startet sin virksomhet året etter, i 1945, etter at det nødvendige antall land hadde ratifisert avtalene.

Den viktigste effekten ved Bretton Woods-systemet var en forpliktelse for hvert av de deltakende land til å føre en pengepolitikk som opprettholdt en fast vekslingskurs (±1%) for sin valuta målt i forhold til gull, samt IMFs evne til å tre støttende til ved midlertidige avvik i betalingsbalansene landene imellom. Systemet kom under økende press mot slutten av 1960-tallet og kollapset i 1971 da USA suspenderte den faste vekslingskursen mellom dollar og gull.

Referanser
----------

1. ↑  Kenwood A.G. Lougheed A.L.: s 240

Litteratur
----------

* Begg, David et. al. (2005). *Economics, 8th Edition*. Maidenhead: McGraw-Hill Education. s. 591–592. ISBN 0-07-7107756.
* Kenwood A.G. Lougheed A.L. (2006). *The Growth of the International Economy 1820-2000*. New York: Routledge. s. 237-246. ISBN 0-415-19930-1.

Eksterne lenker
---------------

* Bretton Woods System, av professor Benjamin Cohen, University of California, Santa Barbara (engelsk)
* The Gold Battles Within the Cold War (PDF) av Francis J. Gavin (2002) (engelsk)
* BBC om Bretton Woods-konferansen (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** HDS
 |
**Karanba** er et sosialt prosjekt i Rio de Janeiro i Brasil, startet av Tommy Nilsen i 2006. Med fotball som virkemiddel hjelper Karanba vanskeligstilte barn og unge fra slumområdene med utdanning, utvikling og utfoldelse. Karanba samler og engasjerer mennesker i en tøff hverdag sterkt preget av kriminalitet og narkotikatrafikk. Den tidligere norske fotballspilleren Tommy Nilsen driver og videreutvikler Karanbas tilbud, som i dag omfatter over 1200 barn og unge i alderen 6-20 år

Navnet «Karanba» stammer fra det portugisiske ordet «caramba», og beskriver hva Tommy Nilsen følte da han første gang så de enorme sosiale og økonomiske forskjellene i Brasil. Ordet uttrykker en sterk følelse, og symboliserer den urettferdigheten man møter i et land der godene er så skjevt fordelt: Karanba – så urettferdig!
Som tidligere profesjonell fotballspiller og nylig fotballskadet reiste Tommy Nilsen til Brasil i 2004, og forelsket seg i landet. Hans naturlige engasjement for barn og ungdom samt urettferdighet, gjorde at han fort begynte å organisere fotballaktiviteter for de svakest stilte i slumområdene i Rio de Janeiro. Det var starten til Karanba.
I dag har Karanba daglige aktiviteter på 9 ulike områder i Rio de Janeiro med over 1.200 registrerte jenter og gutter i alderen 6 – 20 år.
Virksomheten inkluderer fotballaktiviteter, matprogram, engelsk undervisning, samt individuell oppfølging av deltagere etter behov. Organisasjonen teller ca 25 lønnede Brasilianske aktivitetsledere, samt 15 norske frivillige.

TV-produksjon
-------------

NRK laget en dokumentarserie om Karanba i 2010. Serien var delt i 8 episoder.
Karamellpudding med karamellsaus.
**Karamellpudding** eller **crème caramel** er en ovnsbakt dessert laget på egg, fløte, sukker og melk og som serveres kald med karamellsaus. Det er også vanlig å pynte desserten med pisket krem og friske bær.

Tradisjonelt skal karamellpuddingen serveres med den sausen som dannes i formen under bakingen etter at formen er glasert med brunet sukker.

Innsiden av en form pensles med karamellsaus (sukkerglasur). En lunken blanding av sukker, melk og egg helles deretter i formen, og dette bakes i vannbad i ovn. Etter at den er avkjølt hvelves puddingen opp på et fat for servering.

Referanser
----------

1. ↑  Lindstrøm, Steinar. «Karamellpudding». *NRK Mat*. Besøkt 12. september 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Crème caramel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Crème caramel – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Karamellpudding www.coquere.no
* Recept på brylépudding
* Recept på brylépudding, innehållande mjölk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas
 |
**José Telles da Conceição** (født 23. mai 1931, død 18. oktober 1974) var en brasiliansk friidrettsutøver som deltok i De olympiske leker i 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne. 

Conceição vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL i 1952 i Helsingfors. Han kom på tredjeplass i høydehopp med et hopp på 1,98 meter, bak Walter Davis (2,04) og Kenneth Wiesner (2,01) begge fra USA.

Fire år senere, under Sommer-OL i 1956 i Melbourne, kom han på sjetteplass i finalen på 200 meter.

Han vant to bronsemedaljer, i høydehopp og på 200 meter, under de Panamerikanske leker 1955 i Buenos Aires i Argentina.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Finlands flagg Helsingfors - Bronse Bronse i friidrett, høydehopp

Eksterne lenker
---------------

* (en) José Telles da Conceição – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) José Telles da Conceição – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (pt) José Telles da Conceição – Brasils olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) José Telles da Conceição – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) José Telles da Conceição – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata
**Kjempegurami** er en art i gruppen *Osphronemus*. 
Det er en tropisk ferskvannsfisk som bygger rede med plantemateriale. Hunnen har tykkere lepper enn hannen.

Den lever i sakteflytende vann, som i sumper, innsjøer og store elver. Den er i stand til å puste fuktig luft, og kan dermed overleve ute av vannet i lange perioder. 
Kjempeguramien er mye større enn de fleste andre guramier, og kan bli opptil 70 cm lang. 
Fargen er blekgul til gyllengul, med sølvaktige, blekblå loddrette striper langs kroppen.
Hannens ryggfinne er spiss i bakerst, og kroppen er mørkere. 

Kjempeguramien er en betydelig matfisk, og har blitt innført flere steder. I noen deler av India tørkes den før den spises. I noen av de sørøstasiatiske landene hvor den lever naturlig, finnes det hjelpeprogrammer for å starte akvakultur med disse fiskene, mens den i sine naturlige habitater blir fisket som en vanlig matkilde.
Arten har også blitt brukt til å kontrollere plantevekst, da de kan være glupske planteetere.

Akvaristikk
-----------

Kjempeguramien er også tilgjengelig i akvariehandelen. Den kan holdes i akvarier fra 500 liter og opp, men siden den kan vokse til en halv meter lengde på fire år, vil det snart kunne bli behov for mer plass. Bunnen bør være mørk, og kantene tett beplantet, med mye åpent rom i midten. Kjempeguramien trives best i selskap av andre fisk med lignende størrelse og temperament.

Den foretrekker algebasert fôr, men tar også kjøttholdig. 

Kjempegurami legger egg, og hannen bygger skumrede før leken. Den blir også mørkere på farge.
Vanndybden i akvariet bør senkes til ca. 20 cm, og temperaturen holdes ved ca. 28 °C. Etter at eggene er lagt, bør hunnen flyttes til et annet akvarium. Hannen vokter nøye over eggene og kan bli aggressiv ovenfor hunnen hvis hun ikke flyttes.
Eggene klekkes etter 24 timer.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kjempegurami* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Kjempegurami* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Kjempegurami* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kjempegurami* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *Kjempegurami* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kjempegurami* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Osphronemus goramy* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Osphronemus goramy* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Osphronemus goramy* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) *Osphronemus goramy* Lacepède, 1801 Giant gourami - FishBase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Western Visayas på Filippinene.
**Western Visayas** (*region VI*) er en region på Filippinene med 7.536.383 innbyggere (folketelling 2015) og et areal på 20 223 km². Den består av øya Panay, vestre halvdel av øya Negros og noen mindre øyer og øygrupper, som Guimaras, Sicogon, Boracay, Pan de Azucar og øygruppen Gigantes-øyene.

Regionen består av seks provinser: Aklan, Antique, Capiz, Guimaras, Iloilo og Negros Occidental. Western Visayas har 16 byer og 117 kommuner. Regionens hovedstad er Iloilo City. 

Det ble i 2005 bestemt at provinsen Palawan skulle overføres fra MIMAROPA, men en senere beslutning gjorde at dette ble lagt på is.

Hovedspråket hiligaynon talas på Vestre Negros, Guimaras, Capiz og visse deler av Iloilo. Kinaray-a tales i Antique og visse deler av Iloilo. I Aklan tales aklanon. Andre språk er caluyanon, filipino, engelsk med flere.

Referanser
----------

1. ↑   National Statistical Coordination Board, Philippine Standard Geographic Code Arkivert 13. april 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑   GeoHive; Philippines, Administrative units Arkivert 27. september 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Framfylkingen** er LOs barne- og familieorganisasjon. 

Framfylkingen er en barnepolitisk organisasjon som engasjerer seg både nasjonalt og internasjonalt i barnepolitiske saker og er opptatt av å følge FNs konvensjon om barns rettigheter (Barnekonvensjonen). Andre saker er blant annet bekjempelse av fattigdom og barnearbeid, fremming av demokrati, mangfold og internasjonal solidaritet. Det er også en miljø- og friluftsorganisasjon som ser det som viktig å lære barn og unge å bli glad i naturen og ta å vare på den. I tillegg til disse sakene fungerer Framfylkingen i stor grad som en lavterskel fritidsorganisasjon for barn og ungdom, og lokallagene arrangerer lokale aktiviteter og utflukter for sine medlemmer, tilpasset aldersgruppen. En særegenhet ved Framfylkingen i forhold til for eksempel speidere og 4H er at i Framfylkingen deltar hele familien sammen, og voksne er blant annet i stor grad med på aktiviteter sammen med barna og ungdommene. 

Organisasjonen utgir medlemsbladet *Ung med meninger*.

På landsmøtet i 2017 ble det vedtatt at Framfylkingen skulle etablere tre nye utvalg i organisasjonen, i tillegg til det allerede etablerte internasjonalt utvalg. Det ble etablert et ungdomsutvalg som overtar for nettverket Rett fram. I tillegg er det nå et eget barnepolitisk utvalg og et organisasjonsutvalg. 

Framfylkingen hadde i 2019 lokale lag fra Oteren i nord til Kristiansand i sør og 28 lokallag som arrangerer aktiviteter for sine medlemmer.

Historie
--------

I 1934 ble Framfylkingen startet etter et vedtak på Arbeiderpartiets landsmøte i 1933. I stiftelsesbrevet står det blant annet at: 

> Formålet med framfylkingen er å skape en almen socialistisk friluftsorganisasjon med sideordnede oppgaver, som faller sammen med de unges interesser. Nevenyttig gjerning og socialistisk kulturarbeid skal gå hånd i hånd, dertil vil den delta i det socialistiske fredsarbeide.
> 
> 
> 

 Bakgrunnen for opprettelsen av Framfylkingen var at de voksne i arbeiderbevegelsen ikke ønsket at barna skulle delta i borgerlige organisasjoner som for eksempel speiderbevegelsen. De mente at dette kunne føre til at barna ble påvirket av borgerlige holdninger. De ville derfor lage en egen organisasjon der barna kunne få et fritidstilbud der friluftsliv var en av de viktigste ingrediensene.

Framfylkingen er ikke lenger tilknyttet et politisk parti. I 1977 ble Framfylkingen LOs barne – og familieorganisasjon, som betyr at Framfylkingen er en organisasjon for hele fag- og arbeiderbevegelsen.

Referanser
----------

1. ↑  «Framfylkingen | LOs Barne og familieorganisasjon». Besøkt 23. februar 2022.

Litteratur
----------

* Paul Engstad: *Fram i freidig, munter skare : Framfylkingen 50 år* Framfylkingens venner, Tiden (1984) ISBN 9788210025785
* Morten Jentoft: *Mennesker ved en grense. En beretning om folk i Øst-Finnmark i historiens drama* Gyldendal (2005) (omtalt) ISBN 9788205353374

Eksterne lenker
---------------

* Framfylkingens hjemmesider
* Kampen mot barnearbeid
* *Ung med meninger*
* Kristin Sæther hos LO.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Nilivaara**, samisk **Njallavárri** er et småsted i Nilivaara distrikt i Gällivare kommune i Norrbottens län i landskapet Lappland i Sverige. Nilivaara ligger ca 60 km fra Gällivare, og nærmeste by er Markitta, som ligger 6 km sør for Nilivaara. Nærmeste by nordover er Vettasjärvi, som er 18 km unna. 

Tunturits naturreservat ligger ca fire km øst for stedet.

Navnet
------

Nilivaara ligger i en fjellskråning overfor elven Vettasjoki, en sideelv til Ängesån.
Navnet betyr *Stolpbodsberget*, dvs. stabbursfjellet, og stammer fra finsk *njalla* (stabbur på trestammer) og *vaara* (fjell, berg). Stedet fikk navnet på grunn av alle njallaene som fantes her. Stedet kalles også bare Nilli lokalt.

Historie
--------

Nilivaara ble etablert av bosettere fra Keinosuando, som ligger en kilometer lenger sør. Stedet hadde tidligere postkontor, skole og flere matbutikker, disse er nå nedlagt. Befolkningen har sunket de siste årene, fra 486 i 1960 til 141 i 2015, og stedet mistet sin status som tettsted i 2005. Fortsatt snakkes tornedalsfinsk (meänkieli) her.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska småorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per småort*, Statistiska centralbyrån, 31. mars 2022, Wikidata Q113505564,
2. ↑  SCB - *Folkmängd i tätorter 1960-2005, fortsättning*, besøkt 3. juni 2019.
3. ↑  SCB - *Småorter 2015, byggnader, areal, överlapp tätorter, koordinater* (.xls), besøkt 3. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Nilivaara idrottssällskap

| * v
* d
* r
Gällivare kommune i Norrbottens län i Sverige |
| --- |
|  | Gällivare **·** Hakkas **·** Koskullskulle **·** Malmberget **·** Tjautjas/Cavccas **·** Ullatti |  |
Hakkasteik servert med poteter og grønnsaker  Foto: Jarle Vines 
**Hakkasteik** er en kjøttrett som stammer fra Hardanger. Hakkasteik er malt kjøtt fra svin, kalv og fårekjøtt, blandet med kokte byggryn. I noen tilfeller er det brukt viltkjøtt. Matretten har lange tradisjoner i Hardanger der retten gjerne blir servert som nattmat i bryllup. I den tiden bryllup varte i tre dager, ble hakkasteik servert den andre eller tredje dagen. Det er normalt å bruke både salt kjøtt, røkt kjøtt og ferskt kjøtt i den samme retten.

Oppskrift
---------

Dette er et eksempel på hvordan hakkasteik kan lages, det er mulig å variere med forskjellige kjøttyper der noe er røkt, noe er saltet og noe er ferskt.

* 250 g saltet og eller røkt fårekjøtt
* 250 g saltet og røkt flesk
* 250 g ferskt kalvekjøtt
* 1 1/2 dl byggryn
* pepper

Det salte kjøttet og flesket vannes ut natten over. Byggrynene legges i vann natten over. Det salte og røkte kjøttet kokes mørt i en gryte med rikelig med vann uten salt. Det ferske kjøttet kokes mørt i en gryte med rikelig vann med litt salt. Byggrynene kokes møre i bløtevannet. Alt kjøtt renses og males på kvern, deretter blandes alt, det tilsettes kokekraft til steiken får en konsistens som tykk grøt. Før servering gis retten et oppkok samtidig som den smakes til med pepper. Serveres med kokte poteter.

Kilder
------

* www.matoppskrift.no om hakkasteik
**Stavåbrua** er ei veibru på E6 i Rennebu kommune i Trøndelag, tre kilometer sør for Berkåk. Brua krysser elva Stavåa – ei sideelv til Orkla – over et 70 m høyt juv og er 104 meter lang.

Stavåbrua er bygd i betong av norske arbeidere under den tyske okkupasjonen av Norge i 1942. Arbeiderne murte inn en flaskepost i brua som ble gjenfunnet under vedlikeholdsarbeid i 1998.

Den forrige brua på stedet ble bygd i 1934 og ble sprengt under krigshandlinger i 1940. Det finnes også rester av ei bru over Stavåa fra 1859.

Etter at tillatt totalvekt for vogntog (modulvogntog) ble økt fra 50 til 60 tonn i 2016, satte Statens vegvesen opp et skilt med henstilling til førere av vogntog om å holde minst 50 meters avstand til foregående vogntog. Samme år skrev pensjonert sivilingeniør i byggteknikk Olav Bersås Børslett brev til Vegvesenet og til Nye Veier der han uttrykte bekymring over at brua kunne bli utsatt for større belastning enn den kunne tåle.

Etter militærøvelsen Trident Juncture 2018 oppdaget Vegvesenet skader på brua. De ble reparert, og Vegvesenet startet en mer intens overvåking av brua.

I mars 2021 oppdaget Vegvesenet sprekker i betongen på brua. For å redusere belastningen på brua var den åpen i bare en retning om gangen og hadde manuell dirigering som sikret at bare ett vogntog var på brua til enhver tid. Ei midlertidig stålbru ble satt opp vinteren 2021/22 og tatt i bruk 23. mars 2022. Den skal fungere inntil E6 er lagt i ny trase, etter planen i 2026. Da er planen å reparere Stavåbrua slik at den kan brukes uten dirigering når den nåværende E6 blir lokalvei.

Se også
-------

* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  *-og stien ble til veg*. Statens vegvesen, Sør-Trøndelag. 2000. s. 54.
3. ↑  *Bøgda vår*. Oppdal: Historielaget. 1992. s. 49.
4. ↑  *Adresseavisen*, 5. november 2018, side 38.
5. ↑  *Adresseavisen*, 3. november 2016, side 12.
6. 1 2  Kringstad, Kirsti (28. juli 2021). «Er dette Norges lengste bilkø?». *NRK*. Besøkt 4. august 2021. «På Stavåbrua i Rennebu i Trøndelag er det bare åpent for trafikk i ett kjørefelt og køen har vært opp mot 8 kilometer lang i sommer. Da må trafikken dirigeres.»
7. ↑  Gamle bruer sliter med tunge vogntog. Nå testes sensorer som skal si fra når bæreevnen svikter. tu.no. Besøkt 16. august 2021.
8. ↑  NRK (21. mars 2022). «Midlertidig bru åpner onsdag». *NRK*. Besøkt 23. mars 2022.
9. ↑  *Adresseavisen*, 9. juni 2021, side 11

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister **·** Nasjonal vegdatabank
 |
**Målenivå** er innen statistikk en egenskap ved variabler og indekser. Målenivået er et uttrykk for hvor nyansert og detaljert informasjon variabelen eller indeksen gir, samt hvilke metoder som kan brukes i analyser av denne. 
Den statistiske teorien om målenivå ble først beskrevet av psykologen Stanley Smith Stevens i en artikkel i Science fra 1946.

Det skilles mellom fire målenivåer: 

1. *nominalnivå*. Variabelens verdier er uttømmende og gjensidig utelukkende kategorier. En persons navn eller navn på fylker er variabler på nominalnivå (det er absurd å utføre «regneoperasjonen» Hedmark + Troms = \_ \_ \_ ).
2. *ordinalnivå*. Samme som nominalnivå, men i tillegg kan variablene rangeres. For eksempel dersom personer klassifiseres som enten «fattig», «vanlig inntekt» eller «rik», kan disse rangeres fra 1 til 3, med «rik» som høyeste verdi.
3. *intervallnivå*. I tillegg til ordinalnivå kan avstanden mellom verdiene måles. Eksempler på variabler på intervallnivå er årstall eller temperatur (intervallet mellom 10 grader celsius og 30° er 20°, men det gir ingen mening å si at 30° er tre ganger så varmt som 10°).
4. *skalanivå* eller *forholdstallsnivå* (rationivå). Med variabler på dette målenivået kan en i tillegg til å rangere og måle avstand, også beregne forholdstall. For eksempel er variabelen *inntekt* på forholdstallsnivå (noen som tjener 200 000 har dobbelt så stor inntekt som noen som tjener 100 000).

Hvilke statistiske mål og egenskaper som det er relevant å beregne for en statistisk variabel, er avhengig av hvilket målenivå variabelen har. For variabler på nominalnivå kan typetall beregnes. For en variabel på ordinalnivå kan i tillegg median og persentiler beregnes. På intervallnivå kan de fleste vanlige statistiske mål brukes, som for eksempel aritmetisk gjennomsnitt og standardavvik, men ikke slike som forutsetter at skalaen har et absolutt nullpunkt, dvs. at tallet 0 representerer fravær av fenomenet som variabelen beskriver (0 °C representerer ikke fravær av temperatur, mens 0 innbyggere representerer at det ikke er noen mennesker der). En variabel på skalanivå har absolutt nullpunkt, og alle vanlige statistiske mål kan anvendes. 

Dersom variabelen kun har to verdier er den en *boolsk variabel (*dikotom variabel*) og faller utenom dette klassifiseringssystemet.*

Referanser
----------

1. ↑  Stevens, S.S. (1946). *On the theory of scales of measurement*. Science, 103, 677-680.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Målgruppe** er en gruppe personer man henvender seg til med et visst tilbud, en service eller et budskap.

Begrepet brukes blant annet innen følgende områder:

* Markedsføring. En virksomhet har en målgruppe som den retter sin markedsføring mot for å selge sine produkter, serviceytelser eller budskap. En virksomhet kan ha en eller flere målgrupper. Er det flere, blir de ofte prioritert som primær og sekundær målgruppe.
* Pedagogikk. Den som underviser har en målgruppe, og pedagogikken må innrettes etter denne, hvis man skal ha håp om at målgruppen lærer noe.
* Lovgivning. Lovgivingen har som formål å fremme eller beskytte en målgruppes interesser.
* Politikk. Både budskap og praktisk politikk konsentrerer seg om å ivareta målgruppens interesser.
* Religion. Forkynneres budskap kan være beregnet på å omvende en målgruppe til å bli troende og å påvirke en annen målgruppe til ikke å falle fra.
* Litteratur. En forfatters målgruppe kan være et bestemt segment av befolkningen, for eksempel modne kvinner, hesteinteresserte eller andre.
* Kunst. En kunstners målgruppe kan være de som har sans for kunstnerens stil og sjanger.

Målgruppen består av segmenter
------------------------------

En målgruppe kan enten være et snevert segment av befolkningen eller et bredt segment, eventuelt kan den omfatte for eksempel hele den norske befolkning. Eksempelvis er kraftselskapenes målgruppe hele befolkningen.

Hvis ikke målgruppen er gitt på forhånd, kan man definere og velge en målgruppe. Ved hjelp av en markedsanalyse finner man frem til et eller flere befolkningssegmenter som kan være potensielle målgrupper. For at vurdere hvor attraktive segmentene er kan man bruke disse kriteriene::

* Segmentets økonomiske attraktivitet
* Segmentets viktighet
* Segmentets påvirkelighet
* Virksomhetens forretningsområde
* Virksomhetens ressurser

Kriterier for målgrupper kan for eksempel være geografisk område eller sosiodemografiske variabler som alder, kjønn, inntekt, interesser, utdannelse, holdninger, sosial status, livssyn, lønn og liknende, - eller en kombinasjon av disse. For å forenkle markedsføringen er det ofte hensiktsmessig å definere en slik gruppe for å få størst mulig effekt av en markedsføringskampanje eller produktutvikling.

Å identifisere den riktige målgruppen for å markedsføre et produkt eller en tjeneste er et av de viktigste stadiene innen markedsføringens livssyklus. Uten å kjenne sin primærmålgruppe vil markedskommunikasjon og salgstiltak vanskelig bli gjennomførbart, det kan bli meget dyrt.

Se også
-------

* Markedssegmentering

Referanser
----------

1. ↑  Kim Buch-Madsen, Marketing – klart og koncentreret, ISBN 87-593-0845-1, s. 99.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |