recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Revelieria*** er en slekt av små biller som lever av sopp, særlig muggsopper. Denne familien omfatter noen av de aller minste bilene, de fleste av artene er mindre enn 2 mm lange og gjerne brunaktige på farge.

Utseende
--------

Små (ca. 1,5 mm), avlange biller, ikke påfallende hårete, som oftest brun-, rød- eller gulaktige på farge. De er spinkelt bygd med et mer eller mindre firkantet **hode**, og fasettøynene er middelsstore, nærmest kulerunde, utstående. **Brystskjoldet** (pronotum) er mye smalere enn dekkvingene, ofte omtrent så langt som bredt, firkantet. **Dekkvingene** er rundede, uten opphøyde lengderibber. **Beina** er tynne og skjøre.

Levevis
-------

Muggbillene lever særlig av muggsopper og er vanlige mellom råtnende plantedeler, i komposter og lignenede. Særlig tallrike kan de være i gamle fuglereir, der veksten av muggsopp gjerne er rikelig. Noen arter er knyttet til hule trær (gjerne til reirene til hullrugende fugler), andre finnes gjerne på mugnende matvarer i hus. Noen få arter blir regnet som skadedyr. Muggbillene kan være meget tallrike, men da de er så små og sjelden kommer i direkte kontakt med mennesket, merker man lite til dem.

Utbredelse
----------

De nålevende artene finnes i Middelhavsområdet og California.

Systematisk inndeling
---------------------

  

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
				+ Familien muggbiller (Latridiidae)
					- Underfamilien **ribbemuggbiller**, Latridiinae Erichson, 1842
						* Slekten ***Revelieria*** Perris, 1869
							+ *Revelieria californica* Fall, 1899
							+ *Revelieria genei* (Aubé, 1850)
							+ †*Revelieria groehni* Sergi, Perkovsky & Reike, 2013 - fossil art fra baltisk rav

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. oktober 2020. Besøkt 15. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Stranden i Payyambalam vid Kannur.
**Kannur** (tidligere *Cannanore*) er en by på Malabarkysten i den indiske delstaten Kerala og hovedstad i distriktet med samme navn. Byregion (inklusive blant annet Payannur, Taliparamba og Thalassery) hadde 1 640 986 innbyggere ved Folketellingen i India 2011, av disse bodde bare 56 823 innbyggere i selve Kannur. Kannur var tidligere hovedstad i et fyrstedømme hvor fyrsten også styrte over Lakkadivene.

Det indisk-norske fiskerisamarbeidet
------------------------------------

I årene 1950–1972 hadde fiskeriprosjektet i Kerala en sattelittprosjekt i det som den gang var Cannanore. Foruten opplæring i havfiske med motoriserte båter ble det bygget en molo og fiskerihavnen ble utvidet

Litteratur
----------

* Arne Martin Klausen:*Fiskere i Kerala, en norsk etnograf skildrer to fiskerlandsbyers møte med motoralderen*
* Johan Einar Hareide:*Sidelengs i sanden: Førti månader med det norske prosjektet i Kerala*
* Gerhard Meidel Gerhardsen:*Det norske eksperiment i Kerala*
* Helge Øystein Pharo: *Help til selvhjelp; det indisk norske fiskeriprosjekt*

Referanser
----------

1. ↑  Office of The Registrar General & Census Commissioner, India; Census Digital Library, Table Series/Tabulations Plan of Census Year – 2011/Primary Census Abstract/Urban Agglomeration Läst 2 juni 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
**Lyder Sagens gate 10** er en villa på Fagerborg i Oslo, nær Stensparken. Den er kjent som et kunstnerhjem ettersom forfatteren Sigrid Undset (1882–1949) bodde i andre etasje i årene 1886–1890. Hun syntes vinduene i huset så ut som øyne med hevede øyebryn.

> Hva kom det av at det baketter alltid stod for henne som om de årene de bodde i «Lydersagen» var hennes egentlige barndom? De bodde der bare fire år, men i erindringen fylte de opp sånn, så denne tiden syntes lengre enn hele tiden før og alle årene baketter tilsammen. Og ingen av de andre stedene der de hadde levd, og ingen steder hvor de kom til å bo siden, var hjemme på samme måte
> 
> 
> Sigrid Undset i *Elleve år*
> 
> 

Sigrid Undset var født i Kalundborg i Danmark, og flyttet to år gammel til Oslo hvor faren, arkeologen Ingvald Undset, arbeidet ved universitetet. Familien bodde på skiftende adresser rundt Stensparken: Hassel­bakken, Lyder Sagens gate, Keysers gate, Stensgaten. Den unge Sigrid selv knyttet seg særlig til Lyder Sagens gate, kanskje fordi det var her hun lærte å lese, leke utendørs og erobre utearealene.

Ingvald Undset hadde etruskiske vaser hjemme hos seg fra sin tid i Italia. I en liten sarkofag lå det brente knokler og aske etter en etrusker, og dette samlet Sigrid Undsets mor i et silketørkle og gravla i hagen. Sigrid Undsets niese Charlotte Blindheim moret seg over at neppe noen av de forbipasserende ante at det lå en brent etrusker gravlagt i hagen til nr 10.

I første etasje av nr 10 bodde organist Otto Winter-Hjelm med sin tyske kone Anna og deres mange barn. Ekteparet var så «*ødsle og ufornuftige til å tro godt om folk*», skriver Undset i *Elleve år*, og stilte aldri taktløse spørsmål om farens sykdom, noe hun ellers ble utsatt for av andre iblant. Datteren Clara Winter-Hjelm var bare ett år eldre enn Sigrid Undset og den hun lekte mest med. 

Huset og årene der er særlig skildret i Undsets selvbiografiske roman *Elleve år* (1934).

Huset er i privat eie som bolig, og det er ikke særskilt tilrettelagt for å minnes Undset. En statue av Undset, utført av Kjersti Wexelsen Goksøyr i 1991, står i Stensparken.

Referanser
----------

1. ↑   Hilde Diesen: *Dikterhus* (s. 24)
2. ↑  «Sigrid - ei halv historie», oppveksten i tekst og bilder
3. ↑  Kristin Brandtsegg Johansen: *Jeg har levd i dette landet i tusen år* (s. 37), Kagge forlag, 2017, ISBN 978-82-489-2049-6
4. ↑  Familien Winter-Hjelm, *folketelling 1885 for 0301 Kristiania kjøpstad*
5. ↑  Sigrid Undsets statue i Stensparken

Litteratur
----------

* Hilde Diesen. *Dikterhus*. Tell forlag, 1994 (*bokhylla.no – fulltekst)*

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Lyder Sagens gate 10». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* nrk.no, 27.5.2004 «På Sigrid Undsets Fagerborg»
* maihaugen.no Sigrid Undset, tidslinje
Champagneglass med smal klokke, høyde 17 cm. Norsk Folkemuseum NF.1971-0763. Foto Anne-Lise Reinsfelt
**Champagneglass** (eller **sjampanjeglass**), glass til å drikke champagne eller annen musserende vin av.

Champagneglass med vid klokke, høyde 9,8 cm. Norsk Folkemuseum. NF.1976-0354 Foto Anne-Lise Reinsfelt.
Det finnes to typer champagneglass. Det ene har lav, vid klokke (beholder), og det andre har en klokke som er høy og smal. Begge typer har stett. Champagneglass rommer gjerne ca. 0,2 liter.

På Hurdal Glassverk ble det laget champagneglass fra 1783. Formen på disse glassene er usikker, men de hadde trolig en høy, smal klokke slik det var vanlig inntil midten av 1800-tallet da den vide typen kommer på moten. Senere er det også langet champagneglass både på Gjøvik Glassverk og på Hadeland Glassverk.

Ved skjenking har champagnen lett for å bruse kraftig, men dette kan reduseres ved å holde glasset på skrå og helle mot innsiden av klokken.

Champagnevisp i sølv fra ca 1980. Den er formet som en golfkølle i miniatyr, og når den ikke er i bruk kan vispen trekkes inn i stammen. Høyde med utslått visp 14 cm.
Gjester som vil redusere kullsyreinnholdet før de drikker, kan ha med seg en champagnevisp. Det er en liten visp som brukes for å røre i glass slik at kullsyren skilles ut gjennom sterkere bobling. En champagnevisp er sammenleggbar slik at vispen kan trekkes inn i skaftet når den ikke er i bruk. Den er gjerne laget i sølv.

Om formen på glassene skal være vid eller smal øverst, har vært gjenstand for diskusjoner. Noen mener den trange varianten er riktig, siden duften derfra vil gå mest mulig konsentrert til nesen. Andre mener at det blir for konsentrert, lammer litt smaks- og luktesans og hindrer at resten av drikken kan nytes med alle nyanser i full utstrekning.

Litteratur
----------

* Korshavn, Jan Håvar (1994): *Norske empire glass. Gjøvigs Glassværk 1807-1843.* Gjøvik.
* Polak, Ada (1974): *Gamle vinglass.* Oslo. ISBN 82-7003-005-8
* Østby, Jon Birger (1983): *Nomenklatur for drikkestell*, med tegninger av Torill Sand. Oslo: Norsk Kunst- og Kulturhistoriske Museer, via Nasjonalbiblioteket

Eksterne lenker
---------------

* Se champagneglass i DigitaltMuseum

Noter
-----

1. ↑  Musserende brukes om vin eller mineralvann som avgir kullsyre i små bobler når flasken åpnes.
2. ↑  Polak (1974) s. 62-64.
3. ↑  Korshavn (1994) s. 150-151.
**Inga Johanne Balstad** (født 25. januar 1952 i Selbu) er en norsk regnskapsfører og politiker (Ap) som var ordfører i Selbu kommune 2007–2015. Sønnen Ole Morten Balstad etterfulgte henne som ordfører.

Etter folkeskolen og realskolen i Selbu gikk hun reallinjen ved Ole Vig gymnas i Stjørdal og studentfagkurs ved Trondheim økonomiske gymnas. Hun har også en halvårsenhet i informatikk fra Høgskolen i Sør-Trøndelag. Balstad var regnskapsassistent ved SINTEF 1973–1974 og lærervikar 1978–1985, deretter regnskapssekretær og senere regnskapsfører ved Selbu Økonomi & Regnskap 1986–2007.

Hun var medlem av Selbu kommunestyre 1984–1991 og 2003–2015, leder i skolestyret 1988–1991, medlem av formannskapet 2003–2015 og ordfører 2007–2015. Balstad ledet Selbu Arbeiderparti 1994–1996. Hun var medlem av Sør-Trøndelag fylkesting 1992–2003 og medlem av fylkesutvalget 1995–2003. Hun møtte også i 215 dager på Stortinget som vararepresentant fra Sør-Trøndelag mellom 1993 og 2001.

Referanser
----------

1. ↑   www.nrk.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  NRK (21. september 2022). «Balstad vil fortsette som ordfører». *NRK*. Besøkt 31. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Inga Balstad hos Stortinget Rediger på Wikidata
* Ordføreren Arkivert 8. mai 2012 hos Wayback Machine. – Selbu kommune
* Inga Balstads blogg

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Stortinget
 |
**Wilsons Promontory nasjonalpark,** ofte kjent som **Wilsons Prom** eller kun **The Prom**, er en nasjonalpark i Gippsland-regionen i delstaten Victoria, Australia. Den ligger omtrent 157 kilometer sørøst for Melbourne.

Nasjonalparken på 505 km2 er den sørligste nasjonalparken i fastlands-Australia og er kjent for sine regnskoger, strender og sitt rike dyreliv. Nasjonalparken ligger på den sørlige delen av halvøya Wilsons Promontory, som er det sørligste punktet på det australske fastlandet. Parken inkluderer også en rekke nærliggende øyer.

Parken er svært populær blant turgåere og campere, og har en rekke hytter og betjente campingsteder nær munningen av elva Tidal River.

Camping
-------

Tidal River Campground har 484 camping- og bobilplasser (inkludert tolv elektrifiserte plasser) som ligger nær stranda og elva. Det finnes også elleve mer avsidesliggende campingplasser som kun kan nås til fots.

Tidal River har kapasitet på over 2000 mennesker. Det finnes også et besøkssenter her som er åpent daglig, et landhandleri som selger grunnleggende dagligvarer, og takeaway-mat. En utekino ble etablert her på slutten av 1940-tallet.

Dyreliv
-------

 Vombat i Wilsons Promontory nasjonalpark
Wilsons Promontory nasjonalpark har et bredt spekter av dyrearter, inkludert kenguruer, vombater, maurpiggsvin, emuer, en rekke mindre pungdyr og mange fuglearter, blant annet rosellaer. Dyrelivet er generelt sett vant med mennesker, og mange av dyra vil oppsøke mennesker uoppfordret.

Fotturer
--------

Parken har en rekke forskjellige turstier av ulike vanskelighetsgrader. Det finnes alt fra korte spaserturer ned til stranda, til lengre turer på to dager eller mer. Det finnes overnattingsmuligheter som kan kombineres med disse lengre turene.

### Mount Oberon

Mount Oberon er et populært turmål. Turen begynner vanligvis fra parkeringa ved Telegraph Saddle, som er omtrent halvveis opp i fjellet. Derfra følger man en kjørevei til toppen av Mount Oberons. Noen trappetrinn nedenfor toppens steinete utspring fører til et utsiktspunkt over Tidal River, kysten og de nærliggende øyene.

Referanser
----------

1. ↑  «Wilsons Promontory National Park». Geoscience Australia. Besøkt 14. juni 2009.
2. ↑  «Wilsons Promontory, Gippsland, Victoria, Australia». Besøkt 25. juni 2015.
3. ↑  «Parks Victoria - Tidal River campground». Besøkt 25. juni 2015.
***Synstrophus*** er en slekt av løvsoppbiller som er knyttet til døde trær infisert av kjuker, der larvene utvikler seg. Det norske navnet er litt misvisende da noen (ikke-norske) arter er knyttet til bartrær.

Utseende
--------

Små til middelsstore(gjerne 3 – 6 mm), avlange, halvblanke, fint hårete, mørke løvsoppbiller, dekkvingene kan ha rødlige tegninger. De fire ytterste leddene av antennene er litt forstørrede. **Hodet** er forholdsvis lite, mer eller mindre skjult under pronotum sett ovenfra, fasettøynene er store og mer eller mindre nyreformede. Antennene er 11-leddete, omtrent så lange som hodet og brystskjoldet til sammen eller litt lengre, perlekjede-formede eller med de fire ytterste leddene litt forstørret, slik at de danner en avlang, løs kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, bakerst så bredt som dekkvingene, helt rundet foran. **Dekkvingene** er avlange, svakt hvelvede, med uregelmessig punktering eller ingen tydelige punktgroper. **Beina** er slanke og middels lange, leggene med ganske korte sporer, føttene forholdsvis lange og tynne, og fem-leddete.

Levevis
-------

Løvsoppbillene er skogsinsekter knyttet til døde trær der det vokser kjuker og andre vednedbrytende sopper. De voksne billene, som er aktive om natten, kan ofte finnes i barksprekker eller under barken på døde trær. De legger også eggene i barksprekker, og de nyklekte larvene finner veien til nylig framsprungne fruktlegemer av kjuker, som de lever av. De voksne billene er nattaktive.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Nord-Amerika og Japan.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
				+ Familien **løvsoppbiller**, Tetratomidae Billberg, 1820
					- Underfamilien **Eustrophinae** Gistel, 1848
						* Stammen Eustrophini Gistel, 1848
							+ Slekten ***Synstrophus*** Seidlitz, 1898
								- *Synstrophus klapperichi* Pic, 1955
								- *Synstrophus macrophthalmus* (Reitter, 1877)
								- *Synstrophus repandus* (Horn, 1888)
								- *Synstrophus rollei* (Pic, 1910)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.
2. ↑  Seidlitz, G. 1898: Melandryidae. I: *Naturgeschichte der Insecten Deutschlands.* Begonnen von Dr. W.F. Erichson, fortgesetzt von Prof. Dr. H. Schaum, Dr. G. Kraatz, H. v. Kiesenwetter, Julius Weise, Edm. Reitter und Dr. G. Seidlitz. Erste Abtheilung Coleoptera. Fünfter Band. Zweite Hälfte. Lieferungen 1–3. Berlin, Nicolaische Verlags-Buchhandlung, 365–680.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
I relasjonsdatabaser er **relvar** et begrep introdusert av Christopher John Date og Hugh Darwen som en forkortelse for **relasjonsvariabel** som er tilordnet en relasjon samt relasjonen i seg selv. Relvar ble introdusert i 1995-artikkelen *The Third Manifesto* for å unngå forvirringen som noen ganger oppstår fra bruken av begrepet "relasjon" etter oppfinneren av relasjonsmodellen Edgar Frank Codd. Begrepet brukes i Dates databaselærebok *An Introduction to Database Systems* og i ulike andre bøker skrevet eller medforfattet av ham.

Noen databaselærebøker bruker begrepet <i id="mwEg">relasjon</i> for både variabelen og dataene den inneholder. På samme måte har tekster om SQL en tendens til å bruke begrepet *tabell* for begge formål, selv om det kvalifiserte begrepet *basetabell* brukes i standarden for variabelen.

Et nært beslektet begrep som ofte brukes i akademiske tekster er relasjonsskjema, som er en mengde attributter parret med en mengde begrensninger, og som sammen definerer en mengde relasjoner for en diskusjon (vanligvis databasenormalisering). Begrensninger som bare nevner én relvar kalles *relvar-begrensninger*, og dermed kan et relasjonsskjema betraktes som et begrep som omfatter en relvar og dens relvar-begrensninger.

Referanser
----------

* C.J. Date. *An Introduction to Database Systems*, 8. utgave. (Addison-Wesley, 2004, ISBN 0-321-19784-4), s. 65–66.
* C.J. Date og Hugh Darwen. *Databases, Types and The Relational Model: The Third Manifesto* (Addison-Wesley, 2007, ISBN 0-321-39942-0), s.85
**The Tussauds Group** er et britisk selskap innenfor fornøyelsesnæringen. I tillegg til virksomheten er de også til stede i fem andre land.

Attraksjoner
------------

* Madame Tussauds, voksmuséer i seks byer:

* London
* New York
* Las Vegas
* Amsterdam
* Hongkong
* Shanghai

* Fornøyelsesparker:

* Alton Towers i Staffordshire
* Chessington World of Adventures i Kingston upon Thames
* Heide Park i Tyskland
* Thorpe Park i Surrey

* Annet:

* London Eye
* Warwick Castle

Historie
--------

Fra 1900 til 1977 var Madame Tussauds selskapets viktigste inntektskilde. Dette endret seg da selskapet ble kjøpt opp av S. Pearson and Son, nå Pearson PLC, i 1978. Pearson eide Chessington Zoo, nå Chessington World of Adventures og gjorde parken til en Tussauds-attraksjon. Samme år kjøpte selskapet Warwick Castle. 

Flere mindre anskaffelser fulgte, og i 1990 ble Alton Towers kjøpt for 60 millioner pund. I 1998 solgte selskapet sin andel i Port Adventura, og kjøpte Thorpe Park. Samme år ble selskapet kjøpt opp av Charterhouse Development Capital. 

I 2000 ble pariserhjulet London Eye åpnet, og i 2001 gjorde selskapet sitt hittil siste store innkjøp, Heide Park i Tyskland. 

2000 saw the launch of the London Eye, managed by Tussauds.

I 2005 ble selskapet solgt til Dubai International Capital for 800 millioner pund.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Madame Tussauds (London) Arkivert 7. februar 2006 hos Wayback Machine.
* London Eye
* Alton Towers
* Heide Park (in German and English)
* Thorpe Park Arkivert 18. august 2006 hos Wayback Machine.
* Chessington World of Adventures
* Warwick Castle Arkivert 1. mai 2011 hos Wayback Machine.
**Løiten Brænderis Destillation** ble etablert i 1871 som et destilleri under Løiten Brænderi.

Historikk
---------

På en ekstraordinær generalforsamling i Løiten Brænderi 14. februar 1871 ble det gitt samtykke til at direksjonen i brenneriet skulle «oprette og indtil videre drive en Destillation med Lager og Udsalg af renset Brendevin i Christiania». Bestyrer av denne virksomheten ble Anders Løwlie. Virksomheten som kom i gang 15. mai 1871, leide til å begynne med lokaler på hjørnet av Storgaten og Nygaten, men flyttet i løpet av høsten 1876 over til Karl XIIs gate 7, en eiendom som var innkjøpt i 1874. I og med kjøpet av Karl XIIs gate 7 hadde firmaet overtatt en allerede eksisterende mineralvannfabrikk som ble drevet videre av den nye eieren. I disse lokalene holdt firmaet til inntil det ble nedlagt i 1927.

Løiten Brænderis Destillasjon var den største i sitt slag i landet så lenge slik virksomhet var tillatt i privat regi. Firmaet opprettet for øvrig i 1900 A/S Den norske Ætherfabrikk 'i forbindelse med destillasjonen'. I forbudstiden 1918-1926 hadde firmaet også overtatt og drev en fabrikk for kosmetiske artikler, AZAL A/S. Da brennevinsforbudet ble opphevet i 1926, hadde de fleste firmaene som tidligere hadde destillert sprit, blitt kjøpt opp av Vinmonopolet A/S. Bare Løiten Brænderi Destillasjon hadde overlevd økonomisk de 7 årene forbudstiden hadde vart, bl.a. pga. stor eksport av sine varer og ved satsing på salg av andre produkter: brus fra mineralfabrikken, eter fra Ætherfabrikken og kosmetik og tannkrem fra Azal-fabrikken. Men den norske regjeringen måtte i 1926 ta en prinsippavgjørelse for å unngå en 'uholdbar konkurransesituasjon'. Avgjørelsen innebar at Vinmonopolet fikk monopol på produksjon og salg av norsklaget sprit og Løiten ble tvunget til å selge. På en ekstra generalforsamling 22.02.1927 ble en overdragelseskontrakt med Vinmonopolet vedtatt. Overrettssakfører O. Chr. Berg fikk i oppdrag å avvikle driften gjennom selskapet Løiten Brenneris Handelsselskap. Den siste utlodningen av selskapet skjedde 4. juli 1931.

Litteratur
----------

* Privatarkivkatalog. Statsarkivet i Hamar. Arkivert 30. oktober 2014 hos Wayback Machine.
Kart over De amerikanske Jomfruøyer
Fort Frederik i Frederiksted.  Foto: Martin Lie 
**Frederiksted** er by på St. Croix som er den del av De amerikanske Jomfruøyer, tidligere Dansk vestindia. Grunnlagt på 1750-tallet. Frederiksted har en befolkning på 800 (2004).

Frederiksted domineres som i kolonitiden av det røde og hvite Fort Frederik fra 1750-tallet. Fortet har en særlig historisk betydning både for USA og Danmark-Norge. Herfra kom den første salutt som anerkjennelse for selvstendigheten til Amerikas Forenede Stater i 1776, og det var også herfra generalguvernør Peter von Scholten frigav slavene i juli 1848. Derav dagens tilnavn Freedom City. Både fortet og byen fikk navnet sitt etter Kong Frederik V, men ble i den danske kolonitiden aldri kalt annet en Westenden på grunn av sin beliggenhet på øya.

Historie
--------

Frederiksted oppnådde aldri den heder og ære som dens grunnlegger hadde tiltenkt, og kom helt i skyggen av Christiansted, og ble kun benyttet som havn for plantasjeeierne på øyens vestkyst.

Frederiksted ble likevel skueplass for noen viktige begivenheter i St. Croix's historie. Det var mot Frederiksted de 8000 slavene marsjerte i 1848 for å gjøre krav på øyeblikkelig frigivelse, i stedet for å følge programmet som gikk ut på gradvis frigivelse over 12 år som den danske kongen hadde bestemt. Slavene truet med å gjøre opprør og sette fyr på hele byen. Guvernøren Peter Von Scholten, som var klar over trusselen, leste fra Fort Frederik sin berømte erklæring: *"Alle de, der på De Danske Vestindiske Øer ikke er frie, kan fra i dag anse sig for at være frie..."*.

Dette var starten på en rekke problemer for kolonimakten og plantasjeeierne på St. Croix og 30 år senere i Frederiksted etter flere dårlige innhøstinger og en rekke naturkatastrofer, gjorde de frigitte slavene opprør. Varehusene, pakkhusene og butikkene ble plyndret og satt fyr på. Militære styrker fra Christiansted kom til Frederiksted for å drive opprørerne ut av byen. 
Opprøret fortsatte i fem dager, mens kampene gradvis forflyttet seg mot landet, og satte fyr på sukkerrafenerier og en rekke gods. Begivenheten gikk over i historien som "Den store ildebrand" i 1878.

Se også
-------

* Queen Mary

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frederiksted – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* St. Croix Heritage Trail – Frederiksted

Portal: Danmark

| * v
* d
* r
Dansk Vestindia |
| --- |
| Øyer | St. Croix **·** St. Jan **·** St. Thomas | Danmarks flagg |
| Byer | Charlotte Amalie **·** Christiansted **·** Coral Bay **·** Frederiksted |
| Festninger | Christiansværn **·** Fort Christian **·** Fort Frederik **·** Skytsborg |
| Organisasjoner | Dansk Vestindisk Selskab **·** Foreningen De Danske Atlanterhavsøer **·** Vestindisk-guineisk Kompagni |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |


1. ↑  *folketellingen i USA 2020*; redaktør: Bureau of the Census; besøksdato: 16. mars 2022.
**Utdatert:** Denne teksten kan inneholde feil på grunn av informasjon som er utdatert. Artikkelen er ikke ajourført etter kommunesammenslåingen i 2020. Jfr  Du kan hjelpe med å oppdatere artikkelen. Artikkelens diskusjonsside kan inneholde mer informasjon.
Det er 18 delområder i Kristiansand kommune.

Liste over delområder
---------------------

Delbydeler i Kristiansand kommune
Listen viser de 18 delområdene som er nummerert på kartet.

### 1. Vågsbygd

* 1. Flekkerøy
* 2. Voie-Møvig
* 3. Midtre Vågsbygd
* 4. Slettheia

### 2. Grim

* 5. Hellemyr-Fjellro
* 6. Tinnheia
* 7. Grim-Møllevann-Dalane
* 12. Strai
* 13. Mosby

### 3. Kvadraturen (sentrum)

* 8. Kvadraturen-Eg

### 4. Lund

* 9. Lund-Sødal
* 11. Kongsgård øvre-Gimlekollen
* 14. Justvik
* 15. Ålefjær

### 5. Oddernes

* 16. Tveit
* 17. Hånes-Timenes
* 18. Søm-Torsvikheia
* 19. Ytre Randesund

### Søgne

* 20. Søgne Østre
* 21. Søgne Vestre

### Songdalen

* 22. Finsland
* 23. Stokkeland
* 24. Nodeland
* 25. Brennåsen

Referanser
----------

1. ↑  «Befolkning i Kristiansand». ssb.no. Besøkt 31. august 2015.
Vokalensemblet Skrik
**Vokalensemblet Skrik** er et vokalensemble med base i Bergen, stiftet i 2004 av korsangere med bakgrunn fra Studinekoret Sirenene og Mannskoret Arme Riddere. Fra starten og fram til 2014 var Jon Flydal Blichfeldt ensemblets dirigent. Siden 2016 har Christian Holter vært dirigent. Ensemblet har et bredt repertoar fra pop til klassisk, og har særlig satset på rytmisk musikk de senere årene.

Skrik har spilt inn flere plater, senest Typisk Skrik, i 2023.

Historikk
---------

Vokalensemblet Skrik ble dannet i Bergen høsten 2004. Debutkonserten ble holdt i Håkonshallen i Bergen i mars 2005.

Under den nasjonale korkonkurransen Syng For Oss juni **2012** vant ensemblet Grand Prix i tillegg til 1.-plass i pop-klassen og 2.-plass i klasse A+.

I **2012** var Vokalensemblet Skrik rangert som nr. 98 på Interkulturs verdensranking etter deltagelse i *In... Canto Sul Garda* høsten 2011, med 3. plass i sakral klasse og 3. plass i pop-klassen. Her mottok også dirigenten, Jon Flydal Blichfeldt, egen dirigentpris.

**2013** – Utgivelse av album Lytt

**2014** – Utgivelse av albumet Gnist – en juleplate med Garness, Vidar Eldholm og Célio de Carvalho

**2017** - NM for kor i Trondheim: 2. plass i sakral klasse og blandakor klasse A og deltaker Grand Prix (finale).

**2018 -** Korkonkurransen Syng for oss i Bergen: 1. plass i blandakor og deltaker i Grand Prix (Finale)

**2019** - NM for kor i Trondheim: Vinner av klassen blandakor A.

**2020** – Digital utgivelse av EP-en Driv. Deltagelse i Nye Syng For Oss. 2. plass i Åpen klasse, og pris for beste fremføring av norsk komposisjon «Sjå attende» av Gåte, arrangert av Christian Holter.

**2023 -** Digital utgivelse av albumet Typisk Skrik. NM for kor i Trondheim: Vinner av både Åpen klasse A og Blandakor A, samt deltaker i finalen sammen med seks andre kor. Korkonkurransen Nye syng for oss: 1. plass i Sakral klasse og 3. plass i åpen klasse.

Skrik har blant annet fremført Johannes Brahms’ Ein deutsches Requiem sammen med Collegium Musicum og Claude Debussys Nocturnes med Bergen Filharmoniske Orkester. I en særstilling står ensemblets deltagelse i Transiteateret-Bergens oppsetning av Bertolt Brecht og Hanns Eislers stykke Die Massnahme, både ved Festspillene i Bergen 2007 og ved Salzburger Festspiele 2008. 2009 holdt Skrik egen konsert i anledning Bergensbanens 100-årsjubileum på Bergen stasjon. Dette er Skriks største egenproduksjon.

Skrik har sunget med Frode Alnæs, Bjarte Hjelmeland, Tone Lise Moberg, Tomine Mikkeline Eide, Audun Iversen, Tor Endresen, Eldbjørg Raknes, Jostein Gundersen, og Currentes.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) Vokalensemblet Skrik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Vokalensemblet Skrik* i media
* *Resultater fra In...Canto Sul Garda 2011*
Må ikke forveksles med Daniel Frank.

**Daniel Franck** (født 9. desember 1974 i Gjerdrum) er en tidligere profesjonell norsk snøbrettkjører fra Gjerdrum.

Franck konkurrerte i half pipe, slopestyle og big jump. Han var første nordmann til å vinne X Games-gull i freestylegrenen slope style i 1997 i Snow Summit i California. Under samme mesterskap tok han sølv i half pipe.

I 1998 tok Franck sølv i OL i Nagano, Franck var tatt ut i Norges tropp til OL 2006, men måtte trekke seg på grunn av ødelagt korsbånd. I 1999-/2000-sesongen vant han VM, EM og World Cup sammenlagt. Han har tilsammen seks VM- og EM-medaljer, 16 World Cup-seire, 47 internasjonale pall-plasseringer og tre kongepokaler.

OL-medaljer
-----------

* 1998 Japans flagg Nagano - Sølv Sølv i half pipe, menn Norges flagg Norge.

TV
--

15. mai 2010 vant han finalen i *Mesternes mester* 2010.

2022 var han med i Kompani Lauritzen men måtte trekke seg fra programmet i episode 5. pga en skade i nakken.

Referanser
----------

1. ↑   FIS-databasen, FIS snøbrettkjører-ID 18064, besøkt 26. april 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  In Magasinet – «Med Franck som gallionsfigur.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Daniel Franck på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Daniel Franck – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Daniel Franck – FIS (snøbrett) Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
*Mesternes Mester* 2010 |
| --- |
| Sted | 
* Malta

 |
| Programleder | 
* Dag Erik Pedersen

 |
| Ekspertpanel | 
* Ove Eriksen
* Ådne Søndrål

 |
| Deltakere | 
* Daniel Franck (1)
* Trine Hattestad (2)
* Andrine Flemmen (3)
* Espen Bredesen (4)
* Bjarte Engen Vik (5)
* Jim Marthinsen (6)
* Jan Kvalheim (7)
* Nina Solheim (8)
* Per Egil Ahlsen (9)
* Brit Pettersen (10)
* Anette Bøe (11)

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Geni **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
*For filmen fra 1984, se Tan Sitong (film)*
**Tan Sitong** (kinesisk: 谭嗣同, pinyin: *Tán Sìtóng*, Wade-Giles: *T'an Ssu-t'ung*, født 10. mars 1865 i Beijing i Kina, henrettet 28. september 1898 i Beijing) var en reformvennlig forfatter som engasjerte seg for liberale reformer i Qing-dynastiet under hundredagersreformen i 1898.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Tans Sitongs slekt kom fra Liuyang i Hunan-provinsen, men han ble født i Beijing der hans far arbeidet i sentralregjeringen. Ungdomsårene tilbragte han i Liuyang. Han viet seg en stor del av sin ungdom til intensive studier.

Hans far, Tan Jixun (谭继洵), var guvernør for provinsen Hubei. Moren, Xu Wuyuan (徐五缘), var svært tradisjonsbundet. Hun oppdro ti barn med stor fasthet. 

I en alder av tilv år misten han i løpet av et tidsrom på bare fem dager sin mor, sin eldste bror og sin nest eldste søster. Grunnen var at hjemmet var blitt besøkt av en kusine som smittet dem med difteri. Også Tan Sitong ble livsfarlig syk, men kom seg etter tre dager, noe som ble ansett som et mirakel. Opplettelsen satte et sterkt preg på ham.

En av farens konkubiner overtok barneoppdragelsen, Hun behandlet Sitong svært dårlig. 

Som 19-åring ble han gift med Li Run (李闰). De fikk sønnen Tan Lansheng (谭兰生), som imidlertid døde før sin ettårsdag. Li Run aktet Tan Sitong i årevis også etter hans henrettelse. Hun grunnla en pikeskole på sitt hjemsted, noe som den gang var nærmest uhørt i på landsbygden i Kina.

### Reformengasjement

Tan tilhørte en generasjon som uroet seg for imperialismens innbrytninger i Kina. Han kom i sin tid til å bli talsmann for en fullstendig vestliggjørelse av Kina. Da Zhang Zhidong var guvernør i hans hjemprovins Hunan deltok han i den lokale reformbevegelsen i provinsen.

Han var en av forkjemperne for reformbevegelsen fra 1896 av. Mens han fortsatt bodde i Hunan ble han engasjert i lokale reformtiltak av den stedlige guvernør, Chen Baozhen. Han ble senere engasjert i hundredagersreformen i 1898, til støtte for Guangxu-keiseren. Han og fire andre liberale ble utnevnt til Storrådet den 20. juni 1898. Til forskjell fra sin kollega Kang Youwei ville ikke Tan flykte fra Beijing da det ble klart at reformbevegelsen slo feil. Han ble ansett som forræder av enkekeiserinne Cixi og offentlig henrettet sammen med fem andre den 28. september 1898.

Verker
------

* *Renxue* 仁学, 1897, en filosofisk avhandling
* *Tan Sitong niánpǔ* 谭嗣同年谱, Livsløp
* *Hubao* 湘报, 1898-, reformvennlig tidsskrift

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Hummel, Arthur W. (red.). *Eminent Chinese of the Ch'ing period (1644-1912)*. Washington.
* Kwong, Luke S. K. red. (1996). *T'an Ssu-t'ung, 1865-1898: life and thought of a reformer*. Leiden: Brill. ISBN 90-04-10471-2.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** CiNii
 |
**Jim Protector** ble startet i 2001 Alexander Svanberg og Jarle Nordaas fra Horten. I 2002 ga de ut sin første EP *Half Finished / Half Begun*, og to år etter kom EP-en *Jim Protector's Guide to Self-Pity*, utgitt av Switch Off Records.

I 2007 ga de ut sin første full-lengder *Shields Down* der Ken Stringfellow bidrar på tittelsporet og står for produksjon og miksing av plata. På skiva bidrar også Jad Fair på et spor. Plata fikk mye oppmerksomhet blant annet i motebladet Det Nye og førte til deltagelse på bl.a. Quartfestivalen og *North by North East* i Toronto, Canada.

*Shields Down* fikk terningkast 5 i *Tønsbergs Blad* og 4 i *Hamar Arbeiderblad*, *Bergensavisen*, og *Stavanger Aftenblad*.

Diskografi
----------

EP-er
* *Jim Protector's Guide to Self-Pity* (Switch Off Records2004)
* *Half Finished/Half Begun* (2002)

Studioalbum
* *Artefact*, 2011
* *Shields Down* (Switch Off Records, 2007)

Referanser
----------

1. ↑  *Tønsbergs Blad* 8. juni 2007
2. ↑  *Hamar Arbeiderblad* 12. juni 2007
3. ↑  *Bergensavisen* 26. juni 2007
4. ↑  *Stavanger Aftenblad* 15. august 2007

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Jim Protector på MySpace

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Fenrik Lane** er et norsk rockeband som har spilt sammen siden 1997. De hadde med seg Kurt Nilsen som vokalist i noen år. De debuterte med *Shoe* i 1998 under navnet **Breed**. 5. april 2002 ble EP-en *Come Down Here* døpt med en releasekonsert i en varm, mørk og smekkfull kjeller på Garage i Bergen. 

Kurt Nilsen meldte seg på *Idol*, som ham senere vant, og litt senere vant han World Idol. Kurt sluttet i bandet for å fortsette sin solokarriere, bandet ble en trio, der gitarist Knut Glesnes tok over som vokalist og viste frem sin egen unike og røffe stil. I 2005 kom albumet *Lane of Life*. Denne gangen var bandet fokusert på å høres ut som en trio, uten noen ekstra effekter. I 2010 kom albumet *317*. 
I august 2016 slapp bandet singelen «Kommer Du Tilbake», som er deres første norske låt så langt.

Diskografi
----------

* *Shoe* (1998) under navnet **Breed**
* *Come Down Here* (2002)
* *Lane of Life* (2005)
* *317* (2010)
* «Kommer Du Tilbake» 2016 (singel)

Referanser
----------

1. ↑  Brutalt ærlige Fenrik Lane[*død lenke*] Åsane Tidende

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Fenrik Lane på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Fenrik Lane på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Fenrik Lane på Songkick Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Enhet fra BEF under øvelse, høsten 1939, ved Vimy i Frankrike
**British Expeditionary Force** (**BEF**) var den britiske hærens styrker som ble sendt til Frankrike og Belgia fra 1939–1940 under annen verdenskrig. BEF ble opprettet av krigsminister Richard Haldane etter boerkrigen i tilfelle Storbritannia på kort varsel skulle behøve å sende en styrke for å delta i en oversjøisk krig.

Bakgrunn
--------

British Expeditionary Force (BEF) ble grunnlagt i 1938 for å øke beredskapen på grunn av trusselen om krig etter at Tyskland hadde annektert Østerrike i mars 1938 og gjorde krav på Sudetenland. Frankrike og Storbritannia hadde lovet å forsvare Polen dersom tyskerne invaderte landet, og verdenskrigen var ett faktum den 3. september 1939. BEF ble sendt til Frankrike i september 1939 og patruljerte hovedsakelig langs den belgisk-franske grensen under den såkalte liksomkrigen frem til mai 1940.

BEF var ikke involvert i noen direkte stridigheter før den tyske invasjonen av Frankrike som begynte den 10. mai 1940. Da kampene begynte, ble de britiske styrkene drevet tilbake gjennom Belgia og Nordvest-Frankrike før de ble hentet fra den franske kysten under evakueringen fra Dunkerque. Den britiske hæren mistet mye av sitt utstyr og kjøretøy i Frankrike, men hadde fremdeles de fleste av sine soldater som etter planen skulle delta i forsvaret av Storbritannia dersom tyskerne angrep øyriket. Da trusselen om en tysk invasjon av Storbritannia hadde forsvunnet, ble de britiske soldatene overført utenlands, blant annet til Midtøsten og andre steder. For hver syvende britiske soldat som ble evakuert fra Dunkerque-området, ble en britisk soldat værende igjen som krigsfange hos tyskerne. Disse krigsfangene ble sendt til forskjellige fangeleirer innad i Tyskland.

Se også
-------

* British Expeditionary Force (første verdenskrig)

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Opprydning:** Denne artikkelen trenger en opprydning for å oppfylle Wikipedias kvalitetskrav. Du kan hjelpe Wikipedia ved å forbedre den. Mangler som er blitt anført: Referansene må over i norske maler slik at det er mulig å bruke dem

Comadres COMADRES (CoMadres) er en gruppe mødre og slektninger av forsvunne og fengslede politiske fanger i El Salvador. De er kjent for sine virkningsfulle protester som ga dem internasjonal oppmerksomhet under den salvadoranske borgerkrigen. De fortsatte å organisere og bekjempe urettferdighet også etter borgerkrigen.
**COMADRES-gruppen** er komiteen for mødre og slektninger av forsvunne fanger og politiske martyrer i El Salvador. Den ble opprettet i desember 1977, med hjelp fra landets katolske erkebispedømme og erkebiskop Oscar Romero, for å finne sannheten bak forsvinningene.

Blant aktivitetene var distribusjon av løpesedler for å spre budskapet og anmodning om hjelp fra andre nasjoner for å legge press på den salvadoranske regjeringen.

I 1993 hadde COMADRES ca. 500 medlemmer.

Komitéens kontorer ble utsatt for raid fra politiet, beordret av regjeringen. Gruppens medlemmer ble gjentatte ganger voldtatt i forsøk på å ødelegge organisasjonen.

Totalt 48 av medlemmene ble bortført av dødsskvadroner og torturert og voldtatt. Av disse ble fem drept. 

I 1986 hyllet Bono, vokalist i det irske rockebandet U2, deres sak og en annen lignende gruppe i Nicaragua med sangen «Mothers of the Disappeared», som var med på albumet The Joshua Tree fra 1987.

Referanser
----------

1. ↑  Radcliffe, Sarah (1993). *Viva: Women and Popular Protest in Latin America* (1st utg.). s. 30–64.
2. ↑  [url= Tomkins m.fl.:Notable twentieth-century Latin American women: a biographical dictionary. 2001]
3. ↑  [url= |Sarah A.Radcliffe m.fl.:"Viva": women and popular protest in Latin America | series=International studies of women and place. 1993]
4. ↑  [url= rights and gender politics: Asia-Pacific perspectives. 2000. side 199-200]
5. ↑  [url= Aldama: Violence and the body: race, gender, and the state.2003. s.414]
6. ↑   |John D. Luerssen. 20210
**GWP-verdi** (*global warming potential*) er et mål på de ulike drivhusgassenes akkummulerte strålingspådriv målt mot det akkumulerte strålingspådrivet for samme masse CO2. Med andre ord, det er et mål hvor mye energi som tilføres atmosfæren relativt det samme masse CO2 vil tilføre.

Siden de ulike drivhusgassene har ulike levetider i atmosfæren, vil GWP-verdien avhenge av hvilket tidsrom man ser på.

Som et eksempel brytes metan helt ned i løpet av noen tiår, slik at det akkumulerte strålingspådrivet flater ut etter omtrent 50 år, se figur 8.29 i AR5WG1. CO2 har mye lenger levetid i atmosfæren, så GWP-verdien for metan avtar med tiden. En lang-livet gass som tetrafluormetan (CF4) vil ha en GWP-verdi som øker med tiden.

GWP-verdien tar ikke hensyn til at en varmere atmosfære kvitter seg med energi mer effektivt. Det derfor også innført **GTP-verdi** (Global Temperature Potensial) som inkluderer dette. (Se AR5WG1 avsnitt 8.7.3.1 ).

Ved hjelp av GWP-verdiene blir utslippene av klimagasser veid sammen til CO2-ekvivalenter. For at GWP-verdien skal ha mening, må tidsrommet verdien angis for, oppgis.

GWP-verdien avhenger av følgende faktorer:

* Gassens evne til å absorbere infrarød stråling, herunder hvilke bølgelengder av strålinga den absorberer
* Gassens levetid i atmosfæren
* Hvor mye det er av de ulike gassene i atmosfæren.

GWP- og GTP-verdiene beregnes derfor for dagens tilstand av atmosfæren, og vil endre seg om sammensetningen til atmosfæren endrer seg vesentlig.

GWP-verdier og GTP-verdier for de viktigste drivhusgassene:
(Tallene er avrundet fra Tabell 7.15 i AR6WG1, som også angir usikkerheter og flere gasser)

| Komponent | Kjemisk formel | GWP-verdi(20 år) | GWP-verdi(100 år) | GTP-verdi(100 år) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Karbondioksid | CO2 | 1 | 1 | 1 |
| Metan Fossilt | CH4 | 83 | 30 | 8 |
| Metan Ikke-fossilt | CH4 | 80 | 27 | 5 |
| Lystgass | N2O | 273 | 273 | 233 |

Forskjellen mellom fossilt og ikke-fossilt metan baserer seg på at metan brytes ned til CO2, og at fossilt metan dermed bidrar til en økning av CO2 i atmosfæren.

Referanser
----------

1. 1 2  
«IPCC AR5 WG1».
2. 1 2  
«IPCC AR6 WG1».
**Trollskjeret naturreservat** består av et skjær mellom Valen og Halsnøya i Kvinnherad kommune. Området ble som ett av 69 naturreservater i daværende Hordaland fylke, vernet 3. april 1987 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 15. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å sikre best mogelege vilkår for sjøfuglane i området samt å ta vare på ein viktig hekkelokalitet med dei plante- og dyrearter som naturleg er knytta til området.»
Ternene har vært fraværende fra slutten av 1990-tallet etter å ha vært et terneskjær før det. Bestanden av fiskemåse har tatt seg opp ifølge forvaltningsplanen fra 2015.

Referanser
----------

1. ↑  «faktaark». Naturbase. Besøkt 25. mars 2024.
2. 1 2  «Forskrift om vern for Trollskjeret naturreservat, Kvinnherad kommune, Hordaland». Lovdata. Besøkt 25. mars 2024.
3. ↑  Stein Byrkjeland (1. november 2015). «Hekkande sjøfugl i Hordaland 2014. Forvaltingsplan for 69 sjøfuglreservat, samt oppdatert bestandsoverslag for dei ulike sjøfuglartane i fylket.» (pdf). Fylkesmannen i Hordaland, miljøvern- og klimaavdelinga. s. 106. Besøkt 25. mars 2024.
**Prestnesholmen naturreservat** består av et skjær vest for Husnes i Kvinnherad kommune. Området ble som ett av 69 naturreservater i daværende Hordaland fylke, vernet 3. april 1987 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 15. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å sikre best mogelege vilkår for sjøfuglane i området samt å ta vare på ein viktig hekkelokalitet med dei plante- og dyrearter som naturleg er knytta til området.»
Det var en hekkekoloni med makrellterne på 38 par i 1980 som var utgangspunktet for vernet. Det har variert fra år til år med en topp i 1997 med ca 60 par.

Referanser
----------

1. ↑  «faktaark». Naturbase. Besøkt 25. mars 2024.
2. 1 2  «Forskrift om vern for Prestnesholmen naturreservat, Kvinnherad kommune, Hordaland». Lovdata. Besøkt 25. mars 2024.
3. ↑  Stein Byrkjeland (1. november 2015). «Hekkande sjøfugl i Hordaland 2014. Forvaltingsplan for 69 sjøfuglreservat, samt oppdatert bestandsoverslag for dei ulike sjøfuglartane i fylket.» (pdf). Fylkesmannen i Hordaland, miljøvern- og klimaavdelinga. s. 108. Besøkt 25. mars 2024.
**Sebastián Chico Martínez** (født 12. mai 1968 i Cehegín i Spania) er en spansk geistlig og katolsk biskop av Jaén.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Sebastián Chico Martínez tok opprinnelig en grad i ingeniørfag ved Universidad Politécnica de Cartagena. I 1995 gikk han inn på *San Fulgencio*seminaret i Murcia, hvor han studerte filosofi og katolsk teologi. 

### Prest

Den 7. juli 2001 ble Chico Martínez presteviet av biskopen av Cartagena , Manuel Ureña Pastor, i *Santa María Magdalena*-kirken i Cehegín.[1]

Chico Martínez var kapellan i sognet *San Francisco Javier* i Murcia fra 2001 til 2003, før han ble sogneprest for sognene *Santiago Apóstol* og *San Isidoro* i Cartagena. Fra 2010 til 2011 var han sogneprest i *Nuestra Señora del Rosario* i Santomera og som biskoppelig vikar. Fra 2011 var Sebastián Chico Martínez rektor for *San Fulgencioææseminaret i Murcia og rektor ved ææSan José* gutteseminar i Santomera og fra 2016 også kannik for *Santa María*-katedralen i Murcia og medlem av bispedømmets konsultotkollegium.[1]

### Hjelpebiskop i Cartagena

Den 20. februar 2019 utnevnte pave Frans ham til titulærbiskop av *Valliposita* og hjelpebiskop i Cartagena.[1] Biskopen av Cartagena, José Manuel Lorca Planes, ordinerte ham til biskop den 11. mai samme år i katedralen i Murcia. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Valencia, kardinal Antonio Cañizares Llovera, og den apostoliske nuntius til Spania, erkebiskop Renzo Fratini.

=Biskop av Jaén
---------------

Pave Frans utnevnte ham til biskop av Jaén 25. oktober 2021.[2] Innsettelsen i embedet fant sted den 27. november samme år.
**Christian Sæther Moen** (født 1984) er en tridligere norsk fotballspill som spillte for Ranheim i Adeccoligaen. Han spilte som ung i Malvik før han ble hentet til Rosenborg i 2003. På grunn av lite spilletid var han på utlån i Start, Skeid og Haugesund, og han gikk til slutt gratis til sistnevnte da kontrakten hans med Rosenborg gikk ut. Moen fikk med seg 3 mål fordelt på 14 kamper for laget før kneproblemer gjorde at den unge angriperen måtte legge opp allerede 22 år gammel i 2006.

Treningen etter kneoperasjonen gikk bedre enn først antatt, og Christian fikk prøve seg i noen kamper for moderklubben Malvik. I slutten av august 2007 meldte han overgang til Trondheimsklubben Ranheim. Her fikk han sine første spilleminutter i seriekampen mot Asker, som til slutt endte 5–0 til Ranheim.

Etter en stund vendte Moen tilbake til Malvik igjen og spilte der inntil Ranheim signerte ham på nytt etter et prøvespill sommeren 2010.

Christian har nå påtatt seg ansvaret som trener for Byåsen Toppfotball i 3. divisjon, også kjent som Norsk Tipping-ligaen.

Referanser
----------

1. ↑  (no) «Sæther Moen og Juberg inn i stallen». **RanheimFotball.no**. 29. juli 2010. Arkivert fra originalen 26. mai 2012. Besøkt 30. juli 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Christian Sæther Moen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Christian Sæther Moen – Transfermarkt (manager) Rediger på Wikidata

* (no) Christian Sæther Moen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
* Spillerstatistikk på NIFS.no
*