**Anton Henrik Scheel** (født 31. juli 1791, død 13. februar 1878) var tollinspektør i Skien og Mandals første ordfører.

Han var sønn av Hans Hendrich Scheel født 1746, død 1813 og hustru Anne Elisabeth Schow f. 1861, d. 1828. Anton Henrik gikk først militærveien. I 1808 var han Overjæger, samtidig med sin eldre bror Jens Herman. 1809 ble han sekondløytnant ved Norske Jegerkorps. 1811 premierløytnant i Valderske Skarpskytte-bataljon, Totenske kp. så igjen fortsatt til Jegerkorpset. 

I perioden 1811-18 var han korpsadjutant for general Staffeldt. I 1815 fungerte han som ordonnansoffiser hos kronprins Carl Johan. Det var i denne egenskap han – knapt 25 år gammel – deltok i et selskap på Bogstad herregård utenfor Christiania, hvor det oppstod en viss dramatikk.

Biskop Claus Pavels beskriver hendelsen i sin dagbok:

> 26de Juni 1816: Lumholz fortalte, at Biskop Krogh i Søndags paa Bogstad nær havde sat Livet til. Han havde været saa uforsigtig at lægge sig til Hvile paa en Brink i Haven, der hældede ned mod Vandet. Statsraad Aall advarede ham, men den gamle svømmekyndige Sømand svarede, at det havde ingen Fare. Imidlertid vilde han (jeg kan ikke troe andet, end at det maa have været i en halv Ruus) forsøge, om han i Nødsfald ej kunde holde sig ved de nedfaldende Grene. To Gange brak Grenen, tredie Gang kom han af ligevægt og styrtede ned i Vandet. Han begyndte at svømme, men i Faldet var hans Kjole kommen ham over Hovedet og Øinene. Han kunde ikke see og svømmede udad istedet for mod Landet. Da kom en Lieutenant Scheel, kastede Kjole og Vest, og sprang ud og reddede Bispen, hvis Skjæbne nok ellers havde været tvilsom.
> 
> 
> Claus Pavels
> 
> 

Det var Anton som ble den frodige Nordlandsbiskopens redningsmann, og biskopen sendte ham omgående følgende takkebrev:

> I gaar nøiere underrettet om Deres Anstrængelser for min Redning ved det Uheld paa Bogstad. Skylder jeg at bevidne Dem en varmere Tak, end den jeg aflagde ved sidste Møde.
> 
> 
> Jeg begriber ikke selv min Stilling i Vandet. Det høie Fald har uden Tvivl virket paa min Hierne nogen øieblikkelig Forvirrelse. Kiolens Omvikling over Hovedet var og en ufordelagtig Omstændighed.
> 
> 
> De vil stedse være i mit Minde, ædle Mand! Som en uforglemmelig Velgører. Blandt mine Glæder vil jeg ogsaa regne Deres Held. Gud give Dem Lykke til ethvert Deres hæderlige Foretagende og forunde Dem de Fornøielser, De selv maatte attraae!.
> 
> 
> 
> Ch.a. d. 26 juni 1816. Ærbødigst M.B. Krogh.
> 
> 
> 
> 

Som ordonnansoffiser gjorde Anton Scheel også tjeneste under kroningen av Kong Karl Johan i Trondhjem i 1818.

Schell avanserte til kaptein i 1819, men så tok han farvel med militæret og ble i 1822 tollkasserer i Mandal.

I Skien var han blitt gift i 1817 med Petronelle (Nella) Margrethe Blom. Hun var født i Skien 5. mai 1795 som datter av skibsreder Hans Christophersen Blom (1742†1814) og Elisabeth Catharina Rougtvedt (1755†1823). Med Nella hadde han 7 barn.

I 1837 skulle den lokale makten samles i formannskap og representantforsamling, som begge skulle velges av «folket» – i dette tilfellet vel hundre stemmeberettigede menn. Scheel, som fikk 29 stemmer, ba seg fritatt på grunn av svak helse og mange forretninger, men hans bønn ble avslått. 4. september 1837 holdt Mandal formannskap sitt første møte, hvor tollkasserer Scheel ble valgt til byens første ordfører.

I 1839 var Anton 4. suppleant til Stortinget fra Lister og Mandals amt. Samme år ble han forflyttet til Moss, og efter 5 år her ble han Toldinspektør i Skien. I 1841 var det blitt opprettet eget havnevesen for Brevik, Stathelle og Langesund, og ved kgl. resolusjon av 5. april 1843 ble Skiens tollvesen, som før hadde sortert under tollstedet i Porsgrunn, gitt en selvstendig ordning med en inspektør, en tollkasserer, 3 underbetjenter og 3 rorskarer. Til tollinspektør ble ansatt Anton Henrik Scheel, som satt i stillingen helt til 1868.

I Skiensposten nr 14. 1878 kunne man lese:

> Den 13. februar 1878 døde tollinspektør Anthon Henrik Scheel 87 år gammel, en av byens eldste og mest almenagtede borgere, tillige en af de få veteraner fra krigens tid. ... Han eide den store toetasjes Scheelgården, hvor Henrik Ibsen hadde gått på skole, rett overfor Rådhuset. Det heter om Scheel at hele byen høyaktet ham som «et mønster på en edel og human karakter».
> 
> 
> 

Anton Henrik Scheel var ridder av St. Olavs Orden.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ingen** | **Ordfører i Mandal**(1837–1838) | Etterfølger:**Johan Malthe Hübert** |