**Hvalfangstmuseet** (på engelsk *The Whaling Museum*) er flere museumssamlinger i Sandefjord i Vestfold og Telemark fylke. Museets hovedfokus er norsk storhvalfangst (pelagisk hvalfangst) i Antarktis på 1900-tallet. Museet består av selve museumsbygningen med utstillinger, museumsbåten «Southern Actor», og samlingene som er oppbevart i fellesmagasiner og bibliotek. Museet er en avdeling av Vestfoldmuseene IKS.

Hvalfangstmuseet ble grunnlagt i 1917.

Bakgrunn og museumsbygningen
----------------------------

Museumsbygningen og deler av utstillingen på 1930-tallet Foto: Bryn Foto, Sandefjord, fra samlingene til Universitetet i Leiden 
Forretningsmannen og hvalfangstrederen Lars Christensen (1884–1965) begynte i 1914 å sysle med tanken om et museum over den omfattende hvalfangstnæringen han selv var en del av. Idéen fikk han blant annet etter et besøk i New Bedford Whaling Museum  i USA. Den 23. mai 1917 kunne han overrekke museet med samlinger som gave til Sandefjord kommune. Museet fikk navnet «Kommandør Chr. Christensens Hvalfangstmuseum» etter Lars Christensens far.

Hvalfangstmuseet ble etablert direkte i et nybygg tegnet av Niels Winge Grimnes (1885–1922). Gjennom den arkitektoniske utformingen, fremhever bygningen museets mest ikoniske gjenstand - en blåhvalmodell i full størrelse - som kan betraktes fra et vandregalleri båret av tolv søyler. I 1981 ble museet bygget ut og fikk plass til en egen kulturhistorisk avdeling. Denne fløyen ble i 2018 utvidet ytterligere og gir rom til nye kulturhistoriske utstillinger og publikumsfasiliteter. Den eldste bygningen rommer den naturhistoriske utstillingen. Utstillingssalen har i seg selv en museumshistorisk verdi, samtidig som fremstillingen av dyrelivet i Arktis og Antarktis også fungerer som en introduksjon til fangsthistorien.

Museumsbåten «Southern Actor»
-----------------------------

Museumsbåten «Southern Actor» er en dampdrevet hvalbåt fra 1950 som drev hvalfangst i Sørishavet fram til 1962. Foto: Andrzej Otrębski, 2016 
«Southern Actor» er en klassisk dampdrevet hvalbåt som representerer den siste tiden av storhvalfangsten etter andre verdenskrig. Den deltok i Sydhavsfangsten fram til 1962. Båten ble bygget i Middlesbrough i England for rederiet Sevilla Whaling Co. Ltd. i 1950. Båten ligger til kai og er åpen for publikum i sommersesongen, og ellers etter avtale med omviser.

Samlingene
----------

Hvalfangstmuseets hovedfokus er 1900-tallets storhvalfangst i Antarktis. Hvalfangstmuseet har en omfattende foto- og filmsamling i magasin. En stor boksamling med litteratur om hval, hvalfangst og polare strøk er tilgjengelig gjennom Sandefjord Folkebibliotek. Dertil kommer flere hundre hyllemeter med historiske arkiver oppbevart i Vestfoldarkivet. Disse står i dag på listen over "Norges dokumentarv" som sorterer under UNESCOs liste over Verdens dokumentarv.

Referanser
----------

1. ↑  «Om Hvalfangstmuseet». *vestfoldmuseene.no*. Hvalfangstmuseet. Besøkt 17. januar 2023.

Litteratur
----------

* Bjarne Aagaard: *Fangst og forskning i Sydishavet*. Annet bind, Nye tider. Oslo-1930, s. 419-432
* Einar Wexelsen: *Vel blåst! Kommandør Chr. Christensens Hvalfangstmuseum 75 år*. Hvalfangstmuseets publikasjon nr. 28, Sandefjord-1993. Også trykt som Utkikksposten nr. 5 og 6, Sandefjord-1992.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hvalfangstmuseet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Vestfoldmuseene |
| --- |
| Aluminiummuseet  **·** Berger museum  **·** Eidsfoss Jernverksmuseum  **·** Haugar Vestfold Kunstmuseum  **·** Herregården i Larvik  **·** Hvalfangstmuseet  **·** Larvik Museum  **·** Larvik Sjøfartsmuseum  **·** Midgard vikingsenter  **·** Munchs hus  **·** Samlingsforvaltningen  **·** Vestfoldarkivet  **·** Slottsfjellsmuseet  **·** «Southern Actor» |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |