recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**A.P. Carter** (født **Alvin Pleasant Delaney Carter** 15. desember 1891 i Maces Springs i Virginia, død 7. november 1960 i Kingsport i Tennessee) var en amerikansk countrymusiker.

Liv og virke
------------

Han ble født i Maces Springs i Virginia (Poor Valley) og var sønn av Robert C. Carter og Mollie Arvelle Bays. A.P. ble av og til kalt «Doc».

A.P. ble født skjelvende. Både hender og stemmen hans skalv, og moren hans, Mollie, tok ham ut av skolen da han ble mobbet på grunn av skjelvingen.[]

18. juni 1915 giftet han seg med Sara Dougherty som han fikk tre barn med, Gladys, Janette og Joe. I 1927 startet han The Carter Family sammen med sin kone og Maybelle Carter, som var gift med A.P.s bror, Ezra Carter. Senere giftet Sara seg med A.P.s fetter, Coy Bays, og A.P. og Sara mistet all kontakt. A.P. satt igjen med barna. I løpet av tiden av alene, etter at Sara forlot A.P. skrev han blant annet sangen «It’ll Aggravate Your Soul».
The Carter Family var den første kommersielle countrymusikkgruppen.[]

A.P. Carter ble medtatt i Nashville Song writers Hall of Fame i 1970, og i 2001 ble han og resten av The Carter Family medtatt i International Bluegrass Music Hall of Fame.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, oppført som Alvin Pleasant Delaney Carter, Find a Grave 1813, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som A. P. Carter, SNAC Ark-ID w6db9mv2, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**ASD CF Bardolino** er en italiensk kvinnelig fotballklubb fra Bardolino i nærheten av Veneto. Laget har vunnet Serie A (kvinner) flere ganger.

Historie
--------

Bardolino begynte i den regionale divisjonen (tredje nivå), og rykket opp med et svært ungt mannskap i 1994. Laget rykket deretter rett opp til Serie A (kvinner) og nådde semifinalen i Coppa Italia. Første sesong i Serie A ga 7. plass, etterfulgt av flere femteplasser. I 2000/01-sesongen, under sin første kvinnelige trener, Anna Mega, fulgte de opp femteplassen med en finaleplass i cupen, men de tapte 1–0 mot Torres Calcio Femminile. Ettersom Torres også hadde vunnet serien, ble Bardolino representant for cupmestrene i supercupen, der cupvinner og serievinner møtes. De vant.

Femteplassen ble forbedret i de to neste sesongene med en tredje- og en fjerdeplass i serien. 2003/04-sesongen ble imidlertid en kaotisk og skuffende sesong, og Bardolino endte som sjuende beste lag. Alt forandret seg imidlertid i 2004/05-sesongen. Bardolino vant serien for første gang. Dette markerte også begynnelsen for Bardolinos storhetstid. De fulgte i serien opp med en andreplass, men har siden vunnet de tre siste seriene, og to av de tre siste cupmesterskapene.

Bardolino i Europa
------------------

Bardolino har flere ganger vært med i Mesterligaen i fotball for kvinner. Deres første opptreden kom som følge av seieren i 2004/05-sesongen. Deres første sesong, 2005/06-sesongen, ble en uforbeholden skuffelse. Bardolino gikk ut av første kvalifiseringspulje på målforskjell, da østerrikske SV Neulengbach spilte uavgjort mot Bardolino og ellers scoret flere mål. Ettersom Neulengbach var ganske solid sist i neste kvalifiseringspulje er det på ingen måte sikkert at Bardolino hadde blitt en suksess om de så hadde scoret flere mål.

I 207/2008-sesongen var Bardolino at bedre lag. De møtte først relativt uproblematisk motstand, der de spanske mestrene Athletic Club Neskak (Athletic Bilbaos kvinnelag) var de nærmeste motstanderne, men Bardolino slo dem også. Neste hinder var andre kvalifiseringsrunde, der Bardolino nok en gang møtte Neulengbach, men også Arsenal LFC. Bardolino slo Neulengbach knepent og spilte uavgjort mot Arsenal, og kom videre som toer i gruppen til kvartfinalen. Bardolino møtte Brøndby, og kom videre etter straffesparkkonkurranse. I semifinalen møtte Bardolino 1. FFC Frankfurt, og tapte 4-2 borte og 0-3 hjemme. 

Bardolinos tredje deltakelse i mesterligaen året etter gikk også relativt bra. De spilte kvalifisering mot Umeå, og tapte mot Umeå, men slo Valur, og ble det nest beste laget. Bardolino kom til kvartfinalen, men tapte for Olympique lyonnais. Bardolinos fjerde deltakelse i Mesterligaen i fotball for kvinner 2009/2010, var mye kortere og mye mindre imponerende. Som direktekvalifisert gikk Bardolino direkte til sekstendelsfinalen, der de tapte for Fortuna Hjørring.
**Alvar Junior «AJ» Kitt** (født 13. september 1968 i Rochester, New York) er en tidligere amerikansk alpinist.

Han debuterte i verdenscupen 23. januar 1988 i Leukerbad. 7. desember 1991 vant han sitt første verdenscuprenn, utforrennet i Val-d’Isère. Dette skulle vise seg å bli hans eneste seier, men han oppnådde flere fremskutte plasseringer. I sesongen 1991/92 endte han på tredjeplass i sammendraget i utforcupen.

Foran utforrennet under OL 1992 ble AJ Kitt regnet i favorittsjiktet, men han måtte nøye seg med niendeplassen. Større hell hadde han i VM 1993 i Morioka, der han fikk bronsemedaljen i utfor, bak sveitsiske Urs Lehmann og nordmannen Atle Skårdal.

Etter en korsbåndskade han pådro seg i desember 1995, måtte Kitt ta en lengre pause fra aktiv idrett. Han forsøkte å gjøre comeback, men oppnådde ikke flere plasseringer blant de beste 30, og la opp mars 1998. Han har vunnet fire nasjonale mesterskap (utfor i 1992 og 1995, Super-G i 1991 og 1992).

Meritter
--------

### OL

* Albertville 1992: 9.-plass i utfor, 23.-plass i super-G
* Lillehammer 1994: 17.-plass i utfor

### VM

* Morioka1993: 3.-plass i utfor
* VM i alpint 1997: 23.-plass i utfor, 25.-plass i super-G

### Verdenscup

AJ Kitt vant ett verdenscuprenn:

| **Dato** | **Sted** | **Land** | **Disiplin** |
| --- | --- | --- | --- |
| 7. desember 1991 | Val-d’Isère | Frankrike | Utfor |

I tillegg fikk han fem pallplasseringer (4 i utfor, 1 i super-G) og ytterligere 14 plasseringer blant de 10 beste (11 ganger i utfor, 2 i kombinasjonen og 1 i super-G).

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (de) A.J. Kitt – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) A.J. Kitt – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) A.J. Kitt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) A.J. Kitt – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) A.J. Kitt – ski-db.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (sport)
 |
**Arne Magnus Wamberg** (født 22. mars 1910, død 8. oktober 1996) var en dansk amtmann over Vejle amt fra 1951 til 1980.

Wamberg var sønn av viseskoleinspektør K. Wamberg (død 1955) og hustru lærerinne Lydia f. Hansen (død 1954). Han ble student i Helsingør i 1927, cand.jur. i 1933, sakførerfullmektig samme år, fungerende sekretær under Københavns Magistrat i 1934; sekretær i Indenrigsministeriet samme år, fullmektig i 1942, ekspedisjonssekretær i Statens Bygningsdirektorat i 1946, fungerende kontorsjef samme år, kontorsjef i Ministeriet for byggeri og boligvesen i 1948, i Arbeids- og boligministeriet i 1949, i Innenriks- og boligministeriet i 1950, amtmann over Vejle amt fra 1951 til 1980.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Kraks Blå Bog, 1974 edition, www.rosekamp.dk, besøkt 15. september 2022[Hentet fra Wikidata]

Se også
-------

* Kontroludvalget vedrørende Politiets og Forsvarets Efterretningstjenester, også kjent som Wamberg-utvalget.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Fatima Pinto** (født 9. desember 1978) er en norsk kampsportutøver og fysioterapeut. Hun er født og oppvokst i Nannestad.

I 2009 ble hun nordisk mester i thaiboksing (Muay Thai), i 2010 hun tok bronse i Beijing Combat Games i Kina,bronse i VM i Thailand, samt ble Fightnight Champion i Helsingborg etter å ha vunnet en turnering der i 2010. I april 2011 vant hun EM, og fikk tittelen IFMA European Champion. I september 2011 ble hun verdensmester i Usbekistan, som Norges første innen thaiboksing. I 2012 ble hun norgesmester i Kristiansand, og kåret til stevnets beste fighter uansett klasse/kjønn.

I 2012 kom hun til finalen i *Norges beste fighter* i Thailand, etter å ha vunnet over Tonje Sørlie. Hun ble Sport Accord Combat Games Champion for kvinner i muaythai oktober 2013. 

Hun har etter dette vunnet to profesjonelle belter i Muay Thai/K1, hhv WMC Scandinavian Champion tittelbelte og Supremacy League «Muses» Champion tittelbelte.

I 2014 deltok hun i nok en reality - Enfusion reality "Victory of the Vixen", men pådro seg en skade i 1. kamp. 
Hun gjorde comeback på nyåret 2015 og hadde flere kamper, bl.a. mot veteranen Iman Barlow.
Fatima pådro seg en ny skade under sin siste kamp i april 2016, og er under rehabilitering. I kampen møtte hun nummer 1 ranket i verden - Anissa Meksen. 

Fatima jobber for tiden som instruktør og coach på Oslo Fight Center.

Meritter
--------

* 2009:  Gull – Nordisk mester
* 2010:  Bronse – Beijing Combat Games, Kina
* 2010:  Bronse – VM, Thailand
* 2010:  Gull – Fightnight Champion, Helsingborg
* 2011:  Gull – EM, Tyrkia
* 2011:  Gull – VM, Usbekistan
* 2012:  Gull – NM, Kristiansand
* 2013: 1 Gull- Sport Accord Combat Games
* 2014: WMC Scandinavian Champion
* 2014: Deltager i Enfusion reality Victory of the Wixen
* 2015: Supremacy League «Muses» Champion

Referanser
----------

1. ↑  NRK – Norges første VM-gull

Eksterne lenker
---------------

* Frontline Muay Thai – Intervju
**Knut Anker Stordalen** (født 7. juni 1933 i Jondalen, død 8. april 1994 i Porsgrunn) var en norsk kjøpmann og idrettsmann.

Gården Stordalen i Bjørnholtveien i Jondalen, der Stordalen vokste opp
Han vokste opp på gården Stordalen i Jondalen i nåværende Kongsberg kommune, der familienavnet skriver seg fra, og mange av forfedrene jobbet i generasjoner ved Kongsberg Sølvverk. Han flyttet som ung til Porsgrunn i Telemark og begynte å arbeide i sin onkel Hjalmar Stordalens dagligvareforretning der, som han overtok i 1962 og utvidet med flere filialer. Han samlet senere hele virksomheten på Stridsklev i Porsgrunn.

Han ble norgesmester i hundekjøring i 1961.

Han giftet seg i 1960 med Kari Foss fra Gjerpen. De ble foreldre til blant annet forretningsmannen Petter Stordalen.

Referanser
----------

1. ↑  «Kunngjøringer». *Telemark Arbeiderblad*: 19. 12. april 1994.
2. ↑  «Knut A. Stordalen til minne». *Telemark Arbeiderblad*: 22. 11. april 1994.
3. ↑  *Handelsregistre for Kongeriket Norge*. Utgitt på offentlig foranstaltning. Oslo. 1962. s. 713.
4. ↑  «Kunngjøringer». *Telemark Arbeiderblad*: 2. 1. desember 1960.
5. ↑  «Takker faren for selvtilliten». E24.no. 11. april 2009. Besøkt 14. mars 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Darracq 6½ HP 1901
Darracq Coupé Chaffeur SS 20/28, 1907, 4 sylindret, 28,5 H/k 4 728 ccm, 70 km/h, Cité de l'Automobile – Musée National – Collection Schlumpf, Mulhouse, Frankrike
**Darracq** var en fransk bilprodusent grunnlagt i 1896 av Alexandre Darracq

Alexandre Darracq startet først med å lage små lette bensinmotorer for biler til hverdagsbruk. Han hadde vanskelig å få fram en passende konstruksjon og gikk over til produksjon av elbiler, da fremst for bybruk. Siden gikk han over til, på nytt, å produsere bensinmotorer, og framstilte blant annet en racerbil med hele 70 hestkrefter. Det var tidens sterkeste bilmotor. De dyre bilene var vanskelig å få solgt, men ved å sikre seg lisens på enklere biler, biler av Léon Bollées konstruksjon, lyktes han ved hundreårsskiftet 1900 å nå en produksjon på 1 200 biler per år, som gjorde at firmaet ble en av tidens store.

Da Opel besluttet seg for å starte lage biler skjedde det gjennom et samarbeid med Darracq. Disse bilene ble kalt Opel-Darracq.

Referanser
----------

1. 1 2  *Automobilens historie*

Eksterne lenker
---------------

* Mer om Darraq
**Darren Robert Anderton** (født 3. mars 1972 i Southampton) er en engelsk tidligere fotballspiller mest kjent fra sin lengre periode hos Tottenham Hotspur, men også med en fortid hos de engelske klubbene Portsmouth, Birmingham City, Wolverhampton og Bournemouth. Anderton fikk 30 landskamper for Englands herrelandslag i fotball og deltok blant annet i EM i fotball 1996 og VM i fotball 1998.

Klubbkarriere
-------------

Anderton begynte sin aktive karriere hos Portsmouth i 1990, og etter to sesonger dro han videre til Tottenham Hotspur, hvor han etter først å ha spilt i angrepet, etablerte seg mer eller mindre fast på midtbanen og utgjorde en offensiv trio sammen med Teddy Sheringham og Nick Barmby. Med Tottenham vant han den engelske ligacupen i 1999, og spilte finalen i 2002. Etter å ha tilbragt rundt 12 år på White Hart Lane dro han i 2004 videre til Birmingham City hvor han kun ble én sesong. 

Etter sesongen i Birmingham gikk Anderton på en fri overgang til Wolverhampton, som da var under ledelse av sin tidligere kollega Glenn Hoddle. I perioden 2006 til 2008 spilte han hos Bournemouth i Football League Two, som er det fjerde høyeste nivået i det engelsk seriesystemet. Anderton la opp som fotballspiller den 7. desember 2008 og spilte sin siste kamp mot Chester City, hvor han scoret det avgjørende målet mot slutten av kampen.

Landslagskarriere
-----------------

Anderton fikk sin landslagsdebut for det engelske herrelandslaget etter å ha blitt tatt ut av landslagstrener Terry Venables i en vennskapskamp mot Danmark i 1994. Han var en del av den engelske troppen som spilte seg frem til semfinalen under EM i fotball 1996 og en del av troppen som spilte VM i fotball 1998, hvor han blant annet scoret et mål mot Colombia i gruppespillet. Anderton spilte tilsammen 30 landskamper for England, og scoret syv mål i perioden 1994 til 2001.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Darren Anderton – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Darren Anderton – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Darren Anderton – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Darren Anderton – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Darren Anderton – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Darren Anderton – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Darren Anderton – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Darren Anderton – FBref Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Englands tropp – EM i fotball 1996 Semifinalister |
| --- |
| 
* 1 Seaman
* 2 G. Neville
* 3 Pearce
* 4 Ince
* 5 Adams (k)
* 6 Southgate
* 7 Platt
* 8 Gascoigne
* 9 Shearer
* 10 Sheringham
* 11 Anderton
* 12 Howey
* 13 Flowers
* 14 Barmby
* 15 Redknapp
* 16 Campbell
* 17 McManaman
* 18 Ferdinand
* 19 P. Neville
* 20 Stone
* 21 Fowler
* 22 Walker
* Landslagstrener: Venables

 | Flagget til England |

| * v
* d
* r
Englands tropp – VM i fotball 1998 |
| --- |
| 
* 1 Seaman
* 2 Campbell
* 3 Le Saux
* 4 Ince
* 5 Adams
* 6 Southgate
* 7 Beckham
* 8 Batty
* 9 Shearer
* 10 Sheringham
* 11 McManaman
* 12 Neville
* 13 Martyn
* 14 Anderton
* 15 Merson
* 16 Scholes
* 17 Lee
* 18 Keown
* 19 L. Ferdinand
* 20 Owen
* 21 R. Ferdinand
* 22 Flowers
* Landslagstrener: Hoddle

 | Flagget til England |
**Høyesteretts kjæremålsutvalg** var en domstol som eksisterte frem til innføringen av tvisteloven 1. januar 2008. Selv om den var en egen domstol, utgjorde den ingen egen instans; *enten* ble en sak avgjort av Kjæremålsutvalget *eller* så ble den avgjort av Høyesterett (etter henvisning fra Kjæremålsutvalget). Kjæremålsutvalget var skiftevis besatt av tre høyesterettsdommere utnevnt av høyesterettsjustitiarius. Kjæremålsutvalgets viktigste avgjørelser ble publisert i Norsk Retstidende.

I straffesaker som var anket fra lagmannsretten og i sivilrettslige saker hvor anken gjaldt en formuesverdi under kr 100 000, krevdes Kjæremålsutvalgets samtykke for at saken kunne behandles i Høyesterett. Ellers hadde Kjæremålsutvalget adgang til å avvise anker blant annet dersom det fant det åpenbart at anken ikke ville føre frem.

Kjæremålsutvalget var også siste instans ved avgjørelsen av kjæremål.

Etter tvistelovens ikrafttredelse 1. januar 2008 endret Høyesteretts kjæremålsutvalg navn til Høyesteretts ankeutvalg, ettersom begrepet kjæremål ved den nye loven bortfalt til fordel for begrepet anke.

Referanser
----------

1. ↑  Lov om domstolene (domstolloven) av 13. august 1915 § 1
2. ↑  Domstolloven § 8
3. ↑  Straffeprosessloven § 323
4. ↑  Lov om rettergangsmåten for tvistemål (tvistemålsloven) av 13. august 1915 § 357
5. ↑  Tvistemålsloven § 373

Kilder
------

* Jon Gisle m.fl.: *Jusleksikon*, Kunnskapsforlaget, Oslo 2003, ISBN 82-573-1338-6

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Høyesteretts ankeutvalg** er en del av Høyesterett. Ankeutvalget består av tre høyesterettsdommere, som deltar etter en skiftordning.

Alle saker som ankes til Høyesterett, enten fra tingretten eller lagmannsretten, blir først behandlet i ankeutvalget. I tillegg til å avgjøre anker over kjennelser og beslutninger, siler ankeutvalget anker over dommer. Ingen sak blir behandlet av Høyesterett uten ankeutvalgets samtykke. Vilkåret for å få samtykke er normalt at en avgjørelse fra Høyesterett vil ha prinsipiell betydning, altså at den vil gi viktig rettslig veiledning også for liknende saker. Slik veiledning kan være nødvendig hvis et rettslig spørsmål ikke har vært avklart tidligere, eller hvis rettstilstanden har endret seg.

Dersom ankeutvalget avslår en anke, blir den ankede avgjørelsen rettskraftig. Saker som gjelder Den europeiske menneskerettskonvensjon kan likevel bringes inn for Den europeiske menneskerettsdomstol i Strasbourg.

Høyesteretts ankeutvalg erstattet Høyesteretts kjæremålsutvalg, som formelt sett var en egen domstol, da tvisteloven trådte i kraft 1. januar 2008.

Eksterne lenker
---------------

* Norges Høyesterett

| * v
* d
* r
Norges domstoler |
| --- |
| 
* Høyesterett
* Lagmannsrett
* Tingrett

 |
| Borgarting lagmannsrett | 
* Tingretter: Oslo
* Buskerud
* Ringerike, Asker og Bærum

 | Riksvåpenet |
| Eidsivating lagmannsrett | 
* Tingretter: Romerike og Glåmdal
* Vestre Innlandet
* Østre Innlandet
* Follo og Nordre Østfold
* Søndre Østfold

 |
| Agder lagmannsrett | 
* Tingretter: Agder
* Telemark
* Vestfold

 |
| Gulating lagmannsrett | 
* Tingretter: Hordaland
* Haugaland og Sunnhordland
* Sogn og Fjordane
* Sør-Rogaland

 |
| Frostating lagmannsrett | 
* Tingretter: Møre og Romsdal
* Trøndelag

 |
| Hålogaland lagmannsrett | 
* Tingretter: Helgeland
* Indre og Østre Finnmark
* Midtre Hålogaland
* Nord-Troms og Senja
* Salten og Lofoten
* Vestre Finnmark

 |
| Særdomstoler og andre organer | 
* Høyesteretts ankeutvalg
* Arbeidsretten
* Utmarksdomstolen for Finnmark
* jordskifterettene
* forliksrådene
* skjønnsretten
* riksrett

 |
| 
* *Administrasjon:* Domstoladministrasjonen
* Innstillingsrådet for dommere
* Tilsynsutvalget for dommere — *Lovgivning:* domstolloven

 |
**Etesevimab** er et monoklonalt antistoff (MAK) som i kombinasjon med MAK Bamlanivimab i USA i februar 2021 fikk autorisasjon for nødbruk ved behandling mot lette og middels covid-19-syke hos pasienter som hadde høy risiko for å komme inn i et alvorligere sykdomsforløp. Kombinasjonen kunne benyttes for pasienter fra 12 års alder og en minstevekt på 40 kg.

I den avgjørende kliniske studie reduserte en engangs intravenøs infusjon av Etesevimab-Bamlanivimab-kombinasjonen hospitaliseringsrate og død signifikant i forhold til placebo-gruppen. Studien fulgte pasientene i 29 dager etter medikamentbruken; videre studier skulle følge (februar 2021). Også Det europeiske legemiddelbyrået (EMA) gransker kombinasjonen.

Nødstillatelsen baserer seg på data fra en randomisert, dobbeltblind, placebokontrollert klinisk studie av 1035 ikke-hospitaliserte voksne med lette eller moderate covid-19-symptomer, og med en formodet risiko for et alvorlig forløp av sykdommen.

Den er andre nødtillatelse i USA for legemiddelfirmaet Eli Lilly av et MAK for covid-19-patienter med høy risiko for alvorlig sykdomsforløp.

Referanser
----------

1. 1 2  Coronavirus (COVID-19) Update: FDA Authorizes Monoclonal Antibody for Treatment of COVID-19, U.S. Food and Drug Administration (FDA), 2021-02-09, lest 2021-02-16
2. ↑  EMA reviewing data on monoclonal antibody use for COVID-19, www.ema.europa.eu, 2021-02-04, lest 2021-02-16
***Ivan Brovkin na tseline*** (originaltittel: *Иван Бровкин на целине*) er en sovjetisk film fra 1958, regissert av Ivan Lukinskij.

Handling
--------

Ivan Brovkin gjennomfører militærtjeneste med rang som sersjant, og bestemmer seg sammen med en gruppe venner for å bli med på Jomfrulandplanen. Han kommer tilbake til sin opprinnelige kolkhos, men får en kjølig mottakelse: Hans brud Lyubasha og moren hennes ser på Brovkin som forræder. Det planlagte bryllupet blir avlyst, og Brovkin reiser sin vei. Men informasjon om hans nye liv sprer seg snart gjennom den gamle landsbyen hans. Lyubasha tenker seriøst på hvordan hun skal rømme fra hjemmet sitt, for å reise til Jomfrulandene.

Innen den neste våren har Brovkin allerede blitt utnevnt som formann for traktor-avdelingen. Innhøstingstiden nærmer seg, men Brovkin vurderer å reise tilbake til den tidligere gården sin fordi han savner Lyubasha. Formannen for gårdsbruket ønsker ikke å miste sin aller flinkeste arbeider, og legger planer for å hindre hans planer.

Skuespillere
------------

* Leonid Kharitonov
* Sergei Blinnikov.
* Tatyana Pelttser.
* Anna Kolomiytseva.
* Vera Orlova.
* Mikhail Pugovkin.
* Vera Orlova som Polina Grebeshkova.
* Konstantin Sinitsyn som Sergey Barabanov
* Tanat Zhailibekov som Mukhtar Abayev
* Sofya Zaykova som Dr. Irina Nikolayevna

Referanser
----------

1. ↑  Иван Бровкин на целине
2. ↑  Кино не для всех: есть ли будущее у оренбургских фильмов?

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ivan Brovkin na tseline* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Ivan Brovkin na tseline* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Ivan Brovkin na tseline* på MovieMeter Rediger på Wikidata
| Slaget om Wissembourg |
| --- |
| Konflikt: Den fransk-prøyssiske krig |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 4. august 1870 |
| Sted | Wissembourg i Frankrike49°02′N 7°56′Ø |
| Resultat | Tysk seier |

 |
| Stridende parter |
| Preussen Preussen Baden Bayern Württemberg | Frankrikes flagg Det andre franske keiserdømme |
| Kommandanter og ledere |
|  Jakob von HartmannPreussen Hugo von KirchbachPreussen Kronprins Fredrik Wilhelm | Frankrikes flagg Abel DouayFrankrikes flagg Jean Pellé |
| Styrker |
| 60 000144 kanoner | 8 00012 kanoner |
| Tap |
| 3 563 døde eller sårede | 1 300 døde eller sårede1 000 krigsfanger |
|  |

**Slaget om Wissembourg** ble utkjempet 4. august 1870 mellom tyske og franske styrker og var det første større slaget under Den fransk-prøyssiske krig.

Etter at krigen brøt ut 19. juli, rykket de franske styrkene inn i Saarbrücken 2. august. Uavhengig av dette, rykket den prøyssiske kronprins Fredrik Wilhelm mot Wissembourg hvor den franske styrken i byen forberedte en angrep mot Tyskland.

Slaget kom da tre tyske korps overrasket den franske garnisonen i Wissembourg. De tallmessig underlegne forsvarerne kjempet tappert mot overmakten i en intens bykrigføring fra hus til hus etter at tyskerne hadde bombardert byen med artilleri. Til tross for stadige angrep fra prøyssiske og bayerske enheter, holdt de tallmessig underlegne franske styrkene ut, men måtte gi tapt at bybefolkningen i realiteten kapitulerte ved at de nektet å gi sine egne styrker assistanse i noe de anså som et tapt sak og slik ville unngå at byen ble ytterligere ødelagt. Til sammen 1 000 franske soldater med full utrustning ble tatt til fange av de tyske troppene.

Dette gjorde at de tyske styrkene kunne å rykke inn i Frankrike. De øvrige franske soldatene fra Wissembourg trakk seg ut vestover. Dagen deretter fortsatte fremrykningen til Wœrth (Wörth), der marskalk Patrice Mac-Mahon hadde tatt stilling med sitt korps og en divisjon av det 7. korps. De franske og tyske styrkene møttes igjen til et større slag bare to dager senere, da franskmennene gikk på et nytt nederlag i slaget om Wœrth.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
| Slaget på Isted Hede |
| --- |
| Konflikt: Treårskrigen |
| General Schleppegrell ved Isted. Maleri av Otto Bache fra 1896 |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 25. juli 1850 |
| Sted | Isted i Slesvig eller Sønderjylland |
| Resultat | Dansk seier |

 |
| Stridende parter |
|  Slesvig-Holsten | Danmarks flagg Danmark |
| Kommandanter og ledere |
| Karl Wilhelm Freiherr von Willisen | Gerhard Christoph von Krogh* Friderich Adolph Schleppegrell
* Frederik Læssøe
 |
| Styrker |
| 26 800 | 37 500 |
| Tap |
| 534 døde 1 202 sårede | 845 døde 2 405 sårede |

| Første slesvigske krig |
| --- |
| Bov – Slesvig – Oversø – Nybøl – Dybbøl – Eckernförde Fjord – Dybbøl – Kolding – Gudsø – Århus – Dybbøl – Helgoland – Fredericia – Isted Hede – Jagel – Mysunde – Friedrichstadt – Lottorp |

**Slaget på Isted Hede**  den 25. juli 1850 under den første slesvigske krig er det største slag i danmarkshistorien før andre verdenskrig. 40 000 danske soldater kjempet mot 34 000 slesvig-holstenere ved Isted nordvest for Slesvig.

Bakgrunn
--------

Etter russisk press hadde Preussen trukket seg ut av krigen og slesvig-holstenerne sto alene igjen, men mange tyske frivillige meldte seg under den slesvig-holstenske trikolor. Men i det store og hele var den tyske side blitt vesentlig svekket ved at den mest slagkraftige tyske stat hadde trukket seg ut. Den danske hæren under general von Krogh var nå overlegen i antall, og den var bedre utdannet enn fiendens hær. Den tyske øverstbefalende var den prøyssiske generalen von Willisen.

Slaget
------

Imidlertid inntok slesvig-holstenerne en sterk forsvarsstilling ved Isted hvor passasjen rundt landeveien Flensborg-Slesvig var innsnevret av moser og sjøer. Forsvaret hadde dermed en stor fordel.

Kampene ble innledet kl. 1 om natten, og særlig de innledende angrepene var kostbare for de danske styrker. Mange av hærens beste offiserer utviste stort mot, muligens dumdristighet, og ble drept. Det kom til harde kamper ved landsbyene Isted og Øvre Stolk, og ved 8-tiden om morgenen var situasjonen for danskene kritisk. I løpet av de neste timene lysnet det imidlertid, og ved middagstid ga general Willisen ordre til tysk tilbaketog.

På dansk side falt det 845 mann, deriblant general Friderich Adolph Schleppegrell og oberst Frederik Læssøe. Slesvig-holsteinerne hadde 534 falne.

Etter slaget
------------

Etter seieren ved Isted tok den danske hæren stilling på Dannevirke. Danskene hadde nå Slesvig helt under sin kontroll. I oktober 1850 foretok riktignok slesvig-holsteinerne et siste angrep på Friedrichstadt. Det endte med en fiasko for dem, og den lille byen – som siden sin grunnleggelse i 1622 ble styrt med religiøs toleranse – ble ødelagt. 

Minnesmerke på Isted Hede
Slesvig forble definitivt under dansk kontroll og ble forvaltet av en ekstraordinær regjeringskommissær.

Eksterne lenker
---------------

* Om slaget på Dansk Militærhistorie

Portal: Danmark
| Slaget på Storsjöns is |
| --- |
| Konflikt: Norsk erobring av den selvstendig  Jemtland |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | mars 1178 |
| Sted | Sundet mellom Andersön og Sunne i Storsjön, Jemtland |
| Resultat | Norsk seier, Jemtland ble underlagt direkte norsk styre. |

 |
| Stridende parter |
| Jemtland | Norge |
| Kommandanter og ledere |
| ukjent | Tronpretendent Sverre Sigurdsson av Norge |
| Styrker |
| 1 200 mann | 100 mann ? |
| Tap |
| over hundre drepte | Ukjent |

**Slaget på Storsjöns is** var slaget om herredømmet over landet Jemtland mellom jemterne og den norske tronpretendent Sverre Sigurdsson i mars 1178, da sjøen mellom Andersön og Sunne i Storsjön var islagt i den strenge vinteren.

Uten motstand av jemterne gikk Sverre Sigurdsson i 1177 sammen med birkebeinerne gjennom Jemtland på vei til Trondheim, og returnerte vinteren til 1178 for et nytt opphold i Sverige. Jemterne hadde imidlertid besluttet seg for å stoppe de norske opprørerne anført av Sverre, og organiserte en hær oppstilt på 1 200 væpnede menn. Disse skjulte seg i ly av nattemørket på utkantene av den viktige vinterveien på isen over Storsjön mellom Andersön og Sunne, og gikk til overraskelsesangrep på birkebeinerne, som er sagt å ha vært på knapt 100 mann. Trolig var det flere hundre i Sverre Sigurdssons hær.

Birkebeinerne forsvarte seg først, men det var så mørkt at alle hadde vanskeligheter med å se, så Sverre trakk sine menn ut av kampene og holdt seg på avstand, mens jemterne forvirret angrep hverandre. Ved gryningen oppdaget jemterne hva de holdt på med og stanset, men birkebeinerne som hadde omgruppert seg, gikk til motangrep med voldsom kraft og kastet jemterne tilbake. Jemterne klarte ikke å holde stand og ble jaget bort fra isen som var blitt farget rød av blodet av birkebeinerne. Opptil hundre mann hadde blitt drept under kampene om natten og ved morgenen.

Sverre fortsatte videre til sitt oppholdssted i Sverige, men ikke før han hadde tvunget jemterne til å betale en midlertidig skatt, som senere ble innført etter at Sverre hadde tatt kongemakten i det norske riket.
**Søtt** er en av de fem grunnsmakene, og anses av nesten alle som en god smak. På mange språk brukes også ordet «søt» (for eksempel engelsk «sweet») til å beskrive gode ting eller en god følelse.

Eksempler på søte substanser
----------------------------

Sukker er et eksempel på en søt substans
En lang rekke kjemiske forbindelser er søte. Blant vanlige biologiske substanser er alle de enkle karbohydratene søte til en viss grad. Sukrose (bordsukker) er det klassiske eksemplet på en søt substanse, mens flere typer fruktsukker, er enda søtere. Noen av aminosyrene er søte; alanin, glykin og serin er søtest, mens andre aminosyrer anses som både søte og bitre.

En rekke plantesorter produserer glykosider som er mange ganger søtere enn sukker. Det mest kjente er kanskje glycyrrhizin, den søte delen av lakrisrot, som er rundt 30 ganger søtere enn sukrose. Et annet eksempel som er viktig i industrien er steviosid, fra den søramerikanske planten *Stevia rebaudiana*. Den er omkring 250 ganger søtere enn sukrose. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BBC Things
 |
**Torvefjorden** er en fjord i Søgne i Kristiansand kommune i Agder. Den strekker seg tre kilometer nordover fra Borøya til munningen av Lundeelva ved Torve, en kilometer sør for det tidligere kommunesenteret i Søgne.

På vestsida av fjorden ligger Oftenes, mens Amfenes utgjør mesteparten av østsida. Øst for Amfenes ligger Høllefjorden. Vest for Okse ligger Rivenesfjorden, mens Songvårfjorden ligger sør for Borøya. 

Det ligger ei stor småbåthavn, Torvefjorden båthavn, på østsida innerst i fjorden i le av holmen Østre Niglus. Det er også en småbåthavn på vestsida av fjorden ved Ausviga, øst for Oftenesstranda.

Holmer i fjorden er Vestre Niglus, Lohneholmen, Kniven, Gulemannskjærene og Gulemann. Det har vært planer om å bygge et stort hotell på Amfenes, kalt Hotell Atlantis. Planene har imidlertid ført til protester fra de lokale innbyggerne.

Referanser
----------

1. ↑  Torvefjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  Nei til Atlantis[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Torvald Ulstein** (født 5. april 1919 i Ulsteinvik, død 19. juli 2005) var en norsk lege og konsentrasjonsleirfange.

Ulstein ble arrestert av tyskerne i 1943 av politiske årsaker, og deportert til Tyskland i 1944 hvor han satt i konsentrasjonsleirene Buchenwald og Neuengamme og inngikk i fangegruppen kjent som *Tysklandsstudentene*.

Etter krigen var han delaktig i oppbyggingen av Norsk Folkehjelp samt lege i Lier. Som forfatter skrev han både om sine egne og andres krigsopplevelser, samt om sitt virke som lege. Et av manusene, som han skrev sammen med medfangen Anker Thorsrud, ble utgitt i 2002. Manuskriptet ble dengang bragt frem i lyset av historikeren Lars Borgersrud. Forlaget og Borgersrud presenterte boka som en «dokumentarroman» og krediterte feilaktig dengang den avdøde Thorsrud som forfatter.

Ulsteins liv og manus omtales i romanen *Piggtrådroser* (2007), skrevet av barnebarnet Geir Stian Orsten Ulstein.

Utgivelser
----------

* *Førstehjelp og yrkeshygiene*. Norsk Folkehjelp, 1950.
* *Sabotør og fange*. Falken forlag, 2002 ISBN 82-7009-296-7

Referanser
----------

1. ↑   «Døde 1951 - 2014», besøkt 27. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Presentasjon på bokas forside
3. ↑  Lars Borgersrud: «Tillegg til Forord til Sabotør og fange», Oslo 10. oktober 2002. Distribuert av Falken Forlag i deler av bokas opplag.
4. ↑  Nasjonalbiblioteket: Sabotør og Fange

Eksterne lenker
---------------

* Geir Stian Orsten Ulstein: *Uredelig om konsentrasjonsleire* Kronikk i Dagbladet, 24.10.2007
* Lars Borgersrud: *Uredelig om konsentrasjonsleire?* Kronikk i Dagbladet 30.10.2007, svar til Ulstein

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Torvhund**, eller **torvmosehund**, (*Canis lupus palustris*, *C. familiaris palustris*), av og til også kalt **torvspitz**, var en prehistorisk ganske liten tamhund som av en type kan ha lignet dagens små nordlige spisshunder, som for eksempel buhund, lundehund, lapphunder, finsk spets, norrbottenspets og västgøtaspets med flere, eller tilsvarende store nordlige pariahhunder. Det er blant annet funnet beviser for typen i arkeologiske funn fra Norge, Sverige, Sveits og Tyskland.

Torvhunder er funnet flere steder i Eurasia og Nord-Afrika, blant annet fossilene av den omkring 7 000 år gamle varangerhunden fra Sør-Varanger i Norge. Funnene dateres gjerne til tidsrommet 8 400–3 100 år før vår tidsregning. Slike funn er som oftest gjort på eller like ved boplasser som dateres til oldtiden, som etter Ertebøllekulturen ved Limfjorden på Nord-Jylland og Kongemose- og Maglemosekulturene i Skåne. Det første funnet ble gjort i et såkalt pælebygningskulturlag i Tirol. Typen har derfor også gått under navnet *pælebygningsspitz*.

Man antar at torvhunden har livnært seg som en pariahund i begynnelsen, men senere gradvis mer og mer som en hund eiet av mennesket. En svensk avhandling antyder at hundene kan har variert noe i størrelse. Ulik slitasje på samme type beinfragmenter antyder også at hundene kan ha hatt ulike oppgaver.

Referanser
----------

1. ↑  Liebe Delsett, Lene: torvhund i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 19. juni 2021 fra
2. ↑  Simonsen, Povl (1961). *Fund og udgravninger på fjordens sydkyst - Varanger-funnene II*. Tromsø: Universitetsforlaget.
3. 1 2  Petersson, N. (2006). *Hundar kring benen. En analys av belastning och storleksvariation hos hundarna i det mesolitiska Skån e.*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***A Japanese Nightingale*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av George Fitzmaurice.

Handling
--------

En ung japansk kvinne ved navn Yuki stikker av, og begynner som en geisha for å unnslippe ekteskapet med baronen Nekko. Brorens amerikanske venn, John Bigelow, forelsker seg i Yuki - og gifter seg med henne. Men Ido, en ekteskapsmegler, som vil miste en større provisjon hvis bryllupet mellom Yuki og baronen blir avlyst, bryter seg inn på det amerikanske konsulatet og myrder konsulen. Han stjeler deretter vigselsattesten deres.

Når broren til Yuki kommer hjem fra Amerika, får han beskjed om at hun og John lever ulovlig sammen - og han påstår at de ikke er lovlig gift. For å redde ektemannen sin fra brorens hevn, bestemmer Yuki seg for å gifte seg med baron Nekko. Men Ido innrømmer til slutt hans skyld, og returnerer vigselsattesten deres som bekrefter at paret faktisk er gift.

Skuespillere
------------

* Fannie Ward som Yuki
* W.E. Lawrence som John Bigelow
* Yukio Aoyama

Referanser
----------

1. ↑  A JAPANESE NIGHTINGALE
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Japanese Nightingale* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *A Japanese Nightingale* på American Film Institute Rediger på Wikidata
***A Great Day in Harlem*** er en timelang amerikansk dokumentarfilm i farger fra 1994 basert på det kjente fotografiet A Great Day in Harlem. Regissør er Jean Bach og i filmen møter man blant andre Dizzy Gillespie, Milt Hinton, Marian McPartland, Art Blakey, Gerry Mulligan, Sonny Rollins, Horace Silver, Bud Freeman og Art Farmer. Quincey Jones forteller historien i filmen, som er en glad feiring av det berømte bildet fra 1958 hvor en rekke jazzmusikere er samlet på et fortau i Harlem. Bildet var tatt for Esquire, og «det som lett kunne blitt en prosaisk talefilm blir i stedet en livlig collage av bilder, lyder og minner.» Filmen inneholder intervjuer, hjemmevideoer av hendelsen og gamle opptak av jazzmusikerne på jobb. Det er også tatt med et intervju med Robert Benton, som på den tiden var kunstnerisk redaktør i Esquire.

Filmens lengde er 60 minutter og den er tilgjengelig både på VHS og DVD.

Referanser
----------

1. 1 2 3   (på cs) *ČSFD*, 2001, Wikidata Q3561957,
2. ↑  Leonard Maltin: *1997 Movie & Video Guide* ISBN 0-451-18888-8 side 531

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *A Great Day in Harlem* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *A Great Day in Harlem* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *A Great Day in Harlem* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *A Great Day in Harlem* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *A Great Day in Harlem* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *A Great Day in Harlem* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Salt Bergenskirken** er en frimenighet i Bergen, grunnlagt i 2004 av pastorparet Gina og Øystein Gjerme. Salt hadde 860 tilskuddstellende medlemmer i 2022.

Salt er en kirkeplantende bevegelse, som siden den første forsamlingen ble startet i 2004 har vokst fra én gudstjeneste på ett sted i 2011 til 11 gudstjenester på 7 steder i 2018. Salt er en flerstedskirke hvor den lokale kirken med det lokale lederskapet i spissen har stor selvstendighet. På samme tid har alle de lokale kirkene et felles navn, en felles visjon, felles verdier, felles kultur, felles praksiser og teologi som binder kirken sammen. Kirken deler på ressurser, systemer og ideer.

Historie
--------

Salt startet i 2004 med formiddagsgudstjenester på Rå skole. I 2007 begynte menigheten å leie lokaler i Kanalveien 90. I 2011 startet Salt opp på Knarvik etter at Anja og Christian Thorbjørnsen flyttet dit. 2012 ble det startet en kveldsgudstjeneste for studenter og unge voksne i sentrum av Bergen på Kvarteret. Etter et år ble denne gudstjenesten flyttet til Salem Konferansesenter. Salt International startet opp i 2014 og ble en engelsk-språklige gudstjeneste ledet av Espen og Jenny Eidsvåg. I 2015 ble Salt Os startet, og Salt tok over Sion Voss samtidig som de endret navnet på forsamlingen til Salt Voss. 2016 begynte menigheten i Bergen med ungdomsmøter med navnet Salt Ung. I 2017 startet Salt Trondheim. Kort tid etter dette ble Sentrumskirken Levanger ble en del av Salt. Høsten 2018 startet Truls og Gro Åkerlund Salt Skien. I 2019 flyttet Salt Bergen inn i Forum.

Tilknytning
-----------

Salt er tilknyttet Pinsebevegelsen i Norge

Referanser
----------

1. ↑  Regjeringen (13. mai 2022). «Antall tilskuddstellende medlemmer i tros- og livssynssamfunn i 2022» (PDF). regjeringen.no. Besøkt 11. mars 2023.
2. ↑  Bjørn Olav Hammerstad (12. september 2014). «Ti år med Salt». Dagen. Arkivert fra originalen 2. september 2019. Besøkt 15. februar 2021.
3. ↑  Kristian Stokdahl (8. februar 2018). «Sentrumskirka blir en del av noe større». Innherred. Besøkt 15. februar 2021. (abonnement kreves).
4. ↑  «Planter Salt Skien». Korsets Seier. 23.06.2017. s. 5.
5. ↑  Hilde Olsen Aalvik (18. august 2019). «Søndag ble Forum gjenåpnet med gudstjeneste». Bergens Tidende. Besøkt 15. februar 2021. (abonnement kreves).

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Saltash** (kornisk *Essa*) er en by og verdslig sogn i Cornwall, England. Den ligger i den sørøstlige delen av grevskapet, på den andre siden av elven Tamar fra Plymouth.

I angelsaksisk tid lå det flere små bosetninger i området, hvorav særlig Trematon og Burraton er kjent. Kort tid etter normannernes erobring av England i 1066 ble det reist en festning av typen *motte-and-bailey* omkring 2 km fra Trematon. Det var slottsherren i Trematon som grunnla markedet i Saltash i 1100-tallet.

Saltash fikk den første av flere havner i fjordene som strekker seg inn fra Plymouthsundet. Den fikk derfor jurisdiksjon over ferdsel på vannet i hele dette området, en ordning som holdt seg helt til 1901.

Under den engelske borgerkrigen 1642–1646 var det flere ganger trefninger i Saltash.

Flere kjente roere har kommet fra Saltash. Den mest berømte av dem er antagelig Ann Glanville, som mellom 1830 og 1850 stilte i en rekke konkurranser i en båt med fire årer rodd av kvinner fra Saltash. De vant de fleste av konkurransene, også mot mannlige team.

Det lille huset som Mary Newman, hustru av Francis Drake, bodde i er bevart og står i nærheten av elven.

Isambard Kingdom Brunel anla en bro over Tamar ved byen, Royal Albert Bridge. Den sto ferdig i 1859, regnes som et av hans mesterverk.

Referanser
----------

1. ↑  «List of Place-names agreed by the MAGA Signage Panel» Arkivert 29. juli 2014 hos Wayback Machine. (PDF). *Cornish Language Partnership*. Mai 2014.

Litteratur
----------

* Vosper, Douglas C. (1968): *A Glimpse of Saltash*. Liskeard: Snell & Cowling.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Saltash – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Saltash Town Council
* Online Catalogue for Saltash ved Cornwall Record Office
* Saltash i Open Directory Project

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Krokekan**, er en åpen båt i Blekinge, Sverige med to master med spriseil og forseil som en variant av den kjente båttypen blekingsekan. Den har mange lokale betegnelser som indisierte båtenes funksjon som «*krokabåt*», «*torskabåt*», «*ryktebåt*» og «*kvassen*».

Krokeka
-------

Den var en vanlig fiskebåt for blekingeboerne som benyttet den til drogefiske med kroker etter torsk, laks og ål i skjærgården og utenfor den sørsvenske kysten. Krokekan vanligvis er på mellom 20 og 23 fot i lengde med en dam eller *sump* på svensk for forvaring av levende fisk etter fangsten. I 1900-tallet fikk denne båttypen innenbordsmotor i en slags «brønn» foran styreposisjonen med rorpinnen mot akterspeilet.

Som en typisk variant av blekingsekan har den en lik konstruksjon med tynn, høy forstevn, sterkt fallende stevner for og akter ned til en kort kjøl med størst dybde ved akterstevnen, utfallende sider over vannet. Den har samme rigging som de «moderne» tomastede vrakekerne, men avhengigheten av vind ble mindre med innføringen av innenbordsmotoren.

Som fiskebåt er krokeka nå forsvunnet fra alminnelig bruk på Blekinge.

Se også
-------

* Blekingseka

Litteratur
----------

* Skanse, Peter *Båtar i Blekinge* 1983 ISBN 91-970570-0-2

Eksterne lenker
---------------

* Krokeka[*død lenke*]
**Krohnengen Brass Band** er et av landets fremste elitekorps, og kommer fra Sandviken i Bergen. Korpset har som målsetting å holde konserter av høy kvalitet rettet mot et bredt publikum. Korpset har i en årrekke vært et av Norges beste brassband.

Medlemmer
---------

Krohnengen Brass Band har medlemmer i alderen 15 til 45 år, og en gjennomsnittsalder på ca. 24 år. De rekrutterer medlemmer fra hele landet, og er et yndet korps for ungdom som studerer i Bergen.

Blant medlemmene våre finnes jurister, sykepleiere, leger, tannlege, økonomer, førskolelærere, lærere, programmerere, næringslivsledere, selvstendig næringsdrivende, studenter, etc. Felles for dem alle er at de har musikk som en hobby på meget høyt nivå.

Organisasjon
------------

Krohnengen Brass Band er drevet på ideelt grunnlag og administreres 100% av korpsets medlemmer. Årsmøtet er korpsets høyeste organ, og velger et styre på åtte medlemmer og ett varamedlem som til daglig ivaretar korpsets drift.

Styret har ansvaret for økonomi, budsjettoppfølging, planoppfølging, musikalsk utvikling og utforming av korpsets langsiktige planer. I tillegg har vi ulike undergrupper som har ansvar for korpsets faste aktiviteter og inntektsbringende arbeid.

KOS **Krohnengen Old Stars** ble startet opp høsten 2010 som et tilbud til tidligere medlemmer og andre med et hjerte for Krohnengen Brass Band.

Referanser
----------

1. 1 2  kbb.no : statistikk viser at...[*død lenke*]
2. ↑  kbb.no/kos/ KOS

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Kroken** (nordsamisk: *Biežavággi*) er en bydel i Tromsø. Den ligger på fastlandssiden av Tromsøysundet, ca. 9 kilometer nord for Tromsø sentrum. Mesteparten av bebyggelsen ligger på nordsiden av Krokelva og består av blokker og rekkehus bygget rundt 1970. Senere er også eneboligfeltene Kroken Sør, som ligger sør for Krokelva, og Krokenstranda kommet til i området. Delområdet Kroken, som omfatter strekningen fra Kroken Sør til og med Tønsvik i nord, hadde 4 752 innbyggere i 2015.

Tromsøs alpinsenter ligger i Kroken. Senteret har tre heiser: Bamsetrekket 500 meter, Parallellen 1100 meter og Ekspressen 1600 meter og fire bakker. Den minste bakken er Bamseløypa (500 meter), i tillegg har kommer Turløypa og Slalomløypa som er lengre løyper med ulikt fall og vanskelighetsgrad. Den siste bakken er Utforløypa. Utforløypa blir ikke tråkket og gir gode offpist-muligheter. Anlegget har også en halfpipe og to Big Jumps fra da Arctic Challange gjestet Tromsø. 

Kroken har to barneskoler. Dette er Skjelnan skole og Krokelvdalen skole. Kroken har også en ungdomsskole, Kroken ungdomsskole. Kroken har også kirke og den ligger like sør for Krokelva. Ishavsbyen Fotballklubb har tilhold i Kroken.

Krokensenteret er et handlesenter med blant annet Coop Extra. Coop har drevet butikk i Kroken siden 1974.

Se også
-------

* Bydeler i Tromsø

Referanser
----------

1. ↑  «Tabell: 04317: Folkemengde, etter grunnkrets». Statistisk sentralbyrå. Besøkt 24. oktober 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kroken – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* ikroken.no Arkivert 25. januar 2021 hos Wayback Machine.
* Tromsø alpinsenter
* Skjelnan skole
* Krokelvdalen skole
* Kroken ungdomsskole
* Kroken Prix[*død lenke*]

Portal: Tromsø

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |