**Michael Malvin Michaelsen** (født 24. april 1889 i Stavanger, død 13. august 1966 i samme by), var Stavangers ordfører i perioden 1936–1937. 

Det som førte han inn i politikken var saken om husleiereguleringen og *Huseierpartiet*. Bakgrunnen for dette nye partiet var den sterke bolignøden som oppstod under Den første verdenskrig, og ga sterk økning i husleiene. Arbeiderpartiet krevde at regjeringen grep inn med lov som regulerte husleiene. I slutten av 1915 vedtok Stortinget loven som gjorde at kommunene kunne regulere husleiene gjennom husleienemnder som kunne fastsette husleiene og regulere leieforhold. Stavanger bystyre vedtok i 1916 enstemmig at Husleieloven skulle gjelde i Stavanger. I Stavanger var mange arbeidere egne huseiere som eide i underkant av 400 tomannsboliger. Disse ville bli berørt av den nye loven. For arbeidere som leide ut, ville loven føre til at de selv ikke kunne fastsette husleie eller regulere leieforhold. Splittelsen blant arbeidere som var huseiere og arbeidere som var leietakere toppet seg ved kommunevalget 1919. Huseierne organiserte seg i *Huseierforeningen* som i 1918 økte medlemstallet fra 300 til 870. I 1919 ble det bestemt at foreningen skulle stille liste ved kommunevalget samme år. Arbeiderpartiet som støttet husleiereguleringen, som var i favør av leietakerne, gikk fra 43 prosent ved valget i 1916 til 27 prosent i 1919. Samtidig fikk Huseierpartiet hele 19 prosent og ble valgets klare vinner. Michaelsen ble første gang valgt inn i bystyret i 1919 som representant for Huseierpartiet. Husleiereguleringen ble opphevet i 1920. Ved kommunevalgene i 1922 og 1925 var han også kandidat for Huseierpartiet men da var partiet betydelig redusert, og Michael M. Michaelsen mistet fast plass i bystyret. 

Før kommunevalget i 1931 hadde han byttet parti og representerte Venstre. Samme år ble han varamedlem til bystyret. Våren 1934 måtte han ta over som formann i Stavanger Venstre og ved kommunevalget samme høst ble han innvalgt til bystyret og valgt til varaordfører for 1935. Da ordfører Birger Pedersen meddelte i desember 1935 at han ikke ønsket gjenvalg som ordfører, ble Michaelsen valgt som Stavangers ordfører for 1936 og gjenvalgt for 1937. Ved ordførervalget for 1938, etter et nytt kommunestyre var blitt valgt, tapte han ordførerembetet til Lauritz Wilhelm Hansen. I 1945 stod han igjen på valg for Venstre til det nye bystyret, og ble varamedlem.

Michaelsen var boktrykker av yrke og ansatt i familietrykkeriet. Han var sterkt engasjert i kristelig arbeid, og hadde flere tillitsverv i Metodistkirken i Stavanger, der han også virket som predikant. Han arbeidet også aktivt for avholdssaken og var første formann i Stavanger Edruskapsnemnd.

Michael Malvin Michaelsen var gift med Knudhild Marie f. Lindtner (\* 1888 † 1977). De hadde datteren Ragny (\* 1914 † 2007) som var gift med Sigval Bergesen, sønn av tidligere ordfører i Stavanger, Ole Bergesen.

Han er begravet på Lagård gravlund i Stavanger.

Kilder
------

* arbeiderhistorie.net
* idunn.no
* 1ste Mai
* Stavanger Aftenblad
* Gunnar A. Skadberg : «Stavangers ordførere 1837–2017»


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Birger Pedersen** | **Stavangers ordfører**(1936–1937) | Etterfølger:**Lauritz Wilhelm Hansen** |