recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lynkevs** (gresk: Λυνκεύς) var i henhold til gresk mytologi en mytisk helt med overnaturlige evner; han hadde så skarpe øyne som han kunne se gjennom trær, murer og selv ned i jorden. Han nevnes som en av argonautene som fulgte Jason på søken etter det gylne skinn. Han var også en av heltene som deltok i jakten det kalydonske villsvin. Hans eldre bror var den store og sterke Idas. De var sønner av Afareos og Arene. I henhold til en redegjørelse var han sønnesønn av helten Persevs.

Striden med dioskurene
----------------------

Brødrene Lynkevs og Idas havnet i strid med dioskurene, brødreparet Kastor og Polydevkes, som var deres slektninger og som de hadde vokst opp med. Dioskurene var sønner av Leda og Zevs og brødre av Helena som utløste Trojakrigen. Lynkevs og Idas var lovet døtrene til deres onkel Leukippos, Hilaeira og Foibe. Under utførelsen av dobbeltbryllup ble de to bryllupsgjestene Kastor og Polydevkes forelsket i hver sin brud, og de røvet dem begge. De fikk deretter hver sin sønn med kvinnene. Det var begynnelsen på feiden mellom de fire brødrene.

En stund senere gikk de fire brødrene sammen om å stjele krøtter i Arkadia. Da de skulle fordele kyrne, tok den store Idas en kalv, stekte den og delte den i to framfor fire deler. Han foreslo at den stjålne flokken skulle bli fordelte i to framfor fire deler basert på hvem som fullførte sitt måltid først. Den som slukte den første halvparten først skulle ha den ene halvparten av fangsten og den som slukte den neste skulle ha den andre halvparten av kyrne. Dioskurene gikk med på det, men den store Idas slukte raskt både sin del og Lynkevs del, og krevde deretter hele flokken med krøtter. Dioskurene var blitt lurt, men sverget hevn.

Senere la dioskurene seg i bakhold inne i et hult et tre, men Lynkevs' skarpe blikk avslørte dem. Idas stakk ned Kastor, mens Polydevkes drepte Lynkevs. Da Zevs oppdaget hva som hadde skjedd, drepte han Idas med et lynnedslag.

Følger
------

Mens Kastor og Polydevkes la seg i bakhold, hadde de etterlatt seg søsteren Helena uvoktet og hun ble da bortført av Paris fra Troja. Striden mellom de fire brødrene bidro således på å sette i gang Trojakrigen.

Den greske dramatikeren Theodektes skrev et stykke med tittelen *Lynkevs*, men kun tittelen er bevart.

Referanser
----------

1. ↑  *Bibliotheka* nevner også en annen bror, Peisos.
2. ↑  «The Life and Death of Jason», *Morris Online Edition*
3. ↑  Hunter, James: «Lynceus», *Encyclopedia Mythica*
4. ↑  Apollodorus (1997): *The Library of Greek Mythology*, Oxford University Press, s. 122
5. ↑  «Idas and Lynceus»
6. ↑  Thorburn, John E. (2005): *FOF Companion to Classical Drama*, Infobase Publishing, s. 316

Litteratur
----------

Primærlitteratur
* Pseudo-Apollodorus: *Bibliotheca* I, viii, 2 og ix, 16; III, x, 3 og xi, 2.
* Apollonios Rhodios: *Argonautika* I, 151-155;
* Ovid: *Metamorfoser* VIII, 304.
* Jamblikos: *Invitasjon til filosofi*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** SUDOC
 |
***Monagonia*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Nokså små (ca. 5-6 millimeter), avlange bladbiller, gulbrune med svarte tegninger. Hodet er fremstrakt, ikke påfallende lite (ulikt mange andre skjoldbiller). Antennene er tynne, 11-leddete, halve kroppslengden. Pronotum er avrundet firkantet. Dekkvingene er jevnbrede, med 8 rader av grove punkter og tre opphøyde lengderibber.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Artenes vertsplanter er ukjente.

Utbredelse
----------

Slekten er kjent fra Vietnam og Indonesia.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Gonophorini** Chapuis, 1875
						* Slekten ***Monagonia*** Uhmann, 1931
							+ *Monagonia melanoptera* Chen & Sun, 1964
							+ *Monagonia serena* (Weise, 1924)

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Monagonia* på ITIS
* Hispines of the world - *Monagonia*
* (en) *Monagonia* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Monagonia* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Monagonia* hos ITIS Rediger på Wikidata
Raudfjorden ligger i SvalbardRaudfjorden (Svalbard)RaudfjordenRaudfjorden (Svalbard)
**Raudfjorden** er en fjord på nordvestkysten av Spitsbergen på Svalbard. Den munner ut i Nordishavet mellom Vasahalvøya og Biscayarhuken, helt nord i Haakon VII Land på Spitsbergen. Den er 22 kilometer lang og 3-7 kilometer bred. Navnet stammer fra røde bergarter fra devontiden.

Kart over Albert I Land med den Raudfjorden angitt.
Helt innerst har fjorden to grener – Klinckowströmfjorden og Ayerfjorden, atskilt av Buchananhalvøya som går rett nordover. Særlig Ayerfjorden er kjent for et vakker breutløp ned i fjorden.

Innerst i fjordbotnen strekker Raudfjordbreen seg helt ut i havet. Fjordsidene er bratte, spesielt i vest hvor Stortinden når 1022 meter rett over fjorden. I øst er fjellene bare litt lavere.

Området er en del av Nordvest-Spitsbergen nasjonalpark.

Litteratur
----------

* *Den norske los*, vol. 7, 2 utg. (Stavanger: Norges sjøkartverk og Norsk polarinstitutt, 1990).

Eksterne lenker
---------------

* Raudfjorden *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
**Oserian** er et kenyansk selskap som produserer blomster til det europeiske markedet. Oserian har det største og mest moderne produksjonsanlegget for blomster i Kenya, og produserer kvalitetsblomster året rundt. På slutten av 80-tallet var Oseriean blant de første selskapene til å introdusere rose-landbruk til Øst-Afrika, og er fremdeles ansett for et ledende selskap i dette øyemed.

Oserian oppsto i et område kalt «Happy Valley» med gode forhold for landbruk. I 1969 hadde selskapet 5 hektars produksjonsområde, og 6 ansatte. I 1982 kom det under ledelse av nederlenderne Hans Zwager og hans kone. Han var soldat i marinen under andre verdenskrig, deretter bankarbeider, før han møtte sin kone i Kenya og bosatte seg i Djinn Palace, Lake Naivasha der de begynte kultivere blomster for det europeiske markedet.

Selskapet har 4600 ansatte (2010) og er eiet av the Mavuno Group, bestående av et knippe selskaper som bistår i verdikjeden for produksjon og leveranser av blomster til det europeiske markedet. Andre selskap er Airflo, World Flowers (UK og USA), Bloom, Fast Track og Airflo NL.

Referanser
----------

1. ↑  TOR ARNE ANDREASSEN, SIGURD FANDANGO (28. desember 2010). «En blomstrende afrikansk suksess». Aftenposten. Besøkt 28. desember 2010.
**Impulse Records** er et jazzplateselskap som startet i 1961 av Creed Taylor som et datterselskap av ABC-Paramount Records, basert i New York. Plateselskapet ga på 60-tallet ut flere klassiske innspillinger, ofte produsert av Bob Thiele, blant andre John Coltranes *A Love Supreme* som ble utgitt i 1965. Formålet med selskapet var å gi ut ny og utfordrende jazzmusikk, ofte det som er kommet til å bli kalt frijazz. 

Impulse gir nå bare ut nyutgivelser. Selskapet inngår i dag i Verve Music Group som eies av Universal Music Group.

Artister som spilt inn for Impulse Records
------------------------------------------

* John Coltrane
* Coleman Hawkins
* Archie Shepp
* Gabor Szabo
* Alice Coltrane
* Quincy Jones
* Pharoah Sanders
* Oliver Nelson
* Charles Mingus
* Sonny Rollins
* McCoy Tyner
* Yusef Lateef
* Chico Hamilton
* Keith Jarrett

Eksterne lenker
---------------

* Verve Music Group; The Impulse! Story

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Imsdal markedsføring på siden av en lastebil
**Imsdal** er et registrert varemerke for kildevann tappet på flaske av Ringnes Bryggeri. Kilden ligger i Imsdalen, en sidedal til Østerdalen. Produktet ble introdusert i Norge før Vinter-OL på Lillehammer i 1994.

Imsdal tilhører kategorien kildevann som er en av tre vannkvaliteter på det norske markedet. De to andre er naturlig mineralvann og drikkevann (springvann).

Historie
--------

På begynnelsen av 70-tallet åpnet det et tapperi ved kilden Imsdal. Selskapet Norsk kildevann tappet vann der under merkenavnet Norwater. Dette vannet ble i stor grad eksportert og blant annet benyttet på fly.

I 1987 kjøpte Ringnes Norwater og rettighetene til kilden, og i 1990 overtok Ringnes Norsk kildevann. Dagen før åpningsseremonien for OL på Lillehammer 10. februar 1994 ble vannet lansert på flaske under navnet Imsdal. Vannet tappes og distribueres i hele Norge, i tillegg til eksport til flere land i Europa.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Å selge sand i Sahara - Om markedsføring av Imsdal

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Oset vannbehandlingsanlegg** er Oslos største vannrenseanlegg som renser drikkevannet fra Maridalsvannet. Anlegget administreres av Vann- og avløpsetaten (VAV) i Oslo kommune, og har kapasitet til å forsyne hele byen med drikkevann. Likevel dekker det normalt 85% av byens behov, noe som tilsvarer 95 millioner kubikkmeter i året eller 3 000 liter i sekundet.

Utbygging
---------

Bystyret vedtok 20. mars 2002 å bygge ut Oset vannbehandlingsanlegg for å tilfredsstille drikkevannsforskriften. Utbyggingen startet i november 2003, og var planlagt ferdigstilt våren 2008. Anlegget er dimensjonert til å forsyne inntil 90 % av byens befolkning med fullrenset drikkevann. Det er Europas største vannrenseanlegg i fjell.

Det nye vannrenseanlegget består hovedsakelig av to store fjellhaller som er 160 meter lange og har en bredde på 27 meter.

Referanser
----------

1. ↑  *Oset vannrenseanlegg* Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine. Vann- og avløpsetaten, Oslo kommune, s. 3.
2. ↑  «Nye Oset blir til», Vann- og avløpsetaten, Oslo kommune.

Kilder
------

* «Nye Oset Vannrenseanlegg». Vann- og avløpsetaten, Oslo kommune.
* Brosjyre om Oset vannrenseanlegg

Portal: Oslo
**João Maurício**, kjent som **João Kabeção** (født i 1973 i Rio de Janeiro i Brasil, død 5. mai 2020 i Armação dos Búzios i delstaten Rio de Janeiro), var en brasiliansk skateboarder.

Skateboarder
------------

I 1980- og tidlige 1990-årene var Kabeção blant de mest kjente skateboardere i Brasil, mest kjent for sine sesjoner på Urquinha minibane i Zona Sul i Rio de Janeiro.

I 1989 vant han et stadium av den profesjonelle Circuito Brasileiro de Skate som amatørskateboarder, som den første som klarte dette. Han seier ved tevlingen førte til at han kom på coveret på bladet SKT News, sjense til å lansere en pro-modell og innbydelse til deltakelse på Copa Itaú de Skate i 1990, en event på stranden i Ipanema der blant andre Mark Gonzales deltok.

Kort etter dette sluttet han som skater, og trakk seg tilbake fra offentlighetens blikk.

Han levde resten av livet i byen Búzios, der han virket som jiu-jitsu-instruktør.

Død
---

Kabeção døde 5. mai 2020 i en alder av 47 år, av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑  Revista Skatin' Edição 11 (Maio 1990)
2. 1 2 3 4  globoesporte.globo.com/ *Lenda do skate carioca na década de 80 morre vítima de Covid-19*
3. 1 2  «Ícone do skate, João Kabeção morre aos 47 anos vítima do coronavírus». *www.uol.com.br* **(portugisisk)**. Besøkt 7. mai 2021.
4. ↑  «R.I.P João Cabeção: Covid-19 mata lenda do skate brasileiro». *www.msn.com*. Besøkt 7. mai 2021.
5. ↑  Arakaki, Sidney (5. mai 2020). «João Cabeção, Descanse em Paz». *Skataholic: Portal e Loja de Skate* **(portugisisk)**. Besøkt 7. mai 2021.
6. 1 2  COVID-19: MORRE LENDA DO SKATE CARIOCA DA DÉCADA DE 80
7. ↑  «Joao Cabecao, Covid 19 mata lenda do skate brasileiro». Arkivert fra originalen 24. oktober 2020. Besøkt 7. mai 2021.
**Ọṣun** (eller **Oshun**, **Ochun, Oxum, Oloshun**) (uttalt [ɔʃún]) er en ånde-gudinne i jorubareligionen, og religioner påvirket av denne, som Santará, Umbanda og Candomblé. Oshun regjerer over elver og vann, kjærlighet, intimitet, skjønnhet, rikdom og diplomati

I brasiliansk Candomblé kalles Oshun Oxum, og i denne religionen regjerer Oxum også over gull. Henners rytme innen denne religionen er Ijexá. Oxum er datter av Iemanjá og Orumílá. Hun er en av Xangos tre koner, nummer to i rekkefølge (de to andre er Obá og Iansã).

Referanser
----------

1. ↑  Abimbola, Kola (2005). *Yoruba Culture: A Philosophical Account*. Iroko Academics Publishers. ISBN 1-905388-00-4.
2. ↑  Ochun fra www.pantheon.org
3. ↑  «Oxum».
4. ↑  «Ijexa». Arkivert fra originalen 13. desember 2014. Besøkt 8. desember 2014.
5. ↑  «Orixas». Arkivert fra originalen 27. november 2013. Besøkt 8. desember 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** VIAF **·** GND
 |
Den første siden av MAUD Committees rapport fra mars 1941
**Maud Committee** (Military Application of Uranium Detonation) var begynnelsen på det britiske atombombeprosjektet, før Storbritannia ble innlemmet i USAs Manhattanprosjekt.

I februar 1940 betraktet Otto Frisch og Rudolf Peierls, som jobbet ved University of Birmingham, muligheten for en rask fisjon i uran-235. De estimerte den kritiske massen for rent 235U til å være kun «et pund eller to», og at denne mengden av denne massen ville reagere før restene ble blåst unna av eksplosjonen. De anslo de sannsynlige effektene av bomben, mulige metoder å sette den sammen og hvor sannsynlig det var å separere uran-235. De utarbeidet et memorandum, Frisch–Pierls memorandum, om oppdagelsen og ga en kopi til professoren deres, Marcus Oliphant, som sendte det videre til Henry Tizard, styreformann i Committee on the Scientific Survey of Air Defence – den viktigste vitenskapelige komiteen for forsvar i Storbritannia.

Medlemmer
---------

MAUD Committee bestod av:

* George Paget Thomson, styreformann
* Marcus Oliphant
* Patrick Blackett
* James Chadwick
* Philip Moon
* John Cockcroft

Litteratur
----------

* Rhodes, Richard (1986). *The Making of the Atomic Bomb*. Simon & Schuster. ISBN 0-671-44133-7.
* World Nuclear Association - Outline History of Nuclear Energy

Eksterne lenker
---------------

* The MAUD Report

Portal: Andre verdenskrig
**Imsa** er ei elv i Imsdalen i Stor-Elvdal kommune i Innlandet. Den er varig vernet mot kraftutbygging. Elva er 42,7 km lang, og har et nedbørfelt på 502,5 km². Middelvannføringen ved munningen er 10,9 m³/s.

Elva begynner ved Botnemyrene på 890 moh, øst for fjellet Imsdalsvola i Ringebu kommune. Den kalles her Østre Botnebekken og renner mot sør og møter Vestre Botnebekken som kommer fra vestsida av Imsdalsvola. Ved Rundhalla renner Botnebekken ned i en dyp og trang dal, løper sammen med flere andre bekker og danner Rundhallåa, som renner mot sørøst. Rundhallåas dal er dyp, men blir bredere og flatere ned mot Nordre Imssjøen. Fra vest kommer sideelva Åsta, som løper sammen med Rundhallåa rundt 1 km før munningen i Nordre Imssjøen (619 moh). Fra Nordre Imssjøen går den korte elva Stuva til Søre Imssjøen (616 moh), hvor også sideelvene Orma og Samdøla munner ut.

Hovedelva Imsa har utløp fra Søre Imssjøen sør for Imsoskampen, og renner først et kort stykke mot øst før den vender mot sørøst ned gjennom Imsdalen. Den øvre delen av dalen er slakk, men lenger nede blir den brattere og elva skjærer seg ned i løsmassene som dalen her består av. Hele Imsdalen er skogkledt og det går skogsbilveier langs elva og dalsidene. Fra sør kommer sideelvene Eldåa og Langgårds-Eldåa, og fra nord Leiråa og Røkkåa.

Elva munner ut i Glåma ved Imsroa, hvor den har dannet en stor vifte av løsmasser som har presset Glåmas løp helt over til østsiden av dalen. Imsa har ofte vært utsatt for skadeflommer, og på grunn av dette er elva nå på de nederste 2 km ført i en rett kanal gjennom det tidligere elvedeltaet. Kanalen ble påbegynt i 1934 som nødsarbeid.

Med unntak av inngrepene som følge av skogsdriften er Imsas nedbørfelt stort sett uberørt. Det er bebyggelse kun på de nederste 3 km. Området har derfor stor verdi som jakt-, fiske- og friluftsområde, både for lokalbefolkningen og tilreisende.

Vassdraget ble i 2005 vernet mot kraftutbygging gjennom Supplering av Verneplan for vassdrag.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat
2. ↑  «Arbeidslønningene i Imsa». *Hamar Arbeiderblad*. 13. desember 1934. s. 5.
3. ↑  «002/36 Imsa». *nve.no*. Norges vassdrags- og energidirektorat. 15. juni 2021. Besøkt 18. oktober 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** ISNI **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Jostein Pedersen** (født 11. august 1959 i Dønna) er en norsk journalist og programleder. Han er særlig kjent som norsk kommentator i Eurovision Song Contest i årene 1994–2006.

Jostein Pedersen er fra Dønna i Nordland og gikk på gymnaset i Sandnessjøen. Under førstegangstjenesten begynte han å skrive for musikkavisen Nye Takter. Han fikk etter hvert jobb i *Nattradioen* og *Nitimen* i NRK radio. I 1986 begynte han i NRK TV og ble programleder for pop-programmet *Videospeilet*. I 1994 ble han første gang musikkommentator under Eurovision Song Contest. Han fikk jobben på nytt i 1996 og kommenterte sendingene hvert år fram til 2007 da Per Sundnes overtok.

Han bodde i London fra 1996 til 2011, hvor han blant annet arbeidet som frilanser for NRK. Han har også arbeidet i NRK Nordland.

Jostein Pedersen er en uttalt motstander av norsk pelsdyroppdrett. Hans engasjement har også kommet til uttrykk som kommentator til Nettverk for dyrs frihet sin film *Pelsbransjens løgner* i 2008.

Bibliografi
-----------

* *Stort* (1995)
* *Historien om Melodi Grand Prix* (1996)
* *En nordmann i London* (2005)
* *Melodi Grand Prix* (2010)
* *Nesten* (2012)

Referanser
----------

1. ↑  Jostein Pedersen - Artist & Event
2. ↑  Følger Eurovision i smoking - Blikk 13. mai 2022
3. ↑  Jostein flytter tilbake til Norge - Helgelendingen 14. oktober 2011
4. ↑  NRK dropper Jostein Pedersen - Aftenposten 19. januar 2010
5. ↑  Jostein Pedersen holder appell mot pels- YouTube 22. mars 2012

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jostein Pedersen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Jostein Pedersen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**MBD** var en betegnelse innen psykiatrien som betegnte atferdsvarianter som blant annet kjennetegnes ved hyperaktivitet og som skyldes små forstyrrelser i hjernen. Ordet er en forkortelse for det engelske *minimal brain dysfunction*, det vil si «ytterst liten funksjonsforstyrrelse i hjernen». Begrepet er en sekkebetegnelse og er fra 1990-tallet stort sett erstattet av den mer presise diagnosen ADD med eller uten hyperaktivitet som brukes om personer med oppmerksomhetssvikt, og utpreget impulsivitet. MBD ble på 1980-tallet særlig brukt om urolige barn med lærevansker.

MBD skyldes kroppslige, kjemisk-biologiske eller nevropsykologiske forstyrrelser og kan behandles med medikamenter. Det oppstår imidlertid svært lett psykiske og sosiale problemer som en følge av den uhensiktsmessige atferden, og disse behandles ofte med kognitiv atferdsterapi. Det er også mulig å tilrettelegge omgivelsene der problemene er store, for eksempel med spesialundervisning og annet for å gjøre skolehverdagen lettere for barn med MBD.

Se også
-------

* AD/HD
* DAMP

Litteratur
----------

* Christopher Gillberg: *Clinical child neuropsychiatry*, *Chapter 8: Deficits in attention, motor control and perception, and other syndromes attributed to minimal brain dysfunction*, sidorna 138–172, Cambridge University Press, Cambridge (1995). ISBN 0-521-43388-6

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Jostein Wilmann** (født 15. juli 1953) er en norsk tidligere proffsyklist på slutten av 70-tallet og begynnelsen av 80-tallet.

I Norge vant han Telemark rundt i 1974, 77 og 78.
Blant hans prestasjoner i utlandet finner man en andreplass i Rheinland-Pfalz i 1975, tredjeplass i Slovakia rundt i 1976, og fjerdeplass i Rheinland-Pfalz samme år. I 1978 vant han Østerrike rundt og Steiermark rundt.

Suksessen fortsatte i 1979 med tredjeplass i Tour de l'Avenir uten laghjelp, og han utklasset alle da han vant sammenlagt i sitt tredje forsøk i Rheinland-Pfalz. I Tour de France 1980 lå han etter åtte etapper på tredjeplass sammenlagt, men tapte mye etter et stygt fall. Han endte på 14. plass sammenlagt etter å ha kjempet seg opp fra 64. plass etter fallet. Dette er den beste sammenlagtplassering en nordmann har fått i rittet. 

I Tour de France 1981 lå Wilmann også godt an i Touren, men enda en gang ble det spolert av en stygg velt. I 1982 vant han Romandie rundt og ledet verdenscupen i sykling. Han var blant favorittene til å vinne Tour de France, men han pådro seg lungebetennelse og måtte bryte på den 19. etappen.

På begynnelsen av 80-tallet innrømmet Jostein Wilmann at han hadde prøvd doping tre ganger, men sa videre at det ga ingen effekt.

I 1982 kom boka *Mil etter mil – Jostein Wilmann går i brudd* (ISBN 82-03-10890-3), ført i pennen av Arild Nyquist. 

Jostein Wilmann har tre barn, deriblant syklisten Frederik Wilmann.

Referanser
----------

1. ↑  «Fjellørnen som jaktet gult». Nettavisen. 07.07.2007. Besøkt 18.07.2008.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Jostein Wilmann og blodsporet over Tourmalet
* (no) Sykkelbutikk og kafé på Viggja Arkivert 22. september 2020 hos Wayback Machine.
* (no) Jostein Wilmann - proffsyklist og gårdbruker!
* (en) Jostein Wilmann – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Jostein Wilmann – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Jostein Wilmann – CycleBase Rediger på Wikidata

* (en) Jostein Wilmann – TheSports.org Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
Pershing II øverste trinn inneholder **MARV** med terminal aktiv radarheiming
**Maneuverable Reentry Vehicle** forkortet MARV eller **MaRV**) er en type ballistisk missil der stridshodet er i stand til selvstendig styring mot bakkemål fra verdensrommet. Dette krever ofte terminal aktiv heiming (som Pershing II aktiv radarheiming) for å sørge for at missilet ikke bommer på målet på grunn av de hyppige skifter i fluktbane. (Se atmosfærisk reentry)

Det finst flere typer, som eksempel på dette er:

* R-27K (SS-NX-13)
* aktiv terminal radarheimende-versjon for Pershing II missil. Pershing II sitt Reentry Vehicle (RV) veier 635 kg med toppfart på Mach 8. Det var utstyrt med fire styrefinner som kunne føre til en 25-G kursendring etter å ha kommet inn i atmosfæren. Deretter kunne den gli 56 km fram til målet.
* B-611 (variant på DF-11)
* Hypersonisk landbasert anti-skip ballistisk missil - variant av DF-21

Se også
-------

* MIRV

Eksterne lenker
---------------

* 
* 
* (EMP-våpen)
* Arkivert 27. august 2019 hos Wayback Machine.
*
**Than Shwe** (født 2. februar 1933 i Kyaukse i Burma) ledet militærdiktaturet i Burma gjennom sin rolle som formann for Det statlige freds- og utviklingsrådet (SPDC) og øverstkommanderende over landets militære styrker fra 1992 til 2011, da SPDC ble oppløst.

Biografi
--------

Than Shwe begynte sin militær karriere i 1953 som armékadett, hvor han startet sin karriere ved å kjempe mot KNDO og karen-minoriteten i landet. Han ble vise armésjef i 1985 og var en av de 21 medlemmer av den militærjunta (SLORC — State Law and Order Restoration Council, fra 1997 kalt SPDC — State Peace and Development Council) som i 1988 avsatte den tidigere diktatoren Ne Win. Før maktovertakelsen i 1992 var han juntalederen Saw Maungs nærmeste mann.

Det valget som ble avholdt i 1990, og som Det nasjonale demokratiske forbund (NLD) under ledelse av Aung San Suu Kyi vant, ble først ignorert, men etter at Shwe kom til makt ble Aung San Suu Kyi satt i husarrest og valgresultatet ble erklært ugyldig også offisielt av den nye juntaen.

I 2005 lot Than Shwe avsette og arrestere landets statsminister, generalløytnanten og lederen for sikkerhetspolitiet, Khin Nyunt, som av mange ble oppfattet som juntaens sterke mann selv om han offisielt hadde en stilling rangert under Than Shwe og Muang Aye, vise senior general. Khin Nyunt ble idømt fengselsstraff på 44 år, i tillegg ble flere av hans slektninger idømt lange fengselsstraffer.

I 2005 lot Than Shwe meddele at han aktet å flytte Burmas hovedstad fra Rangoon til den nybygde byen Nay Pyi Taw.

I 2006 lekket videofilmede bilder ut fra hans datter Thandar Shwes overdådige bryllupsfest med champagne, juveler og presanger for mange millioner amerikanske dollar.

Da han nådde pensjonsalderen i Burma på seksti år, utvidet han bare grensen for pensjonstiden for seg selv.

Referanser
----------

1. ↑   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Than-Shwe, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000023458, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   eur-lex.europa.eu[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Laxman Bahroo: A Family at War: Myanmar’s Power Struggle and Purge, *Security Research Review* 2005 Arkivert 5. november 2006 hos Wayback Machine.
5. ↑  The Associated Press: Burma's Ruling Generals Are Men with Tough Reputations, The Irrawaddy News Magazine, 25. september 2007

Eksterne lenker
---------------

* (en) Than Shwe’s India Visit Slammed
* (en) Om Than Shwe i *New Internationalist*, september 2005

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
**Ning** (1997–2015) var et ensemble som fokuserte på fysiske, teatrale og visuelle aspekter ved musikalsk framføring. Ensemblet produserte en rekke sceniske verk, ofte med utgangspunkt i samtidsmusikk, i samarbeid med komponister, skuespillere, koreografer og regissører. Ensemblet ble startet av musikerne Erik Schwensen Dæhlin, Lise Giæver, Hege Hov, Tora Ferner Lange og Amund Sjølie Sveen i 1997, da alle var studenter ved Musikkonservatoriet i Tromsø. Ulike konstellasjoner av medlemmer har variert, blant annet har Maja Bugge og Rasmus Jørgensen vært faste medlemmer i perioder. Ensemblet var særlig opptatt av forbindelser mellom lyd, rom og performative uttrykk. Sentralt i arbeidet stod "musikernes skapende rolle i interdisiplinært samarbeid". 

Ensemblet har turnert med en rekke ulike produksjoner, og blant annet gjestet ULTIMA Oslo Contemporary Music Festival, Festspillene i Nord-Norge, BIT Teatergarasjen, Spor-festivalen i Århus, Göteborgs Dans- og Teaterfestival, Litteratursymposiet i Odda og Nordic Music Days. Flere av prosjektene har hatt premiere på Black Box teater i Oslo.

Referanser
----------

1. ↑  «Ning». *sceneweb.no* **(norsk)**. Besøkt 28. november 2022.
2. ↑  «N I N G». *www.ningensemble.com*. Besøkt 4. november 2022.
**Hu Qili** (kinesisk: 胡启立; pinyin: *Hú Qǐlì*, født i oktober 1929 i Shaanxi i Kina) er en kommunistisk politiker i Folkerepublikken Kina.

I 1948 sluttet Hu seg til Det kinesiske kommunistiske parti (KKP). Han studerte ved Pekinguniversitetet fra 1946 til 1951. Under studiene var han president for Den allkinesiske studentunion. Han ble uteksaminert med grad i elektronikk. 

Han steg i gradene i politikk og det offentlige apparat, var blant annet borgermester i Tianjin, og ble i 1987 medlem av de øverste partiorganer, ikke minst Politbyrået for sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti. 

Etter at Hu Yaobangs døde i 1989 og det kom til store demonstrasjoner i Beijing, unnlot han å stemme for unntakstilstand for å slå ned studentene på Den himmelske freds plass. Men i motsetning til Qiao Shi, det andre medlemmet av Politbyrået som lot være å stemme, ble Hu da kastet ut av den stående komite etter Zhao Ziyangs fall. 

Etter at han skiftet mening, ble han utnevnt til viseminister for maskinbygging og elektronisk industri ved hjelp av Wan Li.

Referanser
----------

1. ↑   BOE ID BOE-A-2007-20239[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hu Qili hos China Vitae Rediger på Wikidata
* Biografi av Hu Qili Arkivert 24. juli 2009 hos Wayback Machine. Folkets Dagblad online.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** Munzinger (iba)
 |
**MASwigns Sdn.Bhd.** er et Malaysisk flyselskap. Det startet opp som regional-flyselskap på øya Borneo, etter at Malaysia Airlines sluttet å fly små regional-ruter.
Flyselskapet tok over flåten til det tidligere Malaysiske lavpris-flyselskapet FlyAsianExpress(FAX).
De opererer bare på Borneo, ettersom det andre flyselskapet eid av Malaysia Airlines; lavpris-flyselskapet Firefly flyr regional ruter med ATR 72 fly på *Halvøya*, eller også kjent som *Fastlandet* av Malaysia.

Flåte
-----

MASWings' flåte består av følgende fly:(Målt 26.04.2010)


**MASwings' Flåte**| Fly | I Flåte | Bestillinger | Antall Seter | Ruter | Bemerkninger |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| DHC-6 Series 300 | 4 | 0 | 19 | *Innland* |  |
| ATR 72-500 | 10 | 0 | 68 | *Innland & ruten Kuching-Pontianak* |  |

MASwings Twin Otter fly på rullebanen på Lawas flyplass

Se også
-------

* Malaysia Airlines
* Firefly

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) MASwings – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Deler av Skopunarfjørður og Hestur sett fra Skopun
**Skopunarfjørður** (IPA: [ˈskoːpʊnaɹˌfjøːɹʊɹ], *Skopunsfjord*) er et naturlig sund på Færøyene, som skiller Sandoy i sør fra Streymoy og Hestur i nord. Den har fått sitt navn etter bygda Skopun på Sandoy, som sammen med Kirkjubøur er de eneste bebyggelsene langs stredet. Skopunarfjørður er ikke noen fjord i tradisjonell forstand, men i færøysk er bruken av ordet utvidet til også å omfatte sund.

Sandoyartunnilin, *Sandoytunellen*, er en planlagt undersjøisk tunnel som skal gå fra Skopun og diagonalt over sundet. Tunnelen vil dermed bli 9 kilometer lang, hvilket vil gjøre den til den lengste undersjøiske tunnelen i verden.

Skopunarfjørður er også regnet som skillet mellom de to store dialektområdene i færøysk språk, *nordenfjordsdialekt* og *søndenfjordsdialekt*. Dette skillet blir nevnt for første gang i skrifter av Lucas Jacobson Debes fra 1673. Senere skiller Jens Christian Svabo dialektene i nord, sør og Tórshavn fra hverandre i sitt manuskipt til en færøysk ordbok.

Portal: Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Vincenzo «Enzo» Polito** (født 29. oktober 1926 i Napoli) var en italiensk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Polito vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det italienske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Jugoslavia. Italias resultat i finalerunden som besto av fire lag; 2-7 mot gullvinnerne fra Ungarn og 1-3 mot Jugoslavia og seier over USA med 5-4 fra gruppespillet, et resultat som ble tatt med til finalerunden. Det var 21 lag som deltok i vannpoloturneringen som ble avviklet 25. juli til 2. august 1952. Polito spilte seks kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Finlands flagg Helsingfors - Bronse Bronse i vannpolo, Italias flagg Italia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Enzo Polito – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Enzo Polito – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Enzo Polito – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Enzo Polito – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (it) Enzo Polito – Italias olympiske komité Rediger på Wikidata
**MB «Sjøgutt»** ble bygd som seilbåt i England etter første verdenskrig. Den ble bygd av eik og var 36 fot lang og 9 fot bred. Den kom senere til Norge og første eier i Norge var statsminister Christian Michelsen fra Bergen. Han hadde den i noen år, men la den ut for salg på midten av 1920-tallet.

Kristian Bauge, som drev med båtskyss i Florabassenget ytterst på kysten i Sogn og Fjordane, kjøpte båten. Han rigget den ned, satte inn en 12 hk Avance oppfyringsmotor, og bygde styrehus på båten før han tok den i bruk til skyssbåt og fraktet varer og passasjerer mellom Florø by og øyene utenfor. «Sjøgutt» gjorde da ca. 7,5 knop. Etter noen år solgte han den videre til en bergenser, Erik Grant Lea, eier av Gjølanger Mølle i Dalsfjorden. Han skulle bruke den til bedriftsbåt. 

I 1947 ble «Sjøgutt» kjøpt av Hilmar Røed i Svelgen i Sogn og Fjordane, et sted som på den tiden var uten veisamband og derfor hadde stort behov for skyssbåter. Røed drev skyss med «Sjøgutt» frem til påsken i 1953. Onsdag før påske i 1953, var «Sjøgutt» i skyss til Florø. På returen til Svelgen blåste det opp til storm og regn med svært dårlig sikt ut på kvelden. Da de passerte Botnane i Bremanger, et stykke nord for Florø, så de nesten ingenting, og valgte å gå til land ved en sjøbu der for å vente til det verste været var over. På grunn av den dårlige sikten kom de for nært land, og båten kom ned på en stein og slo hull i bunnen. «Sjøgutt» fyltes med vann og motoren stanset. En mann i Botnane, som ville se etter færingen sin som låg nede i støa før han gikk til sengs for natten, hørte fløyting og skrik fra fjorden, og forsto at her var det noe galt på ferde. Han fikk med seg en nabo, og de sette seg i færingen og rodde ut. De kom akkurat tidsnok til å berge de to ombord før båten gikk under.[]

«Sjøgutt» ble senere[*når?*] tatt opp og ført inn til Svelgen. Skadene var så store at det ikke ville lønne seg å reparere den for senere bruk. Det som var av verdi, ble demontert og tatt vare på, og «Sjøgutt» ble så senket i fjorden.
**Pretzschendorf** ([ˈprɛtʃendorf]) er en tidligere landkommune i den vestlige delen av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen, mellom Freiberg og Dippoldiswalde, langs grensen til Landkreis Mittelsachsen. Kommunen hadde 4 261 innbyggere (31. desember 2008) og er en del av forvaltningsfellesskapet Pretzschendorf.

Pretzschendorf ligger omkring 25 km sørvest for Dresden, 14 km sørøst for Freiberg, 10 km vest for byen Dippoldiswalde og 18 km nord for grensen mot Tsjekkia. Kommunen befinner seg ved foten til landskapet Osterzgebirge og grenser i nord til Tharandter Wald. Elven Colmnitzbach springer ut fra kommunens sørlige del i Sachsens geografiske midtpunkt. Distriktet Klingenberg ligger ved demningen Klingenberg, hvofra sideelven Wilde Weißeritz flyter ved grensen mot kommunen.

Kommunen Pretzschendorf består av de fem distriktene Pretzschendorf, Colmnitz (selvstendig kommune frem til 1999), Friedersdorf (selvstendig kommune frem til 1973), Klingenberg (selvstendig kommune frem til 1999), og Friedersdorf (selvstendig kommune frem til 1973). 

Pretzschendorf var en kommune i Kreis Dippoldiswalde fra 1952 til 1990, og i Landkreis Dippoldiswalde fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var den en del av i Weißeritzkreis, og siden 1. august 2008 har den vært en del av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.

Bilder
------

* Pretzschendorf kirkePretzschendorf kirke
* Pretzschendorf riddergods  Foto: ca. 1860Pretzschendorf riddergods  Foto: ca. 1860
* Gården VierseithofGården Vierseithof

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
Plassen fremstilt av Andrej Jefimovitsj Martynov (1768–1826)
Utsyn mot plassen fra observasjonsplattformen på Isakskatedralens kolonnade.
**Senatsplassen** (russisk: Сенатская площадь), tidligere **Dekabristplassen** (Площадь Декабристов) fra 1925 til 2008, og opprinnelig **Petersplassen** (Петровская площадь) før 1925, er en plass i St. Petersburg i Russland. Den ligger på Store Nevas venstre bredd, foran Isakskatedralen. 

Plassen ble opprinnelig oppkalt etter Peter den store. I 1925 ble navnet endret til *Dekabristplassen* til minne om Dekabristopprøret som fant sted der i 1825.

Plassen avgrenses av Admiralitetsbygningen i øst. I vest er Senats- og synodebygningen (nå sete for Russlands konstitusjonsdomstol). Monumentet *Bronserytteren* pryder plassen.

Referanser
----------

1. ↑  «Forfatningsdomstolen». Arkivert fra originalen 6. september 2018. Besøkt 26. januar 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF
 |
**Paraphrynoveliidae** er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Nebbmunner har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen. De lever sannsynligvis som rovdyr, der de suger ut kroppsvæske fra andre dyr. Det er kjent to arter av disse sjeldne tegene, fra det sørlige Afrika.

Utseende
--------

Små (1,7–2,4 mm), ovale til pæreformede, vingeløse teger. Hodet er avlangt, fasettøynene små, runde og utstående. Punktøyne mangler. Antennene er fire-leddete og trådformede. Sugesnabelen når til bakhoftene og består av fire ledd. Kroppen er pæreformet. Føttene er tre-leddete.

Levevis
-------

*Paraphrynovelia*-artene lever mellom våt mose ved bredden av ferskvann.

Systematisk inndeling
---------------------

Familien Paraphrynoveliidae er systematisk plassert i gruppen Gerromorpha, sammen med: Mesoveliidae, Hebridae, Macroveliidae, vannskridere, Veliidae, Hermatobatidae og Vannløpere.

Et latinsk familienavn ender med *...idae*, og et navn på en overfamilie på *...oidea*.

  

**Treliste**
* Nebbmunner (Hemiptera)
	+ delgruppe **teger** (Heteroptera)
		- gruppe **Gerromorpha** – lever i vann eller på vannoverflaten.
			* familien **Paraphrynoveliidae** Møller Andersen, 1978
				+ slekten *Paraphrynovelia* Poisson, 1957 – to arter, sørlige Afrika
					- *Paraphrynovelia brincki* Poisson, 1957
					- *Paraphrynovelia slateri* Møller Andersen, 1978

Kilder
------

* Schuh, R.T. og Slater, J.A. (1995) *True Bugs of the World. 23. Paraphrynoveliidae.* Ithaca, New York.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Paraphrynoveliidae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Paraphrynoveliidae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Paraphrynoveliidae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Paraphrynoveliidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for SveitsSveits Sveits |
| Alpint |
| Alpint Vinter-OL for ungdom |
| Sølv | 2020 i Sveits’ flagg Lausanne | Slalåm |

**Lena Volken** (født 7. november 2002) er en sveitisk alpinist, som representerer klubben SC Brigerberg.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2018/19

Volken deltok i sitt første FIS-renn i desember 2018, og i januar 2019 kom hun på andreplass i storslalåm under Arnold Lynn World Cup. Hun fikk sin første pallplass i et FIS-renn i februar 2019, med en tredjeplass i storslalåm i Savognin. Hun deltok i slalåm og storslalåm i det sveitsiske juniormesterskapet og det sveitsiske mesterskapet i alpint i 2019, men fullførte ingen av disse rennene. I april deltok hun i det franske mesterskapet i alpint, og kjørte der inn til niendeplass i storslalåm og ellevteplass i slalåm.

### Sesongen 2019/20

Hun fikk sølv i slalåm under Vinter-OL for ungdom 2020, bak Emma Sahlin fra Sverige. Hun kom på sjetteplass i storslalåm, og kjørte ut i super-G.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  FIS - *Lena Volken - Results*, besøkt 7. mars 2020.
3. ↑  Lausanne 2020 - *Alpine Skiing - Women's Slalom* Arkivert 20. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 7. mars 2020.
4. ↑  Lausanne - *Lena Volken* Arkivert 14. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 7. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lena Volken – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Lena Volken – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Lena Volken – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Lena Volken – TheSports.org Rediger på Wikidata
Portefølje og portfolio betegner òg kunstneres tegne- og presentasjons-mapper, eller andre samlinger bilder og arbeidsprøver. Her en mappe kunsttrykk 2011.
En **portefølje** (fra fransk *portefeuille*, lommebok; engelsk *portfolio*) er en mappe med egne arbeider eller oppgaver. Portefølje refererer til den mappen man viser mulige oppdrags- eller arbeidsgivere i blant annet yrker som grafisk designer, fotograf, fotomodell, illustratør, arkitekt, kunstner og formgiver. Porteføljen inneholder utvalgte arbeider som tar sikte på å vise kunstnerens stil, ferdigheter, interesser og erfaring. Den inneholder gjerne foto, tegninger, malerier, renderinger eller lignende, avhengig av yrkesgruppe og situasjon.

Tradisjonelt har porteføljen vært presentert som bok eller hefte eller trykt og satt i en perm, gjerne med kunstnerens stilavtrykk på utformingen. Dette er vanlig også idag, for bruk på intervjuer og i spesielle sammenhenger, men digitale porteføljer er stadig mer populært. Disse sendes per e-post eller lastes opp på digitale publiseringsplattformer.

Referanser
----------

1. ↑  Store norske leksikon: portfolio
Dekret fra tyske militære myndigheter vedrørende portforbud på Jersey i 1941.

**Portforbud** er forbud mot å oppholde seg utendørs til visse tider på grunn av uroligheter, som straff, ved pandemier eller lignende. Det er også en type unntakstilstand som kan erklæres av en regjering eller annen myndighet. Portforbudet pålegger visse eller samtlige personer å vende tilbake til sine hjem før et visst klokkeslett. Personer som trosser portforbudet, kan bli pågrepet av politi, militære eller annen ordensmakt.

Portforbud innføres gjerne som et forsøk på å gjenvinne ro og orden etter uroligheter, men kan også brukes som et middel til undertrykkelse av visse befolkningsgrupper (som for eksempel portforbudet det nasjonalsosialistiske Tyskland påla jødene).

Se også
-------

* Unntakstilstand

Referanser
----------

1. ↑  «Portforbud», *Bokmålsordboka*

Kilder
------

* (no) Portforbud i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Landkreis Jerichower Land** er en krets (*Landkreis*) i den nordøstlige delen av den tyske delstaten Sachsen-Anhalt. Kretsen ble opprettet den 1. juli 2007 i forbindelse med kretsreformen i Sachsen-Anhalt i 2007 gjennom en sammenslåing av Kreis Burg og Kreis Genthin, såvel som Mangelsdorf fra Kreis Havelberg. Sachsen-Anhalt førte dermed videre en gammel tradisjon fra kongedømmet Preussen og Fristaten Preussen i de tidligere landkretsene Jerichow I og Jerichow II.

Kretsen grenser i nord og nordvest til Landkreis Stendal, i nordøst til Landkreis Havelland i Brandenburg, i øst til Landkreis Potsdam-Mittelmark i Brandenburg, i sør til Landkreis Anhalt-Bitterfeld, i sørvest til Salzlandkreis og den kretsfrie byen Magdeburg, og i vest til Landkreis Börde.

Referanser
----------

1. ↑  Statistisches Landesamt Sachsen-Anhalt: «Bevölkerung der Gemeinden – Stand: 31. Dezember 2014».

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Landkreis Jerichower Land – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
***Physocoryna*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Gasnke små (ca. 5 millimeter), avlange, som oftest noe firkantede, matte, mørke bladbiller. Oversiden er tett og svært grovt punktert, ujevn og knudrete. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Pronotum er trapesformet. Antennene består av 7 ledd og er korte og klubbeformede. Dekkvingene er oftest nokså firkantede, beina temmelig korte. Dekkvingene har 8 uregelmessige punktstriper, i alle fall ved roten, og gjerne fire svakt opphøyde ribber.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Denne slekten omfatter arter som lever på familiene Malpighiaceae og erteblomstfamilien.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt fra Costa Rica i nord til Argentina i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Chalepini** Weise, 1910
						* slekten ***Physocoryna*** Guérin-Ménéville, 1844
							+ *Physocoryna expansa* Pic, 1925
							+ *Physocoryna parvula* Weise, 1921
							+ *Physocoryna scabra* Guérin-Méneville, 1844

Litteratur
----------

* *Physocoryna* på ITIS
* Hispines of the World - *Physocoryna*

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av *Physocoryna scabra*
* (en) *Physocoryna* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Physocoryna* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Physocoryna* hos ITIS Rediger på Wikidata
* (en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Zarqa**, arabisk **Az Zarqā** (norsk: *Den blå*) er en by ved elva Zarqa i Jordan, nordøst for hovedstaden Amman. Byen hadde 792 000 innbyggere i 2000, og anslått 1 million innbyggere idag (2007). Zarqa er landets nest største by, og hovedstad i guvernementet Zarqa. 

Zarqa er Jordans industrisenter med mer enn 50% av landets fabrikker. Industriveksten har vært stimulert av lave eiendomspriser og nærhet til hovedstaden. Mer enn halvparten av befolkningen er palestinske flyktninger fra Vestbredden som følge av krigen i 1948 og Seksdagerskrigen. Klimaet i Zarqa er varmt og tørt ørkenklima. Byens viktigste landemerke er Qasr Shebib. 

Byen Zarqa kom i verdens søkelys den 6. september 1970 da terrorister fra den palestinske grupperingen PFLP nesten samtidig kapret tre fly fra Swissair, Pan Am og TWA. Alle flyene måtte lande på flystripen *Dawson's Field* nær Zarqa. Under forhandlingene om løslatelse av palestinske fanger ble også et fjerde fly fra BOAC kapret. Etterhvert ble alle gisler løslatt, og flyene sprengt. Hendelsen intensiverte konflikten mellom jordanerne og palestinerne i landet, noe som kulminerte i massakrene under Svart september. 

Zarqa er også fødebyen til terroristen Abu Musab al-Zarqawi.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |