**Aleksej Demidovitsj Perminow** (født 4. oktober 1922 i Kirov, Sovjetunionen, død 15. oktober 2018 i Oslo) var en russiskfødt akademiker og oversetter. Han var lærer ved det norske Forsvarets russiskkurs og førsteamanuensis ved Universitetet i Oslo.

Andre verdenskrig
-----------------

Perminow kom fra byen Kirov. Han tok videregående utdannelse og var soldat i Den røde armé ved frontlinjen i Polen da Nazi-Tyskland gikk til angrep 22. juni 1941. Den unge artillerisoldatens stilling ble raskt overrent av de bedre utrustede og trente tyske soldatene og Perminow havnet i tysk krigsfangenskap. Han ble holdt i fangeleirer i Polen og Tyskland, før han ble sendt til tvangsarbeid i Rovaniemi i Finland. Høsten 1943 ble han overført til Norge og Gardermoen, deretter til Gossen ved Molde sommeren 1944. Han klarte til slutt å rømme.

Perminow ville ikke tilbake til Sovjetunionen, som så svært ublidt på egne som hadde vært krigsfanger. De ble ansett som forrædere. Med lokal hjelp, klarte Perminow å unngå deportasjon til Sovjetunionen etter krigens slutt ved å holde seg skjult til mars 1946.

Russisklærer og oversetter
--------------------------

Etter krigen tok han Rektor Sophus Jensens artiums- og realskolekursus i Oslo og gikk i 1952 opp som privatist ved Oslo katedralskole. Perminow ble i 1963 cand. philol. ved Universitetet i Oslo.

I 1954 ble han bedt om å delta i oppstarten av Det militære språkkurs i russisk. Perminow var lærer ved dette kurset til 1967, da han ble universitetslektor ved Slavisk-baltisk institutt ved Universitetet i Oslo. Da han ble pensjonert i 1991, var han førsteamanuensis. Hans innsats er beskrevet som å ha «hatt stor betydning for russiskstudiene i Norge».

Perminow har oversatt bøker til norsk fra russisk. Perminow var den første som oversatte Platonow til norsk. Han har gjendiktet russisk poesi og utgitt antologier med dikt av blant andre Fjodor Abramov og Andrej Voznesenskij. I 2009 ble han som skjønnlitterær oversetter tildelt statens stipend for eldre fortjente kunstnere.

Utmerkelser
-----------

Perminow ble i 2014 tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv.

Bibliografi (utvalg)
--------------------

* *Halvveis til månen. Nye sovjetrussiske noveller*, redigert av Aleksej D. Perminow, Oslo: Cappelen, 1977. Fulltekstutgave fra Nasjonalbiblioteket
* Tendrjakov, Vladimir:  *Hittebarnet og andre noveller*, utvalg og forord ved Aleksej D. Perminow, Oslo : Aschehoug, 1980. Fulltekstutgave fra Nasjonalbiblioteket
* Voznesenskij, Andrej: *Nostalgi etter nåtid*, gjendiktet av Erik Bystad og Aleksej D. Perminow, Oslo: Dreyer, 1988. Fulltekstutgave fra Nasjonalbiblioteket

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.begravdeioslo.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Skattelister, *VG* Arkivert 1. januar 2014 hos Wayback Machine.
3. 1 2  «En krigsfange vender tilbake», *Ukeadressa*, *Adresseavisen*, 7. mai 2011, del 4, s. 30–37.
4. 1 2 3  «Nekrolog». *Aftenposten*. 22. oktober 2018. s. 29.
5. 1 2  «Men Aleksej Perminow ville ikke hjem», *Radiodokumentaren*, NRK.
6. 1 2  «90», Aftenposten, morgenutgaven 4. oktober 2012, del 2, s. 14.
7. 1 2 3  «Krigsfangen som forble i Norge», *Aftenposten*, morgenutgaven 4. oktober 1997, s. 11.
8. ↑  Johan Olav Seland:«Væpnet med gloser», *Språknytt*, nr. 3, 2008.
9. ↑  «Tildeling av statens stipend for eldre fortjente kunstnere», Kultur- og kirkedepartementet, pressemelding, nr. 42/09, 31. mars 2009.
10. ↑  «Tildelinger av ordener og medaljer», Kongehuset.