recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Norges Grunnlov § 21** er den 21. paragraf i Eidsvollsgrunnloven av 1814. Den slår fast at Norges konge utnevner alle sivile, geistlige og militære embedsmenn. Den slår også fast at norske borgere ved lov kan fritas fra embedet.

Etter grunnlovsendring av 26. mars 1980, kunngjort 2. mai 1980, lyder paragrafen:

> Kongen vælger og beskikker, efter at have hørt sit Statsraad, alle civile, geistlige og militære Embedsmænd. Disse skulle, før Beskikkelse finder Sted, sværge eller, hvis de ved Lov ere fritagne for Edsaflæggelse, høitideligen tilsige Konstitutionen og Kongen Lydighed og Troskab; dog kunne de Embedsmænd der ei ere norske Borgere, ved Lov fritages for denne Pligt. De kongelige Prinser maa ei beklæde civile Embeder.
> 
> 
> 

Den 21. mai 2012 vedtok Stortinget en grunnlovsendring hvor §§ 2, 4, 12, 16, 21, 22 og 27 ble endret. Den norske kirke ble da endret fra å være en statsreligion (§2) til å bli en Folkekirke som understøttes av staten (§16). Samtidig ble statskirken opphevet i § 2. Ordet «geistlige» ble fjernet fra første punktum i § 21, og den reviderte paragrafen lyder:

> Kongen vælger og beskikker, efter at have hørt sit Statsraad, alle civile og militære Embedsmænd. Disse skulle, før Beskikkelse finder Sted, sværge eller, hvis de ved Lov ere fritagne for Edsaflæggelse, høitideligen tilsige Konstitutionen og Kongen Lydighed og Troskab; dog kunne de Embedsmænd der ei ere norske Borgere, ved Lov fritages for denne Pligt. De kongelige Prinser maa ei beklæde civile Embeder.
> 
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  Ikke lenger statskirke Arkivert 8. mai 2012 hos Wayback Machine. Kirkeaktuelt, 27. april 2012

| * v
* d
* r
Norges Grunnlov |
| --- |
| Paragrafer | 
* § 1
* § 2
* § 3
* § 4
* § 5
* § 6
* § 7
* § 8
* § 9
* § 10
* § 11
* § 12
* § 13
* § 14
* § 15
* § 16
* § 17
* § 18
* § 19
* § 20
* § 21
* § 22
* § 23
* § 24
* § 25
* § 26
* § 27
* § 28
* § 29
* § 30
* § 31
* § 32
* § 33
* § 34
* § 35
* § 36
* § 37
* § 38
* § 39
* § 40
* § 41
* § 42
* § 43
* § 44
* § 45
* § 46
* § 47
* § 48
* § 49
* § 50
* § 51
* § 52
* § 53
* § 54
* § 55
* § 56
* § 57
* § 58
* § 59
* § 60
* § 61
* § 62
* § 63
* § 64
* § 65
* § 66
* § 67
* § 68
* § 69
* § 70
* § 71
* § 72
* § 73
* § 74
* § 75
* § 76
* § 77
* § 78
* § 79
* § 80
* § 81
* § 82
* § 83
* § 84
* § 85
* § 86
* § 87
* § 88
* § 89
* § 90
* § 91
* § 92
* § 93
* § 94
* § 95
* § 96
* § 97
* § 98
* § 99
* § 100
* § 101
* § 102
* § 103
* § 104
* § 105
* § 106
* § 107
* § 108
* § 109
* § 110
* § 111
* § 112
* § 113
* § 114
* § 115
* § 116
* § 117
* § 118
* § 119
* § 120
* § 121

 |  |
| Historisk | 
* Bondeparagrafen
* Jesuittparagrafen
* Jødeparagrafen

 |
| Bakgrunn | 
* Riksforsamlingen
* Christian Frederik
* Eidsvollsbygningen
* 17. mai (grunnlovsdag)

 |
«***Olawes Ohlsén***» er et skillingstrykk av Adam Hiorth. Visa ble opprinnelig skrevet for Studentersamfundets teater, men den ble sunget over hele landet. Adam Hiorth har også skrevet studenterkomedien «På hybelen».

Teksten
-------

**1.**Mitt navn det er Olawes med en dobbelt v det staves,  

til efternavn Ohlsén med eftertrøkk på é-en.  

Mitt fødested er Kampen min garderop på Svampen,  

i Møllergata ni pluss ti der har jeg fritt losji, tjo!  

*Ref: Hei Olawes, knuppen ned på Tørje,*
nei Olawes du skal ikke sørje,  

hei Olawes er en tjommy gutt,  

når blott han får en liten tår så henger'n i til slutt.
  

**2.**Hu jenta mi Oline hun tjener hos de fine,  

hos henne får jeg mat og mye annet rart.  

Og når a har fått lønna så går vi ut en søndag  

og drekker ladd og har'e godt for hu Oline hu er flott, tjo!  

  

**3.**Geskjeften er så tålig går slettes ikke dårlig,  

de lange fingre har jeg arva etter far,  

jeg bær på alle tørjer for fine fruer kørjer  

men jeg forsvinner dan og van og kørja likedan, tjo!  

  

**4.**En ting jeg kan ei like og det er politie,  

de gåandes går an med de ridanes fy faen,  

og ender sulamitten på Møllergata nitten  

da er det slutt på gøy og grin o ve Ove Mossin Tjo!

Kilder
------

* De gamle visene 4 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1975
**Christopher Paus** (født 14. juli 1943) en norsk skipsreder og investor bosatt i London.

Biografi
--------

Han tilhører «Skiensgrenen» av slekten Paus og er sønn av stålgrosserer Per Paus og Hedevig Wedel-Jarlsberg, og er barnebarn av hoffsjef Peder Anker Wedel-Jarlsberg. Han er utdannet sjøoffiser ved Sjøkrigsskolen og har mastergrad i finans fra University of Wisconsin–Madison.

I 1972 ble han gift med Cecilie Wilhelmsen, datter av skipsreder Tom Wilhelmsen. Ektefellen og hennes søsken overtok som hovedeiere av rederiet Wilh. Wilhelmsen etter faren i 1978. Christopher og Cecilie Paus flyttet fra Norge i 1972, først til Athen og i 1979 til London, der de har bodd siden. Han hadde lederstillinger innen skipsfart i Citibank, bl.a. som sjef for nordeuropeisk skipsfart ved Citibanks kontor i Pireus og siden som visepresident ved Citibank London, før han etablerte seg som selvstendig investor i skipsfarts- og petroleumsvirksomhet gjennom firmaet Pausco med kontor i Oslo og London.

I 1986 overtok han vel 40% av aksjene i det tradisjonsrike rederiet Herness Shipping. Han har blant annet vært storaksjonær og styremedlem i Scorpion Offshore, og eier investeringsselskapet Pausco sammen med sin familie. Han har vært største eier av oljeriggselskapet Seajacks. Han har vært medlem av representantskapet i Wilh. Wilhelmsen.

Christopher Paus er bror av petroleumsinvestoren Peder Paus og Cornelia Paus; søskenene overtok den nå fredede eiendommen Esviken i Asker fra sine foreldre, men solgte den til Asker kommune i 1999. Han er far til designeren og forretningskvinnen Pontine Paus og forretningskvinnen Olympia Paus.

Referanser
----------

1. ↑  *Aftenposten* 25. mai 1972 s. 10
2. ↑  «'Impulsløst' tross omsetningshopp», Aftenposten, morgen, 23.07.1986, s. 10
3. ↑  Paus kjøper Scorpion-aksjer, Hegnar.no
4. ↑  Seajacks kan bli solgt, E24
5. ↑  «W.W. dropper aksjeutbytte», *Norges Handels og Sjøfartstidende* 3. juni 1986 s. 10
6. ↑  Historie, esviken.no
**Paragraf 57 i Norges Grunnlov** fastsetter antallet stortingsrepresentanter som skal velges ved stortingsvalg.

Den nåværende ordlyden er:

> Det antall stortingsrepresentanter som blir å velge, fastsettes til 169.
> 
> 
> Riket inndeles i 19 valgdistrikter.
> 
> 
> 150 av stortingsrepresentantene blir å velge som distriktsrepresentanter og de øvrige 19 som utjevningsrepresentanter.
> 
> 
> Ethvert valgdistrikt skal ha 1 utjevningsmandat.
> 
> 
> Det antall stortingsrepresentanter som blir å velge fra hvert valgdistrikt, bestemmes på grunnlag av en beregning av forholdet mellom hvert distrikts antall innbyggere samt areal, og hele rikets antall innbyggere samt dets areal, når hver innbygger gir 1 poeng og hver kvadratkilometer gir 1,8 poeng. Beregningen blir å foreta hvert åttende år.
> 
> 
> Nærmere bestemmelser om rikets inndeling i valgdistrikter og stortingsmandatenes fordeling på valgdistrikter fastsettes ved lov.
> 
> 
> 

| * v
* d
* r
Norges Grunnlov |
| --- |
| Paragrafer | 
* § 1
* § 2
* § 3
* § 4
* § 5
* § 6
* § 7
* § 8
* § 9
* § 10
* § 11
* § 12
* § 13
* § 14
* § 15
* § 16
* § 17
* § 18
* § 19
* § 20
* § 21
* § 22
* § 23
* § 24
* § 25
* § 26
* § 27
* § 28
* § 29
* § 30
* § 31
* § 32
* § 33
* § 34
* § 35
* § 36
* § 37
* § 38
* § 39
* § 40
* § 41
* § 42
* § 43
* § 44
* § 45
* § 46
* § 47
* § 48
* § 49
* § 50
* § 51
* § 52
* § 53
* § 54
* § 55
* § 56
* § 57
* § 58
* § 59
* § 60
* § 61
* § 62
* § 63
* § 64
* § 65
* § 66
* § 67
* § 68
* § 69
* § 70
* § 71
* § 72
* § 73
* § 74
* § 75
* § 76
* § 77
* § 78
* § 79
* § 80
* § 81
* § 82
* § 83
* § 84
* § 85
* § 86
* § 87
* § 88
* § 89
* § 90
* § 91
* § 92
* § 93
* § 94
* § 95
* § 96
* § 97
* § 98
* § 99
* § 100
* § 101
* § 102
* § 103
* § 104
* § 105
* § 106
* § 107
* § 108
* § 109
* § 110
* § 111
* § 112
* § 113
* § 114
* § 115
* § 116
* § 117
* § 118
* § 119
* § 120
* § 121

 |  |
| Historisk | 
* Bondeparagrafen
* Jesuittparagrafen
* Jødeparagrafen

 |
| Bakgrunn | 
* Riksforsamlingen
* Christian Frederik
* Eidsvollsbygningen
* 17. mai (grunnlovsdag)

 |
«Mong» har flere betydninger.
**Mong** er en grend som ligger sørøst i Eigersund kommune i Rogaland, omtrent 14,5 km fra Egersund sentrum.

Etymologi
---------

I Norske Gaardnavne er navnet *Mong* beskrevet som en sammensetting av «måke» og «fjord»:

> 
> Ved den lille jú1vå:g (\*Djúpivágr, den dybe Vaag), hvor der er
> Havn. Synes derfor at være sms. med angr, Gen. angrs m. Fjord, Vik
> (Indl. S. 42), som i Navne ofte forkortes til -aang. Mulig at sammenstille
> med Gaard- og Sognenavnet Manger (skr. a Mangre BK. 55 b, i Manger
> DN. I 544, 1435 udt. må1nger), som Bd. XI S. 394 er forklaret af \*Má-
> angr, sms. med már m. Maage. Denne Forklaring af Mong kan støttes
> derved, at der nogle Kilometer indenfor, paa Nordsiden af Aavendalsvandet,
> findes en Høide, må2geknúden, hvor Maagen pleier at ruge. -- Jfr. Sogndal
> GN. 89,5.
> 
> 
> 
>

Historie
--------

Tradisjonelt har småbruk og fiske vært hovednæringen. Mange tok også loseoppdrag, den gang man speidet etter skip og rodde og seilte ut for å tilby losetjeneste. I mange år var det egen skole i bygda, som i så mange andre bygder på den tiden. Skolehuset står i dag ved siden av Mongveien fylkesvei 4276 som går fra fylkesvei 44 og ned til Mong.

Det går også en gammel vei fra Ledre til Mong og videre mot Sokndal. Denne blir brukt som turvei og går i variert kystterreng, på deler av veien har en utsikt ut over havet.

Fra krigshistorien er nok det mest kjente ferden til England med fiskeskøyta Hådyr. Her er et utdrag fra en jubileumsbok om hvordan Kåre Mong opplevde overfarten til England og krigsårene.
Fiskeskøyta som er avbildet er sannsynligvis "nye" Haadyr, som ble bygd på "verven" i Høllen i Søgne etter krigen.

Hådyr er også et kjent sjømerke litt sørøst for Mong, sjømerket er en hvitmalt fjelltopp.

Stedet
------

Bygda Mong ligger helt på kysten og det er ingen skjærgård utenfor; Nordsjøen kan være hard og brutal. Landskapet vitner om at her gir ikke været så my gratis, toppene er blankskurt fjell. Trærne vokser opp av små daler og søkk, men stopper når de kommer «over» kanten. Dette har ikke hindret folk i å etablere flere småbruk. På 1960-tallet fant en småbruk med kuer, sau og høns mens en dyrket, gress, poteter og andre grønnsaker. Tidligere ble det også dyrket korn og skåret torv.

I dag er det en blanding av bolighus og fritidsbebyggelse. Det er to naturlige havner Juvåg og Nesapollen/Tuepollen. I Juvåg var det i tidligere tider anløp av rutebåt.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 1. august 2017. Besøkt 1. august 2017.
**Kollegium** (fra latin *collegium*) er en samling av personer som i fellesskap styrer eller samarbeider om noe. Et medlem i et kollegium kalles **kollega** (fra latin, egentlig «en som er valgt sammen med en annen») yrkesbror, fagfelle. Et eksempel er *akademisk kollegium*, som i egentlig forstand er en lærerforsamling ved et akademi, høyskole eller universitet. Dette begrepet brukes også som betegnelse på det øverste styret i flere slike institusjoner.

Et *lærerkollegium* er en betegnelse på forsamlingen av alle lærerne ved en skole.

Et annet eksempel er en *kollegial domstol*, som er en domstol der flere dommere deltar i avgjørelsen.

Kollegium i antikken
--------------------

Kollegium var vanlig i antikken innenfor Romerriket, personer som drev med handel dannet ofte kolleger sammen for å samarbeide. Var man medlem i et kollegium hadde man fordeler gjennom at man sammen kunne styre markedet og unngå for eksempel konkurranse fra andre. I tillegg fantes religiøse kollegier bestående av prester.

Et annet eksempel er kollegier i republikken og utover i keisertiden. Kollegier på lokalnivå i Roma var utbredt i republikken, noen kollegier hadde offentlige arbeidsoppgaver som tilsyn og slukke eventuelle branner, brann var det ofte og kunne få store konsekvenser. I tillegg kunne de ha oppsyn med vannforsyningen til området de hadde ansvar for, samt kornforsyningen. Et problem i seinrepublikken var at kollegiene også fungerte som lokale opprørsledere blant lokalbefolkningen. Dette bydde på problemer for det øverste siktet i samfunnet, som var i et klart mindretall i forhold. Disse kollegiene hadde også religiøse oppgaver tilknyttet lokalsamfunnet.

I år 7 f.Kr reorganiserte Augustus dette kollegiet (som beskrevet ovenfor) trolig grunnet problemene med opprør. Kollegiet het *vicomagistri* og hadde tilknytning til de lokale *vico* (fra latin), «nabolag», i Roma. Vicomagistri hadde ansvar for kulten *lares compitales*, festivalen *ludi compitales* og tilbedelsen av keiserkulten Augutus genius, *Genius Augusti*. I tillegg ble det ettårige embetet besatt nesten utelukkende av frigitte slaver. Dette var nytt og endret kollegiets struktur.

Se også
-------

* College

Referanser
----------

1. ↑  «kollegium»[*død lenke*], *Bokmålsordboka*
2. ↑  «kollega»[*død lenke*], *Bokmålsordboka*
**Kollektbønn** er en bønn som oppsummerer temaet for en gudstjeneste. I den tradisjonelle liturgien i Den norske kirke kom kollektbønnen i innledningen av gudstjenesten, etter gloria. Etter liturgireformen fra 1. søndag i advent 2011, er kollektbønnen et valgfritt ledd i kirkesamfunnet. 

Kollektbønnen varierer fra søndag til søndag, og skal gjenspeile dagens kirkelige budskap. I liturgien for langfredag og bots- og bededag er det ikke kollektbønn. Dager som pinseaften, 1. mai, 17. mai, jonsok, olsok, høsttakkefest og julaften har òg egne kollektbønner.

De eldste kollektbønnene har bakgrunn i *Missale Romanum*. Disse er svært generelle. Kollektbønnene som Veit Dietrich skrev, er fyldigere og mer spesielle. Kollektbønnene som blir brukt i Den norske kirke bygger på disse. Vi finner kollektbønenne for hver søndag i bøker med preketekstene gjennom kirkeåret. Alle bønnene slutter med den faste formuleringen *«han som med deg og Den hellige ånd lever og råder, en sann Gud fra evighet og til evighet.»*

Kilder
------

* Høgmessa
* Om gudstjenesten og liturgien

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** NKC
 |
Hill Aerospace Museum, bygning & flypark
B-1B Lancer utstilt utendørs.
AIR-2 Genie kjernefysiske luft-til-luft rakett plassert på en MF-9 Transporttrailer inne i jethangaren på Hill Aerospace Museum.
**Hill Aerospace Museum** ligger i Roy i Utah. Det er et U.S. Air Force museum som er en del av United States Air Force Heritage Program. Muséet ligger ved I-15 i nærheten av Hill Air Force Base.

Flyet
-----

Samlingene omfatter en rekke fly fra hele verden.
Blant de mange fly som er utstilt er Boeing B-17 Flying Fortress, Lockheed SR-71 Blackbird, Fairchild-Republic A-10 Thunderbolt, og et av de første operative Lockheed Martin F-16 Fighting Falcon

Museet er delt inn i fem utstillinger som fokuserer på ulike epoker i flyets historie.

De utstilte gjenstandene viser både luftfarten generelt og historien om Hill Air Force Base, og gir besøkende et unikt perspektiv på vekst og utvikling av Hill Air Force Base sammen med utviklingen av flyets teknologi.

Forskning og bibliotek
----------------------

I tillegg til sin samling av fly fra hele verden, huser Hill også generalmajor Rex A. Hadleys forskningsbibliotek og arkiv, som inneholder en stor mengde teknisk og historisk informasjon relatert til de utstilte fly. For tiden[*når?*] er biblioteket ikke tilgjengelig for allmennheten.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hill Aerospace Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
Skisse av hvordan man måler fotlengde og -bredde
**Mondopoint** eller **Mondo** er det internasjonale systemet for **metriske skostørrelser**. Det kan brukes for alle skotyper, og er ment å ta over for ulike nasjonale systemer for skostørrelser. I 1991 med ISO 9407 ble det definert som den foretrukne metoden for å angi skostørrelser.

Oppbygning
----------

* Tabell for voksne skostørrelser (ISO 19407).Tabell for voksne skostørrelser (ISO 19407).
* Tabell for barneskostørrelser (ISO 19407).Tabell for barneskostørrelser (ISO 19407).

### Lengde

Mondostørrelser er basert på metriske enhter hvor skostørrelsen tilsvarer fotlengden i millimeter. For eksempel vil en fotlengde på 255 mm tilsvare størrelsen på 255 i Mondo-systemet (omtrent likt 6.5 UK, 7.5 US mens, 8.5 US womens, 40 EUR).

### Bredde

I Mondopoint er det mulig å angi skoens bredde ved å angi et eget tall for dette etter en skråstrek. For eksempel vil 250/100 angi en størrelse på 250 fotlengde og 100 fotbredde.

Bærekraft
---------

Mondopoint har mulighet til å angi fotbredde som en del av størrelsen, og siden dette mangler i dagens nasjonale systemer er dette en styrke med Mondopoint. Det kan være en kjennsgjerning av skobredden gjerne kan variere noe mellom skomerker, og derfor hvordan sko fra ulike produsenter passer ulike personer (smale eller brede føtter, høy eller lav vrist). 

Ved netthandel kan Mondopoint dermed medføre til mer miljøvennlig og bærekraftig handel ved at det blir større sannsynlighet for å kjøpe en sko som passer og dermed slipper å returnere varen.

Bruk
----

Mondopoint-systemet har blitt tatt i bruk fullt ut i på militærsko av NATO og for vernesko. For eksempel tilsvarer en skostørrelse på 280/110 en fotlengde på 280 mm og en fotbredde på 110 mm (cirka 40 EUR). Mondopoint har også blitt bransjestandard for alpinstøvler.

### Lignende systemer

Et lignende system er det japanske hvor størrelsen oppgis i centimeter istedet for millimeter (for eksempel 25.5 istedet for 255), men dette er ikke i henhold til standarden. En fordel med å bruke millimeter i henhold til standarden er at man unngår halve størrelser og bruk av desimaler. Det japanske systemet har heller ikke mulighet for å angi fotbredde, slik som Mondopoint.

Se også
-------

* Skomakerlest
* Felles europeisk standard for størrelsesmerking av klær

Referanser
----------

1. ↑  ISO 9407:1991
2. ↑  «Størrelsesguide alpinstøvler». *XXL* **(norsk)**. Besøkt 31. august 2022.
**Hilleren** (av norrønt *hellir* = en heller) er et industri- og boligområde i Bergen (Loddefjord), oppkalt etter et gårdsbruk som første gang er omtalt i 1611 (med mindre det er snakk om gården som står som Hellnar i Munkeliv klosters jordebok fra 1427).

Steinbruddet
------------

Steinbruddet i Hilleren hadde fra 1910 til slutten av 1930-tallet opp mot 40 mann i arbeid, deriblant svensker og finner. De leverte stein til Bergen hovedbibliotek i 1917, Sydneshaugen skole i 1921 og Nygård skole i 1923. De innvendige trappene på Sydneshaugen fremstår som fantastisk presisjonsarbeid. Bruddet leverte også brostein, og i Gutenbergsveien i Mulen er det 300 meter med kantstein i øye-gneis fra Hilleren. I Gutenbergsveien er det også stein fra Årdal, en granitt av typen trondhjemitt.

Personer med Hilleren som etternavn
-----------------------------------

* Glenn Hilleren, fotballspiller
* Gunn Hilleren, syklist
* Per Hilleren, forfatter og predikant
* Roger Hilleren, skuespiller

Referanser
----------

1. ↑  Hilleren, *Bergen byleksikon*
2. ↑  Tom Hjertholm: «100 år gammel kantstein fra Hilleren oppe i Mulen», *Bergensavisen* 11. mars 2017
3. ↑
**Andreas Martin Corneliussen** (født 15. juni 1852, død 13. november 1916) var en norsk skolemann, teolog og forfatter. Han var utdannet cand.theol. og var en periode medeier av Nissens Pikeskole. Han var også forfatter av en lang rekke lærebøker brukt i det norske skoleverket fra 1880-tallet og inn på 1960-tallet. Sammen med sin kollega og medeier av Nissens Pikeskole Bernhard Cathrinus Pauss utgav han leseboken *Læsebok i morsmaalet* (1907–1916), en revidert utgave av leseboken Pauss hadde utgitt med Hartvig Lassen fra 1884.

Andreas Corneliussen var far til kontreadmiral og forsvarssjef Elias Corneliussen. Andreas Martin Corneliussen var sønn av cand.theol. skolemann og kirkeverge i Christiania Elias Corneliussen (1818–1880) og Petra Louise Aabel. Han var sønnesønn av stortingsrepresentant Anders Corneliussen og dattersønn av Peter Pavels Aabel.

Referanser
----------

1. ↑  Munthe, Hartvig (1906). *Provst P. Aabel og hustru født Leigh og deres efterkommere*. Kristiania. s. 10.

Litteratur
----------

* Nils A. Ytreberg, *Nissens pikeskole 1849–1949*, 1949
* Maja Lise Rønneberg Rygg, *Hartvig Nissens skole 150 år 1849–1999*, 1999
* Hartvig Munthe, *Provst P. Aabel og hustru født Leigh og deres efterkommere*, 1906

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
Utsikt til parkeringsplassen fra toppen av Mount Mitchell
**Mount Mitchell** (2 037 moh.) er det høyeste fjellet i fjellkjeden Appalachene i USA, det høyeste fjellet øst for Mississippi og det høyeste fjellet i delstaten Nord-Carolina.

Mount Mitchell var det høyeste fjellet i USA fram til Texas ble innlemmet i 1845.

Fjellet er oppkalt etter Elisha Mitchell, professor ved University of North Carolina. Han fastslo fjellets høyde i 1835, men døde ved Mitchell Falls i 1857 under en ekspedisjon for å verifisere sine tidligere beregninger. Mitchell er begravd på toppen av fjellet.

Oppstigningen til fjellet er enkel i dag ettersom det går bilvei helt til toppen. Parkeringsplassen ligger bare 15 høydemetre lavere enn utsiktsplattformen, og det er kun de siste 400 meterne man må gå til fots på en rampe, tilrettelagt for rullestolbrukere.
Hvert år siden 1974 har det vært arrangert sykkelkonkurranse (*The Assault on Mount Mitchell*) opp til toppen av fjellet. Rittet går fra Spartanburg i Sør-Carolina og er 164 km langt.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Mount Mitchell *Peakbagger.com*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mount Mitchell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Mount Mitchell – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Amerikansk presentasjon med bilder fra *RomanticAsheville.com*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**John Hubert Plunkett Murray**, ofte kjent som **Hubert Murray**, (født 29. desember 1861 i Sydney i Australia, død 27. februar 1940) var en australsk dommer, koloniadministrator for Storbritannia og viseguvernør i Papua fra 1908 og frem til sin død i Samarai i 1861. Murray studerte ved Sydney Grammar School der han vant flere sportslige premier. Murray flyttet deretter til England i 1878 der han studerte ved Brighton College (som utviste ham etter at han slo ned en annen elev) og han studerte til en bachelorgrad ved Oxford University i 1886. 

Murray var cirka 190 cm høy som spilte rugby for klubben Harlequins. Murray vant også den engelske amatørtittelen innen tungvektsboksing. Murray ble etterfulgt som koloni-administrator av hans nevø, Hubert Leonard Murray (1886–1963). I 1904, ble Murray utnevnt som dommer i Ny-Guinea som på denne tiden fremdeles var en britisk koloni. Murray ble konstituert som britisk koloni- administrator i 1907 og han ble viseguvernør i 1908, en posisjon som han holdt frem til sin død i Samarai i 1940. Da Murray ankom Papua for første gang var det 64 hvite innbyggere der. Området var 230 000 kvadratmeter stort territorium, mye av dette var uutforsket jungel, med mange innfødte stammer hvorav enkelte av dem var kannibaler og hodejegere.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage, oppført som John Hubert Plunkett Murray, The Peerage person ID p3404.htm#i34033, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6sq9bwd, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   The Peerage person ID p3404.htm#i34033, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Australian Dictionary of Biography **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Munnar, Kerala
Nainital, Uttarakhand, India
En **Hill Station** er en liten, høytliggende bebyggelse. Hill stations forekom i britiske kolonier i Asia, spesielt Britisk India, og i en viss grad også i Afrika. En Hill Station var et feriested hvor kolonimaktens tjenestemenn søkte tilflukt fra sommerheten. I India lå de fleste Hill Stations mellom 1 000 og 2 500 meters høyde, svært få lå lavere.

Historie
--------

Hill stations i Britisk India ble anlagt av ulike grunner. Etter Det indiske opprøret i 1857 ønsket britiske embetsmenn og britiske offiserer å søke tilflukt fra det malaria-infiserte lavlandet ved å søke tilflukt i Himalaya i nord og Nilgirifjellene i syd, et mønster som startet enda så tidlig som i 1857. Andre faktorer spilte inn, engstelse ved livet i India, blant annet "fear of degeneration brought on by too long residence in a debilitating land." En Hill Staton skulle være mest mulig likt hjemlandet, slik som Lord Lytton uttalte om Ooty på 1870-tallet: "such beautiful English rain, such delicious English mud." Shimla ble offisiell britisk "sommer-hovedstad i India" på 1860-tallet og alle stasjoner tjente som "an vital centers of political and military power", spesielt etter 1857-opprøret.

De første Hill Station ble anlagt på 1820-tallet, primært som et sanatorium. På 1840- og 1850-tallet ar det en bølge av nye anlegg med hovedvekt på at de skulle være "places to rest and recuperate from the arduous life on the plains". På andre halvdel av 1800-tallet var det en periode med mindre nye anegg og tilslutt nådde anleggene sin høyde sent på 1800-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  *A Concise History of India*. Cambridge University Press. 2002. s. 111. ISBN 978-0-521-63974-3.
2. 1 2  Kennedy, Dane (1996). *The Magic Mountains: Hill Stations and the British Raj*. Berkeley: University of California Press. Besøkt 19. august 2014.
3. ↑  The political importance of the official stations was underscored by the inauguration of large and costly public-building projects."

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
Tvillingbyene **Hubli-Dharwad** ligger ca. 430 km fra Bangalore, hovedstaden i delstaten Karnataka. Dharwad er det administrative sentrum i distriktet Dharwad, mens byen Hubli som ligger ca. 22 km unna er det kommersielle sentrum. Sammen danner de en tvillingby som regnes som distriktshovedstaden i Dharwad District.

Transport
---------

Hubli har bra transportmuligheter både på vei, bane og i luften. Byen ligger sentralt og har gode tilknytniger til både Bangalore og Mumbai osv.

Det går flere ekspress- og passasjertog mellom Hubli og Bangalore hver dag. Hubli er en viktig jernbanesentral, og har derfor daglig avganger til Bangalore, Mumbai, Pune, Delhi, Hyderabad, Ahmedabad, Vijayawada, Mysore og ukentlig avgang til Chennai, Howrah og Thiruvanantapuram. 

Kingfisher Airlines flyr daglig til Bangalore og Mumbai. Hubli Airport vil snart kunne ta i mot fly om natten, og da forventer man at trafikken vil øke.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Seoule Simeon** (født 10. oktober 1970) er en vanuatisk politiker som fra 19. september 2019 til 20. mars 2020 var parlamentspresident i Vanuatu. Han var fungerende president i landet fra 6. til 23. juli 2022.

Biografi
--------

Simeon tilhører den fransktalende minoriteten i landet. Han har ti års skolegang på Louis-Antoine de Bougainville skole, men har ingen høyere utdanning. Ved parlamentsvalget i 2016 ble han innvalgt for Union for Moderate Parties (det konservative partiet for fransktalende) fra valgdistriktet Épi Island i Shefa-provinsen i Vanuatu. Fra 26. november 2016 til 6. september 2019 var han ungdoms- og idrettsminister i regjeringen til Charlot Salwai. Han gikk ut av regjeringen da han ble valgt til parlamentspresident.

Ved parlamentsvalget i 2020 ble Simeon gjenvalgt, denne gang for partiet Reunification Movement for Change (RMC). Han ble utnevnt til utdanningsminister i regjeringen til statsminister Bob Loughman. I november 2020 gikk han ut av partiet RMC og tok plass blant opposisjonen i parlamentet.

Referanser
----------

1. 1 2  «Hon. Seoule Simeon». parliament.gov.vu. Besøkt 1. februar 2023.
2. ↑  «Vanuatu's new PM appoints his new Cabinet». RNZ. 21. april 2020.
3. ↑  «Ministry of Education and Training – Leadership». moet.gov.vu.
4. ↑  Terence Malapa. «Two RMC Ministers Resign from Political Party». Vanuatu Daily Post.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Seoule Simeon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Andreas Melchior Glückstad Wiel** (født 13. juni 1826 i Fredrikshald, død 19. juli 1900 samme sted) var en norsk sagbrukseier, trelasthandler og stortingsrepresentant. Han er særlig kjent for sin rolle som initiativtager til stiftelsen av Saugbrugsforeningen i 1859.

Wiel var av slekten Wiel og sønn av eier av Berby, Mads Truelsen Wiel.

Etter opphold hos en slektning i Trondheim var han mange år utenlands for å utdanne seg som forretningsmann. Etter at Saugbrugsforeningen var blitt etablert, var han i begynnelsen disponent for dette, deretter en del av direksjonen. Han var også innehaver av Wiels bruk og eide store skogeiendommer.

I tillegg til at han hadde eierinteresser i Haldens tændstikfabrik, Haldens ølbryggeri, Haldens bomuldsvæveri og spinderi samt Fredrikshalds meieribolag, ble han administrerende direktør i Dalslandsbanen mens denne var under bygging og frem til 1899.

Wiel var britisk vicekonsul, suppleant til styret for Norges Banks avdeling, han var medlem av bystyret og av formannsskapet. I 1863 var han ordfører i Fredrikshald.

Han var 1. representant for Fredrikshald til Stortinget i tre perioder; 1851, 1865 og 1868.

Utmerkelser
-----------

Wiel var innehaver av St. Olavs Orden, Vasaordenen og Nordstjerneordenen.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 954–955[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5  Lindstøl, Tallak (1914). *Stortinget og statsraadet: 1814-1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg*. Kristiania: Steen'ske bogtrykkeri. s. 954–955.
3. ↑  «Saugbrugsforeningen – Store norske leksikon». *Store norske leksikon*. Besøkt 25. april 2016. [*død lenke*]
4. ↑  Biografisk informasjon om Andreas Melchior Glückstad Wiel , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Andreas Melchior Glückstad Wiel hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Sepang** er en by og et distrikt sør i delstaten Selangor i Malaysia. Distriktet dekker et område på 612 km² og hadde i 2010 et innbyggertall på 212 050. 

Sepang var tidligere en liten by, men har hatt sterk vekst etter store utbygginger på 1990-tallet, hvorav de mest kjente er Kuala Lumpur International Airport (åpnet 1998), som betjener hovedstaden Kuala Lumpur, og Sepang International Circuit (åpnet 1999), hvor Formel 1-løpet Malaysias Grand Prix har blitt arrangert siden 1999. I Sepang ligger også teknologibyen Cyberjaya, som ble åpnet i 1997, og hvor flere universiteter og over 250 multinasjonale selskaper er representert.

* Kuala Lumpur International AirportKuala Lumpur International Airport
* Sepang International CircuitSepang International Circuit
* Limkokwing-universitetet i CyberjayaLimkokwing-universitetet i Cyberjaya

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Nettsted for byen Sepang

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Biagio Anthony Gazzarra** (født 28. august 1930 i New York City, død 3. februar 2012 i New York City), kjent som Ben Gazzara, var en amerikansk film-, scene-, og Emmy Award-vinnende TV-skuespiller og regissør.

Gazzara ble født i New York City, sønn av italienske innvandrere Angelina (født Cusumano) og Antonio Gazzarra, som var en arbeidsmann og snekker. Gazzara vokste opp i New Yorks Kips Bay nabolag. Han bodde på 29th Street og gikk på New York Citys Stuyvesant High School, og ble til slutt uteksaminert fra Saint Simon Stock i The Bronx. Noen år senere sa han at hans kjærlighet for teater hadde reddet ham fra et liv i kriminalitet i tenårene. Han begynte på City College of New York for å studere elektroteknikk. Etter to år angret han. Han tok timer i skuespill ved Dramatic Workshop of The New School i New York med den innflytelsesrike tyske regissøren Erwin Piscator og etterpå ble det Actors Studio.

Gazzaras meste kjente roller på film var i Capone (1975), Road House (1989), The Spanish Prisoner (1997), Buffalo '66 (1998), Den store Lebowski (1998), The Thomas Crown Affair (1999), Summer of Sam (1999), Dogville (2003) og 13 (2010) hvor han spilte mot Jason Statham, 50 Cent og Mickey Rourke.

Gazzara ble diagnostisert med strupekreft i 1999. Den 3. februar 2012 døde han av kreft i bukspyttkjertelen på Bellevue Hospital Center i New York City.

Referanser
----------

1. ↑   www.theatreworldawards.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ben Gazzara på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Ben Gazzara i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Ben Gazzara på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Ben Gazzara på danskfilmogtv.dk Rediger på Wikidata

* (da) Ben Gazzara på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Ben Gazzara på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Ben Gazzara på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Ben Gazzara hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Ben Gazzara hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Ben Gazzara hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
«Andreas Nielsen» har flere betydninger.
**Andreas «Anda» Niels Adam Kristian Nielsen** (født 10. mars 1910 i Qoornoq, død 1993) var en grønlandsk jurist og politiker, som blant annet var medlem av Grønlandskommisjonen og Grønlands Landsråd. 

Hans politiske karriere startet som kommunepolitiker, i kommunalrådet og kommunestyret, før han i 1949 ble medlem av Grønlandskommisjonen. Etter en periode som suppleant ble han valgt inn i Grønlands Landsråd i 1959, og satt der i to perioder, fram til 1967. I tillegg til sin politiske karriere har han også jobbet i radio, og har jobbet i administrasjonen i kullminen i Qullissat. Han har også vært kretsdommer og meddommer i Landsretten. Han ble tildelt *Belønningsmedaljen av 2. grad med krone*. Da han ble pensjonist flyttet han til Nuuk, da hjembygda Qoornoq var nedlagt.

Referanser
----------

1. ↑  Kirkebøker Nuuk 1902–1915, besøkt 12. april 2022.
2. ↑  Atuagagdliutit - *Mindeord ved Anda Nielsens død* av Lars Emil Johansen, 12. april 2022.
**Sepik** er den lengste elva på øya Ny-Guinea. Mesteparten av elva renner gjennom provinsene Sandaun og Øst-Sepik i Papua Ny-Guinea, men på en kort strekning renner den også gjennom provinsen Papua i Indonesia.

Sepik renner gjennom sumper, tropiske regnskoger og fjellandskap. Biologisk sett er elvesystemet muligens det største uberørte ferskvanns-våtmarksystemet i Asia-Stillehavsregionen.

Beskrivelse
-----------

Elva har sitt utspring i Victor Emanuelfjellene i de sentrale fjellområdene i Papua Ny-Guinea. Fra kildene i fjellene ved Telefomin renner den mot nordvest og renner ut av fjellområdene nær Yapsei. herfra renner den inn i den indonesiske provinsen Papua, før den snur tilbake mot nordøst og deretter østover over resten av sitt løp. Den mottar flere sideelver fra Bewanifjellene og Torricellifjellene i nord og Sentralkjeden i sør.

Over mesteparten av sintt løp renner elva i et snirklete og buktende løp mot Bismarckhavet. I motsetning til mange andre store elver har ikke Sepik et delta, men renner rett ut i havet, rundt 100 km øst før byen Wewak. Den er også seilbar over mesteparten av sitt løp.

Elvas samlede lengde er 1 126 km, og den har et nedbørfelt på over 80 000 km². Langs mesteparten av elva ligger et 5-10 kilometer bredt belte av aktive meandere som har dannet en opptil 70 kilometer bred elveslette med omfattende sumpområder. Sepikområdet er et stort sett uberørt miljø ettersom det ikke finnes større byer eller virksomheter innen gruve- og skogsdrift i nedbørfeltet.

Referanser
----------

1. ↑  Sepik, Water Resources eAtlas, Watersheds of the World Arkivert 14. desember 2007 hos Wayback Machine.
2. 1 2  «Sepik River». Rainbow Habitat. Arkivert fra originalen 31. mai 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
Må ikke forveksles med Andreas Markusson (1951).

**Andreas Markusson** (født 7. mars 1893 i Seines nord for Narvik, død 31. oktober 1952 i Tønsberg) var en norsk romanforfatter.

Markusson henta stoffet til romanene sine fra Nord-Norge i fortid og nåtid. Trilogien *Høstnatt*, *Utenfor* og *Forlat oss vår skyld* handler om kystfisket. Bøkene ble av Markusson omarbeida og gjenutgitt i 1953 under tittelen *Fiskere 1* og *Fiskere 2*.

I *Han som kjempet mot mørket* og fortsettelsen *Hyrdene som for vill* bruker han forkynneren Lars Levi Læstadius som hovedperson. Her viser han hvordan læstadianismen samtidig vakte samene til erkjennelse av eget kulturelt verd og til opprør mot statsapparatets undertrykking av samisk identitet og egenart.[] Det dramatiske høydepunktet i *Hyrdene som for vill* er Kautokeino-opprøret i 1852, som endte med drap på øvrighetspersoner og etterfølgende dødsstraffer.[]

I *Fiskere* skildrer han fiskerbondens liv på en dokumentarisk måte, og *Fiskere* regnes som et hovedverk innen sosialrealistisk/nyrealistisk diktning i nordnorsk litteratur, en tendens som ofte ser i nordnorsk litteratur frem til i dag.[]

Markussons romaner er oversatt til svensk, finsk, dansk, nederlandsk, tysk og tsjekkisk.

Verker
------

* *Høvedsmannen*, 1925
* *Høstnatt*, 1933
* *Utenfor*, 1934
* *Forlat oss vår skyld*, 1935
* *Han som kjempet mot mørket*, 1937
* *Hyrdene som for vill*, 1938
* *Landet og leia*, 1940
* *Flåten går ut*, 1941
* *Den siste skanse. Felttoget*, 1945
* *Den siste skanse. Den lange vakt*, 1947
* *Gjennom brenningen*, 1949
* *Landing i mørket*, 1950
* *Fiskere*, 1953 (omarbeida versjon av *Høvedsmannen*, *Høstnatt* og *Utenfor*)

Referanser
----------

1. 1 2   Det tyske nasjonalbibliotekets katalog, GND-ID 123122031, besøkt 30. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Andreas Kristian Markusson, Norsk biografisk leksikon ID Andreas\_Markusson, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  «Andreas Markusson – Norsk biografisk leksikon». *Store norske leksikon*. Besøkt 17. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Digitaliserte bøker av Markusson hos Nasjonalbiblioteket.

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Mélanie Suchet** (født 1. september 1976 i Moûtiers) er en tidligere fransk alpinist. Hun slo gjennom internasjonal ved å vinne gull i utfor under junior-VM 1994.

Hun oppnådde sin første pallplassering i verdenscupen 29. januar 1994, da hun ble nummer to bak Isolde Kostner i utforrennet i Garmisch-Partenkirchen. Et par dager senere tok hun en ny andreplass, denne gang i utforrennet i Sierra Nevada, bare 0,01 sekunder bak Hilary Lindh. Denne sesongen ble hun nummer tre sammenlagt i utfordelen av verdenscupen. 23. januar 1998 vant hun sitt første og eneste verdenscuprenn, Super-G-rennet i Cortina d'Ampezzo.

Under OL 1994 i Lillehammer ble hun nummer seks, og fire år senere under OL i Nagano kom hun på fjerdeplassen. Under VM 1999 i Vail ble hun nummer seks i utfor.

I desember 2004 falt hun i utforrennet i Lake Louise og skadet det høyre kneet. Kort tid etter fortalte hun at hun la opp som aktiv alpinist.

Verdenscupseire
---------------

| Dato | Sted | Land | Disiplin |
| --- | --- | --- | --- |
| 23. januar 1998 | Cortina d'Ampezzo | Italia | Super-G |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mélanie Suchet – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Mélanie Suchet – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Mélanie Suchet – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Mélanie Suchet – ski-db.com Rediger på Wikidata
**Sepalsoperasjonen** var en amerikanskfinansiert Office of Strategic Services (OSS) drevet etterretningsoperasjon i 1944 og 1945. Operasjonen innebar at det i Sverige ble bygd et nettverk av etterretningsbaser for hemmelige agenter, kurèrer, flyktninger, våpen og utrustning; Sepalsbasene. Denne virksomheten rettet mot det okkuperte Norge, foregikk i all hemmelighet. Håkon Kyllingmark var mannen som fikk i oppdrag å lede det praktiske arbeidet. Personellet på basene var sammensatt av agenter fra Kompani Linge, lokalkjente kurerer/agenter og menn fra de norske polititroppene i Sverige. Nordmenn, svensker og amerikanere samarbeidet nært. Fra amerikansk side ble norsk-amerikaneren Hans Skabo Erichsen sjef for OSS Westfield Mission Norwegian Section opprettet i november 1943 i Stockholm. Ansvar for allierte operasjoner rettet mot Nord-Norge ble tillagt kontoret. Erichsen ble en nøkkelperson for arbeidet ut fra basene i nord.

Forsyninger i form av våpen, mat og penger kom fra Westfield Mission via tog til Abisko hvor det ble fraktet videre av soldater fra den svenske Skiløperbataljonen I 19 og svenske samer. Operasjonen var ukjent for de svenske myndigheter, men det svenske etterretningsbyrået C-byrån hadde kunnskaper og personell som var involvert i virksomheten. Oppdraget var å kartlegge tyske aktiviteter i Nord-Norge, være et knutepunkt for kurerene fra omkringliggende bygder/byer, utføre værobservasjoner og sende disse til Stockholm og London, sabotere tyske vaktkvarter/hytter, opprettholde daglig kontakt med London og Stockholm, hjelpe flyktninger, understøtte Milorgs avdelinger i områdene og sikre kraftforsyningene, broer og telefonlinjer.

Litteratur
----------

* Håkon Kyllingmark: *Lagspill i krig og fred* – Gyldendal Norsk Forlag, Oslo, 1981
* Gunnar Pedersen: *Militær motstand i nord 1940-45. Jakten på Tirpitz, Arnøytragedien, Operasjon Martin og Sepals* – Universitetsforlaget, Oslo, 1982
* Roger Albrigtsen: *Ukjent norsk krigshistorie: Sepals – Hemmelige baser på svensk jord 1944 – 1945* – Orion Forlag & Forlaget Kristiansen, Oslo & Harstad, 2009 Innbundet

Portal: Andre verdenskrig
**David Olsen Bakke** (født 30. april 1857 i Ytre Holmedal (Fjaler), død 25. april 1935) var en norsk gårdbruker, nynorskforkjemper og politiker for Venstre. Bakke var sønn av Ole Mathiasson Bakke, som i fire perioder var varamedlem til Stortinget.

Bakke hadde utdanning fra folkehøgskole og landbruksskole da han i 1875 blei ansatt på lensmannskontoret i heimbygda. En periode var han også konstituert som lensmann. I 1879 overtok han farsgården. 

Bakke var medlem av herredsstyret i Ytre Holmedal (i dag en del av Fjaler kommune) fra 1884 til 1888 og fra 1894 til 1911. Han var ordfører fra 1896 til 1898 og fra 1905 til 1910. Han hadde også ei rekke andre kommunale verv.

Som ordfører jobba han aktivt for at nynorsk skulle bli admistrasjonsspråk og skolemål i kommunen, noe han også klarte å innføre på slutten av perioden.

Han var representant fra Nordre Bergenhus amt på Stortinget fra 1900 til 1903. Han blei igjen valgt for periodene 1913–1915 og 1916–1918, da for enmannskretsen Søndfjord. Han var først medlem av næringskomiteen, seinere av vegkomiteen, en komite han leda i 1917 og det meste av 1918-sesjonen.

Bakke var aktiv i nynorskbevegelsen i mange år. I 1887 var han redaktør av *Firda- og Sygnafylkets avis*, en av de første nynorskavisene. Han var fra 1910 formann i direksjonen for *Nordre Bergenhus Folkeblad,* også det et nynorsk-blad. Han var sentral i Nordre Bergenhus Amts Dampskibsselskab og i fylkets Venstre-forening. Fra 1897 til 1900 var han bestyrer av det nyåpna Vaardals Teglverk.

Han var i flere år formann i Søndfjord Sogelag. Boka hans *Fjaler i gamle dagar* blei utgitt 13 år etter hans død.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 102[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 55[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5 6 7  Vilhelm Haffner: *Stortinget og statsrådet 1915–1945*, bind 1, Oslo 1949, side 102–103.

Eksterne lenker
---------------

* (no) David Olsen Bakke hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Benjamin «Ben» Gordon** (født 4. april 1983) er en amerikansk basketballspiller for laget Detroit Pistons som spiller i NBA. Han har tidligere spilt for Chicago Bulls, som kom til i 2004, før han byttet til Detroit Pistons i 2009. Da Gordon var liten flyttet han fra England til USA. Gordon er, som mange andre idrettsstjerner, opptatt av å hjelpe trengende. Derfor donerte han 5 000 dollar, ca. 35 000 kroner, til Juvenile Diabetes Research Foundation som holder til i Connecticut.

College-karriere
----------------

Ben Gordon spilte som nummer 4 for University of Connecticut før han kom til NBA. Der ble han lagt merke til som en av USAs beste collegespillere. Gordon kom på listen som collegets 6. mestscorende spiller med sine 1795 poeng og han kom på 1.–plass som mestscorende 3–poengskytter med 242 3–poengere. Gordon ligger også som nummer 2 på listen over prosentandel truffet av 3–poengerskuddene med sine 42,3 %. I sine totalt 106 kamper for collegelaget scoret han i gjennomsnitt 16,9 poeng per kamp.

NBA-karriere
------------

### Chicago Bulls

I 2004 ble Ben Gordon trukket opp til NBA-laget Chicago Bulls i 3. opptaksrunde, akkurat slik som hadde blitt gjort med Michael Jordan 20 år tidligere. I Chicago Bulls fikk ikke Gordon sitt gamle nummer fordi det allerede var tatt. Derfor la han heller på antall collegeår han spilte for University of Connecticut, noe som gjorde at han fikk trøye nummer 7.

I hans første år som spiller i NBA ble han den første som noen gang har vunnet prisen NBA Sixth Man of the Year, og han ble også kåret til å være med i NBA All-Rookie Team.

Ben Gordon spiller fortsatt for Chicago Bulls. I 2006 – 2007–sesongen spilte han totalt 82 kamper der han fikk et gjennomsnitt på 21,4 poeng per kamp og tok 3,1 returer per kamp. Han traff på 45,5 % av sine skudd, 41,3 % av sine 3-poengskudd og 86,4 % av sine straffekast.

Referanser
----------

1. ↑   College Basketball at Sports-Reference.com, besøkt 28. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Salaries». *Liste over lønninger i NBA* **(engelsk)**. HoopsHype. Besøkt 4. juli 2010.

Kilder
------

* Ben Gordon biografi hos NBA
* Gordon hjemmeside

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ben Gordon – FIBA Rediger på Wikidata

* (en) Ben Gordon – eurobasket.com Rediger på Wikidata

* (en) Ben Gordon – Basketball-Reference.com Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |