recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Rainbow SerpentEn regnbueslange vist i aboriginernes bergkunst.
**Regnbueslangen** er en dyreskikkelse i australsk mytologi. Aboriginerne, som er Australias urbefolkning, fortalte myter hvor regnbueslangen skapte fjell, elver og sjøer. Regnbueslangen lever i vannhull, og kontrollerer vannforsyningen.
Myter om regnbueslangen finnes over hele Australia, og særlig i Arnhem Land i Nordterritoriet. Slangen er kjent under flere ulike navn i de forskjellige aboriginspråkene, som *Wagyl*, *Almudj* og *Ngalyod*.

Tradisjonelle avbildninger av regnbueslangen finnes på hulevegger og på stykker av bark. De eldste hulemaleriene er ca 8 000 år gamle. I noen seremonier ærer man slangen ved å male sitt eget håndavtrykk på slangen.

Man tror at historiene om regnbueslangen oppsto ved slutten av siste istid. Stigende havnivå tvang menneskene til å trekke lenger innover i landet. Regnbueslangen ble et symbol for både skapelse og destruksjon, og for fred og samhold.

Fortellingen om regnbueslangen
------------------------------

I Drømmetiden hjalp regnbueslangen menneskene med å finne vann. I tidenes morgen våknet regnbueslangen fra søvnen sin, og kjempet seg opp gjennom jordskorpen. Mens den beveget seg frem gjennom det øde landskapet etterlot den dype spor. Regnbueslangen kalte froskene frem fra under jorden; den kilte froskene og når de lo strømmet vannet ut av froskenes munner. Vannet fylte sporene etter slangen, og dannet elver og sjøer. 

Sakte begynte gresset å vokse. Så våknet alle dyrene i Australia – fugler, øgler, slanger, kenguruer, koalaer og dingoer – og fant sin plass på jorden.

Referanser
----------

1. ↑  «The Dreaming - Australia's Culture Portal». *cultureandrecreation.gov.au*. Besøkt 11. september 2010.
2. ↑  «Rainbow Serpent». *bom.gov.au*. Besøkt 11. september 2010.
3. 1 2 3 4 5  «Rainbow Serpent and the Dreamtime - Aboriginal Art Online». *aboriginalartonline.com*. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 11. september 2010.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. november 2010. Besøkt 15. mars 2011.
4. ↑  Magic Tree House, Dingoes at Dinnertime

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Kart fra oldtiden etter Herodot som viser området Libya i nordlige Afrika, ca. 450 f.Kr.
**Libya** (gresk Λιβύη) er navnet som ble gitt til både en region i Nord-Afrika, Oldtidens Libya, dagens moderne Libya, og til en mytologisk figur, en datter av Epaphos, konge av Egypt, i både gresk og romersk mytologi.

Gresk mytologi
--------------

Libya er i gresk mytologi som Etiopia eller Skytia en av de mytiske utlendinger som omsirklet den familiære greske verden i hellenistisk tid og deres «utenlandske» naboer.

Personifisert som et enkeltindivid var Libya framstilt som datteren av Epaphos, identifisert med Apis, ansett som sønn av Zeus og konge av Egypt, og Memfis, den mytologiske grunnleggeren av den egyptiske byen Memfis.

Libya ble begjært og røvet av sjøguden Poseidon, og født ham to tvillingsønner, Belos og Agenor. En del kilder har nevnt en tredje sønn, Lelex (senere Lelegia). Slike slektslister som angikk personifisering av et land var megetsigende for et gresk publikum, men krever forklaring for vanlige moderne lesere.

Romersk mytologi
----------------

I romersk mytologi var Libya datteren av Egypts konge, Epaphus, og dennes ektefelle Cassiopeia. Hun giftet seg med Neptun, en «fremmed» med mye makt og hvis virkelig navn var ukjent. Libya og Neptun hadde en sønn kalt Busiris som siden ble en brutal tyrann av Øvre Egypt.

Det området som hun hersket over, Oldtidens Libya, og landet til dagens moderne Libya er navngitt etter henne.

Referanser
----------

1. ↑  Virginia Browns oversettelse av Giovanni Boccaccios *Famous Women*, ss. 24-25; Harvard University Press 2001; ISBN 0-674-01130-9
2. ↑  Id. p. 25

Litteratur
----------

Klassiske kilder
* Isidor av Sevilla: *Etymologiae* xiv.4.1, 5.1
* Augustin av Hippo: *De civitate dei* xviii.12
* Lactantius Placidus: *Commentarii in Sattii Thebaida* iv.737

Portal: Litteratur
Fabian Cancellara syklet prologen i Tour of California 2008 i regnbuetrøya ettersom han var regjerende verdensmester på tempo
Tom Boonen i den belgiske mestertrøya med verdensmesterstriper på ermet
**Regnbuetrøya** er den spesielle sykkeltrøya som bæres av regjerende verdensmester i en sykkeløvelse. Trøya er mest hvit med fem horisontale bånd i UCI-fargene rundt brystet. Fra bunnen og opp er fargene: grønn, gul, svart, rød og blå, de samme fargene som i ringene på det olympiske flagget. Tradisjonen er gjennomført for alle disipliner; landeveissykling, banesykling, sykkelcross, BMX og øvelsene innen terrengsykling, men trøyene har ulike symboler foran. 

Trøya kan bæres i alle ritt av samme type som den ble vunnet i, dvs. verdensmesteren i landeveisritt kun kan bære trøya i landeveisritt, ikke på temporitt eller andre øvelser. Dersom rytteren innehar en ledertrøye i et etapperitt, vil den bæres på bekostning av regnbuetrøya. Den som ikke lenger er regjerende verdensmester får ha verdensmesterstripene på ermet resten av karrieren.

Regnbuetrøyas forbannelse
-------------------------

Regnbuetrøyas forbannelse (*curse of the rainbow jersey*) betegner det fenomenet at syklister som har vunnet regnbuetrøya ofte har en dårlig påfølgende sesong. Det er en klar oppfatning om at regnbuetrøya ikke alltid bærer hell med seg, og at den gjør det vanskeligere å vinne ritt. Det finnes unntak; Eddy Merckx, Bernard Hinault og Greg Lemond vant alle Tour de France i regnbuetrøya.

**Noen eksempler:**

* Tom Simpson (landevei 1965) brakk benet på ski den etterfølgende vinteren.
* Jean-Pierre Monseré (landevei 1970) døde med regnbuetrøya på etter å ha blitt påkjørt under et ritt i mars 1971.
* Stephen Roche (landevei 1987) som også vant Tour de France og Giro d'Italia samme sesong, mistet nesten hele 1988-sesongen på grunn av en kneskade.
* Isaac Gálvez (madison 2006) krasjet med regnbuetrøya på under et seksdagersløp på velodromen i Gent og døde på vei til sykehuset.
* Paolo Bettini (landevei 2006) opplevde åtte dager senere at broren døde i en trafikkulykke. Han hadde selv mange uhell og tekniske problemer i 2007-sesongen.
* Alessandro Ballan (landevei 2008) fikk det meste av vårsesongen 2009 ødelagt på grunn av cytomegalovirus.

  

* Nino Schurter, rundbane (2009)Nino Schurter, rundbane (2009)
* Hanka Kupfernagel, sykkelcross (2008)Hanka Kupfernagel, sykkelcross (2008)
* Mark Cavendish, landeveisritt (2011)Mark Cavendish, landeveisritt (2011)
* Fabian Cancellara, temporitt (2010)Fabian Cancellara, temporitt (2010)
* Kwok Ho Ting, banesykling (2011)Kwok Ho Ting, banesykling (2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rainbow cycling jerseys – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* UCIs regler for utforming og bruk av regnbuetrøya
Nytt utviklingsprosjekt i Dubai med Palm Deira i høyre hjørne øverst
**Deira-øya** er en gruppe kunstige i øyer Dubai i De forente arabiske emirater. Prosjektet var opprinnelig planlagt som en del av Palm Islands og ble kalt Palm Deira.

Tidlig i oktober 2007 var 20 % av den opprinnelige palmeøya ferdig, og en hadde brukt 200 millioner kubikkmeter sand, og i 2008 var over en fjerdedel ferdig. I november 2008 ble planene endret og siden 2008 har prosjektet ligget på is.

I oktober 2013 annonserte utvikleren, Nakheel, at prosjektet var forandret og at de kom til å kalle øya 'Deira Island'. Deira Island vil ha om lag 1400 butikker, et hotell og et amfiteater.

Galleri
-------

* Deira Island 1. mai 2007Deira Island 1. mai 2007
* Deira Island 8. mai 2008Deira Island 8. mai 2008

Se også
-------

* The World

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 30. juni 2009. Besøkt 8. juni 2016.
2. ↑  Nakheel's unfinished projects
3. ↑  Falling construction costs favour developers
***Lampronia flavimitrella*** er en sommerfugl som tilhører familien knoppmøll (Prodoxidae). Den er utbredt over det meste av Norge.

Utseende
--------

En liten til middelsstor (vingespenn 13 – 15 mm), mørkbrun møll, vingene med to hvite tverrbånd. Den kan ligne på *Lampronia redimitella*, men er markert større med bredere vinger. Antennen er trådformet, gul ved roten, brunlig lenger ute, ikke fullt halvt så lang som forvingen. Hodet er kledt med gulaktige, oppstående skjell. Kroppen og forvingen er mørkbrune, litt mørkere hos hunnen enn hos hannen. Forvingen hos hannen har et hvitt tverrbånd nær roten som går fra bakkanten nesten til framkanten. Omtrent 2/3 ute i vingen har den en trekantet, hvit flekk ved bakkanten og en mindre, hvit flekk rett overfor denne ved framkanten. Hunnen har to fullstendige, nokså jevnbrede hvite tverrbånd, dessuten en liten, hvit flekk ved framkanten nær vingespissen. Bakvingen er gråbrun med tynn bestøving.

Levevis
-------

Arten lever i løvskog og i åpne, fuktige områder der vertsplantene vokser. Man finner den i kratt av bringebær (*Rubus idaeus*) og blåbringebær (*Rubus caesius*), høyst sannsynlig utvikler larvene seg på blomster og skudd av disse, men dette er ikke kjent med sikkerhet. De voksne sommerfuglene flyr i mai – juni.

Utbredelse
----------

Den er utbredt i Europa, bortsett fra middelhavsområdet. I Norge er den funnet spredt nord til Nordland.

Kilder
------

* Bengtsson, B.Å. Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lampronia flavimitrella* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia flavimitrella* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Lampronia flavimitrella* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Lampronia flavimitrella* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia flavimitrella* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia flavimitrella* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Lampronia flavimitrella* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia flavimitrella* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Lampronia flavimitrella* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Gudleiv Harg** (født *Gudleiv Harr Larssen* 9. mai 1916, død 27. mai 2007) var en norsk sivilingeniør og næringslivsleder.

Harg ble uteksaminert som sivilingeniør i kjemi fra Norges tekniske høyskole, NTH, i 1939. Han var ansatt i bl.a. Falconbridge Nikkelverk og Norsk Sprængstofindustri før han i 1958 ble ansatt i Norsk Hydro a.s. Der ble han i 1965 direktør for magnesiumdivisjonen, og siden teknisk direktør fra 1968 til sin pensjonsavgang i 1981. Fra 1981 til 1982 var Harg ansatt i NTNF som direktør for oljeteknologi. Harg hadde en rekke tillitsverv innen norsk industriell forskning, blant annet som formann i NTNFs kjemiske komite (1965–1970), styreformann i Sentralinstituttet for industriell forskning (1972–1975), styreformann i forskningsstiftelsen SINTEF (1981–1983) og styreformann i Administrativt Forskningsfond (1972–1978). Han var også med i styret for flere norske industribedrifter, blant disse Norsk Jernverk AS i Mo i Rana, der Harg var styremedlem (1979 – 1982) og siden styreformann fra 1983 til 1985. 

Harg var medlem av Norges Tekniske Vitenskapsakademi og ble i 1987 utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for sin innsats for norsk industriell forskning.

Referanser
----------

1. ↑  *Studentene fra 1934*. Oslo: Bokkomiteen for studentene fra 1934. 1959. s. 160.
2. ↑  *Ingeniørmatrikkelen*. Teknisk ukeblad. 1961. s. 187.
3. ↑  «70 år». *Moss Avis 1986.05.05*. 1986. s. 20.
***Lampronia fuscatella*** er en sommerfugl som tilhører familien knoppmøll (Prodoxidae). Den ble funnet første gang i Norge i Østfold i 2008.

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 15 – 19 mm), ensfarget brun møll. Den har ingen slående kjennetegn og kan ligne på arter fra flere ulike familier, men kan kjennes på at den har forholdsvis store og brede vinger, og trådformede antenner som er rundt halvparten så lange som forvingene. Antennene er mørkbrune. Hodet er kledt med brungule, oppstående skjell. Kroppen og forvingen er ensfarget gråbrune. Bakvingen er noe lysere på farge enn forvingen.

Levevis
-------

Den finnes i havnehager og andre halvåpne områder der det vokser bjørk (*Betula* spp.). Eggene legges på bjørkekvister, der larven utvikler seg i en rund galle som gjerne sitter 1 – 2 meter over bakken. Når larven er fullvoksen, spinner den en kokong av silke inne i gallen, der den forvandler seg til en puppe. Denne kryper ut av gallen før den voksne møllen klekkes, og puppeskallet sitter gjerne igjen i åpningen etterpå. De voksne sommerfuglene flyr i juni.

Utbredelse
----------

Den er utbredt i Mellom- og Nord-Europa østover til det nordvestlige Russland. Arten ser ut til å være sjelden nesten overalt. I Norge ble den først registrert fra Østfold i 2008, også i Sverige er det ganske få funn av den.

Kilder
------

* Bengtsson, B.Å. Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Lampronia fuscatella* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lampronia fuscatella* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia fuscatella* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Lampronia fuscatella* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Lampronia fuscatella* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia fuscatella* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Lampronia fuscatella* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Lampronia fuscatella* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Sonoritetssekvenseringsprinsippet** er prinsippet som fastlegger rekkefølgen på lydene i ord.

Alle ord består av en eller flere stavelser. Disse er oftest vokaler, men i uttale kan også konsonanter ha stavelsesbærende funksjon (syllabisk funksjon). Eksempler på sistnevnte er ord som <bilen> der den siste <e>-en vanligvis ikke uttales, og dermed er det <n>-en som får stavelsesbærende funksjon.

I alle språk er det sånn at konsonanter som står foran stavelseskjernen (opptakten) må begynne med de minst lydsterke for så å bli sterke og sterkere, og omvendt etter kjernen (kodaen). Slik ser vi at ord som <klang> er uproblematiske, mens <lkang> og <klagn> ikke fungerer. I første tilfelle fordi en <l> er mer lydsterk enn en <k> og kan derfor ikke kommer foran i opptakt. I siste tilfellet er det omvendt.

S-en er spesiell i dette tilfellet fordi den kan kommer fremst selv om den er mer lydsterk enn lydene etter. Dette ser vi tydelig i ord som <skrik>. S er mer lydsterk enn <k>, men kan likevel komme foran. Spansk har løst dette dilemmaet på en veldig elegant måte ved å sette en <e> foran alle s-er sånn at s-en fungerer som kodaen til <e>-en i stedet for opptakten til den påfølgende kjernen.
***V dvizjenii*** (originaltittel: *В движении*) er en russisk film fra 2002, regissert av Filipp Jankovskij.

Handling
--------

Alexander Guryev er en vellykket uavhengig journalist, hvis liv har vært fullt av mange eventyr. Nå leter Alexander etter nye interessante historier og sensasjoner. Hans personlige liv er imidlertid ganske annerledes: han er gift, men han er ikke lenger tiltrukket av sin kone Vera. Lidenskapen mellom dem er for lengst borte mellom dem, og bare minner gjenstår av ekteskapet deres. Hver dag møter Alexander forskjellige kvinner, med noen har han kortvarige romantiske forhold sammen med. Hans kone Vera fortsetter å håpe at en dag kan hennes, og ektemannens liv, forandre seg til det bedre.

Og så en dag møter Alexander en gammel kamerat, som har kommet tilbake fra utlandet for å innta en viktig politisk stilling. Men Guryev innser plutselig at han selv har gravd frem kompromitterende bevis mot hans egen venn. Guryev begynner å forstå at vennen hans kan være i stor fare.

Skuespillere
------------

* Konstantin Khabenskij – Aleksandr Gurjev
* Oksana Fandera – Vera
* Oksana Akinsjina – Anja
* Fjodor Bondartsjuk – Gazizov
* Marina Golub

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Internet Movie Database*, IMDb-nummer tt0351936, Wikidata Q37312,
2. ↑  В движении (2002)
3. ↑  Филипп Янковский: как семейный клан держит оборону перед горем, болезнями и предательством

Eksterne lenker
---------------

* (en) *V dvizjenii* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (nl) *V dvizjenii* på MovieMeter Rediger på Wikidata
Denne artikkelen omhandler sammenkoblede datamaskiner.  For en enhet av diskallokasjon for filer og kataloger, se dataklynge.
Teknikere jobber på en stor Linuxklynge ved Chemnitz tekniske universitet i Tyskland
En Nehalem-regneklynge
En **regneklynge** eller **dataklynge** (også *regnecluster* fra engelsk *computer cluster*) består av en mengde av løst eller tett sammenkoblede datamaskiner som jobber sammen slik at de på mange måter kan anses som ett enkelt system. I motsetning til i et grid, blir hver node i en regneklynge satt til å jobbe på samme oppgave, og er kontrollert og skedulert av programvare.

Komponenter i en klynge er vanligvis koblet sammen gjennom raske lokale datanett (LAN), og hver *node* (en datamaskin eller server) kjører sitt eget operativsystem. I de fleste tilfeller bruker alle nodene samme maskinvare og samme operativsystem, men i noen oppsett kan man ulike maskinvarer og/eller operativsystem brukes sammen.

Regneklynger brukes når det er behov for økt ytelse og tilgjengelighet utover det som er mulig med enn enkelt datamaskin, og er vanligvis mye mer kosteffektive enn enkeltmaskiner med tilsvarende hastighet og tilgjengelighet.

Store regneklynger kan bli omtalt som superdatamaskiner selv om de i realiteten består av flere noder, og begrepene brukes av og til om hverandre.

Se også
-------

* Grid computing

Referanser
----------

1. ↑  «Spar med prosessornett». Teknisk ukeblad. 28. september 2004. Besøkt 11. januar 2017.
2. ↑  «Cluster Computing: Applications» (PDF). George Tech College of Computing. Arkivert fra originalen (PDF) 27. desember 2016. Besøkt 11. januar 2017.
3. ↑  «Har du behov for mer ytelse enn hva som er tilgjengelig på dagens Windows-baserte servere?». Universitetet i Oslo. Besøkt 17. januar 2017.
4. ↑  Odd Richard Valmot (4. oktober 2012). «Norge har fått tre nye superdatamaskiner». Teknisk Ukeblad. Besøkt 11. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Clusters (computing) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
Model av Semliki Forest virus, prototypen på et ssRNA(+)-virus
Model av poliovirus, prototypen på et ssRNA(+)-virus
Model av zikavirus, prototypen på et ssRNA(+)-virus
**Kapsider** er beskyttende skall av proteiner omkring genomet i et virus. Det består for de fleste virus av underenheter kalt kapsomerer, som bygger opp en symmetrisk form.

Kapsider klassifiseres stort sett etter sin struktur. Størstedelen av virus har kapsider med spiralformet eller icosahedral struktur. Noen virus har utviklet mer kompliserte strukturer, som for eksempel bakteriofager.

Kapsidflatene kan bestå av ett eller flere proteiner. For eksempel har munn- og klovsykevirus et kapsid som består av tre proteiner kalt VP1, VP2 og VP3.

Noen virus kan ytterligere ha en membrankappe (lipidkappe) avledet av vertens cellemembran, hvori det er innleiret proteiner kodet av virusgenomet. Også kapsidens proteiner er kodet av det virale genomet. Det kan også innbygges ytterligere strukturproteiner i virionet eller proteiner som fungerer ved produksjonen av viruskomponentene.

Litteratur
----------

* D. M. Knipe, P. M. Howley (utg.): *Fields’ Virology.* 5. opplag. 2 bind, Philadelphia 2007, ISBN 978-0-7817-6060-7.
* S. J. Flint, L. W. Enquist, V. R. Racaniello, A. M. Skalka: *Principles of Virology. Molecular Biology, Pathogenesis, and Control of Animal Viruses.* 2. opplag. ASM-Press, Washington D.C. 2004, ISBN 1-55581-259-7.
* A. J. Cann: *Principles of Molecular Virology.* 3. Auflage. Academic Press, 2001, ISBN 0-12-158533-6.
* A. Granoff, R. G. Webster (utg.): *Encyclopedia of Virology*. (Bind 1–3). San Diego 1999, ISBN 0-12-227030-4.
* R. H. Cheng, T. Miyamura (utg.): *Structure-based study of viral replication*. Singapore 2008, ISBN 978-981-270-405-4.
* Roya Zandi, David Reguera et al.: *Origin of icosahedral symmetry in viruses.* PNAS (2004) 101 (44): s. 15556–15560. PMID 15486087

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
***Byen brenner*** (originaltittel: *City on Fire*) er en kanadisk-amerikansk katastrofedrama fra 1979 regissert av Alvin Rakoff. Filmen handler om en nord-amerikansk storby som blir rammet av en kollosal brann når et oljerafineri utsettes for sabotasje. De ledende rollene spilles av Barry Newman, Susan Clark, Shelley Winters, Ava Gardner, Leslie Nielsen, James Franciscus, Henry Fonda og Jonathan Welsh.

*Byen brenner* er en av en rekke katastrofefilmer som kom på 1970-tallet og har flere likhetstrekk med *Inferno i flammer*. Filmen ble en gedigen fiasko i USA hvor dene bare innbrakte $784 000. Den publikumsmessige fiaskoen hadde delvis sin bakgrunn i at katastrofefilmsjangeren var på vikende front. Samtidige katastrofefilmer som *Avalanche* (1978) og *Meteor* (1979) fikk lignende skjebner. *Byen brenner* var lenge en obskuritet i USA inntil 1989, da tv-serien *Mystery Science Theater 3000* viste den som et eksempel på dårlige B-filmer.

Handling
--------

En mentalt forstyrret ansatt ved et oljeraffineri i en amerikansk storby blir permittert grunnet sin oppførsel ved bedriften. Før han forlater arbeidsplassen utfører han sabotasje slik at mengder bensin slippes ut og sprer seg i rundt om i byens kloakksystemer. Etterhvert blir væsken satt i brann og hele byen trues. En kaotisk situasjon oppstår hvor byens sykehus blir særlig utsatt.

Om filmen
---------

Filmen ble innspilt i Montréal og er Canadas eneste katastrofefilm.

*VG* gav den terningkast tre.

I rollene
---------

* Barry Newman .... Dr. Frank Whitman
* Susan Clark .... Diana Brockhurst-Lautrec
* Shelley Winters .... Sykepleier Andrea Harper
* Leslie Nielsen .... Borgermester William Dudley
* James Franciscus .... Jimbo
* Ava Gardner .... Maggie Grayson
* Henry Fonda .... brannsjef Albert Risley
* Jonathan Welsh .... Herman Stover
* Richard Donat .... Capt. Harrison Risley
* Mavor Moore .... John O’Brien

Referanser
----------

1. ↑  IMDb business
2. ↑  IMDb Mystery Science Theater 3000
3. ↑  VG - VGs filmbarometer (1.3.1980)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Byen brenner* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Byen brenner* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Byen brenner* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Byen brenner* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Byen brenner* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Byen brenner* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Byen brenner* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Byen brenner* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata
**Flatåsen skole** er en offentlig barne- og ungdomsskole som ligger i bydelen Flatåsen i Trondheim. Skolen har 731 elever og 100 ansatte. 8% av elevene er minoritetsspråklige.

I de senere årene har skolen satset på IKT, entreprenørskap, kultur, vurdering og respekt. Skolen har siden starten av 1998 hatt en «kulturuke» rett før påske der elevene lager forestillinger om forskjellige tema, og fremfører dem for resten av elevene.

Historie
--------

Flatåsen skole, nedre bygg.
Opprinnelig var Flatåsen skole to forskjellige skoler: Furuhaugen skole og Flatåsen skole.

Furuhaugen skole ble tatt i bruk som skole i 1977. De flyttet inn i et skolebygg på Øvre Flatåsen den 14. desember 1979. 

Flatåsen skole ble startet opp i 1982. Den var, akkurat som Furuhaugen skole, en barne- og ungdomsskole. Den lå 300 meter nedenfor Furuhaugen skole, og tok inn elevene som bodde på Nedre Flatåsen. Flatåsen skole fungerte frem til 1990 også som ungdomsskole for Romolslia.

1. august 2002 ble Furuhaugen og Flatåsen skole slått sammen til én stor skole. Skolens navn ble da Flatåsen skole, og de gamle skolene Furuhaugen og Flatåsen ble da henholdsvis øvre og nedre bygg. 1.-2. trinn og 5.-7. trinn ble plassert i øvre bygg, mens 3-4. trinn og 8.-10. trinn ble plassert i nedre bygg.

Fra skolestart i 2009 ble nedre bygg begynt rehabilitert, og elevene hadde Sverresborg skole som midlertidig læringsinstitusjon. Ved skolestart høsten 2010 ble nedre bygg offisielt reåpnet av Statsminister Jens Stoltenberg samt kommunalminister og kunnskapsminister. Flatåsen skoles nedre bygg er ved reåpning en funksjonell moderne bygning med tilrettelagte arealer for moderne skoledrift, og benytter moderne teknologiske læringsplattformer i kunnskapsformidling.

Plattform
---------

Flatåsen skoles pedagogiske plattform:

På Flatåsen skole skal alle elever oppleve å være verdifulle.
Alle skal føle at deres evner og anlegg har betydning for fellesskapet og mangfoldet.
Alle elever skal, ut fra eigne forutsetninger,
Gis mulighet til å få en faglig og sosial ballast for å møte utfordringene i livet.
På Flatåsen skole skal barn og unge få delta på varierte læringsarenaer i flerkulturelt samspill.

Referanser
----------

1. ↑
2. 1 2

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister
 |
***Dagdrivere*** (originaltittel: ***The Idle Class***) er en amerikansk 2-akters kortfilm som var Charlie Chaplins 7. film film for First National.

Handling
--------

Little Tramp reiser til et feriested for varmt vær og golf. Men ved en golf-banen stjeler Little Tramp noen golf-baller fra en annen golf-spiller (spilt av Mack Swain) og dette fører til at den andre golf-spilleren angriper en annen spiller (spilt av John Rand)

I mellomtiden forlater en forsømt kone (spilt av Edna Purviance) sin velstående ektemann (også spilt av Charlie Chaplin) i håp om at dette skal få ektemannen til å slutte å drikke så mye. Når Little Tramp senere blir forvekslet med en lommetyv, forsøker han å gjemme seg på et maskeradeball for å unnslippe en politimann som forfølger ham. Men der blir «Little Tramp» snart forvekslet med kvinnens ektemann.

Skuespillere
------------

* Charlie Chaplin som Little Tramp / ektemannen.
* Edna Purviance som en forsømt kone.
* Mack Swain som konas far.
* Henry Bergman som en hjemløs.
* Al Ernest Garcia som en politimann.
* John Rand som en golf-spiller.
* Rex Storey som lommetyv
* Lita Grey som gjest.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dagdrivere* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Dagdrivere* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (da) *Dagdrivere* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Dagdrivere* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Dagdrivere* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *Dagdrivere* på Silent Era Rediger på Wikidata
***Plectoprotus*** er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende
--------

Små (ca. 2 millimeter lange), avlange biller med korte dekkvinger. På farge er de gjerne mer eller mindre rødbrunlige. De skiller seg fra de fleste andre køllebiller på sin slanke kroppsform. Hodet er omtrent firkantet med markerte bakhjørner, små, runde fasettøyne og groper i pannen. Antennene er middels lange og ganske kraftige, leddene bredere enn lange. De tre ytterste leddene danner en løs kølle, særlig det siste leddet er forstørret. Pronotum er omtrent så langt som bredt, med rundede sider, bredest litt foran midten. Det har gjerne noen små groper. Dekkvingene er rundede, glatte, uten punktstriper, og ganske korte. Bakkroppen er sylindrisk, beina ganske korte med tre-leddete føtter.

Levevis
-------

De kan blant annet finnes under barken på døde trær, i råtten ved og hule trær..

Utbredelse
----------

Arten er beskrevet fra Den demokratiske republikken Kongo (Kivu).

Systematisk oversikt
--------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
					- Stammen Euplectini LeConte, 1862
						* Slekten ***Plectoprotus*** Newton & Chandler, 1989
							+ *Plectoprotus lejeunei* (Leleup, 1974)

Referanser
----------

1. ↑  Leleup, N. (1974) Contributions à l'étude des Coléoptères Psélaphides de l'Afrique. 16. Cinq genres nouveaux et sept espèces inédites des régions intertropicales (Euplectini, Batrisini, Goniacerini, Brachyglutini). Description du male de *Tapiloites pantosi* Jeannel +, *Bulletin et Annales de la Société Royale Belge d'Entomologie* 110 (7-12): 183-204.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Plectoprotus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Plectoprotus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Foto: Ina Backer / Riksantikvaren 
**Lærdal prestegård** eller **Tønjum gård** ligger nordvest for Tønjum kirke. Tidligere skal det ha vært prestegård på nordsiden av Lærdalselva, men den antas å ha vært på Tønjum siden 1600-tallet.

På prestegårdstunet står syv fredede bygninger: hovedbygningen (våningshuset), en borgstue, et stabbur, et kornbur, en driftsbygning, et vedskjul og et vognskjul. Sistnevnte omtales hos Riksantikvaren som «etterreformatorisk», de øvrige bygningene dateres til 1800-tallet.

Hovedbygningen ble oppført rundt 1826 og ombygget i 1902. Da ble stilpreget endret fra rokokko til sveitser, men flere opprinnelige bygningsdetaljer skal være tatt vare på. Bygningen har liggende panel og bratt saltak.

Prestegårdstunet sies hos Opplysningsvesenets fond å utgjøre et bygningsmiljø av stor antikvarisk verdi. Prestegårdsjorden er fortsatt eid av OVF, men driften er forpaktet ut.

Litteratur
----------

* Gunnar Birkeland og Sigrunn Nerdal, red. (2015). «295 Lærdal prestegard». *Prestegårder i Norge – et utvalg*. Opplysningsvesenets fond. s. 233–234. Arkivert fra originalen 1. september 2019. Besøkt 10. september 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Opplysningsvesenets fond
* «Lærdal prestegård». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Leptoscydmini** (er en gruppe av små biller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Artene kan ligne på små maur.

Utseende
--------

Knøttsmå til små biller (0,5 - 3,5 mm), som oftest forholdsvis slanke og blanke, nakne eller med oppstående hår. **Hodet** er lite og mer eller mindre rundt, og skilt fra brystet med en tydelig "hals". Fasettøynene er små og utstående med ganske få fasetter, noen arter mangler fasettøyne. Antennene er ganske lange og kraftige, trådformede eller svakt kølleformede, og består av 11 ledd. Palpene er ofte forholdsvis lange og kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er vanligvis omtrent så langt som bredt og mye smalere enn dekkvingene. Ofte har det en tverr-rekke av dype groper nær roten. **Dekkvingene** dekker vanligvis hele bakkroppen. De er ofte ovale på form og bredest omkring midten. Hos mange arter har de noen dype groper ved roten. **Beina** er forholdsvis lange med fortykkede lår, ellers slanke. Fremlåret er ofte kledt med "sugekopper" som hjelper dem holde fast på byttet. Føttene er fem-leddete.

Levevis
-------

Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer.

Utbredelse
----------

Artene lever i Nord-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
				+ Underfamilien **perlebiller, Scydmaeninae** Leach, 1815
					- Gruppe Scydmaenitae Leach, 1815
						* Stammen **Leptoscydmini** Casey, 1897
							+ Slekten *Leptoscydmus* Casey, 1897
								- *Leptoscydmus caseyi* (Brendel, 1893)
								- *Leptoscydmus cavifrons* Casey, 1897

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. november 2020. Besøkt 15. november 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 15. november 2020. Besøkt 15. november 2020.
3. ↑  Casey, T.L. 1897. Coleopterological notices. VII. *Annals of the New York Academy of Sciences* 9: 286–684.

Kilder
------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
**Publiners** er et band fra Brønnøysund i Nordland som spiller rock med røtter i europeisk folkemusikk, en sjanger som de selv kaller «folk'n'roll». Nasjonalt er bandet kanskje mest kjent for sin deltakelse i Melodi Grand Prix 2009 med låten «Te stein», som endte på fjerdeplass og *Lyden av lørdag* på NRK1 høsten 2007, der de nådde frem til semifinalen. Med låten «Maja» har de vært A-listet på NRK P1, og også vært å finne øverst på Norsktoppen. Bandet har fem plateutgivelser bak seg.

Historie
--------

Publiners begynte som et ad-hoc prosjekt i 1997. I begynnelsen spilte de irsk folkemusikk på en mer eller mindre tradisjonell måte. Medlemmenes bakgrunn var først og fremst rockemusikk, og de begynte snart i økende grad å spille den tradisjonelle irske musikken med elementer fra rock. Dette kulminerte i albumet *Folk'n'roll*, som kom ut i 2003.

Publiners gav ut sin første norskspråklige plate *Heim* høsten 2005. Med med det nye albumet forlot Nordlandsguttene sin opprinnelige linje. Bandets impulser var nå i større grad hentet fra norsk og øvrig europeisk folkemusikk, ikke utelukkende fra den irske. Likevel var den største merkbare forskjellen at de på den nye plata gikk over fra å synge på engelsk til å synge på sin egen dialekt, brønnøyværing.

I februar 2007 ble det klart at Rune Pettersen ga seg i bandet etter åtte år, og Vidar Tilrem kom etter hvert inn som erstatning. I mars samme år startet innspillingen av ny plate. Arbeidet i studio ble imidlertid lagt på is høsten 2007, da Publiners deltok i tv-programmet *Lyden av lørdag* på NRK1. Albumet *Driv* ble ferdiginnspilt i januar 2008, og ble sluppet i april samme år.

Vinteren 2009 deltok Publiners i finalen i Melodi Grand Prix med låten «Te stein». De endte på fjerdeplass.

Medlemmer
---------

* Ronny Bertelsen – fløyte, sang, sekkepipe, låtskriver (1997–)
* Bertil Bertelsen – gitarer, mandolin, piano, kor, låtskriver, sang, bouzouki, fløyter (1997–)
* Morten Horn – gitarer, vokal, kor, låtskriver, banjo (1997–)
* Olav Nygaard – bass, låtskriver, kor, vokal (1998–)
* Per Arne Karlsen – trommeslager, kor (2018–)
* Vidar Tilrem – fele, banjo (2007–2008, 2014–)

### Tidligere medlemmer

* Rune Pettersen – Trekkspill, tangenter, låtskriver, kor (1999–2007)
* Ken-Børre Langås – bassist, kor (1997–1999)
* Sveinung Bratland – trommeslager, kor (1997–1998)
* Roy Bjørnli – trommeslager, låtskriver, kor (1998–2018)

Diskografi
----------

* 2003: *Folk'n'roll*
* 2005: *Heim*
* 2008: *Driv*
* 2010: *Herlig*
* 2012: *Kontroll*
* 2015: *VI*
* 2016: *Desemberdryss* (EP - kun digital)
* 2020: Fri

### Singler

* «Toft» (2008)
* «Te stein» (2009)
* «Så herlig» (2010)
* «Bær mæ over» (2010)
* «Februar» (2012)
* «(Kj)Ærlighet» (2014)
* «Snømannen» (2016)
* "Albert" (2019)
* "Stengetid" (2019)
* "Flo" (2019)
* "De Aller Beste" (2020)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Publiners på Discogs Rediger på Wikidata

* (no) Publiners på Rockipedia Rediger på Wikidata
* (en) Publiners på MySpace

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Rockipedia **·** Discogs
 |
**Petrus Jacobus Joubert** (født 20. januar 1834, død 28. mars 1900), bedre kjent som **Piet Joubert**, var en boergeneral i Den sydafrikanske republikk fra 1880 til 1900. Han ble født i Cango i Oudtshoorn-distriktet i Kappkolonien og var etterkommer av en fransk hugenott som flyktet til Sør-Afrika like etter ediktet i Nantes av Ludvig XIV. Han ble tidlig forlatt foreldreløs, og migrerte senere til Transvaal-området (Den sydafrikanske republikk), hvor han slo seg ned i Wakkerstroom-distriktet like ved Laing's Nek nordøst i KwaZulu-Natal. Her begynte han med jordbruk, samtidig som han studerte jus.

Politikk og krig
----------------

Han ble valgt inn i Volksraad som en representant for Wakkerstroom på 1860-tallet, samtidig som Marthinus Wessel Pretorius var inne i sin andre runde som president. Ved senere valg steg han i gradene, og i 1875 fungerte han som president mens Thomas François Burgers befant seg i Europa.

Under den første britiske annekteringen av Transvaal, fikk Joubert et rykte på seg for å være uforsonlig, etter at han gjentatte ganger nektet å sitte i en ledende stilling under styresmaktene som da var, i motsetning til Paul Kruger og andre fremtredende boere.[] Istedenfor å ta den lukrative stillingen han ble tilbudt, tok han heller en ledende rolle i motstandsbevegelsen som senere førte til krigen i 1880-1881. Han ble deretter general i boerstyrkene, og et medlem i triumviratet som ledet og administrerte den provisoriske regjeringen som kom på plass i desember 1880 i Heidelberg.

Under første boerkrig ledet han boerstyrkene ved slaget ved Laing's Nek, slaget ved Schuinshoogte og slaget ved Majuba Hill, og han fikk deretter gjennomført de første forhandlingene som senere ledet til Pretoriakonvensjonen.

Referanser
----------

1. ↑   Hrvatska enciklopedija, Hrvatska enciklopedija-ID 29367, oppført som Petrus Jacobus Joubert[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Proleksis Encyclopedia, oppført som Petrus Jacobus Joubert, Proleksis enciklopedija ID 29304[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Store sovjetiske encyklopedi (1969–1978), avsnitt, vers eller paragraf Жубер Петрус Якобус, besøkt 28. september 2015[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Pieter «Piet» Johannes Alexander Salomons** (født 14. juli 1924 i Batavia i Nederlandsk Østindia, død 8. oktober 1948 i Schiedam) var en nederlandsk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London.

Salomons vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under OL 1948 i London. Han var med som målvakt på det nederlandske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Italia og Ungarn. Nederlands resultat i finalerunden, som besto av fire lag; uavgjort mot både Belgia 3-3 og Ungarn 4-4 og tap mot gullvinnerne Italia med 2-4. Salomons spilte to kamper som målvakt i OL-turneringen som ble avviklet i perioden 29. juli til 7. august 1948.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Storbritannias flagg London - Bronse Bronse i vannpolo, Nederlands flagg Nederland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Piet Salomons – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Piet Salomons – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Piet Salomons – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Piet Salomons – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Tobol** (russisk: Тобол, kasakhisk: Тобыл – *Tobyl*) er ei elv i Kasakhstan og Russland. Den er ei venstre sideelv til Irtysj. Tobol er 1591 kilometer lang og har et nedbørfelt på 426 000 km².

Elveløp
-------

Elva har sine kilder i grenseområdene mellom Kasakhstan og Orenburg oblast i Russland, i de østligste utløpene av Uralfjellene. Elva danner her grensen mellom de to landene over en strekning på 50 km. Den renner så mot nordøst over Turgajplatået. Etter å ha passert sju demninger og rundt 320 kilometer når Tobol det Vestsibirske lavland nær byen Rudnyj. Den renner gjennom den kasakhiske Kostanaj oblast, og inn i Russland etter igjen å ha dannet en 50 kilometer grensestrekning mellom landene. På sin vei gjennom de russiske oblastene Kurgan og Tjumen mottar Tobol flere store sideelver fra Uralfjellene i nordvest. Ved Tobolsk munner den ut i Irtysj-floden.

De nedre delene av elva fryser over rundt månedsskiftet oktober/november, mens de øvre og sørligere delene fryser i løpet av november. Elva er islagt til slutten av april eller tidlig i mai. Tobol er farbar for båter på de nederste 437 kilometer fra munningen.

Historie
--------

Tobol var en av de fire viktige elvene i Sibir-khanatet. I 1428 ble khanen drept i kamp mot styrkene til Abu'l-Khayr Khan i slaget ved Tobol.

Største sideelver
-----------------

Tobols største sideelver er (alle fra venstre, unntatt Ubagan):

* Tavda
	+ Pelym
	+ Sosva
	+ Lozva
* Tura
	+ Pysjma
	+ Nitsa
	+ Tagil
* Iset
	+ Miass
	+ Tetsja
* Ubagan
* Uj
* Ajat

Byer ved Tobol
--------------

* Lisakovsk
* Rudnyj
* Kostanaj
* Kurgan
* Jalutorovsk
* Jarkovo
* Tobolsk

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Река Тобол». *Russlands statlige vannregister* **(russisk)**. Besøkt 26. januar 2016.
2. ↑  «Тобол (река)». *Store sovjetiske encyklopedi* **(russisk)**. Besøkt 26. januar 2016.
3. ↑  Forsyth, James (1992) *A History of the Peoples of Siberia: Russia's North Asian Colony, 1581-1990* Cambridge University Press, Cambridge, Storbritannia, s.25, ISBN 0-521-47771-9

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**MT «Astrid»** var et tankskip bygget for rederiet Niels Onstad Tankrederi A/S (Onstad Shipping Co.), Oslo. Skipet ble døpt 14. oktober 1966, gudmor var Mrs. Glan Mosely.

Skipet ble levert fra Stord Verft A/S til rederiet dagen etter, 15. oktober. Det ble klasset i Det Norske Veritas. Etter overleveringen gikk skipet til Lisnave i Portugal for å dokksettes. Etter dokksetting fortsatte M/T Astrid til Den persiske gulf for å laste olje. Skipet fortsatte å frakte olje rundt om i verden frem til 1973.

I august 1973 kjøpte Aegis Shipping Co. Pireus, Hellas, skipet. Det ble nå omdøpt til Aegis Leader og seilte under gresk flagg. I 1975 ble skipet overført til Lehena Shipping Corp. S.A. - Aegis Shipping Co. Ltd. Pireus, Hellas. M/T Aegis Leader beholdt sitt navn og flagg. Den 21. mars 1978 fikk M/T Aegis Leader motorhavari på en reise fra Singapore til Bandar Makshahr. Dette forårsaket at skipet gikk på grunn utenfor Sumatra i posisjon 06,04N 95.07Ø. M/T Aegis Leader ble brakt flott, kondemnert ved besiktelsen og slept til Kaohsiung, Taiwan, for opphugging.

Kilder
------

* *Hvor ble båtene av?* ISBN 82-995726-0-6

Eksterne lenker
---------------

* (en) MT «Astrid» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen Rediger på Wikidata
***MTV Unplugged: Los Tigres del Norte and Friends*** er et konsertalbum av den meksikanske musikkgruppa Los Tigres del Norte. Det ble i tatt opp under en konsert i Hollywood Palladium i Los Angeles i USA 8. februar 2011 og utgitt av Fonovisa Records 24. mai 2011. Albumet inneholder også en DVD med konserten. Albumet har gjesteartistene Andrés Calamaro, Calle 13, Zach de la Rocha, Juanes, Paulina Rubio og Diego Torres.

Albumet blei en salgssuksess. Det nådde førsteplass på den meksikanske hitlista Top 100 México og topp fem på Billboard Top Latin Albums i USA.

Det blei sluppet to singler fra albumet: «Golpes en el corazón» og «La jaula de oro».

Sporliste
---------

1. «Jefe de jefes»
2. «Contrabando y traición»
3. «Golpes en el corazón» (med Paulina Rubio)
4. «La manzanita»
5. «Mi buena suerte» (med Diego Torres)
6. «Lágrimas del corazón»
7. «La puerta negra»
8. «La puerta del rincón» (med Andrés Calamaro)
9. «Quiero volar contigo» (med Andrés Calamaro)
10. «Somos más americanos» (med Zach de la Rocha)
11. «La jaula de oro» (med Juanes)
12. «América» (med Calle 13)
**Tobias Sjögren** (født 23. oktober 1970 i Göteborg) er en svensk jazzgitarist og komponist, utdannet master of arts (1996), kjent fra bl.a. soloplater (*Hymn* 1994, *Tobias Sjögren* 2002) og flere samarbeid. Dikt av Gunnar Ekelöf ble tonesatt i utgivelsen
*Ord På Golvet* (1995) med Joakim Milder saksofon og Johannes Lundberg bass.
Med saksofonist Christian Vuust samlet han grønlandsk musikk (1995), musikk som kan høres på flere av hans utgivelser, som *The Thule Spirit* (Virgin Records 1997), der norske Per Jørgensen medvirker i trio.

Fra 1993 medvirket han i Lars Danielssons gruppe European Voices sammen med bl.a. Nils Petter Molvær og Marilyn Mazur på flere utgivelser.
Han har ledet trioen Northern Voices med Vuust og Audun Kleive (1998–) som har resultert i *Shaman* (Q-rious music, 2003).
Med Per Jørgensen, som han har samarbeidet med siden 1990, utkom *Unspoken songs* (Curling Legs, 2006) med hans egne komposisjoner i en lavmælt Pat Metheny-stil, også fremført på MaiJazz 2006.

Han skrev musikk til Thomas Eisenhardts ballett *Meget Krafigt Glemt* (København, 1996), samt installasjons-forestillingen *Mörker* (Göteborg 2000).

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Tobias Sjögren på Discogs Rediger på Wikidata

  

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** Discogs
 |
Eriocrania sangii
***Eriocrania sangii*** er en sommerfugl som tilhører den familien purpurmøll (Eriocraniidae). Den er utbredt nord til Nordland i Norge.

Utseende
--------

En liten (vingespenn 9–15 mm), purpurfarget møll med lyse flekker. Den kan kjennes på bakvingens avlange, hårlignende skjell, men arten kan ikke sikkert skilles fra *Eriocrania semipurpurella* på ytre utseende alene. Antennene er mørke og litt over halvparten så lange som forvingen. Hodet og forkroppen er kledt med mørkt brungrå, oppstående, hårlignende skjell. Forvingen er mer eller mindre purpurfarget, noen ganger blålig, ved en lys flekk ved bakkanten litt utenfor midten. Den kan ha et nettmønster dannet av lyse skjell hos hannen. Bakvingen er tynt skjellkledt, og skjellene i de innerste fire femdelene av vingen er smale og hårlignende. Larven er grønnlig grå med brun hodekapsel og noen uregelmessige, lyse flekker på forkroppen.

Levevis
-------

Som de fleste andre purpurmøll er denne arten knyttet til bjørk (*Betula* spp.). de voksne sommerfuglene flyr fra midten av april til slutten av mai, noe senere lengst i nord. de legger egg på bladspissene når bjørkas bladknopper springer ut. Larven utvikler seg i en flekk-mine i mai–juni.

Utbredelse
----------

Den er utbredt over nordlige, vestlige og østlige Europa. I Norge finnes den nord til Nordland. Den totale utbredelsen er noe usikker da arten er så lett å forveksle med *Eriocrania semipurpurella.*

Kilder
------

* Bengtsson, B.Å. Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 57–72. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Eriocrania sangii* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Eriocrania sangii* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Eriocrania sangii* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Eriocrania sangii* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Eriocrania sangii* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Eriocrania sangii* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Eriocrania sangii* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata