recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Figuren Danielle Rousseau ble spilt av Mira Furlan.
**Danielle Rousseau** er en fiktiv figur i den amerikanske TV-serien *Lost*, en serie som forteller om livene til over førti mennesker etter at deres fly krasjet på en øde øy i Stillehavet. Den kroatiske skuespilleren Mira Furlan framstilte figuren Danielle Rousseau, en forsker som har forlist på øya 16 år tidligere. Etter Furlan besluttet å forlate TV-serien, ble figuren Danielle Rousseau framstilt av den langt yngre amerikanske skuespilleren Melissa Farman i sjette sesong av serien. Rousseau var en figur som jevnlig ble vist i mindre segmenter av serien fra sesong en til fire, foruten også en episode hvor hennes stemme ble hørt.

Figuren, som ble referert til som «den franske kvinnen», ble introdusert tidlig i første sesong. 16 år før flykrasjet var Rousseau et medlem av et fransk forskningsskip som gikk på grunn på øya. To måneder etter han hun var strandet på øya fødte hun datteren Alex, spilt av Tania Raymonde. Imidlertid ble Alex tatt av øya opprinnelige beboere, en gruppe som Rousseau kalte for «de andre». Hennes fremste mål er å bli gjenforent med datteren, noe som ble oppnådd i siste episode av tredje sesong, «Through the Looking Glass». Foreningen var kortvarig da Rousseau ble skutt og drept av en gruppe leiesoldater i midten av fjerde sesong.

TV-seriens manusforfattere skrev Rousseau ut av serien på forespørsel av Furlan som ikke ville reise til Hawaii for å filme sine scener, skjønt hun senere kalte dette for et usant rykte. En del av årsakene var den amerikanske forfatterstreiken i 2007–2008 som forsinket serien. Senere ble dog en yngre versjon av Rousseau gjeninnført i serien.

Referanser
----------

1. ↑  Fordis, Jeff (22. januar 2007): «ABC Studios Lost Show Description Lead Press Release Page» Arkivert 3. september 2010 hos Wayback Machine.. *ABC Medianet*.
2. ↑  *Geekadelphia* interview, 2010 Arkivert 3. oktober 2013 hos Wayback Machine. Sitat: «I don’t know where this is coming from, I loved being on the show and loved playing that role.»

Se også
-------

* Liste over rollefigurer i Lost
**Karl Kristoffer Andersson** (født 1952) er en svensk-norsk biokjemiker. Han har vært professor i fysikalsk biokjemi ved Universitetet i Oslo siden 1994. Han forsker særlig på biokjemiske reaksjoner på eksperimenter under null grader, og særlig enzymer og proteiner med metallioner og radikaler som reagerer med elektroner og oksygen.

Andersson er utdannet ved Stockholms universitet og tok doktorgrad (*Docteur d'Université*) ved universitetet i Montpellier. Han jobbet deretter ved universitetene i Minnesota, Stockholm og Bergen, før han ble professor i Oslo.

Referanser
----------

1. ↑   CRIStin, api.cristin.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Intervju med K. Kristoffer Andersson Arkivert 5. januar 2016 hos Wayback Machine. utdanning.no

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av K. Kristoffer Andersson i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av K. Kristoffer Andersson i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* K. Kristoffer Andersson Arkivert 5. januar 2016 hos Wayback Machine. Universitetet i Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
**Omar Ajete Iglesias** (født 31. juli 1965 i San Juan y Martínez, Pinar del Río) er en cubansk baseballspiller som deltok i De olympiske leker i 1992 i Barcelona, 1996 i Atlanta og 2000 i Sydney.

Ajete ble olympisk mester i baseball under sommer-OL 1992 i Barcelona. Han var med på det cubanske laget som vant den første olympiske baseballturneringen foran Kinesisk Taipei og Japan. Cuba vant finalen mot Kinesisk Taipei med resultatet 11–1.

Fire år senere, under Sommer-OL 1996 i Atlanta, vant han sin andre olympiske gullmedalje i baseball. Cuba vant finalen mot Japan 13–9.

Ajete vant sin tredje olympiske medalje i baseball under OL 2000 i Sydney. Cuba tapte finalen til USA 0–4.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1992 Spanias flagg Barcelona - **Gull** i baseball Cubas flagg Cuba
* Gull 1996 USAs flagg Atlanta - **Gull** i baseball Cubas flagg Cuba
* Sølv 2000 Australias flagg Sydney - Sølv i baseball Cubas flagg Cuba

Eksterne lenker
---------------

* (en) Omar Ajete – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Omar Ajete – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
Gatebilde fra Zhuzhou
Zhuzhou markert med rødt
*Zhuzhou er også et fylke i Hunan.*
**Zhuzhou** (kinesisk: 株州; pinyin: *Zhūzhōu*) er en kinesisk by på prefekturnivå ved elven Xiangjiang i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen anslås (2004) til 3,65 millioner. 

Det 293 meter høye fjernsynstårnet i byen er åpent for publikum som utsiktstårn. 

Byen er også søsterbyen til Fredrikstad.

Administrative enheter
----------------------

Zhuzhou består av fire bydistrikter, ett byfylke og fire fylker:

* Bydistriktet Tianyuan – 天元区 *Tiānyuán Qū* ;
* Bydistriktet Hetang – 荷塘区 *Hétáng Qū* ;
* Bydistriktet Lusong – 芦淞区 *Lúsōng Qū* ;
* Bydistriktet Shifeng – 石峰区 *Shífēng Qū* ;
* Byfylket Liling – 醴陵市 *Lǐlíng Shì* ;
* Fylket Zhuzhou – 株洲县 *Zhūzhōu Xiàn* ;
* Fylket You – 攸县 *Yōu Xiàn* ;
* Fylket Chaling – 茶陵县 *Chálíng Xiàn* ;
* Fylket Yanling – 炎陵县 *Yánlíng Xiàn*.

Samferdsel
----------

Perronger på Zhuzhous jernbanestasjon
### Jernbane

Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her. 

Jingguangbanen, som er den konvensjonelle toglinjen mellom Beijing i nord og Guangzhou i sør, har stoppested her. Denne sterkt trafikkerte jernbanelinjen er også innom blant annet Shijiazhuang, Handan, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Shaoguan.

### Veier

Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielle nettsider
* Kart Arkivert 10. mai 2008 hos Wayback Machine.
* Fotos fra Zhuzhou i *Panoramio*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Idrettsforeningen Ørnulf**, (tidligere **Idrætsforeningen Ørnulf**) stiftet 23. juni 1893 av 14 gutter på Grünerløkka i Oslo. I starten dominerte friidrett foreningens aktiviteter, men fikk også skyting og bryting på programmet. Klubben har også grupper for fotball og innebandy.

IF Ørnulf startet amatørbryting i 1909, og regnes som en pionerklubb i norsk brytehistorie. Brytegruppen ble i starten ledet av sirkusdirektør Karl Norbeck.

Friidrett
---------

Klubben dominerte norsk friidrett og vant 9 kongepokaler tidlig på 1900-tallet. Friidrettslegenden Helge Løvland representerte IF Ørnulf; det samme gjorde sprinteren, forfatteren, forretningsmannen og kunstsamleren Rolf Stenersen.

Boksing
-------

Høsten 1908 ble boksing tatt opp i foreningen etter at medlemmene Conrad Christensen og Grønberg hadde vært i Amerika og lært seg sporten. Ved det første Norgesmesterskapet i boksing i 1909 tok foreningen to gullmedaljer ved Conrad Christensen i fjærvekt og Johan Johansen i mellomvekt A.

I NM 1912 og i NM 1914 ble det to nye gullmedaljer. I 1915 ansatte foreningen to utenlandske trenere, først dansk-amerikaneren John Hindsberg og deretter den danske eks-verdensmesteren Waldemar Holberg. Resultatet ble 4 gull i 
NM 1915 som ble arrangert av Sportsklubben Brage i Trondheim.

Conrad Christensen sønn, amerikansfødte Edgar Norman, ble Europamester i mellomvekt i 1927, og norsk mester i NM 1924, 1925, 1926 og i 1927. Han representerte IF Ørnulf, før han var med i en gruppe som brøt ut og dannet Bokseklubben Pugilist i Oslo.

Foreningens beste bokser var fluevekteren Asbjørn Berg-Hansen, som tok 8 NM-gull i flue og bantamvekt.

Kjente boksere fra IF Ørnulf i nyere tid er Simen Auseth, Thomas Hansvoll og Frode Steinsvik.
Thomas Hansvoll tok forøvrig sitt første NM-gull i IF Ørnulf's 100-årsjubileumsstevne på Høyenhall i 1993.

Kilder
------

* Idrettsforeningen Ørnulf gjennom 50 år, 1946.

Eksterne lenker
---------------

* Klubbens nettsider for innebandy
* Nettsider for klubbens «boxing team»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** VIAF
 |
«**Suicide Is Painless**» er en sang av Johnny Mandel (musikk) og Mike Altman (tekst), som er mest kjent som kjenningsmelodien til filmen *MASH* (sic!) og TV-serien *M\*A\*S\*H*.
Altman var bare 14 år gammel da han skrev teksten til filmen som ble regissert av hans far.

I filmen brukes også sangen i en scene der en tannlege som heter «Painless» forteller at han vil ta livet sitt, etter at han måtte innse at hans evinnelige skjørtejakt bare var et skalkeskjul for homofili. En annen av karakterene synger samtidig sangen.

En instrumentalversjon ble produsert for å brukes i TV-serien der karakteren «Painless» aldri dukket opp. Sangen var ment som en allegori om hvordan USA burde trekke seg tilbake fra Vietnam, der betydningen var at selvmordet eller den amerikanske tilbaketrekningen ville være smertefri, det vil si ingen fare for USAs sikkerhet.

Den ble lansert første gang i 1970 og havnet på førsteplass på hitlista i Storbritannia i 1980 etter å ha blitt spilt på BBC av DJ Noel Edmonds.

Coverversjoner er laget av Marilyn Manson og Manic Street Preachers, sistnevnte ble lansert som en singel solgt til inntekt for *The Spastics Society*, og ble bandets første hit.

Refrenget er velkjent:

*Suicide is painless,*
*It brings on many changes,*
*And I can take or leave it if I please*

Se også
-------

* M\*A\*S\*H

Eksterne lenker
---------------

* Suicide is Painless

| * v
* d
* r
*M\*A\*S\*H* |
| --- |
| Film: | 
* *MASH*
* Forskjellene mellom boka, filmen og TV-serien M\*A\*S\*H
* «Suicide Is Painless»

 |
| TV-serie: | 
* *M\*A\*S\*H*
	+ Episoder: Sesong 1
	+ 2
	+ 3
	+ 4
	+ 5
	+ 6
	+ 7
	+ 8
	+ 9
	+ 10
	+ 11; siste episode; gjesteopptredener
* *Trapper John, M.D.*
* *AfterMASH*
* *W\*A\*L\*T\*E\*R*

 |
| Hovedroller: | 
* Hawkeye Pierce
* Trapper John McIntyre
* B.J. Hunnicutt
* Henry Blake
* Sherman T. Potter
* Frank Burns
* Margaret Houlihan
* Charles Winchester
* Radar O'Reilly
* Father Mulcahy
* Maxwell Klinger

 |
| Andre roller: | Se Rollefigurer i M\*A\*S\*H |
| Bøker: | 
* *M\*A\*S\*H*
* *MASH: A Novel About Three Army Doctors*
* *M\*A\*S\*H Goes to Maine*

 |

Portal: Litteratur
**Zibetska priset** er en svensk litteraturpris som deles ut av Svenska Akademien annethvert år «till uppmuntran åt någon förtjent witterhetsidkare». Prisen er på 70 000 SEK (2009).

Prisen er en av Akademiets eldste og fikk opprinnelig midler fra en donasjon etter Christoffer Zibet, medlem av Akademiet (1740–1809). Fra begynnelsen dreide det seg om to priser, et for beste minneskrift over Gustaf III og et for den beste skriftet i allmenn patriotisk og samfunnsbevarende ånd. Prisen ble utdelt første gang i 1815 og fortsatte til og med 1893. Et stykke inn i forrige århundre ble prisen gjenopptatt og deles ikke sjelden ut som belønning for arbeider som har tilknytning til 1700-tallet.

Liste over prisvinnere (ikke fullstendig)
-----------------------------------------

| Årstall | Prisvinnere |
| --- | --- |
| 2015 | Hans Helander |
| 2013 | Cecilia Falk |
| 2011 | Augustin Mannerheim |
| 2009 | Ola Wikander |
| 2007 | Kristoffer Leandoer |
| 2005 | Leif Landén |
| 2003 | Eva Adolfsson |
| 2001 | Per Landin |
| 1999 | Jakob Christensson |
| 1997 | Magnus Olausson |
| 1995 | Pontus Grate |
| 1964 | Lennart Breitholtz |

Referanser
----------

1. ↑  Bo Svensén, *Svenska Akademien från Gustaf III till våra dagar* (1998) ISBN 91-1-300568-5.
2. ↑  Svenska Akademien. Lest 23. april 2016

Portaler: Litteratur | Sverige
**Tohalet smådøgnflue** (*Baetis lapponicus*) er en døgnflue som tilhører familiegruppen smådøgnfluer strømdøgnfluer eller bekkedøgnfluer. Gruppens mange norske navn har oppstått på grunn av ulike norske dialekter og fra litteraturen.

Utseende
--------

### Voksne (imago)

Kroppen er 5-7 millimeter lang og har en grålig eller litt kremfarget oliven farge. Vingene er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Bakvingen er liten, mye mindre enn framvingen, den er fint oval på form. Lengst bak på bakkroppen er det to haletråder (cerci).

### Nymfer/larver

Nymfene er mellom 5-7 millimeter lang. Den har tre haletråder, som er kortere enn kroppen. Den miderste redusert og lite synlig, herav kommer navnet *tohalet ...*. Haletrådene har ikke mørke smale ringer. De to ytre haletrådene har bare små korte hår på innsiden. Beinas kloledd har små fine hår på hver klospiss. Det er sju par små bladformede gjeller bokover på siden av bakkroppen.

Levevis
-------

Tohalet smådøgnflue finnes i små bekker og større elver med rennende vann. Den lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer. Eggene slippes av hunnen ned på vannoverflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever nedgravd i bunnmaterialet, i mudder og sand på bunnen. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester eller råtnende planter. Men også av andre mindre dyr. I Norge har den vanligvis et nymfestadium på 1 år.

Tohalet smådøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for *dun* (engelsk).

De voksne flyr fra mai til september. De voksne kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Orden **Døgnfluer (Ephemeroptera)**
	+ Familie **Smådøgnfluer / bekkedøgnfluer (Baetidae)**
		- **Tohalet smådøgnflue** *Baetis lapponicus* (Bengtsson, 1912)

Litteratur
----------

* Johansen, G.O. og Lunde, V. 1993. *Sjekkliste for norske døgnfluer (Ephemeroptera) med forslag til norske navn.* Norsk entomologisk forening, InsektNytt 18(3-4), s. 19-22
* Arnekleiv, Jo Vegar. 1995. *Døgnfluelarver.* Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 14, 45 sider.
* Puthz, V. 1978. *Ephemeroptera.* Limnofauna Europaea, J. Illies (ed.). Fischer Verlag, Stuttgart. side 256 – 263.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tohalet smådøgnflue* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Tohalet smådøgnflue* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Tohalet smådøgnflue* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Tohalet smådøgnflue* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Tohalet smådøgnflue* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Tohalet smådøgnflue* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Tohalet smådøgnflue* hos NCBI Rediger på Wikidata
* Norsk Entomologisk forening
*For kriminalromanen av Herodes Falsk, se Calima (bok).*
**Calima** er et  værfenomen som innebærer het vind fra sør, sørøst eller øst, og som forekommer over Kanariøyene flere ganger hvert år, uansett årstid. Det er i gjennomsnitt 20 calimaer på Kanariøyene pr år. Calimaer rammer også Kapp Verde-øyene og kan nå så langt som til Sør-Amerika.

Calima oppstår ved et høytrykk over Nord-Afrika som drar ut mot en passerende kaldfront nord for Kanariøyene. Med vinden følger støv og sand fra de tørre områdene i Nord-Afrika, der vinden begynner. Calima kan føre til ekstremt høye temperaturer når den forekommer og gjør at lufta ser disig ut.

Insekter, bakterier og virus
----------------------------

Calimaer bringer ikke bare med seg sand, men også bakterier, virus, sopp, insekter, sporer og små, marine organismer. Eksperter skal ha talt over 150 typer bakterier i calima, og noen av disse kan være helsefarlige.
Av og til når det er store insektplager der sanden kommer fra, følger det med insekter slik som gresshopper.
Calimaer fører også med seg næringsstoffer som kan gi økt algevekst i havet. 

Calimastøvet kan føre til helseplager, spesielt for personer med nedsatt immunsystem eller de som har hjerte- og karsykdommer og pustebesvær. Plager varierer fra bronkitt, astmalignende symptomer, til inflammasjon.

Februar 2020
------------

I februar 2020 inntraff den verste calimaen på over 40 år, ifølge lokale myndigheter. Alle åtte flyplasser på Kanariøyene ble stengt på grunn av dårlig sikt. Mellom 12 og 14 tusen passasjerer og 360 flyginger ble berørt.

Bilder
------

Bildene under viser det samme stedet på Gran Canaria, på samme klokkeslett, men med fem dagers mellomrom.

|  |  |
| --- | --- |
| Monte Lentiscal | Monte Lentiscal under calima |

Meteorologisk symbol
--------------------

| Symbol | Nummer | Engelsk benevning | Spansk benevning | Tysk benevning |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | **05** | Haze | Calima | trockener Dunst |

Referanser
----------

1. ↑  Kleven, Gunn. «Sanddis fra Sahara hele veien fra Portugal til Sør-Amerika». *www.canariajournalen.no*. Besøkt 15. juni 2023.
2. ↑  «Så farlig er calima - 10 tips når sandstøvet kommer». *Canariavisen* **(norsk)**. 12. november 2022. Besøkt 14. juni 2023.
3. ↑  «Teneriffa: Sandstorm sorgte für Chaos – Spektakuläre Fotos». 25. februar 2020. Besøkt 26. februar 2020.
4. ↑  «"Calima" versandet Kanaren-Airports». dw.com. 24. februar 2020. Besøkt 26. februar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* The Calima. weatheronline
* Her er calima-rådene Arkivert 7. august 2018 hos Wayback Machine.
* (en) Calima (Sahara dust storm over the Canary Islands) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Kanariøyene under calima Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Satellittbilder av calima m.m. Arkivert 28. juni 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Denne artikkelen omhandler et rockeband.  For begrepet, se Sui generis.

**Sui Generis** er et argentinsk rockeband som hadde stor suksess i Argentina først på 1970-tallet. Bandet besto av Charly Garcia, piano, og Nito Mestre, fløyte.

I utgangspunktet var de et band på fem personer, men ved den første konserten dukket bare to av dem opp. De gjennomførte likevel konserten og høstet stort bifall, noe som gjorde at de bestemte seg for å fortsette som duo. 

Bandet gav ut sin første plate i 1972 og sin siste som band i 1975. Senere kom det oppfølgingsplater og i 2000 hadde de en reunionkonsert i Buenos Aires.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sui Generis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Sui Generis på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Sui Generis på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Sui Generis på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Sui Generis på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Sui Generis på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Sui Generis på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Sui Generis på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) Sui Generis på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Arthur Rackhams illustrasjon av Åses død fra 1936
**«Åses død»** av Edvard Grieg er et kjent musikkstykke for orkester og en del av scenemusikken til Henrik Ibsens teaterstykke *Peer Gynt* fra 1874–1875 (op. 23, der «Åses død» er stykke nr. 12). Stykket er også andre sats i *Peer Gynt-suite nr. 1, op. 46* utgitt 1888.

Besetning
---------

«Åses død» spilt av Tsjekkias nasjonale symfoniorkester
Stykket er skrevet for strykerorkester. 

I 1888 ble det også utgitt versjoner for 2- og 4-hendig piano.

Musikken
--------

«Åses død» er skrevet til tredje akt av Ibsens skuespill. Det spilles to ganger i løpet av skuespillet, første gang som forspill til 3. akt, deretter som bakgrunnsmusikk til scene 4 i 3. akt, der Peer Gynt fabulerer for sin døende mor om en forrykende reise de gjør med hest og slede til Sankt Peter og Gud Fader: 

PEER GYNT. Hyp! Vil du rappe dig, Svarten!  

Mor, du fryser vel ej?  

Jo-jo; det kendes på farten  

når Grane lægger ivej!

Ved reisens mål er det Gud Fader selv som sier (i Peer Gynts røst):

’Hold op med de køgemester-lader;  

Mor Åse skal slippe frit!’

I motsetning til Ibsens tekst er musikken svært enkel og alvorstynget. Orkestreringen er svært konsentrert, kun strykere, og tempobetegnelsen er *Andante doloroso* (rolig, sorgfylt): 

\new GrandStaff <<
\new Staff = "up"
\relative c'' {
\time 4/4
  \override TupletBracket #'stencil = ##f
  \override Score.BarNumber #'stencil = ##f
\set Score.tempoHideNote = ##t \tempo 4 = 50
\set Staff.midiInstrument = #"string ensemble 1"
\key b \minor
\bar ""
\clef bass
<< {<d,, fis>4_[]\p(\mark "Andante doloroso" <fis b>_[] <fis ais cis>2_[] | <d fis>4_[] <fis b>_[] <fis ais cis>2_[]} | 
\\
{s1 |s1 }
>>
<< {d'4 cis b cis8 d | e4 d cis4.) r8 }
\\
{d,4 e8 fis g4 fis|e fis8 gis <cis, ais'>4. r8 }>>
}
%Venstre hånd hånd*************************************
\new Staff = "down" \relative c {
\key b \minor
  \override TupletBracket #'stencil = ##f
  \override Score.BarNumber #'stencil = ##f
\clef bass
\set Staff.midiInstrument = #"string ensemble 1"
<< {s1 |s1 }
\\
{<b, b'>4( <d b'> <fis cis'>2 |<b, b'>4 <d b'> <fis cis'>2|}
>>
<< {b2 b2 b2 fis4. r8}
\\
{b,4 cis8 d e4 d | cis4 d8 e fis4.) r8}
>>
}
>>
Ifølge Benestad og Schjelderup-Ebbe setter Grieg med denne alvorstyngede musikken bevisst Peer Gynts fabuleringer i relieff med virkeligheten.

Referanser
----------

1. ↑  Benestad og Schjelderup-Ebbe (1990), s. 193

Litteratur
----------

* Benestad, Finn; Schjelderup-Ebbe, Dag (1990). *Edvard Grieg: Mennesket og kunstneren* (2 utg.). Oslo: Aschehoug. ISBN 82-03-16373-4.
**Tohir Yo'ldosh** (født **Tohir Abduhalilovich Yo'ldoshev** den 2. oktober 1967 i Usbekistan, død 27. august 2009 i Pakistan) var en usbeker som etablerte og ledet Usbekistans islamistiske bevegelse, en islamistisk organisasjon aktiv i Sentral-Asia. 

Yo'ldosh fikk høre om Al-Qaidas planer om å bruke kaprede passasjerfly til å angripe USA 11. september 2001 før angrepene skjedde.[] Da han fikk vite om angrepene informerte han Talibans utenriksminister Wakil Ahmed Muttawakil, som sendte en utsending for å advare USA om Al-Qaidas angrepsplaner.[] Yo'ldosh prøvde å gi USA en advarsel om disse angrepene fordi han var bekymret for at ett angrep på USA ville utløse et amerikansk motangrep,[] noe som ville sette hans organisasjon i Afghanistan i fare. 

I en videomelding fra Yo'ldosh som ble distribuert gjennom den usbekiske områdene av Sentral-Asia i tidlig 2007 rapporterte Tohir om at gruppen hans hadde som primære mål å frigjøre Irak og Afghanistan fra den amerikanske okkupasjonen.

*Aftenposten* meldte i 2008 at Juldasjev ble hevdet å stå bak flere angrep mot den norske ISAF-enheten i Meymaneh, deriblant bombeangrepet som drepte en norsk soldat i 2007.

Dødsfall
--------

Den 30. september 2009 rapporterte en mann som hevdet å være hans livvakt at Yo'ldosh var blitt drept i et amerikansk droneangrep i Sør-Waziristan i Pakistan. Tjenestemenn fra både USA og Pakistan bekreftet på et senere tidspunkt at Yo'ldosh var blitt drept i et luftangrep den 27. august 2009. Yo'ldosh hadde angivelig mistet både et ben og en arm i angrepet og ble kjørt til et sykehus i Balutsjistan der han døde dagen etter angrepet. Åtte andre militante skal også ha blitt drept i angrepet.

Referanser
----------

1. ↑  «Norsk soldats drapsmann identifisert». *Aftenposten*. 11. oktober 2008. Besøkt 1. januar 2020.
2. ↑  «Top Uzbek Militant Commander Killed in US Drone Attack». www.outlookindia.com. 2009.  Parameteren `|b esøksdato=` støttes ikke av malen. (hjelp)
3. 1 2  «Tahir Yuldashev confirmed killed in US strike in South Waziristan | FDD's Long War Journal». *www.longwarjournal.org* **(engelsk)**. 4. oktober 2009. Besøkt 17. november 2020.
***«Kloke ord» av Carl I. Hagen*** er en norsk bok utgitt i 1987 av Kurer forlag. Boka har 94 helt blanke sider. Ettersom alle sidene er blanke er det vanskelig å klassifisere den som en sakprosabok, eller om den heller bør kategoriseres ut fra hva tittelen skulle tilsi, nemlig sitatbok med ord av (daværende) formann av Fremskrittspartiet, Carl I. Hagen. Boka hadde et opplag på 5000 og ble solgt for 49 kroner (tilsvarer 105 kroner med 2020-verdi)

Da boka ble lansert fleipet Carl I. Hagen med «Jeg blir vel nødt til å gå til rettssak for å få forfatterhonorar og royalties». Forleggeren påsto at intensjonen med boka var å plukke ut de klokeste ord fra Carl I. Hagen i løpet av det siste året, og utgi dem, men at han ikke fant noen kloke ord og derfor gav den ut med bare blanke sider.

Ingen universitets- eller høyskolebibliotek har «Kloke ord» i sin samling, så Stortingsbiblioteket er det eneste som har den i sitt magasin.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Konsumprisindeksgenerator 2020-04-08». *Statistisk Sentralbyrå - ssb.no* **(norsk)**. Besøkt 16. april 2020.
2. ↑  Aftenposten *Med blanke ark. . .* 12.12.1987
3. ↑  «Stortingsbiblioteket». *Stortinget* **(norsk)**. 15. april 2020. Besøkt 16. april 2020.
***Call and response*** er et mønster i musikk hvor to distinkte fraser følger etter hverandre, vanligvis utført av ulike musikere. Den andre frasen fremstår som en direkte replikk til den første, og man finner dette som et grunnelement i mange ulike musikktradisjoner. Først synger en forsanger en setning, så gjentar de andre/koret setningen

Denne formen for oppbygging av musikken er vanlig i folkesang i mange kulturer, både i den gamle og den nye verden. I klassisk europeisk musikk er denne strukturen kjent som antifoni.

Populærmusikk
-------------

Fenomenet med *call and response* er utbredt i moderne vestlig populærmusikk, i stor grad fordi denne er så tungt påvirket av afrikanske forløpere. Tre eksempler på dette er The Whos sang *My Generation*, *Black Dog* av Led Zeppelin og The Pogues' *Fairytale of New York*. Det området innen sekulær musikk hvor vi ser dette mest tydelig er innen blues hvor den vanligste 12-taktsformen er et AA'B-mønster hvor AA' er *call*-et (med en liten variasjon i andre omgang), mens B er *response*-et. Hver av A og B-delene kan i noen tilfeller også bestå av kortere *call and response*-er.

Spørsmål og svar i indisk klassisk musikk
-----------------------------------------

En bestemt del av den klassiske musikken fra India er kjent som *sawaal-jawaab*, som kan oversettes til «spørsmål-svar». Dette er primært en instrumentalteknikk, og fremføres av to musikere hvor den ene presenterer et melodisk og rytmisk utfordrende riff som så enten gjentas eller bygges ut av den andre.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Toini Pöysti** (født 1. juli 1933) var en finsk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1960 i Squaw Valley og 1964 i Innsbruck.

Pöysti vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Hun var med på det finske stafettlaget som kom på tredjeplass på 3 x 5 km stafett bak Sverige og Sovjetunionen. De andre på laget var Siiri Rantanen og Eeva Ruoppa.

Fire år senere, under vinter-OL 1964 vant hun en ny bronsemedalje, også denne gangen på 3 x 5 km stafett. Sammen med Senja Pusula og Mirja Lehtonen ble hun nummer tre bak Sovjetunionen og Sverige.

OL-medaljer
-----------

* 1960 USAs flagg Squaw Valley - Bronse Bronse i langrenn, 3 x 5 km stafett, damer Finlands flagg Finland
* 1964 Østerrikes flagg Innsbruck - Bronse Bronse i langrenn, 3 x 5 km stafett, damer Finlands flagg Finland

VM-medaljer
-----------

* 1962 Polens flagg Zakopane - Bronse Bronse i langrenn, 3 x 5 km stafett, damer Finlands flagg Finland

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Toini Pöysti – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Toini Pöysti – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Toini Pöysti – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Toini Pöysti – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Toini Pöysti – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
Kjernetårnet i bispeborgen

**Ziesar** er en by i Tyskland, beliggende i Landkreis Potsdam-Mittelmark i forbundslandet Brandenburg, omkring 20 km sørvest for Brandenburg an der Havel, i nordhenget til høydedraget Fläming. Byen har 2 482 innbyggere (2012).[] Den er administrasjonssete i kommunalforbundet Amt Ziesar. I vest grenser byen til forbundslandet Sachsen-Anhalt. 

Byen er mest kjent for sin middelalderske biskopsborg, Burg Ziesar, som var residens for biskopene av Brandenburg an der Havel i middelalderen frem til reformasjonen. Borgen er museum for Brandenburgs middelderlige kirke- og kulturhistorie.

Den lutherske teolog fra reformasjonstiden Johannes Aepinus ble født i Ziesar i 1499.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ziesar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |

1. ↑  «Bevölkerungsentwicklung und Flächen der kreisfreien Städte Landkreise und Gemeinden im Land Brandenburg - 2017». Amt für Statistik Berlin Brandenburg. Besøkt 10. mars 2019.
2. ↑   (på de) *Tysklands kommuneregister (4. kvartal 2022)*, Statistisches Bundesamt, 12. januar 2023, Wikidata Q116783074,
**Pulau Penyu nasjonalpark** (malayisk: *Taman Pulau Penyu*, engelsk: *Turtle Islands National Park*) er en nasjonalpark i den malaysiske delstaten Sabah. Området ligger i Sulusjøen, om lag 40 kilometer nord for Sandakan, og består av de fire øyene Selingaan, Bakkungan Kechil, Gulisaan og Libaran, den malaysiske delen av øygruppen Turtle Islands. Nasjonalparken har et samlet areal på 17,4 kvadratkilometer.

Øyene har store forekomster av suppeskilpadder og karetter. Gnagere, flaggermus, skinker, gekkoer og over tyve fuglearter er også vanlig her. 

Malaysias første skilpaddeklekkeri ble etablert på Selingan den 1. august 1966, tett etterfulgt av klekkeri på Bakkungan Kechil og Gulisaan. I 1972 fikk øyene status som fuglefredningsområde. Området fikk oppgradert sin status til marin nasjonalpark i 1977.

Se også
-------

* Liste over nasjonalparker i Malaysia

Referanser
----------

1. ↑  The Sabah Parks Board of Trustees: Visitor figure to Sabah Parks Arkivert 28. september 2013 hos Wayback Machine.. Besøkt 30. september 2013. (en)

Kilder
------

* The Sabah Parks Board of Trustees (en)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Turtle Island National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Nederste del av Austredalen, også kalt Ommedal sett fra vest.  Foto: Chell Hill (2010) 
**Austredalen / Sørdalen** er et dalføre i bygda Hyen i Gloppen kommune, og så omtalt som østre Hyen. Mot sørvest i den samme bygda går Vestredalen mot Eikefjord i Flora kommune.

Dalføret Austredalen / Sørdalen strekker seg fra Hyefjorden i vest ved munningen av lakseelva, Åelva i vest, gjennom den nedre delen av dalen, et godt jordbruksområde kalt Ommedal. I denne delen av dalføret ligger Ommedalsvatnet, som også er vannkilden til Åelva. Gjengedalselva tømmer i det samme Ommedalsvatnet og henter vann lenger mot øst. Denne delen av dalen heter Gjengedal, og strekker seg til fjellterrenget innerst i Austredalen. Her ligger Storevatnet med hytter og støl. Mot

Det er planer for regulering av Åelva og bygging av Gjengedal kraftverk. Dette skal skje ved å utnytte vannfallet mellom Dalevatnet og foten av Gjengedalsfossen.

Eksterne lenker
---------------

* HyeNett – HyeNett – Nettsamfunn for Hyen
***Pulgasari*** eller ***Pulgasary*** (불가사리) er en nordkoreansk film fra 1985.

Handling
--------

En risdokke som er laget av en smed som er fengslet av den onde kongen, våkner til liv når den kommer i kontakt med blod. Til slutt blir den et stort metallspisende monster, klar til å kjempe med bøndene for å styrte monarken.

*Pulgasari* er navnet på monsteret, en kaiju.

Om filmen
---------

I 1978 ble den sørkoreanske regissøren Shin Sang-ok kidnappet på ordre av Kim Jong-il. Shin lyktes å flykte før filmen var ferdig. Pulgasari er det best kjente reaultatet av Kim Jong-ils planer om å etabler en nordkoreansk filmindustri. Filmens spesialeffekter ble laget avet innleid team fra japanske Toho. Kim Jong-il var filmens produsent.

Rolleliste (utvalg)
-------------------

* Chang Son Hui – Ami
* Ham Gi Sop – Inde
* Jong-uk Ri – Ana
* Kenpachiro Satsuma – Pulgasari

Referanser
----------

1. ↑  «The producer from hell» by John Gorenfeld, The Guardian, 4. april 2003

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pulgasari* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Pulgasari* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Pulgasari* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Pulgasari* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Pulgasari* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Nikšić** (serbisk: Никшић) er en by i det vestlige Montenegro, der elven Zeta har sitt utspring i innsjøene Krupacko og Slansko. Byen ligger på Niksic-sletta nedenfor trebjesafjellet, 50 km nordvest for hovedstaden Podgorica. 

Nikšić er landets nest største by med 58.212 innbyggere (2003. Folketallet i hele kommunen - som er den største i areal i Montenegro - er 75.282), hvorav om lag 63% montenegrinere og 27% serbere. Om lag 2% er muslimer og 1% sigøynere.

Nikšić er den største byen i den historiske regionen Gamle Hercegovina.

Historie og kultur
------------------

Niksic ble grunnlagt av goterne på 300-tallet, under navnet **Anagastum**. Det var da grensefort mot det Østromerske rike, grensen gikk like øst for området fra 395. Her finnes også mange rester av den illyriske og senere den romerske perioden. Et eget Kultursentrum med bymuseum har håndskrift- og dokumentsamlinger fra byens historie i middelalderen.

Senere ble navnet omskrevet til *Onogošt*, og fortet var aktivt gjennom skiftende herskere helt til tyrkernes ankomst på 1400-tallet. I middelalderen bodde alle innbyggerne innenfor bymuren, som fortsatt kan sees flere steder.

Med befrielsen fra tyrkerne i 1877 kom Niksic under innflytelsen og planene til Kong Nikola I om et nytt Montenegro. Den første byplan fra 1883 ble tegnet av ingeniør Josip Slade på oppdrag fra kong Nikola. Begge verdenskrigene brakte ødeleggelse, men etter krigen er byen utvidet til et sentralt industrielt sentrum i Montenegro.

Niksic er en utpreget kulturby med en rekke festivaler, bokmesser og litteratursentra. Byen har flere medier og TV-stasjoner. Det er fire videregående skoler og et filosofisk fakultet i byen. Sistnevnte har røtter i en lærerskole i Cetinje (1947), som etablerte seg i Niksic i 1963. Her tilbys studier opp til doktorgradsnivå.

Transport og økonomi
--------------------

Niksic har bauxitt-gruver, et stålverk *(Nikšićka Željezara)* og bryggeri *(Nikšičko Pivara)*. Industrien har overlevd delprivatisering og konkurranseutsetting etter oppløsningen av Jugoslavia. De økonomiske omstillingen har vært tøff, med nedskalering av arbeidsstokken særlig ved stålverket.

Motorveien E-762 går sørover til Podgorica, og det er også en godsjernbane som frakter bauxitt til et aluminiumsverk i hovedstaden. Det er planer om å elektrifisere jernbanen og starte passasjerdrift. Niksic har flyplass ved Stedim 20 km vest for sentrum.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nikšić – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Niksic Faculty of Philosophy

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames
 |
Californias flagg
**Californias flagg** består av en hvit flaggduk med en rød stripe nederst. I flaggdukens hvite del er det plassert en ,bjørn gående på grønn grunn og i hjørnet øverst ved stangen en rød stjerne. Under bjørnen er flaggduken påført innskriften "California Republic". Flagget er i størrelsesforholdet 2:3.

Opphavet til Californias flagg ligger i det såkalte Bjørneflaggopprøret mot Mexico som i juni-juli 1846 erklærte California for selvstendig republikk under eget flagg. Opprørsrepublikken heiste eget flagg 14. juni 1846 og dette ble benyttet inntil 9. juli da USAs tropper tok kontroll over California. Flagget som ble heist i hovedstaden Sonoma 14. juni 1846 ble malt av William L. Todd. Bjørnen kom til etter forslag av Henry L. Ford og skal representere grizzly-bjørnen. Originalen gikk tapt under den store bybrannen i San Francisco i 1906 og det var en modifisert tegning som ble gjort til delstatens offisielle flagg 3. februar 1911. Også etter at flagget ble offisielt vedtatt varierte utførelsen av flagget. I 1953 ble det derfor nedfelt nærmere spesifikasjoner om flaggets enkeltheter.

Litteratur
----------

* Whitney Smith: *The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States*, 1970

Eksterne lenker
---------------

* Flags Over California: A history and guide fra State of California, Military Department

  


|  |
| --- |
| **USAs delstatsflagg** |
| Alabama |
Alaska |
Arizona |
Arkansas |
California |
Colorado |
Connecticut |
Delaware |
Florida |
Georgia |
Hawaii |
Idaho |
Illinois |
Indiana |
Iowa | 
Kansas | 
Kentucky |
Louisiana |
Maine |
Maryland |
Massachusetts |
Michigan |
Minnesota |
Mississippi |
Missouri |
Montana |
Nebraska |
Nevada |
New Hampshire |
New Jersey | 
New Mexico |
New York |
Nord-Carolina |
Nord-Dakota |
Ohio | 
Oklahoma |
Oregon |
Pennsylvania |
Rhode Island |
Sør-Carolina |
Sør-Dakota |
Tennessee |
Texas | 
Utah | 
Vermont |
Vest-Virginia |
Virginia |
Washington |
Wisconsin |
Wyoming |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Yoo Nam-kyu** (født 4. juni 1968) er en sørkoreansk bordtennisspiller som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul, 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta.

Nam-kyu ble olympisk mester i bordtennis under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han vant singelturneringen for menn foran sin landsmann Kim Ki-taik og Erik Lindh fra Sverige. Sammen med Ahn Jae-hyung kom han på tredjeplass i herredoublen bak Chen Longcan / Wei Qingguang fra Kina og Ilija Lupulesku / Zoran Primorac fra Jugoslavia.

Fire år senere, under sommer-OL 1992 i Barcelona, vant han en bronsemedalje i double sammen med Kim Taek-soo og i OL 1996 en ny bronsemedalje i double sammen med Lee Chul-seung.

Han ble verdensmester i bordtennis 1989 i New Delhi i mixed double.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - **Gull** i bordtennis, single menn Sør-Koreas flagg Sør-Korea
* Bronse 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - Bronse i bordtennis, double menn Sør-Koreas flagg Sør-Korea
* Bronse 1992 Spanias flagg Barcelona - Bronse i bordtennis, double menn Sør-Koreas flagg Sør-Korea
* Bronse 1996 USAs flagg Atlanta - Bronse i bordtennis, double menn Sør-Koreas flagg Sør-Korea

VM-medaljer
-----------

* Gull 1989 Tysklands flagg Dortmund - **Gull** i mixeddouble

Referanser
----------

1. ↑   terms.naver.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yoo Nam-kyu – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Yoo Nam-kyu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Yoo Nam-kyu – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Yoo Nam-kyu – ITTF Rediger på Wikidata

  

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Nil Cardoner Gratacós** (født 16. september 1998) er en spansk skuespiller. Han har spilt i flere TV-serier, som *Polseres vermelles* og *Infidels*, begge sendt på TV3. I 2019 debuterte han som Óscar i TV3-serien *Les de l'hoquei*.

Biografi
--------

Hans første opptreden på TV var hans debut i *Zoo*-serien. Deretter ville *Polseres vermelles*-serien være den som ville gi ham berømmelse ved å tildele ham Ondas-prisen. I 2012 deltok hun i stykket *DINOU*. 12. oktober avsluttet han innspillingen av en film kalt *Seve* sammen med José Luis Gutiérrez, sendt i april 2014. Han deltok også i filmen *Fènix 11:23* som hovedpersonen akkompagnert av Mireia Vilapuig, en filmpartner i Polseres vermelles. Han deltar for tiden i TV3-serien *Polònia* hvor han imiterer Íñigo Errejón fra Podemos-partiet.

Filmografi
----------

* *Zoo* (2008)
* *Negro Buenos Aires* (2009)
* *Infidels* (2009–2011)
* *Mil cretins* (2011)
* *Polseres vermelles* (2011–2013)
* *Fénix 11:23* (2012)
* *Polònia* (2014–2016)
* *Seve* (2014)
* *Les de l'hoquei* (2019–2020)
* *Loco por ella* (2021)
* *Alma* (2022)

Referanser
----------

1. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Nil Cardoner

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nil Cardoner på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Nil Cardoner hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Nil Cardoner hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Midlertidig lov om innreiserestriksjoner for utlendinger av hensyn til folkehelsen** er en norsk lov vedtatt under koronaviruspandemien i 2020. Den trådte i kraft 1. juli 2020.

Loven har til formål å begrense retten til innreise for utlendinger som ellers vil ha lovlig adgang til Norge etter utlendingsloven, når det er nødvendig for å trygge folkehelsen ved utbrudd av covid-19. Lovens utgangspunkt er at utlendinger ikke har adgang til Norge med mindre de er omfattet av et unntak fastsatt i loven eller i forskrift fastsatt med hjemmel i loven. Blant utlendingene som gis adgang til Norge er statsborgere fra nordiske land bosatt i Norge, og utlendinger bosatt i Norge med oppholdstillatelse eller oppholdsrett etter utlendingsloven.

Utlendinger som kommer til Norge uten å være unntatt fra innreiserestriksjonene, blir bortvist ved grensen. Det er gjort en rekke unntak fra de ordinære saksbehandlingsreglene i forvaltningsloven for å få en forenklet saksbehandling, blant annet mindre krav til begrunnelse, mulighet for muntlige vedtak og unntak fra fri rettshjelp.

Personer som overtrer innreiserestriksjonene eller gir vesentlig uriktige eller åpenbart villedende opplysninger i forbindelse med behandling av spørsmålet om innreiseadgang, kan straffes med bot og seks måneders fengsel.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Lovens formålsparagraf
3. ↑  § 2
4. ↑  § 5
5. ↑  § 6
6. ↑  § 9

Eksterne lenker
---------------

* Lovdata

| * v
* d
* r
Norge under koronapandemien |
| --- |
| Koronapandemien |
| Bakgrunn | 
* Covid-19
* Sars-CoV-2
* Koronavirus
* Pandemi
* Karantene

 | Norges flagg |
| Personer | 
* Erna Solberg
* Monica Mæland
* Bent Høie
* Ingvild Kjerkol
* Bjørn-Inge Larsen
* Bjørn Guldvog
* Espen Rostrup Nakstad
* Geir Bukholm
* Line Vold
* Frode Forland
* Camilla Stoltenberg
* Preben Aavitsland

 |
| Organisasjoner | 
* Stortingets særskilte komité
* Erna Solbergs regjering
* Regjeringens covid-19-utvalg
* Helsedirektoratet
* Folkehelseinstituttet
* Kriseutvalget for beredskap mot biologiske hendelser
* Holden-utvalget
* Koronakommisjonen
* Pandemisenteret

 |
| Respons | 
* Helseberedskapsloven
* Smittevernloven
* Koronaloven
* Hytteforbud
* Innreiserestriksjoner
* Norsk pandemiregister
* Smittestopp
* Vaksinering
* Koronasertifikat

 |
«Midhordland» har flere betydninger.
***Midhordland*** var en norsk lokalavis som ble utgitt i Os rett sør for Bergen i årene 1972 til 1990.

*Midhordland* ble opprinnelig startet av Vestlandske Mållag som en nynorskavis. I 1973 ble Christian Fr. Stabell ansatt som redaktør og daglig leder. Mållaget var utgiver de første årene, men avisen ble i april 1975 overført til to enkeltpersoner. En av dem som overtok var Arnfinn Haga, som hadde vært styreleder i avisen fra den ble opprettet.

Midt på 1980-tallet var avisen i realiteten eid av to familier, og hadde vokst til et opplag på 5240 eksemplarer. Da den ene eierfamilien i 1987 ønsket å selge seg ut var både Haga, som hadde forkjøpsrett, og de ansatte med redaktør Stabell i spissen interessert i å overta eierandelen. Da avisens styre forsøkte å stanse avisens redaksjonelle omtale av eierforholdene kom det til brudd mellom eiere og redaktør.

Stabell sluttet på dagen, og startet sammen med ni av de ansatte en ny, konkurrerende lokalavis: *Os og Fusaposten*. I kjølvannet av denne aviskonflikten gikk *Midhordland* konkurs. Siste nummer kom 1. november 1990.

Kilder
------

* Bjørn Åge Mossin: «Ubøyelig redaktør gir seg etter 41 år», *Journalisten* nr. 12 2014, side 16-17
**Antitrinitarisme** eller **Ikke-trinitarisk** viser til et monoteistisk trosystem, en teologisk lære spesielt innenfor kristendommen som avviser dogmet (læren) om at kristendommens Gud er en del av en treenighet. 

Antitrinitarere eller ikke-trinitariske samfunn vil hevde at treenighetslæren er i strid med Bibelens ord og at den ikke ble forkynt av de første kristne, men kom inn senere i tolkningen av Bibelen. De fleste kristne grupper er trinitariske, det vil si at de holder seg til treenighetstanken. Tilhengere av treenigheten vil derimot hevde at Bibelen klart gir en grunn til å tro at Jesus skal tilbes og at dette må forenes med monoteismen. For øvrig er det forskjeller med hensyn til teologien innen begge leire. 

Arianismen regnes ofte som en tidlig representant for en slik tankegang. Arianerne lærte imidlertid at Den hellige ånd var en person, og at man kunne be til Jesus. 

I tidlig kirkehistorie kjenner man til grupper som forkastet Jesu guddom. Man vet ikke mye om dem, men det er mulig at de stod for en antitrinitarisk forståelse. Det var også flere debatter om forståelsen av Jesu forhold til Faderen innen kirken. 

Antitrinitarisme fikk en viss oppmerksomhet under reformasjonen, ikke minst gjennom legen Miguel Serveto (ca.1511-1553). Han reiste til Sveits der han stiftet bekjentskap med Jean Calvin. Senere falt han i unåde hos Calvin, og ble henrettet. Noen anabaptister fulgte også en antitrinitarisk lære. 

Grupper som vant innpass visse steder, var socinianerne, som fulgte Fausto Sozzini (1539–1604), hvis tankegang var inspirert av onkelen Lelio Sozzini. Fausto Sozzini drog til Polen, der han slo seg sammen med den polske-litauiske unitariske kirke (*De polske brødre*), som antok hans lære. De eksisterte i en tid etterpå. Også unitariske grupper i Transilvania og Nederland oppstod. Tilhengere av unitarismen, f.eks Den norske unitarkirke, regner noen av disse gruppene som en del av sin bakgrunn. 

Den engelske vitenskapsmannen Isaac Newton (1643–1727) gir uttrykk for tvil om treenighetslæren i sine private skrifter, men publiserte aldri slike uortodokse ideer i sin levetid.

Fra midten av 1800-tallet fremstod flere predikanter med et lignende syn. Deres tanker gav etter hvert opphav til flere grupper som eksister i dag, som kristadelfianere, ikke-trinitarisk pinsebevegelse og Jehovas vitner.

Se også
-------

* Patripassianisme

| * v
* d
* r
Kristologi |
| --- |
| Kristus på korset | 
* Adoptianisme
* Aftartodoketisme
* Antitrinitarisme
* Apollinarisme
* Arianisme
* Doketisme
* Dynamisme
* Dyoenergisme
* Dyofysittisme
* Dyoteletisme
* Ebjonitisme
* Eutychianisme
* Homoousios
* Homoiousios
* Modalisme
* Monarkianisme
* Monoenergisme
* Monofysittisme
* Monoteletisme
* Nestorianisme
* Patripassianisme
* Photinianisme
* Psilantropisme
* Sabellianisme
* Socianisme
* Socinianisme
* Unitarisme

 | Staurogram |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** HDS **·** NKC **·** NKC
 |