**Dualis** er et grammatisk tall og representerer totall.

Spor etter dualis i moderne norsk
---------------------------------

En typisk rest etter dualis på norsk er *begge*.  

Det går ikke an å si:  

*Alle øynene hans er blå* eller *Alle tvillingene heter Lars*
uten å underforstå at snakk om flere enn to. Hadde det vært snakk om to, ville man sagt:  

*Begge øynene hans er blå* og *Begge tvillingene heter Lars*.
Ordet *både* appellerer også i utgangspunktet for totall. For eksempel *både du og jeg*. Dette har imidlertid fått en utvidet bruk i moderne norsk. For eksempel *Det gjaldt både ham, henne og Anton.* Her er det bruk av tre, og ikke to. Språkviteren Per Egil Hegge kommenterer et spørsmål om hvorvidt "både" kan ha flere enn to ledd etter seg med: 

> Opprinnelig var nok det [å ha kun to ledd etter "både"] riktig, men det er mer enn tenkelig at det kravet er for strengt i dagens språkbruk.
> 
> 
> Per Egil Hegge
> 
>

Språk med dualis
----------------

### Norrønt

Norrønt/gammelnorsk hadde dualis i de personlige pronomenene.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Norrønt | ek | vit | vér |  | þú | (þ)it | (þ)ér |
| Moderne norsk bokmål | jeg | vi to | vi tre eller flere |  | du | de to | de tre eller flere |

En eksempelsetning på gammelnorrønt: 

* *Wit Hrafn*

Denne betyr rett oversatt *vi to Hrafn*, og i betydningen *Hrafn og jeg*.

Mange av flertallsformene i forskjellige norske dialekter i dag, har sitt opphav i norrøn dualis (ikke pluralis). Eksempelvis: 

* 1.person:

*Okkr* → *okke, okkon, konn* og liknende.
* 2.person:

*ykkr* → *dykk, døkk, dokker, dikkan, dekkan* og liknende
### Gammelengelsk

I gammelengelsk var det dualis kun i de personlige pronomenene. De finnes bare i 1.- og 2. person. Når pronomenet i dualis settes sammen med et verb, får verbet pluralisform.

|  | 1.person | 2.person |
| --- | --- | --- |
| Kasus | Entall/Singularis | Totall/Dualis | Flertall/Pluralis | Entall/Singularis | Totall/Dualis | Flertall/Pluralis |
| Nominativ | ič | wit | wé | þu | ʒit | ʒé |
| Genitiv | mín | uncer | úser/úre | þín | incer | éower |
| Dativ | mé | unc | ús | þé | inc | éow |
| Akkusativ | mé/méč | unc | ús/úsič | þé/þeč | inc | éow/éowič |

I likhet med gammelnorrønt kan *vi to* settes foran et navn (X) og bety *X og jeg*. Eksempelvis:

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| *Wit* | *Scilling* | *song* | *ahōfn* |
| We(two) | Scilling | song | raised |
| Vi(to) | Scilling | sang | stemte i |

* *Wit Schilling song ahōfn* – *Scilling and I raised a song* (- *Scilling og jeg stemte i en sang*)

### Gotisk

I det nå utdødde germanske språket gotisk, var det bruk av dualis. "Vi" er "weis" på gotisk når det er snakk om tre eller flere personer. Hvis det bare er to, derimot, bruker man "wit". "Dere tar" heter "nimiþ" dersom det er snakk om tre eller flere. Hvis "dere" bare involverer to stykker, brukes derimot "nimats". Med andre ord, hadde også gotisk bøying i dualis ikke bare i pronomen, men også i verb

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| *ik* - jeg | *wit* - vi to | *weis* - vi (tre eller flere) |
| *þu* - du | *jut* - dere to | *jus* - dere (tre eller flere) |

Dessuten *ugkara* - *av oss begge* og *ugkis* -*oss begge/ til oss begge*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| *(ik) baira* - (jeg) bærer | *(wit) bairos* - (vi begge) bærer | *(weis) bairam* - (vi [tre eller flere]) bærer |

Det er også egne former i 2.person der verbet bøyes etter antallet. Som vist under:

|  |  |
| --- | --- |
| *(jut) nimats* - (dere to) tar | *(jus) nimiþ* - (dere [tre eller flere]) tar |

### Sorbisk

Sorbisk er et vest-slavisk språk med dualisformer. Se tabellen under for eksempler:  


| Entall/singularis | Totall/dualis | Flertall/pluralis |
| --- | --- | --- |
| *ja* - jeg | *mój* - vi to | *my* - vi |
| *ty* - du | *wój* - dere to | *wy* - (alle) dere |
| *hród* - palass, slott | *hrodaj* - to palasser/slott | *hrody* - (flere) palasser/slott |
| *dźěłam* - (jeg) jobber | *dźěłamoj* - (vi to) jobber | *dźěłamy* - (vi) jobber |

### Gammelirsk

På gammelirsk uttrykker dualisformen totall av ting eller vesener, enten tilfeldige par eller det som naturlig kommer i par

|  |  |
| --- | --- |
| Den tilfeldige dualisformen | *di mnai* /d'i µvai̯/("to kvinner") |
| Den naturlige dualisformen | *di ṡúil* /d'i hūλ'/ ("to øyne") |

Dualis brukes alltid i kombinasjon med tallordene *daᴸ*, *dáᴸ* (med maskuline substantiv), *daᴺ*, *dáᴺ* (med nøytrum-substantiver) og *diᴸ*, *díᴸ* (med feminine substantiver). De av formene med kort vokal er yngre enn dem med lang vokal.

Som nevnt ovenfor, brukes dualis etter *dá, dí*. Dette betyr også at dualis brukes etter 12, 22, 32 osv. Singularis på sin side brukes etter *óen-, oín*, og derfor etter 11, 21, 31 osv. Plurais brukes etter numrene 3-10 samt etter 13-19, 23-29, 33-39 osv.

Adjektiver, pronomener og verb har derimot mistet dualisformen og bruker pluralis i stedet.

Under følger substantivet *cáera* bøyd i alle tre grammatiske nummere samt de fem kasusene:

| *cáera* - "sau" |
| --- |
|  | Entall/singularis | Totall/dualis | Flertall/pluralis |
| Nominativ | cáeraᴸ | diᴸ cháeraigᴸ | cáeraig |
| Genitiv | cáerach | daᴸ cháerachᴸ | cáerachᴺ |
| Preposisjonell1 | coᴺ cáeraigᴸ (cáera?) | coᴺ ndibᴺ cáerchaib | coᴺ cáerchaib |
| Akkusativ | cáeraigᴺ | diᴸ cháeraigᴸ | cáerchaᴴ |
| Vokativ | aᴸ cháeraᴸ | aᴸ diᴸ cháeraigᴸ | aᴸ cháerchaᴴ |

1Denne kalles *dativ* i all tradisjonell språkvitenskap. Ifølge Stifter (2006) er dette uheldig fordi den preposisjonelle kasusen er sammensatt av fire gamle kasuser: dativ, instrumentalis, ablativ og lokativ. Den dativiske funksjonen (funksjonen som indirekte objekt) er ikke fremtredende noen steder i gammelirsk

### Samisk

I samisk brukes dualis-form av pronomener og verb.
Sørsamisk: 
Månnoeh - vi to. Dåtnoeh - dere to. Dah guaktah - de to (om det vises tilbake til to som allerede er snakket om, brukes "såtnoeh").
Disse bøyes ved f.eks. Monnese - til oss to. Dotnen - dere to har. For flere eksempler se oahpa.no[*død lenke*]

Flere språk med dualis
----------------------

* Proto-indoeuropeisk
	+ Sanskrit
	+ Avestisk
	+ Gammelgresk
	+ Gammelirsk
	+ Gammelkirkeslavisk
	+ Skotsk-gælisk
	+ Slovensk
* Arabisk
* Hebraisk
* Samiske språk
* Samojediske språk

Dualis som grammatisk aspekt
----------------------------

Dualis er et grammatisk fenomen som ikke er bare indoeuropeisk. Dette er fordi det opptrer også i mange språk som ikke er indoeuropeiske.

Grammatiske tall følger er nummerhiearki.   

entall ← flertall ← dualis ← trialis og paucalis
Det aktuelle språket må ha entall for at det skal kunne ha flertall, og likeledes må det ha flertall for at det skal kunne ha dualis.

### Relasjonell dualis/ Dualis som enhet

Denne typen dualis binder to forskjellige sammen til en. I stedet for å se på de to som forskjellige fra hverandre, bindes de sammen til en enhet.

Mansi, et finsk-ugrisk språk som snakkes i vest-Sibir, har en "relasjonell" dualisform. Denne går ut på at hvis det i substantivfraser opptrer to separate substantiver i nær relasjon, settes disse substantivene i dualis. Se eksempel under:

* *ēkwa-ɣ ōjka-ɣ ōl-ēɣ*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ēkwa-ɣ | ōjka-ɣ | ōl-ēɣ |
| woman-DUAL | man-DUAL | live-PRES.3.DUAL |

* a wife and husband live

Begge substantivene er i dualis, selv om det bare er ei kvinne og en mann. Det er bare to personer i denne setningen, og ikke fire. Merk også at ved å sette "mann" og "kvinne" i denne dualisformen, har det fått ny betydning: "mann og kone", altså to mennesker som er gift.

Dualis' påvirkning på tellemåte
-------------------------------

Mange språk uttrykker tallet *to* i sin grammatiske dualisform, og forsterker dermed sin mening som grammatisk form.

Ord for høyere enn to, som *20, 200, 2000* som fortsatt har sin gamle dualisform, kan være en indikasjon for hvordan det gamle menneskets oppfattelse av tall var. Det latinske *vinigti* har en gammel dualprefiks *ṷi* i tillegg til dualisendelse *-i* - *vi-nigt-i*. De høyere titallene, som 30 *triginta*, slutter på *-a*. Det greske *eí-kosi*, 20, skiller seg også klart ut fra de senere hele titallene som *triákonta*, 30.

100 på slavisk er *sto*. Den ubestemte flertallsformen for dette er *sta*. 200 derimot heter dve ste (russisk *dvě stě*, tsjekkisk *dvě stě*). *Stě* er dualisformen (dobbel-hundre). *Dve* er derfor overflødig Sanskrit brukte den gamle dualisformen *dve śate* i tillegg til den vanlige formen *dviśatam*.

Relevant etymologi
------------------

Det indoeuropeiske *dṷo* har utviklet seg til gresk *dýo* ("to"), og på latin *duo* (den ene så godt som den andre). Begge ordene har dualisendelse *-o*.

Det indoeuropeiske *ambhō* utviklet seg til gresk *ámpho* ("begge"), latin *ambo* og sanskrit *ubháu*. Ved å droppe den første stavelsen første stavelsen *ám-* har vi gotiske *ba*,*bai*. De gotiske formene utviklet seg videre til *bajoþs*, hvorfra engelsk har *both* og gammel høytysk har *be-de*. Her ser vi også en likhet til det norske *begge*.

Referanser
----------

1. ↑   Bokmålsordboka|Nynorskordboka
2. ↑  Store norske leksikon
3. 1 2 3  Corbett, Greville G (2000) s. 20
4. 1 2  Haugen, Einar (1990) side 86-87
5. 1 2  aftenposten.no - spørsmål til Per Egil Hegge 10.02.2007. Lest den 20.11.2011 kl.14:50
6. ↑  Haugen, Odd Einar (1998), side 93
7. 1 2 3 4 5  Menninger, Karl (1992), side 13
8. 1 2 3  Haugen, Odd Einar (1998), side 94
9. 1 2  Diamond, Robert E. (1992), side 24
10. ↑  Haspelmath (2004), side 91
11. 1 2  Wikander, Ola (2006), side 171
12. ↑  Kefer, Michel og Auwera, Johan van der (1992), side 349
13. 1 2 3 4 5 6  Stifter, David (2006), side 25
14. 1 2  Stifter, David (2006), side 116
15. ↑  Pokorny, Julius (1914): viser ingen bruk av dualis i noe annet enn i substantiver gjennom boka
16. ↑  Stifter, David (2006), side 36
17. ↑  Stifter, David (2006), side 37-38
18. ↑  Haugen, Einar (1990), side 85
19. ↑  Corbett (2000), side 38
20. 1 2 3 4  Corbett, Greville G, s. 228
21. 1 2 3 4 5 6 7  Menninger, Karl (1992), side 14
22. ↑  Menninger, Karl (1992), side 150
23. ↑  Menninger, Karl (1992), side 15

Kilder
------

### Litteratur og videre lesning

* Aasen, Ivar (1864). *Norsk Grammatik* (PDF). Oslo: Den Norske Samlaget. Arkivert fra originalen (PDF) 24. juli 2011.
* Corbett, Greville G. (2000). *Number*. Cambridge University Press. ISBN 0-521-64970-6.
* Diamond, Robert E. (1970). *Old English grammar & reader*. Wayne State University Press. ISBN 9780814315101.
* Haspelmath, Martin (2004). *Coordinating constructions*. John Benjamins Publishing Company. ISBN 9789027229663.
* Kefer, Michel og Auwera, Johan van der (1992). *Meaning and grammar: cross-linguistic perspectives*. Walter de Gruyter. ISBN 9783110128055. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
* Haugen, Odd Einar (1998). *Grunnbok i norrønt språk*. Gyldendal. ISBN 82-417-0970-6.
* Haugen, Einar (1990). *Babels forbrødring : om tospråklighet og språkplanlegging*. Oslo: Universitetsforlaget. ISBN 82-00-02972-7.
* Menninger, Karl (1992). *Number words and number symbols: a cultural history of numbers*. Courier Dover Publications. ISBN 9780486270968.
* Pokorny, Julius (1914). *A Concise Old Irish Grammar and Reader*. Halle a.S. : M. Niemeyer; Dublin : Hodges, Figgis.
* Stifter, David (2006). *Sengoídelc: Old Irish for beginners*. Syracuse University Press. ISBN 9780815630722.
* Tobin, Yishai (1994). *Invariance, markedness, and distinctive feature analysis: a contrastive study of sign systems in English and Hebrew*. John Benjamins Publishing Company. ISBN 9789027236142. [*død lenke*]
* Wikander, Ola (2006). *I døde språks selskap. En bok om veldig gamle språk*. Pax forlag. ISBN 978-82-530-3387-7.

### Internettsider

* Store norske leksikon – dualis
* Bokmålsordboka|Nynorskordboka - dualis

| * v
* d
* r
Grammatisk tall/Numerus |
| --- |
| Substantiver og pronomen | entall/singularis **·** flertall/pluralis **·** totall/dualis **·** tretall/trialis **·** firetall/quadrialis **·** fåtall/paucalis |  |
| Verb og adjektiv | samsvarsbøying/kongruens |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |