**Izuøyene** (伊豆諸島 - *Izu-shotō*) er en kjede av vulkanske øyer som strekker seg sørover i Stillehavet fra Izuhalvøya i Japan i en lengde av ca. 580 kilometer. De er en del av den samme vulkanske kjede som Fujifjellet.

Øyene som ligger nærmest Honshu kalles «de sju Izuøyer» (伊豆七島 - *Izu Shichito*). Hele arkipelet til og med den fjerntliggende Lots Hustru kalles Izuøyene (伊豆諸島 - *Izu-shotō*). Totalt finnes det over et dusin øyer. Ni av dem er bebodd. Øyene administreres av Tokyo Metropolis (som er et av Japans 47 prefekturer).

Geografi og geologi
-------------------

Den største øya målt i areal og befolkning er *Izu Ōshima*, som også ligger nærmest kysten av Honshu. Ōshima er en meget aktiv stratovulkan som sist hadde utbrudd i 1990. Øya er også kjent for sine varme kilder og rike flora, bl.a. kamelia som brukes til fremstilling av kameliaolje.

*To-shima*s vulkanfjell har ikke hatt utbrudd på flere tusen år. Denne øya er også kjent for produksjon av kameliaolje. Kamelia dekker 80 % av øya.

Den lille øya *Udone-shima* var tidligere befolket, men er nå forlatt. Vulkanen på øya er utdødd.

*Nii-jima* er kjent for sine hvite klipper og hvite strender skapt av den vulkanske bergarten ryolitt. Øya har ikke hatt vulkansk aktivitet siden 900-tallet, men er hjemsøkt av hyppige jordskjelv. Like ved Nii-jima ligger Shikine-jima, også kjent for vakre strender, samt varme kilder.

*Kōzu-shima* er en relativ flat øy, og mangler de dramatiske klippene man kan se på andre øyer i arkipelet. Det har ikke vært vulkansk aktivitet siden 800-tallet.

*Miyake-jima* er en aktiv stratovulkan som sist hadde utbrudd i 2010. Med den vulkanske aktiviteten følger også giftige gasser som, alt etter vindretningen, kan være farlig for befolkningen som stadig holder til på øya. Innbyggerne er rådet til alltid å ha en gassmaske for hånden.

*Hachijō-jima* er den nest største øya i gruppen, målt både i areal og innbyggertall. Den har ikke hatt noen vulkansk aktivitet siden 1600-tallet. Klimaet er subtropisk, og bregner, palmetrær, hibiskus og bougainvillea dekker øya.

Den siste befolkede øya på vei sørover er den eksotiske øya *Aogashima*. Den er kjent for sitt vulkanfjell som har en kaldera inne i en større kaldera. Siste utbrudd var på slutten av 1800-tallet.

Lenger sør finnes fire små, vulkanske og ubebodde øyer, blant annet det særpregede fuglefjellet *Sōfu Iwa* (Lots Hustru) som kun er 0,005 km² stort, men når en høyde av 100 moh.

Historie
--------

### Eldre historie

På «De sju Izuøyer» er det så langt sør som *Hachijō-jima* funnet spor av bosetning som går tilbake til steinalderen. De eldste sporene peker tilbake på ainufolket *Koro-pok-guru* som bodde der før japanerne kom (jōmonkulturen). Men man regner med at mennesker allerede for 20 000 år siden krysset over til øyene for å hente obsidian som de brukte som steinredskaper. På denne tiden var havnivået lavere, og flere av øyene var forbundet til en større øy.

Turisme
-------

Øyenes vakre natur og dramatiske geologi, samt nærheten til «fastlandet» og fergeforbindelsene dertil gjør dem til populære reisedestinasjoner.

Øyene
-----

Øygruppen består av følgende øyer:

| Bilde | Navn | Kanji | Areal(km²) | Innbyggere(2007) | Høyestepunkt(moh.) | Navnhøyeste punkt | Koordinater |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Izu Ōshima | 伊豆大島 | 91,06 | 8472 | 764 | Mihara | 34°44′0″N 139°24′0″Ø |
|  | To-shima | 利島 | 4,12 | 304 | 508 | Miyatsuka | 34°31′0″N 139°17′0″Ø |
|  | Udone-shima | 鵜渡根島 | 0,4 | - | 210 |   | 34°28′0″N 139°18′0″Ø |
|  | Nii-jima(med Hanshima og Jinai-tō) | 新島 | 23,53 | 2420 | 432 | Miyatsuka | 34°22′0″N 139°16′0″Ø |
|  | Shikine-jima | 式根島 | 3,9 | 600 | 109 | Kambiki | 34°19′30″N 139°13′0″Ø |
|  | Kōzu-shimamed Ombase-jima | 神津島 | 18,87 | 1914 | 574 | Tenjō-zan | 34°13′0″N 139°09′0″Ø |
|  | Miyake-jima | 三宅島 | 55,48 | 2382 | 815 | Oyama | 34°05′0″N 139°32′0″Ø |
|  | Ōnohara-jima | 大野原島 | 0,02 | - | 114 | Koyasu | 34°03′0″N 139°23′0″Ø |
|  | Mikura-jima | 御蔵島 | 20,58 | 313 | 851 | Oyama | 33°52′30″N 139°36′0″Ø |
|  | Inamba-jima | 藺灘波島 | 0,005 | - | 74 |   | 33°39′0″N 139°18′0″Ø |
|  | Hachijō-jima | 八丈島 | 69,54 | 8363 | 854 | Nishiyama (Hachijō-Fuji) | 33°07′0″N 139°47′0″Ø |
|  | Hachijō-kojima | 八丈小島 | 3,08 | - | 616,8 | Taihei-zan | 33°08′0″N 139°41′0″Ø |
|  | Aogashima | 青ヶ島 | 5,98 | 192 | 423 | Maruyama (Ō-Toppu) | 32°27′29″N 139°46′04″Ø |
|  | Beyonēsu-retsugan (Bayonnaise-skjærene) | ベヨネース列岩 | 0,01 | - | 9,9 |   | 31°53′0″N 139°55′0″Ø |
|  | Sumisu-tō | 須美寿島 | 0,02 | - | 136 |   | 31°26′0″N 140°03′0″Ø |
|  | Tori-shima | 鳥島 | 4,79 | - | 394 | Iō-zan | 30°29′04″N 140°18′04″Ø |
|  | Sōfu Iwa (Lots Hustru) | 孀婦岩 | 0,005 | - | 99 |   | 29°48′0″N 140°21′0″Ø |
|

Bilder
------

* Lag med vulkansk aske. Izu Ōshima.Lag med vulkansk aske. Izu Ōshima.
* Mihara-vulkanen på Izu Ōshima.Mihara-vulkanen på Izu Ōshima.
* Miyake-jima.Miyake-jima.
* Sōfu Iwa (Lots Hustru).Sōfu Iwa (Lots Hustru).
* Aogashima.Aogashima.
* Fra Nii-jima.Fra Nii-jima.

Referanser
----------

1. ↑  Statistikk for Ōshima subprefektur
2. ↑  Statistikk for Miyake subprefektur
3. ↑  Statistikk for Hachijo subprefektur
4. ↑  Naotake Hashiguchi (1991). «The Izu Islands: Their Role in the Historical Development of AncientJapan» (PDF). N. Miyaca, Tokyo: Shogakkan. Besøkt 28. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Izu Islands – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** NDL **·** NKC **·** GeoNames **·** GeoNames
 |