recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Suniopsis*** er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan kjennes på lang og smal, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og nokså kort bein. Disse billene lever på bakken der den smale kroppsformen hjelper dem å ta seg lett fram mellom løvstrø og røtter.

Utseende
--------

Middelsstore, slanke biller, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og mørk farge, dekkvinger og bakkroppsspiss kan være brunrøde. **Hodet** er ganske stort, gjerne mer eller mindre firkantet, og skilt fra brystskjoldet (pronotum) ved en tydelig, smal "hals". Fasettøynene er vanligvis ganske små og antennene tynne. **Brystskjoldet** (pronotum) er gjerne lengre enn bredt, noen ganger smalere enn hodet. **Dekkvingene** er omtrent så lange som brystskjoldet, omtrent parallellsidige. **Bakkroppen** er lang og mer eller mindre sylindrisk.

Levevis
-------

Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder. Artene i slekten *Paederus* flyr godt, enkelte andre arter har reduserte flygevinger og kan ikke fly.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien smalkortvinger, Paederinae Fleming, 1821
					- Stammen **Paederini** Fleming, 1821
						* Understammen Dicaxina Schomann & Solodvnikov, 2016
							+ Slekten ***Suniopsis*** Fauvel, 1878
								- *Suniopsis cribripennis* Lea, 1923
								- *Suniopsis picticornis* Lea, 1923
								- *Suniopsis polita* Lea, 1904
								- *Suniopsis singularis* Fauvel, 1878

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. november 2020. Besøkt 15. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Atlas of Living Australia - *Suniopsis*
* (en) *Suniopsis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Suniopsis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Ulla Rhedin** (født 1946 i Falköping i Sverige) er en svensk litteraturviter, forsker, skribent og foreleser. Hun har først og fremst forsket på bildebøker og er Nordens fremste ekspert på området. 

Ulla Rhedin har siden 1971 hatt forskjellige lærerstillinger ved høyskolen og universitetet i Karlstad. Hun tok doktorgraden i litteraturvitenskap ved Göteborgs universitet i 1993 med avhandlinga *Bilderboken - på väg mot en teori*. Hun har også arbeidet som bokanmelder i *Dagens Nyheter*. I tolv år var hun en av bildebokekspertene i juryen for Litteraturpriset till Astrid Lindgrens minne (ALMA).

I 2017 mottok Ulla Rhedin *Eldsjälspriset* av Svenska Barnboksakademin.

Ulla Rhedin bor på øya Tjörn nord for Göteborg.

Bokutgivelser
-------------

* 1992: *Bilderboken - på väg mot en teori* - doktorgradsavhandling
* 2004: *Bilderbokens hemligheter*
* 2013: *En fanfar för bilderboken* (medforfatter)

Priser og utmerkelser (utvalg)
------------------------------

| Årstall | Priser |
| --- | --- |
| 2002 | Gulliverprisen |

Referanser
----------

1. 1 2   Sveriges befolkning 1990[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Svenska Barnboksakademins Eldsjälspriset for 2017 til Ulla Rhedin

Eksterne lenker
---------------

* ALMAs presentasjon av Ulla Rhedin (på svensk)

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
**Sunndalen** er et dalføre i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Gjennom dalen renner elva Driva. Dalen strekker seg fra Gjøra ved fylkesgrensa mot Trøndelag, til Sunndalsøra ved Sunndalsfjorden. Dalen er en fortsettelse av Drivdalen i Trøndelag. Riksvei 70 går parallelt med elva. 

Grøa kraftverk og Driva kraftverk ligger i dalen. Aluminiumsverket får særlig strøm fra kraftverkene i nabodalen Litldalen. Sunndalen og Litldalen munner begge ut på Sunndalsøra.

Bebyggelse
----------

Bosetningen er konsentrert om nedre del med Sunndalsøra og aluminiumsverket der. Omkring 75 % av Sunndal kommunes befolkning bor i dalførets nedre del (nedenfor Romfo). I dalen er blant annet de mindre tettstedene Grøa og Gjøra.

Kirker i dalen

* Hov kirke
* Romfo kirke
* Gjøra kapell

Geografi
--------

Dalen er omgitt av fjell på over 1850 meters høyde. Avhengig av målemetode kan Vinnufallet regnes som den høyeste eller en av de høyeste i Norge. Den øverste delen av dalen er relativt smal, mens den lengre vest vider seg ut. Det drives jordbruk langs hele dalføret, særlig i de nedre delene.[]

Til hoveddalføret er det knyttet flere agnordaler, blant annet Grødalen som møter andre daler og sideelver ved Åmotan og fortsetter som Grøvu til Gjøra i hoveddalen. Elven i Grødalen, Grødøla, renner østover før den løper sammen med Grøvu og vannet snur vestover ved samløpet med Driva ved Gjøra. Vannskillet gikk tidligere lenger vest slik at disse sideelvene samt øvre del av Driva drenerte mot Trondheimsfjorden. Isbreene og vannet har erodert sterkere på vestsiden slik at vannskillet med tiden flyttet seg nordøst/østover til et sted nordøst for Oppdal sentrum. En del av disse agnordalene er synlige som hengende daler.

Sandflatene i Grødalen ble trolig dannet i en bredemmet innsjø. Da breen i Sunndalen minket brøt innsjøen gjennom og grov ut dype gjel ved Jenstad.

Sidedalen Grøvudalen med Åmotan er vernet som landskapsvernområde. Deler av fjellområdet er vernet som Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark.

Referanser
----------

1. 1 2  «Sunndal – Store norske leksikon». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 10. februar 2017.
2. ↑  «Er med på å dominere oversikten over de høyeste fossefallene i verden». *Dagbladet.no* **(norsk)**. 11. juni 2014. Besøkt 10. februar 2017.
3. ↑  «Vinnufallet | World Waterfall Database». *www.worldwaterfalldatabase.com*. Besøkt 10. februar 2017.
4. ↑  Vie, Even (2012). *Kvartærgeologisk kartlegging og rekonstruksjon av isavsmeltinga i Grødalen, Sunndalsfjella*. Universitetet i Bergen.
5. ↑  Larsen (1977) s. 96-100
6. ↑  «Grøvudalen – Store norske leksikon». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 10. februar 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Tungenes Havn, 2007
**Stavanger2018** er et avsluttet kunstprosjekt som med utgangspunkt i Stavanger2008 diskuterte bruk av kultur og samtidskunst i regionen.

Historie
--------

Stavanger2018 ble lansert torsdag 15. september 2005 av kunstner Trond Hugo Haugen i forbindelse med fristen til å foreslå prosjektforslag til Stavanger2008, da Stavanger/Sandnes-regionen skulle være europeisk kulturhovedstad. Lanseringen bestod av en kopi av den offisielle nettsiden til Stavanger2008, hvor kun navnet var endret.

Utgangspunktet for Stavanger2018 den første tiden var å presentere ulike idéer og tiltak for å bedre billedkunstnernes produksjonsvilkår på Nord-Jæren. Etter hvert vokste initiativet ut av billedkunstsegmentet og satte søkelyset på hele kulturfeltet.

Prosjektet har inneholdt flere faser, hvor den mest kjente skapte et nytt uttrykk i regionen: KA DÅ ITTEPÅ. Ordene har blant annet preget omslaget til Johan Harstad sin bok Darlah. Prosjektet har siden oppstart i 2005 generert over 150 presseoppslag, også i nasjonal og internasjonal presse, og faglitteratur.

Stavanger2018 avsluttet sin operative virksomhet i september 2011 .

Organisasjon
------------

Stavanger2018 ble drevet av kunstner Trond Hugo Haugen på fritt grunnlag og har aldri vært et prosjekt inn under Stavanger2008-administrasjonen, Stavanger kommune eller andre. Det ble aldri sendt noen prosjektsøknad ved lansering, kun et informasjonsskriv om initiativet.

Prosjektet har mottatt mindre økonomisk støtte til enkeltstående prosjekter fra Bildende Kunstneres Hjelpefond og Stavanger kommune, samt Rogaland kunstsenter, TOU SCENE og Bildende Kunstneres Forening Rogaland og Norske Kunsthåndverkere, Avdeling Vestlandet.

Prosjekter
----------

Fasade, Rogaland kunstsenter, 2007
Utdeling av borgerbevis, 2009
En rekke underprosjekter har blitt arrangert før, i og rundt, og etter 2008. Noen av de større, med utvalgte eksempler:

Etterbruk
---------

Ett to måneders program arrangert fra 1. august – 29. september 2007 med fokus på etterbruk og årene etterpå: blogg, kulturdebatt, sofasamtaler, fest, møter, foredrag og presentasjoner. Programmet var første del i kampanjen KA DÅ ITTEPÅ som fikk mye presseoppslag og formet et nytt regionalt uttrykk.

Aktiviteter
-----------

Initiativtaker Trond Hugo Haugen blogget fast flere ganger i måneden om Stavanger2008, kulturhovedstadsåret og virket som kunstner i Stavanger Aftenblad fra 30. september 2007 til 27. februar 2009.

En markering av at kulturhovedstadsåret 2008 var avsluttet. Arrangert på TOU SCENE 31. januar 2009. Utdeling av borgerbevis til blant annet ordfører Leif Johan Sevland og direktør Jostein Soland, debatt, prosjektpresentasjoner og mer. 

Stavanger2018s nettsted ble etablert i 2005.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Stavanger2018, hjemmeside
* Stavanger2008, offisiell hjemmeside
* Stavanger kommune
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
| Alpint |
| Alpint Junior-VM i alpint |
| Sølv | 2016 Sotsji | Kombinasjon |
| Sølv | 2015 Hafjell og Kvitfjell | Utfor |
| Bronse | 2016 Sotsji | Lagkonkurranse |
| Bronse | 2015 Hafjell og Kvitfjell | Storslalåm |
| De olympiske ringer Vinter-OL for ungdom |
| Sølv | 2012 Innsbruck | Parallellslalåm |

**Marcus Monsen** (født 19. februar 1995) er en norsk alpinist som kjører for Aron Skiklubb i Drammen.

Karriere
--------

I vinter-OL for ungdom 2012 kjørte han på det norske laget som ble nummer nummer to i lagkonkurransen. 
Han fikk verdenscuppoeng i sitt første verdenscuprenn da han fra startnummer 65 kjørte han inn til 26.-plass i slalåm i St. Moritz 2. februar 2014. Han fikk to medaljer i junior-VM 2014 med tredjeplass i superkombinasjonen og andreplass i storslalåm. I Norgesmesterskapet i alpint 2014 ble han nummer tre i slalåm. I Norgesmesterskapet i alpint 2015 ble han norsk mester i superkombinasjonen og han tok sølv i utfor.

Referanser
----------

1. ↑   www.fis-ski.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Kjørte ut og tapte terreng i verdenscupen nrk.no (2. februar 2014)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marcus Monsen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Marcus Monsen – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Marcus Monsen – ski-db.com Rediger på Wikidata
**Anne de Mowbray** (født 10. desember 1472, død 19. november(?) 1481) var den åttende grevinne av Norfolk. Hun var gift med Richard av Shrewsbury, 1. hertug av York, en av prinsene i Tower.

Biografi
--------

Anne de Mowbray ble født på Framlingham Castle i Suffolk, og var datter av John de Mowbray, 4. hertug av Norfolk og Elizabeth Talbot. Hennes besteforeldre på morssiden var John Talbot, 1. jarl av Shrewsbury og hans andre kone Margaret Beauchamp.

Da hennes far døde i 1476 ble hun en meget rik arving.[] John de Mowbray etterlot seg ingen andre barn. Bare fem år gammel ble hun forlovet med Richard, hertug av York, som var den fire år gamle sønnen til Edvard IV og Elizabeth Woodville. De ble gift i St. Stephens kapell i Westminster den 15. januar 1478. 

Anne døde ni år gammel i Greenwich, nesten to år før hennes mann forsvant i Tower of London. Hun ble gravlagt i en blykisten i St. Erasmus av Formiaes kapell i Westminster Abbey. Da kapellet i 1502 ble ombygget til Henrik VIIs Lady Chapel ble kisten flyttet til et kloster, og den har senere forsvunnet. 

I desember 1964 fant bygningsarbeidere i Stepney tilfeldigvis hvelvet kisten var satt i. Kisten ble åpnet, og hennes levninger ble analysert. Hennes røde hår var bevart, og hun var fortsatt innhyllet i likkledet.[] Kisten ble i mai 1965 flyttet tilbake til Westminster Abbey.

Litteratur
----------

* P. M. Kendall, *The World of Anne Mowbray*, Observer Colour Magazine, 23. Mai 1965
* M. A. Rushton, The Teeth of Anne Mowbray*, British Dental Journal, 19. Oktober 1965*
* *Stepney Child Burial*, Joint press release from the London Museum and Westminster Abbey, fra 15. januar 1965
* Roger Warwick, *Skeletal Remains of a Medieval Child*, London Archaeologist, Vol. 5 No. 7, sommeren 1986

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**John de Mowbray** | **Grevinne av Norfolk**(1476–1781) | Etterfølger:**Linjen utdødd** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Anne Claude Louise d'Arpajon** (født 4. mars 1729 i Arpajon i Frankrike, henrettet med giljotin 27. juni 1794 på Barrière du Trône i Paris) var en fransk hoffdame. Hun var første hoffdame til de franske dronningene Marie Leszczyńska og Marie Antoinette og av den sistnevnte kalt «Madame Etiquette» på grunn av sin strikte innstilling til opprettholdelsen av hoffetiketten.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Anne d'Arpajon var datter av Louis de Sévérac, markgreve d'Arpajon-sur-Cère (1667-1736), som hadde kjøpt markgrevetittelen i 1720 og endret dens navn fra Saint-Germain-lès-Châtres til Saint-Germain-lès-Arpajon, og Anne Charlotte Le Bas de Montargis. Hennes mor var hoffdame til Marie Louise Élisabeth av Orléans. Hun giftet seg med greve Philippe de Noailles, hertug de Mouchy, kaptein ved jaktgarden i Versailles, den 27. november 1741, og fikk en datter og fem sønner med ham. 

### Hoffdame

Anne d'Arpajon ble første hoffdame og forstander for kronprinsesse Marie Antoinettes hushold da hun ankom Frankrike i år 1770. Hun fikk ansvar for kronprinsessen og hennes hoff, og hadde til oppgave å undervise henne i etikette. Hun ble dårlig likt av Marie Antoinette på grunn av sin strenge innstilling til førsel og livsstil, og fikk derfor økenavnet «Madame Etiquette».[]

### Avskjediget av dronningen

Marie Antoinette avskjediget d'Arpajon etter at hun ble dronning i år 1774, og d'Arpajon ble da medlem av den høyadelige opposisjonen mot dronningen som hadde samlinger hos hos kongens fastre.

### Henrettet under den franske revolusjon

Anne d'Arpajon og hennes mann ble henrettet under den franske revolusjon. Mange av hennes slekt led samme skjebne. Noen dager før, den 22. juli 1794 var enken, svigerdatteren og barnebarnet til Philippes bror Louis, 4. duc de Noailles, blitt giljotinert. Louis' andre barnebarn, Adrienne de Lafayette, hustru til Gilbert du Motier, marquis de Lafayette, ble berget etter at den amerikanske minister til Frankrike, James Monroe, engasjerte seg for henne.

De og andre adelige som ble halshugd av giljotinen ble begravet Picpus-kirkegården, som også er siste hvilested for markien og markisen de Lafayette.

Referanser
----------

1. 1 2   Det tyske nasjonalbibliotekets katalog, GND-ID 1024935353, besøkt 10. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Genealogics[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  ExecutedToday.com, Besøkt 10. oktober 2008
4. ↑  Ryan's Paris, offbeat-paris.net; Besøkt 10. oktober 2008.

Litteratur
----------

* Philippe Cachau: «La descendance de Jules Hardouin-Mansart : illustres et inconnus», i *Bulletin Monumental*, 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Phoebe Palmer Knapp** (født 9. mars 1839, død 10. juli 1908) var en amerikansk komponist av musikk for salmer og organist.

Biografi
--------

Knapp ble født i New York City. Hennes foreldre var Walter C. Palmer og Phoebe Worrall Palmer. Hun giftet seg med Joseph Fairchild Knapp, en av grunnleggerne og den andre presidenten av Metropolitan Life Insurance Company. Han fikk et pipeorgel installert i leiligheten deres.

Hun og hennes mann var medlemmer av John Street Methodist Episcopal Church i New York City. Salmedikteren Fanny Crosby var også et medlem av kirken og en venn av Palmer.

Hun skrev over 500 salmemelodier. Mest kjent er den melodien som nå kalles "Assurance" som hun skrev til Fanny Crosbys tekst *Salige Visshet*. En annen salme av Fanny Crosby som Knapp skrev musikken til er "Nearer the Cross". Andre salmemelodier av Knapp inkluderer "Albertson", melodien til "Jesus Christ is Passing By" av J. Denham Smith og "When My Love to Christ Grows Weak" av John R. Wreford. Hennes melodi "Consecration" har blitt knyttet til "My Spirit Soul and Body" av Mary Dagworthy James. Phoebe Palmer Button skrev også korverk og solostykker. Den mest kjente av disse er palmesøndagsarien "Open the Gates of the Temple"..

Phoebe Knapp døde i Poland, Maine.

Referanser
----------

1. ↑   MAK, oppført som Phoebe Palmer Knapp, PLWABN-ID 9810661050005606[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   en.wikisource.org[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w635057p, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Library of Congress Authorities, oppført som Phoebe Palmer Knapp, Library of Congress autoritets-ID no97073422, besøkt 9. mars 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Phoebe Knapp på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Phoebe Knapp på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* Verk av eller om Phoebe Knapp på Internet Archive
* Den Knapps Bodde Her
* MIDI-filer av noen av hennes salmer på Cyber Hymnal Arkivert 1. april 2012 hos Wayback Machine.
* Gratis MP3-fil til Salige Visshet på HymnsWithoutWords Arkivert 17. mars 2018 hos Wayback Machine.
* 

* (en) Fritt tilgjengelige noter av Phoebe Knapp på Mutopia-prosjektet

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** Hymnary
 |
Flystyrkenes merke
Hawker Siddeley HS 748 på Tribhuvan International Airport Kathmandu
**Nepals flystyrker** Nepal har intet eget flyvåpen, men opererer som "Nepalese Army Service"" også kjent som "Nepal Army Air Wing". det ble dannet på 1960-tallet, men det ble ingen egen enhet før i 1979. Nå er det en egen enhet innenfor Nepals hær. Den har begrenset kapasitet. Bare noen få helikoptre kan føre våpen. Dets viktigste oppgave er transport, å fly fallskjermsoldater og assistere i nødsituasjoner som naturkatastrofer. En egen enhet opererer en VIP Flight fra Katmandu internasjonale lufthavn, men de fleste fly er stasjonert på andre plasser, i Kathmandu, i Surkhet og Dipayal.

Fra 1996 til 2006 var Nepal innblandet i en borgerkrig mot maoist-opprørere som ville velte det konstitusjonelle monarki og danne en republikk. Angrepene tiltok i styrke etter massakren mot Kongefamilien i 2001. Dette førte til behovet for kamphelikoptere, og flere har vært benyttet senere: Mil Mi-17, M28 Skytruck, HAL Lancer og HAL Dhruv. Fra den engelske regjering har Nepal fått vederlagsfritt to Britten-Norman Islanders og to MI-17. Kina har forsynt Nepal med MA-60 (et Y-7 derivati). Nepal har også kjøpt HAL Cheetah og HAL Chetak-helikoptre. I november 2014 donerte India en Hindustan Aeronautics Dhruv som del av en strategisk avtale.

Flystyrkene omfatter om lag 500 menn (og kvinner)

Fly og helikopter
-----------------

### Dagens inventar

| Type | Land |  |  | Bestilte | Anmerkning |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Transportfly |
| PZL M-28 | Polen | transport 
  | 2 | 1 i bestilling  |
| BN-2 | Storbritannia | transport | 1 |
| HS 748 | Storbritannia | transport | 1 |
| Helikopter |
| AS350 | Frankrike | lett transport | 1 |
| HAL Dhruv | India | lett transport / Redningstjeneste | 4 |
| Mil Mi-8 | Russland | lett transport | 5 | 2 i bestilling  |
| SA 330 Puma | Frankrike | transport | 1 |
| SA 315 | Frankrike | lett tranport | 2 |
| Alouette III | Frankrike | lett transport | 4 |

Fasiliteter
-----------

Alle Nepals 36 flyplasser er utstyrt for å kunne støtte militære operasjoner. Se også Liste over flyplasser i Nepal

* Tribhuvan Airport Kathmandu,
* Chandragadhi Airport Jhapa
* Biratnagar Airport Biratnagar
* Janakpur Airport Janakpur
* Simara Airport Pipara Simara
* Bharatpur Airport, Bharatpur
* Meghauli Airport, Bharatpur
* Pokhara Airport Pokhara
* Jomsom Airport Mustang
* Dang Airport Tribhuvannagar
* Nepalgunj Airport Nepalgunj
* Surkhet Airport Birendranagar
* Jumla Airport Jumla
* Silgadhi Airport (Dipayal) Doti
* Mahendranagar Airport Mahendranagar
* Dhangadhi Airport, Dhangadhi

Utdannelse
----------

Flystyrkene har siden 2004 utdannet sine egne flygere og helikopterpiloter. De utdanner også sivile flygere. Til helikopterutdannelsen brukes Mi-17, Bell og Eurocopter

Referanser
----------

1. ↑
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  "World Air Forces 2015 pg. 24".

Eksterne lenker
---------------

* Ulykker, Fra Aviation Safety Network
**Tanaoceridae** er en gruppe av rettvingene (Orthoptera) og tilhører en familiegruppe blant gresshoppene. De er regnet som sjeldne gresshopper som lever i ørkenområder i det sørvestlige Nord-Amerika.

Utseende
--------

Tanaoceridae har antenner som er tynne og minst like lange som kroppen, og ligner derfor mer på gruppen vortebitere og sirisser (Ensifera) enn på andre gresshopper (Caelifera). De er slanke til middels kraftige, gråspraglete gresshopper. Antennenes to innerste ledd er korte og tykke, de øvrige leddene lange og tynne, slik at antennen blir minst så lang som kroppen. Fasettøynene er runde og utstående. Disse artene er helt vingeløse, og thorax er temmelig liten, pronotum nærmest krageformet. Bakbeina er kraftige hoppebein.

Levevis
-------

De lever i tørre områder og er aktive om natten og om vinteren da det er forholdsvis kjølig. *Mohavacris timberlakei* er funnet på malurt-busker ("sagebrush", *Artemisia* spp.), der de er utmerket kamuflert og ligner barkbiter, mens *Tanaocerus*-artene lever både i buskene og på bakken. Eggene legges trolig i jorden og klekker om høsten.

Utbredelse
----------

Denne familien finnes bare i ørkenområdene i det vestlige Nord-Amerika og Mexico.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* **vingede insekter** (Pterygota)
	+ **Neoptera** («nyvinger»)
		- **Orthopteroida** («gresshoppelignende insekter»)
			* Orden rettvinger (Orthoptera)
				+ Underorden **gresshopper** (Caelifera)
					- Overfamilie Tanaoceroidea
						* Familie Tanaoceridae Rehn, 1948
							+ Slekten *Mohavacris* Rehn, 1948 – bare én art
								- *Mohavacris timberlakei* Rehn, 1948
							+ Slekten *Tanaocerus* Bruner, 1906 – to arter
								- *Tanaocerus koebelei* Bruner, 1906
								- *Tanaocerus rugosus* Hebard, 1931

Kilder
------

* Liste over artene, fra Orthoptera Species File Online

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tanaoceridae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Tanaoceridae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Tanaoceridae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Tanaoceridae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bildegalleri over nordamerikanske arter
* Norsk Entomologisk forening
***Otets Sergij*** (originaltittel: *Отец Сергий*) er en sovjetisk film fra 1978, regissert av Igor Talankin.

Handling
--------

Prins Stepan Kasatsky, en ung offiser, en ivrig og stolt ung mann som er en stor beundrer av kongen. Kasatsky skal snart gifte seg, men får i siste øyeblikk vite av bruden hans tidligere var en elskerinne for keiseren. Prinsen blir deretter dypt skuffet over tilværelsen sin, og avlegger klosterløfter og han forlater hovedstaden. Troen på Gud var ment å redde hans sjel, men lidenskaper og verdslige fristelser forlater aldri Kasatsky.

Sergius (Kasatskys nye navn) lever som en eremitt, i streng ro og orden. Men han bestemmer at dette fremdeles ikke er nok for ham, og ønsker snart å forlate klosteret. Han blir en eneboer, og flytter til en liten hule. Rykter om en tidligere kjekk offiser som har flyttet til en hule, når en gruppe mennesker i nærheten av munkens nye tilholdssted.

En vakker fordervet kvinne forsøker å forføre ham, og Sergius må skjære over hans egen finger for å unngå å gi etter for sjarmen hennes. Det går mer tid, men Sergius klarer fremdeles ikke å unngå synd. Den åndssvake datteren til en lokal kjøpmann, som ble ført til eremitten i håp om bønner og terapi, forfører snart munken. Sergius forlater deretter cellen sin, tar med seg en ryggsekk med alle sine jordlige eiendeler, og begynner å vandre videre for å tigge.

Skuespillere
------------

* Sergei Bondarchuk som Stepan Kasatsky / Sergius
* Valentina Titova som Maria Korotkova
* Vladislav Strzhelchik som Nikolaj I av Russland
* Nikolai Gritsenko som General Korotkov, Marias ektemann
* Ivan Solovyov som pastor Nicodemus
* Lyudmila Maksakova som Daria Makovkina
* Georgi Burkov som en lokal kjøpmann.
* Olga Anokhina som Maria, datter av en kjøpmann
* Alla Demidova som Pashenka
* Dima Streltsov som Kadett Stepan.

Referanser
----------

1. ↑  «Мосфильм» «написал» судьбу[*død lenke*]
2. ↑  ОТЕЦ СЕРГИЙ (1978)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Otets Sergij* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Otets Sergij* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Otets Sergij* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Otets Sergij* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Otets Sergij* på MovieMeter Rediger på Wikidata
Distriktets plassering i Albania.
**Vlorë** var det viktigste distriktet i prefekturet Vlorë *(Vlora)*, i det sørligste Albania ved Det ioniske hav. Distriktet ligger rundt Vlorabukta med halvøyen Karaburun. I nord dannet elven Vjosë grense mot Fier og slettelandet i nord. 

Vlora med Vlorabukta og Karaburun-halvøya i bakgrunnen.
Administrasjonssenteret var byen Vlora. Distriktets areal var landets tredje største med 1 609 km², og ved folketellingen i 2001 hadde distriktet 147 267 innbyggere. Det er bygget ut en del turisme ved Den albanske riviera, og det ligger godt til rette for vekst i dette svært naturskjønne området.

| * v
* d
* r
Tidligere distrikter i Albania |
| --- |
| Berat **·** Bulqizë **·** Delvinë **·** Devoll **·** Dibër **·** Durrës **·** Elbasan **·** Fier **·** Gjirokastër **·** Gramsh **·** Has **·** Kavajë **·** Kolonjë **·** Korçë **·** Krujë **·** Kuçovë **·** Kukës **·** Kurbin **·** Lezhë **·** Librazhd **·** Lushnjë **·** Malësi e Madhe **·** Mallakastër **·** Mat **·** Mirditë **·** Peqin **·** Përmet **·** Pogradec **·** Pukë **·** Sarandë **·** Shkodër **·** Skrapar **·** Tepelenë **·** Tiranë **·** Tropojë **·** Vlorë | Albanias flagg |
| ISO 3166-2:AL |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** GeoNames
 |
**Mark Dempsey** (født 14. januar 1964) er en britisk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Dempsey er med i trenerteamet til Manchester United.

Som spiller spilte han for Manchester United i sin ungdom. Han spilte en obligatorisk kamp mot Ipswich 7. desember 1985, der United vant 1-0. Han var etter det innom en rekke engelske lag; Swindon Town, Sheffield United, Chesterfield FC, Rotherham United og Macclesfield Town. Han var også talentutvikler i Manchester United i en kort periode. I 2009 ble han ansatt i Tromsø Idrettslag som spillerutvikler.

Fra 2010- 2014 var han assistenttrener i Molde FK. Så ble det samme rolle i Cardiff City under manager Ole Gunnar Solskjær. Fra 2015 var han først assistenttrener og så hovedtrener i Fotballklubben Haugesund. I 2016 var han en periode i Djurgårdens IF Fotboll for så å vende tilbake til Molde som førstelagstrener. 1. desember 2017 ble han ansatt som ny trener i Idrettsklubben Start, men fikk sparken i mai 2018. Han var så trener for Kongsvinger fra juni til november 2018, før han i desember samme år returnerte til Manchester United for å bli med i Solskjærs trenerteam.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 176468, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Dempsey ferdig i Kongsvinger – flytter hjem til England
3. ↑  NIFS - Mark Dempsey

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mark Dempsey – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Mark Dempsey – Transfermarkt (manager) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Voerde-West kraftverk**  var et anlegg bestående av to sammenføyde varmekraftverk nær storbyen Essen i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det hadde en installert produksjonskapasitet på 2220 MW, fordelt på 2 blokker i hvert av anleggene. Voerde-anlegget bestod av 2 x 761 MW blokker, mens West-anlegget hadde 2 x 350 MW blokker.

Anlegget ble påbegynt omkring 1970, stod ferdig i 1985 og ble nedlagt i 2017. Brenselkilden var steinkull. Operatør var energiselskapet STEAG AG med 75% eierandel, mens RWE Power eide 25%.

CO2-utslippene ved det største anlegget i 2008 var ca. 6 726 000 tonn. Utslippene ved det minste anlegget ble halvert i 2008 og var ca. 1 664 800 tonn, mens det samme årets kvote var 1,78 mill tonn.

Se også
-------

* Liste over verdens største kullkraftverk

Referanser
----------

1. ↑  «Kraftwerk der Steag in Voerde ist Geschichte» **(tysk)**. Besøkt 28. november 2017.
2. ↑  EU – liste over CO2-utslipp per installasjon.

Eksterne lenker
---------------

* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».

  

Portaler: Tyskland | Energi
**Ioveta av Betania** (født omkring 1119, død etter 1161 men før 1178) var en prinsesse av Jerusalem, og abbedisse av Sankt Lasarus' kloster i Betania, derav er hun kjent som Ioveta av Betania. Hun var datter av kong Balduin III av Jerusalem og Morphia de Melitene og søster til dronning Melisende av Jerusalem.

Biografi
--------

I 1123 ble hennes far tatt til fange av de tyrkiske artukidene i østlige Anatolia, og hennes mor fikk ham frigitt i bytte mot at Ioveta ble gitt til artukidene i bytte mot faren, frem til at en løsepenge kunne utbetales. Ioveta ble holdt som gissel i borgen Shaizar frem til 1125, da løsepengene på 80.000 dinarer til slutt var betalt. Da fikk hun vendte tilbake til Jerusalem. 

Ioveta ble passert som nonne i Sankta Annas kloster i Jerusalem. I 1143 grunnla hennes søster dronning Melisende *Sankt Lasarus kloster* i Betania, og da dets abbedisse døde året etter, ble søster Ioveta den nye abbedisse. Ved sitt embede hadde Ioveta en maktposisjon og gav blant annet en landdonasjon til Johanitterordenen. Hun hadde også ansvaret for oppdragelsen av sin søstersønns datter, som ble dronning Sibylla av Jerusalem. 

Ioveta stod nær sine søstre Melisende, Hodierna og Alice, som alle hadde et nært forhold til hverandre. Hun var til stede ved dronning Melisendes dødsleie i 1161. 

Hennes dødsår er ikke kjent, men det må ha vært før 1178, for da hadde klosteret en annen abbedisse.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6   Charles Cawley, "Medieval Lands", 2006-2020, fmg.ac[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* William, Archbishop of Tyre: *A history of deeds done beyond the sea* (= *Records of Civilization.* Nr. 35, ISSN 0080-0287). Translated and annotated by Emily Atwater Babcock and August C. Krey. 2 Bände. Columbia University Press, New York NY 1943.
* Steven Runciman: *A History of the Crusades.* Band 2: *The Kingdom of Jerusalem and the Frankish East, 1100–1187.* Cambridge University Press, Cambridge 1952.
* Erin Jordan, "Hostage, Sister, Abbess: The Life of Iveta of Jerusalem", *Medieval Prosopography* 32 (2017), s. 66-86.
Dette er et japansk navn. Slektsnavnet er «Tokugawa».

**Tokugawa Tsunayoshi** (徳川綱吉, født 23. februar 1646, død 19. februar 1709) var den fjerde Tokugawa-shogun i Japan. Han regjerte fra 1680 til 1709. 

I 1682 beordret shōgun Tsunayoshi sine sensorer og politi å heve levestandarden til folket. Snart ble prostitusjon forbudt, servitriser kunne ikke ansettes i tehus, og sjeldne og dyre stoffer ble forbudt. Mest sannsynlig begynte smugling som en praksis i Japan like etter at Tsunayoshis autoritære lover trådte i kraft. 

Tsunayoshi var ivrig buddhist og engasjerte seg av religiøse grunner for dyrenes beskyttelse mot slutten av sitt liv. Han var særlig motstander av avliving av løshunder, ettersom han selv etter den kinesiske kalender var født i *Hundens år* og ble påvirket av en buddhistisk munk som fortalte ham at han hadde vært en hund i sin tidligere eksistens. Som et resultat vedtok Tsunayoshi dødsstraff for alle som skadet en hund, insisterte på at hunder kun skulle tiltales i ærefulle vendinger. 

Med loven *Shōrui Awaremi no Rei* (生類憐れみの令, (Loven om medlidenhet overfor levendevesener) straffet han dyreavliving strengt, og etablerte kenneler for ca. 50 000 løshunder i forstedene til byen der de ville bli holdt. De ble tilsynelatende matet med et utvalgt kosthold bestående av ris og tørket fisk på bekostning av de skattebetalende innbyggerne i Edo. Hans folk avskydde tiltakene og lo av ham og gav ham det nedsettende tilnavnet *hundeshogunen*. Han hadde en hund som het Takemaru. Etter hans tid ble forordningene opphevet. 

Mot slutten av karrieren hadde Tsunayoshi imidlertid en tendens til å ignorere regjeringens plikter for gledene av palasset hans, og regjeringen ble noe slapp og til tider eksentrisk, som tydelig i hans beryktede dekreter knyttet til hundenes velferd. Han døde i 1709 bare fire dager før hans 63-årsdag, og ble etterfulgt av nevøen sin, Tokugawa Ienobu, som var sønn av hans andre bror, Tokugawa Tsunashige, ettersom Tsunayoshi tre egne barn hadde dødd i barndommen.

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Tokugawa-Tsunayoshi, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Tokugawa Ietsuna** | **Shogun (Tokugawa-shogunatet)**(1680–1709) | Etterfølger:**Tokugawa Ienobu** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Encyclopædia Universalis **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL
 |
Clavinet D6, den mest populære modellen, som ble lansert i 1971
**Clavinet** er et elektromekanisk musikkinstrument som ble produsert av selskapet Hohner i forskjellige modeller mellom 1964 og 1982. Instrumentet er et slags elektrisk forsterket klavikord. Clavinetten har tangenter med gummikledte metalltunger på undersiden, som slår på sine respektive strenger (vanlige elgitarstrenger), hvor lyden tas opp av to lange mikrofoner (s.k. «Single-Coil»-mikrofoner), for siden å forsterkes via en ekstern instrumentforsterker.

Clavinetten er mest brukt innen funk og reggae, men brukes generelt i alle typer populærmusikk.

Modeller
--------

Clavineten kom på 1960-tallet ut i en mengde ulike modeller. De fleste hadde 60 tangenter med tilhørende 60 strenger, hvilket ga den fem oktaver i omfang.

* Clavinet I
* Clavinet II
* Clavinet L
* Clavinet C
* Clavinet D6
* Clavinet E7
* Clavinet/Pianet duo

Eksterne lenker
---------------

* clavinet.de
* clavinet.com
* Huge collection of notably titles with the Clavinet
* Anthology of best Clavinet videos on the internet
Cyanid-ionet CN−
**Cyanid** er et anion med kjemisk betegnelse CN-. Begrepet **cyanider** brukes om kjemiske forbindelser som inneholder cyano-gruppen C≡N; et karbonatom bundet til et nitrogenatom gjennom en trippelbinding. Organiske forbindelser som har cyanid som sin funksjonelle gruppe kalles nitriler.

Forbindelser som kan frigi cyanid-ionet CN- kan være ekstremt giftige selv om mange forbindelser der cyanid er en bestanddel ikke er spesielt giftige. Giftigheten er avhengig av hvilken forbindelse det er snakk om. Mennesker som har pustet inn, spist eller fått cyanidsalter (eks natriumcyanid) gjennom huden kan merke følgende symptomer på få minutter:

* rastløshet
* svimmelhet
* kvalme
* hodepine og raskere hjerteslag

Forgiftning forårsaket av cyanid kommer an på hvor stor mengde av giftstoffet personen er utsatt for. Å puste inn cyanidgass (blåsyre, HCN) forårsaker størst skade, men å svelge cyanid kan også gi høy grad av giftvirkning. Cyanidgass er farligst i lukkede rom, der gassen holdes i høy konsentrasjon. Cyanidgass er lettfordampelig i åpne områder, noe som kan gjøre den mindre farlig utendørs, men et for stort inntak av cyanid *vil* føre til døden, uansett omgivelser.

Se også
-------

* Hydrogencyanid

| * v
* d
* r
Cyanider |
| --- |
| 
Hydrogencyanid **·** Natriumcyanid **·** Kaliumcyanid
 |

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
Et Boeing B-17 Flying Fortress
**Clay Pigeons** var et amerikansk bombefly av typen Boeing B-17 som den 8. mai 1944 nødlandet i Østersjøen og sank på 39 meters dyp utenfor Runnö omkring 15 km sydøst for Oskarshamn.

Bakgrunn
--------

Den 8. mai 1944 startet *Clay Pigeons* fra flybasen i Thurleigh i Storbritannia med løytnant Louis F. Matichka fra New York som kaptein. Flyet var et av totalt 30 fra USAs 367. bombeskvadron med oppdrag om å bombe Berlin i Tyskland.

*Clay Pigeons* (*Leirduene*) slapp ved 11-tiden på formiddagen sine bomber over Berlin, og ble deretter truffet av tyske luftverngranater. En av fire motorer havarerte, en annen ble skadet og fikk oljelekkasje. For å slippe å nødlande i Tyskland fløy de inn i svensk luftrom og nødlandet i havet knappe to km øst for Runnö i Oskarshamns skjærgård. Flyet brakk i to og sank nesten umiddelbart.
Alle ti besetningsmedlemmene kom seg ut. Folk på den nærliggende øyen Vållö hadde sett flyet nødlande og satte ut båter for å redde besetningen. Samtlige ti overlevde, trass i at de hadde ligget nesten en time i vannet. Besetningen ble internert i Sverige fram til krigens slutt.

Vraket oppdages
---------------

Efter flere mislykkede forsøk på å lete opp flyet ble vraket oppdaget i 1982 da en fisker, Sven-Gunnar Svensson, fikk metallbiter fra flyet i sitt garn. Flyet ligger på 39 m dyp, om lag en nautisk mil øst for Runnö.

Se også
-------

* Liberty Lady

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Ingen tilgjengelige

Portal: Andre verdenskrig
**Roskilde lufthavn**, offisielt **Københavns lufthavn, Roskilde**, ligger i Roskilde kommune ca. 6 km sørøst for Roskilde, mellom Tune og Gadstrup. Flyplassen betjener primært taxi-, skole- og privatflyging.

Historie
--------

Airbus A319 på Roskilde lufthavn.
På 1960-tallet ble det vedtatt ambisiøse planer om en storflyplass på Saltholm i Øresund kommune, med tre satellittflyplasser i nærheten av København, hvorav Roskilde var én. Bygginga av Roskilde lufthavn begynte i begynnelsen av 1970-åra, og den var ferdigstilt 1. april 1973. Planen var at roskilde skulle ivareta trafikken av små og mellomstore fly, samt ta noe av innenrikstrafikken. Fasilitetene ble bygd for å håndtere opptil 200 000 operasjoner i året, noe man regna med å oppnå innen midten av 1980-åra. Like etter åpninga kom imidlertid oljekrisen i 1974, og sendte drivstoffprisene i været. Flytrafikken kom i tilbakegang, og de store flyplassplanene ble skrinlagt, og Roskilde var den eneste flylassen som var ferdig.

Roskilde ble i stedet hjemsted for private fly, taxiflyvning og flyskoler, som utgjør de fleste operasjonene. Gjennom tidene har det vært enkelte rutefly, blant annet til Stauning og videre til Aberdeen, en rute til Latvia og sist en daglig rute til Ålborg og en fredagsrute til Thisted, men alle har blitt lukket etter kort tid.

Inntil 1990 var flyplassen eid av den danske staten og drevet av Københavns Lufhavnsvæsen. I oktober 1990 overtok Københavns Lufthavne A/S driften av både Roskilde lufthavn og Københavns lufthavn, hvor det astralske selskapet Macquarie Airports har majoriteten.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Roskilde Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Flyplasser i Danmark |
| --- |
| Større | Københavns lufthavn |
| Mindre | Aalborg **·** Aarhus **·** Billund **·** Odense |
| Regionale | Anholt **·** Bornholm **·** Esbjerg **·** Karup **·** Læsø **·** Roskilde **·** Sønderborg |
| Uregelmessig | Thisted **·** Grønholt **·** Stauning |
| **Grønland** | Aasiaat lufthavn  **·** Ilulissat lufthavn  **·** Kangerlussuaq lufthavn  **·** Kulusuk lufthavn  **·** Maniitsoq lufthavn  **·** Narsarsuaq lufthavn  **·** Nerlerit Inaat lufthavn  **·** Nuuk lufthavn  **·** Paamiut lufthavn  **·** Qaanaaq lufthavn  **·** Qaarsut lufthavn  **·** Sisimiut lufthavn  **·** Thule Air Base  **·** Upernavik lufthavn |

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Verdenscup** (engelsk ***world cup***) er navnet på prestisjefylte verdensomfattende konkurranser i en rekke ulike idretter. Ofte ligger det kontinentale cuper, eksempelvis europacup, i nivået under verdenscupene. For noen idretter, spesielt blant lagidretter, er verdenscupen tilsvarende verdensmesterskap.

* Verdenscupen i alpint
* FIFA World Cup (herrefotball)
* FIFA Women's World Cup (damefotball)
* Verdenscupen i friidrett
* WGC–World Cup (herregolf)
* Women's World Cup of Golf (damegolf)
* World Cup i ishockey (ishockey)
* Men's Hockey World Cup (landhockey for menn)
* Women's Hockey World Cup (landhockey for kvinner)
* Verdenscupen i skihopping
* Verdenscupen i skiskyting
* Verdenscupen på skøyter
* Verdenscupen i pankration
* Verdenscupen i langrenn
* Verdenscupen i freestyle

Se også
-------

* Verdensmesterskap

Dette er en pekerside og inneholder kun pekere til forskjellige betydninger av dette ordet. Hvis du har fulgt en lenke hit, kan du kanskje gå tilbake og rette den, så den peker direkte til riktig artikkel. Se alle artikler som begynner med *Verdenscup*.
**Platte Media** (**Micro Bill Systems**, **Platte International**) er et selskap som driver med såkalte popup-faktura. Programvaren er vanligvis oppfattet som malware. Selskapet er hovedsakelig assosiert med betaling av tilgang til gambling og pornografisk innhold. Selskapet har tidligere operert i Storbritannia, men har vinteren og våren 2009 skiftet til Norge og Sverige.

Etter en lengre kampanje med vedvarende brevskriving så ble det stilt spørsmål av Martin Horwood i engelske House of Commons om aktivitetene til Platte, og ikke minst det høye antallet klager som hadde kommet til OFT and Trading Standards. Det ble da svart at Platte hadde avsluttet all handelsvirksomhet i England fra og med 25. februar 2009. Det ble ikke gitt noen grunn for hvorfor aktiviteten ble nedlagt i England, men det er antatt at den den vedvarende motstanden fra britiske konsumenter av hva de oppfattet som en urettferdig forretningsmodell må ha betydd en god del for avgjørelsen. Det ble også truet med kansellering av britisk merverdiavgift. Det ble sagt i en e-post til Michael Pollitt fra selskapet at «Our reasons for this decision and our further intentions are simply related to our original marketing and business model […] Obviously, and just like any other business should and would do, I am making sure that stopping our marketing to the UK Market, is done in such a sensible and orderly manner, that will best preserve the interests of our customers and of our own.» Samtidig kom det rapporter om at de var aktive i Norge.

Våren 2009 ble det kjent at de i Norge blir representert av Langseth Advokatfirma i saker hvor selskapets programvare kaprer nettsurferes maskiner etter at disse har gjestet pornonettsteder. Forbrukerombudet mener at man ikke er bundet av en avtale med den aktuelle tjenesten, og at den trolig er på kant med flere lover.

Programvaren som viser frem fakturaen og låser maskinen kan enkelt fjernes med programmet Ad-Aware og andre programmer for å fjerne adware.

Referanser
----------

1. ↑  Platte/MBS Victims Forum Arkivert 6. desember 2008 hos Wayback Machine.
2. 1 2  «Platte exits, leaving questions». The Guardian. 19. mars 2009. Besøkt 23. mars 2009.
3. ↑  Platte /MBS shuts down in UK: was it the VAT or the OFT?
4. ↑  «Siste.no: Advarer mot pop-up-faktura». Arkivert fra originalen 27. april 2009. Besøkt 2. mai 2009.
5. ↑  «Computerworld: Hissig porno kaprer norske pc-er». Arkivert fra originalen 2. mai 2009. Besøkt 2. mai 2009.
6. ↑  Forbrukerombudet: Reagerer på pop-up-faktura Arkivert 7. februar 2009 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
*For å lese om elva i Nebraska i USA med samme navn, se Platte (elv)*
Suvenirplatte for marejada-festivalen i Itajaí i Brasil.
En samling suvenirplatter fra byer rundt om i verden, stilt ut i et hotell i Priština i Kosovo.  Foto: 2013 
**Platte** eller **veggtallerken** er en dekorert tallerken eller ei skål av porselen eller fajanse, lagd for å henge på veggen til pynt.

Juleplatter er platter som er lagd i samleserier, ei ny til hver jul. Mange humanitære organisasjoner og lag har lagd eller lager samlerplatter som blir solgt hvert år til inntekt for arbeidet i organisasjonen. I Danmark lagde Den Kongelige Porcelænsfabrik de første plattene med dagsaktuelle motiv for opphenging på vegg i 1888, og i 1895 sende Bing & Grøndahl ut den første juleplatta. Porsgrunds Porselænsfabrik lagde de første minneplattene i 1898 i forbindelse med landsutstillinga i Bergen. Ved unionsoppløsninga i 1905 ble det lagd særlig mange minneplatter.

Platter kan også lages som suvenirer for å minnes bestemte steder, begivenheter eller jubileer. Dekorative tallerkner i porselen, keramikk, sølvplett og andre materialer kan også stilles ut som pynt på skjenker, kommoder og liknende. Ifølge tradisjonen ga man tjenerskapet en tallerken fylt med godter og disse ble ofte hengt på veggen etter det spiselige var fortært. Disse plattene kan opprinnelig ha tilhørt fine serviser og blitt brukt til å spise på.

* Juleplatte fra 1914 lagd ved Potterij Rembrandt i Utrecht i Nederland. Teksten Kerstmis 1914 Vrede op aarde? betyr «Julen 1914 Fred på jorden?»  og sikter til første verdenskrig som hadde begynt samme sommer.Juleplatte fra 1914 lagd ved Potterij Rembrandt i Utrecht i Nederland. Teksten *Kerstmis 1914 Vrede op aarde?* betyr «Julen 1914 Fred på jorden?» og sikter til første verdenskrig som hadde begynt samme sommer.
* Juleplatte fra Den Kongelige Porcelænsfabrik 1917. Det tyske Weihnachten betyr «jul»Juleplatte fra Den Kongelige Porcelænsfabrik 1917. Det tyske *Weihnachten* betyr «jul»

Kilder
------

* Ordbokoppslag
* Ada Polak: *Gammelt Porsgrund porselen*, Cappelen 1980/2000 ISBN 82-7003-215-8

Eksterne lenker
---------------

* (en) Decorative plates – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata