recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Falurødt** er et pigment som har vært mye brukt i Skandinavia for utvendig maling av bolig- og uthus. Fargen har navn etter den svenske gruvebyen Falun, der pigmentet har vært produsert siden 1500-tallet. Fargen kalles også *karmosin* og *engelskrødt*. Pigmentet framkommer ved at jernholdig malm fra Falun gruve forvitrer over lang tid og er for en stor del et biprodukt fra kobberproduksjon i Falun. Forvitringsproduktet brennes og males til pulver. Foruten kopper inneholder pulveret jernoker, kiselsyrer og sink, og har derved en viss konserverende virkning (beskyttelse mot råte) på treverk. På laftede bygg ble den råtebeskyttende effekten utnyttet ved at endeveden (laftehodene) ble malt, senere ble dette overført til reisverkshus dere hele bordkledningen ble malt.

Tradisjonelt har pigmentet inngått i komposisjonsmaling, men brukes også i linolje- og alkydmaling.

Fargen er den mest brukte utendørsfarge på den svenske landsbygda. Fra sent på 1500-tallet var den røde husfargen et tegn på velstand og ble først og fremst brukt i byene. Den svenske kongen beordret i 1570 slottene i Stockholm og Turku malt røde. Fra 1764 ble rødmalingen produsert kommeriselt. Fra 1800-tallet ble den allemannseie og erobret landsbygda, samtidig som en i byene tok i bruk lysere oljemalinger. I Norge har fargen særlig vært populær nær svenskegrensa. Den utbredte bruken av falurødt fra 1600-tallet bidro til å gi bebyggelsen i Sverige et enhetlig preg.

Fra rundt 1730 til 1815 var det alunbrudd på Ekeberg ved Oslo. Rødfarge var et biprodukt av virksomheten og kongen forsøkte å stansen import av rød farge fra Sverige.

Nærmeste NCS-kode er S 5040-Y80R eller 4050-Y80R.

Referanser
----------

1. ↑  Willumsen, Urban (1991). *Fargelære*. Oslo: Ad Notam forlag. ISBN 8241700229.
2. 1 2 3  Magazine, Smithsonian. «Why Are All Swedish Cottages Painted Red?». *Smithsonian Magazine* **(engelsk)**. Besøkt 15. desember 2022.
3. 1 2  Tunander, Pontus (1997). *Gamle maleteknikker: og behandling av treverk*. Oslo: Orion. ISBN 8245801976.
4. ↑  Norberg-Schulz, Christian (1993). *Nattlandene: om byggekunst i Norden*. Oslo: Gyldendal. ISBN 8205218978.
5. 1 2  Drange, Tore (1992). *Gamle trehus: historikk, reparasjon, vedlikehold*. [Oslo]: Universitetsforl. ISBN 8200213897.

Eksterne lenker
---------------

www.falurodfarg.com

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Fredrik Oscar Guldberg** (født 8. mai 1848 i Nannestad, død 6. mai 1905 på Tømte i Nannestad) var en norsk skolebestyrer og forfatter. Han er særlig kjent som jeger og naturelsker.

Liv
---

Han var sønn av presten Carl August Guldberg og Hanne Sophie Bull, og bror til Cato Guldberg, Axel Sophus Guldberg, Cathinka Guldberg, Gustav Guldberg og Ansgar Guldberg.

Guldberg ble student i 1866 og *cand. theol.* i 1874. Sitt yrkesliv tilbragte han i skoleverket, først som lærer og fra 1876 som amtsskolebestyrer for Akershus, fra 1890 som konstituert skoledirektør i Trondheim og fra 1897 som konstituert direktør for abnormskolevesenet.

I samtiden var han først og fremst kjent som jeger og naturelsker. Særlig hadde han god kjennskap til fuglelivet i skogen. Denne interessen skaffet ham kallenavnet «Fugle-Guldberg». Han skrev en rekke artikler og bøker om fuglenes liv, samt om naturinntrykk og jaktopplevelser på fjellet eller i skogene på Østlandet. Han var redaktør for Norges Jæger- og Fiskerforenings tidsskrift fra 1884 til 1890. Senere ble han æresmedlem i foreningen.

Guldberg kjøpte gården Tømte i nærheten av Hurdalssjøen, hvor han utførte biologiske forsøk på trær og blomster. Før sin død testamenterte han gården til Det Norske Videnskaps-Akademi for at dette skulle bruke den som forøksgård.

Utmerkelser
-----------

Guldberg ble medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi i 1904, og var ridder av St. Olavs Orden.

Litteratur
----------

* Sommerfelt, Vilhelm (1916). *Studenterne fra 1866*. Kristiania.
* Sommerfelt, Axel (1933). *U.C.D*. Trondhjem: U.C.D.
**Citroën Traction Avant** (1934–57) var en familiebil fra franske Citroën, bygget i omkring 760 000 enheter.

Den var tegnet av italienske Flaminio Bertoni (1903–64) og franske André Lefèbvre (1894–1964).

Navnet "Traction Avant" betyr forhjulsdrift, og den var en av de første serieproduserte forhjulsdrevne personbilene. Formelt het modellene 7CV (1,3 liter), 9CV (1,5 liter), 11CV (1,9 liter), 15CV (2,8 liter 6-syl.) og 22CV alt etter hvor stor motoren var. Modellen var også blant de første med selvbærende karosseri. 

I 1955 ble den etterfulgt av Citroën DS.

* Vanlig Vanlig
* Lastebil Lastebil
* Stasjonsvogn Stasjonsvogn
* Cabriolet Cabriolet
* Découvrable Découvrable
* Familiale Familiale

Referanser
----------

1. ↑  Årsmodeller Arkivert 1. desember 2017 hos Wayback Machine. fra traction.lmk.no.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Citroën Traction Avant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Klubben Traction Norvege, som har som formål å bevare disse bilene
**Hedmarksvidda** er et natur- og rekreasjonsområde i Innlandet avgrenset av Østerdalen i øst, Hedmarksbygdene i sør og vest, og Sjusjøen/fylkesgrensa i nord. Området ligger i kommunene Løten, Hamar, Ringsaker og Åmot.

Området er mye brukt som utgansgpunkt for turer sommer og vinter. Populære hytteområder er Budor og Gåsbu.

Geografien i området er ikke spesielt dramatisk, men strekker seg allikevel fra 450 – 1000 moh med god utsikt over Hamar-regionen.

Dikteren Per Sivle har fått sin bauta på toppen av Nordhue (767 meter) på grensa mellom Løten og Elverum. Ifølge innskriften var det her Sivle fikk inspirasjon til diktet *Varde* (*Vardevakt*).

En annen topp er Gitvola, som i gammel tid ble ansett å være samlingssted for hekser og svartekunstnere, det lokale Bloksberg.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 24. juli 2011. Besøkt 16. april 2010.
2. ↑
3. ↑  ««Til Ild og Bål» - om hekser og demoner i Løten 1600-1625». *Lautin*. Løten historielag. 1986.  Manglende eller tom `|url=` (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* Turforslag til Hedmarken og Hedmarksvidda på DNT og NRKs nettsted ut.no
* Hamar og Hedemarken Turistforening
* Video fra teltur på Hedmarksvidda vinterstid
* Skikart over hedmarksvidda

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister **·** Ramsar
 |
**Citizendium** er et internettleksikon som benytter seg av wiki-teknologien. Prosjektet var opprinnelig tenkt å være en «fork» av den engelskspråklige utgaven av internettleksikonet Wikipedia, men dette har Citizendium senere gått bort fra.

Citizendium ledes av Larry Sanger, som sammen med Jimmy Wales startet Wikipedia. Sanger trakk seg fra Wikipedia i 2004, etter uenighet om veien Wikipedia skulle ta.[]

Høsten 2006 ble Citizendium annonsert, og en pilotutgave ble satt opp. Denne pilotutgaven var ikke tilgjengelig for allmennheten, noe den ble først 25. mars 2007. Per desember 2007 er fortsatt Citizenduim i såkalt Beta-utgave.

I motsetning til Wikipedia, der alle kan redigere en hvilken som helst artikkel, kan bare registrerte brukere redigere i Citizendium. Alle brukere må oppgi fullt navn for å kunne bli med, men alle som gjør dette, samt støtter Citizendiums målsetting, kan redigere.[]

Citizendium legger vekt på meritter utenfor arbeidet i leksikonet, og har en klasse brukere som kalles «editors» (vanlige brukere kalles «authors»). Editors har siste ordet i disputter angående innholdet, og kan markere en versjon av en artikkel som «godkjent» (dette kan kun gjøres innenfor fagfeltet til vedkommende). Disse artiklene blir så «stabile», slik at videre endringer ikke automatisk blir vist for leserne. For å bli editor må man ha utdannelse på nivå med hovedfag.[]

I Citizendium er det et skarpt skille mellom autoritet i faglig innhold og administrative oppgaver. Administrativt arbeid gjøres av såkalte konstabler. For å bli konstabel må man være 25 år gammel og ha en universitets- eller høyskolegrad.[]

Citizendium baserer seg på MediaWiki-teknologien, utviklet av Wikipedia-miljøet.[] Innholdet i Citizendium har en såkalt fri lisens, slik at materialet skal være gjenbrukbart for eksterne aktører. Imidlertid godtar Citizendium mer begrensede lisenser enn Wikipedia, som også har samme prinsippet. Egenprodusert stoff i Citizendium har lisensen Creative Commons Attribution ShareAlike.

Leksikonet hadde per november 2017 ca. 17 000 artikler. Av dem hadde 160 kommet seg gjennom godkjenningsprosessen og er *godkjente artikler*; de fleste av dem er fra ulike naturvitenskapelige fagfelt, eller er biografier over kjente personer. Rundt fem skribenter bidro med minst én redigering i måneden.

Referanser
----------

1. ↑  Se Sanger, Larry: *An explanation of the Citizendium license Arkivert 25. desember 2007 hos Wayback Machine.* for mer om bakgrunnen for Citizendiums lisensvalg
2. ↑  «Welcome to Citizendium», Citizendium. Besøkt 21. november 2017, og «Statistics, Active users (Users who have performed an action in the last 30 days)», Citizendium. Besøkt 21. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Citizendium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Citizendium på Twitter Rediger på Wikidata

* Citizendium på Facebook Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur
**Fredrik Myhre** (født 2. juli 1981) er en norsk fotballspiller som spiller for FK Mjølner og før det Løv-Ham fra 2007 og ut 2009-sesongen. Han er opprinnelig fra Moss der han spilte på Sprint-Jeløy før han dro til Bergen for å studere. Her begynte han å spille for Nest-Sotra der han etter hvert ble kaptein. 

Sommeren 2007 gikk han vederlagsfritt til Løv-Ham, der han fikk flere innhopp i løpet av sesongen. Myhre spilte opprinnelig midtstopper, men har blitt omskolert til back. Imidlertid har han blitt brukt som midtstopper også i Løv-Ham, da først og fremst som en følge av skader på andre spillere. Etter 2009-sesongen var Myhre ferdig med utdanningen i Bergen og flyttet tilbake til Østlandet.

Halvveis i 2010-sesongen signerte han en kontrakt med FK Mjølner i Narvik.

Referanser
----------

1. ↑  lov-ham.no En ledertype flytter
2. ↑  fremover.no Gammel kjenning klar for Mjølner

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fredrik Myhre – Transfermarkt Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Ambientteateret** ble etablert som teatergruppe i Bergen i 2019. Ambientteateret jobbet mot en ambient dramaturgi, og forestillingene deres bar preg av løsslumpenhet og improvisasjon. Gruppen la ned sin virksomhet i 2021 etter å ha produsert to forestillinger: *Dionysia: Ambient Eksperiment 1.0* (2019) og *Intermezzia: Ambient ekspriment 2.0* (2020). Gruppen jobbet devised med en flat struktur, men hadde Victor Olsbø Skinlo (1997) som kunstnerisk leder og Sander Jensen Schipper (1999) som produsent. 

*Dionysia* tok utgangspunkt i teater som møtepunkt mellom mennesker – ikke en tradisjonell forestilling men som et event. Forestillingen ble beskrivet som en fest, eller feiring, for guden dionysus. Utgangspunktet for forestillingen var Dionysosdyrkelsen i tidlig antikk, og de store teaterfestivalene til ære for guden. 

*Intermezzia* er den andre forestilingen til teatergruppen. Forestillingen var inspirert av renessansens teater, hovedsakelig utviklingen av perspektivteater, hoffteater, commedia dell’arte og intermezzi. Intermezzibegrepet kommer fra 1700-tallet, og viser til de spektakulære underholdningsinnslag som ble spilt i forestillingspausene. Senere utviklet det seg til opera og ballett. Mellomspillene ble i sin tid mer populære enn selve forestillingene, hvor publikum oppsøkte forestillingene for å oppleve Intermezzi og sosialisere. Forestillingen *Intermezzia* hadde fokus på scneerom og musikk. Musikken hentet de fra bandet GØY, mens scenerommet ble fylt av store malerier laget av aktørene. De beskrev selv scenerommet som en "ny twist på persepktivscenen".

Referanser
----------

1. ↑  «Ambientteateret». Sceneweb.no. Besøkt 19.05.2022.
2. ↑  «Sander Jensen Schipper». Sceneweb.no. Besøkt 19.05.2022.
3. ↑  «Dionysia». Sceneweb.no. Besøkt 19.05.2022.
4. ↑  «Intermezzia». Sceneweb.no. Besøkt 19.05.2022.
**Citrix Systems** (NASDAQ: CTXS) er et amerikansk flernasjonalt selskap, som tilbyr server- og desktopvirtualisering, nettverksløsninger og programvare. Citrix Systems hadde i 2013 en omsetning på 2,92 milliarder dollar. Selskapet har sitt hovedkontor i Fort Lauderdale, Florida, og avdelinger i California, i tillegg til utviklingsavdelinger i Australia, India og Storbritannia. 

Citrix ble grunnlagt i Richardson, Texas i 1989 av den tidligere IBM-utvikleren Ed Iacobucci.

Citrix het egentlig Citrus, men skiftet navn ettersom at et en annet selskap eide merkenavnet. Citrix er et teleskopord av Citrus og UNIX.

Citrix i Norge
--------------

Citrix User Group main logo
Citrix User Group Norway (CUG) ble opprettet i 2001, og er en teknisk og dugnadsdrevet brukerforening. Foreningens hovedmål er å samle norsk kompetanse innenfor sentraliserte IT-løsninger, blant annet sentral virtuell infrastruktur, virtuelle klienter og applikasjoner, hovedsakelig basert på Citrix produktportefølje.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  .
3. 1 2 3  .
4. ↑  NetIndustries (2002). «Citrix Systems, Inc. – Company Profile, Information, Business Description, History, Background Information on Citrix Systems, Inc.». NetIndustries.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
**Hedmarksgata** (1-23, 2-14) er en gate på Vålerenga og Kampen i bydel Gamle Oslo. Den går fra Strømsveien på Vålerenga og til Normannsgata bak Kampen kirke. Mellom Rolf Hofmos gate og Elverumgata er det anlagt parkområde med gangvei omkring, slik at det ikke er biltrafikk langs denne delen av gateløpet.

Før byutvidelsen lå området i Aker, og denne gaten het Søndre Østerdalsgade. I 1879 fikk den og mange andre gater i området navn etter steder på Østlandet. Tidligere gikk det trikk inn fra Strømsveien til der det nå er hus i Jordal terrasse (tidligere Hedmarksgata 29).

I nr. 1 (ved Strømsveien) er *Vålerenga vertshus*, tilholdssted for Klanen. Nr. 4 er en leiegård i sveitserstil fra 1878 som ble rehabilitert i 1980-årene. Leiegården i nr. 6 ble tegnet av den svenske arkitekten Carl Aamanog oppført i 1894. I nr. 13 er en industribygning som tidligere tilhørte Møller & Larsen mekaniske verksted. Ved Jordal terrasse er det blokker (nr. 17-21) som inngår i sameiet Jordal Terrasse. Enden mot Kampen kirke er igjen preget av trehusbebyggelse.

Referanser
----------

1. ↑  Geir Tandberg Steigan: Arkitektur og historise i Oslo: Hedmarksgaten 6

Kilder
------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hedmarksgata». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 237. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 6. oktober 2014. Besøkt 30. oktober 2015.

* Vålerenga vertshus i nr. 1Vålerenga vertshus i nr. 1
* Vålerenga bydelshus i nr. 2Vålerenga bydelshus i nr. 2
* Nr. 17 ved Jordal terrasseNr. 17 ved Jordal terrasse
* Ved Kampen hagebyVed Kampen hageby
* Sett fra Elverumgata på KampenSett fra Elverumgata på Kampen

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Citroën AX** er en bilmodell i supermini-klassen produsert av den franske bilprodusenten Citroën fra 1986 til 1998.

AX ble lansert på bilutstillingen i Paris i 1986 som en erstatter for Citroën Visa. Bilen var fra lanseringen tilgjengelig som tredørs hatchback med 1.0, 1.1 og 1.4-liters motorer med overliggende kamaksel. Kort tid senere ble en femdørs modell samt en 1.4-liters dieselmotor tilgjengelig, en motor som senere ble erstattet av en 1.5-liters motor. Bilen var utstyrt med uavhengig hjuloppheng, og ble introdusert gjennom en stor reklamekampanje innspilt i Kina og frontet av skuespillerinnen Janet Mas.

På grunn av god aerodynamikk og lav vekt for sin klasse var bilen svært økonomisk sammenliknet med konkurrentene. Den lave vekten ble blant annet oppnådd ved bruk av plast i ikke-bærende deler av bilen samt varierende tykkelser i karosseristålet, avhengig av hvor mye som var nødvendig for å tåle de nødvendige belastninger. Denne teknologien var hentet fra et samarbeid mellom PSA-gruppen (Peugeot-Citroën-Renault) og de franske myndigheter, kalt ECO 2000. I 1989 ble en AX utstyrt med en 1,4-liters dieselmotor notert i Guinness rekordbok som verdens mest økonomiske serieproduserte bil etter å ha oppnådd et gjennomsnittlig drivstofforbruk på 2,7 liter per 100 km (0,27 L/mil) på strekningen fra Dover til Barcelona, en strekning på over 1 600 kilometer (1 000 engelske mil).

Den første sportslige varianten var AX Sport i 1987, som ble produsert i et begrenset antall med en 1,3-liters motor og doble forgassere. Modellen hadde en ytelse på 95 hestekrefter, og et kjennetegn for modellen var hvitlakkerte stålfelger, i likhet med søstermodellen Peugeot 205 Rallye. Modellen fikk senere en ansiktsløftning, og ble tilgjengelig i andre farger samt med lettmetallfelger som ekstrautstyr. Senere ble AX 14GT introdusert, utstyrt med en 1,4-liters motor med enkel forgasser og 85 hestekrefter. Fra 1991 av var denne modellen utstyrt med direkte innsprøytning, for å oppfylle de hardere utslippskravene som ble introdusert i 1992.

Modellserien ble slanket betraktelig i 1996, da Saxo ble introdusert, og AX ble tatt ut av produksjon i 1998 etter en produksjonsperiode på 12 år.

AX-varianter
------------

Heuliez presenterte i 1988 en stasjonsvognutgave av AX, kalt *AX Evasion*.

Den portugisiske Citroën-forhandleren Benjamin Barral utviklet en liten roadsterutgave kalt Citroën AX BB Cabrio, utstyrt med en 1,4-liters motor.

Bilprodusenten Proton bygget en AX-versjon under navnet Proton Tiara for det malaysiske markedet fra 1996 til 2000.

Aixam Mega bygget i en tid en AX-versjon kalt Mega Club. Denne var inspirert av Citroën Méhari, og utstyrt med et plastkarosseri. Bilen var tilgjengelig med to- og firehjulstrekk, og gikk ut av produksjon i 1998. En konkurranseutgave av Mega Club med rørrammechassis deltok i Andros Trophy tidlig på 1990-tallet, men her var bilene utstyrt med motorer fra Ford og Honda.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Citroën AX – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**Daniel Coulter Reynolds** (født 14. juli 1987) er en amerikansk sanger, låtskriver og plateprodusent. Han er hovedvokalist i poprockbandet Imagine Dragons.

Privatliv
---------

Den 5. mars 2011 giftet Reynolds seg med Aja Volkman. De har tre døtre og en sønn. Deres første datter, Arrow Eve, ble født den 18. august 2012. Deres tvillingdøtre, Gia James og Coco Rae, ble født den 28. mars 2017. Sønnen deres Valentine ble født den 1. oktober 2019.

Den 26. april 2018 kunnegjorde Reynolds at etter syv år med å være gift, ville han og Volkman skilles. Men, Reynolds kunngjorde den 7. november 2018, sammen med utgivelsen av Imagine Dragons-sangen «Bad Liar», at han og Volkman aldri formelt gikk gjennom med skilsmissen, at hun hjalp til med å skrive sangen sammen med ham tidligere på året, og at de var sammen igjen.

Reynolds ble oppdratt i Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige, identifisert som medlem per 2019, og uttalte at han hadde doktrinære uenigheter med kirkens holdning til homofili. Under et intervju i 2021 med *Attitude* beskrev han seg selv som «non-Mormon»; den påfølgende måneden uttalte han «I'm not raising my kids in any religiousness if that means anything. I'm more spiritual based and religion hasn't really been my cup of tea.»

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, oppført som Dan Reynolds (5), Discogs artist-ID 2738980, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Dan Reynolds (musician) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Dan Reynolds på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Dan Reynolds hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Dan Reynolds hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Dan Reynolds på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Dan Reynolds på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Dan Reynolds på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Dan Reynolds på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Dan Reynolds på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) Dan Reynolds på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Dan Reynolds på Twitter Rediger på Wikidata

* (en) Dan Reynolds på Facebook Rediger på Wikidata

* (en) Dan Reynolds på Instagram Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Citroën GT**, også omtalt som GTbyCitroën, er en sportsbil som første gang ble vist som konseptbil 2. oktober 2008 på Paris Motor Show.

Bilen er et samarbeid mellom den franske bilprodusenten Citroën og den japanske videospill utvikleren Polyphony Digital. Seks biler var forventet å bli bygget, imidlertid ble produksjonen angivelig kansellert i 2010 på grunn av høye kostnader.

Motoren er en modifisert versjon av Ford Modular V8 bensinmotor og produserer 646 hk (482 kW). Bilens vekt er 1400 kg.

Konseptbilen Citroën GT ble designet og produsert for videospillet Gran Turismo 5 og ble inkludert gjennom nedlasting i den opprinnelige versjonen Gran Turismo 5 Prologue.

* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  «2008 Citroën GT Concept - Images, Specifications and Information». *Ultimatecarpage.com*. Besøkt 28. desember 2021.
2. ↑  «Citroen GT production plans dropped - rumors». *Motor1.com* **(engelsk)**. Besøkt 28. desember 2021.
3. ↑  «Concept cars: the all-time greatest designs». *Auto Express* **(engelsk)**. Besøkt 28. desember 2021.
**Li Yuqin** (kinesisk: 李玉琴, pinyin: *Lǐ Yùqín*, også kjent som *den siste keiserlige konkubine* 末代皇娘; født 15. juli 1928 i Changchun i Kina, død 24. april 2001 samme sted) var den fjerde kone (eller tredje konkubine) og siste keiserlige konkubine til Puyi, den siste keiser fra det kinesiske Qing-dynastiet.

Li Yuqin var 15 år da hun i 1943 ble keiserens fjerde kone. Hun var ikke av mandsjuisk, men kinesisk slekt, med røtter i provinsen Shandong.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Li Tuqin gikk på Nanling-akademiet for piker (新京南嶺女子優級學校) i Jilin, den gang kjent som *Hsinking*, hovedstaden i Manchukuo. I februar 1943 ble Li og ni andre jenter bragt av sin rektor Kobayashi og lærer Fujii til et fotostudio der det ble tatt portretter av dem. Tre uker senere besøkte rektoren og læreren Lis hjem og meddelte at Manchukuos keiser Puyi hadde beordret henne til å komme til palasset for å studere der. Hun ble først bragt til Yasunori Yoshioka, som spurte henne ut i detalj. Yoshioka kjørte henne så tilbake til foreldrene og fortalte dem at Puyi beordret henne til å studere ved palasset. Hun ble underkastet en medisinsk undersøkelse og deretter ført til Puyis søster Yunhe. Der fikk hun opplæring i palassprotokoll.

### Konkubine

Li ble så konkubine for Puyi og gitt tittelen Edle fru Fu (福貴人). Puyi hadde selv plukket henne ut, men forlot henne etter annen verdenskrig. 

Li Yuqin forble i Mandsjuria etter at Puyi ble ført i fangenskap til Russland. De ble arrestert av sovjetiske styrker, og sendt til Changchun der de ble satt i fengsel. Keiserinne Wan Rong, som var blitt slave under opiumsmisbruk, døde kort før Li ble løslatt i 1946. Etter at kommunistene kom til makta i Kina fortsatte hun å bo i landet, og ble først tekstilarbeider, så bibliotekar i 1956 i Changchun. Der studerte hun Karl Marx' og Vladimir Lenins verker. 

I 1955 begynte hun å besøke Puyi i fengselet. Etter å ha søkt de kinesiske myndigheter om skilsmisse fra ham, ble hun ved sitt neste fengselsbeøk vist til et rom med dobbeltseng og beordret til å forsone seg med Puyi. Hun sa senere at de adlydet ordren.

### Skilsmisse

I mai 1957 skilte hun seg like fullt formelt fra Puyi og giftet seg med en tekniker som hun fikk to sønner med.

Under kulturrevolusjonen ble Li målskive for angrep fra rødegardistene fordi hun hadde vært Puyis konkubine.

Hun døde 73 år gammel.

Referanser
----------

1. ↑  N.Y. Times oblituary, April 28, 2001
2. ↑  Yu-Ning, Li (1992). *Chinese Women Through Chinese Eyes*. M.E. Sharpe. s. 228–250. ISBN 978-0-87332-596-7.

Eksterne lenker
---------------

* Ex-wife of China's Last Emperor Dies

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NLA
 |
Erlandssølje i sølv, innkjøpt i 1878 i Øystre Slidre, Oppland. Foto Anne-Lise Reinsfelt / Norsk Folkemuseum, NF.1994-0097.
Erlandssølje i forgylt sølv med hengende løv og ringer med dupper. Innkjøpt på Notodden i Telemark i 1882. Foto Anne-Lise Reinsfelt / Norsk Folkemuseum, NF.1993-0932.
**Erlandssølje** er en sølje der bunnen er sammensatt av filigranelementer med S-form. Bunnen er dekket av kruser og knopper i filigran, og erlandssøljer kan også ha hengende ringer eller løv.

Navnet *erlandssølje* henspiller på at slike søljer opprinnelig var laget av sølvsmeden Søren Erland som var innflyttet til Tinn i Telemark i 1740-årene og døde i 1796. Etter han har også navnet Sørenssølje vært brukt om disse søljene. Typen har først og fremst vært brukt i Tinn, Hovin og Gransherad, men det er også bevart erlandssøljer fra andre bygdelag.

Litteratur
----------

* Berge, Rikard, (1925): *Norskt bondesylv*. Risør. Opptrykk utgitt av Noregs Boklag 1975. ISBN 82 522 0102 4
* Fossberg, Jorunn, (1991): *Draktsølv*. Universitetsforlaget. ISBN 82-00-07340-8
* Noss, Aagot, (1986): *Draktsølvet frå DEN NORSKE SAMLINGA, NORDISKA MUSEET STOCKHOLM*. Norsk Folkemuseum, Oslo.

Referanser
----------

1. ↑  Fossberg (1991) s. 74.
2. ↑  Berge (1925) spalte 378.

Eksterne lenker
---------------

* Se erlandssøljer i DigitaltMuseum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |
**Citroën Survolt,** senere kjent som DS Survolt, er en elektrisk konseptbil produsert av Citroën og presentert på Frankfurt Motor Show i 2010.

Survolt er en racerbil basert på den elektriske konseptbilen Citroën Revolte som ble presentert på Frankfurt Motor Show i 2009. Fordi bilen går på batterier, er den klassifisert som et nullutslippskjøretøy.

Survolt er 3,85 meter lang, 1,87 meter bred og 1,20 meter høy. Den har en design med fronten dominert av fabrikkmerke plassert over den store ovale grillen og den har horisontale LED-frontlykter.

Survolt drives av et par elektriske motorer med en total effekt på 300 hk (220 kW). Topphastigheten er 260 km/t, og den kan akselerere fra 0–100 km/t på mindre enn 5 sekunder. Citroën hevder at batteriene gir en rekkevidde på 200 km.

* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  «Concept cars: the all-time greatest designs». *Auto Express* **(engelsk)**. Besøkt 29. desember 2021.
2. ↑  «Frédéric Soubirou: «Je dessine des voitures depuis que je suis tout petit»». *ladepeche.fr* **(fransk)**. Besøkt 29. desember 2021.
3. ↑  «DS Survolt Concept Car | Electric Race Car - DS Automobiles». *GB - DSautomobiles* **(engelsk)**. Besøkt 29. desember 2021.
4. ↑  «First Drive: Citroen Survolt Concept Electric 2dr Auto Reviews 2021». *Top Gear* **(engelsk)**. 17. september 2010. Besøkt 29. desember 2021.
**By Heart** er et svensk band innen sjangeren rock. Bandet har spilt sammen siden 1995, men fant ut etter først et par år at de ville være seriøse med prosjektet og satse på en karriere innen musikken. 

Bandet består av:

* Benjamin Tholl – vokal og gitar
* Manuel Martinez – trommer
* Simon Liebe – bass og koring
* Leonardo – gitar.

De fire ungdomsskolekameratene startet med å spille i Stockholms gater, der de visste de ville få publikum. Etterhvert bestemte de seg for å gjennomføre dette i andre byer rundt om i Europa. De har nå spilt i blant annet Amsterdam, Berlin, Paris og København. Etter å ha solgt 17 000 eksemplarer av demoer de hadde spilt inn selv, var det tid for å spille inn deres første fullkomne album. Våren 2006 ble albumet «Exit Signs» innspilt.

«Exit Signs»
------------

1. Anywhere, Anytime
2. The Astronaut
3. Beyond the Satelites
4. A Moment of Panic
5. Throughout the Night
6. Well, I'm Sorry
7. Remember My Name
8. My Mask of Iron
9. A Poem
10. Someone to Die For

Eksterne lenker
---------------

* 
* Arkivert 1. september 2019 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Grog med ukjent innhold.
**Grog** eller **grogg** er opprinnelig en alkoholholdig drikk som besto av kokende sukkervann tilsatt rom. Etterhvert kom «grog» til å bety konjakk, arak eller annen brennevin i kaldt eller varmt vann, med eller uten andre tilsetninger.

Opprinnelse
-----------

Drikken ble introdusert rundt 1740 av den britiske admiralen Edward Vernon da han blandet ut sjømennenes rom-rasjon med vann. Dette reduserte alkoholstyrken og forkortet holdbarheten, noe som medførte at sjømennene ikke kunne hamstre rom for å drikke alt på en gang. Ordet «grog» stammer fra Vernons kallenavn «Old Grog» som kom av at han bar en kappe av tekstilet grogram.

Se også
-------

* Gløgg
* Toddy

Referanser
----------

1. ↑  «Edward Vernon» **(engelsk)**. Westminster Abbey. Besøkt 13. februar 2019.
2. ↑  Michael Quinion (8. september 2008). «Re: "grog"». *linguistlist.org* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 4. desember 2008. Besøkt 13. februar 2019.

Kilder
------

* S. Schmidt-Nielsen, *Mat-leksikon: en oppslagsbok for mat og drikkevarer*. Trondheim 1947

Eksterne lenker
---------------

* (no) grog i *Det Norske Akademis ordbok*
* (no) Krydret romklassiker – Oppskrift på grog hos *Apéritif*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
***Don Camillos lille verden*** , (fransk: *Le Petit Monde de don Camillo*, italiensk: *Don Camillo*) er en fransk-italiensk komedie fra 1952 regissert av Julien Duvivier og med Fernandel i hovedrollen.

Filmen er basert på romanen "Don Camillo" av den italienske forfatteren Giovannino Guareschi, og fikk samme år en oppfølger, *Don Camillo vender tilbake*, også regissert av Duvivier.

Handling
--------

Historien starter i en liten ikke-navngitt by, i nærheten av elven Po, i Nord-Italia, på for-sommeren i 1946. Byens kommunistiske parti, ledet av Peppone, har nettopp vunnet flertallet av setene i bystyret. En hendelse de utnytter så godt de kan til propaganda-formål. En av deres viktigste motstandere var Don Camillo, den åndelige lederen for byens kristne politiske parti. Men Peppone har nettopp fått en sønn, og barnet blir døpt av en motvillig Don Camillo i Camillos kirke. 

Don Camillo oppdager at Peppone har brukt penger stjålet fra fascistene under andre verdenskrig for å finansiere byggingen av hans nye samfunnshus, og han utpresser Peppone med disse opplysningene. Samtidig forsøker kommunister å pålegge de velstående grunneierne i området en spesiell skatt, for å gi byens folk arbeid. Begravelsen til byens respekterte tidligere lærer, fru Christina, blir forsøkt å holdes strengt upolitisk til tross for kommunistenes intensjoner.

Medvirkende
-----------

* Fernandel: Don Camillo
* Gino Cervi: Giuseppe 'Peppone' Bottazzi
* Vera Talchi: Gina Filotti
* Franco Interlenghi: Mariolino Brusco
* Saro Urzì: Brusco

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 10. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Don Camillos lille verden* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Don Camillos lille verden* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Don Camillos lille verden* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Don Camillos lille verden* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Don Camillos lille verden* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Don Camillos lille verden* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Don Camillos lille verden* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Kroatias kvinnelandslag i fotball** representerer Kroatia i internasjonal fotball.

Jugoslavia hadde ikke noe kvinnelag før Kroatia løsrev seg i 1991, og landslagsfotball for kvinner startet derfor i Kroatia med eget landslag. I kvaliferingssammenheng debuterte Kroatia som eget land i kvalifiseringen til EM i 1995. Kroatia kom på en imponerende andreplass bak Tyskland. Det holdt ikke til avansement, men det var et godt resultat. Det var derfor et noe overraskende resultat da Kroatia i sin andre kvalifisering, til EM i 1997, kom sist. Kroatia måtte dermed spille kvalifiseringskamp mot Sveits om å beholde plassen i klasse A. Kroatia tapte, og måtte spille i klasse B, som impliserte at Kroatia ikke kunne kvalifisere seg til neste turnering, VM i 1999. 

Kroatia trakk uansett laget sitt fra den kvalifiseringen, men stilte opp i klasse B i neste kvalifisering, til EM i 2001. Der endte laget sist. Kroatia forbedret seg til neste kvalifisering, til VM i 2003, der de endte på andreplass bak Polen. Kroatia ble stabile der, i de to neste kvalifiseringene ble de respektive tredje best og nest best i sin gruppe. 

I kvalifiseringen til EM i 2009 ble klassene fjernet, men de lagene som tradisjonelt tilhørte klasse to samt de nye landene ble plassert i en innledende gruppe. Kroatia ble plassert sammen med Nord-Irland, Tyrkia og Georgia. Kroatia, Nord-Irland og Tyrkia slo hverandre, og alle endte på seks poeng. Imidlertid tapte Kroatia stygt for Nord-Irland, og dermed endte Kroatia sist av de tre lagene på innbyrdes oppgjør.

Under kvalifiseringen til VM i Tyskland var Kroatias kvinnelandslag sterkt redusert, og laget tapte samtlige hjemmekamper. I 2000 vant de 8-2 mot Slovenia, mens de i 2010 spilte uavgjort mot samme lag. Kroatias landslag falt også 5 plasser på FIFA-rankingen. Ettersom FIFA-rankingen er basert på samtlige resultater, er en degradering med 5 plasser for et aktivt lag en svært alvorlig sak.

| * v
* d
* r
Nasjonale fotballandslag for kvinner i Europa (UEFA) |
| --- |
|  | Albania **·** Andorra **·** Armenia **·** Aserbajdsjan **·** Belarus **·**. Belgia **·** Bosnia-Hercegovina **·** Bulgaria **·** Danmark **·** England **·** Estland **·** Finland **·** Frankrike **·** Færøyene **·** Georgia **·** Gibraltar **·** Hellas **·** Irland **·** Island **·** Israel **·** Italia **·** Kasakhstan **·** Kosovo **·** Kroatia **·** Kypros **·** Latvia **·** Liechtenstein **·** Litauen **·** Luxembourg **·** Malta **·** Moldova **·** Montenegro **·** Nederland **·** Nord-Irland **·** Nord-Makedonia **·** Norge **·** Polen **·** Portugal **·** Romania **·** Russland **·** San Marino **·** Serbia **·** Skottland **·** Slovakia **·** Slovenia **·** Spania **·** Sveits **·** Sverige **·** Tsjekkia **·** Tyrkia **·** Tyskland **·** Ukraina **·** Ungarn **·** Wales **·** Østerrike |  |
**Stiftelsen for en Kritisk og Undersøkende Presse** (**SKUP**) er en norsk stiftelse som har som formål å inspirere til undersøkende journalistikk i redaksjonene. Stiftelsen arrangerer årlig den såkalte SKUP-konferansen som er en journalistfaglig konferanse med kurs og seminarer i temaer som intervjuteknikk, informasjonssøking og datajournalistikk. På konferansen deler stiftelsen ut SKUP-prisen og SKUP-diplomer som regnes som viktigste utmerkelse for undersøkende journalistikk i Norge. 

I paragraf 2 i vedtektene definerer SKUP sitt formål slik:

«å inspirere til undersøkende journalistikk i norske redaksjoner. Dette skjer primært på fire måter:
-Ved å sørge for at det minst en gang i året holdes et landsomfattende seminar om undersøkende journalistikk.
-Ved å arbeide for at det blir gitt ut et fagtidsskrift.
-Ved å bidra til at det beste undersøkende journalist-prosjektet hvert år blir premiert.
-Ved å fremme samarbeide mellom journalister i Norge og internasjonalt.»
SKUP ble etablert i Store Studio i NRK på Marienlyst i Oslo i 1990. Etableringen ble formalisert i Bergen året etter. Først skjedde etableringen under navnet «Sammenslutningen for en Kritisk og Undersøkende Presse» (SKUP). Senere ble SKUPs organisasjonsform og navn endret til «Stiftelsen for en Kritisk og Undersøkende Presse».

SKUPs styreledere
-----------------

* Erik Nord: 1991 – 1992
* Berit Simenstad: 1992 – 1994
* Ole Torp: 1994 – 1996
* Pål Enghaug: 1996 – 1998
* Kjartan Rørslett: 1998 – 1999
* Kåre M. Hansen: 1999 – 2001
* Lars-Erik Nygaard: 2001 – 2003
* Astrid A. Aure: 2003 (jan – april)
* Kjetil Stormark: 2003 – 2005
* Frode Nielsen: 2005 – 2005
* Marianne Ruud: 2005 – 2007
* Håkon Haugsbø: 2007 – 2010
* Heidi Molstad Andresen: 2010–2012
* Jan Gunnar Furuly: 2012–2017
* Silje Sjursen Skiphamn 2017–2021
* Nina Selbo Torset 2021–

Litteratur
----------

* *SKUP 1990 – 2010*. Stiftelsen for en Kritisk og Undersøkende Presse, 2010.

Referanser
----------

1. ↑   w2.brreg.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  skup.no SKUPs vedtekter Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine.
3. ↑  «(+) Jan Gunnar Furuly trekker seg som styreleder: – SKUP har vært nede i et stort svart hull». *m24.no*. 24. mars 2017. Besøkt 19. april 2022.
4. ↑  Henriksen, Torill (14. april 2021). «Her er det nye SKUP-styret: Nina Selbo Torset blir ny leder». *m24.no*. Besøkt 19. april 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Stiftelsen for en kritisk og undersøkende presse

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
*Se også Glomgutten.*

**Glomfjord Idrettslag**, fram til 2011 kalt **Idrettslaget Glomgutten**, fra Glomfjord i Meløy kommune i Nordland, ble stiftet 19. januar 1918. Klubben har aktivitet innen fotball, håndball og ski, driver idrettsskole og eier Glomfjord Alpinsenter.

Daværende IL Glomgutten hadde sist seniorlag i fotball i 1999. Hjemmebanen i fotball er Glomfjord kunstgressbane.

Tidlig historie
---------------

Glomfjord Turn- og Idrætsforening ble stiftet i 1918. Navnet ble i 1921 kortet ned til Glomfjord Idrætsforening (GIF). Idrettslaget drev med boksing, fotball, friidrett og turn, men de generelt dårlige tidene og Glomfjord Smelteverks konkurs i 1923, med de følger det hadde for industristedet, gjorde at idrettslaget hadde nokså liten aktivitet i årene fram mot tiårsjubileet i 1928.

25. mars 1928 ble Arbeideridrettslaget Glomgutten stiftet, med boksing, fotball og ski som hovedaktiviteter. Alt et halvt år etter stiftelsen av Glomgutten ble det forhandlet om sammenslåing av de to idrettslagene, men forhandlingene mislyktes, og Glomgutten valgte å knytte seg til Arbeidernes Idrettsforbund (AIF), mens GIF var tilsluttet det borgerlige Norges landsforbund for Idrett. Utover på 1930-tallet førte de to idrettslagene en separat tilværelse. GIF inviterte riktignok Glomgutten til flere idrettsstevner, men det var offisielt forbudt for medlemmene av de to idrettsforbundene å konkurrere med hverandre, og Glomgutten avslo alle invitasjonene.

Fra 1935 endret det politiske klimaet seg noe, og de to idrettsforbundene nærmet seg hverandre. Den samme utviklingen fant sted lokalt i Glomfjord, og i 1939 kunne de to idrettslagene på stedet endelig møtes og konkurrere med hverandre. I 1940 ble AIF og Landsforbundet administrativt samlet til Norges Idrettsforbund, men resten av krigsårene lå den organiserte idrettsaktiviteten i Norge nede. (Se idrettsstreiken.)

I 1946 ble de to idrettslagene i Glomfjord slått sammen og tok navnet Idrettslaget Glomgutten. Den nye klubben tok navnet etter arbeideridrettslaget, men antok stiftelsesdatoen til GIF, som var det eldste av de to tidligere idrettslagene.

Kilder
------

* Hjemmeside
	+ Glomfjord IL: Litt historie (besøkt 1. juni 2014)
* Norges Fotballforbund: Glomfjord IL (besøkt 1. juni 2014)
* Else Farup: *Trekk fra Glomfjords historie - Særbind II av Meløy bygdebok*. Meløy bygdeboknemnd 1977 (s. 139-144, 150 og 156, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Arne Brustad (red.): *Aktive fotballspillere. Bind 2*. Idrettsforlaget, Oslo 1953 (s. 493, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Framtia: Navnestriden ikke løst (oppdatert 19. april 2012, besøkt 1. juni 2014)
* Glomfjord Alpinsenter (besøkt 1. juni 2014)
* Terminlister og tabeller hos Norges Fotballforbund (besøkt 1. juni 2014)
**Maurice Zolotow** (født 23. november 1913, død 14. mars 1991) var en amerikansk forfatter og journalist.

Barndom
-------

Maurice Zolotow ble født 23. november 1913 i New York. Han studerte ved University of Wisconsin-Madison.

Karriere
--------

Zolotow begynte å jobbe for *Billboard*, som den gang dekket hele underholdningsindustrien, og ikke bare musikk. I løpet av karrieren jobbet han også for blant annet *Life*, *Look*, *Collier's Weekly* og *Reader's Digest*.

Biografien hans om Marilyn Monroe fra 1960 var den første som ble publisert mens hun fortsatt var i live. Zolotow skrev også biografien *Shooting Star* om John Wayne, *Billy Wilder in Hollywood* om den Oscar-vinnende regissøren og manusforfatteren Billy Wilder, og *Stagestruck: The Romance of Alfred Lunt and Lynn Fontanne* om Broadway-skuespillerne Alfred Lunt og Lynn Fontanne. I tillegg skrev han kortere biografier om blant annet Tallulah Bankhead, Walter Matthau, Grace Kelly og Milton Berle. 

Zolotow skrev også av og til om mat og alkohol, og publiserte flere artikler om sistnevnte for *Playboy*.

Privatliv
---------

I 1938 giftet Zolotow seg med Charlotte Zolotow. Ekteparet fikk barna Steve Zolotow og Crescent Dragonwagon sammen, før de ble skilt i 1969.

Zolotow bodde størstedelen av livet i Hastings-on-Hudson i New York, men flyttet til Los Angeles etter skilsmissen. Han døde 14. mars 1991.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 12647359g[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w69c7r05, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   BnFs generelle katalog, catalogue.bnf.fr, besøkt 25. mars 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maurice Zolotow på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Maurice Zolotow i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Maurice Zolotow på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Maurice Zolotow på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Maurice Zolotow hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
**Don** (også kalt *Dun* på enkelte strekninger) er ei elv i South Yorkshire i England. Den er ei sideelv til Ouse, og er 112 km lang. 

Don har sitt utspring i Penninene og renner mot øst gjennom Dondale, via byene Penistone, Sheffield, Rotherham, Mexborough, Conisbrough, Doncaster og Stainforth. Den munnet opprinnelig ut i elva Trent, men ble på 1600-tallet kanalisert og ledet lengre nord, og munner nå ut i elva Ouse ved Goole i Yorkshire. 

Dons viktigste sideelver er Loxley, Rivelin, Sheaf, Rother og Dearne.

Regionens industrielle natur har medført alvorlige forurensningsproblemer for elva. Dog har disse problemene avtatt de seneste årene, og det er rapportert fangst av laks i elva ved Doncaster.

Navnet Don er avledet fra Danu (eller *Dôn*), en keltisk morsgudinne.

Eksterne lenker
---------------

* (en) River Don, South Yorkshire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Don ved Oughtibridge.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
**Glomerulus** er en del av nefronet i nyrene som er med på å sile blodet for avfallstoffer. Mange av arteriene i nyrebarken ender ikke i vanlige kappilærer, men i karakteristiske kapillærnøster omgitt av hver sin kapsel. Disse strukturene kalles glomeruli. Endotelcellene i kapillærnøstene er tett omsluttet av et lag spesialiserte epitelceller, slik at kapillærveggen i praksis består av et dobbelt cellelag med en tykk basalmembran imellom. I denne veggen finnes det tallrike åpninger små åpninger som tillater passasje av vann, ioner og andre små partikler. Mens blodcellene og de store plasmaproteinene blir værende i blodbanen. Det er ca. 1 million av disse i hver nyre.[]

Glomerulusfunksjonen
--------------------

Filtrasjonen i nyrene skjer gjennom tre lag som samlet kalles glomerulus-membranen.

1. Et endotellag i glomerulusmembranen.
2. En basalmembran som endotellaget hviler på.
3. Et epitelcellelag (det indre laget av Bowman's kapsel).

Disse tre lagene fungerer som en sil, som tillater vann og små molekyler å passere, mens andre stoffer (f.eks. røde blodceller og plasmaproteiener) ikke slipper gjennom.[] Glomerulusfiltratet (råurinen) er i praksis et proteinfritt plasma.[]

Litteratur
----------

* Hall, Arthur C. Guyton, John E. (2005). *Textbook of medical physiology* (11th utg.). Philadelphia: W.B. Saunders. s. Chapter 26. ISBN 978-0-7216-0240-0.
* Deakin, Barbara Young ... [] ; drawings by Philip J.; m.fl. (2006). *Wheater's functional histology : a text and colour atlas* (5th utg.). [Edinburgh?]: Churchill Livingstone/Elsevier. s. Chapter 16. ISBN 978-0-443068508.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
MauricieMauricie
Île aux pins (Furuøya), nasjonalparken Mauricie **Mauricie** er en administrativ region, eller et fylke, i provinsen Québec i Canada. Regionen ligger ved åmotet mellom Saint Maurice-elva og Saint-Laurent-elva (Saint Lawrence River). Dalføret langs Saint Maurice-elva er 560 kilometer langt, og her ligger det flere viktige byer. Den største byen er provinsens tredje største by, nemlig Trois-Rivières. Regionen består av 47 kommuner, gruppert i tre MRC'er (kommunale regioner).

Historie
--------

Utviklingen i regionen har utgangspunkt i grunnleggelsen av byen Trois-Rivières i 1632. Her, hvor de store elvene fra dypet av kontinentet møttes, oppsto det et knutepunkt for den viktige pelshandelen.

Fra 1800-tallet av dreide økonomien mer i retning av papirindustrien. De store tømmerreservene som kunne fløtes på Saint-Maurice mot Trois-Rivières. Tømmerfløting opphørte imidlertid på 1990-tallet, og er nå erstattet av transport på jernbanen. Ennå i dag er imidlertid elvebunnen helt dekket av tømmerstokker. Dette påvirker både vannkvalitetet og økologien i vannet. Regionen har derfor igangsatt opprydning, og i dag kan man igjen bade i Saint-Maurice.

Befolkning
----------

* Befolkning: 259 424 (2004)
* Areal: 35 452 km²
* Befolkningstetthet: 7,3 innbyggere per km²
* Fødselshyppighet: 7,9 ‰ (2004)
* Dødelighet i befolkningen: 9,1 ‰ (2003)

*Kilde: Institut de la statistique du Québec*

Eksterne lenker
---------------

* Turistguide for Mauricie
* Portal til Mauricie
* Portal for byen La Tuque Arkivert 25. juni 2007 hos Wayback Machine.
* Regional turistinformasjon Arkivert 15. februar 2006 hos Wayback Machine.
* Tourisme Mauricie
* UPA Mauricie
* Industribyer i Mauricie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Stiftelsen norsk maritim kompetanse (SNMK)** (etablert 23. oktober 2003) har som oppgave å støtte kompetansehevings- og rekrutteringstiltak for norske sjøfolk. Stifelsen ble opprettet av Nærings- og handelsdepartementet og finansieres gjennom at alle rederier som mottar nettolønn gjennom Norsk ordinært skipsregister (NOR) må betale inn 500 kr per ansatt pr måned som de mottar nettolønn for. Stiftelsen ledes av et styre som består av medlemmer fra arbeidsgiver- og arbeidstakerorganisasjonene i sjøfarten, og Sjøfartsdirektoratet. Daglig leder er advokat Hege Ajer Petterson i Norges Rederiforbund og styreleder er Hege-Merethe Bengtsson, generalsekretær i det norske maskinistforbund.

Referanser
----------

1. ↑  «Sekretariatet - Stiftelsen norsk maritim ompetanse». Besøkt 11. januar 2020.
2. ↑  «Styret i SNMK». Besøkt 11. januar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Stiftelsens nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |