recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Stålnetting i geokompositt med høy styrke, og som brukes sammen med forankringsplater, spesielle U-bolter og nettkoblingskroker.
Et **steinsprangnett** er et stålnett som benyttes i kombinasjon med fjellbolter/sikringsbolter for å hindre fjell, steiner og andre masser  å rase ut.

Et steinsprangnett er en stålnetting som kommer i forskjellige styrker, overflatebehandlinger og utførelser alt etter forholdene og formålet den skal utføre. Til fjellsikring bør maskene i nettet være dobbelttvinnet så ikke det rakner ved trådbrudd lokalt. For permanent sikring er det mest normalt med to lags overflatebehandling (ZN-AL legering + PVC) på wire/tråd for korrosjonsbeskyttelse. Nettet festes med fjellbolter og sys sammen med tråd tilsvarende det nettet er laget av eller c-ringer.

Steinsprangnett er spesielt egnet for sikring mot mindre steinsprang i fjellskjæringer og -skrenter. Langs vei, jernbane, bak bygninger og andre steder der det er behov for sikring mot mindre nedfall. Det er også godt egnet til sikring mot små-moderate mengder is i fjellskjæringer  Ved større ustabile masser, steiner, is eller løsmasser finnes andre typer nett som er wire forsterket eller/og tredimensjonale erosjonskontrollmatter (Geonett) som forhindrer løsmasser å bli vasket ut.

Referanser
----------

1. ↑  «Steelgrid HR-system for fjellsikring i dagen». *Pretec AS*. Besøkt 4. januar 2021.
Tegning fra 1845 av en egyptisk inskripsjon ved elva.
**Nahr al-Kalb** (arabisk: نهر الكلب; «Hundeelven») er en periodisk elv i Libanon. Den har en lengde på 30 kilometer fra kildene i Libanonfjellene. Om sommeren er eneste kilde i nærheten av Jeitagrotten noen kilometer fra kysten; øvre løp er da uttørret. Utløpet i Middelhavet er like sør for byen Jounieh.

Nahr al-Kalb ble i antikken kalt *Lycus* eller *Lykos*; gresk for «ulv». 

Ravinen som Nahr al-Kalb flyter gjennom har vært bebodd siden paleolitikum. Generaler og erobrere fra fortiden har tradisjonelt brukt området ved elvens munning som et sted for minnesmerker over deres erobringer og kampanjer. På begge sider av elva er det hugget om lag 20 innskrifter fra ulike epoker inn i klippeveggene.

Her finnes tre hieroglyfiske steler fra egyptiske invasjoner, inkludert en avtale fra 1200-tallet f.Kr. som konkluderer med at Ramses II satte Nahr al-Kalb som grensen mellom Egypt og området til hetittene. Det finnes også kileskrift-inskripsjoner fra assyriske og babylonske konger, samt greske, romerske og arabiske påskrifter. Andre innskrifter handler om Napoleon III's invasjon i 1860, Libanons uavhengighet fra Frankrike i 1943 og den israelske tilbaketrekkingen fra Sør-Libanon i 2000.

I 2005 ble minnesmerkene ført opp på UNESCOs liste over verdens dokumentarv.

Referanser
----------

1. 1 2  Al-Kalb River *Encyclopædia Britannica*
2. ↑  «Nahr al-Kalb "The Dog's River" | Live Love Lebanon». *www.livelovelebanon.com* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 25. mars 2018. Besøkt 24. mars 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nahr al-Kalb – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
Skipet sett mot øst  Foto: Hideko Bondesen 
**Hover kirke** er en kirke beliggende få kilometer fra Vejle. Den ble bygget på 1100-tallet. Kirken var fra 1400-tallet til 1806 eid av eierne av herregården Lerbæk. I 1672 kom den i slekten Nissens eie, da denne familien ble eiere av Lerbæk. På prekestolen er familiens våpen avbildet. Det ble i 1717 oppført et gravkapell for Nissen-familien ved skipets nordside, som ble revet i 1855, men som fortsatt kan skimtes i murverket. Kirken ble overtatt av de 70 tiendeeiere i sognet i 1806, og ble i 1913 overtatt av et interessentselskap bestående av flere av sognets borgere. Den ble i 1942 en selveiende stiftelse.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hover Kirke (Vejle Kommune) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Hover Kirke Arkivert 31. januar 2011 hos Wayback Machine. hos *nordenskirker.dk*
* Hover Kirke hos *denstoredanske.dk*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
**Anvendt matematikk** er en gren av matematikken hvor en bruker matematikk og metoder fra matematikken for å studere problemer fra andre fagfelt. Dette er problemstillinger som hele tiden har bragt matematikken fremover, for eksempel var det utfordringer innen mekanikk og astronomi som gjorde at Newton og Leibnitz skapte integral- og differensialteorien. Anvendt matematikk fikk en voldsom vekst da datamaskinen kom, problemstillinger som før ikke kunne løses direkte med tradisjonell matematikk kan nå approksimeres med rå regnekraft.

Ulike typer anvendt matematikk
------------------------------

Tradisjonelt sett har anvendt matematikk bestått av tre hovedområder:

* approksimasjonsteori
* differensialligninger
* anvendt sannsynlighetsregning

Mange statistikere mener at statistikk er en egen disiplin som ikke hører inn under matematikken, men i praksis blir ofte begge emnene undervist ved samme institutt. Matematikk for ingeniørfagene og matematisk fysikk beskriver fysiske prosesser, og slik sett er dette nærmest umulig å skille fra teoretisk fysikk. Ved amerikanske universiteter har ofte klassisk mekanikk blitt undervist ved institutt for anvendt matematikk, og ikke sammen med fysikk.

I dag brukes begrepet *anvendt matematikk* i mye videre forstand. Mange matematikere skiller mellom anvendt matematikk (som et område innenfor matematikken) med de faktiske anvendelsene av matematikken på problemer fra virkeligheten, men vitenskapsmenn som bruker matematikk i arbeidet skiller vanligvis ikke mellom dette.

Forsknings- og anvendelsesområder
---------------------------------

Anvendt matematikk brukes i forskning og industrivirksomhet på en rekke ulike områder. Eksempler på slike områder er:

* Populasjonsdynamikk
* Plasmafysikk
* Akustikk
* Fluidmekanikk
* Faststoffmekanikk (se Fasthetslære)
* Visualisering
* Simulering
* Optimering
* Hydrodynamikk
* Havmodellering
* Geometrisk modellering

Innenfor flere av områdene er bruk av numeriske metoder i fokus.

Studier i anvendt matematikk kan kvalifisere for en rekke ulike jobber, og i Norge er noen aktuelle arbeidsgivere:

* Sintef Anvendt Matematikk
* Diverse legemiddelfirma
* Statkraft
* Statistisk sentralbyrå
* Forsvarets forskningsinstitutt
* Norsk Regnesentral
* Simula Research Laboratory
* Oljeselskaper, som modellerer geologiske formasjoner og simulerer oljeflyt
* Simuleringsfirmaer, for eksempel spilleverandører og utviklere av kirurgiske simulatorer

Se også
-------

* Ren matematikk

Eksterne lenker
---------------

* SINTEF Anvendt Matematikk
* Simula Research Laboratory
* Regnesentralen
* Senter for Anvendt Matematikk
* Beregningsorientert matematikk ved UiO
* Simulering og visualisering ved UiO
* Society for Industrial and Applied Mathematics

| * v
* d
* r
Hovedområder i matematikk |
| --- |
| Algebra **·** Analyse **·** Anvendt matematikk **·** Geometri **·** Kombinatorikk **·** Numerisk analyse **·** Topologi **·** Statistikk |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
**Anvers Island** er en høy, fjellrik øy, beliggende i Det antarktiske arkipel om lag 25 kilometer utenfor vestkysten av Antarktishalvøya. Den er 61 kilometer lang og er den største øya i øygruppa. Store deler av øya er dekket av is.

Anvers Island ble oppdaget av John Biscoe som gjennomførte en ilandstigning i Biscoe Bay 21. februar 1832. Eduard Dallmann gjennomførte en grov kartlegging av vest- og sørkysten i januar 1874, mens Belgica-ekspedisjonen under ledelse av Adrien de Gerlache kartla østsiden i februar 1898 og navnga øya etter provinsen Antwerpen i Belgia.

Forskningsstasjoner
-------------------

Fra 1955 til 1958 opererte British Antarctic Survey en forskningsstasjon på Anvers Island, *Base N*, med formål å drive kartlegging og geologiske undersøkelser. Stasjonen ble i 1963 utlånt til USA og i 1965 omgjort til et biologisk laboratorium. Tre år senere åpnet USA en ny forskningsstasjon på Anvers Island, Palmer Station. Stasjonen har en bemanning på om lag 40 personer om sommeren og 12 om vinteren. I 1971 ble den tidligere britiske stasjonen ødelagt i brann mens den gjennomgikk restaurering i regi av British Antarctic Survey.

En flystripe med snødekke var i bruk på Anvers Island fra 1969 til 1973, da en ny stasjon på Adelaide Island, *Station T*, sto klar.

Verneområde
-----------

Sørvestre Anvers Island og Palmer Basin, et område på om lag 3275 km², ble i 2008 utpekt som et spesielt forvaltningsområde i Antarktis, ASMA nr. 7.

Se også
-------

* Liste over øyer i Antarktis

Referanser
----------

1. ↑  Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 512
2. 1 2 3  Anvers Island Station N — History British Antarctic Survey
3. ↑  Antarctic Facilities Arkivert 24. april 2008 hos Wayback Machine. COMNAP
4. ↑  Status of Antarctic Specially Protected Area and Antarctic Specially Managed Area Management Plans Antarktistraktaten

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anvers Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Hans Loritz** (født 21. desember 1895 i Augsburg, død 31. januar 1946) var en tysk SS-offiser som blant annet var kommandant for konsentrasjonsleirene Esterwegen, og deretter Dachau og Sachsenhausen. 

Han meldte seg inn i NSDAP og SS i 1930. Han nådde graden Oberführer i SS. 

Fra 1942 til 1945 tjenestegjorde han som sjef for «Inspekteurs Z.b.V. für die Arbeitseinsatz in Norwegen», noe som medførte at han var sjef for innsats og overvåkning av politiske fanger, overordnet kommandant for konsentrasjons - og arbeidsleirer og sjef for den krigsviktige industri i Norge.

Etter krigen ble Loritz, som satt i alliert krigsfangenskap, begjært utlevert til Sovjetunionen som en følge av hans påståtte ansvar for flere tusen sovjetiske krigsfangers død. Da det ble klart at denne begjæringen kom til å bli tatt til følge begikk han selvmord i en fangeleir i Neumünster.

Referanser
----------

1. 1 2   Dienstaltersliste der Schutzstaffel der NSDAP, Stand vom 1. Dezember 1936[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Richter, Timm C. (2006): *Krieg und Verbrechen. Situation und Intention: Fallbeispiele*, mangler sidereferanse

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
To av de skipsformede steinsettingene.
Runesteinen ved Anundshög.
**Anundshög** er navnet på en stor gravhaug og et fortidsminneområde i Badelunda, Västmanland i Sverige. Her finnes blant annet fem skipsformede steinsettinger, Sveriges største gravhaug «Anundshögen», flere mindre gravhauger, en «offerbrønn», samt en runestein.

Anundshögen er ni meter høy og er 64-68 meter i tverrmål, altså noenlunde på størrelse med Jellhaugen ved Halden, og den regnes som Sveriges største. Et ildsted under haugen er datert til perioden 210-540 e.Kr. altså sen romertid eller folkevandringstid. Toppen på haugen er avflatet, dette er etter en gravåpning i 1788.

Navnet på haugen er kjent siden sen middelalder, da haugen ble brukt som tingplass og kaltes da «Anunda Högh». Antikvaren Johan Peringsköld mente navnet kom av sagnkongen Bröt-Anund, og at dette var hans grav. Dette kan i dag ikke karakteriseres som annet enn ren gjetting. Navnet forekommer imidlertid på runesteinen, og dette holder liv i myten.

På området finnes 12 gravhauger, ti runde steinsettinger og fem skipssettinger, 14 bautasteiner og den ovennevnte runesteinen. Innskriften lyder: *Folkvid reiste alle disse steinene etter sønnen hans, Heden, Anunds bror. Vred ristet runene*.

Området ble sommeren 2008 undersøkt med georadar, og det ble funnet 30 nedgravninger i rekke fra et vadested 200 meter fra feltet. Denne er tolket som en rekke av reiste steiner elle store stolper, som senere er fjernet.
**Hovedstadsrådet** var en dansk administrativ instans i perioden 1974-89 som skulle ivareta den overordnede planlegging i Hovedstadsregionen.

I 1967 dannet Hovedstadsregionens amter sammen med Københavns og Frederiksberg kommuner Egnsplanrådet, som kan sees som en forløper for Hovedstadsrådet.

Hovedstadsrådets virke
----------------------

I 1974 ble Hovedstadsrådet stiftet ved lov og Egnsplanrådet ble nedlagt. Hovedstadsrådet hadde 37 plasser som ble fordelt mellom partiene i forhold til deres stemmer ved kommune hhv. amtsvalget. Rådet fikk ansvaret for den overordnede regionsplanleggingen og overordnede sykehusplanlegging. Videre sto rådet for kollektiv trafikk og for miljøbeskyttelse.

Etter 1985 hadde rådet ikke lenger ansvar for sykehusplanleggingen og i 1988 ble også miljø overlatt til amtene hhv. kommunene. Rådet ble helt nedlagt det følgende år.

Arvtaker HUR
------------

Hovedstadens Udviklingsråd (HUR) som virket fra år 2000 til 2006 kan sees som en delvis arvtaker til Hovedstadsrådet.

Kilder
------

* Den Store Danske om Hovedstadsrådet
* Den Store Danske om Hovedstadsområdet

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Armchair by Gustaf Fjæstad, 1905 ca. Musée d'Orsay, Paris
**Gustaf Adolf Christensen Fjæstad** (født 22. desember 1868 i Jakobs församling, Stockholm, død 17. juli 1948 i Arvika) var en svensk kunstner (maler, grafiker, kunsthåndverker) og idrettsmann. Han var gift med tekstilkunstneren Maja Fjæstad.

Kunstneren
----------

Fjæstad studerte kunst ved Konstakademien og for Bruno Liljefors og Carl Larsson. Han kalles for *Rimfrostens mester* og grunnla den såkalte Rackengruppen ved innsjøen Racken ved Arvika i Värmland, som kusntnere som Björn Ahlgrensson, Bror Lindh og Fritz Lindström tilhørte. Som kunstner betraktes han av mange som blant de fremste svenske malerne. Hans vinterlandskap er kjente, og han er representert på mange svenske museer, for eksempel Nationalmuseum og Thielska galleriet i Stockholm, og Rackstadmuseet i Arvika. Hans verk selges ofte på de store auksjonshusene. Fjæstad var medlem i foreningen Konstnärsförbundet.

Idrettsmannen
-------------

Som idrettsmann tilhørte han den svenske eliten i hurtigløp på skøyter og sykling, og i 1891 noterte han verdens beste tid på distansen en engelsk mil (2.51,2) under løp i Hamar i Norge. På sykkel vant han i 1892 både det første sykkelrittet i Sverige som var åpent for alle ("Mästerskapsridt för Sverige", 10 km) samt den første utgaven av rittet Mälaren runt. 

Han ble senere en stor mesen for svensk skøytesport, blant annet ved å donere kunstverk.

Referanser
----------

1. 1 2   Svenskt biografiskt lexikon, «Gustaf A C Fjæstad», Svensk biografisk leksikon-ID 14169[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Fjaestad, Gustaf, oppført som Gustaf Fjaestad[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   RKDartists, rkd.nl, besøkt 23. august 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   det svenske Nasjonalmuséets kunstnerliste, utgitt 12. februar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gustaf Fjæstad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Gustaf Fjæstad – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Gustaf Fjæstad – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Gustaf Fjæstad – SpeedSkatingNews.info Rediger på Wikidata
* Idrottsmannen Gustaf Fjaestad
* Agneta Fjaestad, Gustafs datter, forteller om barndomsminner i Sveriges Radio Värmland
* Sven Sandström: (sv) Gustaf Fjæstad i *Svenskt biografiskt lexikon* (2014-12-08)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Svenskt biografiskt lexikon **·** Prabook **·** Kunstindeks Danmark **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** ULAN **·** KulturNav **·** KulturNav
 |
**Hovedvakten** også kalt **Den nye Corps de garde** eller **Den nye hovedvakt** på Fredriksten festning i Halden er en bygning oppført i 1833. Bygningen ble som resten av festningen administrativt fredet i 1928.

Beskrivelse
-----------

Bildet viser husrekka i den indre delen av festningen, med øvre magasin til venstre, Den gamle kommandantbolig i midten og Nedre magasin til høyre, nærmest i bildet ligger Hovedvakten, og nedenfor ser vi taket på Losjementsbygningen
Hovedvakten ligger øverst i gata i hovedfestningen, også kjent som Citadellet. Bygningen ligger rett innenfor Østre kurtineport, og rett overfor Øvre magasin. Bygningen ble tegnet av B.N. Garben og oppført i 1833 etter den store brannen 18. juni 1826. Den er bygd av pusset tegl i 2 etasjer med et lite kjellerrom. Inngangen og trappen er trukket litt inn i bygningen for ikke å stikke for langt ut i den trange gaten, over inngangsportalen finnes Carl XIV Johans monogram og årstallet 1833. Innvendig er det to murte tverrgående avstivningsvegger i forbindelse med trapperommet, øvrige innvendige vegger og etasjeskiller er i treverk. Taket er valmet og dekket med teglsten.

Bruk
----

Hovedvakten nedenfra, i bakgrunnen Østre kurtine og Østre kurtineport
Bygningen var i bruk som vakthus og arrest, samt kommisjonsværlese i 1842. I 1896 hadde den vaktrom, to verksteder, to arrestrom og en rettssal. Fra 1982 til etableringen av Østfold Regiment i 1993 fungerte den som forlegning for de vernepliktige mannskapene som tjenestegjorde for kommandantskapet. Senere har bygningen fungert som midlertidig lager.

Referanser
----------

1. ↑  Verneplan 2006, s. 175
2. ↑  Kavli 1963, s. 375
3. ↑  Verneplan 2006, s. 176
4. ↑  Verneplan 2006, s. 175
5. ↑  Verneplan 2006, s. 175

Litteratur
----------

* Neubert, Poul J. og Egede-Nissen, Hans (2006). *Verneplan Fredriksten Festning* **(Norsk (bokmål))**. Oslo: Forsvarsbygg, Nasjonale Festningsverk. ISBN 82-7972-030-08 Sjekk `|isbn=`-verdien: length (hjelp). CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
* Widerberg/Kavli (1963). «Byen og dens hus». I Riksantikvaren. *Halden : Festningen og byen* **(Norsk (bokmål))**. Oslo: H. Aschehoug & Co.

Eksterne lenker
---------------

«Fredriksten festning». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
**Ole Skirstad** (født 8. oktober 1915 i Trondheim, død 12. juli 1986 samme sted) var en norsk advokat, politiker og skribent.

Han tok artium i 1933, befalsskolen for feltartilleriet i 1934 og juridisk embedseksamen høsten 1938. Han var sakførerfullmektig hos sin far, overrettssakfører Otto Skirstad, i Trondheim og overrettssakfører Skjoldulf Malm i Narvik frem til han selv fikk bevilling som overrettssakfører i 1941 og etablerte egen sakførerforretning i Trondheim i 1942. I fem måneder i 1941 var Skirstad også dommerfullmektig ved Orkdal sorenskriverembede. I 1942 ble han fengslet av okkupasjonsmakten.

Skirstad var sekretær og deretter formann (1962–1964) i Trøndelag krets av Den Norske Sakførerforening.

Skirstad påtok seg også offentlige verv, blant annet som formann i Trondheim skattetakstutvalg 1948–1949, formann i Trondheim overligningsnemnd 1959–1971 og medlem av Trondheim bystyre for Høyre 1960–1963. Han var formann i Sør-Trøndelag Høyre 1966–1967. Han var redaktør for bladet *Skattebetaleren* fra 1963, styreformann i Spareskillingsbanken fra 1964, styremedlem i Sparebankforeningen i Norge og ordfører i representantskapet i Adresseavisen.

Skirstad var redaktør og forfatter av to bøker om okkupasjonstiden i Norge.

Han ble tildelt Deltagermedaljen i 1945.

Referanser
----------

1. 1 2  Thuesen, Nils Petter (1983). *Den norske advokatforening. Aktive medlemmer 1. juli 1982*. Oslo: Den norske advokatforening. s. 282–283. ISBN 8272350122.
2. 1 2 3 4  Møller, Tryggve Juul (1958). *Studentene fra 1933. Biografiske opplysninger, statistikk og artikler samlet til 25 års jubileet 1958*. Oslo. s. 346–347.
3. ↑  «Minneord». *Adresseavisen*: 30. 17. juli 1986.
4. ↑  Flere forfattere (1966). *Medlemmer av Den Norske Advokatforening 31. desember 1965*. Oslo: Den norske advokatforening. s. 233.

Portaler: Konservatisme | Trondheim

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** Fangeregisteret

 |
**Hans Leicht** (født 8. juli 1886 i Sighișoara i Kongedømmet Ungarn, død 29. september 1937 i Budapest i Ungarn) var en jurist, politiker, dikter og oversetter. Han må ikke forveksles med den tyske historikeren, orientalisten og forfatteren av samme navn.

Liv
---

Leicht lærte som barn ungarsk ved den evangelisk-reformerte skolen i Cluj-Napoca. Senere studerte han rettsvitenskap i Cluj-Napoca, Berlin og München og avsluttet sine studier med en doktorgrad. Inntil han ble innkalt til krigstjeneste i første verdenskrig arbeidet Leicht som advokat i hjembyen.

Fra sitt første ekteskap med Elisabeth, født Bacon, hadde han tre døtre, Elisabeth Hering, Irmgard Gitschner og Gerda Leicht.

I den politiske forvirringen etter første verdenskrg, tok Leicht igjen opp kontakt med sine bekjente i Cluj-Napoca for å prøve å finne utholdelige løsninger for den tyske minoriteten i Transilvania. Etter at Transilvania ble en del av Romania som følge av Trianon-traktaten, flyttet Leicht til Budapest. Her tok han opp kontakt med med Béla Kun, hans medelev fra Cluj-Napoca, og ble utnevnt til assisterende statssekretær i kommissariatet for nasjonale minoriteter.

Etter at rådsrepublikken ble styrtet, og i den følgende kommunistforfølgelsen, ble Leicht frikjent av en æresrett og latt være i fred etter det. Han giftet seg for andre gang, og levde som advokat i Budapest til sin død.

Leicht, som var nevø av dikteren Ernst Thullner, skrev mange dikt og oversatte mye fra ungarsk til tysk.

Dikt og oversettelser
---------------------

* Hans Leicht: *Gedichte* Zusammengestellt von Richard Ackner, Neubrandenburg, 2000
* *Ein Perlenstrauss ungarischer Dichtungen*, Übertragen von Hans Leicht, Verl. d. Kön. Ung. Univ. Druckerei, Budapest, 1939
* *Lyrik aus Ungarn*, Übertragen von Hans Leicht, Schünemann, Bremen 1941 (3. Auflage)

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 2. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3  Filipuzzi (1972). «Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (Leicht Hans)» (PDF). Österreichische Akademie der Wissenschaften. Besøkt 27. september 2019.

Litteratur
----------

* Filipuzzi: «Leicht Hans». I *Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950* (ÖBL). Bind 5, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1972, s. 102.
* Richard Ackner: *Leicht – Thullner Familiengeschichte(n)*, Neubrandenburg, 1999
* Otto Fohlbert: *Tragik eines musischen Menschen – Hans Leicht*, 1952

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Ole Singstad** (født 29. juni 1882 i Agdenes, død 8. desember 1969 i New York City) var en norsk-amerikansk sivilingeniør.

Singstad ble født i Lensvik i Sør-Trøndelag og utdannet ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt, før han utvandret til USA i 1905.

Han designet ventilasjonssystemet for Holland Tunnelen som går under Hudsonelva, og han fullførte byggingen av tunnelen etter at sjefingeniør Clifford Holland døde.[] Han konstruerte også Lincoln-tunnelen, Brooklyn-Battery-tunnelen og Queens-Midtown-tunnelen i New York City og en tunnel under elva Schelde i Antwerpen i Belgia.[] I 1945 dannet han selskapet *Singstad and Kehart Consulting Engineers*. Dette firmaet fullførte konstruksjonen av The Big Walker Mountain Tunnel i Virginia.[] Singstad bygde også tunneler i Argentina, Belgia, Canada, Cuba og Venezuela.[]

Singstad giftet seg med danskfødte Else Johansen og de fikk to barn, Rita og Paul. Familien bodde for det meste i New York.

Singstad etablerte et legat til innkjøp av bøker til Lensvik Folkebibliotek ut over de kommunale bevilgninger til formålet.

Sambygdinger reiste en statue av ham ved Lensvik Samfunnshus.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 3355, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Geni **·** VIAF **·** VIAF **·** ISNI **·** ULAN
 |
Mudjahedin utstyrt med en Lee-Enfield fra første verdenskrig, Kunar, 1985.
**Mujahedin** (arabisk: مجاهدين) er flertallsform av mujahid (arabisk: مجاهد), som betyr «en som strever», en som deltar i jihad dvs. bestrevelse, men er ofte oversatt som **«hellig kriger»**. 

**Mujahedin** skrives også *Mujahideen*, *Mujahedin*, *mujahedeen*, *mujahedīn*, *mujahidīn*, *mujaheddīn* og andre versjoner.

Mujahedin i Afghanistan
-----------------------

Den mest kjente, og fryktede, mujahedinen var de forskjellige løselig allierte motstandsgruppene som kjempet mot den sovjetiske invasjonen av Afghanistan mellom 1979 og 1989, og som så kjempet mot hverandre i den følgende borgerkrigen. Disse ble først og fremst finansiert, væpnet og opplært av USA (under presidentene Jimmy Carter og Ronald Reagan), Pakistan og Saudi-Arabia. Reagan henviste til disse mujahedin som «frihetsforkjempere... som forsvarer prinsippene om uavhengighet og frihet som danner grunnlaget for global sikkerhet og stabilitet.» I vestlig populærkultur er mujahedinen framstilt positivt i filmene *I skuddlinjen* og *Rambo III*. 

Afghanistans motstandsbevegelse oppstod i kaos og i begynnelsen ble den finansiert lokalt av regionale **krigsherrer**. Etterhvert som krigføringen ble mer sofistikert, økte støtten og koordinasjon mellom regionene tiltok. Til slutt ble det inngått en allianse mellom syv mujahedingrupperinger, som dannet den politiske blokken **Islamic Unity of Afghanistan Mujahedin**.

Etter at Sovjetunionen trakk seg ut av Afghanistan i 1989, ble Mujahedin delt i to løselig allierte fraksjoner, **Nordalliansen** og **Taliban**, som deretter kjempet seg imellom om kontrollen i Afghanistan. 

En av mujahedinene fra Nord-Alliansen, Hamid Karzai, ble satt inn som leder av den første interim-administrasjonen i 2001, ble satt inn som president i interim-regjeringen i 2002, og valgt ved Afghanstans første offisielle frie valg i 2005.

Mujahedin i Irak
----------------

Senere har begrepet blitt brukt av og satt på gerilja som bekjemper den amerikanske okkupasjonen av Irak. Motstandskjempere som blir kalt mujahedin kommer både fra sunni- og sjiamuslimske miljøer. Begrepet blir særlig brukt om krigerne som sto imot beleiringen av Fallujah i april 2004.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
Forskjellige typer nåler
Synål er et tynt redskap, vanligvis rundt, med en spiss ende. De brukes til å feste sammen stykker av tekstil eller skinn, stoppe hull i klesplagg, og til å brodere med.

Lengden er fra ca. 5 til ca. 10 cm. Formen er vanligvis rett, men enkelte nåler er buet. Vanlige synåler er sylspisse, mens noen nåletyper er avrundet (butte). 

Nåler ble først produsert av knokler fra dyr eller av treverk. Moderne synåler blir vanligvis laget av stål med en nikkel-legering.

Bruksområder
------------

Nåler som brukes til å sy sting, stoppe eller lage broderier for hånd med, har et lite hull i den stumpe enden. Nåler som brukes av symaskiner, har hull i den spisse enden. Tråden legges gjennom hullet og følger derfor med når nålen stikkes gjennom stoffet.

De forskjellige synålene har egne navn etter hvilket bruksområde de har. Vanlige synåler har en diameter på omtrent 1 mm.

Se også
-------

* Knappenål

Eksterne lenker
---------------

* (en) Needles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL **·** NKC
 |
Dansehuset
**Dansehuset** (tsjekkisk *Tančící dům*) eller **Fred og Ginger** (etter Fred Astaire og Ginger Rogers) er kallenavnet på et forretningsbygg i sentrum av Praha i Tsjekkia. Det sto ferdig i 1996 etter å ha blitt designet i 1992 av den kroatisk-fødte tsjekkiske arkitekten Vlado Milunić i samarbeid med den amerikanske arkitekten Frank Gehry på en ledig tomt ved elven ved siden av en bygning eid av tidligere president Václav Havel, som er en stor støttespiller av avant-garde-arkitektur. Han var en stor pådriver for at bygningens design ble godkjent og så bygget.

Kallenavnet kommer at av bygningen vagt fremstiller et dansende par, og bygningen stikker seg ut blant bygningene i nybarokk-, nygotisk og art nouveau-stil som Praha er kjent for, samtidig som det smelter inn med omgivelsene. I bygningens øverste etage ligger La Perle, en eksklusiv fransk restaurant, som har en praktfull utsikt ut over byen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Dancing House – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* Dansehuset av Frank Gehry

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC
 |
Broch-huset
**Broch-huset** er en bygning i sentrum av Utne i Ullensvang kommune.

Bygningen ble reist av Jakob Johannesson Winæs i 1828, og arkitekturen var sterkt preget av den rådende byggekultur i Bergen. Den er bygget i laftet tømmer i to etasjer. Frem til rundt 1900 ble bygget kalt for «Jacob-huset». Fra dette bygget ble det drevet handelsvirksomhet på løyve fra Bergens byprivilegier, noe som betød enerett på handel i området. I 1836 ble det også etablert poståpneri i huset. Konseptet med privilegerte handelssteder i distriktene ble avviklet da den nye handelsloven trådte i kraft i 1842, men Broch-huset var i fortsatt drift som landhandel utover 1800- og 1900-tallet.

I 1980-årene tok Edvard Østbø sammen med Inger og Geir Høyersten initiativ til å restaurere Broch-huset.

Broch-huset ble i 2003 fredet som kulturminne.

Referanser
----------

1. ↑  Utne Grind
2. ↑  Landhandelens oppkomst Arkivert 13. juni 2017 hos Wayback Machine. Kildenett.no
3. ↑  *Nytt liv for Broch-huset på Utne*, Hardanger, 21. april 1982
4. ↑  *Broch-huset*, Hardanger, 10. november 1984

Eksterne lenker
---------------

* «Broch-huset». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Syrefly** (*Dypterygia scabriuscula*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Denne karakteristiske arten finnes på Østlandet og Sørlandet i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 36–39 mm), kraftig, mørkegrått nattfly med et karakteristisk vingemønster. Forkroppen er brunsvart med en M-formet, lysbrun tegning midt på ryggen. **Forvingen** er mørkt skifergrå med svartkantede nyre- og ringmerker, ved bakhjørnet er det et stort, lyst brungrått felt som er avgrenset av en svart bølgelinje. Det er også et, mer diffust, lyst felt ved vingespissen. De lyse feltene har noen mørkere lengdestreker. Vingefrynsene langs ytterkanten er mørkt gråbrune med ca. 8 hvite, kileformede flekker. **Bakvingen** er grå.

Levevis
-------

Syreflyet kan finnes både i åpen skog og på urterike enger. Larvene lever på syrer (*Rumex* spp.) og tungras (*Polygonum* spp.). Den ovenvintrer som en puppe i bakken. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni–august.

Utbredelse
----------

Syreflyet er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord, i det vestlige Asia og i det østlige Nord-Amerika. I Norge finnes den på Sørlandet og det sørlige Østlandet, det nordligste kjente funnet er fra Nesbyen.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Syrefly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Dypterygia scabriuscula* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *syrefly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *syrefly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *syrefly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *syrefly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *syrefly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *syrefly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Dypterygia scabriuscula* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Dypterygia scabriuscula* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Joe English** (født 7. februar 1949) er en amerikansk musiker som i løpet av 1970-tallet spilte trommer i Paul McCartneys band Wings og senere i bandet Sea Level, foruten andre grupper.

English kom fra Rochester i New York og var medlem av Jam Factory, et band basert i Syracuse. Da han søkte en mulighet for å utvikle seg som musiker svarte han på en annonse som søkte etter en trommeslager. Han møtte opp i en gammel bygning hvor han til sin overraskelse møtte Paul McCartney som holdt audition for Wings. Hans første album med Wings var *Venus and Mars*, og et album senere, *Wings at the Speed of Sound*, fikk han lov til å synge på en av sangene, «Must Do Something About It». Han var trommeslager på Wings Over the World-turné.

I løpet av september 1977 i løpet av innspillingen av Wings' *London Town* forlot English Wings grunnet interne uenigheter og flyttet til Macon i Georgia hvor han begynte å spille sammen med Chuck Leavells band Sea Level.

På grunn av sin kristne overbevisning dannet han Joe English Band med seg selv som sanger og trommeslager. Bandet turnerte verden og spilte med andre kristne band. Bandet spilte inn en plate, AKA, men uten Joe English som vokalist.

I 1986 spilte English i Pieces of Eight, et annet kristent band. På slutten av 1980-tallet gikk English sammen med Randy Stonehill, Phil Keaggy, Rick Cua og andre for å danne det kristne bandet Compassion All Star Band. I 1988 spilte bandet inn konsertplaten *One by One* som også ble deres eneste plate sammen.

På slutten av 1990-tallet sluttet Joe English å spille trommer på profesjonell basis grunnet kroniske helseproblemer.[]

Plateutgivelser
---------------

### Med Paul McCartney & Wings

* *Venus and Mars* (1975)
* *Wings at the Speed of Sound* (1976)
* *Wings over America* (1976)
* *London Town* (1978)

### Med Sea Level

* *On the Edge*(1978)
* *Long Walk on a Short Pier* (1979)
* *Ballroom*, (1980)

### Med Joe English Band

* *Lights in the World* (1980)
* *Held Accountable* (1982)
* *Press On* (1983)
* *Live* (1984)
* *What You Need* (1985)
* *The Best Is Yet to Come* (1985)
* *Back to Basics: English 101* (1988)
* *Lights in the World / Held Accountable* (1991)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joe English på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Joe English på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Joe English på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Joe English på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |



1. ↑   *Montreux Jazz Festival Database*, Wikidata Q99181182
2. ↑   *Montreux Jazz Festival Database*, Montreux Jazz Festival konsert ID 234, Wikidata Q99181182
**Irani Vieira Barbosa** (født 22. september 1950 i Belo Horizonte i Minas Gerais i Brasil, død 23. desember 2020 samme sted) var en brasiliansk politiker.

Liv og virke
------------

Barbosa var landbruker og forretningsmann i byggebransjen.

Hans politiske karriere begynte i 1983 da han ble byråd (*vereador*) i Belo Horizonte, og det vedvarte til 1987. Så var han folkevalgt representant i parlamentet for delstaten Minas Gerais, i periodene 1987 til 1991, 1995 til 1999, 1999 til 2003, og 2003 til 2007. Han satt i nasjonalforsamlingen fra 1991 til 1995.

Barbosa var en som vekslet fra parti til parti: Han tilhørte i tur og orden partiene Democratas (PFL), Partido Trabalhista Brasileiro (PTB), Partido da Social Democracia Brasileira (PSDB) og Movimento Democrático Brasileiro (1980) (PMDB).[]

Den 23. desember 2020 døde Barbosa i en alder av 70 år som følge av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑   «Morre ex-deputado federal por MG, Irani Barbosa, vítima de Covid-19 em Belo Horizonte», publisert i G1[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* «Biografia do(a) Deputado(a) Federal Irani Barbosa». *leg.br* **(portugisisk)**. Portal da Câmara dos Deputados. Besøkt 25. desember 2020.
* «Morre ex-deputado estadual Irani Barbosa, por Covid-19». *gov.br* **(portugisisk)**. Assembleia de Minas Gerais. Besøkt 25. desember 2020. [*død lenke*]
* «Morre ex-deputado federal por MG Irani Barbosa, vítima de Covid-19, em Belo Horizonte». *globo.com* **(portugisisk)**. G1. Besøkt 25. desember 2020.
**Joseph «Joe» Borg** (født 19. mars 1952 på Malta) er en maltesisk og europeisk kristeligdemokratisk politiker. Han er siden 2004 kommissær for fiskeri og maritime spørsmål i Europakommisjonen.

Borg er jurist av utdannelse. I 1975 tok han juridisk doktorgrad ved University of Malta. Han har siden vært lektor i rettsvitenskap ved University of Malta og samtidig arbeidet rådgiver for private og offentlige instanser i juridiske spørsmål. I årene 1989 til 1995 var han rådgiver for utenriksministeren i EU-spørsmål. Fra 1992 til 1995 var han styremedlem for Maltas sentralbank. I 1995 ble Borg første gang valgt til Maltas parlament som representant for Nasjonalistpartiet. Han vant gjenvalg i 1996, 1998 og 2003. Fra 1999 til 2004 var Borg Maltas utenriksminister. Han var forhandlingsleder under landets forhandlinger om medlemskap i EU.

Borg er gift med Isabelle Borg. Paret har to barn, en gutt og en jente.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000024893, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Joe Borg fra EU-kommisjonen

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** Munzinger (iba)
 |
**David Tua** (født 21. november 1972 på Aopo, Vest-Samoa) er en tidligere tungvektsbokser og tittelutfordrer. Han er kjent for en av tidenes beste venstre hook og er en av de laveste tungvektsbokserne i historien. Han er mest kjent for sine berømte knockouts og for kampen om tittelen mot Lennox Lewis i år 2000.

Som amatør deltok han i OL i Barcelona i 1992 der han representerte New Zealand. Han vant bronsemedalje efter å ha tapt mot David Izon i semifinalen, en bokser han senere beseiret som profesjonell.

I desember 1992 ble han profesjonell og gjorde seg tidlig bemerket for sin venstre hook og for sin karakteristiske hårsveis, som er av samme art som boksepromotoren Don King.

I 1996 slo han ut den fremtidige verdensmester John Ruiz på 19 sekunder. Oppfølgeren ble en direktesendt kamp mot Ike Ibeabuchi på fjernsynskanalen HBO. Kampen satte rekord i tungvektshistorien som kampen med flest registrerte slag. Tua tapte på poeng, men gjorde raskt opp efter å ha slått en annen kjent bokser Hasim Rahman. Rahman ble slått efter at gongongen hadde gått, og fikk ikke 5 minutter å lege seg på som reglene tilsier. Denne seieren ble derfor stemplet som kontroversiell.

Tua la i denne perioden kraftig på seg og måtte kjempe en hard kamp mot vekten for å kunne finne seg selv igjen. Han var likevel vurdert som en av de beste bokserne i verden og fikk tittelkamp mot mester Lennox Lewis i 2000. Kampen fant sted på Mandalay Bay kasino i Las Vegas.

Lewis vant en klar seier på poeng og med unntak av 2 runder var det en parademarsj for den regjerende mesteren. Lewis klarte likevel aldri å skade Tua. Kampen ble kritisert for å være svært kjedelig.

Etter å ha tapt en jevn kamp mot Chris Byrd i 2001, måtte han ut i returkamp mot Hasim Rahman i 2003. Rahman ledet lenge, men Tua vant de siste rundene og klarte å sikre seg uavgjort.

Etter å ha vært inaktiv i over 2 år sanket han 8 strake seire frem til sin siste kamp i 2007.

Siden har han blitt slått personlig konkurs, og en ny kamp skulle etter planene gå av stabelen i 2009. Tua har aldri vært offisielt knocket ned som profesjonell, men ble slått i bakken i siste runde mot Hasim Rahman. Dette er likevel ikke regnet som en offisiell knockout.

Tua har alltid vært høyt ranket i tungvektsdivisjonen, men har likevel bare fått en tittelkamp.

I 2019 ble Tua utnevnt til offiser av New Zealands fortjenstorden for sin innsats for ungdom, boksing og samfunnet.

Referanser
----------

1. ↑  «Queen's Birthday Honours 2019» **(engelsk)**. Department of the Prime Minister and Cabinet. Besøkt 8. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) David Tua – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) David Tua – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) David Tua – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) David Tua – BoxRec Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Irans flagg
Flagget i perioden 1964-1979
Flagget i perioden 1925-1964
**Irans flagg** ble antatt 29. juli 1980 etter den islamske revolusjonen. De grønne, hvite røde feltene ble tatt fra det tidligere flagget og står for islam, fred og mot. Symbolet i midten kan tolkes som ordet "Allah" skrevet med arabiske bokstaver, men også som fire halvmåner med et sverd i midten. Symbolet ble designet av Hamid Nadimi og ble formelt godkjent av Ayatollah Khomeini den 9. mai 1980.

En annen endring som ble gjort etter revolusjonen er at det ble lagt til tekst mellom fargefeltene, der det på arabisk står «Allahu Akbar» (Gud er stor). Dette står 22 ganger på grunn av at revolusjonen skjedde på den 22. dagen i den ellevte måneden på den iranske kalenderen.

De iranske flaggene fra tiden før revolusjonen i 1979 hadde de samme fargene, men hadde i stedet for de muslimske symbolene en løve holdende på et sverd i det hvite feltet.

Referanser
----------

1. ↑  Smith, Whitney (19. juli 2013). «Flag of Iran». *Encyclopædia Britannica*. Besøkt 17. september 2014.

| * v
* d
* r
Asiatiske flagg |
| --- |
| Afghanistan **·** Armenia **·** Aserbajdsjan **·** Bahrain **·** Bangladesh **·** Bhutan **·** Brunei **·** De forente arabiske emirater **·** Filippinene **·** Georgia **·** India **·** Indonesia **·** Irak **·** Iran **·** Israel (Palestina) **·** Japan **·** Jemen **·** Jordan **·** Kambodsja **·** Kasakhstan **·** Folkerepublikken Kina (Hongkong **·** Macao) **·** Republikken Kina **·** Kirgisistan **·** Kuwait **·** Kypros **·** Laos **·** Libanon **·** Malaysia **·** Maldivene **·** Mongolia **·** Myanmar **·** Nepal **·** Nord-Korea **·** Oman **·** Pakistan **·** Qatar **·** Russland **·** Saudi-Arabia **·** Singapore **·** Sri Lanka **·** Syria **·** Sør-Korea **·** Tadsjikistan **·** Thailand **·** Turkmenistan **·** Tyrkia **·** Usbekistan **·** Vietnam **·** Øst-Timor |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
Detalj fra Sagene brannstasjon  Foto: Kjetil Bjørnsrud 
Minneplate over komikeren og revyartisten Leif Juster som ble født i Sagene brannstasjon 1910.
**Sagene brannstasjon** (opprinnelig kalt *Sagene Brandstation*) er Oslos eldste brannstasjon. Byggingen startet i 1913 og stasjonen ble tatt i bruk fra 1915. Sagene brandstation hadde da eksistert først i Maridalsveien 87, før man fra 1872 flyttet til Sagveien 23. Stasjonen lå i bakgården, inne på Hjula Veverier. Da bygget ble reist var adressen Åsengaten 10b, i dag har stasjonen adressen Sandakerveien 58 A.

Bygget
------

Bygget er utformet i jugendstil, og arkitekten bak stasjonen er Balthazar Lange. Portene til brannbilene står tre ved siden av hverandre i byggets midtparti som er fremskutt. Dette er flankert av to symmetrisk komponerte to etasjers bygningsledd med høye, valmede tak. Bygningens vinduer er kurvehankbuede med små ruter i den øverste delen.

Organisering
------------

Stasjonen består av fire vaktlag med 13 mann som kjører de tre bilene. Dekningsområdet er mot sør til midt på Grünerløkka, vestover til Ullevål sykehus, Økern og Årvoll i øst og til Nordmarka i nord.

Sagene er ved siden av Briskeby brannstasjon de eneste stasjonene med froskemannsberedskap i Oslo .

Leif Justers barndomshjem
-------------------------

Revyartisten Leif Juster hadde Sagene brannstasjon (Sagveien 23D) som sitt barndomshjem, da hans far, Just Nikolai Nilsen, var stasjonens formann.

Eksterne lenker
---------------

* Aftenpostenartikkel om Sagene: «Antikk brannstasjon holder vakt» (30. november 2007)
* «Sagene brannstasjon». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
**James Skivring Smith** (født 26. februar 1825, død ca. 1892) var en liberisk politiker som var landets sjette president fra 1871 til 1872. Før dette var han Liberias åttende visepresident under president Edward James Roye fra 1870 til 1871, og landets fjerde utenriksminister fra 1856 til 1860 i president Stephen Allen Bensons regjering.

Smith blei født i Charleston i Sør-Carolina i 1825, som fjerdemann av sju barn til de frie svarte foreldrene Carlos og Catharine Smith. Han og familien ankom Liberia i 1833, og foreldrene hans døde av malaria før ett år hadde gått. Etter å ha jobba med en hvit doktor i American Colonization Society (ACS) dro Smith tilbake til USA for å studere ved University of Vermont College of Medicine. Han blei overført til Berkshire Medical Center i Pittsfield i Massachusetts, hvor han fikk en medisinsk doktorgrad i 1848. Han dro deretter tilbake til Liberia og jobba som lege for ACS.

Smith tjente som utenriksminister fra 1856 til 1860, og blei seinere valgt som senator for fylket Grand Bassa, med en termin fra 1868 til 1870. I valget i 1869 blei han valgt til visepresident under president Edward James Roye. Han og Roye var de første politikerne fra True Whig Party til å inneha sine respektive verv. Etter at Smith blei fjerna fra stillinga i oktober 1871 tok Smith over som president, men satt kun til 1. januar året etter. Hans presidentskap er dermed det korteste i Liberias historie. Etter hans presidentskap dro han til Buchanan, hvor han satt som inspektør for Grand Bassa fra 1874 til 1884.

Smiths sønn, James Skivring Smith jr. blei seinere en suksessrik politiker i Liberia som også tjente som inspektør i Grand Bassa, og var landets visepresident fra 1930 til 1944.

Referanser
----------

1. 1 2  Alphonso Brown (2008). *A Gullah Guide to Charleston: Walking Through Black History Arkivert 7. mars 2016 hos Wayback Machine.*, s. 96. The History Press. ISBN 978-1-59629-392-2.
2. ↑  Library of Congress

| * v
* d
* r
Liberias presidenter |
| --- |
|  | 
* Joseph J. Roberts
* Stephen Allen Benson
* Daniel Bashiel Warner
* James Spriggs Payne
* Edward J. Roye
* James Skivring Smith
* Joseph J. Roberts
* James Spriggs Payne
* Anthony W. Gardiner
* Alfred Francis Russell
* Hilary R. W. Johnson
* Joseph James Cheeseman
* William D. Coleman
* Garretson W. Gibson
* Arthur Barclay
* Daniel Edward Howard
* Charles D. B. King
* Edwin Barclay
* William Tubman
* William R. Tolbert, Jr.
* Samuel Doe
* *Amos Sawyer*
* *David D. Kpormakpor*
* *Wilton G. S. Sankawulo*
* *Ruth Perry*
* Charles G. Taylor
* Moses Blah
* *Gyude Bryant*
* Ellen Johnson Sirleaf
* George Weah

 |  |
| Statsoverhoder som ikke har vært presidenter vises i *kursiv* |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |