recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Roosevelt Hotel** er et historisk hotell i spansk stil som har adressen 7000 Hollywood Boulevard i Hollywood i Los Angeles i California. Hotellet har fått sitt navn fra Theodore Roosevelt. Byggingen ble finansiert av en gruppe som inkluderte Douglas Fairbanks, Mary Pickford og Louis B. Mayer. Det åpnet første gang 15. mai 1927. Det kostet USD 2,5 millioner å bygge dette 12 etasjers bygget som har 300 rom og suiter. Det blir nå drevet av Thompson Hotels. 

Etter en omfattende oppussning i 2005 har hotellet blitt mer brukt i filmer og for Hollywoods natteliv. Hotellet har blitt mer populært blant Hollywoods yngre garde de siste årene, mye på grunn av den trendye nattklubben *Teddy's*, som ligger i hotellets hovedlobby.

Plass i Hollywoods historie
---------------------------

Hollywood Roosevelt Hotel var stedet hvor den første Oscar-utdelingen ble avholdt i 1929 i hotellet *Blossom ballroom*. Senere var seremonien mye større enn den første banketten for 250 personer. Det ble aldri gjort noe forsøk på å avholde Oscar-seremonien i hotellet en gang til.

Frances Farmer var en æresgjest tidlig på 1950-tallet etter at sin medvirkning i This Is Your Life. Marilyn Monroe bodde i Hollywood Roosevelt i to år etter at hennes modellkarriere hadde tatt av. Hennes første sett med fotografier for et tidsskrift ble tatt på stupebrettet til hotellets basseng på baksiden av selve hotellet. Dette ble fjernet for ikke så lenge siden. Hotellets ombygde basseng har et undervannsveggmaleri malt av David Hockney.

Referanser
----------

1. ↑  «Hollywood Roosevelt: Where Old and New Hollywood Converge in Luxury». LosAngeles.com. Arkivert fra originalen 30. august 2012. Besøkt 1. november 2008.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 30. august 2012. Besøkt 9. februar 2011.
2. ↑  «Sleeping With Ghosts in California». Arkivert fra originalen 10. mars 2011.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 10. mars 2011. Besøkt 9. februar 2011.
3. ↑  «Mobius Awards Site Hosted First 'Oscars'». Arkivert fra originalen 17. mai 2008.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 17. mai 2008. Besøkt 9. februar 2011. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) Hotel Roosevelt, Hollywood – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Roosevelt Hotel hos Seeing-Stars.com
* Haunted Hotel: Hollywood Roosevelt Hotel Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
* The Roosevelt Hotel's Bowling Alley: The Spare Room

|
|  |
| Forgjenger :**Ingen tidligere Academy Awards**

 | **Oscars-steder**1929 | Etterfølger :**Ambassador HotelLos Angeles** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Emil Haussmann** (født 11. oktober 1910 i Ravensburg i Württemberg i Tyskland, død 31. juli 1947 i Nürnberg) var en tysk SS-offiser som medvirket til holocaust. Haussmann hadde graden SS-Sturmbannführer, og tilhørte under andre verdenskrig Einsatzkommando 12 i Einsatzgruppe D, underlagt Sicherheitsdienst.

Han var en av 24 offiserer som ble tiltalt i Einsatzgruppenprosessen, men begikk selvmord før rettsforhandlingene startet.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Emil Haussmann var sønn av en bokholder ved *Oberschwäbische Volkszeitung* i Ravensburg.

### Nasjonalsosialist

Han ble i januar 1930 medlem av Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei (NSDAP). Han var folkeskolelærer. 

I 1937 ble Haussmann medarbeider i Sicherheitsdienst des Reichsführers SS (SD), og overtok avdelingen for jødiske anliggender («Judebreferat») i *Oberabschnitt Südwest* med tjenestesete i Stuttgart.

Under Felttoget i Polen i 1939 var Haussmann med i Einsatzkommando VI og arbeidet tett med Albert Rapp i gruppens stabsavdeling med SD-oppgaver. Sjefen for gruppen var Erich Naumann, som senere ble tiltalt i Nürnberg sammen med Haussmann. Etter felttoget ble Haussmann i Polen sammen med Rapp, som ledet jødeforfølgelsene i Posen.

Under Operasjon Barbarossa ble Haussmann en del av Einsatzkommando 12 i Einsatzgruppe D. Her deltok han i massemord på jøder i det sørlige Ukraina og på Krim.

### Rettsoppgjøret etter krigen

Haussmann ble anklaget ved Einsatzgruppenprosessen og 29. juli 1947 fikk de 24 anklagede ta del av anklagen, som bestod av tre punkter: 

1. Forbrytelser mot menneskeheten i form av forfølgelser av politiske, religiøse og rasemessige grunner, mord, utryddelse, fengsling og andre inhumane handlinger begått mot sivile, borgere av Tyskland og andre nasjoner, som del av en organisert plan for folkemord.
2. Krigsforbrytelser av form som beskrevet i punkt 1 samt vilkårlig ødeleggelse og ødeleggelse som ikke var militært betinget.
3. Medlemskap i en kriminell organisasjon, det vil si SS, SD eller Gestapo.

Haussmann begikk selvmord to dager senere.

Referanser
----------

1. ↑  Werner Haussmann: *Das Haußmann-Buch.* Nürtingen 1994, s. 712.
2. ↑  Avvikende fra *Einsatzgruppen in Polen*, s. 39 skriver Hilary Earl: *The Nuremberg SS-Einsatzgruppen Trial*. Cambridge 2009, a. 126 - "Table 4 - Joining Date of Defendants" at Haussmann ble medlem av NSDAP i 1932.
3. ↑   Klaus-Michael Mallmann, Jochen Böhler und Jürgen Matthäus: *Einsatzgruppen in Polen*. WBG, Stuttgart 2008, s. 39–40.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Emil Fevolden** (født 5. januar 1922, død 10. februar 2009) var en norsk folkemusiker, spelemann og gårdbruker bosatt på nedre Fevolden i Sør-Fron. Fra barndomsårene av viste han musikalske anlegg og fikk tidlig interesse for folkemusikken. Musikkarven hadde han først og fremst etter moren Ingeborg Fevolden (født Dalsheim), samt hennes søskenbarn politikeren og komponisten Torger Iverstuguen. Han var også sterkt inspirert av Pål Kluften og Oline Akslevolden, datter av Hans Slettmo (1828–1895). Emil Fevolden spilte blant annet sammen med stortingsrepresentant Hans Olsen Skurdal, Paul Brenna og Torleif Stakston.

Lære
----

Emil Fevolden gikk i lære hos Torger Iverstugun som underviste ham i noter, og skrev ned musikken han spilte etter Torgers mor Oline. Dette var medvirkende til at han fikk grep om den levende tradisjonsmusikken i dølabygdene. Iverstugun var allerede en kjent spelemann med flere komposisjoner og spilte tidvis sammen med Fevolden.

Musikkstil
----------

Emil Fevolden spilte mye tradisjonsmusikk, men komponerte, skrev tekster og melodisatte flere valser og springmarsjer. Repertoaret hans var bredt og allsidig. Musikkstilen skiftet ofte mellom melodiøse dur- og molltonearter. Musikken var krevende teknisk, rytmisk og med utfordrende toneganger. Flere av komposisjonene er skrevet i mindre brukte tonearter. Foruten enrader, spilte Emil Fevolden også på italiensk knappespill med svensk system, Hagström og Zero Sette. Han spilte også på fele og var en god sanger og diktleser. Under 2. verdenskrig spilte Emil Fevolden på feiringer da offentlige fester var forbudt. Han fikk med tiden et bredt publikum og var en ettertraktet dansespelemann som satte spor spesielt i den Midt-gudbrandsdalske folkemusikken.

Mye av hans arbeide har blitt dokumentert og registrert av folkemusikersamlerne Rolf Myklebust og professor Sven Nyhus.

Noen utgivelser
---------------

* Reinlender etter Emil Fevolden (musikkalbum)
* Tyrkern etter Emil Fevolden Milstein musikkalbum

Kilder
------

* Digitalmuseum Fevolden, Emil (1922 - 2009) - DigitaltMuseum
* Fron Historielag, Fronsbygdin 2008
* Torger Iverstugun, Fron Historielag

Referanser
----------

1. ↑  «Emil Ludvigsen Fevolden f. 1922 Fevolden, Nedre, Hundorp d. 10 Feb 2009 Fevolden, Nedre, Hundorp: Ringebuslekter». *onshus.no*. Besøkt 13. mars 2021. [*død lenke*]
2. ↑  «Fevolden, Ingeborg (1885 - 1982)». *digitaltmuseum.org*. Besøkt 13. mars 2021.
3. ↑  «Brenna, Paul (1903 - 1977) - KulturNav». *kulturnav.org*. Besøkt 15. mars 2021.
4. ↑  CHG (3. februar 2015). «Torger Iverstugun – ein samansett kar». *Fron historielag* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 15. mars 2021.
5. ↑  «Fevolden, Emil (1922 - 2009)». *digitaltmuseum.org*. Besøkt 13. mars 2021.
6. ↑  redvald90 (27. april 2013). «Innhald i Fronsbygdin». *Fron historielag* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 13. mars 2021.
7. ↑  CHG (3. februar 2015). «Torger Iverstugun – ein samansett kar». *Fron historielag* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 13. mars 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Publisering Spotify

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** Discogs
 |
**Emil Handschin** (født 19. mars 1928 i Basel, død 27. mars 1990 i Basel) var en sveitsisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz, 1952 i Oslo og 1956 i Cortina d'Ampezzo.

Handschin vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Canada og Tsjekkoslovakia.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. 
Sveits vant seks kamper og tapte to, de tapte med 0-3 mot Canada og 1-7 til Tsjekkoslovakia. Sveits fikk tolv poeng og ble nummer tre i tabellen bak Canada og Tsjekkoslovakia som begge fikk femten poeng. Canada vant serien med to måls bedre målforskjell enn Tsjekkoslovakia.

Handschin spilte 133 landskamper for Sveits.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Sveits’ flagg St. Moritz - Bronse Bronse i ishockey Sveits’ flagg Sveits

Eksterne lenker
---------------

* (en) Emil Handschin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Emil Handschin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Emil Handschin – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Marat Abdyrazakovich Sultanov** (født 5. desember 1960 i Frunze (dagens Bisjkek) er en kirgisisk økonom og politiker. 

Sultanov utdannet seg ved Moscow Institute of Steel and Alloys (MISA) i 1983, og fortsatte der som forskningsassistent. Senere ble han foreleser og amanuensis ved Kirgisistans nasjonale universitet. 

I 1992 begynte han i Kirgisistans nasjonalbank, først som fungerende visestyreformann, senere visestyreformann, og fra 1994 til 1998 var han sentralbanksjef. Etter dette ble han finansminister, en stilling han hadde fram til 2000, da han ble valgt inn i parlamentet. Her fikk han ansvaret for budsjett- og finanskomiteen. I 2006 ble han utnevnt til talsmann for parlamentet.

Da Daniar Usenov dannet regjering i 2009 ble Sultanov igjen utnevnt til landets finansminister. Regjeringen ble imidlertid kastet av opposisjonen 7. april 2010.

Eksterne lenker
---------------

* RIN.ru – *Marat Sultanov Abdyrazakovich*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Yasuhide Miyazaki** er en japansk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1984-1990.

Han ble nummer 46 av 50 deltakere i VM i skiflyging både i Bad Mitterndorf (Kulm) i 1986 og Oberstdorf i 1988. I ski-VM i Oberstdorf i 1987 kom han på 56. plass i storbakken og 60. plass i normalbakken. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1985/86 og 1987/88, og fikk sammenlagtplasseringene 65 og 44. Miyazakis beste rennresultat i verdenscupen var 18. plass i normalbakken i Sapporo 25. januar 1986 - bare de 15 beste fikk verdenscuppoeng på den tida. Hans kanskje beste resultat i et internasjonalt renn på høyt nivå var 11.-plassen i normalbakken i prøve-OL i Calgary 28. november 1986.

Referanser
----------

1. ↑  Adam Kwieciński: Yasuhide Miyazaki Arkivert 9. juni 2020 hos Wayback Machine. (hoppresultater, besøkt 27. juni 2017)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yasuhide Miyazaki – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (en) Yasuhide Miyazaki – TheSports.org Rediger på Wikidata
***To liv** kan henspille på flere filmer*

***To liv*** er en norsk krigsfilm fra 1946 regissert av Titus Vibe-Müller. Filmen er basert på et skuespill av Finn Bø med samme navn.

Handling
--------

Nordgård har ikke lenger mulighet til å arbeide som advokat under den tyske okkupasjonen av Norge, og han forsøker derfor å tjene penger på å oversette bøker. Familien har leid ut et værelse i villaen deres til en mann ved navn Klaus Thun, og datteren i familien Wenche blir snart romantisk interessert i ham. Men sønnen i familien, Lars Nordgård, blir arrestert av Gestapo, i det han forsøker å komme seg over til Sverige.

Familien hans oppdager snart at Lars er død, og faren hans får vite at Klaus Thun er en angiver for tyskerne som kan ha vært ansvarlig for at sønnen deres ble arrestert og myrdet. Men kort tid senere sier Wenche at hun planlegger å gifte seg med Thun, og at hun allerede er gravid med barnet hans. Men Wenche tror ikke på dem, når foreldrene hennes påstår at Thu er en angiver.

Skuespillere
------------

* Erling Drangsholt som Ivar Nordgaard, en tidligere advokat
* Sigrun Otto som Else Nordgaard, hans hustru
* Wenche Klouman som Wenche, deres datter
* Frank Robert som Lars, deres sønn
* Jon Lennart Mjøen som Klaus Thun.
* Carl Struve som Gustafsen
* Rolf Christensen som Sahlmann.
* Kirsten Sørlie som Marthe
* Thorleif Enersen som en betjent fra Statspolitiet

Eksterne lenker
---------------

* (en) *To liv* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *To liv* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *To liv* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *To liv* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

Portal: Andre verdenskrig
**Emil Émile «Don Emilio» Gauguin** (født 31. august 1874 i Paris, Frankrike, død 18. januar 1955 i Englewood, Florida, USA) var en fransk/dansk/amerikansk (fransk statsborger) Cand.polyt. konstruksjonsingeniør og fotballspiller. Han var sønn av Paul Gauguin (1848-1903) og den danske Mette Sophie Gad (1850–1920), samt bror til Aline (1876-1897), Clovis (1879-1900), Jean (1881-1961) og Pola Gauguin (1883-1961). 

Emil Gauguin ble 1880 sendt til Danmark, for å oppdras hos hans mors venninne Fanny Wiehe (1845-1908) enke etter skuespilleren Johan Wiehe (1830-1877), resten av familien Gauguin flyttet til København 1884. Emil Gauguin gikk først i Schneekloths Skole, og deretter, fra 1886 gikk på Sorø Akademi, her tok han studenteksamen 1893. Han var målmann på Akademisk Boldklubs lag som vant datidens viktigste danske turnering, Fodboldturneringene i 1893-94, 1894-95 og 1895-96. Han gikk noen år på Polyteknisk Læreanstalt, tok i 1897 første del av ingeniøreksamen, brøt så av og utvandret i juni 1900 til Bogotá i Colombia. hvor hans onkel, Marie Gauguin de Uribe (1847-1918) bodde. I Columbia var han opptatt med vei- og brobygning. Under et opphold i Danmark indgikk han 1908 ekteskap med Olga von Hedemann (1882-1967) som fulgte ham ut til Columbia og 1916 til USA, men hun og deres felles barn reiste alene til Danmark i 1919. I USA arbeidedet Emil Gauguin som maskiningeniør for et lite mekanisk verksted i Philadelphia. Ved utgangen av 1936 reiste han tilbake til Danmark og ble skilt fra sin hustru. Etter to måneder vendte han tilbake til USA og i 1940 giftet han seg med Priscilla Buntin (1896-1966) i Philadelphia. I 1950 trakk de seg tilbake og flytte tit Florida, hvor han tilbragte de siste fem år av sitt liv. Han døde av lungebetennelse og er sammen med sin andre hustru begravet på Lemon Bay Historical Cemetery i Florida.

Referanser
----------

1. ↑   www.geni.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Soranerarkivet nekrolog p. 11

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**MS «Goya»** var et tysk flyktningtransportskip som ble senket mot slutten av annen verdenskrig. Minst 7 000 mennesker omkom.

Skipet (131 m langt, 17 m bredt) ble bygd som frakteskap på Akers mekaniske verksted i Oslo i 1940. Om kvelden den 16. april 1945 befant det seg breddfullt av flyktninger på vei fra Hela-halvøya ved Danzigbukten til det vestlige Tyskland. Da ble den oppdaget av den sovjetiske ubåten L3.

Ubåtkommandant kaptein Vladimir Konovalov gav angrepsordren ca. kl 23.52, og «Goya» sank på under syv minutter. Bare 172 passasjerer overlevde. Det nøyaktige antall omkomne er uvisst, fordi man avsluttet passasjerlisten etter at 7 000 var kommet med. Deretter hadde flere hundre stormet skipet. Sovjetunionen benektet lenge å ha senket skipet.

Den 16. april 2003 oppdaget en internasjonal ekspedisjon vraket på 76 meters dyp i Østersjøen.

Se også
-------

* «Wilhelm Gustloff»
* SS «General von Steuben»

Kilder
------

* M/S Goya Warsailors.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Krigsseilerregisteret
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Carl Johan Erichsen** (født 14. september 1879, død 10. november 1949) var en norsk offiser. I 1901 ble han offiser og i 1934 forfremmet til generalmajor og utnevnt til divisjonssjef.

Karriere
--------

Erichsen var fra 1930 til 1933 sjef for 8. infanteriregiment, og i 1934 for 6. infanteriregiment.
I 1934 ble han kommanderende general over 6. divisjon. Han førte befal over 6. divisjon til han i 1939 og frem til andre verdenskrig tok over som kommanderende general over 1. divisjon. Fra 1939 og til andre verdenskrig var han også kommandant på Fredriksten festning.

April-dagene 1940
-----------------

8. april 1940 beordret generalmajor Erichsen på eget initiativ oppsettelse av mitraljøse på kaien i Halden da tyskerne nærmet seg. Den høyere ledelsen meddelte at det ikke ville komme noen ordre i løpet av natten. Den 9. april kom endelig mobiliseringsordren. Generalmajor Erichsen klarte å samle noen få avdelinger og kjempet så lenge styrkene kunne, før de trakk seg tilbake inn i Sverige.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Erichsen, Carl Johan, generalmajor». oslomilsamfund.no. Arkivert fra originalen (Word) 23. april 2012. Besøkt 21. mars 2012.
2. 1 2  «Biography of Major-General Carl Johan Erichsen». generals.dk. Besøkt 21. mars 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |

Portal: Andre verdenskrig
***Palaeoscydmaenus*** er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.

Utseende
--------

Små (1-2 millimeter), mørke, blanke, rødbrune biller, fint hårete. Denen slekten utmerker seg med ganske slank kroppsform. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, de tre ytterste leddene er litt tykkere og danner en smal klubbe. Hodet er nokså stort, kantete, med ganske små fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er lengre enn bredt, bredest litt foran midten, med en tydelig midtfure. Et godt kjennetegn på slekten er at pronotum har markerte, rettvinklede bakhjørner. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten. De dekker hele bakkroppen. Lårene er noe kølleformede, beina ellers slanke.

Levevis
-------

Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Noen lever også i hule trær.

Utbredelse
----------

Slekten er lever i Australia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
				+ Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae
					- Stammen Glandulariini
						* Slekten ***Palaeoscydmaenus*** Franz, 1975
							+ *Palaeoscydmaenus australiensis* Franz, 1975

Referanser
----------

1. ↑  Franz, H. 1975. Revision der Scydmaeniden von Australiens, Neuseelands und den benachbarten Inseln. *Denkschriften - Österreichische Akademie der Wissenschaften, Mathematisch-Naturwissenschaftliche Klasse* 118: 1–312.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Palaeoscydmaenus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Palaeoscydmaenus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Venaissin**  (eller **Comtat Venaissin**, eller **Comtat** ) er det historiske navn på området rundt byen Avignon i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur i Frankrike. Det bestod i grove trekk av området mellom Rhône-elven, Durance og Mont Ventoux. Den motsatte bredden av Rhône var under den franske krones kontroll. Avignon var selv ikke del av Comtat Venaissin; byen var et *comtat* for seg selv. 

I løpet av 1200-tallet tilhørte Venaissin Alphonse av Toulouse, greve av Poitiers. Han testamenterte det til Pavestolen. Han døde i 1271, og området ble pavelig territorium i 1274. Regionen hadde sitt navn etter den tidligere hovedstaden, Venasque. Men i 1320 ble Carpentras ny hovedstad. 

Avignon ble solgt til Pavestolen av grevinne Jeanne av Provence i 1348, og dermed kunne de to "comtater"" kombineres og bli en samlet pavelig enklave. Innbyggerne ble ikke ilagt skatter, og var fritatt fra militærtjeneste, og det gjorde livet i Venaissin langt mer attraktivt enn under den franske krone. Venaissin tiltrakk seg også mange franske jøder, fordi de ble bedre behandlet under pavelig styre enn ble i resten av Frankrike. Frankrikes eldste bestående synagoge, bygget på 1300-tallet, ligger i Carpentras.

Mange franske herskere forsøkte å annektere området. Venaissin ble invadert av franske styrker 1663 og 1668, og dessuten var det okkupert 1768–1774 under stridighetene mellom krone og kirke. Det var dessuten ilagt handels- og tollrestriksjoner på de franske konger Ludvig XIV og Ludvig XV. Den pavelige kontroll vedvarte til 1791, da en uhjemlet folkeavstemning ble foretatt og flertallet stemte for innlemmelse i Frankrike. Pavedømmet anerkjente ikke dette. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames
 |
Katedralindret
Katedralbasilikaens fasade
**St. Florian og St. Mikael katedralbasilika** (*Bazylika katedralna św. Floriana i św. Michała*) er en katedral i bydelen Praga i Warszawa. 

Kirken er en treskipet basilika med transept. Den har to høye tårn (75 m), og et tredje lavere tårn. Frontelevajsonen er bygd i rå murstein og dekorert med mosaikker over inngangene. Kirkens form knytter an til den såkalte masoviske gotikk eller Wisła-gotikk, og regnes som et av de fremste verk innen polsk sakralarkitektur.

Historie
--------

Kirken ble reist i årene 1887–1904 etter tegninger av Józef Pius Dziekoński, som selv betraktet den som sitt livsverk. Kirken ble pyntet innvendig med mauretanske polykromier av Strzałecki-brødrene, og plassert ved Veteranplassen attmed Pragas kommunikasjonsknute. Den skulle utgjøre en motvekt til St. Maria Magdalena ortodokse kirke og flere andre bygninger til den tsaristiske administrasjonen. 

Kirken ble innvidd i 1901. På 1920-tallet ble tårnkonstruksjonen skadet, og tårnene måtte derfor gjøres lavere. Kirken ble sprengt i luften av tyskerne i 1944, og ble gjenoppbygd etter krigen i årene 1947–1972. I 1992 ble kirken katedralen til bispedømmet Warszawa-Praga, og fikk i 1997 status som *Basilica minor*.
Må ikke forveksles med Sånne som oss (sang).
***Sånne som oss*** er Frode Gryttens debutstykke som dramatiker. Prosjektet har sitt utspring i Frode Gryttens interesse for forstadskulturen i Loddefjord, og for John Olav Nilsens musikk. Forestillingens akse er et familiedrama med tre generasjoner på scenen. John Olav Nilsens sangunivers flettes inn i historien.

Stykket ble første gang satt opp ved Den nationale scene i Bergen våren 2014. Regissør var Lasse Kolsrud, scenograf var Carle Lange, mens John Olav Nilsen var komponist. Musikkarrangement og musiker var Thea Hjelmeland, lysdesigner Morten Reinan og dramaturg Solrun Toft Iversen.

Referanser
----------

1. ↑  «Sånne som oss». *DNS*. Arkivert fra originalen 27. oktober 2017. Besøkt 11. juni 2017.
2. ↑  «Sånne som oss / Lyrikk, dramatikk / Skjønnlitteratur / Bøker / Hovedsiden - Forlaget Oktober». *www.oktober.no*. Oktober Forlag. Arkivert fra originalen 20. november 2015. Besøkt 11. juni 2017.
3. ↑  «Loddefjord-drama på DNS». *Bergens Tidende*. Besøkt 11. juni 2017. [*død lenke*]
4. ↑  «Teateranmeldelse: Det lyser i Loddefjord». *VG* **(norsk)**. Besøkt 11. juni 2017.
**Turid Synnøve Rivertz Vatne** (født 1978) er en norsk skuespiller og sanger. Hun er hovedsakelig oppvokst i Lyngen i Nord-Troms, og utdannet innen Method Acting ved Norsk Skuespillerinstitutt. 

Vatne har hovedrollen i langfilmen *The Recovery Channel* (Ellen Ugelstad, 2023). Hun har også hatt roller i blant annet *Kongsvika 2, Catch & Release*, *Exit*, *Rekyl*, *Thomas Giertsen: Helt perfekt*, *Kjære landsmenn*, *Lilyhammer*, *Hotel Cæsar*, *Barnas Supershow,* samt en rekke kortfilmer, blant annet prisbelønte *Taxfree* og *Being more Like Bagsy*.

Hun har spilt i flere teater- og musikkteaterforestillinger, og hatt hovedroller i blant annet *Maridalsspillet*, *Bærumsspillene* og *Kjerkebrannspillet*. Vatne er mye brukt som stemmeskuespiller, og har dubbet en rekke serier og filmer for blant annet Disney og DreamWorks Animation. Hun jobber også med kommunikasjon innen næringslivet. 

Vatne er vokalist i gruppen Villa Cortado, som beveger seg innen genrene vise, jazz, pop og bossanova. Hun jobber også med egenprodusert fortellerteater sammen med musiker Brynjar Bøe. 

Fra tidligere har hun en mastergrad i medievitenskap fra Universitetet i Oslo (2005) samt sykepleierutdannelse fra Høyskolen i Oslo (2000). Hun jobbet seks år fulltid som featurejournalist, og mottok Egmont Hjemmet Mortensens internpris for beste portrettintervju 2009.

Referanser
----------

1. ↑  «CV». Turid Vatne. Besøkt 9. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Turid Vatne på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Pasient- og brukerombud** er norske ombudsmenn som skal støtte pasienter og pårørende når de trenger råd, veiledning og informasjon om pasientrettigheter. Ordningen med pasient- og brukerombud i hvert fylke er statlig og lovfestet i pasient- og brukerrettighetsloven kapittel 8. Ombudene skal ta vare på pasientene og brukernes behov, interesser og rettssikkerhet overfor helse- og sosialtjenesten, og bidra til å bedre kvaliteten i tjenestene. Ombudets arbeidsområde er offentlige spesialisthelsetjenester og kommunale helse- og sosialtjenester.

Pasient- og brukerombudene er en rådgivende instans for pasienter og pårørende. Ombudene er selvstendige og uavhengige, men har ikke formell makt. Ordningen er administrativt knyttet til Helsedirektoratet. Ombudene har taushetsplikt og ordningen er gratis. De som henvender seg til ombudet kan kreve å være anonyme. Både pasienter, pårørende og helsepersonell kan ta kontakt.

Pasient- og brukerombudet kan gi informasjon om hvilke rettigheter en har som pasient og/eller bruker. Ombudene kan gi råd og veiledning og hjelpe med å formulere og videreformidle spørsmål og/eller klager. Ombudene kan også bidra som konfliktløser og hjelpe til i dialog med helsepersonell/sykehus, sykehjem, allmennlegetjeneste og andre som gir helsehjelp og sosiale tjenester.

Ombudenes erfaringer blir brukt til å gi tilbakemeldinger for å bidra til øket kvalitet i tjenestene.

Det er avgjørende at pasienter er informert om sin helsetilstand og om planlagt behandling. Pasientene må få tilbud om kopi av henvisinger, epikrise og journal. Dette gir pasienten reell medvirkning og bidrar til at pasienten selv kan ivareta sine interesser på en bedre måte.

Ombud finnes pr. 2016 i alle fylker.

Referanser
----------

1. ↑  Pasient- og brukerrettighetsloven, kapittel 8 lovdata.no, besøkt 3. april 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Pasientombudet.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
***The Burned Hand*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Tod Browning.

Handling
--------

Tre høyskole-studenter blir uteksaminert. Den ene er forelsket i en ung kvinne, hvis mor og far har problemer i hjemmet. Foreldrene går til retten, og søker om skilsmisse. Men faren i familien får avslag på forespørselen om å få fullt foreldre-ansvar for datteren sin, og kidnapper henne og tar henne med til en annen delstat - hvor han etter hvert blir en stor politisk faktor.

Bill, en av de andre nylig uteksaminerte studentene som også er forelsket i denne unge kvinnen planlegger å hjelpe henne. Sammen med to følgesvenner, sporer de opp kvinnen og stjeler henne raskt tilbake igjen. Men i løpet av denne prosessen blir Nill skadet, og kvinnens far bruker denne skaden som et middel til identifisere mannen som hadde tatt datteren hans.

Skuespillere
------------

* William Hinckley som Billy Rider
* Miriam Cooper som Marietta
* William Lowery som faren til Marietta
* Cora Drew som moren til Marietta
* William Wolbert som en venn av Billy
* F.A. Turner
* Charles West
* Violet Wilkey
* Jack Hull

Referanser
----------

1. ↑  The Burned Hand
2. ↑  Paolo Cherchi Usai. *The Griffith Project, Volume 12: Essays on D.W. Griffith*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Burned Hand* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Burned Hand* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Frans Emil Wielgolaski** (1931–2021) var en norsk botaniker.

Han studerte hagebruk ved Landbrukshøyskolen 1954–57. Eksamensoppgaven for graden cand.hort. omhandlet effekten av nattetemperatur, lysforhold og daglengde på blomstring og vekst hos ulike kultivarer av *Chrysanthemum*. Etter eksamen arbeidet han med hagebruk, og skrev og bearbeidet en rekke hagebøker for norske forhold. Samtidig drev han med forskning innen økologi, og han tok i 1964 magistergraden mag.scient. ved Universitetet i Oslo. Wielgolaski ble ansatt som vitenskapelig assistent ved Universitetet i Oslo i 1962, og arbeidet der det meste av karrieren. Han rykket opp til professor i 1993 og gikk av med pensjon i 2001.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Frans-Emil Wielgolaski, snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   National Library of Israel Names and Subjects Authority File, National Library of Israel J9U ID 987007424123405171, besøkt 1. juni 2023[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.aftenposten.no[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Geir Hestmark (2001). «Frans Emil Wielgolaski – 70 år» (PDF). *Blyttia*. 59 (3): 138–142. ISSN 0006-5269. Arkivert fra originalen (PDF) 31. mai 2019. Besøkt 31. mai 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Carl Dagfinn Tørris Christensen**, ofte kalt **Calle Christensen**, (født 26. oktober 1938) er en norsk grafisk designer og reklamemann. Han har utdannelse fra Den Grafiske Højskole i København. 

Calle Christensen drev designkontoret Anisdahl/Christensen sammen med Leif Frimann Anisdahl fra 1966 til 1991. Anisdahl/Christensen hadde store designoppgaver innen firma- og produktprofilering, blant annet for Norsk Hydro, Norol, Storebrand, Statens vegvesen og Postverket. Calle Christensen har siden fortsatt å arbeide med grafisk profilering, emballasje o.l. og har blant annet vært med på å bygge opp merkevarene TINE, Gilde og Hennig-Olsen. Han leder i dag designbyrået Brand House.

Calle Christensen og Leif Anisdahl var frontfigurer og pionerer i generasjonen som på 1960-tallet gjorde «grafisk designer» til en yrkestittel og som etablerte designfirmaet som en egen virksomhet utenfor reklamebyråene (andre utøvere som fanget opp de nye stilidealene, var blant annet Bruno Oldani og Peter Haars). I 2005 mottok «Calle og Leif» Klassikerprisen i Visuelt-konkurransen. Konkurransen arrangeres hvert år av designerorganisasjonen Grafill.

Eksterne lenker
---------------

* Om Calle Christensen og merkevaren Gilde[*død lenke*]
* Carl Christensens designbyrå Brand House

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |
**Carl Tellefsen** (født 9. september 1854 i Trondheim, død 24. oktober 1908 i Ishpeming, Michigan) var den første lederen i USAs nasjonale skiforbund.

Tellefsen var aktiv som skihopper, og var den første lederen i Trondhjems Skiløberforening (senere kalt Trondhjems Skiklub). Han emigrerte til USA i 1887, og slo seg ned i Ishpeming, Michigan i mars 1888. Tellefsen ble medlem i Norden Ski Club i Ishpeming, der han fortsatte som skihopper og i løpet av kort tid ble valgt til leder. Klubben skiftet navn til Ishpeming Ski Club i 1891.

Alt i 1891 tok skiklubben i Ishpeming initiativet til å få stiftet et nasjonalt skiforbund, men lite konkret skjedde inntil det nasjonale hopprennet der i februar 1904, som fikk status som USAs første nasjonale mesterskap i hopp. Året etter, 21. februar 1905, ble skiforbundet stiftet under navnet National Ski Association. Ishpeming Ski Clubs leder Carl Tellefsen ble valgt til leder for forbundet.

Skiforbundet arbeidet for å fastsette regler og organisere idretten. Den amerikanske skisportens tidlige historie var i stor grad dominert av utvandrede nordmenn, men i 1904 minnet Tellefsen medlemmene i Ishpeming Ski Club om at alle medlemmene var amerikanere, ikke engelskmenn, svensker eller nordmenn.

Carl Tellefsen ble innlemmet i National Ski Hall of Fame i 1956.

Kilder
------

* U.S. Ski and Snowboard Hall of Fame and Museum: Carl Tellefsen
* Harold "Cork" Anson: *Jumping through time – A history of ski jumping in the United States and Southwest Canada*. Port Hole Publications, Florence, Oregon 2010. ISBN 978-0-9768107-7-3, s. 23, 26-29
* Alice Johnson, Mary Morissette: *Forefather: Carl Tellefsen*, i Skiing Heritage Journal, juni 2002, s. 41 (forhåndsvist på Google Books)
* Morten Lund: *The big surge*, i Skiing Heritage Journal, mars 2009, s. 8-9 (forhåndsvist på Google Books)
* John Pontti, Kenneth Luostari: *Midwest skiing - A glance back*. Arcadia Publishing, Chicago 2000. ISBN 0-7385-0124-7, s. 44 (forhåndsvist på Google Books)

Referanser
----------

1. ↑  E. John B. Allen: *From skisport to skiing - One hundred years of an American sport, 1840-1940*. The University of Massachusetts Press, 1993. ISBN 0-87023-844-2, s. 50-51 (forhåndsvist på Google Books)

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** Prabook
 |
**Yoshitsugu Yamashita** (født 16. februar 1865, død 26. oktober 1935) er en legendarisk judoutøver og en del av Kodokan no Shitenno, eller *Kodokans Voktere*, Jigoro Kanos fremste utøvere. Han var også den første til å motta 10. dan.

Biografi
--------

Yamashita var bare 19 år da han ble det 19. medlemmet på Kodokan. Han ble tildelt 1. dan etter å ha trent på Kodokan i 3 måneder, etter 2 år hadde han 4. dan, og i 1898 fikk han 6. dan. 

Yamashita, Hidekazu Nagaoka, og Sakujiro Yokoyama satt i 1895 sammen den inndelingen av teknikker vi i dag kjenner som Go Kyo No Waza. 

Yamashita ble regnet for å være den som kunne mest om *kata* blant alle judoutøvere i Japan. Han var Jigoro Kanos faste treningspartner, og i 1935 fikk han 10. dan like etter sin død. Han ble dermed den første som mottok denne beltegraden.

Yamashita dro i 1902 til USA, og er den som introduserte judo for det amerikanske samfunnet. Under hans opphold lærte han dessuten Theodore Roosevelt judo. Etter Roosevelts ønske deltok Yamashita i kamp mot wrestleren George Grant, en mann nær dobbelt Yamashitas størrelse, på *U.S. Naval Academy* i Annapolis. Yamashita vant en overbevisende seier, og ble tildelt en trenerjobb på skolen.

Yamashita har fått æren for *hane-goshi*. Historier skal ha det til at en benskade hindret ham i utførelsen av *uchi-mata*, og at han så sammen med Kano utviklet en ny teknikk fra en gammel jujutsu-teknikk og lagde *hane-goshi*.

Kilder
------

* judoinfo.com Profiles of Kodokan 10th Dan Holders
* judoinfo.com Judo Greats – Past and Present
**Vjosa Osmani-Sadriu** (født 17. mai 1982 i Mitrovica i det daværende Jugoslavia og senere del av Kosovo) er en kosovisk jurist og politiker som 4. april 2021 ble valgt til president i Kosovo. Hun var før dette president i Kosovos nasjonalforsamling, og i kraft av dette vervet var hun fungerende president i Kosovo fra 5. november 2020. Hun er professor i jus ved Universitetet i Priština og gjesteprofessor ved Universitetet i Pittsburgh. Hun tilhørte det sentrum-høyreorienterte partiet Kosovos demokratiske liga og var sitt partis statsministerkandidat ved parlamentsvalget i Kosovo i 2019. Før presidentvalget i 2021 brøt hun ut av LDK og stiftet partiet Guxo (*tør!*) som stilte felles valgliste med sentrum-venstrepartiet Vetëvendosje.

Biografi
--------

Osmani-Sadriu er født 17. mai 1982 i Mitrovica. Hun har mastergrad og doktorgrad i jus fra Universitetet i Priština og underviser i internasjonal rett og statsrett både i Priština og ved Universitetet i Pittsburgh. Hun er leder for nasjonalforsamlingens utenrikskomite og har også hatt lederverv i andre komiteer. I tillegg til sitt morsmål snakker hun engelsk, tyrkisk, spansk og serbisk, og hun har utgitt en rekke bøker innenfor sitt juridiske fagfelt.

Hun er gift og har to barn.

Politisk karriere
-----------------

27. august 2009 ble hun utnevnt til stabsleder for president Fatmir Sejdiu. Hun ble i 2019 innvalgt til sin tredje periode i nasjonalforsamlingen. Politisk er hun kjent for sitt engasjement for Kosovos uavhengighet.

Hun var sitt partis statsministerkandidat i 2019 og hun mente landet var modent for en kvinnelig statsminister. I valgkampen la hun vekt på å bekjempe korrupsjon og å fremme markedsreformer.

Den 4. april 2021 valgte nasjonalforsamlingen Osmani som landets president. Valget av Osmani var lenge truet av en boikott i parlamentet. Til slutt ble hun likevel valgt av 71 av parlamentets 120 medlemmer. 82 medlemmer var tilstede under avstemningen og 11 av dem ga ugyldige stemmer.

Ved valget av Osmani hadde Kosovo stått uten president siden 2020, da Hashim Thaci ble tiltalt for krigsforbrytelser. Osmani vikarierte i vervet i kraft av å være president i nasjonalforsamlingen.

Referanser
----------

1. ↑   www.classlifestyle.com[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  «Vjosa Osmani, femra e parë si kandidate për kryeministre, e diplomuar në SHBA». Vlora News. 25. august 2019.
3. ↑  «Këta janë 7 deputetët e listës "Guxo" të Vjosa Osmanit». *Gazeta Blic*. 4. mars 2021. Arkivert fra originalen 28. mars 2021. Besøkt 11. mai 2021.
4. ↑  «Kosovo to Elect New Parliament Amid Anger Over Graft, Unemployment». Reuters. 1. oktober 2019.
5. ↑  Maja Zivanovic; Perparim Isufi (7. oktober 2019). «Opposition Vetevendosje Party Triumphs in Kosovo Election». Balkan Insight.
6. ↑  «Kosovo's Parliament Elects Reformist Lawyer Osmani As President». *RadioFreeEurope/RadioLiberty* **(engelsk)**. Besøkt 5. april 2021.
7. 1 2  SPIEGEL, DER. «Kosovo: Vjosa Osmani zur Präsidentin gewählt». *www.spiegel.de* **(tysk)**. Besøkt 5. april 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** Munzinger (iba)
 |
**Møllebakken** (1–15) er en vei i Barbu i Arendal kommune.

Den er en del av fylkesvei 410 mellom Arendal stasjon og rundkjøringen i Barbu. Møllebakken fikk stor økning i trafikken da Blødekjærtunnelen ble åpnet, og all kjøring fra Arendal sentrum østover langs fylkesvei 410 ble ledet vekk fra Langbryggen til Blødekjærtunnelen og Møllebakken.

I Barbudalen lå tre møller som utnyttet de små fossene i Barbuelva. Nedre Mølle lå ved det nederste lille fallet, og mellom mølla og Mølleheia gikk Møllebakken.

Møllebakken var lenge eneste kjørevei mellom Arendal sentrum og strandstedet Barbu og videre til Songe. Denne ferdselsåren fulgte fra Arendal torv, Bendiksklev, Iuellsklev, Møllebakken, Barbu, Hulveien og Gamle Songevei.

Bilder
------

* Foto: Karl Ragnar Gjertsen Foto: Karl Ragnar Gjertsen

Referanser
----------

1. ↑  Postens adressesøk
2. ↑  Johan Werner Oftedal: Gammelt og nyt fra Barbu. Særtrykk av Vestlandske Tidende. Arendal 1930.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Må ikke forveksles med dataflyt.
**Flyt** (engelsk: *flow*) er et psykologisk begrep som først og fremst er blitt utforsket av sosialpsykologen Mihály Csíkszentmihályi og betegner en tilstand der man blir så oppslukt av en aktivitet at man glemmer tid og sted. En tilstand av flyt innebærer blant annet at man er motivert, tilfreds og går i ett med selve aktiviteten man holder på med slik at man glemmer seg selv og føler at man lever i nuet. Flyt oppstår når man opplever at utfordringene aktiviteten stiller til en er i overensstemmelse med de forutsetningene man har for å mestre utfordringene. Csíkszentmihályi begynte å bruke begrepet etter å ha sett kunstnere bli fullstendig oppslukt av arbeidet sitt, men utvidet siden med studier av folk som presterte ekstremt godt innen mange ulike felter.

Flere universiteter ved den amerikanske vestkysten drev studier av hjerneaktiviteter i 1980-årene. Foruten å kartlegge hjernehalvdelenes betydning for forskjellige aktiviteter, kom en fram til at flyt-tilstanden ble oppnådd ved at den høyre hjernehalvdelen tok over styringen fra den tids- og detaljorienterte venstresiden.

Se også
-------

* Positiv psykologi

Referanser
----------

1. ↑  Flow-teori - sml.snl.no

Litteratur
----------

* Csikszentmihalyi, M. (1997) Finding Flow: The Psychology of Engagement with Everyday Life. Basic Books, New York.
* Rønning, Barbro (red.) (2005): Flyt : en nøkkel til kreativitet og innovasjon. Trondheim : Tapir
* Irgens, E. J. og Wennes, G. (red.) (2010): Kunnskapsarbeid. Bergen: Fagbokforlaget

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**Sulinaarmen** (rumensk: *Brațul Sulina*) også kalt Sulinakanalen, er en ca 64 kilometer lang sidearm til Donau fra ca 2 kilometer øst for Tulcea til Sulina. Sulinaarmen bidrar sammen med Kiliaarmen i nord og Sankt Georgarmen i sør til å danne Donaudeltaet. Sulinaarmen fører ca 19% av vannet fra Donau gjennom deltaet.

Elvearmen er uten større svinger og med tilstrekkelig dybde for skipstrafikk. Elven blir på denne strekningen jevnlig mudret for dette formålet, derav tilnavnet Sulinakanalen. Som følge av elvens transport av sedimenter har det dannet seg grunner utenfor kysten mot Svartehavet. Kanalen er derfor videreført i en utgravd skipsled gjennom grunnene flere kilometer ut fra munningen. Kanaliseringen av Sulinakanalen ble påbegynt i 1856 i forbindelse med grunnleggelsen av Den europeiske Donaukommisjonen.

Referanser
----------

1. ↑  «Danube». Rezervatia Biosferei - Delta Dunarii. Arkivert fra originalen 26. september 2015. Besøkt 16. oktober 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sulina branch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Jordbruk krever store mengder ferskvann, men forbruket varierer avhengig av klima, vanningsmetode og hva som dyrkes.
**Virtuelt vann** er en betegnelse på hvor mye vann det krever å produsere en vare. Vanninnholdet i en vare er i de aller fleste tilfeller neglisjerbart sammenliknet med den vannmengden som ble brukt i produksjonsprosessen, og derfor er konseptet omtalt som *virtuelt* vann.

Virtuelt vann er nå i bruk for å synliggjøre flyten av vann i internasjonal handel. 

Handel kan spare mye vann hvis vann-intensive varer produseres et sted der mye vann er tilgjengelig og eksporteres til tørrere områder. Eksempelvis er det anslått av eksporten av hvete, mais og durra fra USA til Mexico sparer 8,5 milliarder m3 vann årlig, da det kreves 7,1 milliarder m3 ferskvann å produsere dette i USA, mens det i Mexico ville konsumert 15,6 milliarder m3.

Se også
-------

* Vannfotavtrykk

Referanser
----------

1. ↑  Allan, J.A. (1998): *Virtual water: a strategic resource global solutions to regional deficits*, Ground Water, 36(4) 545–546
2. ↑  Chapagain, A.K. and Orr, S. (2009): *An improved water footprint methodology linking global consumption to local water resources: A case of Spanish tomatoes*, Journal of Environmental Management, 90: 1219-1228
3. ↑  World Water Assessment Programme. 2009.: *United Nations World Water Development Report 3: Water In a Changing World*, Paris: UNESCO, and London: Earthscan. page 35
Styrtstedet på Vierli, fremdeles med vrakrester i 2014  Foto: KEN 

**Flystyrten ved Vierli i 1945** var flystyrten av et Royal Air Force-fly av typen Short Stirling Mk.IV – LK 332 ved Vierli på Vegårshei, nedskutt av tyske jagerfly under andre verdenskrig natt til 31. mars 1945.

Oppdraget
---------

Flyet, som var et fire motors bombefly ombygd for transportoppdrag, tok av fra RAFs flybase i Shepherds Grove i Suffolk i England klokken 21.00 kvelden 30. mars. Det var lastet med utstyr for dropp til hjemmestyrkene i Telemark. Det hadde fått fjernet en del av bevæpningen grunnet at man ønsket å ha med mest mulig last. Dette gjorde at det var et lett bytte for de to tyske nattjagerne da det kom inn over kysten ved Risør. Flyet var kun bevæpnet med haleskyts med fire Browning M1917 maskingevær i kaliber .30-06 Springfield.

Nedskytingen
------------

Flyet ble skutt i brann over Sørfjorden, og styrtet ved Vierli-gården i Vegårshei, omtrent 50 meter fra gamle Søndeled kommunegrense. Vrakrester og likdeler ble spredt utover et større område, alle seks britene ombord omkom. Delene av mannskapet ble samlet opp og lagt i tre kister. Disse ble fraktet til kirkegården på Søndeled, hvor det ble holdt begravelse 3. april, kun bevitnet av tyskere. Noen år senere ble det reist en gravstøtte med navnene på de omkomne, og denne blir bekranset hvert år på 17. mai. Oppe på krasjstedet ble det reist et minnesmerke i 1983 av Kiwanis Club Risør, denne blir bekranset på frigjøringsdagen 8. mai hvert år.

Mannskapet
----------

* Ranulf Trevor-Roper, 29 år, pilot (DFC-1941)
* Herbert Wain Rickettes, 26 år, navigatør
* Philip Sydney Brinkworth, 25 år, radiooperatør
* Kenneth Clement Hayward, 19 år, flymaskinist
* Dennis Peat, 21 år, dropper
* James Alexander Elliot, 28 år, skytter

Bilder
------

* Skilt til styrtstedet  Foto: KENSkilt til styrtstedet  Foto: KEN
* Minnebauta på styrtstedet  Foto: KENMinnebauta på styrtstedet  Foto: KEN
* Inskripsjon på minnebauta  Foto: KENInskripsjon på minnebauta  Foto: KEN
* Vrakrester pr. år 2014  Foto: KENVrakrester pr. år 2014  Foto: KEN
* Vrakrester pr. år 2014   Foto: KENVrakrester pr. år 2014  Foto: KEN
* Vrakrester pr. år 2014   Foto: KENVrakrester pr. år 2014  Foto: KEN

Litteratur
----------

* Stein Vyrje: *Luftkrigens minnesmerker, en dramatisk beretning om luftkrigens virkelighet 1940-45, sør i Norge* Aschehoug 1991, ISBN 8203165427
* Ole Jørn Alfsen: *De kom om natten: til minne om de engelske flygerne som falt ved Vierli 1945*, 2000

Eksterne lenker
---------------

* Luftwaffe.no – Nachtjagerstaffel Norwegen
* Kjevik – Hitlers fortapte ørner

| * v
* d
* r
Nedskutte fly i Aust-Agder i 1945 |
| --- |
| 22. februar 1945 | Flystyrten ved Landgang |  |
| 25. februar 1945 | Flystyrten i Hølen **·** Flystyrten ved Torungene |
| 30. mars 1945 | Flystyrten i Bråstadskogen **·** Flystyrten ved Vierli **·** Flystyrten ved Hegland |

Portal: Andre verdenskrig
Inngang fra Akalla torg til tunnelbane- og busstasjonen.
**Akalla tunnelbanestasjon** er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Den ligger i bydelen Akalla i Västerort i Stockholm kommune. Stasjonen trafikkeres av T-bane 3 (blå linje), og er endestasjon på Akallagrenen. Den ligger etter stasjonen Husby. 

Stasjonen ligger i fjelltunnel mellom Nystadsgatan og Sveaborgsgatan, 20 meter under bakken. Det er to billetthaller. Den nordre ligger i tilknytning til en mindre underjordisk bussterminal med inngang fra Akalla torg. Den andre har inngang fra Sibeliusgången/Nystadsgatan.

Stasjonen ble tatt i bruk 5. juni 1977. 

Veggene på stasjonen er okergule, og er prydet med seks keramikkmalerier med menn og kvinner, laget av kunstneren Birgit Ståhl-Nyberg.

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
* Linjekart for Stockholms tunnelbane

  


| * v
* d
* r
Blå linje |
| --- |
| Linje 10: Kungsträdgården – Hjulsta | 
* Kungsträdgården
* T‑Centralen
* Rådhuset
* Fridhemsplan
* Stadshagen
* Västra skogen
* Huvudsta
* Vreten
* Sundbybergs centrum
* Duvbo
* Rissne
* Rinkeby
* Tensta
* Hjulsta

 |
| Linje 11: Kungsträdgården – Akalla | 
* Kungsträdgården
* T‑Centralen
* Rådhuset
* Fridhemsplan
* Stadshagen
* Västra skogen
* Solna centrum
* Näckrosen
* Hallonbergen
* (Kymlinge)
* Kista
* Husby
* Akalla

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |