recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***The Lincoln Highwayman*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Emmett J. Flynn.

Handling
--------

Marian Calvert, som reiser langs kysten i California sammen med onkelen og familien hans til en helgefest, forelsket i den beryktede Lincoln Highwayman når han stjeler smykker fram før han reiser sin vei. På festen, når sent ankommet Jimmy Clunder slipper en av de stjålne smykkene, blir Marians mistanker vekket - selv om han forklarer at han tilfeldigvis skal ha funnet smykket på veien.

Steele, en hemmelig tjenestemann som også er tilstede på festen, er også forelsket i Marian. Han sverger på å arrestere forbryteren. Men guvernøren i California utnevner kaptein Claver fra politiet i Sacramento og hans assistent til å få tak i kjeltringen.

Skuespillere
------------

* William Russell som Jimmy Clunder
* Lois Lee som Marian Calvert
* Frank Brownlee som kaptein Claver
* Jack Connolly som Mack
* Edward Peil Sr. som Steele
* Harry Spingler som Danny Murphy
* Edwin B. Tilton som en guvernør

Referanser
----------

1. ↑  THE LINCOLN HIGHWAYMAN
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Lincoln Highwayman* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Lincoln Highwayman* på Silent Era Rediger på Wikidata
Uburhedlaren er en heller i Oltedal i Gjesdal. Foto: 2014 
**Uburhedlaren** ligger i det store urområdet på sørsiden av Oltedal i Gjesdal kommune i Rogaland. Denne helleren har oppstått ved at en svært stor stein har lagt seg oppå deler av ura. Den overliggende steinen er ca. 30 meter lang og har en bredde på 12-15 meter. Tykkelsen er ca. 7-8 m. Rommet under steinen har et areal på anslagsvis 150 m2 og en varierende takhøyde. 

 Foto: 2014

Navn
----

Navnet, som på dialekt er «Uburhedlaren,» kommer trolig av ordet utburd, det vil si et sted hvor man satte ut uønskede eller vanskapte barn. Om den i eldre tid har blitt benyttet til dette, finnes det ingen holdepunkter for.

Tilfluktssted under andre verdenskrig
-------------------------------------

Helleren var lite kjent for de fleste i dalen inntil den ble tilholdssted for flyktninger under angrepet på Norge i 1940. Store deler av de militære styrker[*hvem?*] ble lagt til Oltedal allerede 9. april og Oltedal ble dermed et angrepsmål for tyskerne. Da man ventet hovedangrepet, ble befolkningen oppfordret til å komme seg i sikkerhet.

Mange flyktet over fjellet eller over fjorden, men en god del ble igjen og baserte seg blant annet på å ligge i telt ute i skogen. Dette var imidlertid både kaldt og utrygt, så kjentfolk foreslo å søke opp i Uburhedlaren.

Her samlet det seg på det meste ca. 80 personer som hadde tilhold der. Oppholdet i helleren strakte seg over tre dager og var ganske så ukomfortabelt. Det var ganske ujevnt under helleren, slik at det var vanskelig å finne noenlunde flat liggeplass. Inne i helleren var det selvsagt kaldt og utrivelig, men situasjonen var likevel stort sett god og ungdommene syntes det var en spennende avveksling.

Under krigen foretok Svanedal Ullvarefabrikk omfattende planeringsarbeider inne i helleren for at den skulle være i stand til å huse et større antall mennesker. Dette var med tanke på eventuelle nye krigshandlinger når tyskerne skulle jages ut igjen. Heldigvis ble det ikke bruk for den til dette formålet og den har i ettertid kun vært et populært utfartssted.

Referanser
----------
**Ubikvitetslæren** er begrep i Martin Luthers nattverdslære særlig relevant for hans avgrensning overfor zwinglianerne og andre som fornektet Kristi nærvær i nattverden. Ifølge denne lære har den oppstandne Kristus del i Guds allestedsnærværelse og er derfor også nærværende i nattverdens brød og vin. Problemet oppstår da hvordan Kristi nærvær skal kunne knyttes til nattverden, og Luther peker da på Kristi løfter om sitt nærvær.

Kristi nærvær i nattvrrden var for Martin Luther, til forskjell fra Philip Melanchthon, ikke knyttet alene til utdelelsen, men brødet og vinen er Kristi legeme (kropp) og blod og alt det som konsekreres skal derfor fortæres som sådan og ikke sammenblandrs med vanlig brød og vin.

Litteratur
----------

* Jörg Baur: *Ubiquität.* I: *Theologische Realenzyklopädie.* Band 34. de Gruyter, Berlin u. a. 2002, ISBN 3-11-017388-3, S. 224–241.
* Jörg Baur: *Ubiquität.* I: Oswald Bayer, Benjamin Gleede (Hrsg.): *Creator est creatura. Luthers Christologie als Lehre von der Idiomenkommunikation* (= *Theologische Bibliothek Töpelmann.* Bd. 138). de Gruyter, Berlin u. a. 2007, ISBN 978-3-11-019276-6, S. 186–301.
***Allomyrina davidis*** er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Arten lever i Sørøst-Asia.

Utseende
--------

En stor, (35–50 millimeter), svart hornbille. Som vanlig i denne gruppen er det stor forskjell på kjønnene. Den ligner *Allomyrina dichotoma*, men er mindre og mørkere, og hannens horn er kortere.
Hannen har et krumt horn på hodet, dette er gaffeldelt i spissen, dessuten et kort og bredt, gaffeldelt fremspring på pronotum. Hornene er ikke spesielt lange. 
Som vanlig hos hornbiller mangler disse hornene hos hunnen, men denne kan kjennes på at pronotum er noe uthulet foran, med en opphøyet valk fremst.

Levevis
-------

Larvene lever i morken, død ved. Larveutviklingen tar omtrent ett år.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Sørøst-Asia (det sørlige Kina og Vietnam).

Systematisk plassering
----------------------

I likhet med mange andre asiatiske dyr er den oppkalt etter den franske katolske misjonæren og naturforskeren Armand David, som samlet inn store mengder biologisk materiale fra Kina.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Dynastini MacLeay, 1819
						* Slekten *Allomyrina* Arrow, 1911
							+ *Allomyrina davidis* (Deyrolle & Fairmaire, 1878)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Allomyrina davidis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Allomyrina davidis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Allomyrina davidis* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Allomyrina davidis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
En **allofon** (av *allo-* og *fon* gr. 'lyd'). er i fonologien en uttalevariant av et fonem. Et fonem er en variant av en språklyd som har betydningsskillende funksjon, mens en allofon ikke har betydningsskillende funksjon. Selv om alle allofonene til et fonem er alternative uttaler av dette fonemet, er det ofte forutsigbart hvilken allofon som vil benyttes i en gitt situasjon.

Når et fonem har mer enn ett allofon kan allofonet som faktisk høres ved en gitt forekomst av et fonem være avhengig av de fonetiske omgivelsene (hvilke lyder omgir allofonet). Allofoner som normalt ikke kan forekomme i de samme omgivelsene sies å være i komplementær distribusjon. I andre tilfeller kan valget av allofon være avhengig av den enkelte brukeren av språket eller andre uforutsigbare faktorer. Slike allofoner sies å være i fri variasjon.

Et eksempel på komplementær distribusjon kan hentes fra trøndersk. Det kan uttales [l] (tynn L som i los [lo:s]), [ɭ] (tjukk L som i sol [soɭ]) eller [ʎ] (palatalisert L som i ball [baʎ]). Å forveksle disse lydene vil ikke endre meningen av ordene, men i verste fall kun høres rart ut for de som har vokst opp med talemålet.

Foner som regnes som allofoner i ett språk kan være fonemer i et annet. Et eksempel er fonemet /k/ i norsk, som kan uttales både aspirert [kʰ] og uaspirert [k]. På islandsk derimot er [kʰ] den første lyden av kátur, som betyr "glede", mens [k] er den første lyden av gátur som betyr "gåter". Islandsk har derfor to separate fonemer /kʰ/ og /k/.

Et ordpar som kátur og gátur (ovenfor), som bare skiller seg fra hverandre ved ett fon, kalles et minimalt par for de to alternative fonene (i dette tilfellet [kʰ] og [k]). Eksistensen av minimale par er en vanlig test for å avgjøre om to foner representerer forskjellige fonemer eller er allofoner av samme fonem.

Fraværet av minimale par for et gitt par foner vil likevel ikke alltid bety at de tilhører det samme fonemet. De kan være altfor ulike fonetisk for at det skal være tenkelig at de oppfattes som den samme lyden. For eksempel har norsk ingen minimale par for de lydene  [h] (som i hatt) og  [ŋ] (som i sang), men de er så ulike at de regnes som separate fonemer. Det kan også være "nær minimale par" eller andre data som viser at de som snakker språket oppfatter to lyder som vesentlig forskjellige selv om ingen eksakte minimale par eksisterer i ordforrådet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
En **allomorf** er i lingvistikken en variant av et morfem (som er en betydningsbærende enhet). Allomorfer oppstår når ett og samme morfem endrer fonetisk form uten at betydninga endrer seg. Allomorfer er dermed de konkrete formene av det mer abstrakte begrepet *morfem*.

Et eksempel er ordet *sykkel*. Hvis man legger suffikset *-ene*, som betyr «bestemt flertall», til denne rota, blir resultatet *sykl-ene*, hvor rotas form er endra fra *sykkel* til *sykl*. *Sykkel* og *sykl* er allomorfer av ett og samme morfem, fordi de betyr det samme og har nesten lik form.

På samme måte har morfemet *bok* allomorfen *bok* i entall, men *bøk* (*bøker*, *bøkene*) i flertall.

Et annet eksempel er suffikset *-er*, som betyr «ubestemt flertall», og forekommer for eksempel i ordet *bil-er*. Hvis sjølve rota derimot ender med kombinasjonen *er*, som for eksempel *snekker*, tar suffikset for ubestemt flertall formen *-e*: *snekker-e*. Morfene *-er* og *-e* har akkurat samme betydning og nesten lik form, og er derfor allomorfer av ett og samme morfem.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Allomorf i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
***Allomyrina kanamorii*** er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Arten lever i Sørøst-Asia.

Utseende
--------

En stor, (35–50 millimeter), brunsvart hornbille. Som vanlig i denne gruppen er det stor forskjell på kjønnene. Den ligner *Allomyrina dichotoma*, men er mindre og mørkere, og hannens horn er kortere.
Hannen har et krumt horn på hodet, dette er gaffeldelt i spissen, dessuten et kort og bredt, gaffeldelt fremspring på pronotum. Hornene er ikke spesielt lange. 
Som vanlig hos hornbiller mangler disse hornene hos hunnen.

Levevis
-------

Larvene lever i morken, død ved. Larveutviklingen tar omtrent ett år.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Burma.

Systematisk plassering
----------------------

Den blir noen ganger plassert som en underart av *Allomyrina dichotoma*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Dynastini MacLeay, 1819
						* Slekten *Allomyrina* Arrow, 1911
							+ *Allomyrina kanamorii* (Nagai, 2006)

Eksterne lenker
---------------

* *Allomyrina kanamorii* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bilder av arten Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
**Anne Olsdotter Evenstad** (født 17. desember 1830, død 30. januar 1909) var en norsk gårdbruker, skogeier og legatstifter på gården Evenstad i Stor-Elvdal.

Hun var født på husmannsplassen Kjølhammar under garden Atneosen, og fikk som ung pike tjeneste på gården Evenstad. Her ble forlovet med odelsgutten Ole Olsen Evenstad (1827–1859) som var sønn av Ole Olsen Evenstad (1798–1859). Forloveden døde like før bryllupet, mens hun gikk gravid med sønnen Ole. Kort tid etter døde også svigerfaren, som testamenterte gården til Anne og den ufødte sønnesønnen. 

Anne Evenstad giftet seg det samme året med Erik Bergersen Messelt (1825–1867), som døde fra henne åtte år etter. Sønnen Ole ble skogbruksutdannet og var ordfører, men også han døde før moren.

Som enke på en av Østerdalens største og rikeste gårder opprettet hun en rekke legat, og støttet flere gode formål. Etter hennes død kjøpte kommunen garden Evenstad. I 1912 ble Evenstad skogskole opprettet på garden med utgangspunkt i en legatgave fra henne. Hun mottok Borgerdådsmedaljen i sølv 1907. Det henger et maleri av henne i Evenstad kapell, som hun bekostet, og en byste, utført av Stinius Fredriksen, ble i 1979 oppsatt ved skogskolen.

Referanser
----------

1. 1 2   oppført som Anne Olsdatter Evenstad, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Anne Evenstad i Norsk biografisk leksikon

| * v
* d
* r
Ole Olsen Evenstad (1739–1806) og hans etterkommere |
| --- |
| Sønner | eidsvollsmann Ole Olsen Evenstad (1766–1833) **·** stortingsmann Ole Olsen Evenstad (1781–1833) |
| Neste generasjoner | Ole Olsen Evenstad (1798–1859)  **·** Ole Olsen Evenstad (1827–1859) og hans forlovede Anne Evenstad (1830–1909)  **·** forstmann og ordfører Ole Olsen Evenstad (1859–1891) |
| Slekta kom fra gården og grenda Evenstad i Stor-Elvdal. Anne Evenstad bekostet Evenstad kirke og opprettet Evenstad skogskole gjennom legatBjørn Ouslands tegneserie Evenstad : storgård, skogskole og distriktshøgskole (1998) forteller slektas historie |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
Chrystiegårdens hovedfasade med to framspringende fløyer. 
 
 
**Chrystiegården** er en kjøpmannsgård fra Brevik som er flyttet og gjenoppført på Norsk Folkemuseum i Oslo. Den ble bygd etter bybrannen i Brevik 1760 og hadde fasade mot Storgata. På innsiden av gata lå et firkantet tun med kjøpmannsgårdens mange hus - hovedbygning, drengestue, bryggerhus, vedskur og uthus med stall, fjøs, løe og låve. På motsatt side av gata lå kjøpmannen brygge med stor sjøbod og lastehus. En urtehage hørte også til anleggget. Gården ble revet og overført til Norsk Folkemuseum i 1916, men gjenoppføringen startet i 1946 og var ferdig i 1971.

Hovedbygningen har et spesiell fasade, med to framspringende fløyer i første etasje. Det er antatt at forbildet er hovedbygningen på Borgestad herregård ved Porsgrunn fra 1690-årene, som igjen er påvirket av grev Ulrik Fredrik Gyldenløves herregård i Larvik fra 1677. Samtiden omtalte dette som «italiensk stil». 

Brødrene Hans og Jørgen Chrystie oppførte hvert sitt hus i denne stilen i Brevik, Chrystiegården og Cochegården. Den sistnevnte ligger stadig på sin opprinnelige plass ved indre havn på Øya. Lokalhistorikeren Wilhelm Swendsen skriver om kjøpmannsgårdene i Brevik:

> *Mot sundet lå stasbygningene - forretningsgårdene - på rad inn til Storgaten. Vi har dem ennå der: Stiansens hotell, Kraftselskapets bygning, Kjøpmann Albretsens hus - men fram for alt ble byen preget av Chrystiegården, Cochegården og Tollboden, disse tre monumentalbygg som helt dominerte den indre havnen med sin særpregede arkitektur.*
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  «Chrystiegården». *norskfolkemuseum.no* **(norsk)**. Norsk Folkemuseum. Besøkt 20. juli 2022.
2. ↑  «W. Swensen: Cochegården og Tollboden i Brevik». *www.porsgrunn.folkebibl.no*. Arkivert fra originalen 15. oktober 2021. Besøkt 20. juli 2022.
Hesselvad steinkiste
**Hesselvad steinkiste** er en hellekiste fra bronsealderen som ligger ved Hesselvad bro. Da man i 1990-årne skulle bygge ny motorvei til Esbjerg mellom Kolding og Esbjerg, ble en del gravhauger undersøkt av arkeologer. Blant andre ble gravhaugen Bredhøj syd for Lejrskov sogn undersøkt. En godt bevarte steinkiste, en form for likkiste, ble funnet i gravhaugen.

Kisten ble målt og flyttet til Hesselvad bro. I forbindelse med flytting av steinkisten holdt Bent Bechmann, tidligere borgermester i Lunderskov kommune, en tale ved flyttingen til den nye plassen. Steinkisten er antatt brukt ved en begravelse midt i bronsealderen, for cirka 3 400 år siden.

Steinkisten består av ti steiner, hvor fem stener er brukt som lokk. Da den ble utgravd inneholdt kisten en sag og noen brukne bronsebeslag fra det en tror kommer fra en foldestol. Treverket er forlengst råtnet bort.

Referanser
----------

1. ↑  «Stenkiste». *at-skabe-er-at-leve*. at-skabe-er-at-leve. 2009. Besøkt 4. august 2018.
2. ↑  «Bredhøjfundet». *Howlingpixel*. arkiv.dk. 2004. Besøkt 4. august 2018.
3. ↑  «Hesselvad Stenkiste». *historiskatlas.dk*. Historisk Atlas. 2002. Besøkt 4. august 2018.
4. ↑  «Steinkiste an der Hesselvad Bro». *Howlingpixel*. Lunderskov Lokalhistoriske Arkiv. 2006. Arkivert fra originalen 4. august 2018. Besøkt 4. august 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Hesselvad stenkiste på Historisk Atlas
* Highways.dk (5-9-2013)

Portal: Danmark
**Kendal Castle** er en borgruin øst for Kendal i Cumbria i det nordlige England. Den står på en liten høyde, *drumlin*, i landskapet. Bygningen har vært en ruin siden tudortiden, men mye er fortsatt intakt og tilgjengelig for publikum. Distriktsrådet i South Lakeland har ansvaret for området.

Historie
--------

Slottet ble antagelig reist mot slutten av 1100-tallet som hjem for baronen av Kendal. Den mest kjente familien som bodde der, var Parr-familien, inkludert Katarina Parr, Henrik VIIIs sjette og siste kone. Hennes familie hadde bodd ved Kendal etter at hennes stamfar, William Parr, giftet seg med arvingen til Kendal, Elizabeth Ros i Edvard IIIs regjeringstid. På den tiden Katarina Parr ble født, hadde familien for lengst forlatt borgen som begynte å forfalle. Katarinas far foretrakk livet ved hoffet i London. Hennes farfar synes å ha vært den siste av familien Parr som bodde på slottet.

* Kendal-slottet i solnedgangKendal-slottet i solnedgang
* Deler av den gjenværende borgenDeler av den gjenværende borgen

Referanser
----------

1. ↑  Porter, Linda (2010): *Katherine, the Queen*, Macmillan, s. 21.

Litteratur
----------

* Fry, P.S. (1980): *The David & Charles Book of Castles*. David & Charles. ISBN 0-7153-7976-3.

Eksterne lenker
---------------

* BBC Cumbria: Oil painting of Kendal Castle in 1650; fantasy picture 2007. Arkivert 14. november 2012 hos Wayback Machine.
* Kendal Castle 1
* Kendal Castle 2
* The Cumbria Directory - Kendal Castle

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Haukeland helsefaghøgskole** var en høgskole for sykepleier- og radiografutdanning, etablert i
Bergen i 1908 under navnet Bergen Kommunale Sykepleierskeforbund. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Bergen.

Den ble etablert som en erstatning for et samarbeid mellom Bergen kommunale sykehus og daværende Vestlandske filial av Røde Kors, som varte fra 1898 til 1908, og ble avviklet fordi Røde Kors og kommunen begge hadde behov for flere sykepleiere enn samarbeidet ga rom for. 

Skolen fikk navnet Bergen kommunale sykepleierskeskole i 1912, for å unngå en navneforveksling med det nyopprettede Norsk sykepleierskeforbund. Skolen var fra starten treårig, og var knyttet til sykehuset, hvor elevene både fikk undervisning, arbeidet og fikk praksisveiledning. 

Skolen hadde navnet Haukeland sykehus sykepleieskole fra 1956, og senere navnet Haukeland sykepleieskole. Skolen fikk høgskolestatus i 1982 og med det navnet Haukeland sykepleierhøgskole. Skolen ble overtatt av staten i 1986. 

Skolen skiftet navn til Haukeland helsefaghøgskole etter at Radiografiutdanningen i Bergen i 1991 fusjonerte inn.

Litteratur
----------

* *Haukeland sykehus sykepleieskole : (tidligere Bergen kommunale sygepleierskole) : 1908-1958*. Bergen, 1958. 14 sider
* *Haukeland sykepleierhøgskole 75 år : 1908-1983*. Redaktør: Rolf Tofte. Bergen: skolen, 1983. 18 sider
* Johanne-Lovise Larsen *"Hver dag er en sjelden gave-" : festskrift til 90-årsjubileet for sykepleierutdanningen ved Høgskolen i Bergen : 1908-1998*. Bergen, 1998 ISBN 82-7709-025-0
* *Profesjonsutdanninger i Bergen*. Redaktør: Egil Ertresvaag. Bergen, 2007. ISBN 978-82-77-09091-7

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon **·** VIAF
 |
**Hauketo** er et strøk i Bydel Søndre Nordstrand, primært med småhusbebyggelse. Strøket er avgrenset av Ljanselva i nord, Øvre Ljanskollen i vest, og Prinsdal i sør. Arealet faller i hovedsak sammen med Hauketo gårds inn- og utmark, som ble utparsellert i flere trinn gjennom 1900-tallet.

I 1925 ble Østfoldbanens trasé lagt gjennom strøket, som dermed fikk sitt jernbanestoppested. Hauketo holdeplass er i dag et viktig trafikknutepunkt med mange daglige anløp av lokaltog.

Hauketo stasjon sett mot sør fra Øvre Prinsdals vei, ca. 1950 Foto: Birketvedt, Jarle / Oslo byarkiv 
Etter krigen ble et område like sør for Hauketo gård utbygd med boligblokker i regi av Akers mekaniske verksted. Frem til 1980-tallet var disse bebodd av ansatte ved bedriften, men deretter er leilighetene blitt gjort tilgjengelige på det åpne markedet. 

Neste større utbygging i området skjedde rundt 1980, da boligblokker og rekkehus ble oppført i randsonen av den nordligste utløperen av Grønliåsen. Boligområdet består av to borettslag som er oppkalt etter to lokale stedsnavn – Nebbejordet og Rugdeberget. 

På slutten av 1980-årene og frem til 2010 har Hauketo utviklet seg til et villaområde, med unntak av borettslagene Nebbejordet og Rugdeberget. 

Et forretningsbygg med et par forretninger og diverse serviceinstitusjoner kom til senere i 1980-årene. Hauketo gård oppstod i middelalderen, og på gårdstunet ligger det et svalgangshus fra 1700-tallet. Det var lenge nokså forfallent, men er blitt restaurert og satt i stand som bolig. Gården ligger langs den fredrikshaldske kongevei, og på gården har det i perioder på 1700- og 1800-tallet vært hvilested for farende folk som skulle til Christiania. Slike hvilesteder må ikke forveksles med skysstasjoner og gjestgiverier. De var enklere steder der folk og hester kunne hvile på reisen til eller fra byen.

Se også
-------

* Hauketo skole
* Hauketo stoppested
* Hauketo-Prinsdal kirke

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hauketo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Historisk turtips på Hauketo & Prinsdal

  

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** GeoNames
 |
*For største by på øya, se* Jolo*.*

**Jolo** (uttales *Holo*) er en 893 km² stor øy på Filippinene, med om lag 300 000 innbyggere. Den utgjør storparten av provinsen Sulu.

Geografi
--------

Øya ligger i Suluarkipelet sør for Suluhavet, mellom den sørfilippinske øya Mindanao og Borneo. Øya er kjennetegnet av sine mange vulkankratere og vulkankjegler. 

På Jolo lever en underart av sikahjort som er endemisk for denne øya alene.

Historie
--------

Jolo var en gang sentrum for et mektig sultanat. Etter den spansk-amerikanske krig motsatte filippinere fra 1899 den nye amerikanske kolobialmakt. Mens motstanden var for det meste over omkring 1902 i resten av landet, vedvarte den på Jolo helt til 1916.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jolo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bilde fra havnen på 1800-tallet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
La Mojarra Stele 1.
**Estela 1 de La Mojarra** er en mesoamerikansk utskåret stein (stele) fra det andre århundre. Stelen ble oppdaget i 1986 ved Aculaelven i nærheten av det arkeologiske funnstedet La Mojarra i delstaten Veracruz i Mexico, ikke langt unna det arkeologiske funnstedet Tres Zapotes. Monumentet er av basalt, som er en magmatisk bergart av vulkansk opprinnelse, veier fire tonn, og er ca. 1,4 meter bredt og 2,0 meter høyt.

Steinen inneholder 535 hieroglyfer isthmisk skrift. Dette er et skriftsystem som var i bruk ved Isthmus av Tehuantepec fra år 500 f.Kr. til 500 e.Kr. []

På høyre side av steinen er det utskåret en mann med en stor hodepryd. På kroppen viser det seg en drakt. Over figuren vises 12 kolonner med glyfer. Blant disse glyfer er det to mesoamerikanske langtidskalenderdatoer som svarer til mai 143 e.Kr og juli 156 e.Kr. Monumentet er et eksempel på den type steler som senere ble et felles minne om kongene i fra mayaområdene i klassisk tid. Estela 1 de La Mojarra oppbevares på Museo de Antropología i Xalapa de Enríquez i den meksikanske delstaten Veracruz.[]

Tolkningen av hieroglyfskriften på stelen har vært omstridt. []

Galleri
-------

* Skisse av våken.Skisse av våken.
* Monument karakter detaljer.Monument karakter detaljer.
* Detaljer om registrering, toppvisning.Detaljer om registrering, toppvisning.
* Detaljer om registrering, bunn utsikt.Detaljer om registrering, bunn utsikt.

Litteratur
----------

* Guernsey, Julia (2007). *Ritual and Power in Stone: The Performance of Rulership in Mesoamerican Izapan Style Art*. University of Texas Press, Austin, Texas, 19. mars 2007. ISBN 978-0-292-71323-9.

Eksterne lenker
---------------

* \* La Mojarra Stele 1 tegning
Moteoppvisning under *Moda Lisboa 2008* med klesmodeller på catwalken.
Fototester er en viktig del av casting-arbeidet.
Mannlig aktmodell og kunststudenter i Brooklyn Museum 1939
**Modell** er en yrkesbetegnelse på en person som jobber selvstendig eller gjennom et modellbyrå og engasjeres for presentasjoner eller fremføringer av klær, smykker eller andre gjenstander, eller som engasjeres for posering i mer eller mindre kunstneriske settinger. Blant oppdragene kan nevnes fotojobber for magasiner (moteserier spesielt), motevisninger (catwalk), reklamefilmer, reklameplakater etc.

Bakgrunn
--------

En modell blir hovedsakelig engasjert på en av to måter; ved å gå på casting eller ved å direktebookes. Det finnes modellbyråer i de fleste byer i verden, ikke bare de nevnte, og noen av de mest attraktive er Women (New York), Marylin (Paris), Elite (Paris, New York, Miami), Ford (New York, Paris), DNA (New York) og View (Barcelona). Blant de mest kjente i Norge er Team Models, Heartbreak, Everybody, MSR og Prestige.

I kunsten brukes gjerne *aktmodeller* for aktstudier. Før det ble vanlig å fotografere måtte modellene kunne holde samme positur i timevis eller kunstneren måtte tegne skisser eller *croquis*. Det er adskillig mer akseptert for modeller å gjøre *akt* enn *pornografi*, og mange modeller har fått betydelig oppmerksomhet i forbindelse med slike jobber. Det kan spesielt nevnes slikt som forsidebildene av Naomi Campbell på tidsskriftet *Photo*. Aktmodeller og bilder av dem får ofte betydelig mindre oppmerksomhet enn andre modeller.

Norske modeller
---------------

Iselin Steiro, Sunniva Stordal, Sonja Wanda, Carmen Hillestad, Rawdah Mohamed, Hanneli Mustaparta, Triana Iglesias, Ceval Omar,

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Models (people) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «modell – kunst», fra *Store norske leksikon*
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av modell og mannekeng Arkivert 4. april 2009 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** NKC **·** BNE
 |
En **modellorganisme** er en art som blir spesielt undersøkt for å forstå spesielle biologiske fenomener, med en forventning om at resultatene funnet i modellorganismen vil gi innsikt i arbeidet med andre organismer.

Modellorganismer blir spesielt brukt for å undersøke årsaker og behandling av menneskelige sykdommer når eksperimenter på mennesker er uønsket eller uetisk. Strategien er at alle organismer på grunn av evolusjonen har liknende metabolske og utviklingsmessige prosesser og genetisk materiale.

Bruk av modellorganismer kan gi viktig kunnskap, men man må være varsom med å generalisere fra en organisme til en annen. I studier der arvelighet har betydning bruker man gjerne organismer med en kort levetid for å kunne studere dem over mange generasjoner; i en del medisinsk forskning bruker man griser, som har en relativt lang levetid, på grunn av anatomiske og fysiologiske likheter mellom griser og mennesker; av samme grunn har man transplantert organer fra griser til mennesker. Hvilken modellorganisme man velger er dermed avhengig av hva man ønsker å studere.

Viktige modellorganismer
------------------------

* Mus (pattedyr)
* Gris (pattedyr)
* Rotte (pattedyr)
* Bananflue (insekt)
* Vårskrinneblom (plante)
* *Caenorhabditis elegans* (rundorm)
* *Escherichia coli* (bakterie)
* Medaka (*Oryzias latipes*) (fisk)
* Sebrafisk (*Danio rerio*) (fisk)
* Gjærsopp (*Saccharomyces cerevisiae*) (sopp)

Referanser
----------

1. ↑  What are 'model organisms'? Arkivert 28. oktober 2006 hos Wayback Machine. på genome.wellcome.ac.uk Arkivert 20. april 2010 hos Wayback Machine.
2. ↑  Fox, Michael Allen (1986). The Case for Animal Experimention: An Evolutionary and Ethical Perspective. Berkeley and Los Angeles, California: University of California Press. ISBN 0-520-05501-2.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Moderat Samling för Åland** er et liberalkonservativt politisk parti på Åland. Partiet oppstod i sin nåværende form i 2013, da Moderaterna på Åland slo seg sammen med representanter fra Obunden samling, men har en organisasjonskontinuitet tilbake til etterkrigstiden.

Historie
--------

Partiet har sin opprinnelse i valgforbundet Åländsk Samling, som første gang stilte til valg til Finlands riksdag, der Åland har ett mandat, i 1948.

I 1967 ble det innkalt til stiftelsesmøte for et fastere organisert parti, Åländska Förbundet. Det endte med splittelse, og mange representanter fra bygdene dannet i stedet Landsbygdens och skärgårdens valförbund (LoS). Et småborgerskap i Mariehamn dannet sitt eget liberale parti. Disse partidannelsene ble forløpere til Åländsk Center og Liberalerna på Åland, som avtegnet seg i løpet av 1970-årene.

De urbankonservative i Mariehamn ble basis for Frisinnad Samverkan (FS), som ble etablert høsten 1967.

Frisinnad Samverkan skiftet navn til Moderaterna på Åland i 2011 og slo seg sammen med Obunden samlings lagtingsgruppe og regjeringsmedlemmer i 2013.

Moderat Samling för Åland og deres forløpere har i alle år vært representert i Ålands lagting og deltatt i valgforbund ved valg til Finlands riksdag.

Den moderate Roger Jansson har vært både Ålands regjeringssjef (1995–1999) og riksdagsmann (2003–2007).

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  «Om oss» **(svensk)**. Moderat Samling för Åland. Arkivert fra originalen 18. februar 2022. Besøkt 18. februar 2022.
2. 1 2 3 4  Söderlund, Peter (2008). «Partisystemets utveckling på Åland». *Politiikka* **(svensk)**. 50 (2): 128–138. ISSN 0032-3365.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Politiske partier på Åland |
| --- |
| Liberalerna på Åland **·** Moderat Samling för Åland **·** Obunden samling **·** Ålands Framtid **·** Ålands socialdemokrater **·** Åländsk Center | Ålands flagg |

Portal: Konservatisme
***Victory*** var navnet på en – eller to – av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.

*Victory* ble opprinnelig startet i 1941 og var en typisk radioavis, det vil si den brakte videre nyhetene fra London-sendingene. Navnet henspeilte på de alliertes bruk av «V» og «Victory» som symbol for seier. 
Avisen ble første gang rullet opp og stanset midtsommers 1943. Flere av folkene bak avisen ble arrestert, deriblant redaktøren Olav Hilton.

Fire studenter, Stein Finne, Svein Hovind, Arne Klem og Finn Kongsgaarden startet imidlertid avis sammen. De laget en typisk nyhetsavis, 2 – 3 ganger ukentlig. Den illegale, etablerte «presseledelsen» oppfordret dem til å ta over navnet «Victory», og på denne måten ble avisen eller avisnavnet ført videre. Det var flere grunner til å «overta» en avis på denne måten: At utgivelsene fortsatte viste at den illegale pressa ikke lot seg stanse av opprullinger. Man beholdt goodwill. Og man kunne, kanskje, føre tyskere bak lyset.

Etter de tyske aksjonene mot de illegale avisene under det såkalte «pressekrakket» i 1944 ble det gjennomført en lignende dekkoperasjon med navneskifte: *Victory* ble ad-hoc omdøpt til «V-posten». Denne avisen var nemlig rullet opp, og medarbeidere satt arrestert. Ved å vise at «V-posten» fortsatt kom ut prøvde mann å dekke de som satt inne. Noe senere tok avisen tilbake sitt egentlige navn.

Studentenes utgave av *Victory* holdt det gående i om lag et år, til sent på høsten 1944. Da klarte tyskerne til slutt å få ram på avisen. Sju av de sentrale personene og flere av distributørene ble arrestert.

Referanser
----------

1. ↑  Side 106. Hans Luihn: *De illegale avisene*, Universitetsforlaget (1960)

Portal: Andre verdenskrig
**Gerd Karin Bjørhovde** (født 27. april 1943 i Harstad) er norsk professor emerita i engelsk litteraturvitenskap. Hun fullførte sitt hovedfag i engelsk ved Universitetet i Oslo i 1970, og startet i 1971 i stilling som lektor ved Tromsø offentlige lærerskole. I 1974 ble hun ansatt som universitetslektor i engelsk ved det nyopprettede Universitetet i Tromsø.

I sin forskning har Bjørhovde vært opptatt av feministiske perspektiver og kvinnelige forfattere. Hun har forsket på kvinneperspektiver i engelskspråklig litteratur og kvinners bidrag til utviklingen av romanen som kunstnerisk uttrykk. I sammenheng med sin forskning har Bjørhovde publisert en betydelig mengde forskningsartikler og vært redaktør for flere antologier og bøker.

Hun har vært engasjert i politiske spørsmål og har vært aktiv i Sosialistisk Venstreparti i Tromsø fra 1971–2007, med flere perioder i kommunestyret, og som gruppeleder og formannskapsmedlem i perioden 1991-1999. I tillegg har hun hatt en rekke kulturpolitiske verv i Tromsø opp gjennom årene, blant annet som styremedlem i kinostyret (2000-2007), og i styret for Tromsø internasjonale filmfestival, TIFF (2000-2009). For sistnevnte var hun styreleder fra 2005 til 2009. Hun er en aktiv samfunnsdebattant med en rekke kronikker, foredrag og debattinnlegg på samvittigheten.

Fra 2002–2008 var Bjørhovde prorektor ved Universitetet i Tromsø, hvor hun hadde et spesielt fokus på internasjonalisering av forskning og utdanning og på likestillingsarbeid ved universitetet. Hun har også hatt en lang rekke verv i komiteer, utvalg og styrer. Blant annet var hun leder for Kif-komitéen i årene 2007–2013 (Kvinner i forskning - integreringskomiteen, fra 2014 kalt Komité for kjønnsbalanse og mangfold i forskning). Hun var nestleder i styret for Senter for grunnforskning fra 2004 til 2013. Hun har også vært styremedlem og nestleder i Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening i 1990–1998, og styreleder for Det faglitterære fond i årene 1998–2004

Bjørhovde mottok Troms fylkes likestillingspris i 1993 blant annet for initiativet og ideen til «kvinneforskermaraton», arrangementet Nettverk for kvinner i forskning ved UiT startet i 1989. I 1998 mottok hun også Universitetet i Tromsøs likestillingspris.

Publikasjoner
-------------

* 

* (no) Publikasjoner av Gerd Karin Bjørhovde i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Personopplysninger, UiT
* Intervju

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** BNE **·** CRIStin
 |
**Felixstowe** er en havneby for Nordsjøtrafikk i Suffolk i England. Byen har Storbritannias største containerhavn.

Det har ligget en landsby på stedet siden før normannernes erobring i det 11. århundre. Stedet ble etterhvert viktig for Englands forsvar, som i 1667 da nederlandske soldater gikk i land og mislyktes i å ta det lokale martellotårnet. 

Så sent som i 1886 ble Felixstowe en viktig havn. Turismen økte på samme tid, og i 1905 ble piren konstruert. Stedet ble et fasjonabelt feriemål i viktoriansk tid, ikke minst som følge av at Felixstowe stasjon og piren ble åpnet, og at den tyske keiserfamilien besøkte stedet. 

Havnen er den tredje viktigste i Storbritannia, etter Southampton og Tilbury, med 35 % av landets containertrafikk, og den fjerde travleste i Europa etter Rotterdam, Hamburg og Antwerpen. I 2002 ble den også rangert som den tyvende travleste i verden. 

Det er gode veiforbindelser til Midlands via A14 og til London via A12. 

Elven Orwell renner ut i sjøen ved Felixstowe.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Felixstowe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |



1. ↑  .
**Muhamed Konjic**, vanligvis kalt **Mo Konjic**, (født 14. mai 1970 i Bosnia-Hercegovina) er en bosnisk tidligere landslagsspiller i fotball. Han spilte 19 landskamper og scoret 2 mål for Bosnia og Hercegovina.

Biografi
--------

Konjic startet sin karriere i Tuzla, og har senere spilt for mange forskjellige klubber. Først var han en sesong i Belisce, mens han fra august 1993 og fram til sommeren 1996 spilte for Zagreb. Hans neste proffopphold ble i sveitsiske FC Zürich, deretter var han to sesonger i Monaco. I januar 1999 kjøpte Coventry City Konjic for £2 000 000. Han debuterte i Premier League den 6. februar 1999 mot Tottenham Hotspur i en kamp som endte 0-0. Totalt ble det over 130 ligakamper i Coventry før han i mai 2004 gikk gratis til Derby County. Han debuterte for denne klubben den 11. september 2004 i en ligakamp mot Reading. Den siste delen av hans karriere var han mye plaget av skader, og hans eneste obligatoriske kamp for Derby County i 2005/06 sesongen var en kamp mot Grimsby Town i den engelske ligacupen den 24. august 2005.

Mo Konjic ble enig med Derby om å avslutte kontrakten den 17. april 2006, og han bestemte seg deretter for å legge opp som fotballspiller for å satse på en videre trenerkarriere.

Karriere som spiller
--------------------

|
|  |
| Klubb | Ligakamper | Ligamål | Periode |
| Tuzla | 8 | 0 | 1990 - 1992 |
| Belisce | 18 | 0 | 1992 - 1993 |
| NK Zagreb | 63 | 5 | 08/1993 - 05/1996 |
| FC Zürich | 36 | 5 | 08/1996 - 05/1997 |
| Monaco | 37 | 2 | 08/1997 - 01/1999 |
| Coventry | 138 | 4 | 01/1999 - 05/2004 |
| Derby County | 16 | 0 | 05/2004 - |

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID d7eeab29[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   transfermarkt.com, oppført som Muhamed Konjic, Transfermarkt spiller-ID 10022, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Muhamed Konjić – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Muhamed Konjić – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Muhamed Konjić – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Muhamed Konjić – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Muhamed Konjić – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Muhamed Konjić – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Muhamed Konjić – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Muhamed Konjić – FBref Rediger på Wikidata
Aristokrater på ball i Hofburg. Maleri av Wilhelm Gause (1900).
Et **ball** (fra fransk *baler*, danse) er en finere dansetilstelning som vanligvis holdes i en ballsal.

Deltakerne har på seg aftenantrekk, som er spesifisert på invitasjonen som galla (ballkjole/kjole og hvitt) eller smoking. Pardans er en viktig del av ballet, da særlig i form av selskapsdans. Når ballet også omfatter en middag, begynner gjerne dansen med en polonese. Ballet avsluttes gjerne av kotiljong, *cotillon* (en kontradans). Ordet «ball» kommer fra latin *ballare*, som betyr å danse.

Varianter av ball inkluderer skoleball, studentball, avslutningsball, vår, jul og nyttårsball, kostyme- og maskeradeball. Ballsesongen i Wien og Tyskland sammenfaller med karnevalssesongen og regnes tradisjonelt fra 11. november og frem til faste, med de store operaballene helgen før fasten.

Promenader – engelsk *proms* viser til at gjestene går – promenerer – i polonese ved begynnelsen av et ball eller cotillon. Promenadeballene, proms, har sin forløper i de eksklusive debutanteballene.

Se også
-------

* Maskeball
* Operaball
* Operaballet i Oslo

Eksterne lenker
---------------

* (en) Balls (dance) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Österreichisches Musiklexikon **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Changjiang** (kinesisk: 昌江区; pinyin: *Chāngjiāng Qū*) er et bydistrikt i kinesiske provinsen Jiangxi. Det ligger under byprefekturet Jingdezhen. Det har et areal på 391,8 km² og teller ca. 160 000 innbyggere (2006).

Kulturminner
------------

Den gamle brennovnen i landsbyen Hutian (湖田古瓷窑址, *Hutian gu ciyao zhi*, *Hutian ancient kiln site*) ble i 1982 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. Den er en av Kinas mest berømte historiske porsellensovner. Den var i drift fra De fem dynastiers tid (907–960), gjennom hele Songdynastiet (960–1279) og Yuandynastiet (1271–1368) og innstilte sin produksjon rundt mideten av Ming-dynastiet.

Administrative enheter
----------------------

**Subdistrikt:**

* Xijiao 西郊街道

**Storkommuner:**

* Jingcheng 竟成镇, Nianyushan 鲇鱼山镇

**Kommuner:**

* Lümeng 吕蒙乡, Liyang 丽阳乡, Hetang 荷塘乡

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 9. desember 2012. Besøkt 11. april 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Informasjonsside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Jakob Ulfsson** (født i 1430-årene på Hacksta gård i Trögds härad i vestre Uppland i Sverige, død våren 1521 på Mariefreds kloster) var en svensk katolsk erkebiskop, stundom kalt *Örnfot* etter det våpenskjold han førte.

Jakob Ulfsson var erkediakon i Växjö da han i 1470 ble utnevnt til erkebiskop av Uppsala, og bispeviet i Roma av erkebiskop Šimun Vosić av Bar. Han bekledte dette embede til 1514. Jakob Ulfsson var i likhet med både sine forgjengere og sin etterfølger på erkebispestolen unionsvennlig, men i motsetning til disse opptrådte han i alminnelighet ikke fiendtlig mot Sturene og det svensk-nasjonale parti.

Imidlertid kom det i 1497 til åpent brudd mellom Jakob Ulfsson og Sten Sture. Jakob Ulfsson og det øvrige riksrådet avsatte Sture fra riksforstanderposten; denne beleiret Jakob Ulfsson på hans slott Stäket, men en dansk hær brakte erkebiskopen hjelp. I det hele tatt lettedes ved disse begivenheter i høy grad Kong Hans’ bestigelse av den svenske trone. Senere ble Jakob Ulfsson og Sten Sture atter forsonet.

Jakob Ulfsson har i kulturell henseende betydning ved det var under hans fremme at boktrykkerkunsten ble introdusert i Sverige, og videre turde opprettelsen av universitetet i Uppsala i 1477 i en vesentlig grad kunne tilskrives ham. Jakob Ulfsson nedlag i 1514 sin verdighet som erkebiskop og døde i en meget høy alder på Mariefreds kloster.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi begynner med erkebiskop Šimun Vosić (Vossich), ettersom det ikke er bevart for ettertiden hvem som bispeviet denne.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Svenskt biografiskt lexikon, «Jakob Ulvsson», Svensk biografisk leksikon-ID 12030[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   LIBRIS, oppført som ärkebiskop Jacob Ulvsson, SELIBR 305027, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Svenska kyrkan, «Jakob Ulvsson», besøkt 27. februar 2020[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  catholic-hierarchy.org offon, lest 30. desember 2021

Kilder
------

* Ulfsson, Jakob i Christian Blangstrup, *Salmonsens Konversationsleksikon* (2. udgave, 1928)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jakob Ulfsson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Svenskt biografiskt lexikon **·** Prabook **·** Catholic-Hierarchy **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** LIBRIS **·** ULAN
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Mexicos flagg Mexico |
| Friidrett |
|  Parapanamerikanske leker |
| Bronse | Lima 2019 | 1500 m - F11 |

**Alejandro Pacheco Castillo** (født 15. august 1990) er en meksikansk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klasse F11. Dette er en klasse for blinde utøvere innen parafriidrett. Han konkurrerer i mellomdistanseløp og langdistanseløp.

Bakgrunn
--------

Pacheco mistet synet på grunn av nerveskader etter misbruk av alkohol og narkotika. Han debuterte internasjonalt i 2014, og trenes av Rosa Montalvo.

Idrettskarriere
---------------

Caicedo deltok i Parapanamerikanske leker 2019 i Peru, og fikk der bronse på 1500 meter i klassen F11, bak Rosbil Guillén fra Peru og Jimmy Fabricio Caicedo fra Ecuador. Som ledsager hadde han Fidel Reyes. Han deltok også på 5000 meter, men der ble han diskvalifisert.

Referanser
----------

1. ↑  IPC - *Alejandro Pacheco Castillo*, besøkt 2. desember 2019.
2. ↑  Lima 2019 - *Men's 1500m T11* Arkivert 2. desember 2019 hos Wayback Machine. besøkt 2. desember 2019.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata*
* (en) Profil hos IPC
* (en) Profil hos Parapanamerikanske leker 2019 Arkivert 2. desember 2019 hos Wayback Machine.
**Changwu** (kinesisk: 长武县; pinyin:  *Chángwǔ Xiàn*) er et fylke i provinsen Shaanxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Xianyang.

Folkemengden var på 169 840 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Zhaorentempelets hovedhall (*Zhaoren si dadian*, 昭仁寺大殿) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommuner:**

* Zhaoren, Xianggong, Jujia, Dingjia, Hongjia, Tingkou

**Kommuner:**

* Randian, Yuyuan, Penggong, Dizhang, Zaoyuan

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmeside
* Main Hall of Zhaoren Temple

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |