Et SIM-kort fra Telenor
Et **SIM-kort** (SIM er en forkortelse for *Subscriber Identity Module*) er en type smartkort som brukes i mobiltelefoner. Uten at et korrekt SIM-kort er satt inn i telefonen kan den ikke brukes til samtaler eller tekstmeldinger. I de fleste land kan man imidlertid ringe nødnummeret uten gyldig SIM-kort.

Fysiske og flyttbare SIM-kort
-----------------------------

SIM-kort fås i flere størrelser:

* SIM-kortets opprinnelige størrelse (85.60x53.98 mm, også kalt 1FF), samme størrelse som et vanlig kredittkort.
* mini-SIM (25x15 mm, også kalt 2FF).
* micro-SIM (15x12 mm, også kalt 3FF).
* nano-SIM (12.3x8,8 mm, også kalt 4FF).

I et SIM-kort er det lagret opplysninger om blant annet abonnenten og operatøren. Opplysningene i kortet brukes til å opprette kontakt mellom abonnenten og de forskjellige elementene i mobilsystemet han er knyttet til. En viktig funksjon er å identifisere brukeren overfor mobilsystemet slik at han kan ringe og motta samtaler, samt sørge for at bruken av abonnementet blir fakturert rett. Abonnentens telefonnummer er normalt ikke lagret på kortet. I stedet er hver kort utstyrt med et eget unikt serienummer. Når noen ringer til en mobiltelefon blir det sjekket i Home Location Register (HLR) hvilket SIM-kortnummer som er knyttet til det oppringte nummeret, og samtalen blir så rutet til rett mottaker. Det er derfor mulig å bytte SIM-kort uten å bytte telefonnummer.

SIM-kortet kan flyttes fritt mellom mobiltelefoner. Dermed kan man bytte mobiltelefon uten å kontakte operatøren.

SIM-kortet har også et lite flashminne hvor det kan lagres data. Dette kan være SMS-meldinger, telefonbokoppføringer, liste over foretrukne nettverk og diverse andre innstillinger som operatøren krever.

De fleste SIM-kort er utstyrt med PIN-kodefunksjon. Dersom denne er aktivert kan uvedkommende ikke misbruke abonnementet. Kasserte SIM-kort er EE-avfall og brukte kort skal leveres til mobilforhandler eller offentlig mottak for EE-avfall.

Videreutviklinger
-----------------

eSIM og iSIM er nyere utviklinger av SIM-standarden. Både eSIM og iSIM er basert på integrering i maskinvare for ekstra sikkerhet (i motsetning til programvare).

* **eSIM**, står for «innebygd SIM» (*embedded SIM*). eSIM ble utviklet som en åpen, leverandør-nøytral standard av GSM Association (GSMA). Dette er fremeles et fysisk SIM-kort, men som er loddet permanent istedenfor å være avtagbart. Godkjente brukere kan aksessere og oppdatere SIM-kortet over nett. I tillegg til muligheten for å oppdatere («bytte SIM-kort») digitalt, så er eSIM mindre enn et fysisk SIM-kort, og kan ikke stjeles (uten å også stjele telefonen).
* **iSIM**, står for «integrert SIM» (*integrated SIM*). iSIM er en mer nylig standard som er under utvikling, men som allerede har fått bred støtte i industrien. iSIM kan bygges inn som en del av en prosessor eller systemchip. iSIM sees på som en viktig komponent for å gi økt sikkerhet og redusert kostnad på enheter som skal kobles til tingenes internett.

Referanser
----------

1. ↑  «SIM, eSIM, iSIM. What's the Difference? - Arm Blueprint». Arkivert fra originalen 26. oktober 2020. Besøkt 23. oktober 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |