recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Liten hageblomsterflue** (*Syrphus vitripennis*) er en middelstor flue som tilhører familien blomsterfluene. Den finnes over hele landet.

Utseende
--------

En middelsstor (8–12 mm), gul og svart blomsterflue. Den kjennes forholdsvis lett på at baklårene er svarte minst i de innerste 2/3 – hos andre *Syrphus-*arter er de mer gule. Den ligner noe på en veps, men er ikke av de beste vepsetterligningene. Hodet er stort og bredt, fasettøynene mørkrøde og nakne. De møtes i pannen hos hannen, men er bredt skilte hos hunnen. Antennene er nokså korte, for det meste gule. Ansiktet er gult. Thorax er svart med grønnlig bestøvning, litt matt. På sidene er den tett kledt med gule hår. Scutellum er lysgult. Bakkroppen er avlangt oval. litt flat, med dypt svart grunnfarge. Det andre leddet har gule sideflekker, det tredje og fjerde vanligvis brede gule tverrbånd som er litt innskåret bak i midten. Det femte leddet er nesten helt gult, det sjette gult, men svart ved roten. Beina er slanke, gule og svarte. Vingene er glassklare med nesten usynlig vingemerke. Arten er i gjennomsnitt noe mindre enn de andre nordiske *Syrphus-*artene, men overlapper mye med dem i størrelse.

Levevis
-------

Larvene lever av bladlus. De voksne fluene kan finnes fra mai til oktober og besøker mange slags blomster, arten overvintrer som larve.

Utbredelse
----------

Arten er meget vidt utbredt. Den finnes i så godt som hele den palearktiske sone, inkludert Svalbard, og i mesteparten av Nord-Amerika. Den er kjent for å vandre mye, og det er trolig at funnene på Svalbard dreier seg om innfløyne individer. I Norge er den funnet over hele landet, men er kanskje ikke fullt så vanlig i Nord-Norge som *Syrphus ribesii* og *Syrphus torvus*.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* **Fluer** (Brachycera)
	+ **Muscomorpha**
		- **høyerestående fluer** [Cyclorrhapha)
			* **Aschiza**
				+ **blomsterfluer** (Syrphidae)
					- underfamilie Syrphinae
						* gruppe Syrphini
							+ slekten hageblomsterfluer, *Syrphus* Fabricius, 1775
								- liten hageblomsterflue, *Syrphus vitripennis* Meigen, 1822

Litteratur
----------

* Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. *Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.* Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5

Eksterne lenker
---------------

* (en) *liten hageblomsterflue* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *liten hageblomsterflue* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *liten hageblomsterflue* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *liten hageblomsterflue* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *liten hageblomsterflue* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *liten hageblomsterflue* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *liten hageblomsterflue* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Syrphus vitripennis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Foto av en hunn
**Psykoblokk** er en svært ukjent og ubrukt gren av magien beskrevet i *Harry Potter*-bøkene av J.K. Rowling. Professor Severus Slur har uttalt at «*Psykoblokking, Potter. Magisk forsvar av sinnet mot inntrengning utenfra. En lite kjent gren av magien, men ikke mindre nyttig for det.*» Pskykoblokk er altså forsvar av sinnet mot inntrenging utenfra. Om man er god i Pskykoblokk kan man hindre andre trollmenn å trenge seg inn i ens tanker ved hjelp av psykomantikk. Det blir da aktuelt å bruke verifiserum i stedet. Formelen for å trenge seg inn i andres tanker er **sesampsykus**, og en svært effektiv motforbannelse er *parero*. Ved bruk av motforbannelsen *parero* kan du selv trenge deg inn i personen som bruker psykomantikk mot deg, som beskrevet i Harry Potter og Føniksordenen. 

Kjente trollmenn som er gode i psykomantikk:

* Severus Slur
* Tom Dredolo Venster (Senere Voldemort)
* Albus Humlesnurr
* Horatsion Snilehorn
* Draco Malfang
* Bellatrix DeMons (Da hun lærer sin nevø Draco denne grenen i magi.)

Portal: Litteratur
**Svein Lorentzen** (født 30. mars 1945 i Namsos) er en norsk pedagog og utdanningshistoriker. Han er professor emeritus fagdidaktikk ved NTNU.

Han forsvarte dr. philos.-graden i 1986 på en avhandling om *Ungdomsskolens samfunnsfag i historisk og komparativt perspektiv*. Han ble utnevnt professor i fagdidaktikk i 1991. Han var leder for NTNUs program for lærerutdanning fra 1996 til 2001 og var medlem av rektors ledergruppe samme periode. Han var styremedlem ved NTNU fra 2005 til 2009 og medlem av flere programstyrer i Norges forskningsråd. 

I 2005 utga han boka *Ja, vi elsker. Skolebøkene som nasjonsbyggere 1814–2000*. Den analyserte hvordan skolens lærebøker har vært med på å forme nordmenns nasjonale selvbilde siste 200 år, og utviklingen fra lærebøkene som redskap til å innprente nasjonale holdninger, til et mer reflekterende syn på nasjonal identitet siste tiår.

Bibliografi
-----------

* (no) Publikasjoner av Svein Lorentzen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Svein Lorentzen i BIBSYS
* *Ja, vi elsker. Skolebøkene som nasjonsbyggere 1814–2000* 2005 ISBN 9788279351825
* *Skolen som samfunnsmedisin visjoner og virkelighet i 1980-årenes amerikanske skoleutvikling* 1990
* *Samfunnsfag på amerikansk et apropos til norsk fagplanutvikling karakteristika og utviklingstrekk ved social studies i USA, med hovedvekt på tendenser i 1970- og 80-årenes fagplandebatt* 1987 ISBN 82-519-0844-2
* *Fra fag til emner- ungdomsskolens samfunnsfag i historisk perspektiv* 1987 ISBN 82-519-0843-4

Eksterne lenker
---------------

* Ansatteside ved NTNU

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** CRIStin
 |
**Bruno Grimmek** (født 16. januar 1902 i Berlin, død 1969) var en tysk arkitekt.
Etter andre verdenskrig tegnet han bygninger ved Messe Berlin og utbygginger av Technische Universität Berlin. Han var med å tegnet Amerika-Haus. I løpet av 1950-tallet tegnet han flere undergrunnsstasjon i Vest-Berlin: Afrikanische Straße, Hansaplatz, Turmstraße, Birkenstraße, Westhafen, Amrumer Straße og Rehberge. Han videreførte byggestilen Alfred Grenander skapte på 1920-tallet. Blant Grimmeks medarbeider var Rainer G. Rümmler som senere kom til å tegne flere undergrunnsstasjoner i Berlin.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 24. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Structurae, Structurae person ID 1009770, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bruno Grimmek – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |

Portal: Tyskland
**Barnevelsignelse** er overgangsrite som brukes i flere kristne trossamfunn som ikke praktiserer dåp av barn. Ritualet omfatter bønn for barnet, og en velsignelse av barnet. 

Barnevelsignelsen er ikke en «dåp», derfor regnes ikke de som er barnevelsignet som *medlemmer* i kirkesamfunnet, men som *tilhørige* eller *tilsluttet*. Denne tilhørigheten kan likevel utløse økonomisk tilskudd til trossamfunn, fra den norske stat.

Navngivning
-----------

Å gi barnet et navn er ikke en del av barnevelsignelsen. Men vanligvis kunngjøres barnets navn under denne seremonien.

Ofte markeres seremonien hjemme hos familien sammen med slekt og venner.

Barnevelsignelse i pinsebevegelsen
----------------------------------

Det er frivillig å la et barn barnevelsigne i pinsebevegelsen. Men de fleste blir barnevelsignet og det er vanlig å ha barnevelsignelsen når barnet er noen måneder gammelt. 

Denne seremonien finner sted i et av menighetens møter, som regel i et søndagsmøte. Familien kommer frem og blir presentert for menigheten. Møtelederen eller pastoren, holder barnet, og sammen med menigheten blir barnet, på en enkel måte, bedt for og velsignet. 

Barnevelsignelsen praktiserer fordi pinsebevegelsen ikke har barnedåp, men *troende dåp*, vanligvis (feilaktig) omtalt som *voksendåp*. Dåpen er frivillig og skjer på den kristnes bekjennelse og tro, og ikke på grunn av alder eller fordi en blir voksen. Den eneste betingelse for å bli døpt er bekjennelsen av *å tro på Jesu Kristi frelsesverk*. Derfor kalles dåpen troende dåp, og det er ikke uvanlig at ganske unge mennesker lar seg døpe.

Se også
-------

* Dåp i pinsebevegelsen
**Barneverns- og helsenemnd**, tidligere kalt **fylkesnemnd for barnevern og sosiale saker**, er norske statlige organer som fatter vedtak om overtakelse av omsorg for barn, tvangsplassering av barn med atferdsvansker, tvangsinnleggelse av rusmiddelmisbrukere, og fremlegg om fratakelse av foreldreansvar for domstolene.

Fra 2020 er det ti nemnder, som hver dekker ett eller to fylker. Ved behandling av saker består nemndene av en nemndsleder og – avhengig av sakstype – ett eller to alminnelige medlemmer og ett eller to sakkyndige medlemmer.

Fylkesnemndene ble etablert 1. januar 1993 og er uavhengige domstollignende forvaltningsorganer. Deres vedtak kan bare overprøves av domstolene. De er administrativt underlagt Sentralenheten for fylkesnemndene.

Fylkesnemndenes har sitt hjemmelsgrunnlag i barnevernloven.

Referanser
----------

1. ↑  Antall ansatte ifølge Forvaltningsdatabasen.

Eksterne lenker
---------------

* Lov om barneverntjenester (barnevernloven), kapittel 7 om «Saksbehandlingsregler for fylkesnemnda» hos Lovdata.no
* Riksrevisjonens undersøkelse av saksbehandling i Fylkesnemndene for barnevern og sosiale saker. Dokument 3:10 (2014-2015). Overlevert Stortinget 29.06.2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Forvaltningsdatabasen **·** Forvaltningsdatabasen **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Ny-avantgarden i politisk 1970-talls kunst** er betegnelsen på den nye politisk ideologiske kunsten på 1960–70-tallet, i motsetning til historiske avantgarden fra starten av 1900-tallet.

Morten Krohg var en eksponent for denne kunsten i Norge og skal ha sagt :

*«Det mer eller mindre ideologiske formspråk blir en del av den nye avantgarden (…) Man ønsker en ny sosial og realistisk kunst, en kunst alle forstår på likt grunnlag».*
Med dette mente man at kunsten skulle virke så sterkt at den kunne bygge bro mellom folk og eliten i samfunnet. Kunsten skulle peke på løsninger og vise sosialismen som det rette alternativet. Arbeidsfolket skulle stå fram som seirende og ikke lidende, bilde skulle formidle en positiv holdning, skape forventning og håp. Håpet skulle hjelpe folk til å holde motet oppe i påvente av den store politiske omveltningen. Omsorg skulle bli vist i bildespråket samtidig som et politisk problem var i fokus .

Referanser
----------

1. ↑  Huyssen, Andreas, 1984, *Mapping the Postmodern*, New German Critique 33, Telos Press.
2. ↑  Veiteberg, Jorunn, 1982, "Kunst og kvinnekamp: ein analyse av og refleksjonar omkring tre utstillingar i Bergen 1975-1980", Hovudfagsoppgave i kunsthistorie, Universitetet i Bergen.
3. 1 2 3  Veiteberg, Jorunn, 1998, *Den Norske plakaten*: hos Nasjonalbiblioteket
**Svein Linge** (født 1947 i Valldal på Sunnmøre[]) er en norsk bonde, journalist, redaktør og forfatter.

Han har eksamen fra Volda Lærarskule i 1969, og tok grunnfag engelsk i 1972 og grunnfag historie i 1973. Linge underviste i ungdomsskolen i hjembygda og i Oslo. Han var lærer på Solbakken folkehøgskole i 1974-1975.[]

Han var ferievikar I NRK Ålesund i 1970, frilansjournalist for *Sunnmørsposten* i 1971-1975, journalist i *Bondebladet* 1978-1979 og informasjonssjef på Det Norske Teatret fra 1979 til 1986. Linge var redaktør i lokalavisa *Storfjordnytt* fra 1988 til 1992. Han arbeidet som lærer ved Valldal ungdomsskule fram til 2010. Han har senere skrevet historiske artikler i lokalavisa, i *Sunnmørsposten* og i *Åndalsnes Avis*. 

Han hadde vervet som formann i BUL Oslo fra 1984 til 1986. 

Han flyttet tilbake til hjembygda og overtok farsgården i 1986, og drev økologisk drift med sau og frukt. Han satt som leder av Norddal kulturstyre i 1988 - 1992, og var medlem av Norddal kommunestyre fra 1992 til 2012, og Norddal formannskap fra 1996 – 2004.

Biografien om Martin Linge er hans debut som bokforfatter.

Bibliografi
-----------

* *Mennesket og krigshelten Martin Linge*, Kolon forlag (2019) ISBN 9788230020067

Referanser
----------

1. ↑  Bokpresentasjon på ark.no (Besøkt 19. november 2019)
**Barnevern** er en offentlig tjeneste, som har til hovedoppgave å sikre at barn og unge som lever under forhold som kan skade deres helse og utvikling, får nødvendig hjelp og omsorg til rett tid, og bidra til at barn og unge får trygge oppvekstvilkår. Barnevernet gir hjelp til barn og unge som utsettes for omsorgssvikt og barn og unge med alvorlige atferdsvansker. Barnevernet er først og fremst en hjelpetjeneste, men i den grad lovverket åpner for det kan barnevernet iverksette svært inngripende tvangstiltak. Dette stiller store krav til barnevernets arbeid, og til at rettssikkerheten til barn og foreldre blir ivaretatt på en god måte.

Barnevernet bygger på et sett med rettsprinsipper, hvor hensynet til barnets beste står sentralt, sammen med prinsippet om ikke-diskriminering, prinsippet om barnets rett til liv og utvikling, og prinsippet om barnets rett til å bli hørt. Dette følger av FNs konvensjon om barnets rettigheter (Barnekonvensjonen), som ble vedtatt av FNs generalforsamling 20. november 1989. Barnekonvensjonen og utgjør en del av folkeretten, ble ratifisert av Norge i 1991, og gjelder fra 2003 som norsk lov.

I Norge er barnevernets virksomhet hjemlet i barnevernloven.

Se også
-------

* Barnevern i Norge
* Familievern
* Voksenvern

Referanser
----------

1. ↑  «NOU 2016:16 – Ny barnevernslov — Sikring av barnets rett til omsorg og beskyttelse». regjeringen.no. 29. september 2016. Besøkt 22. november 2022.
2. ↑  «FNs konvensjon om barnets rettigheter». regjeringen.no. 21. november 2022. Besøkt 22. november 2022.
3. ↑  «Lov om barneverntjenester (barnevernloven)». lovdata.no. 25. mars 2022. Besøkt 22. november 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NDL **·** NKC
 |
| Det gabonske kuppet |
| --- |
| Kart over Gabon |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 17.–18. februar 1964 |
| Sted | Gabon |
| Resultat | Kuppet mislyktes. Gabons president gjenerobret makta med fransk hjelp, kuppmakerne fengsles. |

 |
| Stridende parter |
| Gabons flagg Gabon
Frankrikes flagg Frankrike | Gabons flagg Kuppmakere |

Gabonske og franske offiserer i 1959
**Det gabonske kuppet 1964** var en militær konflikt mellom den 17. og 18. februar 1964 der en gruppe på 150 offiserer forsøkte å styrte president Léon M'ba og ta makta i Gabon.

Kuppet
------

De 150 kuppmakerne lyktes i å arrestere M'ba og flere medlemmer av regjeringen. Den nye militærregjeringen utstedte en melding over radio til det gabonske folket, og bad dem om å forholde seg rolig. Militærjuntaen forsikret også folket om at den fransk-vennlige utenrikspolitikken ville forbli uforandret. En midlertidig regjering ble etablert, og Jean-Hilaire Aubame ble utvalgt som republikkens nye president. 

Interimregjeringen bestod av 10 statsråder og en statsminister, som alle var Leon Mbas politiske motstandere:

* Jean Hilaire Aubame
* Paul Gondjout
* Germain Mba
* Jean Marc Ekoh
* Jacques Libizangomo
* Philipe Maury
* Emmanuel Mbene
* Emile Kassa Mapési
* Boucka Bou Nziengui
* Eugène Amogho
* Eloi Chambrier

Aubame hadde ikke vært involvert i kuppet, men hadde vært M'bas største politiske motstander. M'ba ble sendt til Lambaréné, 250 kilometer fra hovedstaden Libreville. Det var ingen større opptøyer eller voldsomme reaksjoner på kuppet innad i Gabon, og militærjuntaen tolket dette som at de hadde folkets støtte.

Fransk intervensjon
-------------------

Etter å ha blitt informert om kuppet av den gabonske stabssjefen Albert-Bernard Bongo, bestemte Frankrikes president Charles de Gaulle seg for å hjelpe M'ba-regjeringen tilbake til makten. Denne beslutningen var i tråd med en traktat som ble inngått av den gabonske regjeringen og Frankrike da Gabon ble selvstendig i 1960.

Med fransk hjelp lyktes det den opprinnelige regjeringen å styrte militærjuntaen, og M'ba kom tilbake til makta. Alle kuppmakerne ble straffet hardt, og Aubame ble dømt til 10 års hardt arbeid og ti år i eksil.

Referanser
----------

1. ↑  «Gabon's President Ousted By Bloodless Army Coup; Officer Group Seizes Mba —Old Rival Reported Chosen as Successor». *The New York Times* **(engelsk)**. 19. februar 1964. ISSN 0362-4331. Besøkt 3. juni 2020.
2. ↑  Matthews, Ronald (10. april 1966). «Forecast for Africa: More Plots, More Coups; Forecast for Africa: More Plots, More Coups». *The New York Times* **(engelsk)**. ISSN 0362-4331. Besøkt 3. juni 2020.
**NyNorsk Messingkvintett** ble etablert 2015 i Oslo, og er et ensemble innen samtidsmusikk-sjangeren med profesjonelle musikere som har valgt å spesialisere seg på ny musikk og sjangeroverskridende prosjekter. 

Ensemblets debutkonsert fant sted på Nasjonalbiblioteket i 2016 og i løpet av sine 5 første år som kvintett har de urframført 29 verk. Dette er verk av blant andre Nils Henrik Asheim, Therese Birkelund Ulvo, Erlend Skomsvoll, Marcus Paus, Ørjan Matre, Daniel Kjellesvik, Tze Yeung Ho, Kristin Bolstad, Øyvind Mæland, Hugo Harmens, Agnes Ida Pettersen, Eric Egan og Arnt Håkon Ånesen, Liis Viira (EST), Toivo Tulev (EST), Olli Moilanen (FIN), Finn Shields (UK), og Thorkell Nordal (IS). 

Kvintetten gav i 2021 ut et album med musikk av Nils Henrik Asheim på plateselskapet Lawo, som har mottatt gode kritikker på blant annet ballade.no og i *Morgenbladet*.

Medlemmer
---------

* Erlend Aagaard-Nilsen (trompet)
* Jørgen Arnesen (trompet)
* Marie Solum Gran (horn)
* Ingebjørg Bruket (trombone)
* Berger Iver Ferder (tuba)

### Tidligere medlemmer

* Brynjar Kolbergsrud (trompet)
* Daniel Weiseth Kjellesvik (horn)

Referanser
----------

1. ↑  lawostore.no

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) NyNorsk Messingkvintett på Discogs Rediger på Wikidata
* (en) NyNorsk Messingkvintett på Facebook Rediger på Wikidata
* (no) «Fornøyelig frosk og lyden av (innpåslitne) fluer» på Ballade.no, publisert 04.02.2019
* (no) «En messe uten gud» på Minervanett.no, publisert 13.06.2019

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**Anastasia «Nastya» Dmytrivna Zyurkalova** (ukrainsk: Анастасія Дмитрівна Зюркалова; født 23. oktober 1991) er en ukrainsk skuespiller. Hun er best kjent for sine roller i filmen *Aurora* (2006) og TV-serien *The Sniffer* (2015).

Skuespillerkarriere
-------------------

Anastasian Zyurkalova ble filmskuespiller ved en tilfeldighet, etter å ha blitt plukket ut av et filmstudio blant over hundre kandidater som et castingbyrå hadde foreslått for en rolle. Hun hadde til da vært knyttet til et kunstatelier i flere år, og drev med svømming, foto og tegning. Hun var også en ivrig språkstudent. Dessuten tok hun timer ved et modellbyrå i Kyiv. Etter å ha medvirket i sin første film bestemte hun seg for å velge skuespillerfaget som levevei. Regissøren Oksana Bajrak har laget en rekke filmer med Zyurkalova i en av rollene. Rollen som jenta fra byen Pripyat i filmen *Aurora* var skrevet spesielt for Zyurkalova.

Nastya Zyurkalovas scenedebut fant sted i 2014.

I 2016 ble Anastasia Zyurkalova uteksaminert fra Kyiv Theatre University, der hun hadde den ukrainske teaternestoren Mykola Rushkovskyi som lærer.

Referanser
----------

1. ↑  «Настасья Зюркалова, 1991 — Актриса». *Кинопоиск*. Besøkt 28. april 2022.
2. ↑  «Настя Зюркалова: Аврора совсем не я». *OBOZREVATEL NEWS* **(russisk)**. 1. desember 2006. Besøkt 28. april 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anastasia Zurkalova – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Anastasia Zyurkalova på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Anastasia Zyurkalova hos The Movie Database Rediger på Wikidata
**«Barnets beste»**, i formen *«det som er best for barnet»*, er et begrep som brukes i FNs konvensjon om barns rettigheter – artikkel 3, og i Barneloven §§ 43, 48, 55. Uttrykket brukes for å fokusere på barnets behov og interesser. Ifølge Barneombudet er «barnets beste» et vagt begrep og det er tilnærmet umulig å lage regler som skal være dekkende for alle barns behov og livssituasjon.

Begrepet trekkes fram i barnefordelingssaker etter skilsmisser og samlivsbrudd. Barneloven pålegger foreldre å avtale samvær med barn etter samlivsbrudd utfra egen vurdering av hva som er best for barnet. Om enighet ikke oppnås er det tillagt domstolene og offentlige institusjoner å ta avgjørelsene.

Se også
-------

* FNs konvensjon om barns rettigheter

Referanser
----------

1. ↑  (no) Banets beste-prinsippet i Store norske leksikon
2. ↑  Barne- og likestillingsdepartementet: Barnets beste og barnets med- og selvbestemmelsesrett; regjeringen,no, 24.6.2016
3. ↑  Hva er barnets beste?; barneombud Reidar Hjermann; Aftenposten, 21.1.2008
4. ↑  Peder Kjøs, Ole Jacob Madsen, Odd Arne Tjersland. «Barnets beste» i mekling ved samlivsbrudd. *Tidsskrift for Norsk Psykologforening,* Vol 52, nummer 7, 2015, side 570-579

Eksterne lenker
---------------

* Barneombudet om barnets beste. Besøkt 9. juni 2010
* Barnekonvensjonen. Besøkt 9. juni 2010

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Statskapitalisme** er at staten gjennom oppkjøp eller ekspropriasjon overtar produksjonsforetak eller grunnlegger ny produksjon. Statskapitalisme kan ha en rekke ulike betydninger, men er vanligvis beskrevet som et samfunn hvor store deler av produksjonsmidlene er kontrollert og styrt av staten på kapitalistisk vis, selv om staten i seg selv kalles for sosialistisk. Med denne definisjon er statskapitalisme der hvor offentlige etater og staten eier kontrollerende aksjer i børsnoterte selskaper, og dermed fungerer som en kapitalist selv.

Statskapitalisme kan også refereres til et økonomisk system hvor produksjonsmidlene delvis er privateide, men der staten har betydelig kontroll over fordelingen av kreditt og investeringer. Innen marxistisk litteratur, blir statskapitalismen vanligvis definert som; et sosialt system kombinert med kapitalisme – med eierskap eller kontroll av et selvstendig og uavhengig statsapparat. Fra den definisjon, er et statskapitalistisk land der hvor myndighetene kontrollerer den økonomiske utviklingen og som vesentlig handler ut ifra slik et hvilket som helst dominerende selskap vil gjøre det i et kapitalistisk samfunn.

Se også
-------

* Statssosialisme

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Barnevandringer** er en type arbeidsvandringer; det betyr vanligvis regelmessige vandringer for å søke arbeid på store gårder, tilpasset sesonger i arbeidslivet. De vandrende for å søke arbeid er i dette tilfelle barn, og det dreier seg om barnearbeid. I Norge er barnevandringer et historisk fenomen, som kan spores i flere distrikter tilbake til 1700-tallet. Spesielt godt kjent er barnevandringene på Agder gjennom 1800-tallet, ikke minst på grunn av den norske filmen *Yohan – Barnevandrer* fra 2010.

Barnevandringer med tilhørende barnemarkeder er også dokumentert i andre europeiske land.

Barnevandringer på Konsmo i Vest-Agder
--------------------------------------

Midt på 1800-tallet var bjørn og ulv vanlige, og det var nødvendig å gjete buskapen. I begynnelsen av april, hvert år fra ca. 1830 til 1910, kom barn i alderen 7 til 15 år fra små gårder i Konsmo, Hægebostad, Kvås og Kvinesdal sammen i flokker ved Konsmo kirke for å gå til storgårdene lenger øst for å arbeide som gjetere. Målet var de rike jordbruksbygdene øst for Kristiansand: Tveit, Birkenes, Landvik, eller enda lenger østover. Ofte måtte barna gå 15–20 mil til fots. For året 1884 er det registrert at 22 barn bare fra Konsmo hadde forsømt skolen på grunn av gjeting på «Austlandet», dvs. østover.

Barna måtte også delta i annet arbeid på gården, fjøsstell, matlaging, slåttonn og snekring. Noen av barna kom til greie folk og ble godt behandlet, mens andre opplevde reine slavelivet. Først sent på høsten kunne de begi seg på hjemvei igjen.

Veiene barnevandrerne fulgte gikk på tvers av dalene. Landskapet var den gangen helt annerledes. Det fantes nesten ikke skog, og utmarka ble brukt til beitemark. Stykker av stiene barnevandrerne fulgte er fremdeles å finne, selv om mye i dag er nedbygd av veier og jernbane eller er oppdyrket og plantet til.

Annet
-----

I Konsmo finnes det også et eget barnevandringssenter med informasjon om barnevandringene, utstilling og fakta om hvordan barna hadde det på vandring.

Filmatisering
-------------

* Den norske filmen *Yohan – Barnevandrer* fra 2010 omhandler arbeidsvandringen av barn på Sørlandet mellom Vest- og Aust-Agder på 1800-tallet.

I forbindelse med lanseringen av filmen ble det åpnet en barnevandringssti på 136 km gjennom 9 kommuner i Vest- og Aust-Agder.

Litteratur
----------

* Gabriel Øidne. *Barnevandringer* I Vest-Agder heimbygdkunnskap. Flekkefjord 1955
* *Barnevandringer*, Eide forlag, Bergen, 2001, ISBN 82-514-0623-4, utgitt med stønad fra Norsk kulturråd
* Paul Sveinall: *Ut, opp og fram. Barnvandring på Agder. 1720 - 1920*. Agder historielag. 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Arkivert 26. januar 2019 hos Wayback Machine.
*
**Statskontoret** er et svensk statlig forvaltningsorgan som sorterer under Finansdepartementet og har til oppgave å på regjeringens oppdrag bistå med utregninger og oppfølgning av statlig og statlig finansiert virksomhet samt overgripende spørsmål om den offentlige forvaltningens funksjon og utvikling. I arbeidet inngår å analysere virksomheter og myndigheter fra et effektivitetsperspektiv, evaluere effekter av statlige tiltak samt gi underlag for utprøving og utvikling.

Utrednings- og utregningsoppgavene gjennomføres på oppdrag av regjeringen og etter avtale med Regeringskansliet.

Fra og med 2008 har Statskontoret regjeringens oppdrag å svare for løpende oppfølgning av det kommunale utjevningssystemet, blant annet gjennom å ta frem metoder for å følge utjevningen. Statskontoret skal også gjennomføre analyser og gi forslag på justering av den eksisterende modellen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Mohammad Ali Shah Qajar** (persisk: محمدعلی شاه قاجار‎; født 21. juni 1872 i Tabriz, død 5. april 1925, San Remo i Italia) var Shah av Iran fra 8. januar 1907 til 16. juli 1909. Han var den sjette sjahen av Qajar-dynastiet.

Bakgrunn
--------

Mohammad Ali Shah Qajar var motstander av den persiske grunnloven av 1906, som hadde blitt ratifisert under hans far, Mozaffar ad-Din Shah Qajar. I 1907 oppløste Mohammad Ali den nasjonale rådgivende forsamlingen og erklærte grunnloven for avskaffet fordi den var i strid med islamsk lov. I 1908 bombarderte han Majles (det persiske parlamentet) med militær og politisk støtte fra Russland og Storbritannia.

I juli 1909 marsjerte pro-grunnlovsstyrker fra Persias provinser til Teheran ledet av Sepehdar A'zam , Sattar Khan, Bagher Khan og Yeprem Khan, avsatte sjahen og reetablerte grunnloven.
Den 16. juli 1909 stemte parlamentet for å plassere Mohammad Ali Shahs 11 år gamle sønn, Ahmad Shah, på tronen. Mohammad Ali Shah abdiserte etter den nye konstitusjonelle revolusjonen og han har siden blitt husket som et symbol på diktatur.

Etter å ha flyktet til Odessa, Russland (for tiden Ukraina), planla Mohammad Ali at han skulle komme tilbake til makten. I 1911 landet han i Astarabad, Persia, men styrkene hans ble beseiret. Mohammad Ali Shah returnerte til Russland, deretter i 1920 til Konstantinopel (i dag Istanbul) og senere til San Remo, Italia, hvor han døde 5. april 1925 og ble senere gravlagt i den hellig gravplassen for Imam Husain, Karbala, Irak. Hver Shah av Persia siden Mohammad Ali, har dødd i eksil.

Hans sønn og etterfølger, Ahmad Shah Qajar, var den siste suverenen i Qajar-dynastiet.

Referanser
----------

1. ↑
2. 1 2  *Islamsk skrivebordsreferanseGratis registrering kreves*. 1994. ISBN 90-04-09738-4.  Parameteren `|siste=` støttes ikke av malen. (hjelp); Parameteren `|første=` støttes ikke av malen. (hjelp) s. 285–286
3. ↑  «گزارشی از سمینار 'سده انقلاب مشروطیت ایران' در لندن». BBC Persian. 24. juli 2006.
4. ↑
5. ↑  Soltan Ali Mirza Kadjar, 'Mohammad Ali Shah: The Man and the King', i: *Qajar Studier. Reisende og diplomater i Qajar-tiden. Journal of the International Qajar Studies Association*, bind VII, 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mohammad Ali Shah Qajar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Yang Xilan** (født 16. mars 1961), kinesisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles og 1988 i Seoul.

Xilan ble olympisk mester i volleyball i Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det kinesiske laget som vant volleyballturneringen for kvinner foran USA og Japan. 

Det var åtte lag som deltok i kvinnenes volleyballturnering. To grupper med fire lag der de to beste lagene gikk videre til semifinale. Kina vant semifinalen med 3-0 i sett over Japan og finalen vant de også med 3-0, motstandere var USA. Xilan spilte alle fem kampene i turneringen. 

Fire år senere, i sommer-OL 1988 i Seoul, vant hun en bronsemedalje i volleyball med det kinesiske kvinnelaget. Sovjetunionen vant turneringen foran Peru og Kina. Xilan spilte alle fem kampene

OL-medaljer
-----------

* Gull 1984 USAs flagg Los Angeles - **Gull** i volleyball, damer Kinas flagg Kina
* Bronse 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - Bronse i volleyball, damer Kinas flagg Kina

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yang Xilan – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Yang Xilan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Yang Xilan – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (cn) Yang Xilan – Kinas olympiske komité Rediger på Wikidata
Paolo Monti, 1963

**Barneskje** (også kalt dessertskje i matoppskrifter) er et tradisjonelt matlagingsmål for måling av volum. Barneskje er ikke en SI-enhet. Symbolet for barneskje er **bs**. En barneskje er vanligvis definert som ti milliliter (10 ml) (som er lik en centiliter (1 cl)), men dette kan variere etter hvor man er i verden.

Anvendelse
----------

Barneskje er en enhet som hovedsakelig brukes til å måle opp små mengder i forbindelse med matlaging. 

Når en skal måle opp en barneskje er det viktig å bruke et mål som nøyaktig angir ti milliliter fremfor å bruke en tilfeldig barneskje.

Konvertering til de nærmeste enhetene
-------------------------------------

Med utgangspunkt i at en barneskje tilsvarer 10 ml, vil 1 barneskje være lik:

* 10 kryddermål
* 2 teskjeer
* 2⁄3 spiseskje
* 1⁄15 kaffekopp
* 1⁄25 tekopp

Og motsatt:

* 1 kryddermål = 1⁄10 barneskje
* 1 teskje = 1⁄2 barneskje
* 1 spiseskje = 11⁄2 (1,5) barneskjeer
* 1 kaffekopp = 15 barneskjeer
* 1 tekopp = 25 barneskjeer

1 barneskje er, i forhold til SI-enheten liter, lik:

* 10 milliliter
* 1 centiliter
* 0,1 desiliter
* 0,01 liter

Og motsatt:

* 1 milliliter = 0,1 barneskje
* 1 centiliter = 1 barneskje
* 1 desiliter = 10 barneskje
* 1 liter = 100 barneskje

Se også
-------

* Matoppskrift

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Yang Jun** (født 28. april 1988 i Beijing) er en kinesisk profesjonell vannpolospiller som representerte Kina under Sommer-OL 2008 i Beijing. Her endte laget på 5.-plass etter å ha vunnet plasseringskampen sin mot Italia.

Hun var med på det kinesiske laget som vant gull i vannpolo for damer under de femtende Asialekene 2010 i Guangzhou i Kina. Kina vant turneringen foran Kasakhstan og Usbekistan. Det var første gangen damer deltok i vannpolo i Asialekene

Medaljer - Asialekene
---------------------

* Gull 2010 Kinas flagg Guangzhou - **Gull** i vannpolo Kinas flagg Kina
* Gull 2014 Sør-Koreas flagg Incheon - **Gull** i vannpolo Kinas flagg Kina

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yang Jun – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Yang Jun – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Yang Jun – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Yang Jun – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (cn) Yang Jun – Kinas olympiske komité Rediger på Wikidata
**Barnevernpanelet** ble nedsatt av daværende statsråd i Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet Audun Lysbakken 15. november 2010. Panelet var bredt sammensatt av ulike aktører i og rundt norsk barnevern. Det ble bedt om å se på *alle* sider ved dagens barnevern, og mandatet lød:

*Panelet skal gi forslag og anbefalinger knyttet til fem hovedbolker: organisering, regelverk, brukermed­ virkning, kunnskapsbehov og tiltak i barnevernet. Barnevernpanelets råd og anbefalinger er innspill til proposisjonen som regjeringen skal legge fram for Stortinget våren 2012.*

Panelet ble ledet av Helen Bjørnøy.

Panelets medlemmer var:

* Torunn Hauen Aks
* Renathe Arevoll – gikk ut av panelet i april 2011
* Sara Bell
* Olav Erling Bergvik
* Olaug Bollestad
* Ellen Galaasen
* Amal Hassan
* Elisabeth Haugseth
* Sandra Kristiansen
* Elisabeth Nordhus B. Lied
* Anne Grethe Moe
* Eilif Norvang
* Elvis Chi Nwosu
* Kjetil Ostling
* Marit Sanner
* Erling Segelstad
* Kristin Skogli
* Jan Storø
* Gunnar Toresen
* Jorunn Vindegg
* Jarmund Veland

Cecilie Elisabeth Basberg Neumann var panelets sekretær, og førte rapporten i pennen.

Panelet inviterte et bredt utvalg aktører inn for å gi orienteringer om sitt syn på norsk barnevern. Blant disse var brukerorganisasjoner, forskningsinstitusjoner og ansatteorganisasjoner. 

Barnevernpanelet overleverte sin rapport til statsråden i september 2011. Rapporten var den første av flere rapporter som departementet bestilte i denne perioden, i satsningen «Det store barnevernløftet». Blant de mest konkrete resultatene av denne satsningen var forslagene til endring av barnevernloven i Prop. 106L (2012–13).

Referanser
----------

1. ↑  *regjeringen.no*: *Barnevernpanelets rapport*, september 2011, s. 8 (Besøkt 2. august 2014)
2. ↑  Nordlandsforskning Arkivert 8. august 2014 hos Wayback Machine.
3. ↑  Barnevernpanelets rapport
4. ↑  Barnevernet.no
5. ↑  Prop. 106 L (2012-13)
**Yang Xiong** (kinesisk: 扬雄, pinyin: *Yáng Xióng*, Wade-Giles: *Yang Hsiung*, født år 53 f.Kr. i Chengdu i dagens Sichuan i Kina; død 18 e.Kr.) var en kinesisk filosof og dikter. Ved siden av Sima Xiangru og Jia Yi var han Han-dynastiets kanskje mest betydelige diktere som skrev i stilarten fu ved keiserpalasset. 

Han ble kalt til det keiserlige hoff rundt 20 f.Kr. og ble hoffdikter som gjerne fastholdt i sine verker keiserens bragder, som hans offerhandlinger og jaktekspedisjoner. Senere sluttet han med fu-diktning, og betegnet dikteriet som et uverdig middel for å gjøre inntrykk på keiseren og som barnslige stiløvelsser.

Yang Xiong har også etterlatt seg noen filosofiske og filologiske verker.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 118959697, besøkt 14. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Volker Klöpsch, Eva Müller: *Lexikon der chinesischen Literatur.* C.H. Beck, München 2004

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** CiNii
 |
Huset på Barneskjær
**Barneskjær** er ei øy i Færder kommune, rett øst for Nesbrygga på Nøtterøy og sør av Fjærholmen på Føynland. Øya har et areal på ca. 39 dekar. Nøtterøy kommune kjøpte øya av Markus O. Korsnes for 200 000 kroner i 1968 til bruk som friareal. Tønsberg og Sem kommuner bidro til kjøpet med 25 000 kroner hver.

Øyas eneste hus ble bygd i 1924. Det stavernsgule huset leies ut for kortere perioder, og Barneskjær er mye besøkt av skoleklasser og organisasjoner. Øya er strømløs, så kjøkkenutstyret drives av gass. Brygga har plass til 4–5 båter.

Det er flere tyskbygde bunkere fra andre verdenskrig på Barneskjær.

Navnet
------

Et sagn forteller at navnet stammer fra et forlis øst for Nøtterøy der et par omkom mens de var på vei kirken for å gifte seg og døpe et barn. Bruden ble funnet på Brudeskjær, brudgommen Adam på Adamskjær og barnet deres på Barneskjær. Dåpsduken og -lua drev i land på Nøtterøy og er i henhold til sagnet opphavet til navnene Duken og Luen.

Referanser
----------

1. ↑  Olav Hoff: «Noen nøttlandske sagn, eventyr og myter», notteroyhistorielag.no, fra *Njotarøy* 1987
2. ↑  Svein Lundby: «Medlemsmøte i Nøtterøy historielag 23 sept. 2015», notteroyhistorielag.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Barnet Copthall** er et sportkompleks i Hendon, Barnet i Nord-London. En del av sportskomplekset er stadionet som fra januar 2021 heter *StoneX Stadium* av sponsormessige grunner. Saracens spiller sine hjemmekamper her og det foregår også friidrett på løpebanen. Hele komplekset inneholder svømmebasseng, treningsstudio og en privat driving range for golf.

Den nærmeste stasjon for undergrunnen er Mill Hill East på Northern-linjen. På kampdager for Saracens går det shuttlebusser fra Edgware, Mill Hill East og Mill Hill togstasjon fram til gåavstand til stadion.

Historie
--------

Før Saracens flyttet hit, hadde det ikke vært noen lag i øvre divisjoner som spilte på banen siden London Crusaders (nå London Broncos) spilte sine hjemmekamper i rugby league her i 1993 og 1994.

To idrettsklubber holder også til på Barnet Cophall; Barnet & District AC og Shaftesbury Barnet Harriers. Før Saracens overtok stadionet spilte også fotballklubben Kentish Town her.

Saracens hadde leid banen Vicarage Road av Watford FC, men Watford aktiverte en klausul i kontrakten med Saracens som gjorde at avtalen ble brutt. I november 2010 kunngjorde at de var i samtaler med Barnet bydelsråd om å flytte til stadionet. Planen var at Saracens skulle oppgradere og modernisere det med 3 000 faste sitteplasser. Kapasiteten skulle økes til 10 000 med bruk av tribuneseksjoner som kunne demonteres etter kamper slik at det fortsatt kunne drives friidrett. Banen skulle også ha kunstgress, den første banen med dette i rugby union i England.

Stadion åpnet januar 2013 da Saracens spilte mot Cardiff Blues i Anglo-Welsh Cup med en begrensning på 3 500 tilskuere. Det ble gitt gode tilbakemeldinger på kunstgresset. Den første seriekampen var 16. februar 2013 da Saracens slo Exeter Chiefs 31-11 foran et utsolgt stadion.

2. april 2017 ble kapasiteten utvidet til 15 000 for å tilfredsstille kravene for å spille kvartfinale i European Rugby Champions Cup.

Referanser
----------

1. ↑  STONEX AND CITY INDEX ANNOUNCE FOUR-YEAR SPONSORSHIP DEAL WITH SARACENS RUGBY www.saracens.com Lest 19. januar 2021
2. ↑  Saracens plan for Copthall stadium revamp approved - www.bbc.com Lest 19. januar 2016
3. ↑  LV= Cup: Saracens 19-11 Blues - www.bbc.co.uk Lest 19. januar 2016
4. ↑  Allianz Park praised after staging first match between Saracens and Cardiff Blues - www.skysports.com Lest 19. januar 2016
5. ↑  Saracens 31 Exeter 11 www.thesun.co.uk Lest 19. januar 2016

Eksterne lenker
---------------

* (en) Allianz Park offisielle hjemmeside Arkivert 15. mai 2015 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Howard Stewart Lee** (født 13. oktober 1931, død 13. november 2014) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.

Lee vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det canadiske ishockeylaget som kom på tredjeplass i turneringen bak Sovjetunionen og USA. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Canada vant tre og tapte to kamper i sluttspillsserien. Sovjetunionen vant alle fem kampene og vant serien med maksimale ti poeng foran USA med åtte og Canada med seks. OL-turneringen var også det 23. verdensmesterskapet i ishockey.

OL-medaljer
-----------

* 1956 Italias flagg Cortina d'Ampezzo - Bronse Bronse i ishockey Canadas flagg Canada

Eksterne lenker
---------------

* (en) Howard Lee – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Howard Lee – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Howard Lee – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Howard Lee – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Rhizoplatys maintyi*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 25-35 millimeter), avlang, blank, brunsvart hornbille. Hannen har et ganske kort horn på hodet og et par ganske små knøler foran på pronotum, mellom disse en liten, men ganske dyp uthuling. Hodet er kort og bredt, litt tilspisset. Pronotum er rundet, kraftig punktert og ganske blankt. Dekkvingene er jevnbrede, uten punktstriper, fint og middels tett punktert. Hunnen ligner hannen, men mangler hornet og knølene på pronotum.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne.

Utbredelse
----------

Arten lever på Madagaskar.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Phileurini Burmeister, 1847
						* Slekten *Rhizoplatys* Westwood, 1841
							+ ***Rhizoplatys maintyi*** Fairmaire, 1898

Kilder
------

* Dynastidae du monde- nettside om arten, besøkt 2.9. 2019
* Liste over artene

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rhizoplatys maintyi* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Rhizoplatys maintyi* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Rhizoplatys maintyi* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***That Sort*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Charles Brabin.

Handling
--------

John Heppell, en velstående ung mann, forelsker seg i Diana Laska - en kjent skuespillerinne. De ender opp med å gifte seg, men etter at barnet deres blir født blir han lei av henne. Rasende over forsømmelsen hans, forlater Diana ham og reiser til utlandet sammen med Philip Goodier. Men Philip blir også lei av henne tiden, og Diana blir etter hvert en beryktet karakter på kontinentet. Men til slutt forsøker hun å reformere seg selv. Hennes første ektemann har nå giftet seg på nytt, men nekter å la Diana møte datteren deres igjen.

Lei av livet, forsøker Diana å begå selvmord. Men dette blir oppdaget av doktor Maxwell, som hjelper henne med å se datteren sin igjen. Maxwell er en gammel venn av Heppell-familien. Men når hun møter datteren sin, oppdager Diana at hun allerede er forlovet med Philip Goodier - den samme mannen som tidligere hadde kastet henne ut. Goodier samtykker i å avbryte forlovelsen med datteren hennes, men bare på den betingelsen at Diana forlater hjemmet deres - og aldri skal se sin egen datter igjen.

Skuespillere
------------

* Warda Howard som Diana Laska.
* Duncan McRae som John Heppell.
* Ernest Maupain som doktor Maxwell.
* John Lorenz som Philip Goddier.
* Betty Brown som Maureen Heppell.
* Peggy Sweeney som en skuespillerinne.
* Marian Skinner som Mrs. Heppell.

Referanser
----------

1. ↑  THAT SORT
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *That Sort* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *That Sort* på American Film Institute Rediger på Wikidata
«Loyal» ble bygget i Rosendal i Kvinnherad. Her er skipet på besøk i Rosendal i 2017, 140 år etter det ble bygget.  Foto: Harald Sætre 
«**Loyal**» er en galeas bygget i Rosendal i 1877 av Knut Johannesen Nes, eller Gjøra-Knuten, som han ble kalt på folkemunne. Dette er samme mann som klarte å få Hardangerjakten verdenskjent fordi han også bygget «Gjøa» som Roald Amundsen brukte gjennom Nordvestpassasjen. «Loyal» var opprinnelig bygget for transport av sild i tønner, men senere transporterte hun klippfisk og tørrfisk. Sannsynligvis er «Loyal» den eldste galeas fortsatt i bruk.

I 1974 kjøpte John Hausberg «Loyal». John Hausberg og hans sønn Audun Hausberg brukte over 20 år på å restaurere «Loyal». «Loyal» er i dag i bruk som turist- og opplevelsesbåt med base i Bergen og Forlandsvåg. 7. juni 1997 ble «Loyal» resjøsatt etter restaureringen.

«Loyal» har en egen venneforening, Loyale Venner, med ca. 500 medlemmer.

Skrogdimensjoner
----------------

Største lengde Loa: 36,72 m
Lengde L vl: 24,85 m
Største bredde B: 7,70 m
Dybde: 2,8 m

Dimensjoner rigg
----------------

Høyde hovedmast: 28m
Totalt seilareal: 617 m²

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Loyal (ship, 1877) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Fly i spinn under akrobatikk oppvisning.
Aresti-Symbol er en aerobatikk- tegning for øvelsene. Denne beskriver spinn.
**Spinn** i flyging betegner en rotasjonsbevegelse som innebærer at en eller flere av flatene på flyets vinger eller haleflater har mistet det aerodynamiske løftet og er utstallet. Ved det vanligste spinnet er det den ene vingen som er utstallet og den andre vingen flyr.

Et fly kan komme inn i spinn ved sakteflyging ved at den ene vingen mister løftet. Først oppstår en «flikk» ved at den ene vingen faller, men bevegelsen kan fortsette i et spinn der flyets nese peker nedover eller godt under horisonten og flyet roterer med vertikal akse og faller.

Et spinn kan oppstå ved uforsiktig flyging med for liten hastighet og eventuelt også for mye krengning. Ved akrobatikkflyging øver eleven seg på å få flyet inn i spinn i stor høyde over bakken, og å ta flyet ut av spinn etter et bestemt antall runder, eller deler av runder og helst slik at flyet flyr i en forutbestemt retning etterpå.

Ved spinn vil flyet tape en del høyde og ha rask fart nedover. Det er derfor farlig å gå inn i spinn i for lav høyde over bakken. Dette er årsak til mange flyulykker og det er viktig i opplæringen av flygere at de gjenkjenner situasjonene som fører dem inn i et spinn.

I sertifiseringen av de forskjellige flytypene er det angitt om typen er godkjent for kontrollert spinn. Noen fly vil være vanskelige eller umulige å ta ut av spinn, på grunn av vektfordelingen og utformingen av de forskjellige rorflatene og aerodynamiske egenskaper. Andre fly, spesielt de som er bygget for akrobatikkflyging, vil være lette å ta ut av spinn.

Når man får flyet kontrollert inn i spinn trekkes gasshåndtak (throttle) til tomgang og flyets høyde holdes konstant. Etterat "stall-warningen" gir signal, tråkkes sideror til den siden rotasjonen ønskes. Da vil vingen på den siden få enda mindre fart gjennom lufta, og løftet forsvinner, vingen staller ut, og vingen faller. Stikka holdes tilbake med høyderoret oppover. Når spinnet skal brytes skyves høyderoret framover og det kan være aktuelt å tråkke motsatt sideror i forhold til rotasjonsretningen.

Når flyet har nesa ned mot bakken, får flyet fort større fart, og den vingen som var utstallet vil igjen få flyfart og løft. Det er viktig at motoren ikke yter mer framdrift når farten fort øker i dette stupet. Når flyet taes ut av stupet er det viktig at det ikke brukes for mye høyderor slik at G-kreftene ikke overstiger det flyet er godkjent for. Det er mulig å overbelaste vingene slik at de knekker av om dette gjøres på en uforsiktig måte. Ofte vil det være tilstrekkelig med 3-4 G for å komme ut av stupet.

Se også
-------

* Aerobatikk
* Stallhastighet

Kilder
------

* Knut Lande: *Akroflyging*. ISBN 82-91193-30-4.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |