recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Colby College** er et privat, samfunnsvitenskapelig og humanistisk universitet i Waterville i delstaten Maine i USA. Det er et liberal arts-college med US$ 44 080 i skolepenger (2006), blant de høyeste i USA, og høyeste gradsnivå er Bachelor. Det har studenter fra 62 land (2008).

Colby College ble grunnlagt i 1813 som et litterært og teologisk lærested, og er at av de eldste på Østkysten. Siden det kun hadde adgang for menn ble det nesten stengt under mobiliseringen til borgerkrigen i 1861.

Colby har et sterkt fokus på miljøutfordringer og klimapolitikk både akademisk og i livet på campus.

*The Goldfarb Center* er et statsvitenskapelig institutt hvor studentene kombinerer undervisning med utplassering og dialog med aktører i administrative, politiske og frivillige organisasjoner.

Kunstneren Alex Katz er æresprofessor ved Colby College.

Rangeringer
-----------

*U.S. News & World Report* rangerte Colby College som nummer 15 blant liberal arts-collegene i USA i 2015, *Forbes* plasserte det på 44.-plass blant alle colleger i USA, mens *Washington Monthly* rangerte det som nr. 64 av amerikanske liberal arts-colleger i 2014.

Colby College var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.

Referanser
----------

1. ↑   www.clir.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   sparcopen.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.crl.edu[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Green Colby
5. ↑  Colby College - U.S. News & World Report
6. ↑  America's Top Colleges - Forbes
7. ↑  2014 Liberal Arts College Rankings Arkivert 29. juni 2015 hos Wayback Machine. - Washington Monthly
8. ↑  World University Rankings 2014-15 - THE World University Rankings
9. ↑  QS World University Rankings® 2014/15 - QS Top Universities
10. ↑  Academic Ranking of World Universities 2014 Arkivert 19. januar 2015 hos Wayback Machine. - Academic Ranking of World Universities

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Colby College – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** CiNii **·** GeoNames
 |
**Klaus Erik Krogh** (født 26. januar 1952 på Fredriksberg) er dansk designer og bokkunstner. Han er utdannet på Den Grafiske Høyskole i København til grafisk designer, og han har også utdannelse fra BI i Norge. Klaus Erik Krogh er kjent som grafisk designer av bokproduksjoner med høy kvalitet – både bibler, salmebøker, praktverk og andre. På 1970-tallet var han ansatt som designer ved Aschehoug forlags skolebokavdeling. Her utarbeidet han et mnemoteknisk kodesystem for oversendelser av datatekst til fotosetterier for direkte konvertering.

De seks år hvor Krogh var produksjonssjef i Det Norske Bibelselskap, designet og produserte han Bibelselskapets oversettelse av Bibelen 79/85. Dette var den første bibelutgave som hadde samme tekst på hver side, og samtidig individuell grafisk behandling av de ulike utgavene.

Siden 1987 har Klaus Erik Krogh drevet designfirmaet tidligere kaldet 2Krogh AS, nu 2KDenmark. Firmaet ligger i Århus, og Krogh driver det sammen med sin norske kone Liv Sødal Krogh. Her har de tre spesialområder: Grafisk profilering og branding, skolebokstilrettelegging og design og produksjon av bibler og salmebøker. Blant annet har de designet Såmannsbibelen, Den norske kirkes offisielle gave til Pave Johannes Paul II ved hans norgesbesøk i 1989, og Olavsbibelen, som kombinerer bibeltekst med eksempler på nordisk kirkekunst gjennom alle tider. En rekke av Kroghs bokproduksjoner har vunnet priser for god design.

Sammen med Eyvind Skeie driver Klaus Erik Krogh IdéHospitalet AS. Høsten 2007 utkom *Vann av klippen* med design av Klaus Erik Krogh, tekst av Eyvind Skeie og bilder av grafiker Terje Grøstad.

Referanser
----------

1. ↑  «Cases». *2K/DENMARK* **(engelsk)**. Besøkt 7. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* 2Krogh AS Arkivert 16. november 2007 hos Wayback Machine.

Portal: Danmark
**Casa Buonaparte** (fransk: *La maison Bonaparte*) er Napoléon Bonapartes barndomshjem og ligger i den korsikanske byen Ajaccio. Bygningen var opprinnelig et leilighetkompleks som stod ferdig på 1600-tallet, men Bonaparte-familien kjøpte ut Giuseppie-familien og mellom 1682 og 1923 var hele bygningen i familiens eie. Bygningen er svært kjent ettersom Napoleon bodde der sine første år, før han ble sendt til fastlandet for å gå på skole. Bygningen er renovert en rekke ganger og idag finnes det et museum innredet i nøyaktig samme stil som da Napoleon vokste opp her. I første etasje er det også en museumsbutikk.

Referanser
----------

1. ↑   Base Mérimée[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Musée de la Maison Bonaparte – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Heimdall med Gjallarhornet, fra et islandsk manuskript fra 1700-tallet
**Gjallarhorn** er, ifølge Snorre Sturlasons eddadikt Gylfaginning, hornet til guden Heimdall i den norrøne mytologien.

Dette hornet kunne høres i både menneskenes verden og gudenes verden, og til og med i underverdenen, og brukes til å vekke gudene dersom det er fare på ferde, særlig dersom noen forsøker å komme seg over Bifrost, broen mellom Åsgard og Midgard, som Heimdall vokter. Dette hornet skal også markere starten på Ragnarok, verdens undergang.

Navnet Gjallarhorn brukes også om det (drikke-)hornet som Mime drikker av fra Mimes brønn for å få visdom. Også eddadiktet Grimnismål antas å referere til Heimdalls horn som et drikkehorn. Den doble bruken av hornet - som blåseinstrument og som drikkehorn - har vært allment kjent også i den «menneskelige» verden fra tidlig jernalder. Hornet som varsling i strid er også kjent fra andre land, jf. den frankiske sagnhelten Rolands olifant - et blåseinstrument laget av elfenben.

Referanser
----------

1. ↑  Snorre Sturlasson, *Gylfaginning* (Den yngre Edda), Det norske samlaget (1973), s 47
2. ↑  Snorre, s 87
3. ↑  Snorre, s 34
4. ↑  Grimnismål, vers 13
5. ↑  Rudolf Simek, *Dictionary of northern mythology*, Stuttgart (1984), s 110-111

Eksterne lenker
---------------

* Store norske leksikon, Gjallarhorn

Litteratur
----------

* Anders Bæksted, *Nordiske guder og helte*, København (1984), s 142-145

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**SCO Group, Inc. v. Novell, Inc.** var en rettssak i USA hvor SCO-gruppen hevdet eierskap av kildekoden for operativsystemet Unix, og dermed også deler av Linux. SCO prøvde å få retten til å erklære at de var de rettmessige eierne av Unix, og dermed hadde opphavsrett til operativsystemet, og at Novell hadde begått slander og title ved å erklære at de hadde disse rettigheter.

Rettssaken endte opp i en tolkning av avtaler om kapitaloverføring som en av SCO-gruppens forgjengere, Santa Cruz Operation, hadde inngått med Novell. Novell gikk til motsøksmål og hevdet at kaptaloverføringen ikke hadde gitt den intellektuelle eiendomsretten til SCO. Novell ba videre retten om å finne at SCO hadde brutt denne avtalen ved å signere lisenser til Unix med Sun Microsystems og Microsoft uten å betale Novell den ønskede andel av avtalene.

Novell ble funnet å være de rettmessige eierne av opphavsretten til Unix, og SCO ble funnet å ha brutt avtalene om kapitaloverføring.

Eksterne lenker
---------------

* Novell's Unique Legal Rights - Novell's offisielle hjemmeside om rettssaken
* SCO v. Novell at SCO.com[*død lenke*] - SCO's offisielle side om rettssaken
* Novell-SCO Timeline hos Groklaw
«Her stod Eidsivatinget», Markering på Eidsvoll.  Foto: Harry Wad 
**Eidsivatinget** (norrønt: *Heiðsævisþing*) ble holdt på Eidsvoll.

Eidsivatinget skal ha blitt opprettet av kong Olav Haraldsson (den hellige), som var norsk konge fra 1015 til 1028. De lokale tingene som tidligere hadde vært, ble under Olav flyttet til Eidsvoll, og det var han som gav området den avgrensingen det senere hadde. Lagtinget omfattet Opplandene, altså det indre Østlandet.

Eidsivatingloven var den loven som ble brukt på Eidsivatinget. De østlandske tingordningene (Eidsivatinget og Borgartinget) er dårligere kjent enn tinget på Vestlandet (Gulatinget), fordi lovtekstene stort sett har gått tapt. Det er kun kristenrettene som er bevart. Man antar imidlertid at noen avsnitt i Magnus Lagabøtes landslov fra 1274 hadde sitt opphav i en østnorsk lovbok, som kan ha vært Eidsivatingloven. Lagtingssammenkomstene på Eidsvoll opphørte i årene 1619- 1620, det ble da nytt valg av lagmenn i Oslo og Hamar. 

Eidsivatingloven kan ha blitt nedskrevet på 1100-tallet, men er i tilfelle senere gått tapt.

Navnet
------

Navnet *Eidsivating* stammer fra gammelnorsk *Heiðsævisþing* som kan oversettes *Heidsjøtinget*. *Heiðsær* (Heidsjøen) er det vi i dag kaller Mjøsa, altså heidenes sjø. Heidene (heinene) var folkeslaget som bodde i og rundt det som i dag kalles Hedmarken (av Heiðmǫrk). Det gamle navnet *heiðsævislǫg* (eidsivaloven) som ble brukt om lovene tilknyttet tinget har samme opprinnelse.

Referanser
----------

1. ↑  Snorre, Olav den helliges saga, kap. 114
2. ↑  Jon Vidar Sigurdsson (1999): 75
3. ↑  Helle (2001): 39
4. ↑  Krag (2005): 268
5. ↑  Helle (2001): 76
6. ↑  Helle (2001): 177

Litteratur
----------

* Helle, Knut: *Gulatingen og Gulatingslova*. Skald forlag 2001
* Jón Viðar Sigurðsson: *Norsk historie 800-1300*. Det norske samlaget, Oslo 1999
* Krag, Claus: *Vikingtid og rikssamling*. Aschehougs Norgeshistorie. Aschehoug, Oslo 2005
**Fort Christian** ligger i byen Charlotte Amalie på øya St. Thomas, som er del av De amerikanske Jomfruøyer. Fortet ble påbegynt 1671 og er oppkalt etter kong Christian V. Fortet er i dag den eldste bygningen på Jomfruøyene.

Fortet ble tidligere anvendt som bolig for guvernøren, kirke, rådhus, politistasjon og som fengsel. I dag er fortet et museum.

Historie
--------

En større utbygning av fortet i 1724 erstattet tømmerkonstruksjonen med røde mursteiner som vi kjenner i dag. I 1874 ble utkikkstårnet Tryborg og den nordre del ødelagt og klokketårnet ble bygd, i tillegg til at mange lagerrom og kontorer ble omgjort til celler. Cellene ble blant annet brukt til å fengsle plantasjeeierne som ikke betalte skatt.

I 1971 ble nedre del av fortet omgjort til et museum, mens den øvre delen fortsatt ble brukt til å huse byens politistasjon og fengsel, og fortet ble erklært som et nasjonalt historisk landemerke i 1977. 

Så sent som i 1983 ble fangene og polititjenestemennene flyttet til nye lokaler, og en omfattende restaureringsprosess ble satt i gang.

Referanser
----------

1. ↑   GeoNames, besøkt 6. april 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fort Christian – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Dansk Vestindia |
| --- |
| Øyer | St. Croix **·** St. Jan **·** St. Thomas | Danmarks flagg |
| Byer | Charlotte Amalie **·** Christiansted **·** Coral Bay **·** Frederiksted |
| Festninger | Christiansværn **·** Fort Christian **·** Fort Frederik **·** Skytsborg |
| Organisasjoner | Dansk Vestindisk Selskab **·** Foreningen De Danske Atlanterhavsøer **·** Vestindisk-guineisk Kompagni |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
**Filioque** er et tillegg i den den nikenske trosbekjennelse. Trosbekjennelsen var på gresk, men fikk et tillegg etter at den ble oversatt til latin, og dette tillegget er i bruk i de fleste videre oversettelser til andre språk. 

Tillegget *Filioque* kan, med en viss sannsynlighet, ha vært motivert som en teologisk avgrensning mot arianismen, som var blitt en vesentlig utfordring for vestkirken. Arianismen, og forsåvidt også adoptianismen, benektet Ordets (Jesu') eksistens fra evigheter, på forskjellige måter, men slik at deres kristendom utfordret treenighetslæren.

Denne forklaring er sannsynlig ettersom tillegget først ble formulert i denne trosbekjennelsen på den tredje synode i Toledo i år 589. I Spania spilte den arianske kirke i lang tid en dominerende rolle. Formuleringen Filioque er imidlertid belagt allerede i 410, men det var i Toledo i 589 som den for første gang ble tatt i bruk i offisiell kirkelig sammenheng. Kirken i Roma forholdt seg lenge avventende til tillegget, og pave Leo III lot i år 810 gravere sølvplater med trosbekjennelsen uten Filioque-tillegget. 

  


*Utdrag fra bekjennelsen*:| Gresk tekst | Latinsk tekst |
| --- | --- |
| Καὶ εἰς τὸ Πνεῦμα τὸ Ἅγιον, τὸ κύριον,
(καὶ) τὸ ζωοποιόν,
τὸ ἐκ τοῦ πατρὸς ἐκπορευόμενον,
τὸ σὺν πατρὶ καὶ υἱῷ συμπροσκυνούμενον καὶ | Et in Spíritum Sanctum, Dóminum et vivificántem:
qui ex Patre Filióque procédit.
Qui cum Patre et Fílio simul adorátur et conglorifícatur:
qui locútus est per prophétas. |
| *Norske oversettelser*  |
| Jeg tror på Den hellige ånd,
Herre og livgiver,
som utgår fra Faderen,
som med Faderen og Sønnen tilbes og forherliges,
og som har talt ved profetene. | Jeg tror på Den hellige ånd,
Herre og livgiver,
som utgår fra Faderen ***og Sønnen***,
som med Faderen og Sønnen tilbes og forherliges,
og som har talt ved profetene. |

Det lille tillegget kunne i greske teologers øyne få store konsekvenser for kristologien. Dersom Ånden går ut av Faderen alene, kunne det bety at Ånden kan «gjøre levende» uten Sønnen. Det betyr at mennesker kan bli «kristne» selv om de ikke har hørt om Jesus Kristus. Man kunne også få inntrykk av Den Hellige Ånd som underordnet i Treenigheten.

Filioque passet bedre inn i vestkirkens teologi (spesielt kirkefedrene Augustin og Tertullian), mens østkirken bare anerkjente den greske teksten som autoritativ. Dette var med å danne en strid mellom øst og vest dom var medvirkende da i 1054 det ytre brudd ble manifest. Da ble Filioque fremholdt som en av hovedgrunnene.

Siste del av trylleformelen «hokus pokus **filiokus**» har opphav i formuleringen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Oddvar Vormeland** (født 28. februar 1924, død 30. august 2013) var en norsk embetsmann og pedagog.

Han var født i Solør og tok graden mag.art. ved Universitetet i Oslo (UiO) i 1951. Han ble dr.philos. i 1967. 

Fra 1954 til 1964 var han foreleser ved Universitetet i Oslo. Han var skoledirektør i Oslo og Akershus fra 1971 til 1984 og var ekspedisjonssjef i Kirke- og undervisningsdepartementet fra 1984 til 1989 og professor II ved Institutt for spesialpedagogikk i Oslo fra 1990 til 1994. Han har også utgitt en rekke bøker.

Oddvar Vormeland ble i 1990 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.

Referanser
----------

1. 1 2   www.begravdeioslo.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Oddvar Vormeland 80 år 28. februar». Norwegian News Agency. 6. februar 2004.
3. ↑  «85 år 28. februar: Tidligere ekspedisjonssjef, professor Oddvar Vormeland». Norwegian News Agency. 11. februar 2009.
4. ↑  Tildelinger - Oddvar Vormeland - kongehuset.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Film & Kino** er en bransje- og medlemsorganisasjon for kommunale og private kinoer i Norge.

Organisasjonen forvalter Norsk kino- og filmfond og gir støtte til import og distribusjon av film samt utvikling av kino- og videobransjen. Film & Kino har vært ansvarlig for den nasjonale digitaliseringen av de norske kinoene og administrerer nå driften knyttet til digitaliseringen. 

Film & Kino har siden 1987 hatt ansvaret for Bygdekinoen.

Organisasjonen ble stiftet i 1917 under navnet Kommunale Kinematografers Landsforbund (KKL). KKL opprettet Norsk kino- og filmfond i 1970, som finansierer støtteordninger og drift av organisasjonen. I 2002 endret KKL navnet på organisasjonen til Film & Kino.Lene Løken var administrerende direktør i organisasjonen fra 1993 til 2014 og ble etterfulgt av Guttorm Petterson.

I 1930 ble *Norsk Filmblad* opprettet. Tidsskriftet endret navn til *Film & Kino* i 1965, og ble deretter et månedlig løssalgsmagasin. Tidsskiftet ble finansiert av bransjeorganisasjonen ved samme navn, men var redaksjonelt uavhengig. Fra 1. januar 2012 ble tidsskriftet *Film & Kino* overført til ny eier og skiftet navn til *Cinema*.

Referanser
----------

1. ↑  Bygdekinoen hjemmeside - bygdekinoen.no
2. ↑  Film og Kino - Store norske leksikon
3. ↑  Guttorm Petterson ny administrerende direktør i Film og Kino - kino.no
4. ↑  Cinema hjemmeside - cine.no

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell side for Film & Kino
* Om Film & Kino Arkivert 8. januar 2010 hos Wayback Machine.
* Kino - Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Karl-Marx-Hof** er en av verdens største boligblokker, og ligger i Heiligenstadt-distriktet i Wien i Østerrike. Blokken ble tegnet og bygget 1927–30 av arkitekten Karl Ehn, en av Otto Wagners disipler. Den er en lang, ubrutt blokkstruktur på 1 100 meters lengde, og er omgitt av en trikkelinje over fire trikkeholdeplasser. Anlegget ble konstruert for 1 382 leiligheter med 5 000 beboere, og ble gitt navnet *Ringstraße des Proletariats*.

Under Oppstanden i Wien i 1934 ble anlegget barrikadert av sosialister, og til slutt bombardert med artilleri av den østerrikske hæren. Under Anschluss og andre verdenskrig fikk anlegget navnet *Heiligenstädter Hof*, men tok tilbake Karl Marx-navnet allerede i 1945. Blokkomplekset ble helt gjenoppbygget på 1950-tallet.

Se også
-------

* Byker Wall, Newcastle-upon-Tyne, UK
* Falowiec, Gdańsk, Polen
* Prora, Rügen, Tyskland
* Park Hill (Sheffield), Sheffield, UK

Referanser
----------

1. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 5212, besøkt 31. juli 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Wiki Loves Monuments' database, tools.wmflabs.org, utgitt 18. august 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Karl-Marx-Hof – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Karl-Marx-Hof – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
***Hip hip hora!*** er en svensk ungdomsfilm fra 2004 skrevet og regissert av Teresa Fabik. Filmen er er Fabiks første spillefilm. Filmen handler om 13-årige Sofie, spilt av Amanda Renberg, som mister venner og blir stemplet som hore etter at noen utnytter at hun har drukket seg full, og tar nedverdigende bilder av henne på en fest.

For filmen vant Teresa Fabik klassen Nordisk debutant Amanda under Amandaprisen 2004. Hun ble også tildelt Kurt Linders stipendium i 2004, mens filmens klipper Sofia Lindgren vant klassen beste prestasjon bilde under utdelingen av Guldbagge-prisen i 2005.

Handling
--------

Sofie, Amanda og Emma er gode venninner, som går i samme klasse på skolen. Sofie blir forelsket i Mouse, en niende-klassing. Han forteller henne om en kommende fest. Der forsøker Mouse å få Sofie og Sebastian «Sebbe» interessert i hverandre. Men under festen tar noen bilder av Sofie i kompromitterende posisjoner, når hun er alt for påvirket av alkohol. Dagen etter er disse fotografiene av henne spredt over alt, og Mouse sprer rykter om henne.

Faren hennes oppdager dette når noen sender ham et av disse fotografiene anonymt. Han forteller henne at hvis hun ikke hadde kledd seg så provoserende, ville guttene kanskje ikke reagert på en så grov måte. Sofies bestevenner forstår ikke hva som skjer med henne. Men de hører hva andre elever sier om henne, og de bryr seg om hva andre tenker om dem. De dumper derfor Sofie som venninne, og forsøker heller å bli medlemmer av de mer populære klikkene på skolen. Hun hopper derfor ut av et vindu, og blir så skadet at hun må hentes av ambulanse og havner på sykehus. Når hun endelig kommer tilbake på skolen forteller Sebastian henne at han liker henne, og han ønsker å være venn med henne.

Skuespillere
------------

* Amanda Renberg som Sofie
* Björn Kjellman som Krister, Sofies far
* Ellen Fjæstad som Amanda
* Linn Persson som Emma
* Filip Berg som Sebastian «Sebbe»
* Marcus Hasselborg som Mikael «Mouse»
* Björn Davidsson som Jens
* Carla Abrahamsen som Beatrice

Referanser
----------

1. 1 2  ; besøksdato: 13. april 2016.
2. ↑  «"Hip hip hora!"». *expresse.se* **(svensk)**. 29. januar 2004. Besøkt 25. desember 2022.
3. ↑  «Hip Hip Hora». *dagbladet.no*. 28. oktober 2004. Besøkt 25. desember 2022.
4. ↑  «Frisk ungdomsfilm». *itomso.no*. 26. september 2004. Besøkt 25. desember 2022.
5. ↑  «Årets Amanda-vinnere». *bt.no*. 27. august 2004. Besøkt 25. desember 2022.
6. ↑  «Hip hip hora!». *svenskfilmdatabas.se* **(svensk)**. Besøkt 25. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hip hip hora!* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Hip hip hora!* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Hip hip hora!* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Hip hip hora!* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Hip hip hora!* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Hip hip hora!* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Hip hip hora!* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Hip hip hora!* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Grønlands Landsret** er en domstol beliggende i Nuuk, Grønlands hovedstad. Domstolen ble opprettet ved lov nr. 271 av 14. juni 1951 om rettens pleie i Grønland, som trådte i kraft 1. desember 1951.

Domstolen består av en landsdommer. I saker som har vært behandlet ved Retten i Grønland som første instans, skal det delta tre dommere. I disse saker tiltrædes landsdommeren ved Grønlands Landsret av to landsdommere fra Østre eller Vestre Landsret.

Siden 1. januar 2010 har den utelukkende funksjon av appellinstans for de tidligere 18 og siden 2013 fire kretsretter og Retten i Grønland. Landsrettens avgjørelser kan med procesbevillingsnævnets tillatelse innbringes for Højesteret.

Inntil den nye rettspleieloven for Grønland trådte i kraft i 2010 behandlet Grønlands Landsret en rekke saker i første instans. Saker som var avgjort av Grønlands Landsret som første instans kunne fritt innbringes for Østre Landsret som andre instans. Ved reformen ble disse sakene overført til den nyoprettede Retten i Grønland som Grønlands Landsret ble appelldomstol for.

Referanser
----------

1. ↑  Pressemeddelse fra Grønlands Domstole. "1. januar 2013 bliver landets 18 retskredse til 4"
2. ↑  «Ny retsinstans i Grønland - Domstol.dk». Arkivert fra originalen 14. mars 2014. Besøkt 16. januar 2011.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 14. mars 2014. Besøkt 5. april 2022. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
**Desimalgrader** brukes ofte innen geografiske informasjonssystemer (GIS), kartprogrammer for web, som Google Maps samt GPS-mottakere for å uttrykke koordinater med bredde og lengde uten å bruke minutter og sekunder. En posisjon angitt med desimalgrader består av to desimaltall, der det første er bredden og det andre er lengden. For den sydlige halvkule brukes negative breddegrader; og for den vestlige halvkule brukes negative lengdegrader.

En bredde eller lengde angitt med grader, minutter og sekunder, som for eksempel *x***°***y***′***z***″**, kan konverteres til desimalgrader med formelen *x* + *y*/60 + *z*/3600. Deretter endres fortegnet til − (minus) hvis det er den vestlige halvkule eller den sydlige halvkule det refereres til. For eksempel, de geodetiske koordinatene «38**°**53**′**23**″** N  077**°**00**′**32**″** V» uttrykkes i desimalgrader som «38,8897**°** −77,0089**°**» (sentrum av Washington D.C.)

De fleste håndholdte GPS-mottakere kan oppgi desimalgrader med fem desimalers nøyaktighet (dvs. 1**°**⁄100 000), f.eks. 61,63643**°**  8,31249**°** (WGS 84), som er et punkt på toppen av Galdhøpiggen. Selve posisjonsangivelsen har da en maksimal usikkerhet på ca. 56 cm i nord–syd-retning og ca. 26 cm i øst–vest-retning (hvilket er mange ganger bedre enn posisjonsnøyaktigheten til alle håndholdte GPS-mottakere).

Alle slags vinkler kan selvfølgelig også angis i desimalgrader, for eksempel 1⁄32 sirkelbue (én strek) er det samme som 11,25**°**.

Se også
-------

* Grad (vinkel)
* Bueminutt

Referanser
----------

1. ↑  Jorden ifølge WGS 84. Arkivert 4. februar 2016 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Flere grad-konverteringer (eng.).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Lars Os** (født 1987) er en norsk fotograf, journalist og bonde. Han kommer fra Os i Innlandet.

Virke
-----

Os har vært tilknyttet NRK siden 2016 som videofotograf og var NRKs USA-korrespondent i Washington D.C. fra 2021 til 2023.

Som østerdøling fikk Os tildelt Dialektprisen 2021:

> – Med stødig og godt språk, og på Os-dialekt dekker han et mangfold av nyheter fra USA, enten det er storminga av Kongressen, reportasjer fra landsbygda eller Oscar-festen, heter det i Austmannalagets pressemelding.
> 
> 

Etter seks år i USA tok han over driften av familiegården på Os.

Sommeren 2023 var Lars programleder i Reiseradioen sammen med forfatter Ingunn Thon.

Referanser
----------

1. ↑  Martin Fjellheim (30. mars 2023). «Lars Os gir seg som NRK-korrespondent i USA». *m24.no*. Besøkt 30. juli 2023.
2. ↑  ««Kessen, kesst og keffer. Seerne må venne seg til dialekten min», sier USA-korrespondent Lars Os.». *www.aftenposten.no*. 1. mai 2021. Besøkt 31. juli 2023.
3. ↑  «Etter seks år i USA er Lars Os klar til å ta over familiegården». *www.journalisten.no*. 26. juli 2023. Besøkt 30. juli 2023.
**Den Norske Skiskole** (stiftet 1952) er en organisasjon for instruktører og lærere innen ski og snøbrett. Organisasjonen formidler kurs og sertifiserer skiinstruktører og -lærere. Den norske skiskole er tilknyttet *International Ski Instructor Association* (ISIA) og *International Verband der Schneesport-Instruktoren* (IVSI).

Forskjellen mellom skiinstruktør og skilærer er selve utdanningen. Ifølge norske regler er man skiinstruktør etter gjennomført *Skiinstruktør I-kurs*, med varighet typisk seks dager. Skiinstruktør II-kurs er gjerne åtte dager langt og tar for seg egenferdigheter og skiinstruktørrollen i detalj. Som skilærer følger man et grundig undervisningsopplegg over en hel sesong, og avsluttes med praktisk og teoretisk eksamen.

Skiinstruktør/-lærer er forskjellig fra skitrener, da skitrener dreier seg om prestasjonsutvikling, mens skiinstruktørens/-lærerens oppgave å utvikle og oppnå skiglede og trygghet i skibakken.

Referanser
----------

1. ↑  «Om DNS – Den Norske Skiskole». Besøkt 7. oktober 2022.
2. ↑  «International Ski Instructors Association (ISIA)» **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 24. oktober 2017. Besøkt 24. oktober 2017.
3. ↑  «Internationalen Verband der Schneesport - Instruktoren» **(tysk)**. Besøkt 24. oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
*
«ADR» omdirigeres hit. For regelverk vedr. internasjonal vegtransport av farlig gods, se Farlig gods.
**American Depositary Receipt** (ofte forkortet til **ADR**) er et sertifikat som utstedes av utenlandske selskaper for at de skal kunne noteres på amerikanske børser. Sertifikatene representerer eierskap i aksjer i selskapet. Det gir amerikanske investorer muligheten til å kjøpe aksjer i utenlandske selskaper uten å måtte foreta seg transaksjoner til utlandet, slik at det på denne måten spares administrasjonskostnader. En ADR er både priset og betaler utbytte i dollar, og kan handles på samme måte som andre aksjer i amerikanske selskaper.

Den første versjonen av en ADR ble lansert av den amerikanske finansmannen J.P. Morgan (JPMorgan Chase) i 1927 for det britiske selskapet Selfridges Provincial Stores Limited.

Enkeltaksjer i et utenlandsk selskap, som representeres av en ADR, kalles **American depositary share** (**ADS**).

Hver ADR utstedes av en amerikansk depotbank og kan representere enkelte eller flere aksjer. Eieren av en ADR har rett til å hente ut den utenlandske aksjen som representeres av sertifikatet, selv om det er vanlig å heller sitte på selve sertifikatet av forenklende årsaker. Prisen på en ADR er ofte nær prisen på den utenlandske aksjen i sitt hjemmemarked, justert for andelen sertifikater i forhold til utenlandske aksjer.

Depotbankene står overfor flere ansvarsforhold, både til eieren av sertifikatet og til det utenlandske selskapet som representeres via verdipapiret. Den største depotbanken er Bank of New York Mellon.

Referanser
----------

1. ↑  «JPMorgan Chase celebrates 75th anniversary of the ADR» (PDF) **(engelsk)**. JPMorgan Chase. 29. april 2002. Besøkt 14. august 2023.
2. ↑  Rajiv Bhatia (1. januar 2021). «BNY Mellon Banks on Scale and Diversification». *Morningstar* **(engelsk)**. Besøkt 14. august 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) International Investing, informasjon om utenlandske investeringer for amerikanske statsborgere hos Securities and Exchange Commission
* (en) Investor Bulletin: American Depositary Receipts, informasjon om ADR hos Securities and Exchange Commission

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Thomas Erikson** (født 19. september 1965 i Västernorrland) i er en svensk forfatter, foredragsholder, ledelse- og salgstrener. Han er kjent for bokserien *Omgitt av ...* som kategoriser menneskers personlighet i «farger» basert på en uvitenskapelig teori kalt «DISC».

Biografi
--------

Erikson debuterte som forfatter i 2011 med kriminalromanen *Bländverk*, som var første bok i en spenningsserie om atferdsspesialisten Alex King. I romanen blir King delaktig i politietterforskningen av en seriemorder gjennom å analysere de forskjellige mistenkte ved å klassifisere mistenktes personlighet etter en «firefargersmodell». 

### *Omgitt av idioter*

Ifølge Erikson førte romanen *Bländverk* til mange spørsmål og e-poster om DISC-metoden, noe som førte til at han skrev en bok om emnet som svar på etterspørselen kriminalromanen hadde skapt. Boka kalte han *Omgiven av idioter*, der DISC-metoden ble beskrevet sammen med fiktive eksempel og humoristiske betraktninger. Etter først å hatt en periode med begrenset salg etter 2014, steg den til 2017/2018 til en av de mestselgende pocketbøker i Sverige. I 2020 var *Omgitt av idioter* den 5. mest solgte boka i Norge fra bokhandlere. og er oversatt til mer enn 25 språk.

Etter denne salgssuksessen har Erikson utgitt flere bøker med samme konsept, *Omgitt av psykopater* (2017), *Omgitt av dårlige sjefer* (2018). 

DISA-metoden er basert på en teori som ble skapt av William Moulton Marston på 1920-tallet samt på en selvtest som ble utviklet på 1960-tallet. 

I 2018 ble Erikson tildelt nidprisen *Årets forviller* (*Årets förvillare*) av Föreningen Vetenskap och Folkbildning. Prisen var begrunnet med at Erikson hadde forledet et stort antall lesere til å tro på pseudovitenskapelig personlighetspsykologi.

Referanser
----------

1. ↑   BNE authority file, BNE-identifikator XX5546527, datos.bne.es, besøkt 10. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Läkemedelssäljaren sadlar om till Sveriges nya deckardrottning», publisert i Dagens Industri, verkets språk svensk, utgitt 15. september 2019, besøkt 11. august 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Omgiven av idioti: Stort reportage om kritik mot DISC och personlighetstest». *Magasinet Filter* **(svensk)**. 16. juli 2018. Besøkt 3. januar 2022.
4. ↑  «Boklista». *Bokhandlerforeningen*. Besøkt 3. januar 2022.
5. ↑  «Utländska upplagor». *Omgiven av idioter* **(svensk)**. Besøkt 3. januar 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** NKC **·** BNE
 |
Selvportrett (1876)
**Maurycy Gottlieb** (født 21. eller 28. februar 1856 i Drohobytsj i Galicia, død 17. juli 1879 i Kraków) var en polsk-jødisk maler. Selv om han bare ble 23 år gammel, etterlot han seg omkring 300 bilder, de fleste likevel ufullendte.

«Shylock og Jessica» (trolig tapt)

Liv
---

Allerede 15 år gammel begynte han å studere malerkunst ved Akademie der bildenden Künste Wien. Siden reiste han til Kraków for å fortsette studiene under Jan Matejko. På grunn av medstudentenes antisemittisme forlot han Kraków etter mindre enn et år, og reiste tilbake til Wien.

Selv om hans tidlige bilder gjerne hadde nasjonalistiske polske motiver, orienterte han seg snart mot jødiske temaer. Hans foreldre hadde i opplysningstidens ånd oppdratt ham ikke-religiøst, men han ønsket å studere sine røtter i den jødiske kulturen.

20 år gammel vant han gullmedalje i en konkurranse i München for maleriet «Shylock og Jessica», etter en scene fra Shakespeares *Kjøpmannen i Venedig*. Portrettet av Jessica viser Laura Rosenfeld, som Gottlieb ønsket å gifte seg med. Etter at han først hadde blitt akseptert, ble hans frieri likevel avvist, noe som blir ansett som grunnen til hans selvmord. Da han hørte at Laura hadde giftet seg med en annen, satte han seg ut i kulden og frøs ihjel.

Hans bilde «Jesus preker i Kafarnaum» vekket oppsikt, fordi han malte Jesus som rabbiner med sidelokker og bedesjal.

Hans yngre bror Léopold Gottlieb, som også ble maler, ble født fem år etter Maurycys død.

Jøder i synagogen på jom kippúr (1878), Tel Aviv Museum of Art

Referanser
----------

1. 1 2   Internetowy Polski Słownik Biograficzny, Internetowy Polski Słownik Biograficzny ID maurycy-gottlieb-malarz-wiesz[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Sejm-Wielki.pl profil-ID psb.7245.1[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   RKDartists, «Moritz Gottlieb», RKD kunstner-ID 32949[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Archive of Fine Arts, cs.isabart.org, abART person-ID 148469, besøkt 1. april 2021[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Gottlieb, Maurycy[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Union List of Artist Names, ULAN 500008011, utgitt 5. mars 2021, besøkt 21. mai 2021[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Nehama Guralnik: *In the Flower of Youth: Maurycy Gottlieb*. Tel Aviv Museum of Art. Dvir Publishers, Tel Aviv 1991.
* Jerzy Malinowski: *Maurycy Gottlieb*. Verlag Arkady, Warszawa 1997, ISBN 83-213-3891-7.
* Ezra Mendelsohn: *Painting a people: Maurycy Gottlieb and Jewish Art*. Brandeis University Press, Hanover, New Hampshire 2002, ISBN 1584651792

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maurycy Gottlieb – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Maurycy Gottlieb – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN
 |
**Espen Haug** (født 30. januar 1970 i Oslo) er en norsk fotballtrener som tidligere har trent Drøbak/Frogn. I sin aktive karriere spilte han for Hønefoss, Strømmen IF, Vålerenga, Lyn og Ham-Kam. Han vant NM i fotball med Vålerenga i 1997, og scoret et av målene da Strømsgodset ble slått 4–2.

Han kom til Ham-Kam fra Lyn foran 2002-sesongen, og debuterte mot Ørn-Horten 14. april. Da Ham-Kam rykket opp i 2003, ble det den tredje klubben Haug rykket opp til eliteserien med.

I midten av sesongen 2006 gikk han til Hønefoss.

Haug ble ansatt som ny trener i Drøbak/Frogn etter at trener og sportslig leder Håvard Lunde gikk av som hovedtrener for klubben i 2007. 2009-sesongen begynte tøff og havnet raskt på nedre del på tabellen. Badebylagets fans var ikke fornøyd med utviklingen DFI hadde og ba DFI ledelsen om å ordne opp. DFI lederen Arild Dregelid gikk ut i media og sa at Espen Haug hadde ledelsens tillit, og at han skulle fortsette som hovedtrener. Men etter flere dårlige resultater tok DFI ledelsen grep og fritok Espen Haug fra sine oppgaver som hovedtrener for laget.

Haug var trener i moderklubben Strømmen IF sesongene 2010 (juniorlaget), 2016 og 2017 (ass trener A-laget). 

Espen Haug arbeidet i flere år som travekspert og programleder for Rikstoto, men fikk sparken ved utgangen av 2022. I mars 2023 startet Espen som fotballkommentator i TV 2 hvor han har gjort kometkarriere. Allerede våren 2023 kommenterte han sin første eliteseriekamp.

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID c5939cc0[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Fikk sparken fra Rikstoto Direkte – gjør kometkarriere hos TV2». *TGN*. Besøkt 1. august 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Espen Haug – FBref Rediger på Wikidata
* Lynfotball.no – Spillerprofilen til Espen Haug hos Lyn Arkivert 28. juni 2012 hos Wayback Machine.
* Spillerbiografien til Espen Haug på hamkam.no
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Tom Lid** (født 11. juni 1952 i Kristiansand) er en norsk billedkunstner, bosatt i Høvåg i Lillesand kommune. Han er blitt beskrevet som en følsom kolorist, og en kunstner som etter et variert og skiftende kunstnerskap har funnet seg til rette innenfor den abstrakte ekspresjonismen.

Lid er utdannet ved Statens kunstakademi i Oslo (1976-1981) og Statens håndverks- og kunstindustriskole (1972-1976). Sin hittil største anerkjennelse som kunstner, fikk han i 2013 da han i forbindelse med 150-årsjubileet for Edvard Munchs fødsel, ble valgt ut som offisiell utstiller. Jubileumsutstillingen hadde tittelen *Gjenskinn* og ble holdt på Galleri Ask i Åsgårdstrand.

Gjennom årene som kunstner, har Lid deltatt på en rekke utstillinger i inn- og utland. Han hadde sin første separatutstilling i 1985 på Kunstnerforbundet i Oslo, han har også hatt separatutstillinger blant annet i Christiansands Kunstforening (1990), Trondheim Kunstmuseum (1992), Galleri K, Oslo (1989 og 1995) og vært festspillutstiller ved De internasjonale kirkefestspill i Kristiansand (2002). Han har deltatt på Østlandsutstillingen, Sørlandsutstillingen åtte ganger (1973-1979 og i 1980) og på Høstutstillingen (1980). Hans arbeider er innkjøpt av Museet for samtidskunst, Norsk kulturråd, Sørlandets Kunstmuseum, Oslo kommunes kunstsamlinger, Trøndelag billedgalleri og Stenersens samling. Av utsmykninger kan blant annet nevnes Vigra lufthavn i Ålesund, Agder Energi, Bamble videregående skole og Hamar sykehus.

I 1975 var Tom Lid med på å starte fellesverkstedet Myren grafikk i Kristiansand, sammen med kunstnerne Håkon Henriksen, Jan Kolstad og Kjell Nupen.

Tom Lid er gift med billedkunstner og barnebokforfatter Agnete Erichsen.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Tom\_Lid, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, KulturNav-ID a66945c5-3873-4a3d-85ea-bcf54cdf9e40, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Kjærlig, men usentimentalt» - innledning av Gunvald Opstad i forbindelse med separatutstilling i Lillesand kunstforening juli 2012
4. ↑  Nina Kristiin Vraa: «Det er et ærefullt oppdrag» i *NRK Sørlandet,* 19. juli 2013
5. ↑   Arkivert 17. juni 2015 hos Wayback Machine. (besøkt 17. juni 2015)
6. ↑  Gunvald Opstad: *Sørlandet og malerne*,s. 226, *Aschehoug forlag*
7. ↑  Nina Kristiin Vraa: «Det er et ærefullt oppdrag» i *NRK Sørlandet*, 19. juli 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** VIAF **·** KulturNav
 |
**Tutonish**, lansert i 1902, var en av flere varianter av kunstige internasjonale hjelpespråk bygd på moderne germanske språk utarbeidet av den norsk-amerikanske presten *Elias Molee*.

Molee var født i Wisconsin av norske foreldre. Han reformerte prosjektet sitt i 1911 og ga det navnene *Allteutonish* eller *Altutonish*. En siste versjon kom i 1915.

Tutonish hører til den lille gruppa av forslag til kunstige språk som er bygd på germanske røtter. Et annet er Wede.

Molee ønsket at språket skulle bli det nye nasjonalspråket til de germansktalende landa. På engelsk kalte han Tutonish *Anglo-German Union Tongue* (engelsk-tysk unionsspråk). Den norske utgava av boka hans om språket, som kom i Kristiania (nå Oslo) i 1902, het *Tutonish, et internationalt fællessprog under angelsaksisk ledelse*. 

Tutonish hadde regelmessig stavemåte og forenkla grammatikk. Filologisk var Molee påvirka av ideene til Giuseppe Peano, skaperen av Latino Sine Flexione, men han brukte germanske istedenfor latinske ordrøtter i språket sitt.

Han laga også en versjon av språket for romansktalende land, der han brukte nylatinske istedenfor germanske røtter.

Språkeksempel
-------------

Fader vår på Molees germanske Alttutonish:

  

vio fadr hu bi in himl;  
 holirn be dauo nam;  
 dauo reich kom;  
 dauo vil be dun an erd,  
 als it bi in himl;  
 giv vi dis dag vio dagli bred;  
 en fergiv vi vio shulds,  
 als vi fergiv vio shulders;  
 en lied vi nit inzu fersieku  
 but frie vi fon ievl.  
 let so bi.  

  

Fader vår på den felleslatinske utgava av Molees språk:

Nuo padr, ki bi in siel,  
 sanktirn bi tuo nom,  
 tuo regnu ven,  
 tuo vol bi  
 fasn sur ter kom in siel;  
 don nu hoy nuo diali pan;  
 et pardon nu nuo debits,  
 kom nu pardon nuo debitors;  
 et induk nu non in tentu  
 ma delivr nu de mal

Se også
-------

* Naturalistisk planspråk
* Nylatinsk planspråk
* Verdensspråk
* Wede

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Arc de Triomf** («Triumfbuen») er et bueforma byggverk i Barcelona, Catalonia. Buen ble bygd for verdensutstillinga i 1888, som hovedinngang til utstillingsområdet. Den er tegna av arkitekten Josep Vilaseca i Casanovas.

Arc de Triomf er bygd i rødaktig murstein i nymaurisk stil. Frisen på framsida består av steinskulpturen (Barcelona rep les nacions" (katalansk for "Barcelona ønsker nasjonene velkommen") av Josep Reynés. Frisen på den andre sida har en steinskulptur av Josep Llimona.

Toppen av buen er dekorert med Barcelonas byvåpen, sammen med en representasjon av de 49 øvrige provinsene i Spania. Dette er et arbeid av Torquat Tassó og Antoni Vilanova.

Buen befinner seg mellom Passeig de Lluís Companys og Passeig de Sant Joan, i enden av en promenade som fører til Parc de la Ciutadella.

Arc de Triomf

Detaljer
--------

* Josep LlimonaJosep Llimona
* Josep ReynésJosep Reynés
* Antoni VilanovaAntoni Vilanova
* Torquat TassoTorquat Tasso

Referanser
----------

1. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 3870, besøkt 31. juli 2018[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
CIA Kart over internasjonale illegale narkotikaforbindelser (2009)
De viktigste heroinproduserende landene i verden (farget i rødt)
Ruter for narkotikasmugling overvåket av den amerikanske sørkommandoen
Det største beslaget av kokain i U.S. Coast Guards historie (20 tonn) utenfor Panama.**Narkotikahandel** er et globalt svart marked som omfatter dyrking, fremstilling, distribusjon og salg av narkotika, det vil si ulovlige rusmidler. Lovlige rusmidler, slik som alkohol og tobakk, regnes ikke som narkotika på grunn av juridiske grunner.

Ifølge *Store norske leksikon* utgjør narkotika verdens tredje største ulovlige handelsvare, etter våpenhandel og menneskehandel.

Størrelsen på kartellene som står for den illegale narkotikahandelen kan variere stort, beroende på de gevinster som kan tas ut i produksjons- og distribusjonskjedens ulike steg. Distribusjonskjeden består av alt fra mindre langere, som kan være narkotikabruker selv, via gjenger og andre mellomhender til enorme multinasjonale organisasjoner.

Se også
-------

* Vinmonopolet
* Korrupsjon
* Organisert kriminalitet

Referanser
----------

1. ↑  «narkotika – det globale narkotikamarkedet – Store norske leksikon». *Store norske leksikon*. Besøkt 16. oktober 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Narkotikamarkedet i Norge - Folkehelseinstituttet

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Lars Kirkhusmo Pharo** (født 16. august 1967) er en norsk religionshistoriker. Professor ved Nord universitet, fakultet for lærerutdanning, kunst og kultur, tilknyttet Universitetet i Oslo, Institutt for kulturhistorie og orientalske språk.

Han har en dr.art.-grad fra 2007 med avhandlingen *Rituals of Time: An Analysis of the Ritual Practice of Time of the Long Count Calendar, the 260-Day Calendar, the 365-Day Calendar and the 52-Year Calendar in Mesoamerica*. Han har redigert boken *Myter fra Meso-Amerika* (2007) i serien Verdens Hellige Skrifter.

Referanser
----------

1. ↑  «Lars Kirkhusmo Pharo - Nord universitet». *www.nord.no*. Arkivert fra originalen 6. september 2019. Besøkt 6. september 2019.
2. ↑  nffo.no Arkivert 4. februar 2016 hos Wayback Machine.
3. ↑  Slengbemerkning startet dommedagshysteriet; tv2.no, 25.11.2012
4. ↑  Myter fra Meso-Amerika; bokklubben.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC
 |
**Barbra «Ba» Ring Børresen** (født **Wankel** 1. desember 1918, død 9. juni 2012) var en norsk teolog fra Universitetet i Oslo.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Børresen var datter av Katti Wankel og Georg Wankel. 

### Dansekarriere

Ba Børresen ble norgesmester i dans i 1938, deretter dro hun til England for å få utdannelse som danselærer. Da hun kom tilbake til Norge, kom andre verdenskrig, og hun begynte i samarittjeneste på Ullevål sykehus Under krigen ble Ba Børresen sendt til Grini, men etter krigen tok hun opp dansen igjen. I flere år var hun danselærer for pasienter på Blakstad psykiatriske sykehus, hvor dans ble brukt som en del av terapien. Hun hadde også dansekurs for praktikumstudenter ved Teologisk fakultet ved Universitetet i Oslo.

### Prest

Hun begynte å studere teologi da hun var 55 år gammel og var 63 år gammel da hun ble ordinert til prest og var i flere år prest i forskjellige menigheter i Trondheim prosti. Senere ble hun prest på St. Hanshjemmet i Oslo, og selv etter at hun ble pensjonist, fortsatte hun som vikar flere steder i landet.

Børresen stiftet tidsskriftet *St. Sunniva*, tidsskrift for Kvinnelig teologforening, hvor hun var styremedlem i flere år. 

### Familieliv

Hun hadde fem barn, deriblant tidligere stortingsdirektør Ida Børresen, høgskolelektor Beate Børresen og pensjonert flaggkommandør Jacob Børresen. Hun var bosatt på Høvik i Bærum.

Bibliografi
-----------

* (no) Publikasjoner av Ba Børresen i BIBSYS
* *Den gyldne hverdag* 1963
* *Et moderne menneske møter kristendommen* 1959

Referanser
----------

1. ↑  «*Lærte prester å danse*». Vårt Land. oktober 2012. Arkivert fra originalen 4. desember 2008. Besøkt 1. desember 2008.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 4. desember 2008. Besøkt 3. desember 2008.
2. ↑  Solvang, Olav (1. desember 2008). «Lærte prester å danse». *Vårt Land*. s. 26-27.
3. ↑  «90 år Ba Børresen». *Aftenposten Kultur*. 1. desember 2008. s. 12.

Kilder
------

* Dødsannonse i Aftenposten 12. juni 2012 side 60

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Fangeregisteret

 |