recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rory Sutherland** (født 8. februar 1982) er en tidligere profesjonell landeveissyklist fra Canberra, Australia, som sykler for Israel Start-Up Nation. I 2007, vant han både etappe to og tre i Redlands Bicycle Classic, og endte på andreplass på temporittet under det australsk mesterskapet.
I desember 2005, testet han positivt på klomifen, og ble utestengt i ni måneder.

Han la opp etter 2020-sesongen.

Karriere
--------

2004
Australias flagg U23 australsk mesterskap i landeveissykling
Etappeseier Giro d'Abruzzo
Etappeseier Thüringen-Rundfahrt, U23
Etappeseier Olympia's Tour
Flèche Hesbignonne Cras Avernas
Etappeseier Tour de Liège
2007
To etappeseier Redlands Bicycle Classic
Etappeseier og sammenlagt Joe Martin Stage Race
Etappeseier Nature Valley Grand Prix
Sammenlagt National Racing Calendar (USA)
2008
Etappeseier Redlands Bicycle Classic
Etappeseier og sammenlagt Joe Martin Stage Race
Etappeseier og sammenlagt Mount Hood Classic
Etappeseier og sammenlagt Nature Valley Grand Prix
Sammenlagt National Racing Calendar (USA)
2009
Sammenlagt Joe Martin Stage Race
Sammenlagt Nature Valley Grand Prix
2010
Etappeseier Tour of Murrieta
Etappeseier San Dimas Stage Race
To etappeseire Vuelta de Bisbee
Etappeseier og sammenlagt Nature Valley Grand Prix
Sammenlagt Cascade Classic
2011
To etappeseire Nature Valley Grand Prix
2012
**Vinner UCI AmericaTour**
Etappeseier og sammenlagt Tour of the Gila
Sammenlagt Tour de Beauce
Etappeseier Tour of Utah
Etappeseier USA Pro Challenge

Referanser
----------

1. ↑  «2007 Results». Scody Australian Open Road Championships.
2. ↑  «An interview with Rory Sutherland». Cyclingnews.com. 14. mars 2006.
3. ↑  «Rory Sutherland to retire at end of 2020». *VeloNews.com*. 23. september 2020. Besøkt 2. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rory Sutherland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Rory Sutherland – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Rory Sutherland – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Rory Sutherland – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Rory Sutherland – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Rory Sutherland – CycleBase Rediger på Wikidata

* (en) Rory Sutherland – TheSports.org Rediger på Wikidata

* (es) Rory Sutherland – as.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Rory John Delap** (født 6. juli 1976 i Sutton Coldfield, West Midlands, England) er en irsk fotballtrener og tidligere landslagsspiller i fotball som har spilt for fem engelske klubber.

Delap spilte 11 landskamper for Irland.

Biografi
--------

Rory Delap startet sin fotballkarriere i Carlisle United der han skrev under på sin første profesjonelle kontrakt sommeren 1994. Delap var spydkaster og fotballspiller, men da han var yngre, måtte han ta et valg mellom fotball og spyd, og valgte fotball. Han debuterte i ligasammenheng i 1992/93-sesongen, men det ble bare 1 ligakamp på Delap i den sesongen. De to neste sesongene spilte han 1 og 3 ligakamper for Carlisle før han i 1995/96-sesongen fikk mer spilletid med 19 ligakamper. I denne sesongen laget han også karrierens første klubbmål. I 1996/97-sesongen noterte han seg for 32 ligakamper og 4 ligamål for *the Cumbrians*, mens han i første del av 1997/98-sesongen spilte 9 ligakamper for klubben fra Cumbria. Rory Delap har i senere tid blitt berømt for sine lange innkast.

I februar 1998 kjøpte Derby County Delap for £200 000, og han debuterte for Derby 14. februar 1998 i en ligakamp mot Everton. Totalt spilte han 13 ligakamper for *the Rams* i siste del av 1997/98-sesongen. Den påfølgende sesongen ble det 23 ligakamper, mens han 1999/00-sesongen stoppet på 34 ligakamper for klubben fra Derbyshire. I denne sesongen laget også Delap 8 ligamål der hans første Derbymål kom den 10. august 1999 i en kamp mot Arsenal. I hans fjerde og siste sesong som Derbyspiller spilte han 33 ligakamper og han laget 3 ligamål.

I juli 2001 ble Rory Delap solgt til Southampton for £4 000 000, og han spilte sin første ligakamp for Southampton 18. august 2001 da de tapte 2-0 for Leeds United. Hans første ligamål for *the Saints* laget han 2. mars 2002 da de vant 3-1 over Ipswich Town, og da 2001/02-sesongen var over hadde Delap fått bokført 28 ligakamper og han hadde laget 2 ligamål. Delap avsluttet sin karriere i Burton Albion i 2013.

Referanser
----------

1. ↑   Diario AS, oppført som Rory John Delap, AS.com athlete ID delap/2863[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Argentine Soccer Database, oppført som RORY DELAP, BDFA player ID 69102[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 4112, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   transfermarkt.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Rory Delap – LÉquipe Rediger på Wikidata

* (en) Rory Delap – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Rory Delap – Transfermarkt (manager) Rediger på Wikidata

* (en) Rory Delap – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Rory Delap – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Rory Delap – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Rory Delap – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Rory Delap – PlaymakerStats.com Rediger på Wikidata

* (en) Rory Delap – PlaymakerStats.com (manager) Rediger på Wikidata

* (en) Rory Delap – FBref Rediger på Wikidata
***Rory O'More*** er en amerikansk stumfilm fra 1911.

Handling
--------

Samtidig som han flykter fra de britiske soldatene, stopper Rory O'Moore for å si farvel til sin kjæreste Kathleen. Men Black William, en informant, oppdager snart Rorys oppholdssted og bringer noen britiske soldater til området. Rory flykter, og Kathleen hindrer at de tar opp forfølgelsen på ham ved å flørte med offiseren som har kommandoen over de engelske soldatene. Men de fortsetter snart jakten. På nære nippet til å bli arrestert, stuper Rory i vannet. En av soldatene følger etter ham, men ett stykke fra land hører Rory at soldaten roper etter hjelp.

Roy velger derfor å komme mannen til unnsetning. Rory blir deretter fengslet, og senere dømt til å bli hengt. Far O'Brien, en sogneprest, kommer Rory til hjelp. Han lykkes med å kutte båndene han har blitt bundet med, akkurat i det han går opp til galgen. Rory kan slå ned bøddelen og unnslipper, hjulpet av bøndene i området. Kort tid senere kommer Rory frem til en båt hvor Kathleen venter på ham, klare til å frakte kjærestene til Amerika og til friheten.

Skuespillere
------------

* Gene Gauntier som Kathleen
* Jack J. Clark som Rory O'More
* Arthur Donaldson som O'Brien
* Robert Vignola som Black Williams
* J.P. McGowan

Referanser
----------

1. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rory O'More* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Rory O'More* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Pacific Southwest Airlines Flight 1771 (PSA1771)** var en rutineflyvning fra Los Angeles internasjonale lufthavn til San Francisco Internasjonale lufthavn som styrtet i fjellsidene i San Luis Obispo County etter at en passasjer, som ved bruk av ansettelses-ID-kort omgikk sikkerhetskontroll og smuglet en 6-skudd .44 Magnum revolver om bord, skjøt og drepte 1 passasjer og 3 av mannskapet (en flyvertinne og begge pilotene) og styrtet flyet med vilje. Alle 38 passasjerer og 5 mannskap om bord omkom.

Bakgrunn
--------

Billettagenten David A. Burke, som jobbet for moderselskapet USAir, hadde blitt tatt for tyveri av tilsammen 69 amerikanske dollar (ca. 443 norske kroner) og kvitteringer til en verdi av flere tusen dollar og fått avskjed fra jobben sin. Samme dag som flyet styrtet, hadde Burke vært inne til samtale med sjefen sin, Ray Thompson, hvor Burke fikk vite at klagen hans var avvist. Etter at han hadde blitt oppsagt hadde han fortsatt beholdt ID-kortet som bekreftet ansettelsesforholdet hans, hvilket ville gjøre at han slapp sikkerhetskontroll ettersom ansatte i flyselskaper var fritatt sikkerhetskontroll.

Hendelsesforløp
---------------

Flyet, en British Aerospace 146-200A, lettet fra Los Angeles internasjonale lufthavn med kurs mot San Francisco. Ombord var også flere ansatte i Pacific Southwest Airlines og USAir, blant dem Ray Thomson. Mens flyet var på marsjhøyde på 6500 meter, snakket kapteinen med flygeledere om værforholdene langs flyruten da 2 skudd kunne høres fra kabinen. Like etterpå kunne man på flyets taleregistrator høre at døren til cockpiten bli åpnet og en kvinnelig stemme, mest sannsynlig flyvertinnen, fortelle kapteinen at de har et problem ombord. Et skudd høres like etterpå, og etterforskerne er sikre på at Burke skyter og dreper flyvertinnen som står i døren til cockpiten før to nye skudd høres, som tyder på at begge pilotene blir skutt. Flyets ferdsskriver indikerer at noen, mest sannsynlig drapsmannen, skyver stikken fremover slik at nesen vender nedover. Sekunder etterpå høres økningen av tonen på lyden av vind utenfor flyet, og like før flyet treffer bakken, kan et sjette skudd høres fra kabinen, mest sannsynlig fra at Burke skyter og dreper selskapets sjefspilot, som også reiste med flyet som passasjer. Det var også spekulasjoner om hvor vidt Burke skjøt seg selv, men ettersom hud fra fingeren ble funnet ved avtrekkeren på restene av pistolen ble disse spekulasjonene raskt avfeid.

Etterspill
----------

Etter at årsak for flystyrten ble utredet, ble ansatte i flyselskap underlagt sikkerhetskontroll på lik linje med passasjerene. Det ble også stilt krav om at når ansatte sluttet å jobbe for et flyselskap, måtte de levere inn sin ansettelses-ID, uansett grunn.
**Rikard Olai Kaarbø** (født 22. mai 1850 på Trondenes, død 3. mars 1901 i Kristiania) regnes med rette som Harstad bys grunnlegger. Samtidig som han var pådriver og aktiv medvirker av en mengde foretak som til sammen medvirket til at Harstad fikk bystatus i 1904, sto han sentralt ved etableringen av byens første trykkeri og avis. Avisen het *Senjens Tidende* og kom med sitt første nummer i 1887 og fikk senere navnet Harstad Tidende. Han var også sentral redningsmann da avisen etter hvert kom i økonomiske vanskeligheter. Dette var helt på slutten av hans levetid. Samme avis kunne 2007 feire sitt 120-årsjubileum.

Karriere
--------

Rikard Kaarbø overtok farens forretning i 1876. Han ble valgt inn i direksjonen for Tromsø Amts Dampskibsselskab. Var med og stiftet Trondenes skytterlag og ble senere formann der. Var med da Haalogalands Dampskibsselskab ble stiftet i 1888, og var disponent der til sin død. Han ble formann da Harstad Telefonkompani ble stiftet i 1891. I 1894 var han med å stifte Harstad Meieri. I 1895 stiftet han Harstad Mekaniske Verksted, som senere ble Kaarbøs Mekaniske Verksted (Kaarbøverkstedet). Stiftet A/S Kalvegjerdets Vandledning i 1896, som ble videreført til Harstadvann i 1910. Han stiftet et selskap for gatebelysning, drev havfiske på Svensgrunnen med flere fangstbåter og et større fabrikkskip som tilberedte fisken. I 1889 kom det kai i Harstad på hans initiativ og med hans navn «*Rikard Kaarbøs Kai*». Han hadde flere offentlige tillitsverv, blant annet som ordfører i Trondenes kommune fra 1882 til sin død i 1901.

Referanser
----------

1. 1 2   oppført som Rikard Olai Kaarbø, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Jon Gulowsen. «Rikard Kaarbø». Norsk biografisk leksikon. Besøkt 8. desember 2015.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Logaritmisk vindprofil** er en matematisk sammenheng som blir brukt for å finne den logaritmiske profilen til vindfarten som øker med økende høyde fra bakken. 

Den logaritmiske vindprofilen er vanligvis avgrenset til de nederste 2 000 metrene av atmosfæren (friksjonslaget eller grenselaget i atmosfæren). I den frie atmosfæren kan man bruke den geostrofiske tilnærmingen. 

Ligningen for å estimere vindfarten (uz) i høyden z (meter) over bakken er:

{\displaystyle u\_{z}={\frac {u\_{\*}}{\kappa }}\ln \left({\frac {z-d}{z\_{0}}}\right)+\varphi (z,z\_{0},L)} , {\displaystyle z\geq h}

der u\* er friksjonsfarten (eller skjærfarten) (m s-1), κ er von Karmans konstant (~0.41), d er forflytningen fra nullplanet, z0 er ruhetslengden (i meter), og φ er en stabilitetsparameter der *L* er Obukhov-lengden. Når atmosfæren er nøytralt stabil (når luften har samme tetthet som omgivelsene) er z/L = 0 og φ faller bort.

Nullplanforskyvningen (d) er høyden i meter over bakken der vindfarten er null på grunn av hindringer som trær og bygninger. Den blir normalt satt til å være tilnærmet 2/3 av den gjennomsnittlige høyden (h) av hindringene. For eksempel, dersom man estimerer vinden over en skog med høyden h = 30 m, så er nullplanforskyvningen d = 20 m.

Ruhetslengden (z0) er et mål på ruheten til overflaten vinden strømmer over, og er mellom 1/10 og 1/30 av den hindringene på bakkens gjennomsnittlige høyde. Over flatt, åpent vann er denne verdien omtrent 0,0002 m, over en flat og åpen gressflate omtrent 0,03 m, over en åker omtrent 0,1-0,25 m og i skoglandskap 0,5-1,0 m. Verdier over 1 m er sjeldne og indikerer svært ujevnt terreng.

Se også
-------

* Planetært grenselag
Kart over PIFs medlemsstater
**Pacific Islands Forum** (**PIF**) er en mellomstatlig organisasjon som arbeider for å forbedre samarbeidet mellom de ulike uavhengige statene i Stillehavet og representere deres interesser. Organisasjonen ble grunnlagt i 1971 som *South Pacific Forum*. I 2000 ble navnet endra for å inkludere både nordlige og sørlige øystater i området. Organisasjonens største medlem er Australia.

Medlemmer
---------

Medlemsstatene i PIF er:

* Australia
* Cookøyene
* Fransk Polynesia
* Ny-Zealand
* Ny-Caledonia
* Niue
* Papua Ny-Guinea
* Samoa
* Salomonøyene
* Tonga
* Tuvalu
* Vanuatu

Territoriene Ny-Caledonia og Fransk Polynesia ble assosierte medlemmer i 2006. I 2016 fikk begge fullt medlemskap. Tokelau ble assosiert medlem i 2014, etter å hatt observatørstatus.

Amerikansk Samoa, Guam og Wallis- og Futunaøyene har observatørstatus, mens Øst-Timor har status som spesialobservatør.

Fiji ble suspendert i 2009 på grunn av det styrende regimets uvilje til å gjeninnføre demokrati.

I februar 2021 trakk Kiribati, Marshalløyene, Mikronesiaføderasjonen, Nauru og Palau seg fra organisasjonen i protest mot valget av Cookøyenes tidligere statsminister Henry Puna som generalsekretær i strid med praksisen om å rotere vervet mellom Polynesia, Mikronesia og Melanesia.

Referanser
----------

1. ↑  «French territories granted full Forum membership». *Radio New Zealand*. 11. september 2016. Besøkt 27. november 2016.
2. ↑  «45th Pacific Islands Forum Communique» Arkivert 8. august 2014 hos Wayback Machine. Pacific Islands Forum Secretariat, 1. august 2014. Lest 31. juli 2014.
3. ↑  «About Us», Pacific Islands Forum Secretariat, Lest 31. juli 2014..
4. ↑  «Five Micronesian countries leave Pacific Islands Forum». *RNZ* **(engelsk)**. 9. februar 2021. Besøkt 10. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Pacific Islands Forum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Koreatuja** eller ***koreansk tuja*** (latin: *Thuja koraiensis*) er en av tre arter av tujaslekten som vokser i Asia. Den dyrkes ofte i parker på grunn av sitt vakre nålverk med grønn overside og hvit underside, men tilgangen til frø er begrenset..

Denne eviggrønne arten blir 3-10 meter høy, og er uregelmessig og slank, tidvis kroket eller vridd i veksten. Den vokser sakte. Planten kjenens lett på de mørke- eller mellomgrønne, 2-4 mm lange flate skjellaktige bladene, som er sølvhvite på undersiden grunnet meget tydelige, brede stomatabånd. De ovale konglene modnes fra gulgrønne til rødbrune og blir 7-11 x 4-5 mm store. De har store skjell nederst og tynnere, mer sprikende skjell som «stikker ut» øverst, og konglen åpner seg til 6-8 mm bredde. Antall kongleskjell er 8-12. Frøet har lysebrune vinger.

GiftigGiftig
Koreatuja vokser i Korea og helt nordøst i Kina i Changbaifjellene. Den vokser ikke i Norden, men har vært plantet ut i parker Storbritannia fra 1918, og vokser i noen botaniske samlinger. Arten er **giftig**.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Koreatuja* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Koreatuja* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Koreatuja* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Koreatuja* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Koreatuja* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Koreatuja* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Thuja koraiensis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Thuja koraiensis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Thuja koraiensis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* IUCN – «Thuja koraiensis» fra *Conifer Specialist Group*.
* «Thuja koraiensis» – fra *Conifers.org*.
Korela festning

**Korela festning** (russisk: Корела, finsk: *Käkisalmen linna*, svensk: *Keksholms fästning*) ligger ved byen Priozersk, og ble grunnlagt av karelere som kalte stedet *Käkisalmi.*

Stedet er første gang nevnt i en novogrodisk kilde fra 1143 og kalt *Korela*. Arkeologiske undersøkelser har også avdekket bygningslag fra denne tiden. Svenske kilder fra 1294 nevner også stedet med navnet *Keksholm*.

I 1295 falt festningens kommandant Sigge Lake etter en utmattende beleiring av festningen fra Novgorod.

Nöteborgstraktaten av 1323 slo fast at festningen tilhørte Novgorod. Fram til 1500-tallet hørte festningen til Republikken Novgorod, deretter Storfyrstedømmet Moskva. Novgoroderne bygget dagens steinbastioner og tårn i 1364 etter at en brann hadde ødelagt den tidligere trefestningen.

Etter den svenske erobringen under Livlandskrigen i 1580, bygget svenskene om festningen etter datidens vestlige idealer. Ved freden i Teusina gikk svenskene med på å tilbakeføre festningen til russerne, og dette ble effektuert i 1597.

I den store urotiden lovet tsar Vasilij IV Korelia og det omkringliggende området som senere ble Kexholms län som betaling til Jacob De la Gardie for den svenske støtten under Den polsk-russiske krig (1605–1618). Den etterfølgende ingermanlandske krigeningermanlandske krigen forsterket det svenske nærværet, og festningen var på svenske hender i 100 år, fram til den ble gjenerobret av Peter den store under den store nordiske krig.

På midten av 1700-tallet ble festningen omdannet til et fengsel for politiske fanger i det russiske keiserriket. Noen av arrestantene fra dekabristopprøret i 1825 satt fengslet her.

Eksterne lenker
---------------

* Fotografier
* Nettside
*Se også: Sørkoreansk won og Nordkoreansk won*
**Koreansk won** (圓) var en valuta som ble benyttet i Korea mellom 1902 og 1910. En won ble oppdelt i 100 *chon* (錢).

Etymologi
---------

Utdypende artikkel: Koreansk valutas etymologi

**Wŏn** er et kognat fra kinesisk yuan og japansk yen. Alle de tre ordene betyr «rund form». En wŏn er delt i 100 chŏn (전; 錢; McCune-Reischauer: *chŏn*; Revidert romanisering: *jeon*), som betyr «penger».

Historie
--------

Utdypende artikkel: Koreansk valutas historie

Koreansk won ble benyttet som den koreanske valutaen fra 1902 og erstattet den tidligere yang til kursen 1 won = 5 yang. I 1909 ble Koreas sentralbank (韓國銀行) opprettet i Seoul og begynte å utstede moderne valuta. Won var lik japanske yen og ble erstattet av denne i 1910 da Japans kolonisering av Korea startet. I 1910 ble sentralbanken gitt navnet Bank of Joseon (朝鮮銀行), og begynte i stedet å utstede sedler i Koreanske yen og *sen*.

Da andre verdenskrig tok slutt i 1945, ble Korea delt i to okkupasjonssoner, henholdsvis sør og nord for den 38. breddegrad. Dermed ble det også benyttet ulike valutaer i de to landene. Med en gang erstattet begge okkupasjonssonene yen med nye koreanske won. I den amerikansk-okkuperte sørsonen ble sørkoreansk won tatt i bruk, mens nordkoreansk won ble tatt i bruk i nord av den sovjetiske okkupasjonsmakten. I sør ble det bare benyttet sedler som til å begynne med sirkulerte sammen med sedler pålydende både japanske og koreanske yen, samt japanske mynter.

Mynter
------

Mynter ble preget i verdiene ½, 1, 5, 10 og 20 chon, ½, 5, 10 og 20 won. Alle hadde statens navn, Daehan (대한; 大韓), og det koreanske æranavnet, Gwangmu (광무; 光武) og Yunghui (융희;隆熙), mens spesifikasjonene ellers var like de tilsvarende myntene for japansk yen.

| Koreanske won - mynter |
| --- |
| Verdi | Metall |
| ½ chon | Bronse |
| 1 chon |
| 5 chon | Koppernikkel |
| 10 chon | 800‰ sølv |
| 20 chon |
| ½ won |
| 5 won | 900‰ gull |
| 10 won |
| 20 won |

Sedler
------

Det ble ikke utstedt sedler i won. Sedler i koreanske yen ble utstedt av Dai Ichi Ginko (First National Bank (of Japan), 株式會社第一銀行).

| * v
* d
* r
Historiske valutaer i Korea |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Korea:** | Koreansk mun1633–1892 | Koreansk yang1892 – 1902 | Koreansk won1902 – 1910 | Koreansk yen1902 – 1945 | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Sør-Korea:** | Sørkoreansk won (1945)1945–1953 | Sørkoreansk hwan1953–1962 | Ny sørkoreansk won1962–*nåværende* |
| **Nord-Korea:** | Nordkoreansk won (1947)1947–1959 | Nordkoreansk won (1959)1959-2009 | Nordkoreansk won (2009)2009–*nåværende* |

 |

 |

 |
| Koreansk valutas etymologi **·** Koreansk valutas historie |

Portal: Korea
**Tucupita** er hovedstaden i delstaten Delta Amacuro i Venezuela.

Delstaten Delta Amacuro består nesten utelukkende av Orinoco-deltaet. Den varme og fuktige byen Tucupita ligger ved elven Caño Manamo (en av de to største grenene i deltaet). Til byen går det en vei langs toppen av en gigantisk barriere som ble bygd i 1960-årene for å skape tørt land. Prosjektet anses av mange for å være en fiasko, fordi man ikke oppnådde å skape tørt land av særlig betydning, og på grunn av de store økologiske skadene som oppstod som følge av saltvannsinntrengning i deltaområdet.

Deltaet er hovedsakelig dekket av mangrove, med en rik flora og fauna som gjør det til en svært interessant område for zoologer og biologer. Det er oppdaget betydelige mengder olje i de vestlige delene av deltaet, og mange frykter at en eventuell oljeutvinning vil påføre området betydelige økologiske ødeleggelser.

Økoturisme
----------

Byens største inntektskilde er fra økoturisme. De største attraksjonene er den store artsrikdommen når det gjelder fugler, pattedyr og reptiler i deltaet. Mange besøker også landsbyene til de lokale indianerne, warao. I motoriserte kanoer får turistene tilgang til de mest fjerntliggende delene av deltaet, der man har satt opp hytter i alle prisklasser. 

Det er gode bussforbindelser til flere byer i det nordlige Venezuela, blant annet Ciudad Bolívar.

  


| * v
* d
* r
State flag of Venezuela Delstatshovedsteder i Venezuela |
| --- |
| *Hovedstad*, *delstat* |
| 

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|     | 
* Puerto Ayacucho, Amazonas
* Barcelona, Anzoátegui
* San Fernando de Apure, Apure
* Maracay, Aragua
* Barinas, Barinas
* Ciudad Bolívar, Bolívar

 | 
* Valencia, Carabobo
* San Carlos, Cojedes
* Tucupita, Delta Amacuro
* **Caracas**, Distrito Capital
* Santa Ana de Coro, Falcón
* San Juan de los Morros, Guárico

 | 
* Barquisimeto, Lara
* Mérida, Mérida
* Los Teques, Miranda
* Maturín, Monagas
* La Asunción, Nueva Esparta
* Guanare, Portuguesa

 | 
* Cumaná, Sucre
* San Cristóbal, Táchira
* Trujillo, Trujillo
* La Guaira, Vargas
* San Felipe, Yaracuy
* Maracaibo, Zulia

 |

 |
| **Fet skrift** angir nasjonal hovedstad. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Desnoeufs** er ei øy i Amirantene tilhørende Seychellene i Indiahavet.

Navn
----

Øya fikk navn av franskmannen Joseph Marie Collas du Roslan i 1771. Navnet kan vise til at Desnoeufs er ei av ni øyer i Amirantene.

Geografi
--------

Desnoeufs ligger sør i Amirantene, 12 km sørvest av naboøya Marie-Louise og 325 km sørvest for Victoria på Seychellenes hovedøy Mahé. Den har et areal på 0,35 km².

Øya er tilhold for  en stor koloni av sotterne
Øya er av sandstein og er tilnærmet rund, med en rand som omgir en forsenkning midt på øya.

Desnoeufs er dekt av gras og annen lav vegetasjon og er så godt som treløs. Den er et viktig sted for fugl og har trolig en gang hatt Seychellenes største koloni av sotterne. Bestanden er gått ned, men ble i 2001 anslått til mellom 360 000 og 500 000 hekkende par. Videre finnes det kilehalelire, brunnoddy, kuhegre og silketerne. Antallet maskesuler er gått sterkt ned og brunsulen er helt forsvunnet fra øya. Tropelire ble registret på 1970-tallet.

Suppeskilpadde og karett legger egg på Desnoeufs.

Forvaltning
-----------

Øya regnes som en del av De ytre øyene i Seychellene, også kalt Outer Islands eller Zil Elwannyen Sesel.

Samfunn
-------

På 1900-tallet ble det tatt ut guano fra øya. Det drives fortsatt eggsanking av egg fra sotterne.

Øya eies av den seychelliske stat og forvaltes av det statlige selskapet Islands Development Company (IDC). IDC har en liten gruppe ansatte på øya. Disse driver blant annet eggsanking. Atkomsten til øya fra sjøen er vanskelig og trafikken til og fra går mest med helikopter.

Referanser
----------

1. ↑  «History» Arkivert 4. mars 2018 hos Wayback Machine. Islands Development Company. Lest 4. mars 2018.
2. 1 2  «Location and topography» Arkivert 4. mars 2018 hos Wayback Machine. Islands Development Company. Lest 4. mars 2018.
3. 1 2 3 4 5  Gérard Rocamora og Adrian Skerett: «Important Bird Areas in Africa and associated islands – Seychelles», i L.D.C. Fishpool og M.I. Evans (red.): Important Bird Areas in Africa and associated islands: Priority sites for conservation, (BirdLife Conservation Series, nr. 11), Newbury/Cambridge: Pisces Publications og BirdLife International, 2001, s. 764-765.
4. ↑  «Flora and fauna» Arkivert 19. mars 2016 hos Wayback Machine. Islands Development Company. Lest 4. mars 2018.
5. ↑  Schedule 1, *Constitution of the Republic of Seychelles*. WIPO.
6. ↑  «The Creation of the Islands Development Company» Arkivert 4. mars 2018 hos Wayback Machine. Islands Development Company. Lest 4. mars 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Henry John Kaiser** (født 9. mai 1882 i Sprout Brook, New York, død 24. august 1971 i Honolulu, Hawaii) var en amerikansk industrileder, involvert i skipsbygging, bilproduksjon og byggeprosjekter.

Biografi
--------

Kaiser startet sin bane som fotograf. På begynnelsen av 1900-tallet flyttet han til Vestkysten hvor han startet et anleggsfirma. Kaiser påtok seg ofte offentlige arbeider, blant annet var han med på og bygge Hooverdammen. På 1930-tallet begynte Kaiser med skipsbygging og etablerte flere skipsverft på Vestkysten. På verftene ble det innført en ny teknikk for å effektivisere skipsbygging og under andre verdenskrig massproduserte han på Kaiserverftene Libertyskip. På sine verft innførte Kaiser private sykehus, noe som ble starten på virksomheten, *Kaiser Permanente*.

Etter andre verdenskrig gikk Kaiser inn i bilindustrien sammen med Joseph W. Frazer og etsblerte *Kaiser-Frazer Corp* som bl.a. bygde bilmerket Kaiser. Kaiser startet også metallbedriftene *Kaiser Aluminum* og *Kaiser Steel* for å sikre seg råvaretilgang for sine fabrikker. I 1948 ble stiftelsen *Kaiser Foundation* etablert som rettet seg mot helsespørsmål. Kaiser tilbragte sine siste år med byplanlegging og byggeprosjekter.

Da han i 1954 overlot sine foretak (drøyt 180 millioner dollar i mer enn 40 land) til sønnen Edgar, ble hans imperium verdsatt til 2,7 milliarder dollar.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 118892932, besøkt 15. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Munzinger Personen, oppført som Henry Kaiser, Munzinger IBA 00000001686, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Autorités BnF, oppført som Henry John Kaiser, BNF-ID 16664750q[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Find a Grave, oppført som Henry John Kaiser, Find a Grave 563, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6rj4v58, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  Bra Böckers lexikon, 1976

Kilder
------

* Kaiser Engineers

Eksterne lenker
---------------

* Kaiser Aluminum (en)
* Kaiser Permanente (en)
* Kaiser Foundation (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** Munzinger (iba)
 |
**Konstablenes Maggaband** er et norsk musikkorkester dannet i Trøndelag. Orkesterets 
medlemmer har bakgrunn fra politiarbeid, og har vært tilknyttet, eller ansatt i politiet. Orkesteret har bestått av medlemmene Arne Øiamo, Arvid Vårum, Finn Sagmyr, Helge Ulset og Knut Lagesen.

Bandet medvirket på innspillingen av Hans Rotmos plate «Brøllopet I Kanaan» i 1985, og var også en del
av Rotmos omreisende turnéorkester, med sceneversjonen av Ola Uteligger. I 1989 kom utgivelsen «Det e' sånt de handle om», som blant annet inneholdt låter fra ulike forebyggende-kampanjer. 

I 1992 kom utgivelsen «Grand Galla» på Plateselskapet Tylden & Co. I tillegg til selvskrevet materiale inneholdt plata også bidrag fra andre låtskrivere, deriblant Hans Rotmo og Øystein Dolmen. I 1993 spilte Konstablenes Maggaband under den første musikkfestivalen for Politifolk, som ble arrangert i Oslo. I forbindelse med festivalen ble orkesteret tildelt Gullplate for 25 000 solgte eksemplarer av kassettutgivelsen «Fra bagatell til helvete». Utgivelsen var en del av et forebyggende opplegg mot ungdomskriminalitet.

Plateutgivelser
---------------

* *Det e' sånt de handle om* (1989)
* *Grand Galla* (Tylden & Co, 1992)

Referanser
----------

1. 1 2  Aftenposten. «Politimusikk i Oslo». Aftenposten Aften*, 09.06.1993 Side: 4*
2. ↑  Hegvold, Ola. «Fra slaktehus til politistasjon». Adresseavisen*, 29.08.2002 Side: 8*
3. ↑  Bakkemoen, Kurt. «Ensom og Mest Norsk». *VG*, 11.01.86
4. ↑  VG. «Gull til Messing-Gutter». *VG*, 11.06.1993 Side: 56

Eksterne lenker
---------------

* (en) Konstablenes Maggaband på Discogs Rediger på Wikidata
* (no) Tylden & Co. - Grand Galla

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
Vingevirvel
Vingevirvel fra en F-15 idet den frakobles et KC-10 Extender tankfly etter lufttanking.
**Vingevirvel** er virvler som dannes rundt vingetippen på et luftfartøy når det av luftstrømmen rundt vingen dannes løftekraft.

På grunn av vingens utforming dannes det et lavtrykk over vingen og et høytrykk under vingen. Dette er nødvendig for å skape en løftekraft som sørger for at et luftfartøy kan stige og holde seg i luften, selv om det er tyngre enn luft.

Dette fører til vingevirvler (engelsk: wake turbulence/wingtip vortices) da høytrykket under vingen «prøver å utjevne» lavtrykket over vingen. For at dette skal skje må luften strømme fra undersiden av vingen til oversiden, og dette skaper en virvel som går med klokken på venstre vinge, og mot klokken på høyre vinge – sett bakfra. Jo større et fly er (høyere maksimal startvekt), desto kraftigere vingevirvler dannes.

Denne luftstrømmen har en enorm kraft som «ødelegger» luftformasjonen, som dermed kan lage såkalte nedstrømmer (downstreams/downdraft) og turbulens for andre fly som kommer bak og lavere. Dette fører til tap av kontroll på luftfartøyet og «stall» (tap av løftekraft).

Luftfartøy er på grunn av dette delt inn i tre kategorier – lett (*light*), medium (*medium*) og tung (*heavy*).

Vingevirvelkategorier basert på avgangsvekt (MTOW):

* L (lett) – MTOW er 7 000 kg og mindre
* M (medium) – MTOW er mer enn 7 000 kg og opptil 136 000 kg
* H (tung) – MTOW er 136 000 kg og mer

For å unngå at forfølgende fly skal havne i vingevirvlene og dermed miste løft (og i verste fall styrte) er det i lufttrafikktjenesten derfor etablert adskillelsesminium i forhold til hvor langt bak et lett fly (småfly, for eksempel Cessna 172) må være bak et medium eller tungt fly (for eksempel Boeing 747 Jumbojet).

Et småfly som lander etter et større fly kan unngå downdraft og vingetippvirvler ved å fly brattere inn mot rullebanen og sikte mot et punkt lengre inn på rullebanen. Da er flyet over luften der virvler og fallvind gir problemer.

Vingevirvler skapes av alle fly og helikoptere, uansett størrelse og hastighet.

Vingevirvler har ført til et utall av småflyulykker (da disse er mest utsatt) og havari, men også større fly har blitt offer for vingevirvler fra forangående fly og styrtet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Spansk einer** (latin: *Juniperus thurifera*) er en art av bartrær som tilhører einerslekten *Juniperus* i sypressfamilien. Den vokser i fjellstrøk ved det vestlige Middelhavet, nærmere bestemt i Marokko, nordlige Algerie, østlige og nordlige Spania, sørlige Frankrike, og Korsika. 

Bladverk og frøkongler (bær).
Arten har vekst i høyder fra 300 moh. til 2 400 moh. men opp til 3 300 moh. i Atlasfjellene. I de lavere deler av Atlasfjellene opptrer den gjerne sammen med *Quercus ilex*. I mellomliggende fjellstrøk i Afrika ofte med atlasseder *(Cedrus atlantica)*.

Tidligere opererte man med to varianter, men dette er stort sett forlatt. Delingen ble gjort mellom *Juniperus thurifera var. thurifera* (Europa, frøbær 8–12 mm med 2–4 frø), og *Juniperus thurifera var. africana* (Afrika, frøbær 7–8 mm med 1–2 frø). I Afrika er arten ansett som truet, på grunn av overbeiting fra geiter.

Treet blir 4–20 m høyt, med pyramideformet krone i ung alder, men siden rundt eller irregulært formet løvverk. Diameter inntil 2 m. Grenene er utstrakte eller hengende ytterst, unge skudd er sterkt aromatiske og smaksrike. Nålene på unge skudd sitter i grupper av 3 og er inntil 8–10 mm lange, voksne nåler er grønne eller klargrønne, skjellaktig tette og 1–3 mm. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.

Frøkonglene modner til blå-svarte bær med et hvitt vokslag, inntil 7–12 mm store, runde eller ovale, litt mindre enn hos *Juniperus excelsa* ssp. *polycarpos*. Hannkonglene er inntil 3–4 mm store, de sprer pollenet tidlig om våren.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Spansk einer* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Spansk einer* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Spansk einer* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Spansk einer* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Juniperus thurifera* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Juniperus thurifera* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Juniperus thurifera* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Conifer Specialist Group – «Juniperus thurifera» fra IUCNs rødliste
* Conifers.org – «Juniperus thurifera» beskrivelse.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Avstanden mellom punkt A og B er vingespennet på denne Aer Lingus A320.
**Vingespenn** på et fly er avstanden mellom den venstre og den høyre vingetippen. For eksempel så har Boeing 777 et vingespenn på rundt 60 meter.

Uttrykket **vingespenn** er også brukt om fugler og andre dyr med vinger, slik som flygeøgler, flaggermus og insekter. For eksempel så hadde en vandrealbatross (*Diomedea exulans*) som ble fanget i 1965 et vingespenn på 3,63 meter, noe som er verdensrekord for en nålevende fugleart. Om fugler brukes gjerne uttrykket **vingefang** som synonymt med vingespenn.

Vingespenn på fly
-----------------

Vingespenn på fly blir målt i en rett linje, fra vingetipp til vingetipp, uavhengig av vingens form eller vinkel.

### Betydningen av vingespenn ved design av fly

Fly med et lenger vingespenn er generelt mer effektive da de blir mindre påvirket av indusert luftmotstand (*induced drag*), og vingene blir heller ikke påvirket like mye av vingetippvirvlene. Forøvrig så betyr lange vinger at det er større treghet langs lengdeaksen og at flyet derfor ikke kan rolle like raskt og er derfor mindre manøvrerbar. Av denne grunn har vanligvis kampfly og akrobatikkfly kortere vinger.

Siden mengden løft en vinge skaper er proporsjonal med vingens areal, må fly med korte vinger ha en lenger vingekorde. Forholdet mellom et flys vingespenn og vingekorde er derfor svært viktig for ytelsen og oppførselen til et fly, og dette forholdet blir ofte kalt for aspektforhold.

Vingespenn blant flygende dyr
-----------------------------

For å måle vingespennet til en fugl må et levende eller dødt eksemplar plasseres på rygg, og vingene må strekkes fra "håndleddet", hvorpå man måler avstanden mellom tippene av de lengste fjærene (primærfjærer) på hver vinge.

Vingespenn-rekorder
-------------------

### Største vingespenn

* **Fly**: Stratolaunch – 117,35 m
* **Flaggermus**: Flygehunder – 2 m
* **Fugl**: Vandrealbatross – 3,63 m
* **Fugl (utdødd)**: *Argentavis magnificens* – 8,3 m
* **Reptil**: *Quetzalcoatlus* pterosaur – 15 m (18 m?)
* **Insekt**: *Thysania agrippina* – 280 mm

### Minst vingespenn

* **Flaggermus**: Tryneflaggermus (*Craseonycteris thonglongyai*) – 16 cm
* **Fugl**: Bikolibri (*Mellisuga helenae*) – 6,5 cm
* **Insekt**: "Parasittveps" – 0,2 mm

Referanser
----------

1. ↑  «Stratolaunch jet with 117-metre wingspan takes off for first flight». abc.net. Besøkt 14. april 2019.
2. 1 2  «Bats». Sea World. Arkivert fra originalen 19. november 2005. Besøkt 30. juli 2007.
3. ↑  «Flying dinosaur biggest airborne animal». New Zealand Herald. Arkivert fra originalen 29. september 2007. Besøkt 30. juli 2007.
4. ↑  «Largest Lepidopteran Wing Span». University of Florida Book of Insect Records. Arkivert fra originalen 2. mars 2008. Besøkt 30. juli 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Otford** er en landsby og verdslig sogn i distriktet Sevenoaks i grevskapet Kent, England. Den er lokalisert nord for byen Sevenoaks og ligger ved elven Darent. Elven flyter nordover, ned dens dal fra sin kilde i North Downs. Midt i landsbyen står sognekirken, en andedam som også er en rundkjøring, og flere puber og butikker. Landsbyen har også verdens største modell av solsystemet.

Ved folketellingen i 2011 har landsbyen og sognet en befolkning på 3 465 innbyggere.

Stedsnavnet
-----------

Stedsnavent Otford kan være sammentrekning av *Otterford*, muligens avledet fra Offa, konge av Mercia, som kjempet mot folket i Kent i slaget ved Otford ca 776. *The History and Topographical Survey of the County of Kent: Volume 3*, utgitt 1797, indikerer at Otfords angelsaksiske navn var *Ottanford*. Otford er omtalt *Domesday Book* av 1086 hvor det viser at erkebiskopen av Canterbury eide 8 møller i landsbyen som er referert til som *Otefort*.

Referanser
----------

1. ↑  «Otford a Country Paradise» Arkivert 24. juli 2014 hos Wayback Machine.. 2011.
2. ↑  Modellen av solsystemet Arkivert 8. desember 2004 hos Wayback Machine. *Otford.org*
3. ↑  «Civil Parish population 2011» Arkivert 20. oktober 2016 hos Wayback Machine. *Neighbourhood Statistics*. Office for National Statistics
4. ↑  The «First Battle of Otford 775 AD», *Wargamesdiary*
5. ↑  ASC 773 Arkivert 26. juli 2011 hos Wayback Machine.. MS A av *den angelsaksiske krønike* oppgir året for slaget til 773. Engelsk oversettelse ved Project Gutenberg
6. ↑  «Parishes: Otford». W Bristow, Canterbury, 1797.

Eksterne lenker
---------------

(en) Otford – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Otford Village Information
* The Otford Society

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Spanias statsminister** bærer offisielt tittelen «regjeringspresident» (spansk: *Presidente del Gobierno*). På spansk kan statsministeren omtales som *Presidente*, da som en forkortelse av den offisielle tittelen. Dette må ikke forveksles med tittelen president i betydningen «statssjef», da Spania er et konstitusjonelt monarki med en konge som statsoverhode.

Valgprosedyre
-------------

Etter grunnloven av 1978 velges statsministeren av deputertkammeret, som er underhuset i Spanias parlament. Formelt skjer dette ved forslag fra kongen etter at det har vært avholdt valg. Valgperioden er fire år, med mulighet for utskrivelse av nyvalg. Spanias statsminister velges indirekte gjennom nasjonalforsamlingen og må ha eksplisitt støtte fra et flertall i underhuset. 

Etter avholdt valg starter presidenten i deputertkammeret en konsultajonsrunde for å finne fram til den mest aktuelle statsministerkandidaten. Som regel er dette lederen for partiet som vant valget, men dette avhenger av at partiet har flertall, enten alene eller sammen med støttepartier. Når en statsministerkandidat er funnet ber presidenten i deputertkammeret kongen om å foreslå vedkommende for nasjonalforsamlingen. Kandidaturet gjennomgår en to dager lang investiturprosess der statsministerkandidaten legger fram sitt politiske program, etterfulgt av debatt. Prosessen avsluttes av en avstemning der kandidaten må ha et flertall av stemmene bak seg, det vil si minst 176 av de 350 representantene. Etter dette blir kandidaten formelt utpekt som regjeringssjef av kongen.

Oppløsningsrett og mistillitsforslag
------------------------------------

Grunnloven bestemmer at statsministeren har oppløsningsrett og kan skrive ut nyvalg. Dette ble særlig benyttet i de første valgperiodene etter overgangen til demokrati og gjennom PSOEs lange regjeringsperiode. Siden har statsministeren ikke benyttet seg av oppløsningsrett og nasjonalforsamlingen har sittet valgperioden ut. Nasjonalforsamlingen kan på sin side felle regjeringen, men bare ved konstruktivt mistillitsforslag. Det betyr at det ved avstemningen i parlamentet må foreligge et regjeringsdyktig alternativ med en statsministerkandidat som da får flertallets støtte i nasjonalforsamlingen, en ordning tilsvarende den Tyskland har. Dette har aldri kommet til anvendelse i Spania. Oppløsningsretten og kravet om konstruktivt mistillitsforslag er ordninger som styrker statsministerens stilling i forhold til nasjonalforsamlingen og som bidrar til maktkonsentrasjon hos regjeringssjefen.

Se også
-------

* Liste over Spanias statsministere

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Prime ministers of Spain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Rosa-Mystique Jones** (født 7. november 1990) er en naurisk friidrettsutøver. Hun spesialiserer seg på 100 meter og 200 meter, men trener også 400 meter og diskoskast. Hun trener vanligvis ved Linkbelt Oval i Nauru.[]

Jones' familie er en velkjent friidrettsfamilie på Nauru.[] Hennes mor, Denise Jones, var tidligere sprinter og diskoskaster, og deltok i friidretts-VM i Roma i 1987. Hennes far, Gerard Jones, er vektløftingstrener i Nauru, og var tidligere suksessfull i kulestøt, diskos, sleggekast og spydkast, og holdt landsrekorden i alle disse utenom spydkast. Jones' søsken er også friidrettsutøvere.

Jones deltok som eneste nauriske deltaker utenom Deamo Baguga i Arafura Games 2005 i Darwin. Jones og Baguga deltok også i VM i friidrett 2005 i Helsingfors, hvor hun løp 100 meter på 13,16 sekunder. Hun var også den yngste deltakeren i dette mesterskapet. Jones' beste tid på 100 meter er 12,61 sekunder, løpt i Apia, Samoa, 16. desember 2006. Hennes rekord på 200 meter er 27,11 sekunder, løpt 15. desember 2005 i Saipan i Mikronesia. Begge rekordene er landsrekorder.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 197148, oppført som Rosa Mystique Jones[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rosa-Mystique Jones – World Athletics Rediger på Wikidata

Portal: Nauru
**Nøkkelhullciklide** er en art i gruppen ciklider. 
Den er eneste art i slekten *Cleithracara*.
Den er populær som akvariefisk.
Den har en svart flekk oppe på siden, som noen ganger strekker seg ut til en kort stripe. Dette er bakgrunnen for det norske navnet. 
Når denne arten blir skremt eller nervøs, inntar den en flekkete drakt og trykker seg mot steiner eller røtter i et forsøk på kamuflasje.

Dette er en monogam ciklide som leker på flate steiner, stokker eller blader. Hunnen legger 300-400 egg som begge foreldrene vokter. 
Det er vanskelig å se forskjell på kjønnene, men noen hanner har en lengre og spissere gattfinne.

Den eter krepsdyr, insekter og andre smådyr.

Arten passer i et selskapsakvarium, og vil ta det meste av fôr den blir tilbudt. 
Den bør ha tilgang på planter og rikelig med gjemmesteder.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *nøkkelhullciklide* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *nøkkelhullciklide* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *nøkkelhullciklide* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *nøkkelhullciklide* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *nøkkelhullciklide* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *nøkkelhullciklide* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cleithracara maronii* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cleithracara maronii* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |