recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Lodalen
**Lodalen** er en dal på vestsiden av Jostedalsbreen, i Stryn i Vestland. Kjente turistmål i dalen er Bødalsbreen og Kjenndalsbreen. 

Det har vært bosetning i dalen helt siden jernalder, men den ble fraflyttet etter to store rasulykker fra Ramnefjellet i 1905 og igjen i 1936. Dalen er fortsatt rasutsatt. Også i tidligere tider var det en rekke rasulykker i Lodalen.

Livet i dalen slik det var før fraflyttingen, og ulykken i 1936, er skildret i romanen «I skyggen av Ramnefjell» av Wilhelm Bødal.

Se også
-------

* Rasulykken i Loen i 1905
* Rasulykken i Loen i 1936

Referanser
----------

1. ↑  Nesdal, Sigurd (1983). *Lodalen - fager og fårleg*. Norsk folkeminnelag. s. 7. ISBN 8299094801.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Nesdal, Sigurd (1983). *Lodalen - fager og fårleg*. Norsk folkeminnelag. s. 35. ISBN 8299094801.

Litteratur
----------

* Nesdal, Sigurd (1983). *Lodalen - fager og fårleg*. Norsk folkeminnelag. ISBN 8299094801.
* Bredvei, Peder A. (1970). *Siste brudeferd i Loendalen*. Lunde.
***Donacia tomentosa*** er en bille i gruppen sivbukker og tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er ikke registrert i Norge, men finnes i Sverige.

Utseende
--------

*Donacia tomentosa* er mellom 7-10 mm lang. Kroppen er langsmal og ikke så oval som bladbillene ofte er. Den er metallisk farget i ulike nyanser av messing- og bronsefarge. Både halskjoldet og dekkvingene har tett og fin behåring, som blir skinnende ved sidebelysning. Bakkroppen smalner bakover. Hodet er fremover-rettet. Beina er metallisk farget, og forholdsvis lange.

Den er svært lik dunkjevlesivbukk *Donacia cinerea*, men kan blant annet skilles på forholdet mellom tredje og andre antenneledd.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene finnes nær ferskvann hvor de lever av å spise blad på næringsplanten. Særlig arter i planteslekten *Butomus*. Larvene lever under vannoverflaten. De voksne er særlig aktive i solskinn.

*Donacia tomentosa* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea - besøksdato: 27. februar 2010

Litteratur
----------

* Lindroth, C.H. 1993. *Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem* (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Donacia tomentosa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Donacia tomentosa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Donacia tomentosa* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Donacia tomentosa* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Donacia tomentosa* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Donacia tomentosa* hos NCBI Rediger på Wikidata
* *Donacia tomentosa* - Fauna Europaea
* Norsk Entomologisk forening
Et **dialektkontinuum** er en rekke av dialekter som er slik forbundet at nabodialektene er forståelige for hverandre, mens dialekter som er langt fra hverandre i rekken ikke nødvendigvis er forståelige seg imellom. 

Klassiske eksempler på dialektkontinuum er samiske språk som strekker seg fra Femunden til Kolahalvøya, og romanske språk der man f.eks. finner galisisk mellom portugisisk og kastiljansk, og språket i Aostadalen som ligger mellom fransk og italiensk. Skandinavisk kan også anses som et dialektkontinuum som strekker seg fra sørvest i Danmark, over hele Skandinavia og til de svenske dialektene i Finland.

Mens de skandinaviske standardtalemåla i hovedsak er gjensidig forståelige, er ikke dette tilfelle i det samiske språkområdet: "Nordsamisk og sørsamisk er ikkje innbyrdes forståelege, lulesamisk ligg ein stad i mellom dei to andre" (Samiske veivisere).

Referanser
----------

1. ↑  *Språkmøte. Innføring i sosiolingvistikk*. ISBN 978-82-02-28344-5.
2. ↑  «Samisk språk i Noreg». *Samiske veivisere*. Besøkt 10. oktober 2023.
Parkeringsbremsen i en SAAB 9-5 i form av et håndbrekk.
**Parkeringsbrems** er en brems som normalt kun benyttes når kjøretøyet ikke er i bruk. Parkeringsbrems benyttes normalt for å sikre at et kjøretøy ikke kan flytte på seg når man har parkert det. F.eks. i bratte bakker, o.l. Parkeringsbrems er normalt implementert ved at bakhjulene på kjøretøyet låses. Å glemme parkeringsbremsen er ikke en uvanlig feil, og bilister som glemmer å sette på parkeringsbremsen koster årlig samfunnet store summer. Førerløse parkerte biler som begynner å trille har ført til personskader og dødsfall.

Den mest vanlige parkeringsbremsen er et **håndbrekk**, en håndbrems, som normalt sitter mellom forsetene i en bil. Noen bilmerker har dog hatt håndbremsen på dørsiden av førersetet. En del amerikanske biler har hatt og i noen grad fortsatt har en pedal som benyttes for å aktivisere parkeringsbremsen. Denne frigjøres ved at man trekker i et håndtak eller at man trykker på nytt på pedalen. En del nyere biler har nå en elektronisk parkeringsbrems som aktiviseres med en trykknapp.

Forholdsregler ved parkering
----------------------------

Som ekstra sikkerhet eller i tilfelle man har slitt parkeringsbrems kan man parkere bilen både i gir og med håndbrekk. På biler med automatgir vil det si håndbrekk og «P-gir», mens på biler med manuelt gir kan man bruke håndbrekk og letteste gir (f.eks. 1. gir eller revers). Det er en fordel å bruke det letteste giret, ettersom det gir mest motstand og «låser» motoren best. Det er ikke skadelig for motoren å sette bilen i gir. Å sette bilen i gir fungerer slik som en ekstra sikring i tillegg til håndbremsen, men dersom bakken er svært bratt kan bilen hoppe ut av gir og likevel trille avgårde. En annen forholdsregel ved parkering i bratt nedoverbakke er å svinge forhjulene slik at bilen ikke triller så langt dersom den mot formodning skulle starte å trille. Hjulklosser er et annet alternativ.

Bruk i motorsport
-----------------

Parkeringsbremsen og da spesielt når den er en håndbrems, benyttes i noen former for motorsport for å hjelpe på i en sving slik at bakparten på kjøretøyet overstyrer fortere.

Se også
-------

* Startkabler

Referanser
----------

1. ↑  Bil24 - Glemte brekket, bilen med ungen forsvant ned bakken "Gjensidige har regnet på hva trillende biler koster samfunnet i året. Og har kommet fram til 50 millioner kroner."
2. ↑  Nyhetsstudio - Jente (1 1/2) overkjørt av førerløs bil
3. ↑  Påkjørt av parkert bil på Kvamskogen
4. ↑  Bygdeposten - Påkjørt av parkert bil
5. ↑  Bil trillet over jente: Hardt skadet – VG
6. ↑  Person ble overkjørt av traktor - innherred
7. ↑  Mistet begge beina i ulykke - nå er postbudet dømt til samfunnsstraff | ABC Nyheter

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Christian Lo** (født 22. mai 1977) er en norsk filmregissør. Han er oppvokst på Vinstra i Gudbrandsdalen, studerte film i England og bor (per 2022) på Lillehammer hvor han jobber i produksjonsselskapet Filmbin som satser på filmer for barn og unge.

Filmografi
----------

* *Lill-Zlatan och morbror raring* (2022) spillefilm
* *Popcorngutten* (2020) kortfilm
* *Los Bando* (2018) spillefilm
* *De tøffeste gutta* (2013) spillefilm
* *Fra mus til menn* (2016) kortfilm
* *Bestevenner* (2009) spillefilm
* *Baluba Runa* (2007) kortfilm
* *Ramp* (2005) kortfilm
* *Iver* (2004) kortfilm
* *Punktert* (2001) kortfilm

Heder
-----

*Los Bando* var nominert til European Film Awards EFA Young Audience award i 2019 og var nominert til Krystallbjørnen i konkurranseprogrammet Generation Kplus på Filmfestivalen i Berlin i 2018. *Los Bando* var den mestvinnende norske filmen på festivaler i 2018 i følge norsk filminstitutts årsrapport. *Los Bando og Bestevenner* mottok Sølvklumpen for beste barnefilm i 2018 og i 2009 fra Norske Kinosjefers Forbund. På Filmfestivalen i Berlin i 2010 var *Bestevenner* nominert til Krystallbjørnen i konkurranseprogrammet Generation Kplus og på Barnefilmfestivalen i Montreal mottok *Bestevenner* «Special Prize by the International Jury» og «Special Prize by the Children's Jury». Christian Los spillefilmer og kortfilmer har mottatt flere priser på internasjonale filmfestivaler.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Christian Lo på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Christian Lo på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Christian Lo på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Christian Lo på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Christian Lo på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Christian Lo hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |

European Film Awards EFA Young Audience Award 2019

Norsk filminstututt årsrapport 2018

Rushprint Christian Lo og Erik Poppe hedret av kinosjefene
*For artikkelen om Vestfjorddalen på Svalbard, se Vestfjorddalen (Svalbard).*
Utsikt innover en del av Vestfjorddalen. Gaustatoppen til venstre.
**Vestfjorddalen** er en dal i Tinn kommune i Telemark fylke. Dalen strekker seg fra Vestfjorden, en del av innsjøen Tinnsjå, og vestover forbi Rjukan, Vemork og Rjukanfossen, opp til Møsvatn. Elva Måna renner gjennom hele Vestfjorddalen. I Vestfjorddalen bor det ca. 4 100 personer. De fleste bor i byen Rjukan, Miland og Mæl. Dalen er 19 km lang. Rv37 går gjennom dalen. Dalsidene strekker seg på det høyeste opp til 1 264 moh rett under Gaustatoppen 1 883 moh. resten holder seg på 1 000-1 200 moh.

Historie
--------

Før Norsk Hydro etablerte sine fabrikkanlegg på Rjukan, var det bare et par hundre innbyggere i dalen. Men rundt 1909 kom folketallet opp til 12 000. Rjukan var Norges mest moderne industriby på den tiden.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Nedre Holtane, Tjømes eldste hus, og fredet.  Foto: Karl Ragnar Gjertsen 
**Holtane** er en gård med to matrikkelgårder og flere bruk på Tjøme. Gården ligger på Tjømes østside, og innmarka ligger solvendt. Våningshuset på Nedre Holtane er trolig Tjømes eldste. Huset er preget av nyvinningene på 15- og 1600-tallet, vinduer, pipe, peis og jernovner; noe som ga mulighet til oppdeling av huset med flere rom, og ikke minst loftsetasje. Våningshuset på Nedre Holtane er trolig bygd omkring år 1700. Hovedfasaden er gavlveggen mot sør. På vestveggen er et bislag med dør rett inn i storstua, og trapp opp til loftsetasjen. Mot øst har huset en lavere lukket svalgang, inndelt i flere rom.

Våningshuset på Nedre Holtane er fredet etter kulturminneloven.

Referanser
----------

1. ↑  Lise E. Talleraas: Fredete bygninger og anlegg i Vestfold. Vestfold fylke, fylkeskultursjefen. 1992.

Litteratur
----------

* Anders Bugge: «Byggeskik [på Tjømø]». Kap. i Lorens Berg: *Tjømø – en bygdebok*, 1920.

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Holtane». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Tollboden** i Larvik, også kalt **Den Gamle Tollbod**, ble oppført i 1714 av kjøpmann og murermester Johan Andreas Blume. Bygningen brant i 1728. En vet ikke sikkert hvor mye av murbygningen som ble ødelagt ved brannen. Bygningen ble oppført på nytt i 1730 og påbygd i to arker.

Bygget ble fredet av Riksantikvaren i 1922. Riksantikvaren omtalte bygningen som en av Norges best bevarte murbygg fra første halvdel av 1700-tallet. Byggets arkitektur er unik i Norge. En må visstnok til Helsingør, Danmark og tollbygningen der for å finne noe liknende. Etter kirken er det Larviks nest eldste murbygning. I 1952 ble bygningen gjenstand for en omfattende rehabilitering. En skiftet 1300 steiner i fasadene, 7500 taksteiner og en rekke av vinduene. Bygget er på tre etasjer. Grunnmur og yttervegger er oppført i teglstein som er pusset og malt. Ordene "Gud vere vor Vægter" står på østsiden.

Bygningen var opprinnelig bygd som bolig, og fungerte på 1700-tallet som prestebolig. I 1850 kjøpte staten bygningen for å bruke den som tollbod. Senere ble bygningen brukt til teaterlokale, mineralvannfabrikk, trikotasjefabrikk (1904) og lager for Felleskjøpet (1932–1958). Fra 1962 har bygningen huset Larvik Sjøfartsmuseum.

Referanser
----------

1. ↑  Langeland, A.St. (1953). *Larviks historie, 2. bind, 1814-1885*. Larvik. CS1-vedlikehold: Dato og år (link)

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Tollboden (Larvik)». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* «En farverik historie», artikkel på Larvik Museums nettside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
***Howdy*** er et engelsk uttrykk som brukes som en uformell hilsen. Det er et teleskopord kombinert av *How* («hvordan»), *do you (do)* («gjør du det», i betydningen «har du det»). Hilsenen brukes i det daglige ikke som et spørsmål, men som et vennlig Hello! eller Hei!.

Ifølge Oxford English Dictionary kommer uttrykket fra Sør-England hvor det kom i bruk i andre halvdel av 1500-tallet. Former gjengitt i litteratur fra den tiden, er blant annet dobbeltformen *How-do, how-do* og kortformen *How*. Dobbeltform i bruk av hilsener er vanlig i en rekke språk, som norsk, «Hei, hei». I deler av sør-statene i USA er *Howdy, howdy* en vanlig variant.

I de sørlige statene i USA legges gjerne *Y'all* til hilseformen *Howdy*, som «*Howdy Y'all!*», i betydningen «Hei, alle sammen», eller «Hvordan står det til, alle sammen». Texas A&M University har «*Howdy*» som skolens offisielle hilsen. Det er vanlig å bli møtt med «*Howdy Y'all!*» på skolens campus.

Referanser
----------

1. ↑  *Oxford English Dictionary,* vol. VII, p. 453–454.
2. ↑  chron.com: *DODSON: Howdy y’all, welcome to Texas*
**Mågerø** er ei halvøy og en matrikkelgård i Færder kommune i Vestfold, nordøst på øya Tjøme ved Oslofjorden. Gårdsnavnet Mågerø er også brukt som slektsnavn. 

Mågerø har båthavn, båtbyggeri og i etterkrigstiden en viktig militær luftovervåkningsstasjon. Tidlig på 1900-tallet hadde stedet et lite skipsverft som bl.a. ble brukt til vedlikehold av hvalbåter. På 1930-tallet ble Måkerøy fort opprettet av det norske kystartelleriet. Fortet ble overtatt av okkupasjonsmakten i 1940.

Etter krigen skrev den militære undersøkelseskommisjon av 1946 at Måkerøy fort utenfor Tønsberg, med sine to store, moderne kanoner, kunne og burde ha åpnet ild da tyske skip seilte forbi 9. april 1940: «...*at Måkerøybatteriet ikke ble satt inn er uforståelig.*» Fortet ble en viktig del av Oslofjord festning i etterkrigstiden.

Navn
----

Navnet har hatt mange ulike skrivemåter, blant annet «Maurø», «Maagerø», «Måkerøy» og nå sist «Mågerø». Opprinnelsen til navnet er usikker. Uttalen, som er *måg(e)re*, tyder på at navnet opprinnelig var *Mávareiðr*, sammensatt av *máva*, «måkers», og *reiðr*, «reir». Med g i avlydsforhold til v, som «stoga» av «stova», kan *Mávareiðr* ha blitt til Mågarei, og deretter Mågere. En annen mulighet er at navnet kommer av *Mágarøy*, med et ukjent hunkjønnsord som førsteledd og ordet «øy» som andreledd. Både uttalen og de gamle skriftformene viser at navnet ikke er en dansk skrivemåte for Måkerøya, som det kan se ut til ved første øyekast. I 1993 ble skrivemåten av navnet endret fra «Måkerøy» til «Mågerø».

Luftovervåkingsstasjon
----------------------

Utdypende artikkel: Luftforsvarets stasjon Mågerø

Luftforsvarets stasjon Mågerø eller *Control and Reporting Centre* (CRC) Mågerø er en av kommunens største arbeidsplasser. Mågerø hadde i over 40 år tre umiskjennelige radardomer som landemerke, synlig for båttrafikk og andre. Disse ble fjernet sommeren 2006.

Kongelig feriested
------------------

På Mågerø ligger også kongefamiliens private feriebolig tegnet av Lund Hagem Arkitekter og landskapsarkitekt Gullik Gulliksen AS. Ferieboligen ble ferdigstilt i 1993. Av sikkerhetsmessige grunner er den plassert ved det militære området.

Referanser
----------

1. ↑  Lars West Johnsen: «Bautaen som brast», *Dagsavisen* 9. april 2019
2. ↑  Kongefamiliens feriebolig

Se også
-------

* Luftforsvarets stasjon Mågerø

Eksterne lenker
---------------

* Forsvaret om Luftforsvarets kontroll- og varslingsanlegg på Mågerø Arkivert 3. oktober 2015 hos Wayback Machine.
* Søkbar digitalkopi av *Kongens hus : alle kongefamiliens boliger* (1995, om Mågerø, Tjøme side 150–167)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Siri Margrethe Kalvig** (født 6. november 1970 i Stavanger) er gründer og tidligere administrerende direktør i værvarselselskapet Storm Weather Center, som ble etablert i 1997. I 2014 fullførte hun doktorgraden i offshoreteknologi ved Universitetet i Stavanger. Før det ledet hun Storm Weather Centers Stavanger-kontor. Hun har også vært styremedlem ved Universitetet i Stavanger i perioden 2007 til 2009. Siden 2018 er hun administrerende direktør i det statlige selskapet Nysnø Klimainvesteringer.

Kalvig fikk kjendisstatus som værmelder på TV 2, der hun begynte i 1992, og har siden jobbet med vær og meteorologi. Hun har en daglig værspalte på baksiden av *VG*.[]

Hun har studert fysikk og astrofysikk ved Universitetet i Oslo, og meteorologi ved Geofysisk institutt ved Universitetet i Bergen (UiB). Ved UiB tok hun hovedfag i 2005. Tittelen på hovedfagsoppgaven hennes i meteorologi var «Lokal- og mikrometeorologi (Vindstress på sjøis i Barentshavet)». 

Kalvig danset en del ballett i sin tidlige ungdom, men la all dansing på hylla da hun valgte å prioritere meteorologistudiene.[] Høsten 2008 var hun med på dansekonkurransen *Skal vi danse* på TV 2.

Kalvig vant Venstres miljøpris i 2008 Hun ble tildelt årets fagpris under Gullruten 2009 for «sin faglige styrke, og formidlingen av sitt fag på flere plattformer». I 2021 ble hun tildelt HR Norges lederpris.

Tidligere har Kalvig sagt at miljøengasjementet stammer fra tiden hun var med i Unge Venstre i 1980-årene.

Siri M. Kalvig var elev ved Stavanger katedralskole.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Siri\_Kalvig[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   NRK.no, «Himmelblå beste TV-drama»[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Elisabeth Seglem (17. november 2014). «Siri Kalvig ble grillet til doktor». Stavanger Aftenblad. Besøkt 12. januar 2022.
4. ↑  Kalvig, Siri M. (17. november 2014). *On wave-wind interactions and implications for offshore wind turbines*. University of Stavanger, Norway. ISBN 978-82-7644-581-7.
5. ↑  Egil Rugland (8. april 2009). «Tar Norge med Storm». *forskning.no*. Besøkt 12. januar 2022.
6. ↑  Rogalands avis (4. februar 2008). «- Alle må bidra» **(norsk)**. Besøkt 12. januar 2022.  Mangler `|etternavn1=` i Authors list (hjelp)
7. ↑  «Heder til Siri Kalvig» på tv2veret.no Arkivert 15. mai 2009 hos Wayback Machine.
8. ↑  «Siri Kalvig kåret til årets leder i 2021». *HRNorge*. Besøkt 11. november 2021.
9. ↑  Siri Kalvig mottok miljøpris
10. ↑  Stavanger Aftenblad: "Kongsgård-bilder etterlyses", 16. mars 1999 s.34.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Siri Kalvig på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Publikasjoner av Siri Kalvig i BIBSYS
* (no) Side hvor Siri Kalvig forteller om sin interesse for matematikk og meteorologi
* (no) Siri Kalvig holder foredrag om klima

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Behandling av ankesak i Høyesterett 9. mai 1958 i forbindelse med «Myklesaken», utgivelsen av Agnar Mykles *Sangen om den røde rubin*. Fra høyre: forfatter Agnar Mykle, forsvarer høyesterettsadvokat J .B. Hjort, forsvarer høyesterettsadvokat Knut Blom, direktør i Gyldendal Harald Grieg og styreformann i Gyldendal Francis Bull. Dommen mot boka fra høsten 1957 ble opphevet. Foto: Bjørn Fjørtoft, *Billedbladet NÅ* / Riksarkivet 
**Knut Blom** (født 14. februar 1916, død 6. februar 1996) var en norsk jurist og høyesterettsdommer fra 1968 til 1986.

Blom var født i Kristiania som sønn av advokat Hans Jensen Blom (1875–1952) og Anna Martens Wingaard (1877–1947) og oldebarn av Oluf Petersen Wingaard. Han tok examen artium i 1934, begynte jusstudier og ble uteksaminert med graden cand.jur. i 1939. Han ble ansatt som fullmektig under Carl Fridtjof Rode i Melbu samme år, og overtok advokatkontoret da Rode ble kalt til militærtjeneste kort tid etterpå. Fra 1940 til 1942 var Blom dommerfullmektig i Jæren tingrett, og fra 1942 var han advokatfullmektig under Sven Arntzen, fra 1947 partner. Under den tyske okkupasjonen var Blom et sentralt medlem av Hjemmefrontens Ledelse.

Blom var advokat til 1968, og jobbet som forsvarer i Oslo tingrett 1953 til 1956, Eidsivating lagmannsrett 1956-1965 og Høyesterett 1965 til 1968. Fra 1968 til han ble pensjonert i 1986 var han høyesterettsdommer. Juridiske fagbøker inkluderer *Sakførerens rettslige ansvar* (1947) og *Prisloven med kommentarer*(1954).

Knut Blom ble dekorert med Deltagermedaljen og i 1978 mottok han St. Olavs Orden. Han døde i februar 1996 i Oslo.

Han tilhørte slekten «Blom fra Skien» og var etterkommer etter trelasthandler og skipsreder Hans Jensen Blom (d. 1808).

Referanser
----------

1. 1 2 3   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Michelsen, Hans. Helle, Knut, red. *Knut Blom* **(norsk)**. Oslo: Kunnskapsforlaget. Besøkt 20. september 2010.
3. ↑  «Blom – slekt fra Skien». *Store norske leksikon*. 15. november 2018. Besøkt 25. oktober 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Knut Blom – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Geni
 |
*Queensview*, Seacroft, Leeds.
**Boligblokk** er en menneskebygd bygning satt sammen med flere seksjoner, leiligheter, plassert over og under hverandre, og ved siden av hverandre. Boligblokker er vanlige i urbane strøk og egnet til å ha mange personer boende på mindre arealer. Det er vanlig at det opparbeides felles uteområder i tilknytning til boligblokkene.

Blokker kjennetegnes av at leiligheter deler en eller flere felles innganger, og at det er vertikale naboskiller. Blokker med minst fem etasjer betegnes som «høyblokk» mens blokker med fire eller færre etasjer betegnes som «lavblokk». Den minste formen for en blokk er en korsdelt firemannsbolig med felles inngang på midten.

En boligblokk kan bestå av selveierleiligheter (se eierseksjon), aksjeleiligheter eller borettslagsleiligheter (se borettslag).

Med moderne metoder for oppføring av nye boligblokker er i stor grad basert på ferdigproduserte elementer som løftes på plass med kraner. Eksempelvis kan et baderom være ferdiggjort med flisbelagte gulv og vegger før det blir løftet på plass i nybygget.

Allerede i antikkens Roma fantes det boligblokker med separate leiligheter, kalt *insulae*. De best bevarte finner man i Ostia.

Norges største boligblokker ble bygget i drabantbyen Ammerud i Oslo på 1960-tallet. Blokkene på Ammerud består blant annet av fire 13 etasjers skiveblokker med seks oppganger. Boligblokker kan ha ulik utforming, fra smal og høyere til lavere og bred. Utforming er ofte tilpasset området de er plassert i. I byområder vil de smale, høyere løsningene være vanligere for å passe inn i et kvartal. Utenfor bykjernen kan husene være større. Boligblokk plassert i skrående terreng blir gjerne utformet som en terrasseblokk, der etasjene trekkes inn mot bakken på en, eller begge sider.

Referanser
----------

1. ↑  Begreper og definisjoner Arkivert 13. april 2017 hos Wayback Machine. Husbanken
**Ballnahinch** (irsk: *Baile na hInse*, «bosetning av øya/vannenga») er en by i grevskapet Down i Nord-Irland. Den begynte som et kursted, men har utviklet seg til en markedsby for bøndene i omegnen. Den hadde en befolkning på 6 164 mennesker i henhold til folketellingen for 2021.

Ballynahinch var tradisjonelt en kjøpstad, og markedet finner fortsatt sted på torget hver torsdag. Byen ligger på hovedveien A24 fra Belfast til Clough, nær Newcastle. En langvarig kampanje for å få den lagt utenom byens sentrum har per januar 2005 ikke ført frem. Siden 1990-årene har en rekke tiltak blitt satt i verk for å kontrollere trafikken, men mengden kjøretøy som passerer gjennom sentrum betyr at Ballynahinch er sterkt preget av trafikkvansker. Fasilitetene i byen består av blant annet et fritidssenter. De siste årene har det blitt dannet en fornyelseskomité for utviklingen av byen og de omkringliggende Spa- og Drumaness-områdene.

Byen ble grunnlagt på 1600-tallet av sir George Rawdon, og hans familie eide det meste inntil det irske opprøret i 1798. Slaget ved Ballynahinch betydde sluttet for United Irishmen, den nasjonalistiske bevegelsen som sto bak opprøret. 

I januar 1997 ble tre soldater som var utenfor tjeneste nesten drept av en PIRA-bombe. En av dem sjekket rutinemessig under bilen sin, og kom borti kvikksølvmekanismen som utløste bomben som var plassert der. Heldigvis for soldatene var bomben konstruert for å drepe personer inne i bilen, og sprengkraften gikk derfor oppover og ikke utover.

Referanser
----------

1. 1 2   «Settlement 2015», *NISRA*
2. ↑  «Place Names NI». Arkivert fra originalen 20. september 2021. Besøkt 4. september 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ballynahinch, County Down – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
**Truls Horvei** (født 14. mars 1957 i Bergen) er en norsk lyriker, ungdomsbokforfatter og journalist. Han er bosatt på Stord, og arbeidet i Haugesunds Avis fra 1984 til 2021. Da gikk han av med pensjon og er nå forfatter på heltid.

Horvei har studert litteratur ved Universitetet i Bergen, og debuterte med diktsamlingen *Havfruehester* i 1988. I tillegg til bøker har han utgitt seks CD-er med poesi og musikk. Fra 2006 har han turnert mye i skoleverket med prosjektet *Haikutronics* sammen med musikeren Roy Ole Førland. Det går ut på å lære unge å skrive haikudikt og komponering av musikk til diktene.

Høsten 2013 kom CD-en *Paraplyer ved havet* med nyskrevne dikt og musikk laget av Førland. Musikerne er hentet fra bergensbandet Emmerhoff & The Melancholy Babies, mens Kjetil Møster spiller saksofon på to låter. Horvei sin foreløpig siste CD, *Søvnløs* kom i 2015 og inneholder både nye dikt og dikt fra boken *Paraplydrømmer*. Roy Ole Førland har laget musikken. Han er med i bandet der de andre musikerne er Roald Kaldestad, Jørgen Sandvik og Ivar Loe Bjørnstad

*Paraplydrømmer* utkom i 2014. De 11 diktene fra *Paraplyer ved havet* er inkludert i boken. 
Våren 2017 kom Truls Horvei ut med diktboken *Fars stemme* (Wigestrand Forlag). Her skriver Horvei om forholdet far og sønn. Når jeg-et i diktene opplever at faren er dement, drar han tilbake til barndommen på en minnereise. Boken beskriver også det å ha en far som må på institusjon. *Frostskrift* (Kapabel Forlag) ble utgitt våren 2020. Den tar for seg overgangen mellom vinter og vår. Diktene handler blant annet om et langvarig forhold, om barnebarn og om døden.

I 2020 ble det laget en poesimonolog og kortfilm av *Fars stemme* med Scenekraft i Haugesund. Horvei har skrevet haikudikt i samlingen *Bortenfor haugen, bak plommetreet* (2003) og er inspirert av surrealismen i flere av diktbøkene sine. De siste årene har han jobbet med jazzmusikerne Ole Jacob Hystad og Ole Amund Gjersvik. Hans foreløpig siste utgivelse er diktboken *Noen gram stillhet* (2021).

Bibliografi
-----------

#### Lyrikk

* *Havfruehester*, 1988
* *Fanden vet*, 1991
* *Stjernehuset*, 1992
* *En halv himmel*, 1996
* *Bortenfor haugen, bak plommetreet*, haikudikt 2003
* *Moods of Horvei*, 2011 (med CD)
* *Paraplydrømmer*, 2014
* *Fars stemme,* 2017
* *Frostskrift*, 2020
* *Noen gram stillhet*, 2021

Ungdomsbøker
* *Blå strenger*, 1994
* *Siste kvelden*, 1996

CD
* *Kjærlighetens triumf & og andre besværligheter*, 2000 (Med *Maria & De To Andre*)
* *Fanden Vet*, 2002
* *Haikutronics*, 2005
* *Moods of Horvei (m/ CD)*
* *Paraplyer ved havet*, 2013
* *Søvnløs*, 2015

Kilder
------

* Presentasjon av Truls Horvei i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker
---------------

* trulshorvei.no
* Digitaliserte bøker av Truls Horvei i Nasjonalbiblioteket

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Truls Kjos Wesbye** (født 1. februar 1923 i Treungen i Nissedal, død 30. november 1991) var en norsk sivilingeniør uteksaminert fra sterkstrømlinjen ved Norges tekniske høgskole i 1948. Samme år fikk han sin første jobb som konstruktør i Elektro Generator A/S som var et datterselskap av dagens AEG. Fra 1953-1972 var han sjef for apparatfabrikken før han ble direktør for EGA’s produksjonssektor. Han deltok i utviklingen av den første norske høyspennings effektbryter.

Westbye var formann for el.ing gruppen i NIF (nåværende Tekna) og medlem av flere utvalg i Norsk elektroteknisk komité, styremedlem i Elektrisitetsforsyningens Forskningskomité, norsk delegat til CIGREs bryterkomite, formann i Landsforeningen for elektroteknisk industri og medlem som overingeniør i Bransjeutvalget for elektroteknisk industri under IBU 

Truls Kjos Westbye var sønn av ingeniør Kristian Torp Westbye (1881), og Louise Bull (1883) (av slekt Bull) og giftet seg med Sigrid Nagel, datter av kjøpmann Wilhelm Louis Nagel, (etterkommer av Oluf Holck). De fikk 2 barn. Han var nevø til arkitekt Johs. Th. Westbye

Referanser
----------

1. ↑  «50 år». *Aftenposten*. 01.02.1973. s. 14.
2. ↑  «Truls K. Westbye».
3. ↑  Holck, H. (1949). «Nagel Grenen». *Oberstløjtnant Ole Holcks Efterkommere*. Holte: Utgitt som Manuscript. s. 1,2,7.
4. ↑  Engø, Torbjørn L. (1958). *Slektsbok over 8 Tjømø-slekter : (Engø-Hønsø-Burø-Holtan-Holtekjær-Mo-Sundane-Treidane)*. Slektsbok. s. 196.
Russisk minnemynt med emblemet for Det eurasiske økonomiske fellesskap
**Det eurasiske økonomiske fellesskap** er en internasjonal organisasjon for økonomisk samarbeid mellom land i Samveldet av uavhengige stater. Det ble etablert i 2000 og har som mål å etablere et frihandelsområde, en tollunion og et fellesmarked. Landene som er med er Belarus, Kasakhstan, Kirgisistan, Russland, Tadsjikistan og Usbekistan. Armenia, Moldova og Ukraina har observatørstatus.

Organisasjonen har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.

Referanser
----------

1. ↑  *EurAsEC Today. 2011*, Det eurasiske økonomiske fellesskap, s. 3.
2. ↑  «EurAsEC» Arkivert 27. november 2012 hos Wayback Machine. Eurasian Economic Center, Genève.
3. ↑   «Intergovernmental Organizations» Arkivert 1. desember 2012 hos Wayback Machine. fra De forente nasjoner.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Eurasian Economic Community – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
 (russisk)
* *EurAsEC Today. 2011*, brosjyre med presentasjon av samarbeidet, Det eurasiske økonomiske fellesskap (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND
 |
Skilt som viser rømningsvei
**Rømning** eller **evakuering** er et sentralt begrep innenfor personsikkerhet som omhandler flytting av mennesker fra et farlig område til et trygt område. I tekniske sammenhenger brukes begrepet om personers mulighet til å flykte fra en nødsituasjon i en bygning.

I de fleste land finnes lovgiving som regulerer krav om rømningssikkerhet. Dette innbefatter i all hovedsak rømningsveier, samt informasjon om og merking av disse. I Norge er alle bygninger delt inn i seks risikoklasser ut ifra bygningens funksjon, og i hver klasse finnes det et sett regler som omhandler rømning. Eksempler på slike krav er antall rømningsveier, dørbredde og automatisk åpning ved utløst brannalarm.

Personellkontroll og mønstring
------------------------------

I spesielt utsatte installasjoner eller bygninger ønsker man i noen tilfeller å ha kontroll på hvilke personer som til enhver tid befinner seg inne i bygget eller sonen. Det finnes da forskjellige systemer som basert på RFID eller tilkobling til adgangskontroll kan registrere når en person går ut eller inn. Når området er evakuert kan man da få en oversikt over hvilke personer som fortsatt befinner seg i farlig område enten ved at man ved rømning har blitt registrert utpassert eller manuelt registrerer seg på et mønstringspunkt i sikkert område.

Tilbakerømning
--------------

De siste årene har det blitt utvidet fokus på begrepet *tilbakerømning*. Med dette menes at dersom en rømningsvei er blokkert skal man kunne komme seg tilbake til området man forlot uten å måtte bruke nøkkel, adgangskort eller lignende.

Referanser
----------

1. ↑  Lav bevissthet om tilbakerømning Arkivert 21. juli 2016 hos Wayback Machine. Norsk brannvernforening
«6. divisjon» har flere betydninger.
**6. divisjon** var en norsk infanteridivisjon, satt opp i 1916. Den er mest kjent for innsatsen ved felttoget i Norge i 1940. Etter kapitulasjonen ble divisjonen demobilisert, men etter frigjøringen ble divisjonens stab opprettet i Sør-Norge og overført til Narvik i 1954. I 2002 ble divisjonen avløst av 6. divisjonskommando.

Sjefer
------

* Carl Gustav Fleischer
* Kristian Løken
* Otto Munthe-Kaas
* Arne Dagfin Dahl
* Hans Reidar Holtermann

Historie
--------

6. divisjons historie kan spores tilbake til 1897 og Tromsø stifts Forsvar. Hærordningen av 1909 medførte at 6. brigade ble bygget opp, som ble til 6. divisjon i 1916.

Standkvarteret for divisjonen ble lagt til Harstad.

Fra 1. juli 1939 ble Hålogaland flyavdeling (HFA) opprettet på Bardufoss og underlagt divisjonen.

6. divisjons historie er først og fremst knyttet til kampene ved Narvik i 1940. Ved Tysklands overfall på Norge 9. april ble store deler av landet hærtatt, også Narvik. Divisjonssjefen generalmajor Carl Gustav Fleischer mobiliserte for offensive operasjoner mot okkupanten, og dro i gang et felttog sørover mot Narvik. I samvirke med britiske, franske og polske styrker gikk 6. divisjon i harde kamper med okkupasjonsmakten, og 28. mai ble Narvik gjenerobret. På grunn av tilstanden i Frankrike måtte Narvik oppgis av allierte styrker like etter.

Divisjonen ble demobilisert, og satt opp igjen etter krigen. Den holdt først til i Sør-Norge, men ble overflyttet til Narvik i 1954. 1. september 1971 gjenoppsto 6. divisjon med stab i Harstad. I 1991 ble divisjonsstaben flyttet til Heggelia leir i indre Troms. I 1996 ble 6. divisjon på ny avdelingens navn, til divisjonen ble nedlagt med HSTY i 2009.

Referanser
----------

1. ↑  Meyer, Fredrik (1973). *Hærens og marinens flyvåpen: 1912 - 1945*. Oslo: Gyldendal. s. 129. ISBN 8205056099.

Litteratur
----------

* Hæren 6. Divisjon (1989). *6. divisjon, Distriktskommando Nord-Norge 1940-1990: 50 år*. [Harstad]: [Distriktskommando Nord-Norge].

Eksterne lenker
---------------

* «6. Divisjon» på Lokalhistoriewiki

Portal: Andre verdenskrig
**Quenya** er et kunstig språk som J.R.R. Tolkien oppfant som en del av sitt univers Midgard. Det er språket til de alvene som dro til Valinor i det tidlige Første Tideverv, og til noen av de alvene som vendte tilbake til Midgard senere. Språket er inspirert av og ligner litt på finsk i klang og grammatikk, men ikke i ordene. Tolkien nevnte også gresk og latin blant sine inspirasjoner for quenya.

I tredje tideverv har sindarin nesten overtatt for quenya, og quenya eksisterte praktisk talt bare i gamle skrifter, nesten som latin i Europa. Quenya er betegnet som *høyalvisk*, og regnes som et språk for de lærde. 

I motsetning til sindarin har quenya kompliserte bøyingsmønstre. Substantivet bøyes i en serie kasus: nominativ, genitiv, possessiv, dativ, allativ, ablativ, lokativ og instrumentalis. Arkaisk quenya hadde også en egen akkusativ, men den falt senere sammen med nominativsformen. Pronomener opptrer oftest som suffikser lagt til et substantiv eller verb. 

I Tolkiens skrifter kan man finne tusenvis av quenya-ord, og quenya er det av alle hans konstruerte språk som han brukte mest tid på. Imidlertid ombestemte han seg ustanselig om mange detaljer, så selv slike elementære ting som pronomenene eksisterer i en rekke forskjellige versjoner.

Se også
-------

* Quenyas historie

Eksterne lenker
---------------

* (en) Middle-earth writing systems – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Grønn prikk på mobiltelefon som viser hvor brukeren er inne i bygget (med 3 til 5 meters posisjon) basert på eksisterende Wi-Fi-punkter (2013)
**Innendørs posisjonering** omfatter teknologier for lokaliserng av personer eller objekter inni bygninger. Til disse bruksområdene er satellittnavigasjon ofte uegnet grunnet mangel på fri sikt til satellitter. Innendørs posisjonering kan oppnå en nøyaktighet på 2 cm, hvilket er på linje med satellittnavigasjon med sanntidskinematikk som kan oppnå 2 cm nøyaktighet utendørs.

Teknikker
---------

Eksempler på teknikker for innendørs posisjonering er trialgulering av nettvarder ved hjelp av aksesspunkter for radiobølger (Wi-Fi, Bluetooth), lys (Li-Fi), magnetiske felt eller akustiske signaler, bestikkregning eller bruk av kameraer.

Det kan også for eksempel benyttes avstandsmåling til nærliggende faste noder med kjente posisjoner.

Bruk
----

Teknologier for innendørs posisjonering finnes i mange smarttelefoner og smartklokker.

Per 2021 har det begynt å komme smarttelefoner med sensorikk for ultrabredbånd, hvilket har vist seg lovende for innendørs posisjonenring ved hjelp av peiling.

Se også
-------

* Smarthus

Referanser
----------

1. ↑  «2cm accuracy using an Indoor Positioning System». Arkivert fra originalen 21. januar 2021. Besøkt 6. august 2021.
2. ↑  «2cm accuracy using RTK». Arkivert fra originalen 18. januar 2021. Besøkt 6. august 2021.
3. ↑  Liu X, Makino H, Mase K. 2010. Improved indoor location estimation using fluorescent light communication system with a nine-channel receiver. IEICE Transactions on Communications E93-B(11):2936-44.
4. ↑  Qiu, Chen; Mutka, Matt. «Silent whistle: Effective indoor positioning with assistance from acoustic sensing on smartphones». *2017 IEEE 18th International Symposium on a World of Wireless, Mobile and Multimedia Networks (WoWMoM)*. ISBN 978-1-5386-2723-5. doi:10.1109/WoWMoM.2017.7974312.
5. ↑  Valmot, Odd Richard (18. februar 2021). «Norsk radar skal ta PC-markedet». *Digi.no* **(norsk)**. Besøkt 6. august 2021.
***Emblas hemlighet*** er en svensk eventyrserie for barn og unge som gikk på SVT i 2006, da den gikk på Sommarlovsmorgon-programmet *Hej hej sommar*.

Handling
--------

Søskene Minda (17) og Viktor (15) har sluttet skolen og deres sommerferie starter. Minda skal reise til Brighton og studere engelsk og Viktor skal reise til et feriekoloni for unge forskere, men denne sommeren blir reisene deres avlyst på grunn av at foreldrene blir kidnappet. Minda og Viktor blir tvunget til å bo hos sin tante, Marit, på hennes båt, *Embla*.

Marit leter etter en skatt; Mjølner (Tors hammer). Kidnapperne, en gruppe ved navn "*Dirty Herrings*", leter også etter hammeren. Minda, Viktor og Marit arbeider sammen for å finne foreldrene og hammeren. I en dagbok, som blir funnet i en kiste på havbunnen, har "*skeppsgossen*" ("skipsgutten") skrevet at han skrev 3 brev til de 3 brødene sine og dagboken og brevene kan hjelpe dem å finne hammeren.

Medvirkende (utvalg)
--------------------

* Ida Linnertorp - *Minda*
* Karl Linnertorp - *Viktor*
* Petra Brylander - *Marit*
* Isidor Torkar - *Jean-Claude*
* Robert Jelinek - *Roger, kidnapper, leder for "Dirty Herrings"*
* Hans-Christian Thulin - *Snoken, kidnapper*

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Emblas hemlighet* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* DVD
**Acergy S.A.** (OSE: ACY, NASDAQ: ACGY) var en av fire hovedaktører (Subsea7, Technip og Saipem) blant havbunnsingeniør- og konstruksjonsselskaper. Havbunnsingeniør og konstruksjon omfatter bygging, transport, installasjon, vedlikehold og fjerning av undervannsinfrastruktur og systemer for produksjon av olje og gass.

Selskapet hadde en markedsverdi på tre milliarder dollar og opp i mot 7000 ansatte. Virksomheten ble organisert i regionale divisjoner over hele verden med hovedkontor i Sunbury i England. De viktigste områdene til nå har vært Nordsjøen og Vest-Afrika med økende aktivitet i Brasil og Asia. 

Tjenestene dekker:

* SURF (Subsea, Umbilicals, Risers & Flowlines)
* IMR (Inspeksjon, Vedlikehold & Reparasjon)
* Conventional (faste plattformer og tilknyttet rørledning)
* Trunkline (legging av rørledning)

Selskapet ble stiftet som Stolt Nielsen Seaway tidlig på 1970-tallet og vokste organisk og ved overtakelse av andre selskaper. 
Da skipsreder Jakob Stolt-Nielsen solgte seg ut av daværende Stolt Offshore i 2005 var et av kriteriene for salget at Stolt-navnet skulle vekk. Det nye navnet Acergy ble tatt i bruk 1. februar 2006. Navnet kommer av latin *acer* som betyr ener og den siste stavelsen i ordet "energy".

Sammenslåing
------------

21. juni 2010 ble det kunngjort at Acergy skulle inngå en likeverdig sammenslåing med det konkurrerende selskapet Subsea 7. Det nye selskapet vil være dominerende i sin bransje og ha navnet Subsea 7. Denne sammenslåingen ble fullbyrdet 10. januar 2011 og firmanavnet Acergy er ikke lengre i bruk. Inntil videre vil fartøyene som har "Acergy" i navnet ikke endre navn.

Flåte
-----

### Skip

* Acergy Condor
* Acergy Discovery
* Acergy Eagle
* Acergy Falcon
* Acergy Harrier
* Acergy Hawk
* Acergy Legend
* Acergy Osprey
* Acergy Petrel
* Acergy Viking
* Far Saga (time charter)
* Pertinacia (time charter)
* Polar Queen (time charter)
* Sapura 3000,
* Skandi Acergy
* Acergy Havila (Newbuild)
* Borealis (Newbuild)

### Prammer

* Acergy Polaris,
* Arwana
* Acergy Orion

Referanser
----------

1. ↑  «Acergy og Subsea 7 slår seg sammen» **(norsk)**. Aftenbladet.no. Arkivert fra originalen 26. august 2010.
2. ↑  «Acergy forsvinner fra børs» **(norsk)**. Aftenbladet.no. Arkivert fra originalen 7. januar 2011.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Det armenske høylandet** (armensk: Հայկական լեռնաշխարհ – *Haykakan Lernachkharh*, russisk: Армянское нагорье – *Armjanskoje Nagorje*) også kalt **Det armenske platå**, er et høyland i Sørvest-Asia, mellom Lille Kaukasus i nordøst og Taurusfjellene i sørvest.

Det dekker et totalt område på 400 000 km², og ligger på en gjennomsnittshøyde på mellom 1500 og 2000 meter. Det høyeste punktet er fjellet Ararat på 5 137 meter. Det er dannet av en blanding av lavaplatåer, vulkankjegler, og fjellkjeder formet gjennom folding og forkastning. Landskapet preges av fjellstepper og halvørkener. De tre store innsjøene Sevansjøen, Vansjøen og Urmiasjøen ligger i tektoniske senkninger.

En stor del av Det armenske høylandet ligger i regionen Øst-Anatolia i Tyrkia, og det omfatter også det nordvestre Iran, hele Armenia, det sørlige Georgia og den vestlige delen av Aserbajdsjan. De østlige delene kalles også *Det transkaukasiske høyland*.

Det armenske platå er kalt «Jernalderens episenter», ettersom det ser ut til å være her at framstilling av jern først begynte på slutten av det 2. årtusen f.Kr..

På 1980-tallet ga utdanningsministeriet i Tyrkia ordre om at stedsnavn som kunne minne om de før-tyrkiske folkeslagene i landet, som «Det armenske høylandet» (armenere) og «De pontiske fjell» (pontiske grekere), skulle fjernes fra atlas i tyrkiske skoler. Den offisielle tyrkiske betegnelsen på Det armenske høylandet er som følge av dette «Det øst-anatoliske høyland». Den tradisjonelle østgrensen for Anatolia har vært en linje fra İskenderunbukta til Artvin ved Svartehavet, og Det armenske høyland er ikke blitt regnet som en del av Anatolia.

Fra høylandet stammer hunderasen Gampr.

* Det armenske høylandet og elva Akhurjan ved grensa mellom Armenia og Tyrkia, sett fra den tidligere armenske hovedstaden Ani i Tyrkia.Det armenske høylandet og elva Akhurjan ved grensa mellom Armenia og Tyrkia, sett fra den tidligere armenske hovedstaden Ani i Tyrkia.
* Ved Khorvirap-klosteret foran Ararat.Ved Khorvirap-klosteret foran Ararat.
* SevansjøenSevansjøen
* Lille og store Ararat.Lille og store Ararat.

Referanser
----------

1. ↑  «Armenian Highland.» *Encyclopædia Britannica*. 2007.
2. ↑  Clifford Embleton: *Geomorphology of Europe* (1984), s. 393.
3. ↑  S. K. Dikšit: *Introduction to Archaeology* (Moskva, 1960).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Armenian Highland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
***Pelophila borealis*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) rovløpere (Nebriinae) i familiegruppen løpebiller.

Utbredelse
----------

*Pelophila borealis* har en nordlig utbredelse og er vanligst lengst i nord og i fjellet. Den finnes i Nord-Europa, østover i Belarus og Russland. Og i Canada i Nord-Amerika. Finnes i Norge.

Utseende
--------

*Pelophila borealis* er mellom 9 og 12,5 millimeter lang. 
Dekkvingene er metallisk bronsefarget og nesten svart, med markerte sidekanter. Dekkvingene har markerte punktrekker (lengelinjer) og flere dype børstegroper. Halsskjoldet (ponotum) har en markert sidekant. Beina og hodet har samme farge som resten av billen.

Levevis
-------

*Pelophila borealis* finnes langs strender og elvebredder på leireholdig grunn. Larvene lever som rovdyr.

De tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pelophila borealis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Pelophila borealis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Pelophila borealis* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Pelophila borealis* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Pelophila borealis* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Pelophila borealis* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Pelophila borealis* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Pelophila borealis* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Pelophila borealis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Pelophila borealis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Pelophila borealis* - Ground Beetles of Ireland
* Rovløpere – Tree of Life (Nebriinae, Carabidae) engelskspråklig
* Rovløpere – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Delphyne Peretto** (født 8. februar 1982 i Albertville) er en fransk tidligere skiskytter. Hun debuterte i verdenscupen sesongen 2004/05 på Beitostølen. Etter beskjedne plasseringer i de individuelle konkurransene, var hun med på å sikre fransk bronse i sin aller første verdenscupstafett.

Hun gikk samtlige renn i OL 2006 i Torino, og oppnådde sin beste individuelle plasseringer på sprinten, der hun ble nummer 14. Hun deltok også på stafetten, der Frankrike tok en overraskende bronsemedalje.

I VM i skiskyting 2007 i Antholz vant hun sin første VM-medalje med sølv på 4 x 6 km stafett. Hun tok sin andre VM-medalje da hun var med på Frankrikes lag som tok bronse på stafetten i VM i skiskyting 2008 i Östersund.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Delphyne Peretto – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Delphyne Peretto – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Delphyne Peretto – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Delphyne Peretto – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Delphyne Peretto – IBU Rediger på Wikidata

* (en) Delphyne Peretto – biathlon.com.ua Rediger på Wikidata

* (en) Delphyne Peretto – TheSports.org Rediger på Wikidata
* Statistikk hos *Biathlonworld*