recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Østerrikes kvinnelandslag i fotball** representerer Østerrike i internasjonal fotball. 

Østerrike spilte sin første kamp i kvinnefotball allerede i 1970, som endte med et stygt 0-9-tap mot Mexico. Deretter var det stille fra landslaget før Østerrike ble med i kvalifiseringen til EM i 1997. Der måtte de spille i klasse B, der de endte likt med Sveits og Jugoslavia, men endte bak dem. Østerrike deltok imidlertid ikke i neste kvalifisering, men de var med i kvalifiseringen til EM i 2001 i klasse B, der de endte på tredjeplass. Dette gjentok seg i neste kvalifiseringe, men i kvalifiseringen til EM i 2005 vant Østerrike sin gruppe. Ettersom klasse B ble avviklet, trengte ikke Østerrike å spille kvalifiseringsrunde. 

I sin første kvalifiseringsrunde endte Østerrike nest sist. I kvalifiseringen til EM i 2009 kom imidlertid Østerrike på tredjeplass etter Norge og Russland. Østerrike ble imidlertid den dårligste treer, og kvalifiserte seg ikke til omspillsrunden.

| * v
* d
* r
Nasjonale fotballandslag for kvinner i Europa (UEFA) |
| --- |
|  | Albania **·** Andorra **·** Armenia **·** Aserbajdsjan **·** Belarus **·**. Belgia **·** Bosnia-Hercegovina **·** Bulgaria **·** Danmark **·** England **·** Estland **·** Finland **·** Frankrike **·** Færøyene **·** Georgia **·** Gibraltar **·** Hellas **·** Irland **·** Island **·** Israel **·** Italia **·** Kasakhstan **·** Kosovo **·** Kroatia **·** Kypros **·** Latvia **·** Liechtenstein **·** Litauen **·** Luxembourg **·** Malta **·** Moldova **·** Montenegro **·** Nederland **·** Nord-Irland **·** Nord-Makedonia **·** Norge **·** Polen **·** Portugal **·** Romania **·** Russland **·** San Marino **·** Serbia **·** Skottland **·** Slovakia **·** Slovenia **·** Spania **·** Sveits **·** Sverige **·** Tsjekkia **·** Tyrkia **·** Tyskland **·** Ukraina **·** Ungarn **·** Wales **·** Østerrike |  |
**Georg Jacob Brochmann** (født i Ullensvang 15. mai 1894, død i Oslo 5. januar 1952) var en norsk sakprosaforfatter. Han var nestformann i Den norske Forfatterforening 1938–1945, og deler av tiden fungerende formann.

Han tok artium i 1913, var ferdig utdannet ingeniør fra NTH 1918. Etter fem års arbeid som skipsingeniør 1918–1922, begynte han å arbeide som journalist og forfatter. Bokdebut i 1923 med *Onkel ingeniør fortæller*. Et hovedverk var *De store opfindelser. Forskning og fremskridt* i seks bind (1929–1930). Han skrev også skuespill, og oversatte *Vidunderlige nye verden* av Aldous Huxley til norsk i 1948. Jubileumsberetningen *Den norske Forfatterforening gjennom 50 år* ble delvis skrevet på Grini under krigen, men utkom først posthumt i 1952.

Han var sønn av Johannes og Elisabeth Brochmann, bror av Diderik Brochmann og onkel til Zinken Hopp og Odd Brochmann, og fetter av Bertram Dybwad Brochmann.

Referanser
----------

1. ↑   Dødsårsakregisteret, «Person: Georg Brochmann»[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   «Georg Brochmann», publisert i Norsk biografisk leksikon[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Georg Brochmann i Norsk biografisk leksikon
* (no) Publikasjoner av Georg Brochmann i BIBSYS

* Georg Brochmanns private arkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Wikistrinda **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC **·** Fangeregisteret

 |
**Georg Dascher** (født 27. juni 1911 i Darmstadt i storhertugdømmet Hessen i Det tyske rike, død 25. november 1944) var en tysk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin. Han falt i kamp under andre verdenskrig.

Dascher ble olympisk mester i håndball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det tyske laget som vant håndballturneringen. Det var første gang håndball var olympisk sport. Seks lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 6. til 14. august. Tyskland vant alle sine fem kamper, i finalerunden beseiret de Ungarn med 19-6, Sveits med 16-6 og Østerrike med 10-6. Dascher spilte to kamper i OL-turneringen.

Under annen verdenskrig ble han løytnant i den tyske Wehrmacht. Han falt i kamp på Vestfronten den 25. november 1944, og ligger begravet i den tyske krigskirkegård i Lommel i Belgia.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin – Gull **Gull** i håndball (Tyskland)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Georg Dascher – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Georg Dascher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Georg Dascher – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
En **auditiv analyse** er en type analyse som brukes i musikken. Hvis en studerer musikk på skole eller har det som fag i den videregående opplæringen, vil en sannsynlig komme over dette begrepet. Når man gjør en *auditiv analyse*, hører man på en melodi/sang/låt/komposisjon. Lytteren får aldri se et notebilde/arrangement av sangen. Hele ideen er basert på at en skal forbedre sitt gehør (se: relativt gehør), altså bli bedre til å analysere musikken bare ved hjelp av øret.

Utførelse av en auditiv analyse
-------------------------------

Det er en rekke ting man skal analysere og vurdere i en *auditiv analyse*. Her er en kort liste over hva som er nyttig i en analyse, slik at den blir spennende og utfyllende:

* Tonalitet
* Taktart
* Tempo
* Besetning
* Rytmikk
* Melodikk
* Harmonikk
* Tekstur
* Dynamikk
* Form
* Verktype
* Helhetsinntrykk
* Komponist
* Epoke
* Modulasjoner

Opphav og bakgrunn
------------------

Det er svært vanskelig å si noe om opphavet til en slik analyse, men det er trolig at denne måten å tolke en melodi på kommer fra klassisismen. *Auditiv analyse* blir nesten utelukkende gjort av klassisk musikk. Kjente komposisjoner av Mozart, Beethoven og Bach er svært ofte analysert på en slik måte.

Uttrykket *auditiv analyse* kom ikke før på 1800-tallet tror noen, men det er først i det siste begrepet har blitt praktisert ettersom det er blitt pensum i 2MU og 3MU i den videregående skolen. Her blir også begrepet praktisert i form av en skriftlig eksamen. Da får elevene høre et stykke tre til fire ganger, avhengig av lengde og hastighet. På en slik eksamen kobles auditiv analyse til en refleksjonsoppgave, ofte tilknyttet et tema(musikk og politikk, musikk og bilde o.l)

Se også
-------

* Relativt gehør
**Wladimir Ledóchowski** (født 7. oktober 1866 i Loosdorf ved St. Pölten i Østerrike, død 13. desember 1942 i Roma) var en polsk greve som var jesuittordenens 26. generalsuperior.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Wladimir Ledóchowski stammet fra en gammel polsk adelsslekt.[] Han var broren til den saligkårede ordensgrunnleggeren grevinne Maria Teresia Ledóchowska og den hellige ordensgrunnleggeren grevinne Ursula Ledóchowska, og slektning av kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski.

Fra 1877 til 1884 var Ledóchowski elev ved Theresianum i Wien og var samtidig pasje ved det keiserlige hoff. Etter matura (eksamen artium) studerte han jus i Wien 1884/1885|85.

Så trådte han inn i presteseminaret i Tarnów. Mellom 1886 og 1889 studerte Ledóchowski filosofi ved Collegium Germanicum et Hungaricum i Roma, og teologi ved Det pavelige universitet Gregoriana. Studiene endte med graden dr. phil.

### Prest

I 1889 var han ved presteseminaret i Starawies ved Kraków og ble presteviet i 1894.

I 1900 ble kan rektor ved jesuittkollegiet i Kraków. I 1901 avanserte han til viseprovinsial for de galisiske provinser, og året etter ble han provinsial for disse områder. Dette embede hadde han til 1906.

Den 8. september 1906 kalte den nettopp valgte generalsuperior Franz Xaver Wernz til ordenssekretær i moderhuset i Roma.

### Jesuittordenens generalsuperior

Etter at Wernz døde den 19. august 1914, ble Ledóchowski valgt til ordenens 26. generalsuperior. På grunn av Italias inntreden i første verdenskrig i 1915, la han for en periode ordensledelsen til Zizers ved Chur i Sveits.

Da Vatikanet i 1918 satte i kraft en ny kirkerett, tilpasset Ledóchowski jesuittenes ordensrett til denne.[] Prosessen med omleggingen var ferdig i 1923.

Referanser
----------

1. ↑   Sejm-Wielki.pl profil-ID 14.63.257[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.findagrave.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

Biografi i Bautz Lexikon


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Franz Xaver Wernz** | **Generalsuperior for jesuittordenen**(11. februar 1915–13. desember 1942) | Etterfølger:**Jean-Baptiste Janssens** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NLA **·** ICCU **·** BNE
 |
**Rolf Dagfinn Groven** (født 11. mars 1943) er en norsk bildekunstner fra Fræna i Møre og Romsdal. 

Etter realartium i Molde studerte han byplanlegging i Manchester og arkitektur ved NTH i Trondheim. Etter å ha praktisert som arkitekt i fire år ble han billedkunstner på heltid.

Han debuterte på Høstutstillingen i 1971 med et maleri av Maria og Jesus-barnet som vietnamesere, forbrent av napalm. Han ble også kjent gjennom bildet «Rolv Wesenlund og Mona Lisa» i 1971. 

Mange av bildene er sterkt samfunnskritiske med støtte til miljøvernbevegelsen og til motstand mot EU, for eksempel «Oljeferden i Hardanger» (1975) og «Bruer og ferge», som begge er malt fritt etter Adolph Tidemand og Hans Gudes «Brudeferd i Hardanger», og «Alta» (1980). 

Groven har flere ganger provosert med sin politiske kunst. I 1999 ble det oppstyr over maleriet «Kinder, Kirche, Küche». Dette maleriet viser blant annet statsminister Kjell Magne Bondevik i en badestamp sammen med Carl I Hagen, og et spedbarn med Vidar Kleppes ansikt som sitter på fanget til den nakne Valgerd Svarstad Haugland. Dette bildet ble refusert fra Høstutstillingen i 1999. Hans ironiske portrett av pave Benedikt XVI ble nektet vist på filmfestivalen i Krakow. Nasjonalgalleriet har kjøpt to av Grovens malerier - blant annet *Atomgutten*. Bildet *La elva leve* ble gitt som gave og henger i Sametinget.

Rolf Groven var tidligere gift med Gro Isachsen.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Rolf\_Groven, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 6ebb5b1b-5e2e-410e-8778-b20f9a535090, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   oppført som Norwegian, DACS ID (tidligere) ebd1ac69-1ae6-e711-8b59-000c29e811b2, besøkt 4. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  80 års omtale i Aftenposten 11. mars 2023

Eksterne lenker
---------------

* Rolf Grovens hjemmeside
* Kunstner-CV hos Galleri Amare

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** KulturNav
 |
J1-plattformen som e-tron GT bygges på
**Audi e-tron GT** (2021–) er en romslig og sportslig 4-dørs elbil fra tyske Audi. Den er tegnet av Marc Lichte.

Den deler den nye 800 volt kraftige J1-plattformen med Porsche Taycan. Begge har for eksempel akkurat 290 centimeter avstand mellom for- og bakaksel, og er jo å regne for GT-biler med god plass til passasjerer og bagasje. Audien produseres imidlertid i Böllinger Höfe ved Neckarsulm, og faktisk i samme lokaler der de lager Audi R8.

Systemets effekt med de doble motorene er nesten 600 hestekrefter, fordelt på en firehjulsdrift som i RS-utgaven kan varieres ved boost. Bilens batteri har en ganske god kapasitet, enten 86 eller 93,2 kWt, avhengig av hvordan man ser på det.

Bilen ble vist som konseptbil i 2018, men ved lanseringen i 2021 kostet den i Norge fra 900 000 kroner og opp. En **RS** med enda flere hestekrefter kostet fra 1,3 millioner.

Referanser
----------

1. ↑  – Dette er den vakreste bilen jeg har tegnet i motor.no den 9. februar 2021.
2. ↑  Audi Highlights 4 Distinct Platforms For 20 All-Electric Cars i insideevs.com den 4. april 2020.
3. ↑  Her er e-tron GT, Audi's svar på Porsche Taycan i tek.no den 10. februar 2021.
4. ↑  Her er Audis Model S-utfordrer i bilnorge.no den 11. februar 2021.
5. ↑  Audi e-tron GT / RS e-tron GT fra Den Norske Elbilforening
En **antisyklonsk tornado** er en tornado som roterer med klokka på den nordlige halvkule og mot klokka på den sørlige halvkule. De fleste tornadoer (omtrent 95 %) har syklonsk rotasjon (altså mot klokka på den nordlige halvkule), som de fleste lavtrykkssystemer har. Mange, men ikke alle, antisyklonske tornadoer er mindre og svakere enn de klassiske tornadoene. 

De fleste kraftige tornadoer blir dannet i innstrømningen og oppdriftsområdet til roterende oppdriftssystemer kalt mesosykloner, som oppstår i superceller. Disse rotasjonssystemene går som regel fra overflaten til midten og øvre deler av supercellen, og har nesten alltid syklonsk rotasjon, som blir skapt av corioliskraften. Enkelte tordenvær er derimot for små til å bli påverket av corioliseffekten. Rotasjonen i supercellene blir ikke skapt av jordrotasjonen, men av vertikale vindskjær, og disse kan av og til skape antisyklonsk rotasjon. 

Forskjellige prosesser kan skape antisyklonske tornadoer. Som oftest er de såkalte satellittornadoer rundt en større tornado, og denne er som regel syklonsk. Sjeldnere kan antisyklonske tornadoer oppstå i forbindelse med mesoantisykloner som har oppstått i en supercelle, og de kan til og med oppstå under vanlige mesosyklonar. Flere antisyklonske tornadoer oppstår også i forbindelse med tropiske sykloner

Se også
-------

* Tornado
* Trykkgradient
St. Halvards plass sett mot Minneparken Foto: Helge Høifødt 
St. Halvards plass sett fra Ladegården Foto: Helge Høifødt 
**St. Halvards plass** (Oslo kommune bruker i tillegg skriveformen *St. Hallvards plass*) er en liten plass mellom Minneparken og Oslo gate i Gamlebyen i Oslo.

Plassen ble anlagt i 1867, er trekantet og langs plassen ligger to leiegårder, hvorav en fra slutten av 1800-tallet. Den andre er tegnet av senere byarkitekt Harald Aars i sen jugendstil, og ble oppført i 1911–12. Ved plassen finnes et serveringssted.

Rett ved plassen ligger St. Halvards plass holdeplass for trikk i retning sentrum, og på andre siden av gaten i retning Ljabru.

Referanser
----------

1. ↑  Se eksempel *Februar 2012.* Bydel Gamle Oslos nettsted (besøkt 1. september 2013)
2. ↑  *Oslo byleksikon*, side 491
3. ↑  *St. Halvards plass 1*. Nettstedet artemisa! (besøkt 1. september 2013)

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «St. Halvards plass». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 491. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* (en) St. Halvards plass, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Wladimir Peter Köppen** (født 25. septemberjul./ 7. oktober 1846greg. i St. Petersburg, Russland, død 22. juni 1940 i Graz, Østerrike) var en tysk-russisk meteorolog, klimatolog og botaniker som var mest kjent for å ha utviklet Köppensystemet.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Köppen ble født i St. Petersburg 1846 av tyske foreldre i tsarens tjeneste. Han døde i 1940. Han studerte ved universitetene i Heidelberg og Leipzig der han ble uteksaminert i 1870. Hans avhandling handlet om temperaturens påvirkning på planters utvikling. 

### Karriere

Mellom 1872 og 1873 arbeidet han som meteorolog i Russland, men vendte 1875 til Tyskland, der han fram til 1919 arbeidet ved det nyopprettede marinbiologiske byrået i Hamburg. Datteren hans giftet seg med den senere så kjente meteorologen Alfred Wegner. Köppen regnes som en av de betydeligste meteorologer gjennom tidene. 

Fra 1879 var han leder av den meteorologiske avdeling ved Deutsche Seewarte i Hamburg. 1884 publiserats det første utkastet på hva som skulle bli Köppens klimaklassifikasjonssystem men den endelige versjonen ble ikke publisert før 1936.

### Vitenskapelige arbeider

Köppens revolusjonerende arbeider omhandler mange av meteorologiens områder. Han bygget blant annet drager som han sendte opp for å gjennomføre meteorologiske observasjoner i høye luftlag. Dette bidro til utviklingen av aerologien. Han laget også vindkart for alle verdenshavene. Vindkartene ble viktige for skipsfarten, og ga bedret forståelse for atmosfærens alminnelige sirkulasjon. Köppen var drivkraft i arbeidet for å opprette den meteorologiske sikringstjenesten for luftfarten over havområdene.

Mest kjent er imidlertid Köppen for sine arbeider med å beskrive klima. *Klassifikation der Klimate der Erde'* utkom i 1923, *Die Klimate der geologischen Vorzeit* utkom i 1924), og med A. Wegener som medforfatter gav han ut *Grundriss der Klimakunde* i 1931. Han gav også ut *Handbuch der Klimatologie* i hele 5 bind i 1930, sammen med R. Geiger. Köppens klimainndeling er fortsatt i alminnelig bruk.

Köppen bidro sterkt for å utvikle et internasjonalt meteorologisk samarbeid.

Se også
-------

* Alfred Wegener
* Köppensystemet

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, oppført som Wladimir Koppen, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Wladimir-Peter-Koppen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id köppen-wladimir, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** CiNii
 |
Kart over Antipodeøyene.
**Antipodeøyene** (engelsk: *Antipodes Islands*) er ei øygruppe som hører til New Zealands subantarktiske øyer i det sørlige Stillehavet.

Geografi
--------

Antipodeøyene ligger ca. 650 km sørøst for Sørøya. Øygruppa er av vulkansk opprinnelse og har et areal på om lag 22 km². Hovedøya ,Antipode Island, er ca. 8 km lang med en bredde på ca. 5 km. Øygruppas høyeste punkt er Mount Galloway (366 moh.) på hovedøya.

Rundt hovedøya ligger en rad småøyer der den største er Bollons Island i nord på ca. 2 km², samt de mindre Windward Islets, Leeward Islets og Archway Island. Ingen av øyene er bebodde.

Antipodeøyene er ved siden av Bountyøyene den eneste hekkeplassen for hornpingvinen (*Eudyptes sclateri*). Området er også hekkeplass for antipodeparakitt (*Cyanoramphus unicolor*) og en rekke sjøfugler, blant annet silkepetrell og albatrosser. Dessuten holder sjøelefanter til på øygruppa. Mus ble introdusert på øyene av europeerne.

Historie
--------

Området ble oppdaget og utforsket i 1800 av den britiske kapteinen Henry Waterhouse på fartøyet «Reliance». Øyene ble da ansett for å utgjøre antipodepunktet til Storbritannia, men i virkeligheten ligger punktet nær den franske byen Gatteville-le-Phare ved Cherbourg.

Fra 1804 drev selfangere jakt i området, og utryddet snart hele denne bestanden.

Området ble i 1998 oppført på Unescos verdensarvliste, og det kreves særskilt tillatelse for å gå i land på øygruppa.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Antipodes Islands – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Antipodes Islands Department of Conservation
* Antipodes Islands World Wildlife Fund

| * v
* d
* r
UNESCOs Verdensarvprogram |
| --- |
| Europa (Frankrike **·** Italia **·** Norden **·** Russland **·** Spania **·** Tyskland **·** Østerrike) **·** Afrika **·** Amerika (Mexico) **·** Asia (Sør-Korea) **·** Oseania |  |
| Se også Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv **·** Verdens dokumentarv |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Antiretrovirale medisiner** eller **ARV** er medisiner som kan bremse formeringen av hiv-viruset i blodet, slik at utviklingen av aids kan holdes i sjakk og immunforsvaret ikke svekkes så raskt. Virkningene av sykdommen kan dermed stoppes, eller utsettes i mange år. I den rike delen av verden får hiv/aids-pasienter de mest moderne og svært dyre ARV-medisiner, med betydelig større effekt og mindre alvorlige bivirkninger enn de medisinene som det er økonomisk mulig å få tilgang til for det store flertallet av verdens mange millioner aids-pasienter. Organisasjonen Leger uten grenser har stått sentralt i kampen for å påvirke internasjonal legemiddelindustri til å akseptere produksjon av gode og billige kopi-preparater for pasienter i fattige land.

ARV-behandlingen starter nå ved påvisning av hiv-viruset. Behandlingen varer livet ut. Så langt er det ikke utviklet medisiner eller behandlingsmetoder som helbreder hiv.

**HAART** (også ofte omtalt som *ART*) er forkortelse for *Highly Active Antiretroviral Therapy* og er fellesbetegnelse for en aggressiv og banebrytende kombinasjonsbehandling av minst 3 ulike klasser antiretrovirale medisiner mot hiv som ble introdusert i 1996. HAART eliminerer ikke hivviruset fra kroppen, men hindrer dets evne til å reprodusere seg og dermed fremkalle dødelig sykdom (aids). Takket være HAART kan mengden hivvirus i blodet reduseres til et så lavt antall at det ikke lenger er målbart, og den hivsmittede er dermed heller i realiteten ikke smitteførende. Takket være HAART kan hivsmittede som mottar behandling i dag leve symptomfritt og med forventet normal livslengde med viruset i kroppen.

Et vanlig HAART-behandlingsregime kombinerer tre eller flere ulike legemidler, som to nukleoside revers transkriptase-hemmere (NRTI) og en protease-hemmer (PI), to NRTI og en non-nukleosid reverse transkriptase-hemmer (NNRTI) og/eller andre slike kombinasjoner.

Referanser
----------

1. ↑  about.com – HAART Arkivert 25. august 2011 hos Wayback Machine.

Se også
-------

* Hiv
* Aids

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |
**Waitakere Ranges** er en kjede av åser som strekker seg hovedsakelig 25 km fra nord til sør om lag 25 km vest for Auckland på New Zealand. Den høyeste av åsene er 474 meter høy. 

Det opprinnelige maorinavnet på Waitakere Ranges og områdene rundt, var **Te Wao nui a Tiriwa**.

Topografi
---------

Skog i Waitakere Ranges.
Den vestlige kystlinjen består av over 300 meter høye klipper og med strender innimellom. Den taggete og oppreiste topografien er dannet av vulkansk konglomerat og lavastrømmer som har motstått erosjonen. Åsene er kledd av naturlig skog og busker som for en stor del er i en ettervokst fase etter utstrakt hogst og landbruk i midten og slutten av 1800-tallet og først på 1900-tallet.

Landskapsvern
-------------

I 1894 ledet Sir Algernon Thomas, den første professoren i geologi og botanikk ved University of Auckland, og en stor talsmann for å ta vare på Waitakere Ranges som et naturvernområde, en deputasjon til byrådet i Auckland City, og bad om at rådet måtte overtale styresmaktene til å sette av 3 500 acres (14 km²) i Nihotupuområdet. Regjeringen støttet forslaget, og i 1895 ble dette området, og flere mindre områder i Waitakere Ranges vernet som: «Reservat for bevaring av den opprinnelige floraen og faunaen». Det vernede området (*The Waitakere Ranges Regional Parkland*) er nå 28 km² stort.

Vannforsyning
-------------

I 1900 ble det første av mange reservoarer for vannforsyningen til Auckland bygd. Åsene får gjennomsnittlig mer enn 2 000 mm nedbør årlig, mens nedbørmengden i selve Auckland sentrum ligger under det halve av dette.. Når værsystemene kommer inn fra Tasmanhavet, blir de løftet såpass opp over åsene at det er tilstrekkelig til at de gir fra seg nedbør.

Dyr og fugler
-------------

Lion Rock («Løveklippen») ved PihastrandenOmrådet er tilholdssted for kaurisnegler, ildfluer og innfødte langhalede flaggermus. Langhalede og korthalede flaggermus er de eneste landbaserte pattedyrene på New Zealand. Ved Otakamiro Point, helt i nordenden av åsrekken, ligger en av de få hekkekoloniene til havsuler på hovedøyene i New Zealand.

Friluftsliv
-----------

I området ligger fire av de mest populære strendene for surfing i Auckland: Muriwai, Te Henga (Bethells), Piha og Karekare. Strendene er typiske for strendene på vestkysten nord for Taranaki på den måten at de alle er strender med svart sand. Dessuten er det et utbredt nettverk av ruter for fotturer og villmarksturer og utsiktssteder med utsikt over kystene på øst- og vestsiden og østover mot bysentrum. En vei, naturlig nok kalt «Utsiktsveien» (Scenic Drive) går langs etter en stor del av åsene fra Titirangi til Swanson. Det ligger et informasjonssenter nær Titirangi.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Wogan Philipps** (født 25. februar 1902, død 30. november 1993) var det eneste medlemmet av Communist Party of Great Britain (CPGB) som noensinne har sittet i det britiske House of Lords. 

Philipps var den eldste sønnen til Laurence Richard Philipps, 1. baron Milford. I 1928 giftet han seg med romanforfatteren Rosamond Lehmann. Philipps hadde som mål å bli kunstner og sette opp sitt eget studio i Paris, men han hadde liten suksess innenfor kunstneryrket.[] Philipps forlot etterhvert dette yrket for i stedet flytte til Spania og begynne som ambulansesjåfør for republikanerne under den spanske borgerkrigen. I løpet av denne konflikten, ble Philipps skadet og han måtte derfor returnere til Storbritannia. 

Etter sine mange opplevelser under den spanske borgerkrigen, ble Philipps medlem av det britiske kommunistpartiet (CPGB), hvorpå han ble gjort arveløs av sin far[]. Philips var gift med poeten Cecil Day Lewis, men de skilte lag i 1944. Hans andre ekteskap var med det eneste barnet av den italienske kunstneren Luisa Casati, som ble avsluttet ved hennes død i 1953. Et år senere giftet Philipps seg med Tamara Kravetz, enken etter William Rust, tidligere redaktør i Daily Worker. 

I 1946 ble Philipps valgt som rådgiver for Cirencester Urban District Council, men han mistet snart dette setet. Under valget i 1950 sto Philipps til House of Commons. I 1959 reiste Philipps sammen med sin tredje kone til Sovjetunionen for å studere. I 1962, arvet Philipps sin fars tittel og, etter oppmuntring fra Harry Pollitt, generalsekretær i det britiske kommunistpartiet, ble han innsatt i House of Lords som den andre baron Milford.

Referanser
----------

1. 1 2   The Peerage, oppført som Wogan Philipps, 2nd Baron Milford, The Peerage person ID p7907.htm#i79063, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   UK Parliament ID N9Hwf7cs[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4   Oxford Dictionary of National Biography, Oxford Biography Index Number 52291[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3   Who's Who, Who's Who UK-ID U174274[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2 3 4 5 6 7   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
6. 1 2 3   The Peerage person ID p7907.htm#i79063, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   Kindred Britain, Kindred Britain ID I13037[Hentet fra Wikidata]
8. 1 2 3   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wogan Philipps hos Hansards parlamentsdebatter Rediger på Wikidata

* (en) Wogan Philipps hos The Peerage Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** ULAN
 |
Fol. 214v av Egmonds Evangeliarium med  Dirk II og Hildegard
**Egmonds Evangeliarium** er et manuskript fra det 9. århundre som inneholder de fire evangeliene. Det er i dag et av Nederlands viktigste kulturhistoriske objekter fra tidlig middelalder. I dokumentet finnes de eldste kjente avbildingene av mennesker og bygninger i Nederland, videre er det en av de eldste kirkeskattene som fremdeles eksisterer. Manuskriptet er historisk viktig, og ble innkjøpt av den nederlandske stat. Siden innkjøpet ble gjort befinner evangeliariet seg i samlingene til det kongelige biblioteket i Den Haag.

Historie
--------

Manuskriptet ble fremstilt i Reims i nord-Frankrike mellom 950 og 975. Etter dette ble boken transportert til en vestligere del av Frankrike der den ble utstyrt med portretter av evangelistene, dekorasjonssider og kanontabeller i det som er kjent som franko-saksisk stil.

Evangeliariet ble anskaffet av grev  Dirk II av Holland og Vest-Friesland rundt 975. Han lot boken binde i et omslag dekorert med gull og edelstener. 

Frem til reformasjonen i det 16. århundre var evangeliariet i Egmond. Da reformasjonen renset kirker og klostre for katolske dekorasjoner, ble boken først brakt i sikkerhet i Haarlem og senere i Köln, Tyskland. I løpet av denne tiden gikk det dekorerte omslaget tapt, og først i begynnelsen av det 19. århundre dukket manuskriptet opp igjen i Utrecht.

To miniatyrer
-------------

Da kirken Dirk II hadde skjenket abbediet i Egmond ble innviet, ga han den manuskriptet som innvielsesgave. For anledningen lot han to miniatyrer som fastla gaven bli føyet til boken. **Den første miniatyren** viser Dirk og hans kone Hildegard som plasserer boken på alteret, med kirken som bakgrunn. Kirken er malt på middelaldervis, som en kombinasjon av snitt og fasader. Ved denne miniatyren står et vers på latin, som i oversettelse blir: «Denne boken ble skjenket den nådige far Adalbert av Dirk og hans elskede kone Hildegard, så han rettferdig kan minnes dem i all evighet». **Den andre miniatyren** viser Dirk og Hildegard som ber St. Adalbert, Egmonds skytshelgen, å be for dem hos Jesus Kristus.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Egmond Gospels – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Egmond Gospels – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Egmonds Evangeliarium på det kongelige bibliotekets nettsider Arkivert 23. mai 2012 hos Wayback Machine.
* To bilder av detaljer fra Egmonds evangeliarium

Portaler: Litteratur | Nederland
**Egmont Victor Boeck Nørregaard** (født 12. juli 1917, død 12. juni 2014) var en norsk forretningsmann, fjellklatrer og tidligere motstandsmann. 

Han var utdannet maskiningeniør ved Ingenieurschule Mittweida og var fra 1950 til 1980 administrerende direktør i A/S Löwener Mohn, som var Norges største maskingrossist. Han var også formann (senere æresmedlem) i Maskingrossistenes forening og gjennom mange år styremedlem og viseformann i stiftelsen Libertas. 

Som ung var han en del av det såkalte Kolsås-miljøet innen fjellklatring, som omfattet bl.a. Peter Wessel Zapffe, Arne Næss og Einar Hoff Hansen, og han var sekretær i Norsk Tindeklubb. Under andre verdenskrig deltok han i seks aksjoner i Milorgs aksjonsgruppe. 

Han var oldebarn av godseieren og industrilederen Benjamin Wegner.

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.begravdeioslo.no[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* *Aftenposten* morgen 12. juli 2012 s. 13

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Folketellingen 1875** var en landsomfattende, nominativ folketelling som ble utført 3. januar 1876. Den viste at Norge hadde 1 813 424 innbyggere. 

Tellingsmaterialet består av hovedlister og spesiallister. Hovedlistene er oversikter over tellingskretser, uten personopplysninger. I spesiallistene finner man personopplysninger. Telleenheten er bosteder, det vil si våningshus på landet og bygårder i byene. Innenfor disse er de enkelte familier ført for seg. Listene ble ført på trykte skjemaer, og feltene som ble brukt var:

* Navn
* Yrke
* Posisjon i familien
* Ekteskapelig status
* Fødselsår
* Fødested
* Trossamfunn
* Fysiske og psykiske funksjonshemninger
* Statsborgerskap
* Samisk eller kvensk opphav (i områder der dette var relevant)

Der det var relevant er det også tatt med opplysninger om utsæd og husdyr.

Det er også egne lister for sjøfolk, med skip som telleenhet.

Arkivtilhørighet og digital tilgjengelighet
-------------------------------------------

Folketellingen 1875 er fordelt til og oppbevares i statsarkivene, der den er ordnet i arkiver med ulike navn. Skipslistene oppbevares i Riksarkivet. Folketellingen 1875 er delvis tilgjengelig i søkbar og skanna form i Digitalarkivet, men hele tellingen er tidligere mikrofilmet, slik at det ikke er nødvendig å oppsøke de respektive statsarkivene for å få tilgang til de delene av materialet som ennå ikke er digitalisert. Riksarkivet arbeider med å tilgjengeliggjøre hele folketellingen 1875 i skanna form, og i tillegg pågår det, i regi av Registreringssentral for historiske data og Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige, arbeid med å transkribere og gjøre søkbar den delen av tellingen som ikke ennå er søkbar.

Referanser
----------

1. ↑  Folketeljinga 1875 Arkivert 6. juni 2007 hos Wayback Machine.
2. ↑  DIS-Norge: Folketellingen 1875

Kilder
------

* Artikkelen er hentet fra lokahistoriewiki, drevet av Norsk lokalhistorisk institutt. Se diskusjonssiden for historikkdetaljer.

Eksterne lenker
---------------

* Søkeskjema for folketellingen 1875 i Digitalarkivet
* Geografisk inngang til folketellingen 1875 i søkbar og skanna form i Digitalarkivet

| * v
* d
* r
Folketellinger i Norge |
| --- |
| Manntall 1664 **·** 1701 |
| 1769 **·** 1801 **·** 1815 **·** 1825 **·** 1835 **·** 1845 **·** 1855 **·** 1865 **·** 1870 **·** 1875 **·** 1885 **·** 1891 **·** 1900 **·** 1910 **·** 1920 **·** 1930 **·** 1946 **·** 1950 **·** 1960  **·** 1970  **·** 1980 **·** 1990  **·** 2001  **·** 2011  **·** *2021* |
| Kommunale Oslo 1923 **·** Trondheim 1925 |
En okkultasjon er en astronomisk begivenhet som inntreffer når et himmellegeme er skjult av et annet himmellegeme som passerer mellom det første legemet og observatøren. En **streifokkultasjon** er en spesiell type okkultasjon som inntreffer innen en eller to engelske mil fra kanten av okkultasjonens forutsagte bane, referert til som nordlige eller sørlige grense. Innen den smale sonen kan en observatør se stjernen periodevis forsvinne og igjen komme fram etter hvert som månens uregelmessige rand beveger seg forbi stjernen. Dette er kjent som streifokkultasjon. Fra et observasjonelt og vitenskapelig ståsted er "streifene" de mest dynamiske og interessante av måneokkultasjoner.

Den nøyaktige tidtakingen av måneokkultasjoner utføres regelmessig av astronomer og amatørastronomer. Hvis flere observatører med teleskoper og tidtakingsutstyr er posisjonert med jevne mellomrom innen denne sonen, kan hver av dem ta tiden på forsvinninger og tilsynekomster sett fra observatørens sted. Hvis observasjonsstedenes posisjoner måles, kan tidtakingen bli analysert etterpå for å oppnå en meget nøyaktig fastsettelse av månens posisjon relativt til stjernen.

Slike observasjoner er nyttige for å forbedre kunnskap om stjernenes posisjoner og bevegelser. Dessuten kan stjernens forsvinninger og tilsynekomster inntreffe i trinn, og indikere en tidligere uoppdaget nær dobbeltstjerne som ikke kan oppløses ved direkte observasjoner.

Se også
-------

* Okkultasjon
* Passasje
* Asteroideokkultasjon

Eksterne lenker
---------------

* International Occultation Timing Association (IOTA)
**Folketrygdloven** (fullt navn: **lov om folketrygd**) er en norsk lov som regulerer Folketrygden – et nasjonalt, sosialt forsikringssystem som ble innført 1. januar 1967.

Loven fastsetter at formålet med Folketrygden er å gi økonomisk trygghet ved å sikre inntekt og kompensere for særlige utgifter ved arbeidsløshet, svangerskap og fødsel, aleneomsorg for barn, sykdom og skade, uførhet, alderdom og dødsfall. Videre bestemmer loven at Folketrygden skal bidra til utjevning av inntekt og levekår over den enkeltes livsløp og mellom grupper av personer, og bidra til hjelp til selvhjelp med sikte på at den enkelte skal kunne forsørge seg selv og klare seg selv best mulig til daglig.

Loven ble vedtatt 28. februar 1997 og trådte i kraft 1. mai samme år, jf. *tidligere* folketrygdlov 17 juni 1966 nr. 12..

Det meste av Folketrygden administreres av Arbeids- og velferdsforvaltningen (NAV), som reguleres av NAV-loven.

Referanser
----------

1. ↑  § 1-1
2. ↑  § 26-1

Eksterne lenker
---------------

* Lovdata
* Stortingets behandling av loven
* Ot.prp 29 (1994-1995) Ny lov om folketrygd (med vedlegg NOU 1990:20 Forenklet folketrygd)
**Streksandfly** (*Spaelotis ravida*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet spredt nord til Hordaland i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort til ganske stort (vingespenn 42–50 mm), grått nattfly uten slående tegninger. Forkroppen (thorax) er lyst brunlig grå med mørkere krage. Forvingen er brungrå med markerte, delvis svartkantede, nyre- og ringmerker, og tre diffuse, lyse tverrlinjer: to mellomlinjer rundt midten og en bølgelinje ytterst nær ytterkanten. Bakvingen er skinnende hvit med grå bestøvning i den ytre delen.

Levevis
-------

Streksandflyet finnes helst på fuktige eller myrlendte steder, men også i hager. Larvene lever på ulike urter, blant andre syre (*Rumex* spp.), dylle (*Sonchus* spp.), løvetann (*Taraxacum* spp.) og ormehode (*Echium vulgare*). De voksne sommerfuglene flyr i juli – september og kommer av og til til lys.

Utbredelse
----------

Den er utbredt over det meste av den palearktiske sone. I Norge er den funnet her og der i de sørligste landsdelene nord til Hordaland.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Spaelotis ravida* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *streksandfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *streksandfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *streksandfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *streksandfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *streksandfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *streksandfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Spaelotis ravida* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Spaelotis ravida* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Thin Ice*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Thomas R. Mills.

Handling
--------

Når Alice Wintons bror underslår penger som tilhører arbeidsgiveren hans, Benjamin Graves - som er en promotør av verdiløse gruve-aksjer. Senere ødelegger Graves bevisst gruve-selskapet hvor faren til Alice har investert alle pengene sine, og sjokket fra den resulterende konkursen dreper ham. Alice gifter seg med Robert Burton, en kjent kriminolog som tror på teorien, «en gang en tyv, alltid en tyv»

I et pengeskap ligger inkriminerende dokumenter angående Graves ulovlige aktiviteter, og Graves - som vet at papirene eksisterer - utpresser Alice til å stjele dokumentene ved å vise henne noen kompromitterende kjærlighetsbrev som han hadde forfalsket navnet hennes på. Men tyveri-alarmen går, og tyveriet blir oppdaget. Alice reiser til leiligheten til Graves, men oppdager ham død akkurat i det politiet dukker opp - og Alice blir mistenkt for dødsfallet.

Skuespillere
------------

* Corinne Griffith som Alice Winton
* Charles Kent som George Winton
* Jack McLean som Ned Winton
* L. Rogers Lytton som Benjamin Graves
* Walter Horton som Paul Rooks
* Eulalie Jensen som Rose La Vere
* Henry G. Sell som Robert Burton
* Walter Miller som Jeffrey Miller
* Alice Terry som Jocelyn Miller

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 14. april 2016.
2. ↑   www.imdb.com, besøkt 14. april 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  THIN ICE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Thin Ice* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Thin Ice* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Thin Ice* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Samuel Rostøl** (født 10. desember 1983) er en norsk dyrerettsaktivist. Han ble i 2016 den første veganeren som deltok i TV2s programserie Farmen, og han har deltatt i en rekke debatter på både tv og radio i ettertid. Han har fungert som både styremedlem, leder og nestleder i Norsk vegansamfunn og vært en del av styret siden 2018.

Bakgrunn
--------

Rostøl vokste opp i den sørlandske bygden Kvinesdal. Han har to bachelorgrader - en i multimediateknologi fra Universitetet i Grimstad og en i sykepleie fra Universitetet i Gøteborg. Rostøl ble veganer i 2015 og dyrerettighetsaktivist på heltid i 2018.

Aktivisme
---------

Rostøl har vært involvert i en rekke kampanjer og initiativ for å øke bevisstheten rundt alminnelig behandling av dyr. Han har hatt fokus på husdyr i kjøtt-, melk- og eggindustrien. I 2018 ble Rostøl medlem i styret for Norsk vegansamfunn, en organisasjon som jobber for å fremme veganisme i Norge, og tjenestegjorde som leder for ett år. I 2019 gjennomførte han en 7 dager lang sultestreik foran Stortinget for å sette fokus på bruken av CO2 i slakteprosessen for gris. Han er en kritiker av ulikt praktisert husdyrhold, og argumenterer for at husdyrhold i dag er helt unødvendig. Rostøl har opptrådt på TV i Norge og Sverige, hvor han har forsvart dyrs rettigheter. I 2021 ble han med i Sea Shepherd og tilbrakte to måneder på Færøyene der han dokumenterte den færøyske tradisjonen grindadráp. I løpet av de to månedene ble han truet på livet og en drone han fløy ble skutt ned med hagle. I 2022 returnerte han til Færøyene med Sea Shepherd, og tilbrakte også en måned på Island med konservasjonsgruppen i deres kampanje mot hvalfangst.

Filosofi
--------

I tillegg til sin direkte aktivisme, er Rostøl også en skribent og foredragsholder om dyrerettighetsproblematikk. Han har skrevet flere artikler og holdt foredrag om temaet, og deler sine tanker og ideer på sosiale medier. Rostøl tror sterkt på viktigheten av fakta, opplysning og bevissthet i kampen for dyrs rettigheter, og han arbeider for å undervise offentligheten om måtene dyr behandles på, og hvordan enkeltpersoner kan gjøre en forskjell i dyrenes liv.

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Rostøl, Samuel 1983-, besøkt 12. juni 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Første veganer flytter inn på Farmen». *Norsk Vegansamfunn* **(engelsk)**. 7. november 2016. Arkivert fra originalen 26. oktober 2021. Besøkt 12. oktober 2020.
3. ↑  «Styret – Norsk vegansamfunn». Besøkt 6. januar 2023.
4. ↑  Skoglund-Hansen, Sandra Madelen (28. februar 2019). «Trist at folk blir mer provosert av dyrerettsaktivister enn måten aktivistene sier at dyrene blir behandlet på». *PUTSJ*. Besøkt 6. januar 2023.
5. ↑  Jørgensen, Morten Lauveng (22. juli 2019). «I sju dager sultestreiket Farmen-Samuel foran Stortinget mot CO2-gassing av griser. Se bildene». *vartoslo.no*. Besøkt 6. januar 2023.
6. 1 2  «Aktivistur hóttur í grindadrápinum í Hvannasundi». *www.vp.fo* **(færøysk)**. Besøkt 6. januar 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Samuel Nicolai Hansen** (født 1810, død 1891) var en norsk verftseier og skipsreder fra Lillesand. 
Hansen etablerte skipsverft i Lillesand, hvor det i årene 1850-1890 ble bygget 20 skip. Verftet spesialiserte seg også på tjenester ovenfor havarerte skip.

Hansens forretninger omfattet også rederivirksomhet.

Hansen var barnløs og i 1882 overtok nevøen Johan Henrik Hansen (1857-1934) driften av forretningsvirksomheten, som etterhvert ble konsentrert rundt shipping. Rederivirksomheten ble avsluttet i 1923.

S.N. Hansen gården
------------------

I 1836 oppførte Hansen en rederbolig i Lillesand, kjent som S.N. Hansen-gården. Huset er fredet.

S.N Hansens park
----------------

Der verftet tidligere lå er det i dag laget en kommunal park med lekeplass og badestrand. Parken er oppkalt etter Hansen. På folkemunne kalles den "Bananparken".

Arkiv
-----

Arkivmateriale etter Samuel Nicolai Hansens forretningsdrift befinner seg på KUBEN i Arendal. Arkivet inneholder bl.a. kopibøker, regnskapsbøker og dokumenter.

Referanser
----------

1. ↑  Fikk både gate og park oppkalt etter seg[*død lenke*], Lillesandsposten, 28.12.2016

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter Samuel Nicolai Hansen på Arkivportalen
En graffiti-framstilling av Streken i Oslo. Foto: Brage Aronsen. 
***Streken*** (originaltittel på italiensk: *La Linea*) er en italiensk animert komiserie som gikk på RAI fra 1971 til 1986. Serien handlet om den navnløse skikkelsen «Streken» som skulle forestille en liten, stilisert mannsfigur med lang nese som alltid er tegnet i profil og silhuett. Serien ble skapt av vitsetegneren Osvaldo Cavandoli (*Cava*, 1920-2007) i 1969. Skikkelsen er formet av en blyantstrek og ble opprinnelig tegnet som reklamefigur for en italiensk produsent av kjøkken- eller hvitevarer. Serien besto av 90 episoder, hver på rundt to til fire minutter, som ble produsert i 1971, 1978 og 1986.

Filmene viser en liten, stilisert mannsfigur med lang nese som alltid er tegnet i profil og silhuett. Figuren består av en enkel konturstrek som er del av en uendelig linje («bakke») figuren beveger seg på. Mannen møter hindringer og finner gjenstander på streken han går på, og ulike situasjoner oppstår. Ofte henvender han seg til tegneren på et slags tulleitaliensk for å få hjelp. Tegneren viser seg bare med handa og blyanten som om handlingen foregår på et tegnepapir. Selve streken er hvit mot en jevn bakgrunnsflate der fargen skifter med figurens sinnstemning. Filmene slutter oftest med at figuren når enden på streken og faller ut av bildet og historien med et hyl.

I Norge ble tegnefilmene sendt som pauseinnslag på NRK på 1970- og 1980-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  «Husker du «Streken»?». *ABC Nyheter*. 21. mars 2006. Besøkt 12. desember 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Streken* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Streken* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |
En typisk 12-Volts, 40-ampéretimers blyakkumulator
Et **bilbatteri** eller **startbatteri** er en akkumulator som brukes til å starte en kjøretøy. Dets viktigste formål er å gi et elektrisk strøm til elektrisk drevet startmotor, som i sin tur starter en forbrenningsmotor som faktisk driver kjøretøyet. Når motoren er i gang, vil strøm til bilens elektriske systemer fortsatt leveres av batteriet, men da vil en dynamo lade batteriet etter hvert som kravene til strøm øker eller minker.

Spesifikasjoner
---------------

### Fysisk format

Batterier er gruppert etter fysisk størrelse, type og plassering av poler og monteringsstil.

### Ampere-timer (Ah)

Amperetime (Ah) er en enhet som er knyttet til energi- og lagringskapasitet på batteriet. 

Vurdering av antall Ampere-timer (Ah) er generelt definert som produktet av (den aktuelle strøm et batteri konstant kan gi i 20 timer med en temperatur på 26.6 °C, før spenningen faller til 10,5 volt) - ganger 20 timer. 

### Kaldstartstrøm (CCA)

Kaldstartstrøm (engelsk: Cold cranking amperes (CCA) er mengden av strøm et batteri kan levere under temperaturer på (-18 °C) i 30 sekunder og samtidig opprettholde en spenning på minst 7.2 volt. 

En positiv (rød) startkabel som er koblet til batteriets plusspol.. Den svarte negative startkabelen er ikke vist.

Referanser
----------

1. ↑  «How to Get the Right Car Battery». Besøkt 17. februar 2016.