recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ruinen av Margaretakirken Foto: Dag Bertelsen 
**Margaretakirken** var en kirke i Borgundkaupangen i middelalderen. Kirken lå nær sjøen på et nes ved Klokkarsundet.

Kirke og prest er omtalt i 1309. I Aslak Bolts jordebok (1432) er det ikke ført jordegods for kirken. I 1587 er den omtalt som øde.

Dette var en steinkirke med marmorkvadre. Skipet var rektangulært, men ikke noe separat kor lot seg påvise ved en utgravning i 1912. Stein fra ruinen ble brukt til å utvide *Peterskirken* (dagens Borgund kirke) i 1632. For øvrig er resten av ruinen synlig i dag et par hundre meter øst-sørøst for Borgund kirke.

Referanser
----------

1. ↑  Diplomatarium Norvegicum XV:1
2. ↑  Side 131 og 135–136.
3. ↑  Norske Rigs-Registranter II, s. 700.
4. ↑  Jan Brendalsmo: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Møre og Romsdal fylke (Riksantikvaren, 2016), s. 21.

Litteratur
----------

* St. Margarets kirke — Borgund Arkivert 26. oktober 2021 hos Wayback Machine. på nettstedet «Middelalder på Sunnmøre»

Eksterne lenker
---------------

* «Margaretakirken (Borgund)». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
Den kjemiske struktur av malariamiddelet Artemisinin
Den tradisjonelle kinesiske medisinplanten *Artemesia annua*
**Artemisinin**, også kalt ***qinghaosu*** (kinesisk: 青蒿素; pinyin: *Qīnghāosù*) og dets semisyntetiske derivater er et standardmiddel mot malaria.

Beskrivelse
-----------

Artemisinin ble oppdaget av Tu Youyou, en kinesisk kjemiker som ble tildelt den ene halvdel av Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 2015.

Artemisinin isoleres fra planten kinesisk malurt (*Artemisia annua*), aom er et gammelt og alminnelig brukt middel i tradisjonell kinesisk medisin. Verdensproduksjonen av artemisinin skjønnes å være på mer enn 140 tonn. Nå fremstilles artemisinin til medisinsk bruk også ut fra genetisk manipulerte mikroorganismer.

Nyere undersøkelser har antydet at artemisinin også kan være et middel mot kreft.

Kjemi
-----

Kjemisk er artemisinin en sesquiterpenlakton som inneholder en usedvanlig peroksidbro, noe som anses å henge sammen med stoffets medisinske egenskaper.

Resistens
---------

Det har vist sie gjennom årene at *Plasmodium falciparum* blir resistent mot alle legemidler mot malaria, også «vidundermiddelet» artemisinin, medførende en stigende dødelighet.

Se også
-------

* *Plasmodium falciparum*

Referanser
----------

1. ↑  Avermectin and Artemisinin - Revolutionary therapies for parasitic diseases. Nobelforsamlingen 2015
2. ↑  «Artemisinin fra Kinesisk Malurt mod malaria og cancer/kræft. Helsenyt». Arkivert fra originalen 8. desember 2015. Besøkt 28. november 2015.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 8. desember 2015. Besøkt 8. oktober 2021. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
3. ↑  Royal Society of Chemistry (juli 2006). «Artemisinin and a new generation of antimalarial drugs». *Education in Chemistry*.
4. ↑  Kinesisk malurt – en medicinplante med potentiale
5. ↑  Are We Headed for a New Era of Malaria Drug Resistance? TheScientist 2019

Eksterne lenker
---------------

* Martyn Poliakoff presents the 2015 Nobel Prize. Video

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin
 |
***Fluesoppen*** var vittighetsblad som utkom i form av julehefter for årene 1901, 1902, 1908 og 1911.

Humoristisk «Bersærkergang»
---------------------------

Ideen med navnet var at de liksom den «vakre, røde, hvidflekkede kjække Sop» både skulle opptre som estetisk nytelse og være giftige i sine angrep, liksom en eneste sopp kunne «gjøre det af med et Menneske» og fremkalle «fuldstændigt Raseri».

Heftene utkom i tverr-8va format med mange friske fargebildet, og de ble utgitt av Feilberg & Landmark (Chr. Dybwad). Illustrasjonene ble gjengitt av Wilhelm Scheel & Co. Første heftet hadde Olaf Gulbransson og Olaf Krohn som tegnere, men med Gulbransson som hovedtegner. Året etter kom også Ragnvald Blix og Theodor Kittelsen med, men stadig med Olaf Gulbransson som den mest sentrale.

Etter de første to årgangene gikk det hele fem år før bladet igjen utkom, men da hadde Ragnvald Blix overtatt den førende penn. Gulbransson var kun ansvarlig for omslagstegningen, ettersom han hadde reist utenlands for å skaffe seg en internasjonal karriere. Olaf Krohn var ikke representert i 1908, men derimot hadde Andreas Bloch og Per Krohg sluttet seg til prosjektet. I 1911 var Bloch og Krohg de førende bidragsytere, men det kom også flere yngre tegnere til, som f.eks. Jens R. Utgaven for 1911 kom også i et «2. Oplag».

Referanser
----------

1. ↑  Introduksjonen til første hefte er innlemmet i en tegning signert «Olaf G.», og Gulbransson er opplagt ansvarlig for også å ha formulert teksten.

Litteratur
----------

* «Fluesoppen». *Dagbladet* Mandag 19. desember 1960.
Norsk lundehund er en norsk hunderase
**Norsk Lundehund Klubb** (NLK) ble stiftet 22. november 1962, etter initiativ fra *Eleanor Christie* og med formål om å fremme interessen for hunderasen norsk lundehund. På den tiden fantes det bare ti lundehunder i Norge, som er hunderasens hjemland.

Under stiftelsesmøtet ble det innlemmet 21 medlemmer i den nye hundeklubben. Eleanor Christie ble valgt som klubbens første formann, og et midlertidig styre ble satt. Det besto foruten Eleanor Christie som formann av *Carl Frimann Clausen* (viseformann og avlsråd), *Olav Christie* (sekretær), *Ragnar Fossum* (kasserer), *Elisabeth Harbitz* (styremedlem), *Anne Marie Lindqvist* (suppleant), samt *Unni Frimann Clausen* (revisor). Den første ordinære generalforsamlingen ble avholdt i februar 1963, der det midlertidige styret ble valgt som klubbens faste styre. Samtidig ble det besluttet å søke om medlemskap i Norsk Kennel Klub (NKK).

Klubbens formål er å...
* fremme best mulig utvikling av rasen norsk lundehund
* arbeide for å bevare rasen ut fra rasebeskrivelse og opprinnelig bruksegenskaper
* bidra til å fremme utviklingen av fysisk og psykisk sunne og sosialt vel tilpassede individer
* arbeide for riktig behandling av hunder og for at aktiviteter med hund drives i verdige former
* bidra til å legge forhold til rette for aktiviteter med hund
* ivareta medlemmenes kynologiske interesser

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Lundehund Klubb (offisiell hjemmeside) Arkivert 9. juli 2021 hos Wayback Machine.
Logo for Norsk Massasjeforening
**Norsk Massasjeforening** er en interesseorganisasjon for profesjonelle utøvere av massasje. Den ble stiftet i 2013 av Kjetil Prestesæter. Foreningen er frittstående og nøytral på alle måter.

Formål
------

Foreningens formål er ifølge vedtektene å:

* Kvalitetsikre profesjonell utøvelse av massasje.
* Kvalifisere medlemmene for MVA-fritak.
* Skaffe medlemmene gode kollektive tilbud på ansvarsforsikring, utstyr og tjenester.

### Kvalitetsikring

Massasjebransjen har tidligere vært delvis preget av varierende kvalitet på utøverne, og at begrepet *massasjeinstitutt* eller *thaimassasje* har blitt brukt som dekknavn for prostitusjon.

Norsk Massasjeforening arbeider for å standardisere kravene til massører, og derved gi kundene større trygghet. Dette skjer blant annet gjennom Norsk råd for thaimassasje, som er et samarbeid mellom Norsk Massasjeforening, Thailands ambassade i Oslo og helsedepartementet i Thailand. Rådet utvikler en sertifiseringsordning for thaimassører i Norge.

### MVA-fritak

Helsedirektoratet har bestemt at alternative terapeuter må være medlem av en godkjent utøverorganisasjon for å få MVA-fritak. Norsk Massasjeforening oppfyller kravene og er godkjent slik at medlemmene kan registrere seg i Alternativregisteret i Brønnøysund, og derved få det viktige MVA-fritaket.

### Ansvarsforsikring

Et annet krav myndighetene stiller er at alternative behandlere er ansvarsforsikret mot eventuelle uhell eller feilbehandling. Individuell ansvarsforsikring er svært dyrt i Norge, og Norsk Massasjeforening har derfor kollektiv ansvarsforsikring for medlemmene.

Medlemmer og medlemskrav
------------------------

Norsk Massasjeforening hadde per februar 2018 475 medlemmer fordelt på hele landet. Medlemmene har forskjellige kvalifikasjoner i henhold til foreningens fagkrav. De får derved rett til å benytte en eller flere av følgende titler: Massør, massasjeterapeut, idrettsmassør, thaimassør og yogamassør.

Styre
-----

Styret i Norsk Massasjeforening 2017:

* Chutikarn Eskeland, styreleder
* Anette Overland, styremedlem
* Mayuri Johnsen, styremedlem
* Laddawan Thelin, varamedlem
* Kjetil Prestesæter, varamedlem
* Karl Henrik Jaeger, etisk konsulent

Referanser
----------

1. ↑  «Norsk Massasjeforening - Vedtekter». Arkivert fra originalen 30. oktober 2014. Besøkt 29. oktober 2014.
2. ↑  Lovdata - Lov om merverdiavgift § 3-3
3. ↑  Norsk Massasjeforening - Medlemskrav

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Massasjeforening
**Norsk Litteraturfestival – Sigrid Undset-dagene**, eller bare **Norsk Litteraturfestival**, er en litteratur- og kulturfestival som har blitt avholdt på Lillehammer i slutten av mai hvert år siden 1995. Festivalen er oppkalt etter forfatteren og nobelprisvinneren Sigrid Undset som bodde på Lillehammer fra 1919 til sin død i 1949.

Festivalen er Nordens største litteraturfestival og har et sterkt nordisk preg. Festivalen er blitt en bred mønstring av bokfolk og forfattere, også fra utlandet, og en folkefest i byen. I 2010 var det rundt 200 åpne publikumsarrangementer i tillegg til en rekke kurs, seminarer og faglige møter.

Historikk
---------

Initiativtaker til festivalen var Torunn Eriksen. Festivalen ble bygd rundt Nansenskolens Sigrid Undset-seminarer i 1993 og 1994. Oppland fylkeskommune og Lillehammer kommune har støttet festivalen økonomisk siden starten. Fra 1999 satte staten av penger til litteraturfestivalen på statsbudsjettet som en øremerket del av Maihaugens budsjettpost. I 2001 begynte også Norsk Forleggerforening å gi faste bidrag. Fra 2006 har festivalen fått status som knutepunktfestival, det vil si fått sin egen post på statsbudsjettet. Kunstneriske ledere har blant andre vært forfatteren Øyvind Berg fra 1997 til 2003, Birgit Hatlehol fra 2004, Stig Sæterbakken fra 2006 til 2008, Endre Ruset fra 2009 til 2011 og Gabriel Michael Vosgraff Moro fra 2011 til 2012. Festivalsjefer har vært Randi Thorsen fra 1997 til 2003, Tone Kolaas fra 2003 til 2006, Randi Skeie fra 2006 til 2010 og Kjersti Stenseng fra 2010 til 2011. Fra 2011 er Marit Borkenhagen festivalsjef.

Pegasus er festivalens tilbud til barn og unge. Dette vil pågå gjennom året og kulminere under festivalen. Navnet «pegasus» var vinnerforslaget fra en navnekonkurranse i 2008 der Nora Kolaas vant.

Temaer for festivalen
---------------------

* 1996 – 1960-årene
* 1997 – 70-årene i norsk litteratur
* 1998 – Hva skal vi med historien
* 1999 – Fordømte diktere
* 2000 – Dårskap og diktere
* 2001 – Makt
* 2002 – Myter
* 2003 – Forbrytelse og poesi
* 2004 – Europa
* 2005 – Strid og forsoning
* 2006 – Iscenesettelse
* 2007 – Utroskap
* 2008 – Fremtiden
* 2009 – Sannhet
* 2010 – Løsrivelse
* 2011 – Byen
* 2012 – Penger
* 2013 - Ansvar

Annet
-----

Andre kulturfestivaler på Lillehammer etter OL på Lillehammer i 1994 er DølaJazz (startet i 1978) og Amandusfestivalen, en festival for unge, norske filmskapere.

Se også
-------

* Bjørnsonfestivalen i Molde

Eksterne lenker
---------------

* Festivalens hjemmesider

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Norsk Luftfartsmuseum** er Norges nasjonale museum for luftfart. Museet omfatter militær og sivil luftfartshistorie fordelt på rundt 12 000 m², og utstillingen er Nordens største innen luftfart. Museet, som ligger i Bodø og er formet som en gigantisk propell, er tegnet av det lokale arkitektfirmaet Boarch arkitekter.

Museet ble åpnet av Kong Harald V den 15. mai 1994.

Utstillingene
-------------

Lockheed U-2 «spionfly»
Norsk Luftfartsmuseums utstillinger forteller historien om luftfart, med fokus på den norske historien fra begynnelsen og fram til i dag.

I utstillingen finnes blant annet fly som Supermarine Spitfire, F-5 Freedom Fighter, CF-104 Starfighter, Junkers Ju 88, spionflyet U-2, Junkers Ju 52, Twin Otter og Fokker F.28.

Museet har eget verksted for restaurering av fly, og mange av flyene i utstillingen er restaurert her. Hvis man er spesielt interessert er det mulig å kontakte museet på forhånd og be om å få besøke restaureringsverkstedet. I tillegg har museet, i samarbeid med Bodø Luftfartshistoriske Forening og andre samarbeidspartnere, berget og samlet inn flere gamle flyvrak, og vrakdeler fra både fjell og under vann.

Strid om lokaliseringen
-----------------------

Det var lenge strid om hvor museet skulle ligge. Miljøet rundt Forsvarets flysamling på Gardermoen ønsket å bygge museet der, mens miljøet i Bodø ønsket å lokalisere museet i Bodø. 31. mars 1992 vedtok Stortinget at det skulle bygges ett felles museum for sivil og militær luftfart i Bodø.

Beliggenhet
-----------

Norsk Luftfartsmuseum ligger i Bodø i Nordland fylke, omtrent halvannen kilometer fra Bodø sentrum. Bodø videregående skole avd. flyfag har lokaler i samme bygg.

Referanser
----------

1. ↑  «Norsk luftfartsmuseum». *BOARCH*. Besøkt 6. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Norsk Luftfartsmuseum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Norsk Luftfartsmuseum

  


| * v
* d
* r
Vitensentre i Norge |
| --- |
| VilVite i Bergen | Vitensenteret i Trondheim **·** VilVite (Bergen) **·** Nordnorsk vitensenter (Tromsø) **·** Norsk Teknisk Museum (Oslo)  **·** Jærmuseet (Vitengarden, Nærbø og Vitenfabrikken, Sandnes) **·** Norsk Luftfartsmuseum (Bodø) **·** INSPIRIA science center (Sarpsborg) **·** Vitensenteret innlandet (Gjøvik) **·** Norsk Oljemuseum (Stavanger) **·** Norsk jernbanemuseum (Hamar) **·** Vitenlaben (Porsgrunn) | Nordnorsk vitensenter i Tromsø |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** KulturNav
 |
**Stade Chaban-Delmas** (tidligere kjent som **Parc Lescure** inntil 2001) er et fotball– og rugbystadion i Bordeaux i Frankrike. Chaban Delmas er kjent som hjemmebanen til fotballklubben FC Girondins de Bordeaux og har en total tilskuerkapasitet på 34 327. Stadionet stod ferdig i 1938 under navnet Parc Lescure, men dette ble senere endret til å ære den tidligere borgermesteren i Bordeaux Jacques Chaban-Delmas, som hadde vervet i perioden mellom 1947 til 1995.

Parc Lescure var vertskap for bronsefinalen under VM i fotball 1938 hvor Brasil slo Sverige 4–2 den 19. juni 1938. Stadionet har i nyere tid også arrangert finalen i rugbyturneringen Heineken Cup i 1998 samt to kamper under Verdensmesterskapet i rugby union 1999. Under VM i fotball 1998 ble det spilt seks kamper her hvor blant annet Norge spilte uavgjort 1–1 mot Skottland den 16. juni. Det vil også spilles fire kamper under Verdensmesterskapet i rugby union 2007 på Stade Chaban-Delmas.

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av Chaban Delmas hos WorldStadium.com Arkivert 9. april 2007 hos Wayback Machine.
* Informasjon om Chaban Delmas hos Girondins.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for TyrkiaTyrkia Tyrkia |
| Friidrett: |
| Friidrett Para-EM i friidrett |
| Gull | Bydgoszcz 2021 | Diskos F11 |
| Sølv | Grosseto 2016 | Diskos F11 |

**Büşra Nur Tırıklı** (født 7. desember 1994) er en tyrkisk parafriidrettsutøver, som representerer klubben Gaziantep BB Disabled SK, og konkurrerer i diskoskast. Han konkurrerer i klassen F11, som er for utøvere som er blinde eller nesten blinde. Han har gull i diskos fra Para-EM i friidrett 2021.

Hun er født med *retinitis pigmentosa*, som er en arvelig netthinnesykdom. Hun begynte med parafriidrett i 2014.

Idrettskarriere
---------------

Tırıklı deltok i Para-VM i friidrett 2015, der hun kom på femteplass i diskos i klassen F11. Under Para-EM i friidrett 2016 fikk hun sølv i diskos i klassen F11/F12, bak Sofia Oksem fra Russland. Hun deltok også i Paralympiske sommerleker 2016, der hun kom på åttendeplass. Hun satte personlig rekord med 28,17 meter under Para-VM i friidrett 2017, og kom med det på fjerdeplass.

Hun deltok i Para-EM i friidrett 2018, og kom der på fjerdeplass i klassen F12. Året etter deltok hun i Para-VM i friidrett 2019, der hun kom på femteplass i klassen F11, med ny personlig rekord på 32,11 meter.

Tırıklı vant diskos i klassen F11/12 under Para-EM i friidrett 2021, med ny mesterskapsrekord på 34,12 meter.

Referanser
----------

1. ↑  IPC Infostradasports - *Busra Nur Tirikli* Arkivert 10. juni 2021 hos Wayback Machine. besøkt 10. juni 2021.
2. ↑  IPC - *2017 World Para Athletics Championships - Women's discus throw F11*, besøkt 10. juni 2021.
3. ↑  IPC - *Dubai 2019 World Para Athletics Championships - Women's Discus Throw F11 Final*, besøkt 10. juni 2021.
4. ↑  IPC - *2021 World Para Athletics European Championships - Women's Discus Throw F11/12*, besøkt 10. juni 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Büşra Nur Tırıklı – IPC.infostradasports.com Rediger på Wikidata

* (en) Büşra Nur Tırıklı – Paralympic.org Rediger på Wikidata
**Bureau of Meteorology** er en føderal etat i Australia som har ansvar for værtjenester i og rundt Australia. Den ble opprettet i 1906 fra flere delstatlige meteorologiske tjenester som hadde eksistert tidligere.

Bureau of Meteorology lager værvarsel, advarsler og observasjoner for australierne. Byrået sender ut værbilde via radiofax og er ansvarlig for å sende ut flomvarsler i Australia. Byrået har hovedkontor i Melbourne Docklands, som omfatter forskningssentret deres, det nasjonale meteorologiske og oseanografiske sentret, det nasjonale klimasenteret, samt en hydrologisk og en satellittavdeling.

Byrået har regionkontor i hver delstat og territorium i landet, som hver har sitt eget regionale varslingsenter og et flomvarselsenter, og Perth, Darwin og Brisbane har også Varlingssenter for tropiske sykloner. Kontoret i Adelaide omfatter Nasjonalt tidevannssenter, mens Darwin-kontoret har Volcanic Ash Advisory Centre og Regional Specialised Meteorological Centre (analyser).

Bureau of Meteorology sender ut anbefalinger vedrørende tropiske sykloner og utviklet Standard Emergency Warning Signal (Standard nødvarslingssystem) for advarsler. Byrået er ansvarlig for å navngi tropiske sykloner i farvannene rundt Australia. 

Byrået forvalter observasjonsnettverket i Australia, naboøyene og på Antarktis.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 19. oktober 2022.
2. ↑   www.directory.gov.au, besøkt 19. oktober 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  ; besøksdato: 24. november 2015.
4. ↑  «BOM celebrates 100 years». Australian Broadcasting Corporation. Besøkt 7. august 2010.
5. ↑  «Collections in Perth: 20. Meteorology». National Archives of Australia. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 7. august 2010.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. februar 2012. Besøkt 1. september 2018.
6. ↑  «Bureau of Meteorology Head Office 700 Collins Street». Bureau of Meteorology. Arkivert fra originalen 11. april 2020. Besøkt 7. august 2010.
7. ↑  Tropical Cyclone Advices Arkivert 11. mars 2009 hos Wayback Machine. Bureau of Meteorology, 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisiell blogg Rediger på Wikidata

* (en) Mate-URL Rediger på Wikidata

* (en) Mate-URL Rediger på Wikidata

* (en) Mate-URL Rediger på Wikidata

* (en) Mate-URL Rediger på Wikidata

* (en) Mate-URL Rediger på Wikidata

* (en) Mate-URL Rediger på Wikidata

* (en) Mate-URL Rediger på Wikidata

* (en) Mate-URL Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** NLA **·** NKC **·** CiNii
 |
En buffet på en babyshower, med en kake passende til temaet.
«Bleiekake» (en kake med bleie-tematikk, som ikke er spiselig) er en type kake som ofte brukes som dekorasjon under en babyshower.
**Babyshower** (også skrevet **baby shower**) er en fest som holdes for å feire et kommende barn. Gjestene har ofte med seg gaver som kommer til nytte etter fødselen. Babyshower er vanlig i USA, og er blitt populært også i Norge og andre land de senere år.

Under en babyshower er det vanlig å ha ulike former for selskapsleker, mat og kaker. Det er vanligst at venninnene til den kommende mor arrangerer festen, og ofte er det kun kvinner som deltar. En babyshower holdes vanligvis når mor er 6–8 måneder på vei.

Babyshower i Norge i sin nåværende form har oppstått de senere årene og er en av flere tradisjoner hentet fra USA.

Historie
--------

Betegnelsen «babyshower» oppsto i moderne tid, men tradisjonen å feire den gravide har eksistert i lang tid. På 1400-tallet i renessansen, ble den gravide feiret av familie og venner. Det ble gitt gaver som mat, klær og malerier. I viktoriatiden på 1800-tallet var det vanlig å holde te-selskap. På den tiden kunne ikke den gravide være utendørs, da dette ble oppfattet som uanstendig. Det var heller ikke vanlig å fortelle til noen at man var gravid, da dette ikke sømmet seg.

Babyshower i sin moderne form oppsto på 1900-tallet, og ble populær etter Andre verdenskrig. Det var mye fattigdom og gavedrysset var kjærkomment for mange.

Norge
-----

Babyshower er i Norge en ny måte å feire den vordende mor, far og den nye babyen, som er på vei, og er en av flere tradisjoner adoptert fra USA. Tradisjonelt har det vært vanlig å gi gaver etter at babyen har kommet til verden, fra gammelt av kalt sengemat. Selv om det er blitt mer vanlig med babyshower i Norge, holder vi ennå på den gamle tradisjonen med å gi gaver til den nyfødte.

Tilsvarende feiring av fedre er mindre vanlig, men andre tradisjoner – i Norge gjerne kalt for krympefest eller krympelag – eksisterer.

Arrangementet
-------------

Som regel arrangeres en babyshower som en lunsj eller en helaften. Det er vanlig å gi gaver, som regel ting som den nye babyen kommer til å trenge i det første leveåret, for eksempel tåteflasker, pledd, klær eller rangler, eller velværeprodukter til den vordende moren. Gaver, mat og lokaler er ofte dekorert i henhold til temaet, og babyens kjønn kan angi fargevalg.

Referanser
----------

1. ↑  «the definition of baby shower». *Dictionary.com*. Arkivert fra originalen 23. oktober 2016. Besøkt 22. oktober 2016.
2. ↑  «Babyshower, tips, gaver, leker». *www.baby-shower.no*. Besøkt 22. oktober 2016.
3. ↑  «Slik arrangerer du en babyshower». *KK.no*. Besøkt 22. oktober 2016.
4. 1 2  «Babyfest for voksne». babyverden.no. Besøkt 22. oktober 2016.
5. ↑  «Babyshower før i tiden, og verden rundt». TilSelvskapet.no. Arkivert fra originalen 3. august 2017. Besøkt 3. august 2017.
6. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
***Fluenes herre*** (originaltittel: *Lord of the Flies*) er en britisk dramafilm fra 1963 regissert av Peter Brook. Filmen bygger på William Goldings roman *Fluenes herre* fra 1954.

Filmen ble meget godt mottatt av kritikerne og ble nominert til Gullpalmen ved Filmfestivalen i Cannes.

I 1990 kom en amerikansk film over samme bok: *Fluenes herre (1990)*.

Handling
--------

Et fly med britiske skolegutter styrter like ved en øde sydhavsøy. Førti barn overlever. Ingen voksne. Ralph tar raskt føringen og sammen med Piggy organiserer han det nye livet til guttene. De bygger hytter, lager signalbål, vedtar lover og regler. Det nye samfunnet tar form. Men dette blir for pyntelig for noen og dermed starter en maktkamp. Anført av Jack lager de en ny leir på den andre enden av øya. Her begynner de en ny livsstil: De er jegere bevæpnet med spyd, de bruker krigsmaling og innfører ritualer. Etter en stund smuldrer innlærte demokratiske verdinormer opp og de mest primitive og egoistiske egenskapene tar over. Påvirket av frykt skapes en religion i grusomhetens tjeneste og en ny Gud tilbes – "Fluenes herre". Til slutt ender det i drap og barbari.

Om filmen
---------

Anmelderne
Filmen ble meget godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har oppnådd 100% på Rotten Tomatoes (2011).

Annet
Filmen ble innspilt ulike steder i Puerto Rico.

Den ble ikke satt opp på norske kinoer før 1975.

Rollebesetning
--------------

* James Aubrey : Ralph
* Tom Chapin : Jack
* Hugh Edwards : Piggy
* Roger Elwin : Roger
* Tom Gaman : Simon
* David Surtees : Sam
* Simon Surtees : Eric

Referanser
----------

1. 1 2  Rotten Tomatoes
2. ↑
3. ↑  Aftenposten morgen – Filmpremiere: Fluenes Herre (14.11.1975, s.7)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fluenes herre* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Fluenes herre* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Fluenes herre* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Fluenes herre* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Fluenes herre* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Fluenes herre* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Fluenes herre* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Fluenes herre* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Babybjörn AB**, markedsført som **BabyBjörn**, er et svensk familieeiet selskap som lager babyprodukter, blant annet bæreseler.

Babybjörn, som ble grunnlagt i 1961, er et datterselskap av Lillemor Design AB, som igjen eies av Björn Jakobson og Lillemor Jakobson. Konsernet hadde en omsetning på 584 millioner kroner i bokføringsåret 2015/16. Det første produktet Babybjörn lanserte i 1960-årene var en babystol. Selskapet begynte også å selge en barneseng og en matstol for barn.

I 1973 ble den første bæreselen solgt, under navnet *Hjärtenära.* Babybjörn utviklet og solgte deretter også potter, reisesenger og smekker. Selskapet anvendte tidlig fedre i sin markedsføring. I 1980-årene startet Babybjörn å selge i USA og Japan. I dag selges Babybjörns produkter i mer enn 50 land.

Babybjörn har blant annet fått utmerkelsen Design of the Decade og Red dot design award. Babybjörn var det første selskapet som fikk Exportrådets utmerkelse Stora exportpriset.

Referanser
----------

1. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
2. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
3. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
4. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
5. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 13. november 2013. Besøkt 13. november 2013.
6. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 4. mars 2018.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 4. mars 2018. Besøkt 4. mars 2018.
7. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
***Flux*** er det første studioalbumet til det trondheimsbaserte rockebandet 22. 

Musikkalbumet ble sluppet 22. september 2010 og ble spilt inn i Øra Studio, Flux Studio og Buranhus, produsert av gitarist Magnus Børmark, mikset av Magnus Børmark og Morten Stendahl i Redroom Studio, og er mastret av Brian Gardner i Bernie Grundman Mastering, CA.

Albumet inneholder totalt elleve spor som utgjør 43 min og 50 sek. Sporet «Power Is So Yesterday» inneholder en sample med sitat av Kuthumi Lai Singh (mester og lærer ved «The Crimson Council»), utført av Geoffrey Hoppe. Spor 9 «Perspective Pleiadian» inneholder en sample av «The 9th Pleiadian Collective», urført av Wendy Kennedy. 

Tidligere vokalist Martin Mulholland gjør en tilbakekomst på Flux sammen med Tonje Elisabeth Nilssen, som sammen utgjør «Clone Choirs».

Albumets visuelle kunst er utført av Per Spjøtvold, og fotografiene er gjort av Siri Kaldal.

Sporliste
---------

1. «Plastik» (4:00)
2. «Gotodo» (4:32)
3. «Flux» (4:23)
4. «I Am That I Am» (4:23)
5. «Disconnecting from the Grid» (4:04)
6. «Kneel Estate» (3:46)
7. «Loopwhole» (2:49)
8. «Power Is So Yesterday» (6:27)
9. «Perspective Pleiadian» (1:18)
10. «Susurrus» (5:10)
11. «Abdomental» (7:05)

Medvirkende
-----------

Band
* Magnus Børmark – Gitar & vokal
* Mats Paulsen – Bass & vokal
* Per Kristian Trollvik – Vokal
* Andreas Kjøl Berg – Slagverk & Vokal

Gjester
* Martin Mulholland og Tonje Elisabeth Nilssen – "Clone Choirs"
Turkis med grønn farge og derfor av lavere klasse. Omkring 2,5 centimeter.
**Turkis** er et blå- til grønnfarget kryptokrystallint, sekundært fosfatmineral med den kjemiske sammensetningen CuAl6(PO4)4(OH)8**·**4H2O. 

Turkis er sjelden, og finere forekomster er dyrebare. Mineralets unike fargetone har gjort at den er anvendt til smykker og dekorative innlegg i flere tusen år. Liksom tilfellet er for mange andre opake halvedelstener, har syntetisk turkis og imitasjoner, som kan være vanskelige å skille fra naturlig turkis, i moderne tid gjort at dens popularitet har minsket.

Ordet «turkis» er gammelt og kommer fra fransk *pierre turquoise*, «tyrkisk stein», hvilket bygger på en misforståelse – turkis forekommer ikke i Tyrkia, men handelen mellom tyrkerne og Vest-Europa gjorde at den kom til å assosieres med Lilleasia. Den forekommer i stedet i Iran og Afghanistan, der den kalles «firuze».

Se også
-------

* Liste over mineraler
* Turkis (farge)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Turquoise (mineral) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Artikkel i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Fluefisking i en elv **Fluefiske** er en gren av sportsfiske som utøves med spesialisert fiskeutstyr: fluestang, fluesnelle, og fluesnøre, med en kunstig fiskeflue som agn. Fluefiske utøves i elver og bekker, i vann og innsjøer, og i saltvann. Det siste er blitt mer utbredt i senere tid.

Fluefiske tar utgangspunkt i å etterligne fiskens naturlige føde, såsom insekter og andre byttedyr som småfisk, reker, krabber og til og med akkar, mus og frosk som er tilknyttet livet på eller like ved stedet der fisket foregår. Insekter som etterlignes er ofte døgnfluer. Men mygg, steinfluer, vårfluer, maur og øyenstikkere kan også være utgangspunkt for en god fiskeflue. I Norge er det også en sterk tradisjon for fiske med våtflue, som ofte imiterer fiskeyngel eller svømmende insekter.

Fluefiske er spesielt ved at det er *fluesnøret* som kastes, noe lignende måten en svinger en pisk, siden selve fiskefluen ikke har noen nevneverdig kastevekt. Ved øvelse kan en god fluefisker bestemme ganske nøyaktig hvor i vannet fluen plasseres, og kan ofte legge ut kast opp mot femogtyve eller tredve meter i ekstreme tilfelle. Fluer for ørretfiske i ferskvann kan deles grovt inn i tre hovedkategorier: Nymfer, våtfluer og tørrfluer. Nymfer er en etterligning av det første stadiet vårfluene, steinfluene og mange andre fluer lever i det første året(ene). Det første stadiet er som regel en larve. Våtfluer er også ment til å imitere insektene på de første stadiene, men på disse fluene er ikke detaljene like viktige. De fleste våtfluer har «vinger» av fjær eller eller tynne strimler av kunstmateriale, også kjent som tinsel. Våtfluer fiskes som regel slik at de beveger seg, enten ved at de svinger i elvestrømmen mot stram line, eller ved at de trekkes inn ved fiske i stillestående vann. Tørrfluene skal imitere fluer som klekker, har klekt eller skal legge egg. Tørrfluene bindes med materialer som flyter og har gjerne en bust, eller hackle, som hjelper fluen å flyte på overflatehinnen av vannet. Tørrfluer til ørretfiske imitirerer gjerne insekter som døgnfluer, steinfluer, vårfluer, landinsekter som maur og biller, og tovingede insekter som fjærmygg. Tørrfluer må gjerne impregneres for å holde seg flytende. Det er viktig at tørrfluer flyter på vannet uten at snøret drar i dem, slik at de opptrer som insekter som flyter naturlig.

Noen plasser brukes det også fluer som imiterer mus, men det er ikke noe som blir veldig mye brukt i Norge.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fly fishing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Mathias Lilleheim forklarer kasteteknikk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Stephen Fretwell** (født 10. november 1981 i Scunthorpe, Lincolnshire) er en engelsk låtskriver og sanger. Han startet sitt aller første band, *Label*, allerede i tenårene.

Fretwell forlot universitetet etter kun ett år studier, og han begynte å opptre på forskjellige lokale barer i Manchester-området. Fretwell publiserte flere selvfinansierte plater, før han signerte en platekontrakt med musikkstudioet Fiction Records. Hans første album ble publisert i november 2004. Den ble spilt inn i Abbey Road Studios, og havnet på 27.-plass på hitlistene i Storbritannia i august 2005. Hans sang «Play» fra albumet *Magpie* ble omtalt i filmen *The Joneses* fra 2009.

Referanser
----------

1. ↑  Allmusic.com – Stephen Fretwell

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Stephen Fretwell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Stephen Fretwell på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Stephen Fretwell på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Stephen Fretwell på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Stephen Fretwell på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Stephen Fretwell på AllMusic Rediger på Wikidata
* Stephen Fretwell på Myspace Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Pan Yue** (kinesisk: 潘岳, *Pān Yuè*, født i april 1960 i Nanjing i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han er (2012) vise miljøvernminister for Folkerepublikken Kina.

Pan var fra 1976 til 1982 tilknyttet Folkets frigjøringshær og virket deretter som journalist i forskjellige aviser. I 1988 ble han ansatt i Kommisjonen for utenrikshandel og økonomisk samarbeid, og var fra 1994 til 1998 stedfortredende leder for Kommisjonen for kontroll og forvaltning av statseide foretak. Han fortsatte samtidig sitt virke som jouyrnalist, for det meste innenfor områdene teknologi og miljøvern.

I 2003 ble han utnevnt av partiledelsen til visedirektør for det kinesiske miljøvernsministerium(State Environmental Protection Administration, SEPA).

I Vesten har Pan gjort seg bemerket for frittalende utsagn om Kinas sosiale problemer og naturødeleggelser. Han har gått inn for at Kina beregner et «grønt» bruttonasjonalprodukt, på det vis at miljøskadene regnes i minus fra nominelt BNP. I januar 2005 stoppet han byggingen av 30 storprosjekter som hadde jukset seg forbi miljøgodkjenningskravene. I 2010 mottok han sammen med Fu Qiping den asiatiske Ramon Magsaysay Award.

Pan er gift med datteren til Liu Huaqing, tidligere visepresident for den Den sentrale militærkommisjon.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 173900410, besøkt 15. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 11. juni 2011. Besøkt 10. mai 2012.

Eksterne lenker
---------------

* CV
* Interview der Zeit

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Pan Geng** (død 1374 f.Kr.) var etter alt å dømme den hersker som på begynnelsen av 1300-tallet f.Kr. flyttet det kinesiske Shang-dynastiets hovedstad til byen Yin. I dag er stedet kjent som *Yiaxi* («Yia-ruinene») rett ved storbyen Anyang i Henan-provinsen. Dermed begynte det som av og til kalles Yin-dynastiet, som er Shang-periodens annen halvdel og dets gullalder. 

Det er sannsynlig at bruken av orakelben i Shang-dynastiet begynte, eller slo igjennom, på kong Pan Gengs tid.

Kong Pan Geng ble etterfulgt av sin lillebror Xiao Xin.

Referanser
----------

1. ↑  Bai, Shouyi (2002). *An Outline History of China*. Beijing: Foreign Language Press. ISBN 7-119-02347-0.
2. ↑  «The Shang Dynasty Rulers». China Knowledge. Besøkt 7. august 2007.
3. ↑  «Shang Kingship and Shang Kinship» (PDF). Indiana University. Arkivert fra originalen (PDF) 7. april 2008. Besøkt 7. august 2007.  «Arkivert kopi» (PDF). Archived from the original on 9. april 2008. Besøkt 25. januar 2018. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Norges kanskje hittil fineste retningsskive på Melshornet 668 moh. ved Hjørungavåg i Hareid kommune. Den er laget ved Rolls-Royce i Ulsteinvik av rustfritt stål og skipspropellmessing. Foto: Henning Røyset 
En **retningsskive** er en innretning som med streker eller piler viser til objekter som kan sees fra et utkikkspunkt. Vanligst er det å angi fjelltopper, men steder, vann og kirker samt andre landemerker kan være oppført. Som regel er objektets navn påskrevet, høyden i meter over havet og avstand i kilometer eller meter fra der skiven står til det aktuelle objektet.

Andre betegnelser på tilsvarende konstruksjoner er fjellpeker, fjellviser, kompass, kompassrose, kompasskive, merkeskive, orienteringsplate, orienteringsskive, panoramakart, panoramaskive, panoramatavle, peileskive, retningskompass, retningsskive, retningsviser, sikteplate, siktrose, siktskive, sikteskive, svingskive, utsiktskompass, utsiktsplate, utsiktskive, utsiktsskive eller utsiktstavle. (Engelske betegnelser er direction finder, mountain finder plate, mountain identifier, mountain identifier plaque, mountain index, mountain pointer, topograph eller toposcope).

Trenden er at det blir stadig mer populært å sette opp slike innretninger, og det fins pr. 2016 mer enn 110 retningsskiver i Norge.

Så vidt man vet, ble den første kjente sikteskiva i Norge satt opp på Rekneshaugen i Molde i slutten av 1800-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  Lusæter, Even (2. januar 2020). «Sikteskiver tar av i fjellet – noen kaller det naturinngrep». *NRK*. Besøkt 2. mai 2020.
Etruskisk kvinne av terrakotta
Den kinesiske Terrakotta-hæren i Xian
**Terrakotta** (fra italiensk *terracotta*, «bakt jord») er en betegnelse på hard keramisk leire som brukes i leirgods og bygningsmaterialer. Uttrykket brukes også om gjenstander som er lagd av dette materialet og dets naturlige, brunorange farge. Fargen kommer av jerninnholdet i leiren.

Historisk sett har terrakotta blitt brukt til skulpturer, leirgods, murstein og takstein. Opprinnelig ble de første leireskulpturene tørket og varmet i solen etter å ha blitt formet. Senere ble de plassert på bål før de ble plassert i egne keramikkovner som brente keramikken på høyere varme – på samme måte som det gjøres i dag. 

Den kinesiske terrakottahæren, bygd rundt år 210 f.Kr. er den mest kjente enkeltsamlingen med terrakotta.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
***Sommeren på Mirabelløya*** er et norsk opplesningsprogram for barn som gikk på NRK Fjernsynet i 1975. Serien handler om noen barn som tilbringer sommerferien på en idyllisk øy i havgapet. Der finner de et gammelt kart som leder dem til ei mystisk øy ute på et tjern. Serien er en slags billedbokfortelling basert på en samtidig bok skrevet av Bjørn Rønningen (han hadde også manus for serien). Fortellerstemmen tilhører Anne Marie Ottersen. Illustrasjonene var ved Vivian Zahl Olsen mens regien var ved Stein Wien. Seriens sjanger var en blanding mellom hverdagsdrama, mysterium og eventyr.

Den karakteristiske bakgrunnsmusikken var basert på to av Erik Saties Gymnopédier. Tittelsporet var hentet fra Gymnopedie nr. 1. 

Serien ble sendt i reprise i 1983, 1987 og 1989. Den ble solgt til alle de nordiske land, samt Portugal, Irland og Jugoslavia.

Handling
--------

Rammen om fortellingen er naturen og livet på en ensom øy i havgapet. På denne øya skal den 12 år gamle Maria tilbringe sommerferien sammen med foreldrene og broren Jeppe på syv år. Mor er forfatter og far er statsmeteorolog. Alle bor i et gammelt skipperhus som engang tilhørte oldefaren til Maria og Jeppe. 

Ved en tilfeldighet finner de to barna et mystisk kart i ett av husets gamle skap. Kartet er fra 1781 og leder til ei øy på øya. De tar seg frem til den mystiske øya og kommer til en gammel låve hvor de finner to grønne steiner i en hemmelig skuff som ser ut som øyne. Maria og Jeppe kaller den mystiske øya for Mira. 

En dag kommer en ny familie til Mirabelløya: Direktør Møller Madsen med frue og sønnen Jørgen som nesten er like gammel som Maria. Jørgen blir også etterhvert innviet i hemmeligheten til Maria og Jeppe. Senere setter faren til Maria og Jeppe med å lete etter et tjern som de har hørt om fra oldefars gamle sagn. De blir imidlertid overrasket av uvær og må snu. Jørgen forsvinner, men kommer til rette takket være Maria. Ungene overnatter på den hemmelige øya. Maria røper hemmeligheten med de grønne øynene til Jørgen. Jørgen har også en hemmelighet: Faren vil kjøpe Mirabelløya og bygge ferieparadis

Historien fortelles gjennom 12 år gamle Maria.

Episoder
--------

* del 1) Maria og Joppe og ei øy i havet
* del 2) Ed ennørg eneniets
* del 3) Møller Madsen og et land som heter Mira
* del 4) Har noen sett Tasso?
* del 5) Dronning Marias tundralo
* del 6) Forsvunnet: Jørgen Maller Mødsen, president.
* del 7) Miras hemmelige råde
* del 8) Mira – landet bortenfor flåtereisen

Produksjon
----------

Vivian Zahl Olsen produsert omlagt 500 tegninger for serien. Produksjonen startet i januar og sluttet i august.

En spillefilmversjon var også planlagt i 1977, men ble aldri realisert.

Referanser
----------

1. ↑  VG - TV-program lørdag (11.06.1983)
2. ↑  VG - TV-program mandag (30.03.1987)
3. ↑  VG - TV-program fredag (09.06.1989)
4. 1 2  Aftenposten morgen - Mirabelløya blir barnefilm (7.10.1977, s.7)
5. ↑  Aftenposten Radio og TV (11.7.1975, forside)

Eksterne lenker
---------------

* Hele serien på NRK Nett-TV (for norske IP-adresser)
En mengde mennesker står utenfor noen brakker.
**Brakke** er et lettbygd hus, ofte satt opp midlertidig med tanke på losji av mennesker, ofte soldater eller et mannskap av arbeidsmenn eller -kvinner, ofte med bygningsmetoder som gjør konstruksjonen rask å reise, eller mobil. Brakker er gjerne laget av standardiserte elementer eller etter standardiserte tegninger og kan derfor bygges raskt og gjerne også flyttes. Brakker er brukt i fange- og konsentrasjonsleirer, til innkvartering av soldater (til forskjell fra kaserner som er mer varige konstruksjoner) og også i forbindelse med bygg- og anleggsarbeider som går over en viss tid. Videre er brakker brukt som nødboliger og som sykehus osv. etter forskjellige katastofer.

På samme måte som et vanlig hus kjennetegnes brakken av sine fire *vegger*, samt av *taket* som ligger ovenfor og holder regnet borte. Men i motsetning til et alminnelig hus, som varierer i *byggemateriale* og antall *etasjer*, består nesten alltid brakken utelukkende av én etasje og er ofte bygget i tre. Moderne brakker brukes ofte for å konstruere brakkerigger og kan da bestå av flere etasjer med egne seksjoner for forpleining og kontorer. Brakker for spesielle anvendelser kan også være konstruert i metall og følge standarder for industricontainere.

Tyskerbrakker
-------------

Andre verdenskrig skapte et spesielt stort behov for brakker; dels på grunn av akutt behov for midlertidige boliger til alle som ble husløse etter tyskernes terrorbombing av norske byer og tettsteder våren 1940. Den tyske okkupasjonsmakten skulle også skaffe husrom til sine 300 000 soldater. En stor del av disse ble innlosjert i brakker som ble omtalt som *tyskerbrakker*. Mange av disse tyskerbrakkene ble etter 1945 overtatt av nordmenn.

Brakker for anleggsrigger
-------------------------

Anleggsbrakker i bygge- og anleggsnæringen følger ofte tilnærmet standardiserte mål slik at de kan stables i brakkerigger slik at de får liten grunnflate. Innvendig blir det gjerne lagd en langsgående gang i riggens lengde, med kontorer og sovealkover til hver side, eller en tilsvarende gangbro blir lagd på utsiden. Slike utvendige gangbroer er vanligst på brakkerigger for forpleining da hver enkelt brakke fremstår som en selvstendig boenhet, om enn med noen delte fasiliteter. Det er ofte egne moduler i slike brakkerigger for kjøkken, toalett og dusj.

Eksterne lenker
---------------

* Søk etter *Brakke* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Romo fabrikker AS** var en industribedrift i Oslo som produserte stålrørsmøbler og kontormøbler i stål. Bedriften ble grunnlagt i 1932 og lå i Sandakerveien 102. Romo ble etter hvert leverandør av stålrørsmøbler til skoleverket, og var en periode nesten enerådende på markedet av seter til trikker og busser. Etter hvert begynte man å samarbeide med konkurrenten Høvik Verk, som var eid av Christiania Glasmagasin. Glasmagasinet kjøpte virksomheten i 1973, og flyttet produksjonen både fra Romo og fra Høvik til Hensmoen på Ringerike. Bygget i Sandakerveien ble da leid ut, og en tid brukt som dansestudio. I 2012 ble bygget revet for å gi plass til blant annet Fernanda Nissens skole, som sto ferdig i 2016.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Romo fabrikker AS, Sandakerveien 102, Oslo. 1949. | Produksjon av busseter, Romo fabrikker 1949. | Interiøret i Høka motorvogn nr. 204-233, med seter fra Romo fabrikker. 1952. | Produksjon av stålprofiler, Romo fabrikker, 1953. |

Referanser
----------

1. ↑  «Industrimuseum, Romo fabrikker». Norsk Teknisk Museum. Besøkt 13. oktober 2014.
Noen forskjellige typer retikler.
**Retikkel** (latinsk *reticule*, som betyr «nett») er siktepunktet for optiske sikter. Retikkelet er «strekene» eller andre former for siktepunkt som man ser inne i et kikkertsikte eller annen optikk der man trenger å måle eller sentrere. Ordets opphav kommer trolig av at tradisjonelle retikler er formet som et knutepunkt er i et nett; et kors. 

En håndkikkert har vanligvis ikke noe retikkel, men den kan ha det hvis det ligger målefunksjoner i den. Et kikkertsikte vil nå alltid ha et retikkel for at man skal kunne utføre siktefunksjonen.

Utforming
---------

Retikler kommer i mange former, for eksempel: Et enkelt kors, bare et rødt punkt, kombinasjon av et kors og et rødpunkt, et kors med tykke streker ytterst og tynnere innerst, et kors med tykke streker ytterst og tynnere innerst, og et retikkel med bare et rødt punkt i midten (rødpunkt). 

Forskjellige retikler har forskjellige navn for å skille dem ifra hverandre. Eksempler på noen kjente er tysk nummer 4, duplex, diavari og så videre.

* Tysk #1 (også kalt «normalretikkel»), egnet for skumring. Et gammelt skarpskytter-retikkel.Tysk #1 (også kalt «normalretikkel»), egnet for skumring. Et gammelt skarpskytter-retikkel.
* Diavari-retikkel, egnet for skumring.Diavari-retikkel, egnet for skumring.
* Tysk #4.Tysk #4.
* Tysk #4A.Tysk #4A.
* Tysk #6, enkelt trådkors som er godt egnet under gode lysforhold.Tysk #6, enkelt trådkors som er godt egnet under gode lysforhold.
* Tysk #8Tysk #8
* Tysk #8A.Tysk #8A.

Billedplan
----------

Avhengig av kikkertens oppbygning kan et retikkel være plassert i:

* Første billedplan (såkalt medforstørrende retikkel, engelsk *First Focal Plane* - FFP)
* Andre billedplan (såkelt ikke-medforstørrende retikkel, engelsk *Second Focal Plane* - SFP)
* Eller en kombinasjon av disse (engelsk *Dual Focal Plane* - DFP)

Med retikkel i begge billedplan er det vanlig med en enkelt lysprikk i 2. billedplan, og en ballistisk skala (f.eks. milliradian) i 1. billedplan.

Retikkel med måleskala
----------------------

Retikler kan ha graderte skalaer som viser høyder og bredder, og kan brukes som en «optisk linjal». På kikkerter med justerbar forstørrelse vil retikler med måleskala (f.eks. milliradian) vil måleskala vise korrekt på alle forstørrelser dersom retikkelet er i 1. billedplan. Dersom måleskalaen ligger i 2. billedplan vil kikkerten bare vise korrekt graduering på én forstørrelse (oppgitt av produsenten), som vanligvis er maksimal forstørrelse.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Reticles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Zeiss – Retikkelvelger