recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Wilson Banda** er en malawisk økonom, som siden juli 2020 har vært sentralbanksjef i Malawis sentralbank (Reserve Bank of Malawi).

Utdanning og yrkeserfaring
--------------------------

Banda har en doktorgrad (Ph.D) i samfunnsøkonomi fra University of Manchester. I tillegg har han en Master of public administration fra Harvard University og en Magister Philosophiae-grad fra University of Glasgow.

Banda har bakgrunn som lærer, forsker, og har jobbet med utdanningsledelse og lærerutdanning. Han var *general manager* i sentralbanken fra 2003 til 2010, og begynte å jobbe i Verdensbanken i 2010, først som rådgiver, senere som seniorrådgiver for direktøren for Afrikagruppen. Han har vært direktør i Malawi Børs, og har vært styreleder for Malawi Knowledge Network (MAKNET) og Malawi Payments Systems.

Han ble utnevnt til sentralbanksjef 8. juli 2020, og overtok da etter Dalitso Kabambe.

Referanser
----------

1. ↑  Reuters - *Malawi appoints Wilson Banda as new central bank governor*, besøkt 11. februar 2021.
2. 1 2  The Maravi Post - *Meet new Malawi Central bank Governor, Dr. Wilson Banda*, besøkt 11. februar 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Siglufjörður** er en by, fjord og tidligere også kommune, nord på Island. På begynnelsen av 1900-tallet vokste den seg til å bli en sentral by for fiskeindustrien. Stedet hadde 1605 innbyggere i 1999 og 1386 i 2004, og har fortsatt å dale i folketall siden 1950, da det var 3000 innbyggere i byen. Grunnen til at folketallet daler er at silda som fikk stedet til å blomstre på 1940- og 50-tallet nå er borte. Byen har flere virksomheter innen fiskeindustrien, som fryserier og sildeoljefabrikker. 

Siglufjörður ligger i Fjallabyggð kommune og fikk bystatus i 1918.

I dag er byen fortsatt avhengig av fiskerinæringen selv om silda er borte. Regjeringen på Island forsøker å snu denne fraflyttingen i området ved å forbedre veitransporten. To nye veitunneler skal stå ferdig i 2010 for å koble Siglufjörður til nabobyen Ólafsfjörður i sør. Disse tunnelene vil bli kalt Hedinsfjordtunnelen og deres totale lengde vil være 11 km. Siglufjörður har allerede en 800 meter lang veitunnel i nord med navnet Strakatunnelen, for øyeblikket (før 2010) er det byens eneste veiforbindelse som er åpen hele året. Tunnelen sto ferdig i 1967, og før det var eneste vei til byen en smal fjellpassasje som kun var åpen om sommeren.

Se også
-------

* Strakatunnelen
* Hedinsfjordtunnelen

Portal: Island

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Sigma2 AS** er et norsk statlig selskap eid av Sikt – Kunnskapssektorens tjenesteleverandør. Det administrerer anskaffelse og drift av nasjonalt utstyr for avanserte vitenskapelige beregninger, for eksempel superdatamaskiner, og skal blant annet sørge for en langsiktig utvikling av infrastrukturen. I tillegg koordinerer selskapet den norske innsatsen innenfor utvikling av Grid-infrastrukturer, og representerer Norge i internasjonalt grid-arbeid.

Selskapet ble etablert 2. desember 2004. Selskapet viderefører det arbeidet som ble startet innen Notur-prosjektet (2000–2004). Konsortiedeltakerne i Notur (II) prosjektet (2005–2014) er UNINETT Sigma, Universitetet i Bergen (UiB), Universitetet i Oslo (UiO), Universitetet i Tromsø (UiT), Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) og Meteorologisk institutt. Prosjektet finansieres av Norges forskningsråd og konsortiedeltakerne.

Siden 2007 har selskapet også ansvaret for infrastrukturprosjektene NorGrid og NorStore.

Virksomheten drives ikke-kommersielt. Selskapet har kontorer i Trondheim.

Referanser
----------

1. ↑   w2.brreg.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  sigma2.no/new-parent-company-and-new-name

Eksterne lenker
---------------

* UNINETT Sigma2
* Notur Arkivert 4. januar 2006 hos Wayback Machine.
* NorGrid
* NorStore

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Paul Camenisch** (født 7. november 1893 i Zürich, død 13. februar 1970 i Basel) var sveitsisk arkitekt, tegner og maler. Han var med på å grunnlegge kunstnergruppene *Rot-Blau* *(Rød-blå)*, senere *Rot-Blau II* og *Gruppe 33*, som var ekspresjonistisk orientert.

Han fikk sin arkitektutdannelse i Zürich 1912 til 1916. Deretter ledet han bygningsarbeider i Østpreussen, Danzig og Berlin, og var ansatt ved flere arkitektkontorer fram til 1923. Fra 1921 malte han også akvareller med fantastiske arkitektoniske konstruksjoner. Han valgte etterhvert å ville bli maler, og flyttet til kantonen Tessin. Der var han med på å starte den første gruppe *Rot-Blau*, sammen med Albert Müller og Hermann Scherer, etterhvert kom også Werner Neuhaus med. Han hadde Ernst Ludwig Kirchner i Davos som mentor.

Gruppen ble etterhvert tynnet ut, da både Scherer og Müller døde, og i 1928 ble gruppen nystiftet med Hans Stocker, Coghuf (alias *Ernst Stocker*), Otto Staiger, Charles Hindenlang og Max Sulzbachner. Han var også med på å starte Basels kunstnerforening *Gruppe 33*, i 1933. Han ble president i denne fra 1936 til 1952 – og utestengt 1953.

I og med at de fleste av hans tidlige verker var ekspresjonistiske, ble hans arbeider erklært entartet av nazi-regimet i Tyskland 1937. På den tid hadde han selv orientert seg bort fra ekspresjonismen. Hans motiver kunne imidlertid oppfattes som politiske, men ikke på noen påtrengende eller platt måte.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 26. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   RKDartists, «Paul Camenisch», RKD kunstner-ID 14932[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   SIKART, oppført som Camenisch, Paul, SIKART ID 4023388, besøkt 18. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Archive of Fine Arts, cs.isabart.org, abART person-ID 91037, besøkt 1. april 2021[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
7. ↑  Beslag: *Bildnis des Bildhauers Hermann Scherer* Gattung/Objektart:Gemälde Herkunftsort:Essen, Museum Folkwang EK-Inventar Nr.:15968
8. ↑  Direkte til beslagslisten

Litteratur (på tysk)
--------------------

* Emil Szittya: *Neue Tendenzen in der Schweizer Malerei. [Mit] Abb. von Camenisch, Coghuf, Hindenlang, Staiger, Stocker, Sulzbachner.* Paris (1929 ?)
* *Gruppe 33 : Otto Abt, Walter Bodmer, Serge Brignoni, Paul Camenisch, Charles Hindenlang ... : [hommage an Bénédict Remund, Hans R. Schiess, Max Sulzbachner zum 100. Geburtstag].* Basel : Galerie Carzaniga + Ueker, 2004 (Utstillingsskrift til Galerie Carzaniga + Ueker, 24. Juni til 7. August 2004)

Eksterne lenker
---------------

* Galeria Carzinga Basel: Paul Camenisch

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ULAN **·** HDS **·** SIKART
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Paul Pierre Broca** (født 28. juni 1824 i Sainte-Foy-la-Grande i Frankrike, død 9. juli 1880 i Paris) var en fransk lege, anatom og antropolog.

Utdannelse
----------

Broca var en fremragende student. Han påbegynte sine medisinstudier i Paris i en alder av kun 17 år og ble uteksaminert som 20-åring, på et tidspunkt i livet da hans jevnaldrende så vidt hadde påbegynt sine studier.

Broca ble tidlig professor innen kirurgisk patologi ved Universitetet i Paris. Han utmerket seg hurtig som en merittert medisinsk forsker innenfor mange områder. I en alder av 24 år hadde han mottatt mange utmerkelser, medaljer og viktige posisjoner. Hans tidlige vitenskapelige arbeider omhandlet brusk- og ben-histologi, men han studerte også patologiske forandringer kreftsykdommer, behandlingen av aneurysmer, og barnedødelighet. En hans store interesseområder var studier av hjernens komparative anatomi. Han skrev omfattende om Darwinismen, kjent som transformisme i Frankrike.

Språkforskning
--------------

Broca er mest av alt berømt for sin forskning på hjernens senter for språkproduksjon. Dette er lokalisert i frontallappen og er nå kjent som Brocas område. Han kom frem til denne oppdagelsen ved å studere hjernen hos pasienter med afasi, personer som har mistet evnen til å snakke som følge av en hjerneskade. Grunnlaget for Brocas forskning ble dannet ved hjelp av hans første pasient ved Bicêtre-sykehuset, *Leborgne*, en pasient som fikk kallenavnet "Tan" da ordet "tan" var det eneste denne pasienten kunne ytre.

I 1861, ved post mortem-obduksjon, avslørte Broca at Tan hadde en lesjon forårsaket av syfilis i venstre hjernehalvdel.

Personlig liv
-------------

Mot slutten av hans liv ble Broca innvalgt som livsvarig medlem av det franske senatet. Han var også medlem av Académie française og mottok mange honorære utmerkelser fra mange fremstående utdannelsesinstitusjoner, både i Frankrike og i utlandet. Broca døde i Paris i 1880.

Se også
-------

* Brocas område (i hjernen)

Referanser
----------

1. ↑   www.biusante.parisdescartes.fr[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.toureiffel.paris[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Renato M.E. Sabbatini: The History of Psychosurgery. Brain & Mind, september 1997.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** BBC Things
 |
**Paul Everett Bietila** (født 28. februar 1918 i Ishpeming, Michigan, USA, død 26. februar 1939 i St. Paul, Minnesota) var en amerikansk skihopper.

Paul Bietila var en av seks brødre som alle var svært gode skihoppere. Som junior satte han en rekke bakkerekorder, han ble nasjonal juniormester i 1936 og nummer tre i seniormesterskapet i 1938. Under trening foran det nasjonale mesterskapet i St. Paul 5. februar 1939 gled han på isen i unnarennet og slo seg mot en gjerdestolpe. Han døde tre uker senere av komplikasjoner til skadene han hadde pådratt seg.

Siden 1953 har Ishpeming Ski Club årlig arrangert et minnerenn for Paul Bietila, Paul Bietila Memorial Tournament. I 1970 ble han tatt opp i US Ski Hall of Fame, der også brødrene Walter (tatt opp 1965) og Ralph (tatt opp 1975) er medlem. Harold C. Bradley innstiftet i 1940 Paul Bietila Memorial Trophy, som tildeles årlig den beste amerikanske hopperen i USA-mesterskapet (nå i praksis alltid vinneren, tidligere kunne også utenlandske hoppere bli amerikansk mester).

Se også
-------

* Skader og dødsulykker i skihopping

Referanser
----------

1. ↑  U.S. National Ski and Snowboard Hall of Fame and Museum: Dr. Harold C. Bradley Arkivert 25. februar 2010 hos Wayback Machine.

Kilder
------

* U.S. National Ski and Snowboard Hall of Fame and Museum: Paul Bietila[*død lenke*]
* Ishpeming Ski Club: Paul Bietila Memorial
* Da Yoopers Hall of Fame: Paul Everett Bietila
* Eastern Ski Jumping & Nordic Combined Foundation, Inc.: United States Junior Ski Jumping Champions 1904-1980
**Paul Birger Torgnes** (født 28. juni 1954) er en norsk forretningsmann og lokalpolitiker som representerer Høyre. Fra høsten 2011 var han varaordfører i Brønnøy kommune og fra høsten 2012 til høsten 2013 fungerende ordfører.

Torgnes er udannet fiskeriøkonomi fra Høgskolen i Bodø og Norges fiskerihøgskole.

I perioden 1981–85 var Torgnes femte vararepresentant til Stortinget for Nordland Høyre. I 1984–85 var han personlig sekretær for fiskeriminister Thor Listau.

Torgnes er administrerende direktør i hvitfiskselskapet Fjord Marin Holding.

Han har hatt en rekke tillitsverv for næringslivet og sjømatnæringen, blant annet ordfører i Sjømat Norge og fra 23. mars 2021 styreleder i samme organisasjon.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Anonym (28.06.2014). «Jubilanter». *Aftenposten Del: 1*: 52. «60 Adm.dir. Paul Birger Torgnes»

Kilder
------

* «Blir blågrønne parhester», *Helgeland Arbeiderblad* 25. oktober 2011; besøkt 10. juni 2013.
* Biografi på Stortingets nettsted; besøkt 10. juni 2013.
* TV2s velgerguide; besøkt 10. juni 2013.
Kart med vassdraget inntegnet.
Belle Fourche River ved Devil's Tower National Monument, en geologisk landskapsformasjon.
**Cheyenne River** er ei sideelv til Missouri River, og om lag 475 km lang, i det vestlige Sør-Dakota i USA. Den starter med ulike tilførselsslver i østlige Wyoming, og får tilsig av den store sideelva ***Belle Fourche River*** (470 km) hvor disse to elvene ligger hnhv sør og nord for Black Hills og Rapid City]. Den renner ut i Missouri i det meget store, kunstige Oahe-reservoaret, som er regulert av Oahe-demningen ved delstatshovedstaden Pierre litt lengre nede i Missouri. 

Elva er viktig for irrigasjon. Den er regulert midtveis med Angostura-demningen fra 1949. Elvas nedslagsfelt er på 65 000 km², nærmere bestemt 24 240 kvadrat-miles.

Ved utløpet ligger Cheyenne River Sioux-reservat på 8 984 km² med ca. 15 500 innbyggere.

Eksterne lenker
---------------

* USGN GIS - Cheyenne River.
* Respec – «CHEYENNE RIVER PHASE I TMDL ASSESSMENT».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Tysklands flagg Tyskland |
| Friidrett: |
| Friidrett Sommer-EYOF |
| Bronse | Baku 2019 |  100 m |

**Cheyenne Kuhn** (født 13. mai 2002) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerer klubben LG Neubrandenburg.

Hun fikk bronse på 100 meter under Sommer-EYOF 2019 (European Youth Olympic Festival).

Idrettskarrière
---------------

### 2017

Kuhn kom på tredjeplass på 100 meter under det tyske U16-mesterskapet i friidrett 2017.

### 2018

Under det tyske U20-mesterskapet innendørs kom Kuhn på åttendeplass på 60 meter, og fikk gull på 4 x 100 meter stafett. I juni deltok hun på Schweinfurt International U18-Gala, og fikk der sølv på 100 meter. Hun ble tatt ut til å delta i U18-EM i friidrett 2018 i Győr i Ungarn, og ble der slått ut i semifinalen på 100 meter.

### 2019

Under det tyske U20-mesterskapet innendørs ble hun diskvalifisert i semifinalen på 60 meter. Hun deltok i Bauhaus Juniorengala, og kom der på tredjeplass på 100 meter. Hun deltok i Sommer-EYOF 2019 i Baku, der hun fikk bronse på 100 meter, bak Rhasidat Adeleke fra Irland og Johanna Kylmänen fra Finland.

Referanser
----------

1. 1 2 3  World Athletics - *Cheyenne Kuhn*, besøkt 24. november 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cheyenne Kuhn – World Athletics Rediger på Wikidata
**Johannes J. Håkenåsen** (født 9. mars 1917 i Ringsaker, død 27. august 2007 i Nannestad) var en norsk forstmann, fylkesskogssjef og almenningshistoriker.

Biografi
--------

Johannes J. Håkenåsen ble født som nummer sju i en søskenflokk på åtte på garden Håkenåsen på Brøttum i Ringsaker kommune. Faren Jørgen Haakenaasen (1877–1974) var ordfører i Ringsaker for Høyre 1918–1921.

Som den eneste av søsknene fikk Johannes J. Håkenåsen høyere utdanning. Han gikk på Ringsaker fylkesskole, to år på Evenstad skogskole og ettårig artiumskurs på Hamar katedralskole for å kvalifisere seg til studiene ved Norges landbrukshøyskole på Ås hvor han tok eksamen som forstkandidat i 1944. Håkenåsen medvirket i felttoget i Gudbrandsdalen i 1940 og var involvert i motstandsarbeid under krigen.

I årene 1945/1946 var han knyttet til Landbruksdepartementet hvor han utførte statistikkarbeid og kartlegging av behovet for brensel. I 1946 ble han driftsbestyrer i bygdeallmenningen Pihlske Sameie. Her arbeidet han med vanlig skogsdrift, og med utvikling av hytteområder på Sjusjøen. 

I 1965 ble han herredsskogmester for kommunene på Ringerike. I 1971 ble han teknisk fylkesskogmester i Oslo og Akershus, og i 1974 ble han utnevnt til fylkesskogsjef for de to fylkene. Han ble pensjonist i 1987.

Forfatterskap
-------------

* Håkenåsen, Johannes J. (1982). *Almenningene i Ringsaker*. [Ringsaker]: Ringsakeralmenningene. ISBN 8271041053.
* Håkenåsen, Johannes J. (1962). «Elgskader på skog i Ringsaker og Øyer». *Elgen i Norge. Bind 1*. Oslo: Mjølner. s. 95-110.
* Håkenåsen, Johannes J. (1962). «Pihlske sameie». *Elgen i Norge. Bind 1*. Oslo: Mjølner. s. 366-375.

Referanser
----------

1. ↑   Digitalarkivet, www.digitalarkivet.no, besøkt 4. august 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.nb.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Digitalarkivet, www.digitalarkivet.no, besøkt 5. august 2021[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Moen, Niels (1965). *Slekter og gårder i Brøttum sogn*. Brøttum historielag. s. 81-82.
5. ↑  *Norske forstkandidater*. Norsk forstmannsforening. 1963. s. 368.
6. ↑  Vevstad, Andreas (1984). *Pihlske sameie før og nå*. Pihlske sameie. s. 97. ISBN 8271041207.
Semipermeabel membran.
Verdens første saltkraftverk basert på osmose, opprettet på Tofte i Hurum.
**Osmose** er diffusjon av molekyler (ofte vann) gjennom en halvgjennomtrengelig (semipermeabel) membran. Det vil oppstå et osmotisk trykk og en strøm av de molekylene som kan passere membranen fra et område med en løsning med høy konsentrasjon til et område med lav konsentrasjon. Over tid vil dermed områdene på begge sider av membranen ha lik konsentrasjon av stoff som kan gå gjennom denne. Større molekyler kan derimot bli stengt ute. Cellemembraner er doble fosfolipidmembraner og er eksempel på halvgjennomtrengelige membraner der osmose forekommer.

Hvis en rødløk legges i vann og deretter i en sterk sukkerløsning, vil vannkonsentrasjonen inne i rødløkcellene være større enn den utenfor. Siden cellemembranen er halvgjennomtrengelig (semipermeabel) og stenger ute/hindrer større molekyler som f.eks. sukkermolekyler i å vandre gjennom cellemembranen, vil vannet som er i cellen heller trekke ut og prøve å balansere vannkonsentrasjonen utenfor cellen. Cellene vil til slutt skrumpe inn og vi ender opp med en myk løk.

Saltkraft med osmose
--------------------

Osmose utnyttes også av mennesker blant annet i saltkraftverk der man, i korte trekk, får ferskvann til å trekke gjennom en membran for å skape stort trykk som senere kan utnyttes til å få mer energi ut fra en vanlig turbin. Man kan på denne måten utvinne energi fra små kilder. På Tofte i Hurum åpnet Statkraft den 24. november 2009 verdens første kraftverk basert på osmose, nemlig Statkraft Hurum saltkraftverk *(Statkraft Osmotic Power Prototype)*.

Se også
-------

* Brownske bevegelser
* Diffusjon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Osmosis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Osmosis – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Osmose i Nynorskordboka
* «Store norske leksikon – osmose». Ormestad, Helmut. 14. februar 2009. Besøkt 19. desember 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Osmund** (fransk *Osmond*), greve av Séez (født i Normandie, død 3. desember 1099 i Old Sarum) var en normannisk adelsmann og geistlig. Han gjorde blant annet tjeneste som biskop av Sarum og rikskansler.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var sønn av Henri, greve av Séez og Isabelle, som var datter av Robert av Normandie og dermed søster av Vilhelm Erobreren. Osmund kom til England sammen med sin onkel, og viste seg å være en god rådgiver.[]

### Rikskansler

Han ble utnevnt til rikskansler i 1070. Han ble også omtalt i som jarl av Dorset. Etter å ha engasjert seg i mange sivilrettslige transaksjoner ble han hyret som en av lederne for arbeidet med *Domesday Book*.[]

### Biskop

Gregor VII utnevnte ham, etter Vilhelms ønske, til biskop av Sarum i 1078, og han ble konsekrert av Lanfranc, erkebiskop av Canterbury. 

I 1086 var han til stede på *Great Gemot* i Old Sarum. På dette tinget ble *Domesday Book* godkjent, og de store landeierne sverget troskapsed til kongen. 

Han bygde katedralen i Old Sarum, som ble konsekrert 5. april 1092. Bare fem dager senere ble taket ødelagt av et lynnedslag, og bygningen fikk strukturelle skader. Han innførte den normanniske ordningen med kanniker i katedralen. På Osmunds tid varierte liturgien fra et bispedømme til et annet, noe som var spesielt tydelig i England.[] Osmund etablerte Sarumsriten, som er et av de få riter som har overlevd i Den romersk-katolske kirke ved siden av det romerske ritus.

### Død

Osmund døde natten til 3. desember 1099. 

Han ble gravlagt i Old Sarum. I 1228 bad kannikene om kanonisering etter at mirakler ved hans grav hadde blitt rapportert, men dette ble i første omgang ikke innvilget. Den 1. januar 1457 ble han kanonisert av Callixtus III, og den 23. juli samme år ble legemet translatert til den nye katedralen i Salisbury og lagt i Mariakapellet. Hans rikt utsmykkede helgenskrin ble ødelagt under Henrik VIII. En enkel plate med innskriften *MXCIX*, hans dødsår, har blitt flyttet rundt i kirken flere ganger. I 1644 lå den midt i Mariakapellet, men den ligger nå under den østligste buen på sørsiden. I 1472 innvilget Sixtus IV en spesiell avlat for de som besøkte katedralen på hans minnedag. I 1481 ble minnedagen fastlagt til 4. desember.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Erkebiskop Robert av Jumièges (?-1070)
* Biskop William the Norman (?-1075) \*bispeviet 1051
* Erkebiskop Lanfranc O.S.B. (1005-1089) \*1070
* Biskop *Osmund* (?-1099) \*1078)

Referanser
----------

1. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  losmund, lest 15. november 2021

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Herfast** | **Rikskansler i England**(1070–1078) | Etterfølger:**Maurice av Le Mans** |
| Forgjenger:**Herman** | **Biskop av Sarum**(1078–1099) | Etterfølger:**Roger av Salisbury** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Catholic-Hierarchy **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
En kvinnes tradisjonelle japanske *nihongami* hårfrisyre
**Nihongami** (japansk: 日本髪 *nihongami,* betyr ‹‹japansk hårfisyre››) er en tradisjonell japansk hårfrisyrer, som går tilbake til Edo-perioden. Nå er det først og fremst hos *maiko* (geisha-lærlinger) at man kan se den. 

Det er vanskelig å sette opp håret alene i en nihongami-frisyre for .

Andre maiko-hårfrisyrer inkluderer wareshinobu, ofuku, yakko-shimada, katsuyama og sakko. Gion kobu maiko har en spesiell hårfrisyre for Miyako odori.

Nihongami krever bruk av spesielle kammer og en spesiell voks kalt *bintsuke*. *Kanzashi*, som er spesielle hårpynt, blir ofte brukt sammen med denne frisyren.

Andre japanske hårfrisyrer:

* Bunkin Shimada
* Kikugasane
* Mae Ware
* Oshidori No Hina
* Oshiyun
* Shimada

Referanser
----------

1. ↑  «日本髪、一人で楽々　深川おどりの先生が開発». *東京新聞 TOKYO Web* **(japansk)**. Arkivert fra originalen 16. april 2016. Besøkt 22. april 2016.
2. ↑  «The Life of a Geisha». *Memoirs of a Geisha: a Reading Map*. Besøkt 22. april 2016.
3. ↑  «日本髪：江戸の優美、次代にも　県唯一の結髪師・玄田さん、技継承へＮＰＯ設立　愛荘　／滋賀 - 毎日新聞». *毎日新聞* **(japansk)**. Besøkt 22. april 2016.
4. ↑  «かんざし屋の（有）山口». *www.kanzasi.co.jp*. Arkivert fra originalen 3. mars 2016. Besøkt 22. april 2016.
**Ospeglassvinge** (*Sesia apiformis*) er en sommerfugl som tilhører familien glassvinger (Sesiidae). Den finnes nord til det sørlige Hedmark og Hordaland i Norge.

Utseende
--------

En ganske stor (vingespenn 31 – 48 mm) og kraftig glassvinge. Den ligner på gulkrageglassvinge (*Sesia bembeciformis*), men skiller seg fra denne ved at den har gult hode og gule flekker på forkroppen. Hannen har dobbelt kamtannede antenner. Hodet er kledt med gule hår. Forkroppen (thorax) er svart med store, gule flekker på sidene foran. Bakkroppen er tykk og sylindrisk, svart med brede, gule tverrstriper. Den er avrundet bakerst uten noen markert haledusk. Forvingen er glassklar med en smal, rødlig kant og en rødlig tverrflekk ved ytterkanten av basalcellen, ca. 2/3 ut i vingen. Bakvingen er glassklar med en smal, brun kant. Beina er tett kledt med lange, oransjegule hår.
Med sine gule og svarte farger er arten en ganske god etterligning av en stikkeveps (Vespinae).

Levevis
-------

Den er knyttet til åpne skog og skogkanter med osp, dessuten har den i tettbygde områder funnet et bra habitat i poppel-alléer. Larvene utvikler seg mellom barken og veden i den nedre delen av stammen på osp (*Populus tremula*), poppel-arter (*Populus* spp.) og selje (*Salix caprea*). De kan også gnage seg ned i røttene. Larven bruker 2-3 år på utviklingen. Når den er fullvoksen, spinner den en kokong på sørsiden av treet, der den overvintrer før den forvandler seg til en puppe neste vår. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli. Man finner dem ofte i paring – de sitter da gjerne helt åpent fordi vernelikheten med veps beskytter dem.

Utbredelse
----------

Den er utbredt i Europa og det vestlige Sibir, dessuten har den blitt innført til Nord-Amerika i nyere tid. I Norge er den forholdsvis vanlig nord til Hordaland og områdene ved Mjøsa.

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 20. juli 2020. Besøkt 20. juli 2020.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Norges sommerfugler*, ospeglassvinge:
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Sesia apiformis* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *stor ospeglassvinge* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *stor ospeglassvinge* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *stor ospeglassvinge* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *stor ospeglassvinge* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *stor ospeglassvinge* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *stor ospeglassvinge* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Sesia apiformis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Sesia apiformis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Sesia apiformis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Johannes Roth** eller *Ioann Iosifovitsj Rot* (født i 1881 i Volmer i Saratov oblast i Tsarrussland, henrettet 17. januar 1938 i Ordzjonikidze) var en volgatysk russisk katolsk prelat som ble henrettet under utrenskningene i 1937-1938.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Johannes Roth var volgatysker; hans fødested Volmer var en gammel tysk nybyggerkoloni i distriktet Kamysjin ved nedre Volga. Han studerte til prest ved presteseminaret i Saratov.

### Prest

Han ble presteviet 28. april 1904. Fra mai 1904 var han prest ved den tyske menighet i Odessa. I 1905 begynte han på studier ved det historisk-filologiske fakultet ved Novorossijskij Universitet i Odessa, men fullførte ikke. Han ble senere sogneprest i Jekaterinodar, og fra 1915 var han sogneprest og dekan i Pjatigorsk (Nord-Kaukasus).

### Apostolisk administrator

Den 23. mai 1926 ble han utnevnt til apostolisk administrator for Nord-Kaukasus av biskop Michel d’Herbigny, hemmelig utsending sendt til Russland av pave Pius XI. Han skulle også ha blitt bispeviet, men det lot seg ikke gjennomføre gitt overvåkning og manglende bevegelsesfrihet. 

I august 1930 ble han arrestert i Piatigorsk. Han ble dømt til tre års eksil etter art. 58-6 og 58-10 i RSFSRs straffelov, og sendt til Kasakhstan i 1931. Det er også informasjon om at han var i en fangeleir utenfor Murmansk. 

Etter sin løslatelse i 1933 bodde han i Vorosjilovsk, og fra desember 1936 i Pjatigorsk. 

Den 19. februar 1937 ble han arrestert og trukket inn i en rettssak mot katolske geistlige og lekfolk i Ordzjonikidze *(Czerwiński et al.)*. Siktelsen lød *«kontrarevolusjonær og fascistisk aktivitet i det øyemed å underminere sovjetmakten»*. Den lukkede rettssaken ble gjennomført 1.-2. november 1937, og fader Johannes ble dømt til døden etter Art. 58-6 (Militærtribunalet, Nord-Kaukasus militærdistrikt). Dommen ble bekreftet i Moskva den 7. desember 1937 (Militærkollegiet, Sovjetunionens høyesterett). 

Han ble henrettet 17. januar 1938 i Ordzhonikidze.

Kilder
------

* Archive of the Directorate of the FSB, Republic of Northern Osetia-Alania
* Irina Osipova: *V Iazvakh svoikh sokroi menia…: Goneniia na Katolicheskuiu Tserkov’ v SSSR. Po materialam sledstvennykh i lagernykh del*. Moskva: Serebriannye niti, 1996. Translated by Malcolm Gilbert under the title: *Hide Me Within Thy Wounds: The Persecution of the Catholic Church in the USSR*. Fargo, North Dakota, 2003. ss. 194-195
* Investigatory Matter 95215, Central Archive, FSB, Russian Federation
* Roman Dzwonkowski, S.A.C. (1998): *Losy duchowieństwa katolickiego w ZSSR 1917-1939: martyrologium.* Towarzystwo Naukowe Katolickiego Uniwersytetu Lubelskiego. ISBN 9788386668670, ss. 413-414
* University of Notre Dame: *Biography of Monsignor Johannes Roth* Arkivert 27. februar 2022 hos Wayback Machine. i *Book of Remembrance - Biographies of Catholic Clergy and Laity Repressed in the Soviet Union (USSR) from 1918 to 1953*, lest 2022-02-27
* T. Madaƚa: *Polscy księża katoliccy w więzieniach i ƚagrach sowieckich od 1918 g.*, Lublin, 1996, s. 133
* Joseph Schnurr: *Die Kirchen und das religiöse Leben der Russlanddeutschen, Katolischer Teil*. Stuttgart, 1980, s. 362
***Nigidius sakamakii*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En nokså liten (ca. 18 millimeter), nokså bred, flat, blank, svart hjortebille. Denne gruppen har ikke svært forstørrede kjever hos hannene, derimot har kjevene en oppoverrettet, krokformet lobe ("øre") ved roten. Hodet har en bakoverrettet tann på hver sidekant. Pannen er ganske flat, hodet er svært grovt og tett, men grunt punktert, med en velagrenset "nakke" som hra grov, nettmasket mikroskulptur. Pronotum er rundet, bredere enn langt, svært blankt, ganske fint punktert. Dekkvingene har tydelige, grove punktrekker med litt opphøyde ribber mellom.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Sulawesi og Selayar.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Nigidiini*
						* Slekten *Nigidius* W.S. MacLeay, 1819 – 75 arter
							+ ***Nigidius sakamakii*** Okuda, 2008

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Nigidius sakamakii* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* (en) Nigidius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Johannes Petersen** (født 21. juni 1889 på Saltnes, død 25. juni 1981) var en færøysk tømrer, bonde og politiker (Sb.). Han var innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Eysturoy fra 1924 til 1932.

Han var sønn av smed og bonde Ole (Ólavur) Petersen og hustru Jóhanna Mathea Súsanna Heinesen. Han kom fra en fremstående slekt i Færøyenes kulturelle og politiske liv; farfaren Johannes Petersen var lagtings- og folketingsmann, og farbroren Fríðrikur Petersen var prost, lagtings- og landstingsmann. Johannes rakk også å sitte som lagtingsmann samtidig med sin onkel, Simon Thorkildshøj, som var gift med Johannes’ faster Caroline Fredrikke. Brorsønnen Dan R. Petersen har også vært lagtingsmann.

Mens brødrene hans drog til sjøs, gikk Johannes i lære som tømrer. Han drev også, som sin far, en trø, det vil si et lite gårdsbruk til en viss selvforsyning. Dette var et vanlig levevis for arbeidere og fiskere på Færøyene frem til midten av 1900-tallet.

Johannes Petersen var medlem av sognestyret (kommunestyret) i Nes fra 1918 til 1934 og medlem av Lagtinget for Eysturoy fra 1924 til 1932. Han var også kirkeverge i 50 år og klokker i Nes kirkja i 35 år. Han ble tildelt Fortjenstmedaljen i sølv for sin tjeneste i kirken.

Han giftet seg i 1911 med Inger Anna (Inga) Højgaard, som han fikk barn med. Inga døde i 1940.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Johs. Petersen fyrrv. løgtingsmanni til minnis». *Dimmalætting* **(færøysk)**: 5. 18. juli 1981.
2. 1 2 3 4  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 335–337. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.
3. ↑  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 355. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.
4. ↑  Hansen, Kirsten Monrad (1999). «Det nordatlantiske område». I Hansen, Kirsten Monrad. *Den nordiske kystkulturs særart og livskraft*. TemaNord **(dansk)**. 605/1999. København: Nordisk ministerråd. s. 51. ISBN 978-92-893-0406-1.
***Nigidius sinicus*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En nokså liten (ca. 18 millimeter), smal, flat, blank, svart hjortebille. Denne gruppen har ikke svært forstørrede kjever hos hannene, derimot har kjevene en oppoverrettet, krokformet lobe ("øre") ved roten. Hodet er timeglassformet, innsnevret i midten. Pannen er ganske flat, hodet er grovt og tett, men grunt punktert, noe innsnevret foran fasettøynene. Pronotum er rundet, bredere enn langt, svært blankt og grovt punktert, med en bred, grovt punktert midtfure, forkanten er litt nedsenket sammenlignet med resten av pronotum. Dekkvingene har tydelige, grove punktrekker med litt opphøyde ribber mellom.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Kina (Guangdong).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Nigidiini*
						* Slekten *Nigidius* W.S. MacLeay, 1819
							+ ***Nigidius sinicus*** Schenk, 2011

Eksterne lenker
---------------

* Nettside om arten
* (en) *Nigidius sinicus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Nigidius sinicus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Nigidius sinicus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Nigidius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Cho Myung-chul** (født 2. april 1959 i Pyongyang i Nord-Korea) er en sørkoreansk økonom og konservativ politiker.

Han ble født inn i en privilegert og partitro familie i Nord-Korea, der faren var konstruksjons- og transportminister, mens moren var professor ved Folkets økonomiske høyskole. Cho Myung-chul tok doktorgrad i økonomi ved Kim Il-sung-universitetet i Pyongyang, der han senere ble professor. I 1994 var han gjesteprofessor ved Nankaiuniversitetet i Kina, og benyttet anledningen til å flykte til Sør-Korea.

I Sør-Korea jobbet han for ulike forskningsinstitutter, og kom fra Koreas institutt for internasjonal økonomisk politikk, der han ledet Senter for økonomisk utviklingssamarbeid, da han i juni 2011 ble satt til å lede den statseide tankesmien Utdannelsessenteret for gjenforening. Dette er den høyeste posisjonen en nordkoreansk avhopper noengang har oppnådd i den sørkoreanske staten. Utnevnelsen medførte drapstrusler fra det nordkoreanske regimet, formidlet gjennom propaganda. I april 2012 ble Cho innvalgt på utjevningsmandat i Sør-Koreas nasjonalforsamling, som første nordkoreanske flyktning, og representerer det konservative Saenuri-partiet.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Stangarone, Troy (18. april 2012). «Defector in Their Midst: The First North Korean in the National Assembly» **(engelsk)**. Korea Economic Institute.
2. 1 2  Reuters (5. april 2012). «INTERVIEW: North Korean refugee stands for parliament in the South». *The Asahi Shimbun* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 25. juni 2013.
3. ↑  «N Korean refugee to head Seoul think-tank» **(engelsk)**. Al-Jazeera. 8. juni 2011.
4. ↑  Bae Hyun-jung (12. april 2012). «Rookies join parliament as proportional representatives». *The Korea Herald* **(engelsk)**.

Eksterne lenker
---------------

* «Cho Myung-chuls profil» **(engelsk)**. Sør-Koreas nasjonalforsamling. [*død lenke*]

Portaler: Konservatisme | Korea
**Michael Stang Treschow** (født 1987) er en norsk brukseier og forretningsmann.

Liv og virke
------------

Michael Stang Treschow er sønn av brukseier Mille-Marie Treschow og Andreas Stang.

Stang Treschow har lite formell utdannelse, og har ikke lagt skjul på at dysleksi er en årsak. Etter videregående skole på Wang, ett år i børsemakerlære, et businesskurs i New York og en periode som trainee i et shippingselskap i Melbourne, Australia, fikk han jobb som aksjemegler i meglerhuset R.S. Platou. Deretter fikk han ansvaret for å forvalte Treschow-Fritzøes aksjeportefølje.

I 2015 overtok han som eier og styreleder i det familieeide selskapet Treschow-Fritzøe.

Stang er opptatt av luksusbiler og personlige bilskilt. Han kjører med bilskilt som «MRCAR», «SEEYAH» og «CHILLN», men ble nektet å få «FUCKU» som personlig skilt.

Referanser
----------

1. ↑  «Michael Stang Treschow − Eier og styremedlem Treschow-Fritzøe». Kapital. Besøkt 8. juni 2023.
2. ↑  «Milliardærarving overtar familiebedriften». E24. 26. september 2013.
3. ↑  «Fire milliarder i reell formue: Bilentusiast blant Norges rikeste». Motor. 29. september 2020.

* Michael Stang Treschow på Facebook Rediger på Wikidata

* Michael Stang Treschow på Instagram Rediger på Wikidata
***Locked Lips*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av William C. Dowlan og med Tsuru Aoki i hovedrollen.

Handling
--------

Lotus Blossom er en japansk foreldreløs som bor på øya Hilo på Hawaii. Når han kommer hjem fra skolen oppdager han Parker, nesten død av sult. Lotus tror på historien om at han havnet på øya på grunn av et forlis, og pleier ham tilbake til bedre helsen. Deretter godtar hun å gifte seg med pasienten hennes. Men Parker blir snart lei av henne, og forlater henne - før han forsvinner og antar en ny identitet. Senere forelsker Lotus seg i Komo, en japansk artist som er på besøk ved øya, og hun reiser sammen med ham til Amerika.

Der takker hun ja til jobb hos fru Stanwood. Men når Mr. Stanwood kommer tilbake fra en forretningsreise, blir Lotus sjokkert over å oppdage at han er hennes tidligere ektemann. Likevel bestemmer hun seg for å tie om hans virkelige identitet. Mr. Stanwood prøver å drepe henne. Før Lotus bukker under for de dødelige dampene, dukker Komo opp. I den påfølgende konflikten blir Stanwood låst inne på Lotus sitt værelse, og dør av den dødelige røyken som han egentlig hadde ment for Lotus.

Skuespillere
------------

* Tsuru Aoki som Lotus Blossom
* Stanhope Wheatcroft som Park
* Magda Lane som Audrey Stanwood
* Yutaka Abe som Komo

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 8. april 2016.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 7. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Locked Lips – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Locked Lips* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Locked Lips* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Locked Lips* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Filsbäck** er et tettsted i Lidköping kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. Det ligger cirka seks kilometer øst for Lidköping. I 2010 hadde tettstedet 615 innbyggere.

Filsbäck består av to villaområder, «Gamla området» og «Nya området», som ligger på hver sin side av Stenåsveien. «Gamla området» ble bygd i 1970-årene. I «Nya området», som ble bygd noen år senere, består til en viss del av kjedede boliger. 

Filsbäck har en godt besøkt trestjerners badeplass og campingplass, samt golfbane. Filsbäcks golfbane er en 12-hulls bane med «pay n' play». Det er også luftgeværbane på området. Filsbäcks bad och camping er en trestjerners campingplass. Det er om lag 130 plasser og 12 hytter. Man kan leie kano, pedalbåt og sykkel, samt spille minigolf. Filsbäcks camping har togforbindelse med både Lidköping og Kinnekulle.

I 2004 var den offisielle åpningen av Truve nakenbad, som ligger litt øst for Filsbäcks camping.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 5. april 2016.

  


| * v
* d
* r
Lidköping kommune i Västra Götalands län i Sverige |
| --- |
|  | Filsbäck **·** Järpås **·** Lidköping **·** Saleby **·** Tun **·** Vinninga **·** Örslösa |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Michael Setsaas** (født 12. juli 1953 i Trondheim, død 7. april 2022 i Spania) var en norsk psykiater i privat praksis. Han har hatt rettspsykiatrisk praksis siden 1991, og har ofte vært benyttet som sakkyndig for norske domstoler.

Han er cand.med med 1. avdeling fra Universitetet i Oslo og 2. avdeling fra Universitetet i Trondheim. Etter turnustjenesten var han ansatt ved Regionsykehuset i Trondheim og Sør-Trøndelag psykiatriske sykehus. Setsaas var ansatt i Sør-Trøndelag fylkeskommune frem til 1999. I 1998 etablerte han sin egen praksis, der han har drevet klinisk praksis innen generell psykiatri, spesielt innen selvmordsadferd, beredskap og krisehåndtering. Fra 1991 til 2001 ledet han Katastrofepsykiatrisk ressursteam i Sør-Trøndelag.

Han har vært frivillig og hatt lokale, regionale og sentrale tillitsverv i Røde Kors siden ungdomstiden. Han var medlem av Trondheim bystyre for Høyre fra 1995 til 2015, det meste av tiden som medlem av bystyrets helse- og velferdskomité, og leder i Trondheim Høyre fra 2010 til 2012.

Referanser
----------

1. ↑   Adresseavisen, «Psykiater Michael Setsaas er død: – Han var en god og raus papp», besøkt 13. april 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Psykiater Michael Setsaas er død: – Han var en god og raus pappa». Adresseavisen. Besøkt 13. april 2022.
3. 1 2 3  «Michael Setsaas 50 år 12. juli». NTB. 25. juni 2003.
4. ↑  Christoffersen, Rune (4. oktober 2016). «Michael Setsaas (63) er Norges mest brukte rettspsykiater». *Aftenposten*. Besøkt 10. desember 2021.
5. ↑  Bjørkeng, Per Kristian (22. oktober 1994). «Uværsnatten snudde livet». *Aftenposten* (morgen utg.): 16.
6. ↑  «Michael Setsaas». Høyre. Besøkt 27. februar 2013. [*død lenke*]
Sylteagurker og pølser på et italiensk stilleben fra det 17. århundre
**Sylteagurk** er agurker som er syltet i en sursøt eddiklake. Laken inneholder bortsett fra eddik: vann, sukker, salt, sennep, dill og andre smakstilsetninger.

Sylteagurk er et klassisk smørbrødpålegg sammen med leverpostei, men blir også servert som tilbehør til grillmat og kjøtt- og fugleretter. Den brukes ofte som garnityr i sandwich, og er uunnværlig i den danske bøfsandwich. Noen spiser også sylteagurkene hele, uten noe tilbehør, fordi de liker smaken agurken får mens den ligger i laken. Den finnes også i skiver med riller.

Sylteagurk ligger i lake med lav pH, slik at bakterier ikke trives. Dette gjør at sylteagruker har lang holdbarhet, og et uåpnet glass med sylteagurk holder seg i mange måneder, mye lenger enn datomerkingen. Åpnede glass med sylteagurk må oppbevares kaldt i kjøleskap.

Se også
-------

* Agurkmix

Referanser
----------

1. ↑  «Sylteagurk». Matvett. Besøkt 4. januar 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
***Bembidion properans*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion properans* finnes i nesten hele Europa, østover til Usbekistan i Asia. Den er også registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion properans* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion properans* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World Søk: Filter by country / Norway Arkivert 25. oktober 2008 hos Wayback Machine. (søkedato: 2. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion properans* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion properans* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion properans* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion properans* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion properans* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion properans* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion properans* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion properans* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bilde - *Bembidion properans* - (Database Carabidae of the World)
* *Bembidion properans* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion properans* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening