recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rune Biseth-Michelsen** (født 9. februar 1964 i Oslo) er en norsk TV-produsent og -regissør. Han har arbeidet innenfor tv-produksjon siden 1989 da han ble ansatt i TVNorge.

I 1995 gikk han ut som freelance flerkameraregi, noe han holdt på med frem til høsten 2000 da han ble fast ansatt som produsent i Nordisk Film & TV.

Fra 2011 til juni 2012 arbeidet han hos Tellus Works AS. Fra august 2012 til juni 2013 hadde han fast stilling som produsent hos Rubicon TV. Her produserte han *The Amazing Race Norge* sesong 2 for TV 2.

Biseth-Michelsen har produsert *71° nord* tolv ganger for TVNorge og tre ganger for belgisk og nederlandsk TV.

I tiden juni 2013 – august 2015 arbeidet Biseth-Michelsen som produsent i Monster Entertainment. Etter dette jobbet Rune som produsent hos Mastiff der han produserer *Paradise Hotel* – TV3. Juni 2016 - sommeren 2017 produserte han *Superoppusserne* for TV3 hos Strix.

Biseth-Michelsen tiltrådte stillingen som produsent hos ITV Studios Norway 1. januar 2018 og var hos ITV frem til 31.03.2021.

Biseth-Michelsen jobber for tiden i Oslo Sporveier.

Priser
------

Biseth-Michelsens produksjon *71° nord* har mottatt Gullruten i klassen beste reality tre ganger. Serien har også vært nominert en rekke ganger.

Produksjoner – utvalg
---------------------

* Gullfisken 2003 (2004) - TV 2
* Vi redder liv (NSSR) - TV 2
* Pokerfjes - TV 2
* Jeopardy! - TV 2
* Kamp i klaveret - TVNorge
* For åpen scene - TVNorge
* Reisesjekken - TVNorge
* 71° nord - TVNorge
* Det store spillet – Viasat4
* Sommerfesten – TVNorge
* The Amazing Race Norge – TV 2
* Den Siste Viking - TVNorge
* Fjellflørt - TV 2
* Sommer I Dyreparken - TV 2
* Paradise Hotel - TV3
* Superoppusserne - TV3
* Love Island - TV3

Referanser
----------

1. ↑  NTB: Kjent TV-produsent skifter selskap[*død lenke*]
2. ↑  «Rubicon henter «Mr. 71º Nord»». Arkivert fra originalen 4. november 2013. Besøkt 27. mai 2012.
3. ↑  «Oversikt over 71' nord». Arkivert fra originalen 9. desember 2006. Besøkt 27. mai 2012.
4. ↑  Gullruten 2005Arkivert 4. november 2013 hos Wayback Machine.
5. ↑  Gullruten 2006Arkivert 4. november 2013 hos Wayback Machine.

Kilder
------

* 
* 
* 
*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rune Biseth-Michelsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Madeleine Louise Lynch Dungy** (født 1986) er en amerikansk historiker. Pr. 2023 er hun ansatt som forsker ved Institutt for moderne samfunnshistorie, NTNU.

Etter å ha tatt en B.A. ved University of Wisconsin-Madison 2009 og en M.A. i moderne britisk og europeisk historie ved University of Oxford i 22011, fortsatte hun studiene ved Harvard University. Hun tok en PhD der i 2017, med avhandlingen *Peace, Power, and Economic Order: International Rivalry and Cooperation in European Trade Politics 1900–1930*.

Etter avsluttet PhD-studium har hun arbeidet ved flere europeiske universiteter, før hun i 2021 ble ansatt ved NTNU.

Ved NTNU arbeider hun sammen med forsker Mats Ingulstad på prosjektet *The Fate of Nations: Natural resources and historical development, 1880-2015*. I forskningen fokuserer hun på internasjonale handelsreguleringer ved starten av det 20. århundre, spesielt innenfor Folkeforbundet. Hun utvikler for tiden (pr. 2023) et nytt prosjekt som fokuserer på økonomisk migrasjon.

I 2023 ble hun tildelt stipendet ERC Starting Grant på nær 16,5 millioner kroner fra Det europeiske forskningsrådet, for å forske på «Festning Europa». Begrepet «Festung Europa» (=Festning Europa), som opprinnelig ble brukt om de delene av Europa som ble okkupert av Tyskland under andre verdenskrig, er her gitt et annet innhold: Dungy skal undersøke om Europas strenge grensekontroll stenger ute migranter fra andre deler av verden.

Bibliografi
-----------

* (no) Publikasjoner av Madeleine Dungy i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

Referanser
----------

1. ↑  «Madeleine Dungy - NTNU». *www.ntnu.no*. Besøkt 5. september 2023.
2. ↑  Dungy, Madeleine (8. september 2017). «Peace, Power, and Economic Order: International Rivalry and Cooperation in European Trade Politics, 1900-1930» **(engelsk)**. ISSN 4206-1490. Besøkt 5. september 2023.
3. ↑  «Madeleine Dungy - NTNU». *www.ntnu.no*. Besøkt 5. september 2023.
4. ↑  Brandslet, Steinar (5. september 2023). «Har Europa stengt ute alle andre?». *Gemini.no*. Besøkt 5. september 2023.
Ponte Milvio
**Ponte Milvio** (italiensk: *Ponte Molle* eller *Ponte Milvio*, latin: *Pons Milvius* eller *Pons Mulvius*) er en historisk viktig bro ved elven Tiber cirka 4,5 kilometer nord for Roma i Italia. Broren var en økonomisk og strategisk viktig bro i Romerriket. Broen ble bygget av konsul Gaius Claudius Nero i 206 f.Kr. etter at han hadde beseiret den kartagiske hæren i slaget ved Metaurus. I 109 f.Kr. rev censor Marcus Aemilius Scaurus den gamle broen og bygde en ny og mer solid bro av stein ved samme sted. Den 28. oktober 312 beseiret Konstantin den store sin rival Maxentius under det berømte slaget ved Ponte Milvio som gjorde ham til keiser over Vestromerriket.

Referanser
----------

1. ↑  Pons Mulvius (II) på Structurae

Litteratur
----------

* O’Connor, Colin (1993): *Roman Bridges*, Cambridge University Press, ISBN 0-521-39326-4, s. 64f.

Eksterne lenker
---------------

(en) Ponte Milvio – galleri av bilder, video eller lyd på Commons


* Broen vist i Google Map

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND
 |
Forrótrio.
**Forró** er en musikksjanger og dans som har sin opprinnelse nordøst i Brasil. Dette er en musikkstil som har økt i populartitet og som gradvis er i ferd med å spre seg fra den nordøstlige regionen og til resten av landet. Forró har utviklet seg til ulike sub-sjangere. Tradisjonell forró kalles *forró pé-de-serra* og spilles med kun tre instrumenter: trekkspill, tromme (zabumba) og et triangel.

Opprinnelse til navnet
----------------------

Forró
Det finnes to ulike forklaringer på ordet «forró».

### «For all»

En teori for navnet er at navnet stammer fra det engelske uttrykket «for all». Tidlig på 1900-tallet var engelske arbeidere fra Great Western Railroad i ferd med å bygge jernbane i Nordøst. I helgene arrangerte de fester som enten hadde adgang kun for jernbanearbeidere eller for jernbanearbeidere og lokalbefolkning («for all»). Denne teorien har blitt noe styrket ved at militære fra USAF stasjonert ved flybasen i Natal under 2. verdenskrig hadde samme type praksis når de arrangerte fester. Denne teorien har litt troverdighet og er mest sett som en myte av akademikere i Brasil.

### «Forrobodó»

Den andre teorien regnes som mer pålitelig og hevder at Forro er avledet av det franske ordet forrobodeaux, som førte til det portugisiske «Forrobodó», som betyr «stor fest» eller «samling». Denne teorien er blant annet fremmet av den brasilianske folkloristen Câmara Cascudo som studerte kulturen i nordøstre Brasil gjennom mesteparten av sitt liv.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Forró – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Forró – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* Greatest Forró Festival in Europe - Forró de Domingo Festival - Stuttgart / Germany

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** BBC Things
 |
**Graeme Marshall Sharp** (født 16. oktober 1960 i Glasgow) er en skotsk, tidligere fotballspiller. 

Han startet karrieren ved Dumbarton før han skrev under for Everton FC for 120 000 pund i 1980. Totalt scoret Sharp 159 mål på 426 kamper for Everton, hvilket gjør ham til klubbens beste målscorer etter annen verdenskrig. Han var med på å bli ligamester i 1985 og 1987, i tillegg til å vinne FA-cupen i 1984 (hvor han scoret i finalen) og Cupvinnercupen i 1985.

I 1991 ble han solgt til Oldham Athletic for 500 000 pund. Tre år senere ble han spillende trener, men han sa opp i 1997 og gikk over til å trene Bangor City fram til 1998. Sharp jobber i dag ved lokalpressen i Liverpool samt på en radiostasjon i Nord-Vest England.

Sharp spilte tolv landskamper for Skottland mellom 1985 og 1988, blant annet i VM i 1986 i Mexico.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 116154, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Graeme Sharp – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Graeme Sharp – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Graeme Sharp – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Graeme Sharp – PlaymakerStats.com Rediger på Wikidata

* (en) Graeme Sharp – FBref Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Skottlands tropp – VM i fotball 1986 |
| --- |
| 
* 1 Leighton
* 2 Gough
* 3 Malpas
* 4 Souness (k)
* 5 McLeish
* 6 Miller
* 7 Strachan
* 8 Aitken
* 9 Bannon
* 10 Bett
* 11 McStay
* 12 Goram
* 13 Nicol
* 14 Narey
* 15 Albiston
* 16 McAvennie
* 17 Archibald
* 18 Sharp
* 19 Nicholas
* 20 Sturrock
* 21 Cooper
* 22 Rough
* Landslagstrener: Ferguson

 | Flagget til Skottland |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Sosialliberalisme** er en retning innenfor liberalismen.

Sosialliberalisme som ideologi oppsto som en reaksjon mot de sosiale forskjellene i 1800-tallets England. I motsetning til den klassiske liberalismen ønsker sosialliberale å bruke reguleringer og omfordeling. Sosialliberalismen skiller seg fra sosialdemokratiet og sosialismen ved at den vektlegger liberalismen som mål for politikken, og ved at den er mer åpen for kapitalismen. Det motsatte av sosialliberalisme er sosialkonservatisme.[]

Sosialliberalismen skiller seg fra konservative og liberalister ved at den ser staten som et verktøy for å skape frihet og muligheter for enkeltindividet, og ved at den har et radikalt preg, det vil si at sosialliberale politikere ikke gir eksisterende samfunnsstrukturer og etablerte løsninger forrang.

Ideologien ligger i midten av aksen høyre/venstre fordi den legger vekt på størst mulig frihet og samtidig et sterkt sosialt ansvar. Alle har krav på menneskerettigheter (som ligger i ordet sosial-) og alle skal ha størst mulig frihet.

Kritikere[*hvem?*] av sosialliberalisme hevder ideologien fremmer sosial oppløsning ved at tradisjonelle sosiale verdier og normer forkastes. 

I Norge er det særlig Venstre som er erklært sosialliberalt. Andre sosialliberale partier i Skandinavia er Radikale Venstre i Danmark, og Liberalerna og Centerpartiet i Sverige.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Social liberalism – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** NKC
 |
Merdeka Square 2019
Dataran Merdeka  Foto: Haakon S. Krohn 
Dataran Merdek, med Sultan Abdul Samad-bygninga til høyre  Foto: Haakon S. Krohn 
**Dataran Merdeka** (malayisk for «Uavhengighetsplassen»; jawi: داترن مرديک) er en plass foran Sultan Abdul Samad-bygninga i sentrum av det koloniale distriktet i Kuala Lumpur. Det meste av plassen er en åpen gresslette, og var opprinnelig cricketbanen til Selangor Club (nå Royal Selangor Club). Klubbens lokaler fra 1884, som er bygd i tudorstil, ligger langs den vestlige enden av plassen. Plassen fikk det navnet den har i dag, 1. januar 1990. Ved Dataran Merdeka står det en 95 meter høy flaggstang med Malaysias flagg, som hevdes å være verdens høyeste flaggstang. Sør for plassen er bygninga til det tidligere nasjonalmuseet, og i nord ligger St. Marys anglikanske katedral. Feiringa av Malaysias uavhengighetsdag foregår på plassen hvert år 31. august.

Referanser
----------

1. ↑  We!Come Kuala Lumpur – Dataran Merdeka

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dataran Merdeka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* We!Come Kuala Lumpur – Dataran Merdeka
**Kalle Blomkvist** er en detektiv i Astrid Lindgrens forfatterskap.

Han og vennene Eva-Lotta og Anders (*Endre* i de norske oversettelsene) er riddere av den Hvite Rosen som kjemper mot Røde Rosen om troféet *Stormumriken*, som for utenforstående ser ut som en alminnelig stein. Kalle kommer også på sporet av mystiske hendelser som Eva-Lotta og Anders/Endre hjelper ham med å etterforske. De tre vennene opererer da gjerne under kodenavnet *Kalotten* («Ka» for Kalle, «lott» for Eva-Lotta og «en» for Endre). Denne «detektiv-virksomheten» utgjør hovedtemaet i Lindgrens bøker og filmene basert på dem.

I disse bøkene gjorde Astrid Lindgren bruk av det hun hadde lært om kriminalteknikk mens hun arbeidet som sekretær for «Revolver-Harry» (kriminalteknikeren Harry Söderström, 1902-56), utdannet i ballistikk i Lyon i 1928, grunnlegger av *Statens kriminaltekniska anstalt* (i dag med navnet *Nationellt forensiskt centrum*) i Stockholm, og under andre verdenskrig trener for Reservepolitiet, de norske polititroppene i Sverige. Svensk politi takket ja til hjelp fra lokale barn og tenåringer når det gjaldt å finne hvor ulike planter vokste i Sköndal, som en del av etterforskningen av drapet på «Kickan» Granell i juli 1965. Slike assistenter ble av politiet omtalt som *blomkvistare* etter Astrid Lindgrens «mesterdetektiv», men deres innsats bidro ikke til å løse en eneste kriminalsak.

Bøker
-----

* 1946 *Mesterdetektiven Blomkvist* (norsk versjon er fra 1948)
* 1951 *Mesterdetektiven Blomkvist lever farlig* (norsk versjon er fra 1952)
* 1953 *Kalle Blomkvist og Rasmus* (norsk versjon er fra 1954)

Filmatiseringer (utvalg)
------------------------

* 1947 *Mesterdetektiven Blomkvist*, regi: Rolf Husberg
* 1953 *Mesterdetektiven og Rasmus*, regi: Rolf Husberg
* 1957 *Mesterdetektiven Blomkvist lever farlig*, regi: Olle Hellbom
* 1996 *Kalle Blomkvist – Mesterdetektiven lever farlig*, regi: Göran Carmback
* 1997 *Mesterdetektiven Blomkvist på nye eventyr* regi: Göran Carmback

Referanser
----------

1. ↑  «Verken». *www.astridlindgren.com* **(svensk)**. Besøkt 25. oktober 2021.
2. ↑  «Revolver-Harry kallades för världens bästa detektiv»
3. ↑  Drapet på «Kickan» Granell
4. ↑   Peter Englunds bok om drapet
5. ↑  Peter Englund: *Drapet i Söndagsvägen* (s. 86), forlaget Cappelen Damm, 2021, ISBN 978-82-02-70421
6. ↑  «Mästerdetektiven Blomkvist (1947) - SFdb» **(svensk)**. Besøkt 25. oktober 2021.
7. ↑  «Mästerdetektiven och Rasmus (1953) - SFdb» **(svensk)**. Besøkt 25. oktober 2021.
8. ↑  «Mästerdetektiven lever farligt (1957) - SFdb» **(svensk)**. Besøkt 25. oktober 2021.
9. ↑  «Kalle Blomkvist - mästerdetektiven lever far... - SFdb» **(svensk)**. Besøkt 25. oktober 2021.
10. ↑  «Kalle Blomkvist och Rasmus (1997) - SFdb» **(svensk)**. Besøkt 25. oktober 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Bjørndal** er et boligområde i Loddefjord i Laksevåg bydel i Bergen, beliggende mellom Lyderhorn i nord, Svartaberget og Bjørndalsvatnet i øst, Bjørge i sør, og Bjørndalspollen og Mathopsvågen i vest. Området grenser til Fyllingsdalen bydel i sør (Bjørge) og øst (Kanadaskogen). Her ligger Laksevåg Brannstasjon og Bjørndalskogen skole, forøvrig mest boligbebyggelse med blokker, rekkehus og eneboliger. Hovedveien gjennom området er Bjørgeveien (populært kalt Burmaveien, da det meste av veien ble bygget som fangearbeide under andre verdenskrig).

Bjørndal omfattes av grunnkretsene Bjørndal, Bjørndalsskogen og Stordal (Bjørndalsbrotet) med til sammen 2 525 innbyggere 1. januar 2012 og et samlet areal på 4,12 km², hvorav 0,34 km² er ferskvann.

Strøk og boligområder i Bergen kommune

Referanser
----------

1. ↑  «Bergen kommune - Kulturminnegrunnlag: Bjørgeveien G/S-veg». *Bergen kommune* **(norsk)**. Besøkt 18. mai 2023.

| * v
* d
* r
Laksevåg bydel |
| --- |
| 
* Alvøen
* Bjørndal
* Damsgård
* Godvik
* Gravdal
* Hetlevik
* Håkonshella
* Kjøkkelvik
* Kringsjå
* Loddefjorddalen
* Lyngbø
* Mathopen
* Melkeplassen
* Nygård
* Olsvik
* Vadmyra
* Damsgårdsfjellet
* Lyderhorn

 |
**Leif Pareli** (født 1948 i Vågan) er en norsk sosialantropolog og museumskonservator. Han arbeidet fra 1984 ved Norsk Folkemuseum, der hans arbeidsområde var samisk kultur og minoritetskultur. 

Pareli er utdannet Cand.polit. med hovedfag i sosialantropologi fra 1981.

Parelis hovedarbeidsområder har vært samisk kultur, innvandring og minoriteter, samt LHBT-spørsmål. Han har vært aktiv i organisasjonsarbeid og deltok i opprettelsen av Samisk museumslag i 1989 og fungerte som leder der fra 2006 til 2007. Han var fra 2007 til 2013 leder i Norsk ICOM, den norske nasjonalkomiteen av The International Council of Museums (ICOM). I 2000 deltok Pareli i opprettelsen av Den norske Blue Shield-komiteen, der han var leder 2003–2008. Han var i 2007 leder for arbeidsgruppen som forberedte opprettelsen i 2008 av The Association of National Committees of the Blue Shield (Nå Blue Shield International), med hovedkvarter i Haag. 

I 2007 tok Pareli initiativ til prosjektet Bååstede, en samarbeidsavtale mellom Norsk Folkemuseum, Kulturhistorisk museum og Sametinget, om tilbakeføring av samisk museumsmateriale til de samiske museene, og har fortsatt å arbeide med dette prosjektet også etter pensjonering i 2018.

Da homofil bevegelse ble etablert i Bergen i 1979 var Pareli den første lederen. Han var med på stiftelsen av Fellesrådet for homofile organisasjoner i Norge (FHO), og var redaktør for organisasjonsavisen *Frimerket*. FHO er en av forløperne til *Fri – foreningen for kjønns- og seksualitetsmangfold*.

Referanser
----------

1. ↑   skeivtarkiv.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Leif Pareli». Besøkt 31. august 2023.
3. 1 2  «Bååstede - Tilbakeføringen av samisk kulturarv». Besøkt 31. august 2023.
4. ↑  «LEIF PARELI (FØDT 1948)». Besøkt 31. august 2023.

Utgivelser
----------

* Pareli, L. (2004). Et pakistansk hjem på museum. *Tidsskrift for Kulturforskning*, *3*(3).
* Bjørn Sverre Hol Haugen (2013). *Bunad: norsk bunadleksikon.* Cappelen Damm*.* (medarbeider)
* Pareli, Leif: «‘At der endnu var meget at reddeʼ. Yngvar Nielsen og innsamlingen av samisk kulturarv». *«En trængslernes historie» : en antologi om museumsmannen og historikeren Yngvar Nielsen* redigert av Camilla Ruud og Gro Ween, 2020. Orkana akademisk forlag.

Eksterne lenker
---------------

* Ansattes profil hos norskfolkemuseum.no
* (no) Publikasjoner av Leif Pareli i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** KulturNav
 |
**Yossef Baratz** eller **Josef Baratz** (født 8. mai 1890 i Kosnitza, Ukraina, død 14. desember 1968) er blitt kalt stifteren av den første Israelske kibbutzen Degania.

Baratz var født av jødiske foreldre. Helt fra han var liten ble han kjent for å ha «et godt hode». Han var sterkt musikalsk, og spilte trommer og trompet. Faren hans drev et vertshus i landsbyen. Ved 1905-revolusjonen i Russland ble foreldrene drevet til å forlate distriktet. Han lykkedes i å immigrere, og i desember 1906 ankom han til Jaffa i Israel, bare 16 år gammel. Han reiste til Jerusalem, og lærte seg billedhuggerkunst. I 1910 sluttet han seg til bosetterne i Degania. I 1920 var han en av etablererne i *«General organization of Workers in Land of Israel»*. I 1921 reiste han til USA for å lære mere om amerikansk zionisme, og forelese for amerikanske zionister.

Han virket i hele sitt liv aktivt for Degania og zionismen. Hans bok *«A village by the Jordan»* ble utgitt på mange språk, og ved sin død i 1968 etterlot han seg sin elskede kone Miriam, og sine 7 barn Gideon, Dvorka, Amos, Yova, Baia, Michal og Eli.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, oppført som Joseph Baratz, BNF-ID 109334694[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Yosef Baratz, SNAC Ark-ID w6kn4mpk, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Mariane Nicoline Elisabeth Paus** (født 14. oktober 1808 på Rising i Gjerpen) var en norsk rentenist fra Skien som var tante og gudmor til Henrik Ibsen. Hun var en del av Henrik Ibsens nærmeste familiekrets i dikterens barndom, og er kjent som modell for figuren Juliane Tesman i skuespillet *Hedda Gabler*; figuren var i tidlige utkast til skuespillet kalt Mariane Rising, helt åpenbart etter tanten og gudmoren Mariane fra gården Rising, men i den endelige versjonen gjorde Ibsen navnet litt mindre åpenbart som Juliane Tesman. Oskar Mosfjeld skriver at «karakteren hos den hjertensgode tante i *Hedda Gabler* kan også ligne Mariane Paus' etter de opplysninger vi har fått om henne. Hun bodde sammen med to andre ugifte søstrer og var et snilt og strevsomt menneske. I dramaets endelige form kom også navnet Rising igjen i litt endret skikkelse og i forbindelse med en annen av personene. Fru Elvsteds pikenavn opplyses nemlig å være Rysing».

Hun vokste opp på gården Rising i Gjerpen, og var datter av Ole Paus og Johanne Plesner (første gang gift Ibsen). Dermed var hun både søster av Knud Ibsen gjennom deres felles mor, og kusine til Marichen Altenburg. Hennes faddere ved dåpen var Charl. Coucheron, fogden Bendix Plesner, Frederik Plesner, Christen Blom og Cornelius Blom. Hun var ugift og bodde med foreldrene på Rising frem til morens død i 1847, da husholdningen på Rising ble oppløst. Hun flyttet da med sine søstre til Christopher Bloms gård i Skien, der også faren bodde. Altenburggården lå rett ved siden av, og hennes bror, skipsreder i Skien Christopher Blom Paus, bodde også i strøket. Hennes bror Christian Cornelius Paus ble byfogd i Skien i 1847 og overtok da Rising, og ble senere også amtmann i Bratsberg.

Da Henrik Ibsen ble døpt var hun gudmor, nevnt rett etter den første fadderen som var Henriks mor Marichen. Ibsen oppkalte flere personer i sine skuespill etter familiemedlemmer og lot seg inspirere av familietradisjoner. I tillegg til at hun direkte var modell for Juliane Tesman i *Hedda Gabler* var episoder i flere av Ibsens andre dramaer, bl.a. *Vildanden* og *Peer Gynt*, inspirert av hendelser på Rising i hennes barn- og ungdom og familiekretsen på Rising og Altenburggården tidlig på 1800-tallet generelt.

Referanser
----------

1. ↑   «Skien kirkebøker, SAKO/A-302/G/Ga/L0004: Klokkerbok nr. 4, 1843–1867, s. 399»[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Oskar Mosfjeld, *Henrik Ibsen og Skien: En biografisk og litteratur-psykologisk studie* (s. 236, passim), Oslo, Gyldendal Norsk Forlag, 1949
3. ↑  Jørgen Haave (2017), «Familien på lystgården Rising», *Familien Ibsen* (s. 29–33), Museumsforlaget/Telemark Museum
4. ↑  Ministerialbok for Gjerpen prestegjeld 1796–1814
5. ↑  Høgvoll, Arvid; Bærland, Ruth (1996). *Henrik Ibsen : herregårder, kammerherrer, godseiere og proprietærer : brokker av en slektshistorie*. Nome antikvariat. s. 84. ISBN 8291739005. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
6. ↑  Ministerialbok for Skien nr. 5, 1814–1843, s. 45
7. ↑  Schneider, J.A. (1924). *Fra det gamle Skien*. Erik St. Nilssens bokhandel.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Wies Smals** (født 6. september 1939 i Loon op Zand i Nederland, død 20. august 1983 i Ascona i Sveits) var en nederlandsk bibliotekar og gallerist.

Smals vokste opp som den sjette datteren i en legefamilie med åtte barn.[] Hun begynte å arbeide som bibliotekassistent på Stedelijk Museum i Amsterdam. Hun grunnla i 1968 Gallerie Seriaal i Amsterdam for å selge mangfoldiggjort grafisk kunst. 

Hun grunnla i 1974 Kunstcentrum De Appel i Amsterdam, som hun ledet til sin død i en flyulykke i 1983.

Smals var samboer med den tyske billedkunstneren Gerhard von Graevenitz (1934–1983), som døde i samme flyulykke som Wies Smals og deres sønn.

Film
----

* *Broken Circle*, 1998, av Kees Hin

Referanser
----------

1. 1 2   RKDartists, «Wies Smals», RKD kunstner-ID 297999[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Biografisch Portaal, «Wies Smals», Biografisch Portaal number 29670451[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   rkd.nl, besøkt 22. august 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   RKDartists, rkd.nl, besøkt 23. desember 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Om Wies Smals på www.metropolism.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BPN
 |
**Kari Prestgaard** (født 6. desember 1986 i Tønsberg) er en norsk billedkunstner og pedagog som skaper kunst av plast hentet fra sjøen. Hovedhensikten er å vekke oppmerksomhet rundt plastforsøplingen av havet, spesielt hos barn og ungdom.

Kari Prestgaard er utdannet ved University for the Creative Arts (UCA) i Canterbury i England og ved Universitetet i Bergen. 

Prestgaard samarbeider ofte med billedkunstneren Astor Andersen i kunstnerduoen Prestgaard/Andersen. Sommeren 2011 viste de kunstprosjektet «Trash up» i Sandefjord kunstforening. To tonn plastsøppel ble plukket opp fra tretti ulike strender i Vestfold og en del av materialet gjort om til leker og figurer.

Under Prestgaard/Andersens utstilling og workshop «Verken fugl eller fisk» i 2017 laget 800 sjetteklassinger fra Sandefjord figurer av plastsøppel samlet inn på strender i Norge, England, Portugal og Spania. For å nå fram med budskapet til beslutningstakerne ble «Verken fugl eller fisk» høsten 2018 avholdt utenfor Stortinget. Statsministrene Erna Solberg og Stefan Löfven var blant de som stilte opp.

Referanser
----------

1. ↑   side(r) 43, askoy.kommune.no, besøkt 18. mars 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   oppført som Norwegian, DACS ID (tidligere) dfb5761c-74eb-e711-8b59-000c29e811b2, besøkt 4. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Erik Munsterhjelm: «Kreative kunstnere satte søndag sitt preg på Haugar Vestfold Kunstmuseum.», *Tønsbergs Blad* 5. september 2011.
4. 1 2  Lena Jarstad: «Alvoret er i ferd med å synke inn hos politikerne», journalen.oslomet.no 1 november, 2018.
5. ↑  «Miljøkunstnere i kamp for havet»[*død lenke*], raavarene.com
6. ↑  Kari Prestgaard: *Elevkunst av plast «Verken fugl eller fisk»*, mikroplast.wordpress.com

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Kari Prestgaard og Astor Andersen: «Ballonger dreper», debattinnlegg i *Tønsbergs Blad* 19. desember 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** BNE
 |
Feinbergs minnesmerke
**Avshalom Feinberg** (hebraisk אבשלום פיינברג‎, født 23. oktober 1889 i Gedera, død 20. januar 1917) var en av lederne i Nili, et jødisk spionnettverk i osmansk Palestina, hvis formål var å hjelpe britene i kampen mot Det osmanske riket under første verdenskrig.

Feinberg ble født i Gedera i Palestina, som den gang var en del av Det osmanske riket. Han studerte i Frankrike, men vendte tilbake for å arbeide for Aaron Aaronsohn i den agronomiske forskningsstasjonen i Atlit. Kort tid etter at første verdenskrigs start, dannet Aaronsohn i hemmelighet Nili sammen med søsteren Sarah Aaronsohn, Feinberg og Yosef Lishansky. I 1915 reiste Feinberg til Egypt, hvor han etablerte kontakt med britiske *Naval Intelligence Division* (sjøfartsetteretningen). I 1917 reiste Feinberg igjen til Egypt, denne gangen til fots. Han ble tilsynelatende drept av beduiner i nærheten av den britiske fronten i Sinai, i nærheten av Rafah. Hans skjebne forble ukjent fram til etter seksdagerskrigen i 1967, da hans levninger ble funnetunder et palmetre som hadde vokst opp fra daddelkjerner han hadde i lommen.

I 1979 ble en ny israelsk bosetning på Sinaihalvøya, Avshalom, oppkalt etter ham. Etter at bosetningen ble forlatt i 1982 i henhold til Camp David-avtalen, fikk en ny bosetning navn etter ham, grunnlagt i 1990.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 150027290[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* (fr) Shlomo-Aryé Ben-Elkana, *Avshalom Feinberg revient du désert*. Ed. Réshafim. Tel-Aviv, 1967
* (fr) Efraïm et Ménahem Talmi, *Lexique sioniste*, Ed. Maariv. Tel-Aviv 1988
* (fr) Dvora Omer, *Sara, héroïne du Nili*
* (fr) Zeev Anar, *Histoires de maisons*. Ed. Ministère de la défense. Tel-Aviv 1988.

Eksterne lenker
---------------

* Brev skrevet av Avshalom Feinberg ved Project Ben-Yehuda (he)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Speed** (koreansk: 스피드; ofte skrevet **SPEED**) er en sørkoreansk guttegruppe under MBK Entertainment som består av de fem medlemmene Yuhwan, Taeha, Jongkook, Sungmin & Ki-O. Speed var tidligere en av Co-Ed Schools enheter. Den ene enheten bestod av de mannlige medlemmene, og den andre av de kvinnelige.

Historie
--------

### 2011-2012: Formasjon og Debut

I 2011 ble det bestemt at Co-Ed School skulle deles opp i to enheter. Den første enheten bestod av de fem originale Co-Ed School kvinnelige medlemmene, samt et ekstra medlem. Sammen ble de 5Dolls. (F-ve Dolls) De debuterte i 2011.

Den andre enheten bestod av Co-Ed Schools mannlige medlemmer: Kangho, Kwanghaeng, Jungwoo, Taewoon, Noori and Sungmin.

Den 4. november 2011 ble det kunngjort at Kangho hadde forlatt gruppen for å fokusere på en karriere innenfor skuespill. Core Contents Media (nå MBK Entertainment) kunngjorde at tidligere Superstar K3 deltager Shin Jongkook skulle erstatte Kangho.

I januar 2012 ble det kunngjort at Co-Ed Schools mannlige enhet skulle hete SPEED. Gruppen slapp deres første singel *Hommage to Lovey Dovey* med sangen *Lovey Dovey-Plus* den 14. februar. Sangen var et Cover av T-Aras hit *Lovey Dovey*. Noen dager senere ble Sejun med i SPEED.

Kwanghaeng og Noori forlot bandet i september, og ble erstattet av Yuhwan og Taeha i oktober.

Medlemmer| Scenenavn | Koreansk | Ekte navn | Koreansk | Fødselsdag |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Yuhwan | 유환 | Kim Yuhwan | 김유환 | 29. juli 1991 |
| Taeha | 태하 | Oh Sungjong | 오성종 | 4. mars 1992 |
| Jongkook | 종국 | Shin Jongkook | 신종국 | 8. september 1993 |
| KI-O | 키오 | Oh Seungri | 오승리 | 14. mai 1994 |
| Sungmin | 성민 | Choi Sungmin | 최성민 | 7. desember 1995 |

Tidligere medlemmer| Scenenavn | Koreansk | Ekte navn | Koreansk | Fødselsdag |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kwanghaeng | 광행 | Lee Kwanghaeng | 이광행 | 20. januar 1990 |
| Noori | 누리 | Kang Inoh | 강인오 | 3. mars 1993 |
| Taewoon | 태운 | Woo Taewoon (tidligere Woo Jiseok) | 우태운 | 11. mai 1990 |
| Jungwoo | 정우 | Kim Jungwoo | 김정우 | 9. mai 1990 |
| Sejun | 세준 | Park Sejun | 박세준 | 10. desember 1993 |

Referanser
----------

1. ↑  1
2. ↑  2

Eksterne lenker
---------------

* (en) SPEED på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Harald Olof Ingemar «Varg-Olle» Nygren,** kjent som **Varg-Olle Nygren** (født 11. november 1929 i Stockholm, død 13. februar 2021 i Ipswich i Storbritannia) var en svensk motorsportutøver. Han gjennomførte mer en 30 000 motorsykkelkonkurranseheat, var internasjonalt aktiv i seks motorsykkelgrener og deltok i fem individuelle VM-finaler (syv totalt) i speedway.

Liv og virke
------------

Nygren var født og oppvekst på Södermalm i Stockholm og fikk sitt gjennombrudd i speedwayklubben Vargarna, der han debuterte som 17-åring. Han ble raskt Sveriges mest kjente speedwaystjerne og ble gitt navn etter klubben – **Varg-Olle**. I 1949 vant han for første (og eneste) gang SM i speedway, og han fortsatte så som profesjonell fører til han var 50 år. I 1954 tok han med bronse Sveriges første VM-medalje i speedway.

Varg-Olle Nygren var så fra 1963 (alternativt 1966) bosatt i Storbritannia der han drev en speedwayskole. Om somrene besøkte han imidlertid Täby og Örebro.

Nygren konkurrerte også fremgangsrikt i bilracing og prøvde på det meste annet som gikk på hjul, som motocross, isracing, TT-løpet på Isle of Man og enduro.

Sammen blant andre Ove Fundin (72 år), flerfoldig verdensmester i speedway, og Posa Serenius (58 år), verdensmester i isracing, kjørte Nygren (76 år) i 2006 på motorsykkel en sammenlagt strekning på 1 452 mil på 49 dager fra Seoul i Sørkorea, gjennom Sibir, Mongolia, Kasakhstan, Russland og Finland til målet utenfor Grand Hôtel i Stockholm, der de feiret med en flaske champagne. I Mongolia ble Nygren akuttinnlagt på sykehus i Ulan Bator for noen dager, men han fortsatte så reisen.

Olle Nygren døde av covid-19 i Ipswich i en aler av 91 år. Han var tidligere vært under behandling for strupekeft.

VM-finaler
----------

* 1953 – London/Wembley – fjerdeplass
* 1954 – London/Wembley – tredjeplass
* 1955 – London/Wembley – åttendeplass
* 1958 – London/Wembley – syvendeplass
* 1959 – London/Wembley – fjerdeplass

Referanser
----------

1. ↑   www.svt.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑
3. 1 2
4. 1 2 3  «"Varg-Olle" Nygren 75 år». Helsingborgs Dagblad. 30. november 2008. Arkivert fra originalen 31. oktober 2014. Besøkt 25. august 2012.
5. 1 2  Hagberg, Gunnar (2004-11-08): "Många världsmästare vill fira Varg-Olle". NT.se. Lest 1. april 2013.
6. ↑  «Konsten att släpa vänsterben. Speedwaylegenden Varg-Olle lär amatörer och blivande proffs att sladda. - DN.SE». DN.SE. 15. august 1998. Besøkt 17. april 2018.
7. 1 2  "Olle Nygren". NE.se. Lest 1. april 2013.
8. ↑  Jansson, Hans (2009-11-12): "Varg-Olle helskinnad efter 30 000 heat". DN.se. Lest 1. april 2013.
9. ↑  «Svenska världsmästarna hemma igen efter att kört mc tvärs över hela Asien». *mynewsdesk*. Toyota Sweden AB. 2006. Arkivert fra originalen 19. desember 2019. Besøkt 19. desember 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
Nørrebro Teater på Indre Nørrebro.
Nørrebros Teater i 1890-årene.
**Nørrebro Teater** ligger i Ravnsborggade 3 i København. Teateret åpnet 7. juni 1886 som serveringsteater i varietélokalet i Store Ravnsborg på en bevilling som ikke tillot forestillinger av lengre varighet enn 45 minutter og kun med et begrenset antall skuespillere. Repertoaret har gjennom tidene hovedsakelig vært i den lettere genre: revy, operette, farser og lystspill. Osvald Helmuth fikk i 1929 sitt store gjennembrudd med *Ølhunden glammer* av Poul Henningsen. Av andre skuespillere som har hatt sine gjennombrudd på Nørrebros Teater kan nevnes Buster Larsen, Poul Reichhardt og Poul Bundgaard.

I en periode fra 1956 het teateret *Det ny Scala*.

Litteratur
----------

* Erik Hvidt, *Men mest for sjov : Nørrebros Teater : 1886-2001*, Forum, 2001. ISBN 87-553-3059-2.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nørrebro Teater – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Danmark


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Gyldendals Teaterleksikon
 |
***Beauty and the Rogue*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Henry King.

Handling
--------

Roberta Lee, som er opptatt av å reformere tidligere kriminelle, overbeviser sin velstående far om å ansette den tidligere raneren Bill Dorgan som gartner på eiendommen deres. Bill forsøker i begynnelsen å reformere seg selv, men gir snart etter for fristelsen og stjeler Robertas verdisaker. For å unngå negativ publisitet reiser Roberta sin vei.

Men underveis møter hun Richard Van Stone som, under en fiktiv identitet, driver forretninger på farens vegne. Men en uforvarende Rickard en brosje som tidligere tilhørte Robertas, men som ble stjålet av Bill. Når Rickhard presenterer dette smykket for henne, blir han snart arrestert for å ha begått tyveriet. Men etter at Roberta blir kidnappet, redder Bill henne og returnerer alle verdisakene han hadde stjålet. Roberta står deretter fritt til å gifte seg med Richard.

Skuespillere
------------

* Mary Miles Minter som Roberta Lee
* Allan Forrest som Richard Van Stone
* Orral Humphrey som Bill Dorgan
* George Periolat som Thomas Lee
* Lucille Ward som Sarah Wilson
* Spottiswoode Aitken som Benjamin Wilson
* Clarence Burton som Detektiv Callahan

Referanser
----------

1. ↑  Beauty and the Rogue
2. ↑  BEAUTY AND THE ROGUE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bukse-Bobbie* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Bukse-Bobbie* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Bukse-Bobbie* på Silent Era Rediger på Wikidata
De danske kronregaliene:1. Christian IV's krone 1595; 2. Christian V's krone 1665-70; 3. Dronningkronen 1731; 4. Septeret; 5. Kroningskården.
**Kronregalier** eller **kronjuveler** er verdighetstegn som kongelige eller andre fyrstelige personer bruker. De viktigste kronregalier er kroner, sceptere og riksepler. Kronregalier kan også omfatte flere slags juveler og andre gjenstander, for eksempel rikssverd, rikssegl og riksbanner.

Mange land har en samling av kronregalier. I Danmark fins for eksempel noen kroner som stammer fra 1600-tallet; til disse hører Christian Kvarts krone og eneveldekronen fra 1660. I Storbritannia fins en rekke kronjuveler. Til kronene hører St. Edwards crown, som stammer fra 1600-tallet, og The Imperial State crown, som ble laget i 1937 og som ble brukt da Elizabeth II ble kronet.

I Norge er det ni riksregalier. De norske kronregaliene oppbevares sammen med noen andre juveler i Erkebispegården i Trondheim.

Noen lands kronregalier
-----------------------

* De norske kronregaliene
* De svenske kronregaliene
* De danske kronregaliene
* Storbritannias kronregalier
* Preussens kronregalier
* Bayerns kronregalier
* Frankrikes kronregalier

Se også
-------

* Bryllupsdager

Eksterne lenker
---------------

* (en) Crown jewels – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Gai Yigaal Assulin** ofte bare kalt **Gai** (hebraisk: גיא אסולין; født 9. april 1991 i Israel) er en fotballspiller som spiller for den spanske klubben RCD Mallorca. Assulin kom til Manchester City FC i januar 2011 etter å ha spilt i FC Barcelona. Hos Barcelona spilte han venstreving.

Gai kan spille på begge kantene på midtbanen, men kan også spille hengende spiss.

Israel
------

Gai har utallige ganger blitt kalt opp til Israels landslag. Sist dette var tilfelle var i 2008, da Israel og Chile møttes til vennskapskamp. Han erstattet Yossi Benayoun etter 78 minutter.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gai Assulin – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Gai Assulin – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Gai Assulin – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Gai Assulin – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Gai Assulin – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Gai Assulin – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Gai Assulin – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Gai Assulin – Israels fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Gai Assulin – FBref Rediger på Wikidata
**Fytotron** er et avansert anlegg for kontrollert plantedyrking. Navnet fytotron er satt sammen av det greske navnet for plante, *phyto*- og endelsen -tron. I en avansert fytotron kontrolleres plantenes vekstbetingelser elektronisk. Parametere det kan være viktige å styre er temperatur, lysmengde, natt- og daglengde, CO2-konsentrasjon og vann- og næringstilgang. Det betyr at det i en fytotron kan simuleres en rekke ulike klimatyper, med full kontroll på mange parametere. Frilandsdyrkning og dyrkning i veksthus gir ikke på langt nær samme grad av kontrollerbare betingelser.

En fytotron brukes blant annet til plantefysiologiske studier av plantenes vekst, men også innen genetikk, toksikologi og forurensingproblematikk. 

Universitetet i Oslo (UiO), Universitetet i Tromsø (UiT) og Norges miljø- og biovitenskapelige universitet (NMBU) på Ås (tidligere Norges landbrukshøgskole) har i dag egne fytotroner.

Eksterne lenker
---------------

* Fytotronen, Biologisk institutt, UiO
* Klimalabben, Institutt for Biologi, UiT
* Uniforum nr. 4 2000; "*Fytotronen – der et år kan ha tjue årstider*"
* Forskning.no, 12. februar 2009 *"Fjellblomster og evolusjon"*
* Forskning.no, 17. juni 2006 *"Kronblader som ikke vil gi seg"*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Erik Anton Robert Laurensius Edgren** (født 24. september 1837 i Lysvik i Värmland i Sverige, død 1. juni 1917 i Fredrikshald) var en svenskfødt norsk industrileder og proprietær. Han var mangeårig leder for Cathrineholms Jernværk.

Biografi
--------

Han flyttet til Fredrikshald i 1865 og var ansatt ved Cathrineholms Jernværk i rundt femti år, først som bokholder og siden som bruksforvalter (dvs. administrerende direktør). Han eide også lystgården Marienlyst i Asak i Berg. Sammen med bl.a. sin svoger, Saugbrugsforeningens bruksbestyrer Theodor Christian Haagaas, var han en av «de tre fremste representanter for arbeidsgiverne» i Tistedalen. Mot slutten av hans ledertid måtte jernverket legge ned sin tradisjonelle støpejernsproduksjon og ble omorganisert dels til kraftselskap tilknyttet Saugbrugsforeningen og dels til emaljefabrikk.

Han var engasjert i Høyre, hadde også flere offentlige verv og var bl.a. også kirkeverge fra 1882 til 1907. Han var en ivrig jeger og var en tid formann i Fredrikshalds jægerforening, hvor han ble utnevnt til æresmedlem.

Han var sønn av rittmester og brukseier August Eriksson Edgren på Berga bruk i Värmland og Göthilda Laura af Geijerstam. Han var gift med Emilie Petersen, datter av støpermester og proprietær Johannes Petterson og Märtha Persdotter, og hadde to døtre. Blant hans etterkommere er flyveren og alpinisten Andreas Wyller (som etablerte Wyllerløypa), Tone Bjørneboe (gift med Jens Bjørneboe) og teaterkritikeren Therese Bjørneboe.

Referanser
----------

1. ↑  Edvard Bull, *Arbeidermiljø under det industrielle gjennombrudd : tre norske industristrøk*, s. 73, Oslo, Universitetsforlaget, 1958
2. ↑  Ivar Sætrang (1915). *Kirker og kirkegods i Berg, Smaalenene: med en gaardshistorie*. s. 535.
3. ↑  *Aftenposten 1917.06.04*. NO. 1917-06-04. s. 5. «En velkjendt og agtet Fredrikshaldsborger, fhv. brugsforvalter R. Edgren, er afgaaet ved døden, 79 aar gammel. Edgren var født i Sverige og var søn af ritmester Edgren paa Berga brug, Fryksdal i Vermland. I 1865 flyttede han til Fredrikshald, hvor han siden har boet. Han var i omtrent femti aar ansat ved Cathrineholms jernverk. Edgren var meget benyttet i offentlige gjøremaal og var i en aarrække kirkeverge. Han var ivrig jæger og var en tid formand i Fredrikshalds jægerforening, hvis æresmedlem han ved sin død var. Ved sit noble, elskværdige væsen vandt Edgren sig en lang række venner, som med vemod vil modtage budskabet om hans død.»
4. ↑  Thomle, E.A. (1911). *Familien Hofgaard i Norge; genealogiske og personalhistoriske oplysninger*. Kristiania: [s.n.] s. 93.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
***Magasinet for fagorganiserte*** er medlemsbladet for alle organiserte i Fellesforbundet. Opplaget er 158 400 eksemplarer.

Tidsskriftet kom ut for første gang i 1986,, og var et resultat av sammenslåingen av medlemsbladene *Skog- og landarbeideren*, *Bygningsarbeideren*, *Jern- og metallarbeideren*, *Papirarbeideren* og *Vi i bekledning*. Dette var medlemsbladene i de forbundene som to år senere fusjonerte til Fellesforbundet. Med navnet «Magasinet ...» har utgiverne forsøkt å knytte en tradisjon tilbake til *Arbeidermagasinet/Magasinet for alle* (1927–1970).

1. mars 2006 åpnet tidsskriftet sitt eget nettsted. Bladet er en del av LO Media og er medlem av Den Norske Fagpresses Forening.

Ansvarlig redaktør er Eline Lønnå.

Referanser
----------

1. ↑  Opplag 2009: fagblader slår avisene Arkivert 17. august 2011 hos Wayback Machine.
2. ↑  MAGASINET for fagorganisertes historie Arkivert 23. august 2010 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* *Magasinet for fagorganiserte*[*død lenke*]
Kristustempelet
**Tao Fong Shan** (道風山, «Fjellet der Logosvinden blåser») er navn på et fjell i bydelen Shatin i Hongkong. I fjellsiden ligger Tao Fong Shan Christian Centre (道風山基督教叢林), som er hovedbase for den norskgrunnlagte kristne misjonsorganisasjonen Areopagos' arbeide i Øst-Asia. I dag, som den gang stedet ble kjøpt, er hovedhensikten med arbeidet å fremme den stedegne utformingen av det kristne budskapet i den kinesiske kultur. Tao Fong Shan Christian Centre består blant annet av Kristustempelet, som er stedets kirke, Pilegrimshallen, der man kan overnatte, et bibliotek, et porselenverksted og konferansehall. Tilknyttet senteret er også backpackerhostellet *Ascension House* som er bemannet av skandinaviske frivillige. 

Menigheten som bruker Kristustempelet tilhører Den evangelisk-lutherske kirke i Hongkong.

Stedet ble anskaffet og innrettet av den norske misjonæren Karl Ludvig Reichelt i 1930. I 1926 hadde Reichelt stiftet *Den Nordiske Kristne Buddhistmisjon* (eller Den nordiske Østasia-misjon, senere Areopagos), og organisasjonens arbeid var konsentrert om en institusjon nær Nanjing, ved navn *Ching Fong Shan* (pinyin: *Qingfeng shan*), «Den lysende vinds berg». I to år arbeidet han så sammen med Notto Normann Thelle i Shanghai. 

I mars 1927 inntok den nasjonale revolusjonshæren Nanking under Nordekspedisjonen, og Reichelt og Thelle ble tvunget til å flykte fra *Ching Fong Shan* som ble rasert. Fra Nanjing reiste Reichelt til Hongkong, der han fant stedet de skulle bygge opp et senter på nytt. Tao Fong Shan-høydedraget lå den gangen rundt 14 kilometer utenfor sentrum, og hadde utsikt over Shatin-dalen. 23. mai 1930 ble eiendommen lagt ut for salg på en offentlig auksjon, og Reichelt fikk tilslaget for en pris på 3780 meksikanske dollar. Det nye senteret ble ferdigstilt i 1938, hadde blitt utformet som et kinesisk buddhist-kloster og ble en attraksjon i Hongkong.

* KonferansesalenKonferansesalen
* Tao Fung Shan-korset med utsikt mot ShatinTao Fung Shan-korset med utsikt mot Shatin
* Kirkeklokken. Merk korset som kommer opp fra lotusblomsten. Dette er  logoen til senteret.Kirkeklokken. Merk korset som kommer opp fra lotusblomsten. Dette er logoen til senteret.

Referanser
----------

1. ↑  Gjørvad, Per: «Millionærer på Buddha» i *Dagens Næringsliv*s morgenutgave 18. mars 1995, side 15

Eksterne lenker
---------------

* Websidene til Tao Fong Shan Christian Centre

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Forumteater**, eller **forumspill**, er et samlebegrep for ulike drama- og teatertekniske metoder. Disse metodene bygger på den brasilianske teatermannen, forfatteren og pedagogen Augusto Boals tenkning og praktiske arbeid med *De undertryktes teater*. I Sverige er det dramapedagogen og forfatteren Katrin Byréus’ arbeid og bøker som er best kjent.

Forumspill består av ulike deler:

* oppvarmingsøvelser
* verdiøvelser
* refleksjoner
* holdningsarbeid
* teater/rollespill

For å forstå begrepet *De undertryktes teater* som er utgangspunktet for det vi[*hvem?*] i dag kaller Forumteater, må man kjenne til at teaterformen oppsto i det juntastyrte Brasils sosiale og politiske kontekst med analfabetisme, undertrykkelse, et brutalt politi og streng overvåkning. På sokratisk vis ville Augusto Boals teatergruppe bruke teateret til å lære folk ved å stille spørsmål, og deretter gi dem teaterets språk til selv å gjennomdrøfte dem. Han utviklet sammen med sin teatergruppe det såkalte Forumteater. Denne teatermodellen leverer ikke et ferdig stykke når publikum ankommer, men forestillingen skapes sammen med publikum. Teaterformen prøver å skape forestillinger om en ny og bedre verden og løsning, en endring av det tilsynelatende uunngåelige resultat. Teatergruppen spilte stykker om maktmisbruk, undertrykkelse, overtramp, diskriminering. Det som skjer i salen under forestillingene, betraktes som like viktig som det som skjer på scenen. 

Inngrodde tanke- og handlingsmønster står ofte i veien for å finne løsninger på problemer og utvikling i prosesser som har stoppet opp. Forumspill kan være nettopp den metoden eller arbeidsformen vi trenger for å se ting på andre måter eller finne nye innfallsvinkler som kan få store og små ting til å skje. Når det blir arbeidet med Forumteater og Forumspill, er det viktig at kunnskap, innsikt, vilje og handlekraft er til stede hos menneskene i gruppen (*forum*).

Litteratur
----------

* Eli Rongved og Kjersti O Sæther (????): *Håndbok i Forumspill*

Eksterne lenker
---------------

* «Teater mot undertrykking», *Forskning.no* 22. januar 2006
* «Forumteater», *Substans Da*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Gyldendals Teaterleksikon **·** GND
 |