recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Arpad Emrick Elo** (født **Élő Árpád Imre**, 25. august 1903 i Egyházaskesző, Ungarn, død 5. november 1992 i Brookfield Wisconsin) er opphavsmannen til Elo-ratingsystemet for tomannsspill som sjakk eller Go.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Arpad Elo ble født i Ungarn og flyttet som barn til USA med sine foreldre i 1913.

### Karriere

Elo var professor i fysikk ved universitetet i Marquette i Milwaukee, Wisconsin. Han var også en svært dyktig sjakkspiller. Innen 1930-årene var han den sterkeste spilleren i Milwaukee, en av USAs sterkeste sjakkbyer. Elo vant «the Wisconsin State Championship» åtte ganger.

Elo døde i Brookfield, Wisconsin i 1992.

#### Elos ratingsystem

Utdypende artikkel: Elo-rating

Elo er mest kjent for sitt ratingsystem for sjakkspillere. Det opprinnelige sjakkratingsystemet ble utviklet i 1950 av Kenneth Harkness, økonomisjef i De forente staters sjakkforbund (USCF). Innen 1960 utviklet Elo sin egen formel, basert på alle data samlet opp ved å bruke ratingsystemet til Harkness. Formelen hadde grunnlag i matematiske metoder hentet fra statistikkfaget, og utgjorde en forbedring av Harkness-systemet. Det nye ratingsystemet ble godkjent på et møte i USCF i St. Louis, Missouri i 1960.

I 1970 bestemte FIDE, verdens sjakkforbund, å bruke Elo-ratingsystemet. Fra da av og til midten av 1980-årene var det Elo selv som sto for ratingkalkulasjonene. Arbeidet med kalkuleringene var på den tiden en relativt overkommelig oppgave, siden det var færre enn 2000 spillere som ble ratet av FIDE. Etter hvert ga FIDE ansvaret for ratingberegningene videre til andre, ekskludert Elo. FIDE la også til nye regler for «kvalifikasjoner for rating» i sin håndbok som tildelte vilkårlige ratinger (typisk i 2200-området som er det laveste sjiktet for en sjakkmester) for spillere som scoret minst 50% i noen få utvalgte turneringer, som for eksempel sjakkolympiader.
Elo og andre protesterte mot disse nye reglene, begrunnet med at disse var vilkårlige og politisk drevet frem.

Bøker
-----

* *The Rating of Chessplayers, Past and Present* (1978), Arco. ISBN 0-668-04721-6

Referanser
----------

1. ↑  «Veszprem Megyei Eletrajzi Lexikon – ÉLŐ Árpád Imre». Arkivert fra originalen 18. august 2013. Besøkt 5. oktober 2008.
2. ↑  Romániai Magyar Szó, 2003. augusztus 26. Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
3. ↑  Andrew Soltis, "What's Your Elo?", *Chess Life*, juli 1993, side 19.
4. ↑  Mesterskap for afrikanske lag Arkivert 19. mars 2006 hos Wayback Machine. FIDE Handbook
5. ↑  Mesterskap for asiatiske byer Arkivert 19. mars 2006 hos Wayback Machine. FIDE Handbook

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arpad Elo – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Arpad Elo – 365Chess.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Edward Skilton** (født 26. september 1863, død 21. juni 1917) var en britisk skytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.

Skilton vant en olympisk sølvmedalje i skyting under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britisk laget som kom på andreplass i lagskyting armégevær med 1602 poeng, bak USA med som fikk 1687. De andre på laget var Henry Burr, Arthur Fulton, Harcourt Ommundsen, Edward Parnell og James Reid. Det var ti lag som deltok og det var seks mann på hvert lag, konkurransen ble avviklet 29. juli 1912. Hver deltaker skjøt 15 skudd på hver av distansene 200, 400, 500 og 600 meter. Skilton skjøt totalt 266 poeng, som var det nest beste resultatet på det britiske laget. Han kom på 16.-plass i den individuelle skytingen 600 meter frigevær.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1912 Sveriges flagg Stockholm – Sølv i skyting, armégevær lagskyting Storbritannias flagg Storbritannia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Edward Skilton – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Edward Skilton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Edward Skilton – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Amphimoea walkeri*** er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne meget store, søramerikanske arten har den lengste sugesnabelen som er målt på noe insekt, over 25 cm lang. Den beslektede, afrikanske arten *Xanthopan morgani* har en lengre snabel sammenlignet med kroppen, men er noe mindre enn *A. walkeri*.

Utseende
--------

En meget stor (vingespenn 147 – 164 mm), slank, brunlig svermer med uvanlig lang sugesnabel. Hodet og brystet er brungule med svarte sider. Bakkroppen er brun med flere lyse (gylne) lengdestriper, og en smal, svart stripe langs ryggen. Forvingen er spraglete i grønnlig grått og brunrødt. Bakvingen er mørkebrun, mørkest ytterst. Larven er grønn og piggete, med utydelige, lyse skråstriper på sidene. Hodekapselen er tilspisset på toppen, og hornet bpå bakkroppen er piggete.

* Amphimoea walkeri ♂ *Amphimoea walkeri* ♂
* Amphimoea walkeri ♂  △ *Amphimoea walkeri* ♂ △
* Amphimoea walkeri ♀*Amphimoea walkeri* ♀
* Amphimoea walkeri ♀ △*Amphimoea walkeri* ♀ △

Levevis
-------

Larven lever på *Anaxagorea crassipetala* og trolig også på andre arter i Annonaceae.

Utbredelse
----------

Arten finnes fra Mexico i nord til det nordlige Argentina i sør.

Kilder
------

* Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – *Amphimoea walkeri*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Amphimoea walkeri* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Amphimoea walkeri* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Amphimoea walkeri* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Amphimoea walkeri* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Amphimoea walkeri* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Sydbank Arena** (tidligere **Koldinghallerne** og **TRE-FOR Arena**) er en innendørs arena i Koldings sydlige bydel Vonsild i Danmark, og består av 3 sportshaller (1 multihall), 4 håndballbaner, 10 bowlingbaner, 4 kjeglebaner, møtefasiliteter, sportel, og en restaurant. Sydbank er hovedsponsor for anlegget, derav det nåværende navnet.

Den største hallen har ca. 2 200 sitteplasser og ca. 1 000 ståplasser og er hjemmebane for Håndboldliga-laget Kolding, delt med Brøndbyhallen. Under konserter er det plass til ca. 4 200 stående tilskuere. Sportellet har 55 rom og plass til 174 gjester. Komplekset har 5 000 m2 under tak og det er 10 m takhøyde.

Arenaen ble brukt under Håndball-VM 2015 for kvinner, og senere under Håndball-EM 2020 for kvinner som erstatning for Trondheim Spektrum grunnet koronaviruspandemien.

Referanser
----------

1. ↑  Ny sponsor Arkivert 22. desember 2015 hos Wayback Machine. på kif.dk/blog hentet 17. oktober 2015dansk
2. ↑  Overvik, Jostein (16. november 2020). «Norges kamper kan bli flyttet til Kolding: – Jeg tar det som det kommer». Stavanger Aftenblad. Besøkt 2. desember 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (da) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sydbank Arena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
*Poggelinie*, kunstverk av Christine Chiffrun i Pagedal
**Pagedal** er et rekreasjonsområde i den nederlandske kommunen Stadskanaal nær byen Groningen. Som en del av utviklingen og befolkningsveksten etter krigen ble Pagedal utviklet som et rekreasjonsområde for innbyggerne i de nyutbygde områdene av Stadskanaal.

Pagedal ligger i den nordøstre delen av tettstedet Stadskanaal. Rekreasjonsområde består i hovedsak av skog, gress-sletter og en liten innsjø. Navnet er avledet fra *Pòggedal* der *Pògge* betyr frosk og *dal* kommer fra *Page Diep*, en bekk fra Stadskanaal til Onstwedde. Langs området går også kanalen *AG Wildervanck Channel*, og Pagedal er knyttet til transportnettet via broen *de Rode Loper* som betyr *Den Røde Løper*. På området finnes også en urtehage og flotte parkområder. 

I hjertet av Pagedal finnes sportssenteret *Pagecentrum* med fasiliteter som sportshall, badeland, sandvolleyballbane, fitness-senter m.m.

I Pagedal er det også satt opp et kunstverk – *Poggelinie* – av kunstneren *Christine Chiffrun* (se illustrasjon), som viser til betydningen av navnet Pagedal.

Eksterne lenker
---------------

* (nederlandsk) Offisiell hjemmeside Arkivert 27. juli 2009 hos Wayback Machine.
Woodward Dream Cruise i Birmingham.
Woodward sett fra krysset ved Grand Boulevard i Detroit.
**Woodward Avenue** er regnet som hovedfartåren i Detroitområdet; den deler østsiden og vestsiden. 
Woodward (som veien blir kalt på folkemunne og oppkalt etter Augustus B. Woodward) strekker seg fra sentrum av Pontiac til Detroitelven nær Hart Plaza og Jefferson Avenue i Detroit. Fox Theatre og Detroit Institute of Arts (DIA) ligger ved Woodward i sentrum av Detroit, samt dyrehagen Detroit Zoo i Royal Oak og Cranbrook Educational Community i Bloomfield Hills. Woodward Dream Cruise, et veteranbilcruise fra Pontiac til Ferndale som blir holdt i august er det største veteranbilscruiset i USA som blir holdt over én dag; men man gjerne se store grupper med veteranbiler samlet langs veien mellom Pontiac og Ferndale spesielt i de to-tre siste helgene før cruiset. 

En spesiell ting ved Woodward og de fleste andre store veier i Michigan er at man må ut i venstre fil for å kunne snu rundt da det er forbudt å svinge til venstre i lyskryss. Verdens første fireveis lyskryss med tre farger ble forøvrig tatt i bruk 1920, i krysset ved Woodward Avenue og Michigan Avenue og var manuelt operert ved at en politikonstabel sto i et tårn i den brede midtdeleren. Systemet ble oppfunnet av politikonstabel Willam Potts fra Detroit.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Michigan Highway Ends
* (en) Woodward Avenue National Scenic Byway
* (en) The Woodward Dream Cruise
**Schareholmane** er en mindre øygruppe beliggende ca 30 km syd av Svarthuken på Edgeøya, Svalbard, og regnes til øygruppen Tusenøyane. De består av tre mindre øyer og flere holmer. Øyene utgjør totalt anslagsvis 25 ha landareal, hvorav den største er Kvalbeinøya på ca 25 ha. Øyene er lave og flate, uten spesielle høydedrag. Høyeste punkt er på Skråholmen med 25 moh.

Øyene er gitt navn etter fangstmannen Christian Schare, som måtte overvintre sammen med fire kamerater på øyene 1833-34, hvorav en døde.

De tre øyene blant Schareholmane er:

* Kvalbeinøya
* Blokkøya
* Havmerra med fire ubenevnte holmer.

I tillegg holmene:

* Skråholmen med to ubenevnte holmer 4 km mot nordøst.
* Havsteinen 4 km mot nord.

Avstanden til Brækmoholmane i nordøst er 10 km og til Tiholmane i vest ca 5 km.

Eksterne lenker
---------------

* Chr. Schares overvintring 1833-34
* Schareholmane *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
Fyns Tidendes hus i Odense etter schalburgtage i mai 1944.
**Schalburgtage** (første ledd dannet etter den danske offiseren C.F. von Schalburg, siste ledd -tage etter *sabotage*) var det folkelige navn i Danmark for de gjengjeldelsesaksjoner som tyskerne og deres danske hjelpere innledte i den siste del av besættelsen av Danmark. 

Kontrasabotasjen ble utført på ordre fra Hitler i den hensikt å gjøre den danske motstandsbevegelse upopulær i befolkningen. *Kontrasabotage* ble av danskene omdøpt til *schalburgtage*, etter Schalburgkorpset, i sin tur oppkalt etter Christian Frederik von Schalburg, som hadde vært leder av Frikorps Danmark. 

Schalburgtage var især rettet mot forlystelsesetablissementer, bl.a. Tivoli i København, bladhus og forretninger.

Referanser
----------

1. ↑  «schalburgtage — Den Danske Ordbog». *ordnet.dk*. Besøkt 27. september 2020.
2. ↑  «schalburgtage | lex.dk». *Den Store Danske* **(dansk)**. Besøkt 27. september 2020.
3. ↑  «Schalburgtage i Fredericia». *Filmcentralen – Filminstituttets streamingsite* **(dansk)**. Besøkt 27. september 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
**Schackgalerie** er et kunstgalleri i Prinzregentenstraße i München. Galleriet oppstod fra samlingen til grev A. F. von Schack og er i dag del av Bayerische Staatsgemäldesammlungen. Grev Schack var en betydelig kunstmesén i München.

Galleriets samlinger omfatter spesielt verker fra romantikken, bl.a av Arnold Böcklin, Moritz von Schwind, Franz von Lenbach, Carl Spitzweg, Carl Rottmann, Anselm Feuerbach, og andre verker av tyske landskaps- og historiemalere. Samlingen har vært uforandret siden den ble opprettet og regnes som et fint eksempel på en privatsamling fra det 19. århundre.

Bygningen galleriet holder til i ble opprinnelig oppført mellom 1904 og 1907 av Max Littmann for Kongeriket Preussens gesandtskap i Kongeriket Bayern.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sammlung Schack – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Sammlung Schack – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** ULAN **·** CiNii
 |
En **stavelsesskrift** (av og til også **stavelsesalfabet**) er et skriftsystem som består av symboler som representerer stavelser. Disse stavelsene settes sammen for å representere ord. Et symbol i en stavelsesskrift representerer vanligvis en konsonant fulgt av en vokal. I et ekte stavelsesalfabet fins det ingen systematisk grafisk likhet mellom fonetisk beslekta tegn. Det vil si at tegn for «ke», «ka» og «ko» ikke har noen likhet som indikerer den felles k-lyden.

Japansk bruker to stavelsesskrifter: hiragana og katakana. Andre språk med stavelsesskrift er amerikanske indianske språk som cherokesisk. Flere språk i det gamle Midtøsten brukte kileskrift, som er en stavelsesskrift med enkelte ikke-syllabiske innslag.

Se også
-------

* Abugida, som også baserer seg på å skrive stavelser, men der det er et slektskap mellom stavelser som har samme grunnkonsonant.

Eksterne lenker
---------------

* Omniglot – syllabaries

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
***Fjorton suger*** er en svensk film fra 2004. Filmen ble spilt inn i løpet av tre uker i Skåne sommeren 2003.

Handling
--------

Fjortenårige «Emma» er i sine egne øyne en veldig kul jente. Nå har hun begynt å omgås med sin storebrors kompiser, som er eldre enn henne. Hun kommer veldig skjevt ut. Hun møter også skateren «Aron».

Om filmen
---------

Filmen starter med at hovedpersonen, fjortenårige Emma, drar på en fest, som den eldre broren 
hennes, Markus, ikke ønsker at hun skal dra på. På festen blir hun alt for full, og sovende i en 
seng blir hun voldtatt av en av brorens kamerater. Filmen fokuserer på de indre, følelsesmessige 
konsekvensene dette får for de to hovedpersonene Emma og Markus. 
Emma finner ikke ut av hvordan hun skal takle voldtekten. Hun har lyst til å fortelle det til 
foreldrene sine og myndighetene, men hun ombestemmer seg begge ganger. Først når hun får 
bekreftelse fra Aron, en gutt som hun liker godt, på at hun er verdt kjærligheten hans, klarer hun å 
konfrontere overgriperen på sin måte. Hun knuser en flaske i hodet hans. Etterpå føler hun seg fri 
både til å bli kjæreste med Aron og til å gråte sammen med broren. 
Markus merker at det er noe galt med søsteren. Hun er plutselig blitt veldig innesluttet. Ingen av 
vennene hans vil fortelle ham hva som har skjedd. Ryktene han får høre er lite konkrete, og det 
frustrerer ham. Han går til angrep på en av ryktesprederne, og forsøker på en annen fest å provosere 
fram sannheten. Når Emma knuser en flaske i hodet på overgriperen, vennen Patrick, skjønner 
Markus sammenhengen. Han går til politiet og anmelder ham.

Rolleliste
----------

| Skuespiller | Rolle |
| --- | --- |
| Elin Ahlberg | Emma |
| Jesper Fridh | Markus |
| Andreas Karoliussen | Aron |
| Björn Månsson | Patrick |
| Catherine Jeppsson | Mamma |
| Jörgen Düberg | Pappa |
| Emily Nilsson | Lina |
| Thea Klitte | Karin |
| Thomas Hesslow | Per |
| Simon Lindell | Andy |
| David Sjöland | Daniel |
| Sara Herrlander | Julia |
| Otto Blückner | Kricka |
| Saga Gärde | Jente på politistasjon |

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Fjorten suger* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Fjorten suger* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Fjorten suger* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Fjorten suger* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Fjorten suger* på MovieMeter Rediger på Wikidata
**Djurgårdsteatern**, var et teater i Stockholm som var i drift mellom 1801 og 1929, fra 1864 i et nytt bygg. Det ble grunnlagt i 1801 og var et av få teater i Stockholm mellom 1798 og 1842, da det var kongelige teatermonopol i hovedstaden. Det anses å ha erstattet Stenborgs Teater, som ble stengt i 1799. Det var siden et av Stockholms mest velkjente teater fram til 1929.

Historie
--------

I 1795 hadde skuespilleren Abraham de Broen på Dramaten bedt om og fått kongelig tillatelse til å bygge og drive et teater for seg selv, sin frue og sine barn, et privilegium bare for dem så lenge de anvendte seg av det. I 1798 ble et kongelig teatermonopol innført som innebar at teatervirksomheten ble reservert for Dramaten og  Operaen innenfor Stockholms bygrense. Dette teateret åpnet allikevel på Djurgården i 1801. Den var et lokale for omkringreisende teaterselskap, da de besøkte Stockholm, og drev det bare på somrene. Det betydde at den ikke truet teatermonopolet; den ble også kalt "sommerscenen". 

Teateret ble først drevet av Abraham de Broen og siden av enken og sønnen hans Isaac de Broen og mellom 1815 og 1834 av skuespilleren Karl Wildner, gift med Isaacs søster Debora Aurora.

Det ble sagt om teaterets kompani at det først bestod for det meste av "tidligere betjenter og tjenestepiker", men det ble snart vanlig med gjesteopptredener av kjente aktører – mange seinere berømte skuespillere begynte også sin karriere der. Troppen spilte ikke bare i teateret, men turnerte også på landsbygden. Det beskrives som et lite teater som både var gemyttlig og mindre høytidig.

Teateret ble et "ordentlig" året rundt teater etter den store streiken ledet av Olof Ulrik Torsslow på Dramaten i 1834. Karl Wildner overlot de Broen-familiens teaterprivilegium til Torsslow og Pierre Joseph Deland. Paret Torsslow, på samme måte som andre skuespillere som fikk avskjed fra Dramaten etter streiken, opptrådte da på Djurgårdsteatern om somrene, og i Kirsteinska huset, et privateid festlokale som ble brukt til ulike tilstelninger, om vinteren. Det pågikk en debatt om å oppheve monopolet, og da Torsslow i 1841 meddelte at han tenkte å begynne med å spille teater også om vintrene i Djurgårdsteatern enten man hindret ham eller ikke, var forbudet i praksis opphevet. Det skjedde formelt i 1842.

Mange blivende teaterdirektører for reisende selskaper arbeidet her; J.A Lambert,(som 1823-30 ledet J.A.Lindqvists trupp fra 1793), Lönnbom, Bonuvier, Julius Fredrik Widerberg, (som overtok Lamberts trupp), Anders Peter Berggren, Kristoffer Svanberg, Stålberg, Djurström (som overtok Stålbergtruppen) og Hessler. 

I 1863 brant Djurgårsteatern ned, men ble bygget opp igjen 1864-66 og var siden i drift igjen fram til 1929, då den igjen brant ned.

Kilder
------

* Georg Nordensvan, "Svensk teater och svenska skådespelare från Gustav III till våra dagar; Första bandet, 1772-1842"
***Husband and Wife*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Barry O'Neil.

Handling
--------

Dick Baker arbeider for en bank, og havner i økonomiske vanskeligheter på grunn av sin kones ekstravaganse. Baker blir desperat, og tar verdipapirer fra banken, for å bruke på aksjemarkedet. Schmidt, direktør for banken, oppdager snart spekulasjonene hans. I mellomtiden er Pat Alliston, en velstående ung mann, også forelsket i Dicks kone Doris. 

Porter, Dicks yngre bror, har også oppdaget Dicks økonomiske vanskeligheter, og han klandrer Doris for disse problemene. Dagen etter faller aksjen Dick har investert i kraftig, og formuen hans blir utslettet.

Skuespillere
------------

* Ethel Clayton som Doris Baker
* Holbrook Blinn som Richard Baker
* Madge Evans som Bessie
* Montagu Love som Patrick Alliston
* Emmett Corrigan som Ralph Knight

Referanser
----------

1. ↑  HUSBAND AND WIFE
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Husband and Wife* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Husband and Wife* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Husband and Wife* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Arbitrasje** er en strategi innen økonomi og finans som handler om å utnytte prisforskjeller mellom to eller flere markeder. En kombinasjon av transaksjoner som baserer seg på ubalanse gjennomføres, og fortjenesten er differansen mellom markedsprisene. For akademikere er arbitrasje en transaksjon som ikke innebærer negativ kontantstrøm ved noen sannsynlig eller midlertidig situasjon, og positiv kontantstrøm i minst én situasjon; i korte trekk en risikofri fortjeneste. En person som bedriver arbitrasjehandel kalles for en **arbitrasjør**. Uttrykket brukes normalt i handel innen finansielle instrumenter, som f.eks. obligasjoner, aksjer, derivater, råvarer og valuta.

Dersom markedsprisene ikke åpner for arbitrasjegevinster, vil prisene konstituere såkalt *likevekt* eller et *arbitrasjefritt* marked. Arbitrasjelikevekt er en forhåndsbetingelse for generell økonomisk likevekt. Antakelsen om ingen arbitrasje brukes i kvantitativ finans for å kalkulere en unik, risikonøytral pris for derivater.

Statistisk arbitrasje er en ubalanse i forventede verdier. Et kasino har slik arbitrasje i nesten hvert tilfeldig spill det tilbyr – dette kalles normalt for *husfordel*.

Arbitrasjebetingelser
---------------------

Arbitrasje er mulig når én av tre betingelser oppfylles:

1. Den samme varen kan ikke handles til samme pris i alle markeder («loven om én pris»).
2. To varer med identisk kontantstrøm kan ikke handles til samme pris.
3. En vare med kjent fremtidig pris kan ikke handles idag til sin fremtidige pris diskontert med den risikofrie rentesatsen (eller, varen har betydelige lagringskostnader; denne betingelsen holder for korn men ikke for verdipapirer).

Arbitrasje omfatter mer enn bare å kjøpe et produkt i ett marked og selge det i et annet til en høyere pris, på et senere tidspunkt. Transaksjonene må finne sted *på samme tid* for å unngå å bli utsatt for markedsrisiko, eller risikoen for at prisene kan endre seg i et av markedene før begge transaksjonene er gjennomført. I praksis er dette bare mulig med verdipapirer og andre finansielle produkter som kan handles elektronisk.

I en forenklet verden bør en hvilken som helst vare solgt i et marked, selges til samme pris i et annet marked. Handelsmenn kan f.eks. oppleve at prisen på hvete er lavere i landbruksområder enn i byer. De kan dermed kjøpe varen billig, frakte den til et annet marked og selge den til en høyere pris. Dette er den vanligste formen for prisarbitrasje, men dette forenklede eksemplet tar ikke hensyn til kostnader for transport, lagring, risiko og andre faktorer. «Ekte» arbitrasje forutsetter at det ikke er noen markedsrisiko involvert. Dersom et verdipapir handles på mer enn én børs, oppstår det arbitrasje ved at man kjøper på den ene og selger på den andre simultant.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** BNE
 |
**Arbejdsretten** er en dansk særdomstol som ble opprettet 12. april 1910.

Domstolen behandler såkalte *rettskonflikter*. Før en sak innbringes for Arbejdsretten, vil den normalt være behandlet ved møter på arbeidsplassen mellom arbeidstagers og arbeidsgivers organisasjoner samt eventuelt ved faglig voldgift.

Sakene omhandler blant annet overtredelse og fortolkning av hovedavtaler, lovligheten av varslede kollektive konflikter, kollektiv overenskomster og tvister om de statlige forliksmennenes kompetanse. Sakene kan ikke innbringes for de alminnelige domstolene. Den enkelte lønnsmottager kan dog anlegge sak ved de alminnelige domstolene vedrørende lønnstilgodehavende.

Arbejdsretten består av et formannskap med seks medlemmer samt 43 fagrettslige dommere. Dommerne utnevnes for fem år av gangen av beskæftigelsesministeren etter innstilling fra en rekke lønnsmottager- og arbeidsgiverorganisasjoner samt offentlige myndigheter.

Se også
-------

* Arbeisretten, den norske særdomstolen for som behandler tvister knyttet til tariffavtaler.

Eksterne lenker
---------------

* Arbejdsretten.dk
* dk-arbejdsmarked.dks arbejdsmarkedsleksikon om Arbejdsretten

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
ABF-huset i Stockholm
**Arbetarnas bildningsförbund** (**ABF**) er den svenske arbeiderbevegelsens eldste og største studieforbund med tilsammen 57 medlemsorganisasjoner.

ABF ble etablert i 1912 på Brunnsviks folkhögskola av representanter for Järnvägsmannaförbundet, KF, LO, SAP, SSU, Stockholms Arbetarbiblioteksförbund og Typografförbundet. Initiativet kom fra Richard Sandler.

Blant medlemsorganisasjonene finnes foruten det sosialdemokratiske partiet og Vänsterpartiet deras sideorganisasjoner som Hyresgästföreningen, HSBs riksorganisation og PRO (Pensionärernas Riksorganisation).

Den dominerende virksomheten er studiecirkeln. Der drives med en omfattende seminarvirksomhet, og ABF har publisert tidsskriftet *Fönstret* siden 1954.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (sv) Offisiell blogg Rediger på Wikidata
* (sv) Arbetarnas bildningsförbund på Facebook Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Skilt ved Arboretum Norr (2012).
**Arboretum Norr** er et arboret like ved Baggböleforsen, et stryk i Umeälven, cirka 8 kilometer vest for Umeå sentrum i Sverige. Arboretet, som er anlagt øst for elva, utbrer seg over 0,2 kvadratkilometer. Trær opprinnelig fra ulike verdensdeler er plantet i skråningene som fører ned mot elvebredden. I området vokser mer enn 1 600 forskjellige planter og av disse stammer 280 arter fra land på den nordlige halvkule. Virksomheten har til formål blant annet å undersøke hvilke arter som egner seg på Umeås breddegrader.

På initiativ av den danske arborist Carl-Gustaf Thøgersen ble Arboretum Norr begynt anlagt i 1975 ved samarbeid mellom Umeå universitet, Sveriges landbrukshøgskole, avdeling Umeå og Umeå kommune. Formelt blir arboretet drevet av en stiftelse kontrollert av Umeå kommune. Andre kommuner, bedrifter og organisasjoner med tilknytting til landsdelen Norrland yter prosjektet støtte.

Referanser
----------

1. ↑  «7 Arboretum Norr». Arkivert fra originalen 31. mars 2014. Besøkt 30. mars 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Arboretum Norr


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Arbejdsmarkedets Tillægspension** (**ATP**) ble stiftet ved lov i 1964.

ATP er etablert som en selvstendig, selveiende institusjon ledet av et representantskap, et styre og en direksjon. Representantskapet og styret består av representanter for arbeidsmarkedets parter.

ATP er under tilsyn av Finanstilsynet.

Medlemmer av pensjonsordningen var opprinnelig alle lønnsmottagere i alderen 18–66 som enten var beskjeftiget i Danmark eller i utlandet var beskjeftiget for den danske stat, danske selskaper eller institusjoner samt på danske skip. Et obligatorisk pensjonsbidrag betales dels av medlemmene, dels av arbeidsgiverne.

Danske lønnsmottagere som arbeider mere enn ni timer ukentlig er tvunget til å innbetale til ATP. Den månedlige pensjonsutbetalingen begrenser seg til 1000–2000 kroner før skatt. ATP har valgt et noe misvisende motto: «*ATP livslang pension*». Det er i virkeligheten tale om et beskjedent tillegg til folkepensjonen, som har betydning for lavtlønnede uten annet enn folkepensjon. For lønnsmottagere med en privat eller arbeidsmarkedspensjon utgjør ATP et symbolsk bidrag til pensjonen.

I løpet av 1990-årene ble ATP-loven justert blant annet med henblikk på å inndra grupper uten beskjeftigelse.

Referanser
----------

1. ↑  ATPs styre Arkivert 14. oktober 2013 hos Wayback Machine.
2. ↑  ATPs administrerende direktør[*død lenke*]
3. ↑  ATPs historie Arkivert 13. oktober 2013 hos Wayback Machine.

Litteratur
----------

* George R. Nelson, *ATP's historie 1964-1983 i hovedtræk*, ATP, 1984. ISBN 87-981600-0-1.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
En **hovedsammenslutning** (også kalt «hovedorganisasjon») er i arbeidslivet en sammenslutning av ulike fagforbund eller landsforeninger som deler de samme politiske og faglige syn og verdier. Kjennetegnet på en hovedsammenslutning er at den er en sammenslutning av flere slike fagforbund eller landsforeninger.

Hovedsammenslutninger i Norge
-----------------------------

### Arbeidstakersiden

* I Norge er det fire hovedsammenslutninger på arbeidstakersiden:
	+ Landsorganisasjonen i Norge (LO)
	+ Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS)
	+ Unio
	+ Akademikerne

I tillegg fungerer det uavhengige fagforbundet NITO som en hovedsammenslutning i tariff- og hovedavtalespørsmål.

### Arbeidsgiversiden

* På arbeidsgiversiden er det tre hovedsammenslutninger:
	+ Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO)
	+ Hovedorganisasjonen Virke
	+ Finans Norge

I tillegg kommer KS og Spekter i offentlig sektor.

Internasjonalt
--------------

De internasjonale sammenslutningene av nasjonale fagforeninger kalles på engelsk Global Union Federations (GUF). Tidligere var betegnelsen International Trade Secretariats (ITS), men denne betegnelsen er nå foreldet.

På norsk brukes ofte betegnelsen Global fagforeningsføderasjon. Mer uformelt kalles de internasjonaler, f.eks. Metallarbeiderinternasjonalen, Tekstilinternasjonalen, etc.

De globale fagforeningsføderasjonen er sektorielt inndelt. En nasjonal fagforening kan være medlem av flere føderasjoner samtidig hvis de krysser føderasjonenes organisasjonsområde.

Eksempler på globale fagforeningsføderasjoner:

IMF – International Metalworkers’ Federation  

ITGLWF – International Textile, Garment and Leather Workers Federation  

ITF – International Transport Workers’ Federation  

PSI – Public Service International  

BWI – Building and Woodworkers International  

EI – Education International  

UNI – Union Network International  

ICEM – International Federation of Chemical, Energy, Mine & General Workers’ Unions

Lovmessig hjemmel i Norge
-------------------------

Tjenestetvistloven, som gjelder i statssektoren, stiller disse kravene til en hovedsammenslutning på arbeidstakersiden: Den må ha minst fem medlemsorgansiasjoner og representere minst 20 000 medlemmer, eller ha minst tre medlemsorganisasjoner med til sammen 40 000 medlemmer.

I Arbeidstvistloven har følgende innstillingsrett til arbeidsretten: Arbeidsgiverforening, som omfatter minst 100 arbeidsgivere, der tilsammen beskjeftiger minst 10 000 arbeidere, samt fagforening, som teller minst 10 000 arbeidere.

Eksterne lenker
---------------

* Lov om arbeidstvister, Lovdata.
* Lov om offentlige tjenestetvister, Lovdata.

| * v
* d
* r
Hovedsammenslutninger - arbeidstakersiden |
| --- |
| LO **·** Unio **·**  Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS) **·** Akademikerne |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Hovedstadsregionen** er en tidligere samlet betegnelse for Københavns og Frederiksberg kommuner samt de nedlagte Københavns, Frederiksborg og Roskilde amter. Et annet navn for samme område er **HT-området** etter det likeledes nedlagte Hovedstadsområdets Trafikselskab.

*Hovedstadsregionen* er dermed forskjellig fra Region Hovedstaden som ikke fikk Roskilde Amt med, men til gjengjeld Bornholm.

Betegnelsen Hovedstadsregionen har blitt brukt av Danmarks Statistik siden begynnelsen av 1970-tallet for å unngå forveksling med Hovedstadsområdet som nå brukes om det bymessig sammenhengende området rundt selve København – arealmessig et tydelig mindre område.

Noter
-----

1. ↑  Etter nedleggelsen av amtenes defineres området som følgende kommuner: *Københavns-*, *Frederiksberg-*, *Albertslund-*, *Allerød-*, *Ballerup-*, *Brøndby-*, *Dragør-*, *Egedal-*, *Fredensborg-*, *Frederikssund-*, *Furesø-*, *Gentofte-*, *Gladsaxe-*, *Glostrup-*, *Gribskov-*, *Halsnæs-*, *Helsingør-*, *Herlev-*, *Hillerød-*, *Hvidovre-*, *Høje-Taastrup-*, *Hørsholm-*, *Ishøj-*, *Lyngby-Taarbæk-*, *Rudersdal-*, *Rødovre-*, *Tårnby-*, *Vallensbæk-*, *Greve-*, *Køge-*, *Lejre-*, *Roskilde-*, *Solrød-* og *Stevns*.

Portal: Danmark
En **hovedminnedatabase** (engelsk: *in-memory database* eller *main memory database system*) er et databasehåndteringssystem som hovedsakelig benytter hovedminne (RAM) for datalagring. Dette står i motsetning til databasehåndteringssystemer som hovedsakelig benytter lagring på sekundærminne. Hovedminnedatabaser er raskere enn diskoptimaliserte databaser fordi disktilgang er tregere enn hovedminnetilgang, samt at de interne optimaliseringsalgoritmene både er enklere og utfører færre CPU-instruksjoner. Tilgang til data i hovedminnet eliminerer søketid når man spør etter data, hvilket gir raskere og mer forutsigbar ytelse enn disk.

Hovedminnedatabaser brukes ofte der hvor responstid er kritisk. Hovedminnedatabaser ble tatt i bruk i stor skala i midten av 2000-årene, hovedsakelig på grunn av flerkjerne-prosessorer som kunne adressere stort minne og på grunn av at RAM ble billigere.

En potensiell teknisk ulempe med datalagring i hovedminnet er volatiliteten, som gjør at data kan tapes i tilfelle for eksempel strømbrudd. Med introduksjonen av teknologi for ikke-flyktig hovedminne vil denne ulempen forsvinne.

Referanser
----------

1. ↑  «Definition: in-memory database». WhatIs.com. Besøkt 19. januar 2013.
2. ↑  Michael Vizard. «The Rise of In-Memory Databases». Slashdot. Arkivert fra originalen 1. februar 2013. Besøkt 19. januar 2013.
3. ↑  «TeleCommunication Systems Signs up as a Reseller of TimesTen; Mobile Operators and Carriers Gain Real-Time Platform for Location-Based Services». *Business Wire*. 24. juni 2002.
4. ↑  «Falling RAM Prices Drive In-Memory Database Surge». SAP. Arkivert fra originalen 4. november 2013. Besøkt 19. januar 2013.
5. ↑  «Rise of In-Memory Databases Impacts Wide Range of Jobs». *Dice.com*. 13. juli 2012.
6. ↑  «In-memory computing: what happens when the power goes out?». Besøkt 10. mars 2017.
7. ↑   Historically, RAM was not used as a persistent data store and therefore data loss in these instances was not an issue.Whole-system Persistence with Non-volatile Memories
8. ↑  The Bleak Future of NAND Flash Memory
9. ↑  AGIGARAM NVDIMM saves data through system failure
**Hans Thomas Houen** (født 29. april 1812, død 1880) var en norsk skipsreder og bankier, som i 1860–1870-årene var Skiens rikeste mann og ledende skipsreder.

Hans Houen vokste opp i beskjedne kår som sønn av en hjulmaker i Porsgrunn, og arbeidet som handelsbetjent for kjøpmann Niels Pedersen. Etter Pedersens død i 1837 overtok han som bestyrer av forretningen på vegne av enken Anne Cathrine Ludvigsen (f. 1803), som var hans kusine. I 1839 giftet han seg med kusinen, og kunne dermed etablere seg som kjøpmann i Skien. I første ekteskap hadde han en sønn, proprietær på Foss Niels Houen (1840–1892). Hans Houen utvidet forretningene betydelig ved å satse på rederivirksomhet; Krimkrigen tidlig i 1850-årene skapte gode vilkår for skipsfarten. Han eide på det meste andeler i 18–20 skip, hovedsakelig sammen med andre redere. Han drev også en stor bankiervirksomhet. Houen var per 1872 Skiens rikeste mann. Han eide gården Foss i Gjerpen på 1 700 dekar.

Han ble gift andre gang i 1843 med Dorothea Kirstine Blom (1815–1894), datter av kjøpmann i Skien Christopher (Albertsen) Blom og Gunhild Kristine Bøysen (Ording). De hadde kun et barn, sogneprest i Lunde Karl Houen (1845–1912), som var gift med Henrik Johan Paus' datter Minda. Karl ble beskrevet som meget musikalsk, og han og Minda bosatte seg senere ved Christiania der de fikk bygget villaen Frognerveien 53.

Houen ble beskrevet som beskjeden og tilbakeholden, men hadde likevel flere verv i Skien. Han var medlem av bystyret, direktør i Skiens Sparebank og i Norges Banks avdeling i Skien. Han opprettet et legat for «verdige trengende av borgerklassen i Skien» og et like stort legat for trengende av arbeiderklassen, samt noe mindre legater for fattige ved Skiens Hospital og verdige trengende av sjømannstanden. Hans Houens gate i Skien ble oppkalt etter ham i 1885. Ved sin død i 1880 etterlot Houen seg en formue på rundt 700 000 kroner; rundt 10% ble testamentert til legatene. Av den resterende formuen gikk en halvpart til enken mens den andre halvparten ble delt mellom sønnen Karl Houen og pleiesønnen Nils P. Høyer, som overtok som leder for rederivirksomheten. Nils P. Høyers mor var datter av Niels Pedersen og Anne Cathrine Ludvigsen.

Referanser
----------

1. 1 2  Høyer, Fredrik (1991). *Nils P. Høyer & son A/S*. [F. Høyer?].
2. ↑  Borchsenius, J. (1934). *Skien før branden 1886*. Fabritius & sønners forlag. s. 159.
3. ↑  Johno (1996). *Skiens gater i våre hjerter*. Genius forl. ISBN 8291645035.
4. ↑  Blom, B. (1906). *Slægten Blom fra Tønsberg*. Cammermeyer. s. 37–38.
5. ↑  Frognerveien 53
**Hans Jonas Henriksen**, på samisk **Heandarat-Hánsa** (født 28. oktober 1903 i Tana, død 4. september 1977 i Oslo), var en samisk språkmann, oversetter, kulturarbeider og regjeringsrådgiver i samiske spørsmål.

Henriksen deltok tidlig i samisk organisasjonsarbeide. Fra 1929 til 1953 arbeidet han som språkkonsulent for professor Konrad Nielsen i dennes arbeide med sin samiske ordbok, *Lappisk ordbok*. Henriksen arbeidet samtidig som oversetter til samisk, også hvor nødvendig med å utvikle samiske ny-ord for ord i moderne norsk uten eksisterende parallell i samisk. Han deltok i komiteen som i 1948 fikk godkjent sin anbefaling til en felles nordsamisk rettskrivning for Norge og Sverige.

I 1953 ble Henriksen tilsatt som leder for Samisk råd for Finnmark. Han var i 1956 med på å starte den samiske avisen Ságat, hvor han også var redaktør i periodene 1958–64 og 1966–67. I 1964 ble han leder for Norsk Sameråd. Han hadde også verv i Nordisk sameråd og Oslo sameforening og var medlem av Samisk salmebokkomite.

Henriksen fikk for sitt arbeide i 1974 Norsk kulturråds ærespris og 1974 Kongens fortjenstmedalje i gull, i 1975 ble han statsstipendiat.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk biografisk leksikon, oppført som Hans Jonas Henriksen Samisk Heandarat-Hánsa, Norsk biografisk leksikon ID Hans\_Henriksen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Rikets kulturpris til en samisk foregangsmann». *Gløtt fra Tromsø museum XXXII (Ottar; nr 88)*. Tromsø: Universitetet i Tromsø. 1976. s. 5-8.
3. ↑  (no) Hans J. Henriksen i Norsk biografisk leksikon

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Hans Heiberg | **Norsk kulturråds ærespris**(1974) | Neste mottaker:Ingeborg Refling Hagen |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
Området som utgjorde Stavanger stift på kart fra 1785.
Eneveldskongen Frederik III innførte den 1. februar 1662 en administrativ inndeling av Danmark-Norge med amt og amtsmenn i Norge til erstatning for len som inntil da var styrt av adelen. Riksdelen Norge ble delt inn i 11 amt, hvorav fire ble såkalte stiftamt, som var de gamle hovedlen som også var bispedømmer. De fire var Akershus, Bergenhus, Trondhjems stiftamt og Stavanger stiftamt med Stavanger som stiftstad.

Allerede i 1670 foreslo stattholder Ulrik Frederik Gyldenløve at den relativt nye byen Christiansand skulle være stiftstad i stedet for Stavanger, og stiftet skulle foruten hovedamtet Christiansand (Agdesiden), bestå av de underliggende amtene Stavanger og Bratsberg. Den 4. oktober 1671 ble Ove Juel utnevnt til stiftsbefalingsmann for "Christianssand eller Agdersidens hovedamt". Han var fra 1669 visestattholder i Norge og som sådan bodde han på Akershus i Norge. I 1676 ble han visekansler i det danske kanselli, og fikk Jens Toller Rosenheim som stedfortreder. Jens Rosenheim, som var en kjent jurist og sønn av borgermesteren i Christiania, Nils Nilsen Toller, og var utnevnt til amtmann i Lister amt. Han skulle "tillige i Ove Juels fravær, dog under hans direktion og efter foregående kommunikation, om noget vigtigt kunde forefalde, have indseende med Christiansands stifts hovedamt". Rosenheim ble imidlertid opptatt med utkast til den nye norske lov, og det eksisterer ingen embetsbrev fra hverken Juel eller Rosenheim.

Administrativ inndeling
-----------------------

* **Stavanger amt**
	+ Jæderen og Dalene fogderi
	+ Ryfylke fogderi
* **Mandals amt**
	+ Lister fogderi
	+ Mandal fogderi
* **Nedenes amt**
	+ Nedenæs fogderi
	+ Raabygdelagets fogderi
* Øvre Tellemarkens Fogderi
Portal: Videospill

«Flåklypa Grand Prix» har flere betydninger.

***Flåklypa Grand Prix*** er et eventyrspill utviklet av Capricornus og utgitt av CVG Distribusjon AS. Det ble opprinnelig utgitt i Norge den 1. desember 2000 til Microsoft Windows. Spillet er en samling av ulike småspill, som er fordelt på en rekke scener og sekvenser basert på handlingen i langfilmen *Flåklypa Grand Prix* fra 1975. Spilleren må gjennom en rekke aktiviteter, hvor man kan vinne forskjellige bil-deler, som kan brukes til å bygge en modell av Il Tempo Gigante.

Den originale utgivelsen av *Flåklypa Grand Prix*-spillet i 2000 var vellykket og det solgte ut sitt første opplag på 50 000 kopier i løpet av 14 dager. Året etter ble spillet utgitt på nytt i form av en «jubileumsutgave» som tilførte nye småspill og sekvenser. I 2002 vant spillet en EMMA-pris (Electronic Multimedia Awards) i kategorien «Entertainment – Kids» og fikk annenplass i kategorien animasjon. Spillet ble utgitt nok en gang i 2002, denne gangen som en «gullutgave» med medfølgende 3D-briller, som kunne brukes til nye akvitiveter og sekvenser med 3D-effekter. *Flåklypa Grand Prix* er tidenes mestselgende spill i Norge, med 380 000 solgte kopier.

I 2010 ble spillet utgitt i en utgave tilpasset Nintendo DS. I 2021 ble en modernisert utgave av spillet med tredimensjonal grafikk utgitt til Nintendo Switch og Windows.

Se også
-------

* Flåklypa Grand Prix (Nintendo DS-spill)
* Flåklypa Grand Prix (videospill fra 2021)

Referanser
----------

1. ↑  «Rekordsalg for Flåklypa». digi.no. 15. desember 2000. Besøkt 25. mars 2020.
2. ↑  «Gjensyn med Flåklypa». Verdens Gang. 6. desember 2000. Besøkt 25. mars 2020.
3. ↑  «Spill-Oscar til Flåklypa». Verdens Gang. 3. januar 2002. Besøkt 25. mars 2020.
4. ↑  «Ny runde med Flåklypa». ITavisen. 27. november 2002. Besøkt 25. mars 2020.
5. ↑  «Endelig kan du kjøre ned den bakken – i 3D». DNB Nyheter. 21. september 2018. Besøkt 25. mars 2020. [*død lenke*]
6. ↑  Jansen, Espen (29. oktober 2021). «Anmeldelse: Flåklypa Grand Prix». Gamer.no. Besøkt 4. november 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Flåklypa Grand Prix* på Internet Movie Database
Våpenet til marki av Lista tegnet av heraldikkeren Anders Thiset.
**Marki av Lista** (tidligere skrevet *Markis af Lister*) var en dansk-norsk adelstittel og er en av kun to markgrevetitler opprettet i Norge eller Danmark.

Tittelen ble opprettet 22. april 1709 av Frederik IV av Danmark og Norge for Hugo Octavius Accoramboni i Firenze. Den opphørte ved hans død.

 Våpen
------

I *Lexicon over adelige familier i Danmark, Norge og Hertugdømmerne* er våpenet beskrevet som «rødt, kantet med en af Guld og Hermelin sammensat Rand, deri en opreist sølv Grif, holdende i venstre Forben et guld Bierg, i høire et draget Sverd, fire blaae høire Skraabielker over hele Skioldemærket. Paa Skioldet en markgrevelig Krone. Hele Vaabenet er omgivet af to sammensatte Palmegrene».

Se også
-------

* Marki av Mandal

Litteratur
----------

* Helland, Amund: *Topografisk-statistisk beskrivelse over Lister og Mandals amt : Første del : Den almindelige del* 1903, Kristiania s. 630.
* Lexicon over adelige familier i Danmark, Norge og Hertugdømmerne
**John Broman** (født ca. 1958) er en amerikansk tidligere skihopper fra Duluth, Minnesota. Han deltok i verdenscupen og den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1979-1983, og var den første amerikaner som vant et verdenscuprenn. Hans eneste verdenscupseier kom i storbakken i Thunder Bay 22. februar 1981. Sammenlagt i verdenscupen var 18.-plass i 1980/81 hans beste plassering. I Hoppuka fikk han ingen toppresultater, og hadde 61.-plass i 1980/81 som beste sammenlagtplassering.

I VM i Oslo i 1982 ble han nummer 16 i storbakken, 43 (av 59 deltakere) i normalbakken, og var på det amerikanske laget som ble nummer 6 i lagkonkurransen. Han ble nummer 37 (av 47 deltakere) i VM i skiflyging i Planica i 1979 og nummer 28 (av 38 deltakere) i Oberstdorf i 1981.

John Broman ble nasjonal mester i 1976.

Referanser
----------

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* New York Times: Big Leap Forward (2. mars 1981, besøkt 13. juni 2011)
* Eastern Ski Jumping & Nordic Combined Foundation, Inc.: United States National Ski Jumping Champions 1904-1980 (besøkt 13. juni 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Broman – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**John Bromfield** (født **Farron Bromfield**; 11. juni 1922, død 19. september 2005) var en amerikansk film- og fjernsynskuespiller.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

John Farron Bromfield ble født i South Bend i Indiana. Han spilte fotball og var en fremragende bokser i college. Han tjenestegjorde i marinen under andre verdenskrig. 

### Skuespiller

I 1948 harpunerte han to ganger en hval under innspilling av dokumentarfilmen *Harpoon*. I 1948 spilte han detektiv i filmen *Sorry, Wrong Number* med Burt Lancaster og Barbara Stanwyck for Paramount Pictures. I 1953 opptrådte Bromfield med Esther Williams i filmen *Easy to Love*. Midt på 1950-tallet opptrådte han i westernfilmer, slike som NBCs *Frontier* i rollen som sheriff i episoden "The Hanging at Thunder Butte Creek". Han spilte også i skrekkfilmer, inklusive en 3D-produksjon i 1955, *Revenge of the Creature*, en episode av serien *Creature from the Black Lagoon*. John Bromfield spilte med Beverly Garland i skrekkfilmen "Curcu, Beast of the Amazon".

I 1956 spilte Bromfield politimannen Frank Morgan i en riksdekkende western/krim serie *Sheriff of Cochise*, senere bedre kjent som *U.S. Marshal*. Den virkelige sheriff i Cochise County, den gang Jack Howard besøkte settet under innspilling og utnevnte Bromfield honorær deputy. Bromfield fortalte enngang til Los Angeles Times: "About 40 million see 'Sheriff of Cochise' or 'U.S. Marshal' every week. I'd have to do about twenty-five pictures, major pictures, over a span of eight or nine years for enough people to see me in the theater who see me in one week on 'U.S. Marshal'. ... The show is seen all over the world. Television is a fabulous medium." Serien var opprinnelig skapt for created av hans medspiller Stan Jones, som opptrådte i 24 episoder som Deputy Sheriff Harry Olson.

I 1960 trakk Bromfield seg tilbake fra spilling for å produsere sport-show og arbeidet som yrkesfisker i Newport Beach, California. Bromfield var skilt to ganger, fra skuespillerinnen Corinne Calvet (1925–2001) og Larri Thomas (1932-2013).

Han døde i 2005 i en alder av 83 år av nyresvikt i Palm Desert i California og etterlot seg sin tredje kone, Mary Bromfield.

Referanser
----------

1. ↑   Find a Grave, Find a Grave 11779886, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Abbott, Peter (januar 1957). «What's New from Coast to Coast». *TV Radio Mirror*. 47 (2): 5. Besøkt 22. desember 2014.
3. 1 2  *The Washington Post*, Washington, D.C. September 26, 2005, p.
4. ↑  Internet Movie Database

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Bromfield på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) John Bromfield i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) John Bromfield på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) John Bromfield hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |