**Agostino Vespucci**, en fetter av den italienske oppdagelsesreisende Amerigo Vespucci, var en florentinsk myndighetsperson, skriver og assistent for Niccolò Machiavelli og andre. I ettertid er han mest kjent for å være den som ga identifikasjonen for modellen til Leonardo da Vincis portrettmaleri *Mona Lisa* som Lisa del Giocondo, men han er også forfatter av en rekke bevarte brev og manuskripter.

*Mona Lisa*
-----------

Notatet som ble skrevet av Vespucci i høyre marg viser til et spesifikk avsnitt i Ciceros brev.
Sikker identifikasjon til den unge kvinnen som var modell for Leonardos *Mona Lisa* har vært vanskelig å få bekreftet grunnet mangel på avgjørende samtidige kilder til informasjon om maleriet. Det endret seg ved oppdagelsen av en kommentar skrevet av Vespucci i margen til en utgave fra 1477 av Ciceros *Epistulae ad Familiares*, i dag er manuskriptet oppbevart i universitetsbiblioteket til Universitetet i Heidelberg. Oppdagelsen ble gjort av Armin Schlechter i 2005 mens han katalogiserte boken for incunabulautstilling ved biblioteket.

Den fullstendige latinske teksten i notatet er som følgende:

*«Apelles pictor. Ita Leonardus Vincius facit in omnibus suis picturis, ut enim caput Lise del Giocondo et Anne matris virginis. Videbimus, quid faciet de aula magni consilii, de qua re convenit iam cum vexillifero. 1503 octobris.»*
På norsk: «Maleren Apelles. Det er [den] måten [som] Leonardo da Vinci gjør det med alle sine malerier, som, for eksempel med minen til Lisa del Giocondo og den til den hellige Anne, mor av Jomfruen. Vi vil se hvordan han kommer til å gjøre det angående det store rådskammeret, tingen som han har akkurat kommet til avtale med gonfalonierene. Oktober 1503.»

I kommentaren bemerker Vespucci en likhet i stilen mellom Leonardo og den kjente antikke greske maleren Apelles ved at begge malerne først gjenga hodet og skuldrene til sine figurer i omfattende detaljer før de hengir seg til resten av maleriet. Som et eksempel lister Vespucci opp Leonardos arbeid på portrettet av «Lise del Giocondo» og daterer sin kommentar til «Oktober 1503». Inkluderingen av navnet og dato gjorde det mulig å validere med et senere kjent (men ofte ikke pålitelige) kilder utgitt i 1550 og skrevet av kunsthistorikeren Giorgio Vasari som hevdet at i løpet av denne perioden hadde Leonardo akseptert en bestilling fra Francesco del Giocondo for å male dennes hustru, «Mona Lisa». *Mona* var ikke ment som et navn, men som en forkortning av *madonna*, det vil si den bokstavtro italienske uttrykket for frue.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 17701983k[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   opac.vatlib.it, VcBA-ID 495/359898[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Virtual International Authority File, VIAF-ID 12119985, besøkt 25. mai 2018[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Viroli, Maurizio (2005): «Introduction» i: *The Prince*. Oxford University Press. ISBN 0-19-280426-X. s. x
5. 1 2  «Mona Lisa – Heidelberg discovery confirms identity» Arkivert 5. november 2013 hos Wayback Machine.. Heidelberg University Library. Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg. 2008.
6. 1 2 3  Probst, Veit: «Rätselhafte Mona Lisa» (på tysk). Heidelberg University Library. Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg.
7. ↑  I henhold til den tyske oversettelsen: «Der Maler Apelles. So macht es Leonardo da Vinci in allen seinen Gemälden, wie z. B. dem Antlitz der Lisa del Giocondo und der Anna, der Mutter der Jungfrau. Wir werden sehen, was er bezüglich des großen Ratssaales machen wird, worüber er sich gerade mit dem Gonfaloniere geeinigt hat. Oktober 1503». jr. Probst.
8. ↑  «Mona», *Wiktionary*
9. ↑  Nicholl, Charles (28. mars 2002): «The myth of the Mona Lisa». *The Guardian* (UK).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |