recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Nova – Fantastiske Fortellinger***, frem til 1973 ***Science Fiction-magasinet*** og i 1988 ***Terra Nova***, var et science fiction-magasin på norsk som ble utgitt av STOWA Forlag i årene 1971–1979 og 1988.

De første to numrene, september og oktober 1971, var norske utgaver av *The Magazine of Fantasy and Science Fiction*. Bladet ble deretter et separat magasin.

Redaktører i bladet var først Terje Wanberg, fra 1974 Øyvind Myhre og senere Per G. Olsen og Johannes H. Berg. Ingar Knudtsen debuterte i magasinet, som gjennom årene ellers hadde originale bidrag fra blant andre Dag Ove Johansen og Thore Hansen, samt oversatte noveller.

*Nye NOVA* (2022–)
------------------

Nettidskriftet *Nye NOVA* ble lansert 1. desember 2022. Det er redigert av Bjarne Benjaminsen og Cato Pellegrini, og har Øyvind Myhre blant bidragsyterne.

Referanser
----------

1. ↑  Willy B. (1996). *Drømmenes marked. Norske ukeblader, magasiner og hefter 1945–1995*. Oslo: Bladkompaniet. s. 142. ISBN 82-509-3561-6.
2. ↑  «Magazine of Fantasy and Science Fiction, The». *The Encyclopedia of Science Fiction* **(engelsk)**. 10. oktober 2011. Besøkt 7. desember 2022.
3. ↑  «Om oss». Nye NOVA. Besøkt 14. mars 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISSN **·** ISSN **·** ISSN
 |
**Stian André Kuznetsoff** (født Kristiansen, 1992) er en norsk fotballdommer som representerer Lommedalens Idrettslag. Han startet sin dommerkarriere i Bærum Sportsklubb i 2015 men meldte i 2018 overgang til Lommedalens Idrettslag. Han er i dag klubbens dommeransvarlig.

Dommerkarriere
--------------

Kuznetsoff debuterte som assistentdommer i Norsk toppfotball i kampen Gjelleråsen–Kråkerøy i Norsk Tipping-ligaen 29. september 2018. 1. mai 2019 debuterte han i 1. runde av NM i kampen Gjelleråsen–Lillestrøm.

6. oktober 2019 debuterte han i 2. divisjon fotball for menn (PostNord-ligaen) i kampen Oppsal–Mjølner. Han debuterte i kvinnenes øverste divisjon, Toppserien i kampen Kolbotn–Brann 22. mai 2022.

Spillerkarriere
---------------

Kuznetsoff har spillerkarriere fra Clausenengen FK, hvor han spilte i to perioder, 2000–2007 og 2008–2009.[]

Utmerkelser
-----------

* Årets assistentdommer i NFF Akershus 2019

Referanser
----------

1. ↑  Jahn Eek Hansen (26. november 2019). «Dommerpriser 2019». NFF Akershus. Besøkt 15. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Stian André Kuznetsoff – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
**Jean-Baptiste Marie Pascal Compaore** (født 12. april 1954) er en burkinsk økonom og politiker, som fra 2008 til 2018 var visesentralbanksjef for Sentralbanken for de vestafrikanske statene. Han har tidligere vært finans- og budsjettminister og økonomi- og finansminister i Burkina Faso, og var fungerende sentralbanksjef fra januar til september 2011.

Compaore er utdannet Master of Economic Sciences fra University of Lome i 1979. I 1981 begynte han ved Sentralbanken for de vestafrikanske statene (BCEAO), som leder for sentralstyret for kreditt og sentralstyret for inspeksjon. Der jobbet han fram til 1990, da han ble ansatt i Den vestafrikanske økonomiske og monetære union, som bankinspektør. 

Etter dette jobbet han i mer politiske kretser. Fra 1995 til 1996 jobbet han som rådgiver i regjeringen, som direktør i embetet for økonomiske og sosiale saker. Fram til 2000 var han generalsekretær i Statsministerens kontor, før han fra 2000 til 2002 var delegatminister. Han var finansminister fra 2002 til 2008, samtidig som han også var president ved Den vestafrikanske økonomiske og monetære unions ministerråd, og var Burkina Fasos representant ved Verdensbanken og IMF. 

I 2008 ble han utnevnt til visesentralbanksjef i Sentralbanken for de vestafrikanske statene. Philippe-Henri Dacoury-Tabley var sentralbanksjef fra samme år, og skulle sitte i en seksårsperiode, men ble avsatt etter at han nektet å anerkjenne Alassane Ouattara som president etter presidentvalget i Elfenbenskysten i november 2010, og at Outtara skal kunne disponere sentralbankens kontoer. Compaore, som var visesentralbanksjef da Dacoury-Tabley ble avsatt, overtok som midlertidig sentralbanksjef, fram til 10. september 2011, da Tiémoko Meyliet Koné formelt tiltrådte stillingen som ny sentralbanksjef. Etter dette gikk han tilbake til stillingen som visesentralbanksjef. 

I september 2018 ovetok Norbert Toé stillingen som visesentralbanksjef.

Referanser
----------

1. ↑  Lefaso.net – *BCEAO : Jean-Baptiste Compaoré remplace Justin Damo Baro*, besøkt 6. november 2011.
2. ↑  All Africa – *Succession des gouverneurs de la BCEAO – Dacoury Tabley effacé de l'histoire de la banque*
3. ↑  Sentralbanken for de vestafrikanske statene – *Organisation des Services de la BCEAO* Arkivert 10. august 2010 hos Wayback Machine. besøkt 6. november 2011.
4. ↑  «Burkinapmepmi – *Jean Baptiste COMPAORE, désigné Gouverneur par intérim de la BCEAO*». Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 7. november 2011.
5. ↑  All Africa - *UNHCR Builds Camp in Nimba for 30,000*, besøkt 6. november 2011.
6. ↑  Association of African Central Banks - *BCEAO : Mr. Tiémoko Meyliet KONE appointed Governor of the Banque Centrale des Etats de l'Afrique de l'Ouest* Arkivert 25. februar 2014 hos Wayback Machine. besøkt 6. november 2011.
7. ↑  Lefaso.net - *Norbert Toé, cadre du FMI, nommé Vice-Gouverneur de la BCEAO*, besøkt 12. juni 2022.

Eksterne lenker
---------------

* AfDevInfo – Jean-Baptiste Compaore


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Philippe-Henri Dacoury-Tabley** | **Sentralbanksjef for Sentralbanken for de vestafrikanske statene**(2011–2011) | Etterfølger:**Tiémoko Meyliet Koné** |
Alversund kirke
**Alversund prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Nordhordland prosti. Det omfattet sogn i tidligere Alversund kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Alversund kirke.

Alversunds kirkesogn er nå en del av Alver kirkelige fellesråd, og underlagt Nordhordland prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Álviðru sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Alversund antas å være lagt under Hamre prestegjeld i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Ved kgl.res. av 22. november 1884 ble Hammer prestegjeld delt i to, ved at Alversund sogn ble skilt ut som eget Alversund prestegjeld med Meland og Seim som annekssogn, det siste fra Hosanger, gjeldende fra 1. januar 1885. Lygra sogn ble overført fra Lindås prestegjeld i 1975.

Den 1. april 1992 ble Alversund delt, ved at Meland sogn ble opprettet som eget sognekall.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Alversund
* Seim
* Lygra

Referanser
----------

1. 1 2  Rygh, O. (Oluf) (1910). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 368-9.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 82.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Prestegjeld og sogn i Hordaland, arkivverket.no
5. ↑  «Nordhordland 1992.04.01». Norge;Vestland;;Alver;;;;. 1. april 1992. s. 21.
6. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Amrita** (sanskrit; devanagari: अमृत, IAST: *amṛta*), ***Amrit*** eller ***Amata*** i pali (også kalt *Sudha*, *Amiy*, *Ami*) er et sanskritord som betyr «udødelighet». Det er et sentralt konsept innenfor indiske religioner og er ofte referert til i gamle indiske tekster som en livseliksir. I Rigveda er det en av mange synonymer for drikken *soma*, drikken til devaene. Amrita spiller en signifikant rolle i *Samudra manthana*, og er årsaken til konflikten mellom devaene og asuraene som konkurrerer om amrita for å oppnå udødelighet.

Amrita spiller en varierende rolle i forskjellige indiske religioner. Ordet *Amrit* er et vanlig førstenavn for sikher og hinduer, mens dens feminine form er *Amritā*. Amrita deler mange likheter med ambrosia; begge har sin opprinnelse i en felles urindoeuropeisk religion.

Referanser
----------

1. ↑  «amrita | Hindu mythology | Britannica». *www.britannica.com* **(engelsk)**. Besøkt 13. november 2021.
2. ↑  «Soma: The Nectar of the Gods». *History of Ayurveda* **(engelsk)**. 20. april 2018.
3. ↑  Pattanaik, Devdutt (27. februar 2016). «Good deva-bad asura divide misleading». *The Times of India* **(engelsk)**. Besøkt 13. november 2021.
4. ↑  «BBC - Religions - Sikhism: Amrit ceremony». *www.bbc.co.uk* **(engelsk)**. Besøkt 13. november 2021.
5. ↑  Walter W. Skeat, *Etymological English Dictionary*
6. ↑  "Ambrosia" in *Chambers's Encyclopædia*. London: George Newnes, 1961, Vol. 1, p. 315.
**Seim** er et kontinent på den vedtlige halvkulen. det er ofte referansert som "vesten" og har en populasjon på over 4 milliarder mennesker. seim har det aller største militæret i verden og har flere "puppet states" noen av disse inkluderer: Usa, Russland, Kina, Nord korea, Japan, Bangladesh, Zimbabwe og frankrike (offisielt). Seim er verdens største trading hub og den seimske kronen er den mest stabile valutaen i verden, og har nylyg overgått den Amerikanske dollaren. 
Presidenten Viljar von hølleland er en nådeløs tyran som kontrolleren sim med en jærnneve. hab er kjent for å ha oppfunnet knuckle samdwich og er en del av neste generasjons mumle rappere. Det er mange rykter om at Viljar egentlig bare er en "puppet on a string" og den egentlige presidenen er Aleksander vonstad som er den som drar trådene bak kulissen. Aleksander er tall dark and hansome og er 189 cm høy. Atomatsenalet til seim er desidert størst i verden og har kontroll over hele verden. Seim har sin egen fotballiga der laget "Hølleland" har dominertde siste 10 årene. superstjernen Terje Hiawata Hølleland er toppscoreri ligaen og er regnet som den beste spiller oat. Han gikk for en overgangssumpå over 550 millioner euro i 2014 fra den spanske storklubben Varcelona. |Seim}} innbyggere per 1. januar 2023. Stedet har egen barneskole og kirke, bygget i 1878. 

Seim er en bygd med lang historie. Her lå det i vikingtiden en kongsgård som forbindes med Harald Hårfagre og andre konger i Norgesveldet. Ifølge tradisjonen er Håkon den gode gravlagt i Håkonshaugen på Seim. Håkonshaugen blir i dag ofte brukt som arena for diverse skuespill, men er mest kjent for sin oppsetning av Håkonarspelet. På Seim finner man også Strilamuseet i det gamle meieriet.

Referanser
----------

1. ↑  «Tettsteders befolkning og areal». Statistisk sentralbyrå. 12. desember 2023. Besøkt 12. desember 2023.

Litteratur
----------

* Bernt Tungodden. *ÅRSREVY Nordhordland Gulen bind II 2001-2002* Nordhordland Forlag, 2002 ISBN 82-90908-09-1

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon om Strilamuseet og Håkonshaugen
* Arkeologiske undersøkelser på Seim

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
Demonstrerende arbeidere marsjerer til Vinterpalasset
**Den blodige søndagen** var en hendelse den 9. januarjul./ 22. januar 1905greg. i St. Petersburg i Russland, hvor ubevæpnede, fredelige demonstranter som ønsket å overlevere en petisjon (et bønneskrift) til tsar Nikolaj II av Russland ble meiet ned av tsarens vaktstyrker. Det nøyaktige antall døde er ikke kjent, offisielle kilder på den tiden anga 96 døde og 333 sårede, mens grupper fiendtlig innstilt overfor regimet påsto at 4 000 var drept. Moderate anslag er at rundt 1 000 ble drept og såret, både av geværskudd og i panikken som oppsto.

Demonstrasjonen ble ledet av presten Georgij Gapon som var en dobbeltagent for tsarens hemmelige politi, Okhrana. Den blodige søndagen var en stor fiasko for Okhrana og en hendelse med store konsekvenser for tsarregimet, da den mangelen på respekt for vanlige menneskers liv undergravde regimet.

I kulturen
----------

Dmitrij Sjostakovitsj' ellevte symfoni, op. 103 «1905», som ble urfremført i 1957, omhandler den blodige søndagen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bloody Sunday (1905) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Liste over ordførere i Ulstein** i Møre og Romsdal.

1838-1841 Andreas Hofgaard Winsnæs

1842-1843 Nils Toresen Nedrelid

1844-1845 Martinus Mortensen Overaae

1846-1849 Hans Nicolai Wraamann

1850-1853 Martinus Mortensen Overaae 

1854-1855 Hans Nicolai Wraamann 

1855. Jon Pedersen Branda

1856-1859 Martinus Mortensen Overaae 

1860-1867 Knut Guliksen Hareide

1868-1871 Johannes Pedersen Scheide

1872-1873 Elling Ellingsen Ulfsteen

1874-1875 Lars Hansen Hareide (H)

1876-1881 Johannes Pedersen Scheide

1882-1883 Ole Johannessen Teigene (V)

1884-1895 Martinus Kolbeinsen Bjørndal (V)

1896-1897 Ole Johannessen Teigene (V)

1898-1901 Martinus Kolbeinsen Bjørndal (V)

1902-1904 Ole Johannessen Teigene (V)

1905-1910 Hans Nilsen Rise (V)

1911-1913 Arne Ingebrigtsen Grimstad (V)

1914-1922 Hans B. Osnes (B)

1923-1928 Knut Strand (V)

1929-1931 Sverre J. Lynge (V)

1932-1934 Knut Strand (V)

1935-1945 Leif H. Saunes (V)

1946-1947 Knut Strand (V)

1948. Martin Ulstein (V)

1948-1959 Knut A. Ertesvåg (V)

1960-1963 Jan Remø (H)

1964-1967 Per A. Dimmen (H)

1967. Peter K. Saunes (Ap)

1968-1975 Oskar V. Sundgot (KrF)

1976-1979 Olav B. Urke (KrF)

1979-1987 Asbjørn Flø (Sp)

1988-1993 Ottar Kaldhol (Ap)

1993-1995 Arne Walderhaug (KrF)

1995-2003 Jan Berset (H)

2003-2011 Hannelore Måseide (Ap, 2008-2011 partiløs)

2011- 2015 Jan Berset (H)

2015 - Knut Erik Engh (FrP)

Referanser
----------

1. ↑  Osnes, Hans B. (1939). «Ulstein: Ordførarar i 100-året». I Olafsen-Holm, Jørgen. *Romsdals amt, Møre og Romsdal fylke, under kommunalt folkestyre*. Ålesund. s. 959–961.
2. ↑  Utheim, John (1882). *Statistik over Storthings- og Valgmandsvalgene 1882*. Kristiania: Alb. Cammermeyers forlag. s. 24.
3. ↑  Utheim, John (1898). *Oversigt over Valgmands- og Storthingsvalgene 1897*. Kristiania: Steenske bogtrykkeri. s. 50.
4. ↑  Andersen, Thor M. (1931). *Norges ordførere 1929–1931*. Kristiania: A.M. Hanches forlag. s. 189.
5. ↑  *Norske kommunalpolitikere: Norges styresmenn*. 3. Oslo: Bokdepotet forlag. 1957. s. 86.
*Se også farfaren, misjonæren Karl Ludvig Reichelt (1877–1952)*

**Karl Ludvig Reichelt** (født 28. november 1933, død 29. oktober 2016), også kjent som **Kalle Reichelt**, var en norsk lege og dr.med.

I 1972 disputerte Reichelt for den medisinske doktorgraden ved UiO med tittelen: «An investigation into the nature and function of anionic acids, peptides, and acid-soluble proteins from brain tissue».

Han var mest kjent for sin forskning på opiode peptider i gluten og kasein som viser seg ved proteinintoleranse (hyperpeptiduri). Han også gjorde forskning på chaloner og kreft. Mye av forskingen ble gjort i samarbeid med Madlavoll skole i Stavanger og professor Ann-Mari Knivsberg på Lesesenteret ved Universitetet i Stavanger.

Etter teorien til Reichelt er det når de opioide peptidene går gjennom tarmbarrieren og inn i blodbana at det er et problem om man har mangelfull aktivitet i enkelte enzymer. Ifølge Reichelt's hypotese kan dette medføre at en person bl.a. får ADHD, autisme, schizofreni, asperger syndrom eller depresjon. Disse påstandene er ikke dokumenterte i større empiriske forsøk. På slutten av sitt liv gikk Reichelt også ut med støtte til pseudovitenskapelige hypoteser om vaksiner.

Reichelt utviklet en urinpeptid-prøve som skulle påvise eventuell proteinintoleranse. På bakgrunn av denne testen og eventuell blodprøve, skulle man da forsøksvis gås frem med å prøve ut gluten- og kaseinfri diett. Pasientforeningen Mat og Atferd (før 2018 Norsk Proteinintoleranseforening) er opprettet på bakgrunn av Reichelt sine hypoteser.

Reichelt arbeidet siden 1978 ved Pediatrisk forskningsinstitutt på Rikshospitalet, der han inntil medio 2012 var seniorforsker og rådgiver.

Karl Ludvig Reichelt fikk Kongens fortjenstmedalje i gull i 2004.

Referanser
----------

1. ↑  Desinformasjon i Morgenbladet Arkivert 23. desember 2017 hos Wayback Machine. Morgenbladet

Kilder
------

* Reichelt, K. L. (1972). *An investigation into the nature and function of anionic acids, peptides, and acid-soluble proteins from brain tissue*.
* NRK Puls 14.1.2008
* Pasientforeningen Mat og Atferd[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Karl Ludvig Reichelt i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin Rediger på Wikidata
* (en) Collected Net Articles of Kalle Reichelt, M.D Arkivert 29. oktober 2007 hos Wayback Machine.
* (no) Nytt kosthold mot atferdsvansker – Lesesenteret Universitetet i Stavanger
* (no) Når mat kan fremkalle psykoser – Apollon Forskningsmagasin 01.01.1997
* (no) Problematiske proteiner – Mat og Helse, april 2005

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** WikiTree **·** CRIStin **·** Fangeregisteret

 |
**Artem Eduardovich Novikov** (født 1987) er en kirgisisk politiker som var fungerende statsminister i Kirgisistan fra 14. november 2020 til 3. februar 2021, første visestatsminister fra 3. februar til 5. mai 2021, og første viseformann i ministerkabinettet fra 5. mai 20 mai 2021. Hans funksjonstid som fungerende statsminister startet da daværende statsminister Sadyr Japarov trakk seg for å kunne stille til valg som president.

Biografi
--------

Novikov ble født 13. januar 1987 i byen som da het Frunze, nåværende Bisjkek, hovedstaden i det daværende kirgisiske sosialistiske sovjetrepublikk. I 2007 ble han uteksaminert som økonom ved Baltic State Technical University i St. Petersburg. Etter at han returnerte til Kirgisistan i 2008 arbeidet han som praktikant og oversetter i avdelingen for investeringspolitikk i finans- og handelsdepartementet, og han fikk etter hvert en lederrolle i departementet. Fra 2011-2012 var han rådgiver for statsminister Omurbek Babanov og i 2014-2015 var han rådgiver for statsminister Djoomart Otorbajev. I mai 2017 ble han utnevnt til leder for avdelingen for finansiell og økonomisk analyse og utviklingsovervåkning ved presidentens kontor. I 2017-2017 var han finansminister. I januar 2020 ble han rådgiver for statsminister Mukhammetkalyi Abylgazjev og han fortsatte hos hans etterfølger, statsminister Kubatbek Boronov. Den 14. oktober 2020 ble han utpekt til første visestatsminister i regjeringen til Sadyr Japarov. Etter at Japarov ble suspendert fra stillingen 14. november 2020 for å kunne stille som kandidat ved det kommende presidentvalget, ble Novikov fungerende statsminister.

Novikov er etnisk russer, den femte etniske russeren som har vært statsminister i Kirgisistan. I februar 2018 bevilget regjeringen 36000 som for et tre måneders kurs i kirgisisk for Novikov. Novikov selv uttalte at ettersom russisk er offisielt språk i Kirgisistan har det ikke vært noen grunn for ham til å lære kirgisisk tidligere. Han snakket senere flytende kirgisisk, i tillegg til engelsk og tysk.

Siden september 2021 har han vært honorær premierløytnant i den kirgisiske hæren.

Referanser
----------

1. ↑  «Artem Novikov became acting Prime Minister of Kyrgyzstan». AKIpress News Agency. 15. november 2020.
2. ↑  Nazir Aliyev Tayfur (15. november 2020). «Kyrgyz premier resigns, becomes presidential candidate». Anadolu Agency.
3. ↑  «Артем Новиков начнет учить кыргызский язык. Государство выделило средства». kaktus.media. 13. februar 2018.
4. ↑  «Артем Новиков начнет учить кыргызский язык. Государство выделило средства». 13. februar 2018.
5. ↑  De-facto, Автор: Сезим МУРАТАЛИЕВА. «Артем Новиков, министр экономики: «Я бы обучился и на свои средства» » Интервью » Gezitter.org - Чтобы понимали...». www.gezitter.org.
6. ↑  «"Служу Отечеству!" Бывший первый вице-премьер Новиков получил звание старшего лейтенанта за урегулирование приграничного конфликта в Баткене». 6. september 2021.
7. ↑  «Глава РКФР Артем Новиков получил воинское звание старший лейтенант».

Eksterne lenker
---------------

* Government of Kyrgyzstan official site
* Parliament of Kyrgyzstan official site
***Den ene synger, den andre ikke*** (originaltittel: *L'une chante, l'autre pas*) er en fransk film fra 1977 regissert og skrevet av Agnès Varda som omhandler to venninner (Valérie Mairesse og Thérèse Liotard) som begge deltar i den franske kvinnebevegelsen på 1970-tallet.

Handling
--------

Handlingen i Den ene synger, den andre ikke starter i Paris i 1962, mens det fremdeles var ulovlig å ta abort i Frankrike. 17 år gamle Pauline, som er i opposisjon til sin borgerlige familie, blir kastet ut hjemmefra etter å ha skaffet sin fem år eldre venninne Suzanne (som venter sitt tredje barn) penger til å dra til Sveits for å ta abort der. Men livene deres tar forskjellige retninger, og de møtes ikke igjen før ti år senere, under en pro-abort-demonstrasjon. I mellomtiden har Pauline, som nå kaller seg Pomme, blitt vokalist i Les Orchidées (Varda har selv skrevet tekstene til gruppen) og dessuten forelsket seg i en iraner. Forholdet viser seg å bli langt fra problemfritt. Suzanne – hun som ikke synger – driver et familieplanleggingssenter i Sør-Frankrike.

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på cinemateket.no» **(norsk)**. Besøkt 1. juni 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Den ene synger, den andre ikke* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Den ene synger, den andre ikke* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Den ene synger, den andre ikke* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Den ene synger, den andre ikke* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Den ene synger, den andre ikke* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Den ene synger, den andre ikke* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Den ene synger, den andre ikke* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Den ene synger, den andre ikke* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
To bisoler på Svalbard
Bisol sett fra Tisnes utenfor Tromsø (12. juni 2009), den virkelige solen befinner seg utenfor høyre bildekant.  Foto: Peter Kaino Jensen 
En **bisol** (latin, fra gresk, **parhelion**) eller **solhund** er et nokså vanlig atmosfærisk optisk fenomen, som opptrer når sollys reflekteres fra og brytes av små iskrystaller i cirrus- eller cirrostratus-skyer. De opptrer normalt som en lys og noen ganger fargerik flekk på himmelen, omkring 22 ° til venstre, høyre eller begge sider for solen. 

For at fenomenet skal kunne observeres må skyene bestå kun av iskrystaller, hvilket krever en temperatur på omkring −40 °C. Det opptrer derfor bare i ekstremt kalde regioner eller med et skydekke på godt over 7000 m. Det er spesielt hyppig forekommende i Antarktika.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Parhelia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Parhelion – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
Elverhøy kirke
**Elverhøy prestegjeld**, inntil 1976 **Tromsøy prestegjeld**, var et prestegjeld tilhørende Tromsø domprosti. Det omfattet sogn i Tromsø kommune i Troms fylke, og hovedkirken var Elverhøy kirke.

Elverhøys kirkesogn er nå en del av Tromsø kirkelige fellesråd, og underlagt Tromsø domprosti i Nord-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

Ved kgl.res. av 24. juni 1966 ble det opprettet et nytt *Tromsøy sogn og sognekall*, bestående av de områder av Tromsøysund sogn og prestegjeld som lå på Tromsøya, gjeldende fra 1. februar 1967.

Tromsøy sogn ble delt i to kirkesogn, Elverhøy på søndre Tromsøy, og Grønnåsen på Nordre Tromsøy, gjeldende fra 1. januar 1974. Sognekirken Elverhøy har hatt en omskiftelig tilværelse siden den ble oppført som *Tromsø kirke* i 1803 på tomten hvor Tromsø domkirke står i dag. I 1856 ble kirkebygget revet og gjenoppsatt i som *Tromsøsund kirke* tvers av Tromsøysundet mot øst. Endelig, 30. november 1975 ble *Elverhøy kirke* tatt i bruk som sognekirke for Tromsøy på sin nåværende plassering, på Tromsøyas høyeste punkt, Elverhøy.

Ved kgl.res. av 23. januar 1976 ble Trømsøy delt:

> Fra den tid Kirke- og undervisningsdepartementet fastsetter blir Grønnåsen sogn i Tromsøy prestegjeld under Tromsø domprosti i Nord-Hålogaland bispedømme skilt ut som et eget Grønnåsen prestegjeld. Navnet på Tromsøy prestegjeld endres fra samme tid til *Elverhøy prestegjeld*. Tromsøy residerende kapellanembete overføres fra samme tid til Grønnåsen prestegjeld.
> 
> 
> 

Gjeldende fra 1. juli 1976.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Elverhøy

Referanser
----------

1. ↑  Omregulering av Tromsøysund prestegjeld, lovdata.no
2. ↑  *Elverhøy kirke 1803-2003*. [Elverhøy menighetsråd]. 2003. s. 31.
3. ↑  «Tromsø 1973.09.17». Norge;Troms og Finnmark;;Tromsø;;;;. 17. september 1973. s. 4.
4. ↑  «Tromsø 1975.11.05». Norge;Troms og Finnmark;;Tromsø;;;;. 5. november 1975. s. 4.
5. ↑  Forskrift om deling av Tromsøy prestegjeld, lovdata.no
6. ↑  «Tromsø 1976.07.02». Norge;Troms og Finnmark;;Tromsø;;;;. 2. juli 1976. s. 4.
7. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
8. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
For andre personer som heter Didrik Cappelen, se Didrik Cappelen.

**Didrik Cappelen** (født 19. oktober 1932 på Borgestad gård, død 25. mai 2018 i Oslo) var en norsk oberst i Feltartilleriet. Han ble gjerne kalt «Didden» til forskjell fra andre i slekten med samme navn.

Utdannelse og yrke
------------------

Etter examen artium i Skien gikk Didrik Cappelen i militærtjeneste og fortsatte i Forsvaret hele sitt yrkesaktive liv. Han gikk Krigsskolen, Stabsskolen og Forsvarets høgskole. I tillegg hadde han militærteknisk utdannelse i Danmark, hadde studert realfag og var cand. mag. i geofysikk fra Universitetet i Oslo.

Didrik Cappelen tjenestegjorde ved Tysklandsbrigaden, Brigaden i Sør-Norge, befalsskolen, skyteskolen og våpenstaben for Feltartilleriet. Han hadde en sentral rolle i utviklingen av «Odin» ildledningssystem ved Forsvarets forskningsinstitutt (FFI). Dette var et samarbeid mellom FFI, Skyteskolen for Feltartilleriet, Hærens Forsyningskommando og norsk industri. Han var også sentral i arbeidet med å utvikle feltdatamaskin NM90, laser avstandsmåler NM81, Vo-radar NM87, WERA værradar og skytedatasett NO/VGG 20. Didrik Cappelen arbeidet ved FFI fra 1987 til 2005, vesentlig med våpentekniske og ballistiske oppgaver.

Familie
-------

Didrik Cappelen tilhørte Skiensgrenen i familien Cappelen og var eldste sønn til sorenskriver Didrik Cappelen (1900-1970) og Gudrun Cappelen (1910-1997) født Knudsen, Skien.

Han var gift 1. gang med Haldis F. Lagerløf Graff-Wang og de hadde to barn: *Anna Sophie* og *Didrik*. Han var gift 2. gang med Sonja Kristine Enger født Gundersen (død 15. desember 2016).

Didrik Cappelen bodde i 1940-45 på Borgestad gård sammen med to søsken, hos sine besteforeldre Knudsen. Dette var mens hans far satt i nazi-fengsel i Oslo og moren var kurer for Hjemmefronten, samt deretter mens foreldrene i 1942-1945 var flyktninger først i Sverige og så i London.

Litteratur
----------

* Lambrecht Haugen: *Cappelen-slekten 1627-2008*, Rosendal 2008, side 107 og 110.

Referanser
----------

1. 1 2  Lambrecht Haugen: *Cappelen-slekten 1627-2008*, Rosendal 2008, side 107.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** WikiTree
 |
**Jacob Von der Lippe Hansen** (født 30. desember 1812 i Solum i Telemark, død 1886 i Skien) var en norsk teolog og bonde. Han utmerket seg med brede interesser for blant annet landbruksundervisning, vern av fortidsminner og utvikling av lokalt næringsliv. I 1844 ble han huslærer hos prosten Berg på Frosta. I 1845 stiftet han et sogneselskap for Frosta og sørget gjennom foreningen for å få i stand en boksamling, han arbeidet for dampskipsrute på Innherredsfjorden og fikk opprettet sparebank i 1848. Han medvirket ved opprettelse av sparebank i Stod og Steinkjer. Hansen sørget for å opprette landbruksskole på By gård i Egge. Hans foreldre var Hans Persen Findahl og Marie Susanne Isaksdatter.

Han ble født i bygda i 1812. I 1826 fikk han studieplass ved Skiens Lærde Skole og flyttet til Skien samme år. Etter endte studier reiste han i 1835 til Kristiania for å studere teologi. Han fullførte studiene i 1840, men fikk aldri prestekall. Isteden begynte han å arbeide for folkeopplysning i Kristiania i samarbeid med Henrik Wergeland. I 1844 flyttet han til Steinkjer. De første årene arbeidet han som huslærer på Frosta og var engasjert i å fremme interessen for lesning og boklig lærdom der.

Han engasjerte seg i vern av fortidsminner. I 1845 kjøpte han ruinene til Tautra kloster fra Karen Marthe Pedersdatter for 5 specidaler. I 1846 ga han ruinene til Fortidsminneforeningen som var blitt stiftet kort tid før. Dette var foreningens første eiendom.

Senere fikk han engasjement som bestyrer av amtets første landbruksskole. I 1870 flyttet han tilbake til Solum og virket her som bonde og maltkontrollør fram til han døde i 1886. I løpet av disse årene skulle han knytte bånd til flere av de sentrale skikkelsene i utformingen av Norge etter 1814, og selv bidra med pionérarbeid på en rekke områder.[*klargjør*]

Referanser
----------

1. 1 2  Eggen, Alb (1950). *Landbruksundervisningen i Nord-Trøndelag gjennom 100 år*. s. 25.
2. ↑  Groven, Gunnar (2000). *Ved Byafossen i fjern og nær fortid*. no#: Egge historielag. ISBN 8299279119.
3. ↑  Fjærli, Ludvig (1952). *Stod og Steinkjer sparebank*. no#: Banken.
4. ↑  *Bygdebok for Sparbu og Ogndal*. no#: Bygdeboknemnda for Sparbu og Ogndal. 1983. s. 46. ISBN 8272790238.
5. ↑  «Tautra kloster. Riksantikvarens ruinprosjekt (faktaark)» (pdf) **(norsk)**. Riksantikvaren. 2007. Besøkt 6. januar 2022.
6. ↑  *Kulturminner*. Cappelen. 1950.
7. ↑  *Til felts mot forfall*. Cappelen. 1960. s. 40.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Objektivitet:** Denne artikkelens objektivitet er omstridt. **Obs!** Endringer som mangler kildehenvisning og/eller avviker fra en objektiv fremstilling, kan bli fjernet.

**Jan-Olaf Willums**, en norsk entreprenør, miljøforkjemper og forfatter som har vært aktivist innenfor bærekraft. 

Han er en gründer innenfor teknologi rettet mot bærkraft (fornybar energi og elektrisk mobilitet).

Utdanning og tidlig karriere
----------------------------

Willums har en mastergrad fra ETH i Sveits og en doktorgrad i havteknikk og internasjonal ledelse fra Massachusetts Institute of Technology (MIT). Studiene hans inkluderte å lede et Deep Ocean Mining-prosjekt og jobbe med Mid Ocean Dynamics Experiment (MODE I) med MIT og Harvard.

Han var den første Marine Policy & Ocean Management Fellow ved Woods Hole Oceanographic Institution i Cape Cod. Denne tidlige perioden la grunnlaget for hans livslange engasjement for bærekraftig teknologi og miljøledelse.

Akademisk karriere
------------------

Jan-Olaf Willums var professor ved Norges Handelshøyskole (BI) i 1998. Han har gitt ut 7 bøker og publisert flere vitenskapelige artikler. Hans første bøker var "New Concepts in Air Pollution Research: Interdisciplinary Contributions by an International Group 20 Young Scientists", hvor "From Ideas to Actions: Business and Sustainable Development", og "The Sustainable Business Challenge: A Briefing for Tomorrow's Business Leaders" er oversatt til flere språk.

Bedrifter
---------

Willums har medvirket ved etablering og drift av selskaper med fokus på bærekraft og fornybar energi blant annet Computas (kunstig intelligens), Avenir (programvare), REC (solenergi), Think (elektriske biler), Move About (elektrisk mobilitet) og ZEM (batterier for offshore- og shippingindustrien).

Willums etablerte Inspire Invest for å finansiere og utvikle nye bærekraftige virksomheter, inkludert satsinger innen elektrisk mobilitet som Move About og ZEM.

Willums medvirket ved grunnlegging av REC.
**Matrikkelskyld** var fra 1818 til 1978 en betegnelse for eiendomsverdi. Den var grunnlaget for måling av det innbyrdes verdiforholdet mellom Norges jordeiendommer. Samtlige eiendommer i landet unntatt Finnmark, ble tildelt såkalt «skyld». Den totale skyld ble satt til 500 000 skyldmark, hver på 100 øre. Laveste skyld var 1 øre. Lovene om matrikkelskyld fra 1818 og 1863, ble opphevet ved delingsloven av 1978.

Historie
--------

Matrikkelskylden har sin opprinnelse fra starten av 1500-tallet og ble opprettet for å kunne kreve inn skatt fra de enkelte eiendommer. Hver enkelt eiendom ble tildelt en matrikkelskyld, som skulle illustrere eiendommens verdi og avkastning. I prinsippet utgjorde matrikkelskylden ca. 1/6 av årlig avkastning på gården. Matrikkelskylden ble derfor ofte satt til *huder*, *kalveskinn*, *geiteskinn* osv, alt etter gårdens produksjon. Den kunne også være satt i tønner med *korn* eller *fisk*. Den tildelte skylden ble ført inn i matrikkelen, derav navnet matrikkelskyld. Matrikkelskylden fungerte også (inntil 1800-tallet) som en slags verditakst ved salg og arveskifte. 

Matrikkelbetegnelse og matrikkelskyld ble revidert flere ganger frem til 1886, da ny matrikkellov ble innført. Alle eiendommene i landet ble da samlet verdsatt til 500 000 skyldmark, og hver skyldmark var inndelt i 100 øre. Ut fra dette ble hver enkelt eiendom tildelt matrikkelskyld. Hver kommune ble inndelt i et antall gårdsnummer som igjen ble inndelt i bruksnummer (tidligere løpenummer). Når en eiendom ble delt, ble det opprettet et nytt bruksnummer under det gårdsnummeret den ble utskilt fra, og også matrikkelskylden ble delt. 

Ved innføringen av «Delingsloven» i 1980 forsvant matrikkelskylden.

Historiske matrikkelskyldbetegnelser
------------------------------------

* Middelalder- *Bol* (1 markebol = 8 øresbol, 1 øresbol = 3 ertogbol, 1 ertogbol = 20 penningbol).
* 1400-tallet - 1838 – *Hud og kalveskinn-, smør- og tungeskyld*.
* 1838 til 1886 - *Skylddaler, ort og skilling.* (1 skylddaler = 5 ort, 1 ort = 24 skilling).
* 1886 til 1980 - *Skyldmark og øre.* ( 1 skyldmark = 100 øre).

Konverteringer
--------------

Følgende konverteringer må bare anses som veiledende, idet det ved hver matrikkelreform skulle foretas en selvstendig vurdering av den enkelte eiendom:

* 1 hud = 4 skylddaler.
* 1 skylddaler = 2 skyldmark.

Referanser
----------

1. ↑  Egil Gulbrandsen i Juridisk leksikon, Kunnskapsforlaget 1990.

Se også
-------

* Skylddelingsforretning
* Landskyld

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Et stellebord
Et **stellebord** er en liten hevet plattform laget for at en person kan skifte bleie på et barn. Det har blitt estimert at et barn vil ha byttet 2400 bleier før det har fylt 1 år, altså omtrent 6.6 bleier per dag.  «De fleste barn slutter med bleie en gang i 2-5-årsalderen».

Sikkerhet
---------

Et stellebord bør ha sikkerhetskant for å hindre at barnet faller ned når man ikke følger med. Likevel bør man aldri snu seg bort når barnet ligger på stellebord, og isåfall bør man holde en hånd på barnet i tilfelle det brått bevege på seg eller begynne å krabbe.

Offentlige toalett
------------------

Mange offentlige toaletter har stellebord i tilfelle bleieskift er nødvendig på et offentlig sted. De er vanligvis laget av hard plast og hviler på hengsler slik at de kan brettes inn i veggen når de ikke er i bruk slik at de ikke er i veien for rullestolbrukere og andre brukere av toalettet.

 Stellebord på et offentlig toalett i Japan

Se ogå
------

* Spedbarnsrom

Referanser
----------

1. 1 2  Babyverden (28. januar 2005). «Stellebord». *Babyverden.no*. Besøkt 4. mars 2024.
2. ↑  Slutte med bleie - Apotek 1
3. ↑  «Stellebord - Libero». *www.libero.no* **(norsk)**. Besøkt 4. mars 2024.
**Nevelfjell** er et fjell nær grensen mellom kommunene Øyer og Lillehammer i Innlandet fylke. Selve toppen, på 1091,5 meter over havet, ligger imidlertid bare i Lillehammer kommune. Nedenfor fjellet ligger Nevelåsen og Nevelvatnet (904 moh.) og på toppen ligger Røde Kors-hytta Nevelhytta.

Toppen er et flott utsiktpunkt med utsikt over Rondane og Mjøsa m.m. og den er utstyrt med en orienteringsplate for å lokalisere fjelltopper rundt hele horisonten. Flere turveier / skiløyper mellom Pellestova i Øyer og Nordseter i Lillehammer passerer over denne toppen.

Fjellet er nevnt for første gang i 1775 ("Nevel-Fiæld"), og forleddet er visstnok det norrøne ordet knefill m 'tømmerstokk'. (Mange fjell i Norge er blitt sammenlignet i form og høyde med staver og stokker.)

Referanser
----------

1. 1 2  «Høyeste fjelltopp i hver kommune». Kartverket. 1. september 2015. Arkivert fra originalen 15. oktober 2014. Besøkt 16. oktober 2015.
2. ↑  «Høyeste fjelltopp i hver kommune». Kartverket. 30. januar 2014. Arkivert fra originalen 15. oktober 2014. Besøkt 4. juli 2015.

Eksterne lenker
---------------

«Video av topptur til Nevelfjell fra Nordseter». YouTube. 8. januar 2010. Besøkt 17. juli 2015. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Nyrud** er et byområde i Mosjøen. Det består stort sett av tyngre næringer og lettindustri. Videre finnes skole- og boligområdet Kippermoen, boligområdet Trudvang og næringsområdet Mo.

Informasjon
-----------

Nyrud er i hovedsak et område for tyngre næringer og lettindustri. Helgelandskraft har sitt hovedkontor der.

Vest og sørvest for Nyrud ligger Mo og blant annet Helgelandssykehuset, avdeling Mosjøen, tidligere Nord-Norges Salgslag og Elveparken.

Sør og sørøst for Nyrud ligger Kippermoen. Der ligger byens ungdomsskole, Kippermoen ungdomsskole, og Mosjøen videregående skole, avdeling Kippermoen (yrkesfag). I dette området ligger også Kippermoen Idrettspark, et utstrakt frilufts- og treningsområde som foruten Mosjøhallen omfatter fotballbaner med ekte og kunstig gress, fotballøkke, løpebane og fasiliteter for tennis, badminton og kurvball.

Sør for Mo og Kippermoen ligger Trudvang. Trudvang ligger på sin side nord for Olderskog.

Galleri
-------

* Mosjøhallen. Foto: Commons-bruker Basketbread (2011)Mosjøhallen. Foto: Commons-bruker *Basketbread* (2011)
* Industribygg på Nyrud. Foto: Commons-bruker Basketbread (2010)Industribygg på Nyrud. Foto: Commons-bruker *Basketbread* (2010)
* Fotballbane i Kippermoen Idrettspark. Foto: Commons-bruker Basketbread (2011)Fotballbane i Kippermoen Idrettspark. Foto: Commons-bruker *Basketbread* (2011)

Se også
-------

* Mosjøen

  


| * v
* d
* r
Byområder i Mosjøen |
| --- |
| Byflata **·** Halsøya med Breimoen og Kulstadlia **·** Nyrud med Kippermoen, Trudvang og Mo **·** Olderskog med Aspåsen **·** Skjervengan med Hammarheim **·** Vollan med Nervollan og Baustein **·** Øya **·** Åsbyen med Halsåsen |
**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. Angitt grunn: *Bare handlingsreferat, ikke noe som viser hvorfor bok bør omtales i lesikon.*Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.

***Din vakre jævel*** er en bok skrevet av Helene Uri og Arne Svingen utgitt i 2012.

Temaet i boka er drama, kjærlighet og aldersforskjell. Robin er en snart 16 år gammel gutt, Hedvig er 25 og forlovet til Gustav. Robin er halvt norsk, halvt utenlandsk. Hedvig er norsk og bor i en fin leilighet i byen, Robin kommer fra dårligere kår. 

Det er en ungdomsroman som baserer seg på synspunktet til begge hovedpersonene. Hvert kapittel har enten synspunktet til Robin eller Hedvig, og det er den personen som da er fortelleren.

Handling
--------

Boken starter med at Robin og kompisene hans raner en tilfeldig kvinne på gata. De stjeler blant annet den store forlovelses ringen hennes. Det er ikke første gangen de raner noen, dette har de en god fremgangsmåte og rutine på for å ikke bli tatt. Robin klarer å røpe navnet til den ene kompisen som var med på ranet. Ranet er noe som preger Hedvig i stor grad i etterkant, mest fordi det var unge tenåringer som klarte å skremme henne så mye. Hedvig anmelder ranet til politiet, som fører til at Robin og kompisen blir innkalt til mekling mellom partene. 

Etter meklingen møter Robin og Hedvig hverandre, Hedvig kysser Robin, og han kysser ho tilbake. Videre utvikler denne affæren seg til noe større. De ender opp med å ha sex, de reiser på tur sammen og oppfører seg som ett normalt kjærestepar. Gjennom hele boka er det som regel Hedvig som oppsøker Robin, og tar ting videre. Mot slutten av boken planlegger Robin og Hedvig en reise til Egypt sammen, for å finansiere dette tar Robin pengene som moren hans har spart opp til en storslått bursdagsfest. Han pakker med seg tingene og drar til flyplassen. I siste liten stanser Hedvig seg selv i å dra til flyplassen.

Eksterne lenker
---------------

* Anmeldelse av Tone Luth, Oppland Arbeiderblad
**Sarah Huffman** (født 5. mars 1984) er en amerikansk tidligere fotballspiller.

Karriere
--------

Huffmans aktive karriere begynte, som flere andre amerikanske kvinnelige fotballspillere, med spill for universitetslaget Virginia Cavaliers ved University of Virginia. Etter hvert fikk hun også spille på reservelaget til W-League-laget til Washington Freedom, men det var først da hun fikk spilt andre halvdel av 2008-sesongen av Toppserien for Røa at hennes karriere tok av.

Huffman kom over til den andre halvdelen etter den svært lange OL-pausen som hadde stykket opp Toppserien i to måneder. Hennes første kamp var mot Larvik i Larvik, der hun kom inn for Trine Nordgård Stensaas i kampens siste 28 minutter. Deretter spilte hun fra start flere ganger, og tok over rollen Lise Meistad hadde gestaltet tidligere, som venstre ving. Allerede i sin andre kamp scoret Huffman, da hun satte inn 2-0 mot finske Honka Eespo. Huffman markerte seg som en storscorende spiss, og hun satte inn tilsammen fire mål på to kamper mot Kolbotn, der den ene var semifinalen i cupen. Huffman spilte en viktig rolle i at Røa så solid sikret seriegullet det året. Hun spilte også cupfinalen for Røa. Hun ble stygt taklet i første omgang, og spilte ikke opp mot sitt beste til hun ble byttet ut etter 79 minutter. Likevel var hun blant de store profilene i Røas høstsesong.

Etter oppholdet i Røa ble Huffman tilbudt plass på det nyoppstartede profflaget til Washington Freedom, men en korsbåndskade satte henne ut i nesten hele 2009-sesongen. I 2010-sesongen har Huffman fått mye spilletid, men i løpet av lagets første 18 kamper, har hun bare scoret én gang.

Meritter
--------

* 2008 – NM-gull og seriemester med Røa

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID 5a38348e[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Soccerdonna, oppført som Sarah Huffman-Wambach, Soccerdonna spiller-ID 780, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sarah Huffman – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Sarah Huffman – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Sarah Huffman – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Sarah Huffman – Soccerway Rediger på Wikidata

* (no) Sarah Huffman – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (de) Sarah Huffman – Soccerdonna Rediger på Wikidata

* (en) Sarah Huffman – FBref Rediger på Wikidata
* Profil ved Washington Freedom (det står feilaktig at hun scoret 14 mål på 13 kamper)
* Saras profil på W-League-laget til Washington Freedom[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Tadeusz Rybak** (født 7. november 1929 i Milanówek; død 7. mars 2017 i Legnica) var en polsk prelat og katolsk biskop av Legnica.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Tadeusz Rybak gikk på barneskole og gymnasium i hjembyen Milanówek, og etter endt gymnasium begynte han på presteseminaret for erkebispedømmet Wroclaw i 1948. 

### Prest

Hjelpebiskopen i Kielce, [[Franciszek Sonik]9, ordinerte ham til prest den 2. august 1953. 

Han stod i samfunnspastoralt arbeid i fire år og begynte med videreførende studier i teologi ved Det katolske universitet i Lublin i 1957, hvor han tok doktorgraden i 1962. Fra 1962 til 1977 underviste han i dogmatikk ved seminaret i Wroclaw, og han ble dets prorektor. Han var medlem av kommisjonen for presteskapet, pastoralrådet og liturgikommisjonen i erkebispedømmet. 

### Hjelpebiskop i Wroclaw

Pave Paul VI utnevnte ham til hjelpebiskop i Wroclaw og titulærbiskop av *Benepota* den 28. april 1977. Han ble ordinert til biskop av erkebiskopen av Wroclaw, Henryk Roman Gulbinowicz, den 24. juni samme år; medkonsekratorer var Władysław Miziołek, hjelpebiskop i Warszawa, og Józef Marek, hjelpebiskop i Wroclaw. .

Han var generalvikar for erkebiskop Gulbinowicz, medlem av metropolitankapittelet (1978) og dekan for katedralen (1982). I Den polske bispekonferanse var han formann for liturgikommisjonen, for presteskapet og lekmannsapostolatet.

### Biskop av Legnica

Pave Johannes Paul II utnevnte ham til den første biskop i det nystiftede bispedømmet Legnica den 25. mars 1992. 24. mai 1992 ble han innsatt i sitt bispedømme i St. Peter og Paul-katedralen.

I 2003 ble han gjort til æresborger i Legnica.

Den 19. mars 2005 innvilget pave Johannes Paul II hans aldersrelaterte avskjedssøknad.
**Denne artikkelen bygger på én eller flere primærkilder og/eller kilde(r) som er nært knyttet til artikkelens emne.** Du bør forsyne enkeltpåstandene i saken med referanser med kildehenvisninger som lar seg verifisere gjennom pålitelige, uhildede sekundær- eller tertiærkilder.
**NOFO (Norsk Oljevernforening For Operatørselskap) er den private oljevernberedskapen på norsk sokkel.**

NOFO eies av alle oljeselskap på norsk sokkel som har lete og produksjonsaktiviet. 

Organisasjonen har som formål å administrere og vedlikeholde oljevernberedskapen for operatørselskapene, som inkluderer personell, utstyr og fartøy. NOFO er den private oljeberedskapen som eies av alle oljeselskaper med letevirksomhet. 

NOFO disponerer omfattende oljevernressurser for å redusere miljøskader ved eventuelle oljeutslipp fra petroleumsvirksomheten.

De har en rekke oljevernfartøy i stående beredskap, samt en rekke mobiliserbare fartøy. Disse fartøyene er i hovedsak beredskaps- og forsyningsskip for plattformer på norsk sokkel. I tillegg til oljevernfartøyene er mange fiskefartøy samt ni redningsskøyter tilknyttet NOFO som slepefartøy.

Den kystnære beredskapen består av 67 mindre fiskefartøy.

Totalt har NOFO fem baser og to depoter langs Norgeskysten. Alle basene er utstyrt med oljevernsutstyr til samling og opptak av alle typer olje som finnes på sokkelen. Basene er i tillegg utstyrt for å kunne å drive tyngre reparasjon og vedlikehold av alt NOFO-utstyr. Basene er bemannet med vaktlag 24 timer i døgnet. Basene ligger i Tananger, på Sløvåg, i Kristiansund, i Sandnessjøen og i Hammerfest. De to depotene ligger i Hasvik og i Havøysund .

24/7/365 er det vaktgående personell fra NOFO. Det er seks vaktlag som overvåker offshorevirksomheten. 

Styreleder i NOFO er Hanne Ådland fra Vår Energi. Organisasjonen har 43 ansatte, hvorav 3 har fast tilholdssted i Hammerfest. Hovedkontoret er på Sandnes.

Referanser
----------

1. 1 2  «Om NOFO». *NOFO* **(norsk)**. Besøkt 14. januar 2018.
2. ↑  «Beredskapsressurser». *NOFO* **(norsk)**. Besøkt 14. januar 2018.
3. ↑  «Beredskapsressurser». *NOFO* **(norsk)**. Besøkt 14. januar 2018.
4. ↑  «Baser og depot». *NOFO* **(norsk)**. Besøkt 14. januar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata