recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Et enkelt konisk rullelager
Koniske rullelagre er basert på kjegler som møtes på et punkt hvor de kan rulle over hverandre uten å skli. I praksis er de bare deler av kjeglene som brkes samtidig .
Gjennomskåret konisk rullelager
**Koniske rullelagre** er rullelagrene som kan støtte aksialkreftene (dvs. de er gode trykklagre) mot radielle krefter.

Beskrivelse
-----------

Den indre og ytre ring er deler av kjegler og rullene er koniske slik at de koniske flatene møtes i et felles punkt på den viktigste aksen i lageret. Denne geometri gjør at bevegelse av kjegler forblir aksial, med ingen glidende bevegelse mellom ytre ring og rullene.

Denne koniske geometri skaper en lineær kontaktflate som tillater større belastninger enn med kulelagrene, som bare har punkt-kontakt. 

Rullene er stabilisert og holdes på plass av en flens på den indre ringen, mot som den store enden holdes de på plass av sin koniske form.

Jo større vinkler disse kjeglene har, jo større aksial kraft kan lageret bære.

Historie
--------

Den 23. mars 1895 fikk  John Scott Lincoln, en bonde og snekker fra Wilmot, Indiana patent fra United States Patent Office for sin oppfinnelse av det koniske rullelager. Hensikten med hans oppfinnelse var å få bedre ytelse av de vognhjul som han brukte på gårdeni. I 1898 fikk  Henry Timken  patent for koniske rullelager. På den tiden var Timken  en vognbygger i St. Louis og hadde tre patenter for fjærer til sine vogner, men var hans patent for koniske rullelagre som gjorde at hans selskap ble vellykket.

Koniske rullelagre var et gjennombrudd på slutten av det 19. århundre fordi lagrene som ble brukt i hjulaksler som ikke hadde ikke endret seg mye siden oldtiden. De besto av en sylindrisk ring omsluttet av en ytre ring med et smøremiddel. Uten tilstrekkelig smøring, ville lagrene mislykkes på grunn av sterk varme forårsaket av friksjon. Timken var i stand til å redusere friksjonen på sine aksellagrene ved å legge til koniske ruller som faktisk rullet mens de overførerte lasten jevnt fra aksel gjennom de herdede indre og ytre stålringer og valser - hans *koniske rullelager*.

Se også
-------

* Rullelager

Referanser
----------

1. ↑  U.S. Pat. 606,635, Roller-bearing for vehicles
2. ↑  Bearing Lubrication Whitepaper

| * v
* d
* r
Lager |
| --- |
| Rullingslager | Konisk rullelager  **·** Kulelager  **·** Nålelager  **·** Rullelager  **·** Sfærisk rullelager |  |
| Glidelager | Rådelager  **·** Sfærisk glidelager |
| Smøring | Smøremiddel **·** Viskositet |
| Øvrig | ABEC-skalaen  **·** Aksiallager  **·** Brolager  **·** Elektrodynamisk lager  **·** Friksjon  **·** Kamrullelager  **·** Lagerbukk  **·** Lineærlager  **·** Sporkulelager |
Kvitryggfonna på kartet over SvalbardKvitryggfonnaKvitryggfonnaKvitryggfonna på kartet over Svalbard
**Kvitryggfonna** er en 6 km lang og 5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Kjellströmdalen i det sørøstre Nordenskiöld Land. Isbreen er forbundet med Pålbreen i sør og Vegbreen i vest, og strekker seg mellom Glitrefjellet (902 m) og Kvitryggen i øst, og Mefarfjellet (873 m) i sørvest. I øst ligger Glitrebreen. Skillet mot den parallelle Vegbreen er den langsmale nunataken Rakekniven, og de to breene møtes igjen i nord med felles morenemasser i Reindalen. 

Breen ligger 30 km nord for tettstedet Sveagruva. Morenemassene foran breen er nesten 2 km brede og går nesten helt ned til øvre Reindalselva. Ved enden av morenemassene er det tre pingoer.

Kvitryggfonna har sitt navn etter fjellet Kvitryggen.

Referanser
----------

1. ↑  Kvitryggfonna *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt. Besøkt 11. mars 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk polarinstitutt
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Syrer og baser** |
| --- |
|  |
| Bufferløsning
Dissosiasjonskonstant
pH
Protonaffinitet
Surhetsfunksjon
Syre–base-ekstraksjon
Syre–base-reaksjon
Syrekonstant
Vannets egenprotolyse |
| **Syretyper** |
| Brønsted **·** Lewis **·** Mineral **·** Organisk **·** Sterk **·** Supersyre **·** Svak |
| **Basetyper** |
| Brønsted **·** Ikke-nukleofil **·** Lewis **·** Organisk **·** Sterk **·** Superbase **·** Svak |

En **konjugert syre**, innenfor Brønsted-Lowrys syre-baseteorien, er en kjemisk forbindelse som dannes når en syre donerer et proton (H+) til en base, med andre ord, det er en base med et hydrogenion tilsatt, som i den omvendte reaksjonen, mister den et hydrogenion. På den annen side er en **konjugert base** det som blir til overs etter at en syre har donert et proton under en kjemisk reaksjon. Derfor er en konjugert base et specie dannet ved fjerning av et proton fra en syre, ettersom den i omvendt reaksjon er i stand til å mota et hydrogenion. Fordi noen syrer er i stand til å frigjøre flere protoner, kan den konjugerte basen til en syre i seg selv være sur.

Oppsummert kan dette representeres som følgende kjemiske reaksjon:

{\displaystyle {\ce {syre{}+base<=>konjuget\ base{}+konjugert\ syre}}}

Johannes Nicolaus Brønsted og Martin Lowry introduserte Brønsted–Lowry-teorien, som foreslo at enhver forbindelse som kan overføre et proton til en hvilken som helst annen forbindelse er en syre, og forbindelsen som aksepterer protonet er en base. Et proton er en kjernefysisk partikkel med en enhet positiv elektrisk ladning; det er representert med symbolet H+ fordi det utgjør kjernen til et hydrogenatom, det vil si et hydrogen kation.

Et kation kan være en konjugert syre, og et anion kan være en konjugert base, avhengig av hvilket stoff som er involvert og hvilken syre-base-teori som er synspunktet. Det enkleste anionet som kan være en konjugert base er det solvatiserte elektronet hvis konjugerte syre er det atomære hydrogenet.

Referanser
----------

1. ↑  Zumdahl, Steven S. (2007). *Chemistry* (7th ed utg.). Boston: Houghton Mifflin. ISBN 0-618-71370-0. OCLC 85824942. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)
2. ↑  «Bronsted-Lowry theory | Definition & Facts | Britannica». *www.britannica.com* **(engelsk)**. Besøkt 1. februar 2023.
**Somdalsgata** er en cirka 1,3 km lang grusvei som går i nord–sør-retning gjennom Somdalen i Ytre Ådal, i Ringerike kommune. 

Somdalsgata tar av nordøstover fra E16, like nordvest for den lille veibrua over Somma. Vein går nordover til Nordre Somdalen (275/1), der den svinger brått østover og har Søre Somdalen (275/4) på sørsiden, og så brått nordover ved innkjøringen til Østre Somdalen (275/2). Nordre og Søre Somdalen ligger så tett at de har felles gårdstun, om det ikke var for at Somdalsgata splitter dem. Fra Østre Somdalen går veien mer eller mindre nordover til krysset med Samsjøveien, der Midtre Somdalen (275/3) ligger rett øst for Somdalsgata og sør for Samsjøveien.

Ved Østre Somdalen går det også en arm av Somdalsgata gjennom gårdstunet og sørøstover, via ei lita bru over Somma til Tørrhardsveien, som fører videre til brukene Somdalsbråten (275/18), Haugset (275/20) og Simarud (274/36). I krysset med Samsjøveien er det også avkjøring til Kristines vei og Somma skytebane mot nord.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Motregning** er en alternativ oppfyllelsesmåte til betaling for et pengekrav. Dette gjøres ved å regne to krav mot hverandre. Motregningens funksjon er å forenkle betaling og inndrivelse mellom to parter. For å kunne motregne pengekrav, det vil si opparbeide seg en *motregningsrett*, må kravene oppfylle visse vilkår:

* *Gjensidighet*; begge parter er kreditor og debitor overfor hverandre.
* *Komputabilitet*; kravene må være av lik enhet, for eksempel penger mot penger.
* Motkravet må være forfalt.
* Skyldner av hovedkravet må ha rett til å tilbakebetale.
* Det eksisterer ingen lov eller avtale mellom partene som innskrenker denne retten.

Det er sikker rett at det foreligger adgang til motregning etter alminnelige ulovfestede motregningsregler, men motregningsretten fremgår også av lov og avtale. Et eksempel på lovhjemmel for motregning er kommunelovens § 53 nr. 1 og nr. 2. Videre begrunnes motregning i prinsippet om avtalefrihet.

Motregning som rettsinstitutt har blant annet blitt begrunnet med at en slipper å gå veien om domstolene for å få tvangsinndrevet et krav mot en motvillig skyldner. Videre gir motregning sikkerhet for begge parter da kravene står mot hverandre.

Hovedargumentet mot motregning er at reglene for tvangsinndrivelse tilsidesettes. Dette er regler som beskytter skyldneren i et kravsforhold.

Referanser
----------

1. 1 2  Langfeldt, Sverre Faafeng; Bråthen, Tore (2010). «12.6 Motregning». *Lov og rett for næringslivet* **(norsk)** (17 utg.). Oslo: Focus Forlag AS. s. 487. ISBN 9788215016320. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) [Kapittel basert på et utkast av Knut Bjerve]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
**Donkervoort** er en nederlandsk sportsbilprodusent som produserer ultra-lette kjøretøy som er laget for hånd.

Selskapet ble grunnlagt i 1978 av Joop Donkervoort, en nederlandsk forretningsmann som har gjort seg kjent som eier av et svært vellykket sportsbilselskap med høy ytelse.

De har produsert en rekke biler, Donkervoort S7 (1978 til 1984), Donkervoort S8 (1984 til 1994), Donkervoort D10 (1988) – som ble produsert til Donkervoorts 10-årsjubileum – og Donkervoort D8 (1993 til 2002) som er selskapets mest vellykkede modell. Siden 2022 har selskapet avsluttet D8-produksjonslinjen og introdusert en ny modell, F22.

Selskapet er kjent for sine sportsbiler med svært høy ytelse, og på grunn av deres ultra-lette biler når noen modeller 0-100 km/t i løpet av 2,8 sekunder.

Referanser
----------

1. ↑  Donkervoort Automobielen: Delivering Pure Driving Pleasure, insightssuccess.com
2. ↑  Donkervoort more than fast cars, autoboom.co.il
3. ↑  Donkervoort models, donkervoort.com
4. ↑  Donkervoort brand history, donkiespeed.nl

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Donkervoort vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** SUDOC
 |
*Deutsche Bundesposts* frimerke *«Verfolgung und Widerstand 1933–1945»* fra 1983 symboliserer temaet med en hvit rose omgitt av piggtråd.
**Motstandsbevegelser i Nazi-Tyskland** er en samlebetegnelse for de enkeltpersoner, grupper og institusjoner som ytte motstand mot NS-regimet i det tyske riket.

Den tyske opposisjonen var ikke på noe tidspunkt koordinert på samme måte som eksempelvis den polske, den franske og den italienske motstandsbevegelsen. Den tyske motstandsbevegelsen besto av små og ofte isolerte grupper ute av stand til å etablere en politisk opposisjon, og deres mål var oftest å overbevise ledere i Wehrmacht om å iscenesette kupp mot regimet. Det feilslåtte 20. juli-attentatet er et eksempel på et slikt kuppforsøk. Også ikke-voldelig motstand fantes, som *Die Weiße Rose*, en gruppe opposisjonelle kristne studenter ved Ludwig-Maximilians-Universität i München. Medlemmene skrev og distribuerte regimekritiske løpesedler inntil flere sentrale deltakere ble henrettet i februar 1943.

Litteratur
----------

* Rudolf Bauer: *Waren damals alle Feiglinge? 1933 bis 1945 zwischen Trier und Koblenz*. Kliomedia, Trier 2009. ISBN 978-3-89890-139-0.
* Ulrich Cartarius: *Opposition gegen Hitler. Deutscher Widerstand 1933–1945*. Siedler, Berlin 1984. ISBN 3-88680-110-1.
* Hans Coppi, Stefan Heinz (red.): *Der vergessene Widerstand der Arbeiter. Gewerkschafter, Kommunisten, Sozialdemokraten, Trotzkisten, Anarchisten und Zwangsarbeiter*. Dietz, Berlin 2012. ISBN 978-3-320-02264-8.
* Helga Thoma: *Mahner, Helfer, Patrioten. Porträts aus dem österreichischen Widerstand*. Edition Va Bene, Wien 2004. ISBN 3-85167-168-6.

Referanser
----------

1. ↑  Klaus Hildebrand: *Das Dritte Reich*, Oldenbourg Wissenschaftsverlag GmbH, München, 2009, ISBN 978-3-486-59200-9, s. 96 f.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** NDL
 |
**Cecropiaspinner** (*Hyalophora cecropia*) er en nattsvermer som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae). Den er vidt utbredt i Nord-Amerika vest til Rocky Mountains og nord til den sørlige Canada.

Utseende
--------

En stor (vingespenn 125 – 150 mm) spinner med forholdsvis liten kropp og store vinger. Vingene er brune med en rød og hvit tverrstripe omtrent midt i. Innenfor denne tverrstripen sitter det en halvmåneformet, halvgjennomsiktig flekk i hver vinge. Ved spissen av forvingen er det en rund, svart flekk, langs forvingenes ytterkant en hvit siksakbord. Hannen er mer fargerik enn hunnen, kroppen og forvingenes rot er oransjerød og vingene er mer kontrastrikt fargede.

 Cecropiaspinner, hann
**Larvene** er blekgrønne med gule, blå og røde pigger.

Levevis
-------

Larvene lever først og fremst på lønn (*Acer*), men kan også finnes på mange andre planter, som or, søtmispel, bjørk, amerikaagnbøk, hickory, *Ceanothus*, amerikanesletre, oksidentkulebusk, kornell, hassel, hagtorn, *Decodon verticillatus*, *Diospyros virginiana*, smalsølvbusk, spolebusk, ask, korstorn, snøklokketre, virginiatrollhassel, valnøtt, einer, lerk, ambratre, tulipantre, leddved, kattehale, *Maclura pomifera*, eple, *Morella cerifera*, sumptre, virginiahumlebøk, hvitmorbær, klosterpion, klatrevillvin, amerikaplatan, poppel, *Prunus*, pære, eik, *Rhus*, *Ribes*, *Rubus*, *Salix*, hyll, spirea, syrin, lind, alm og korsved.

Som vanlig hos påfuglspinnere sitter hunnen mest i ro og sender ut feromoner, som hannen med sine fjærformede antenner er meget følsom for. Hannene flyr om natten og kommer gjerne til lys.

Referanser
----------

1. ↑  G.S. Robinson m.fl. (2010). «HOSTS - a Database of the World's Lepidopteran Hostplants». Natural History Museum. Besøkt 19. oktober 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *cecropiaspinner* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *cecropiaspinner* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *cecropiaspinner* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Hyalophora cecropia* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Hyalophora cecropia* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Hyalophora cecropia* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**XHTML** (*Extensible HyperText Markup Language*) er et markeringsspråk som følger XML-standarden istedenfor SGML som HTML bygger på. Forskjellen fra HTML er at XHTML er et mer fleksibelt språk og har strengere syntaksregler enn HTML. 

XHTML kan sees som en utvidet utgave av HTML 4.0 og er både etterfølger av HTML og en separat parallell (anbefalt) standard. XHTML vurderes av mange som «aktuell versjon» av HTML, men W3C fortsetter å anbefale både bruken av XHTML 1.1, XHTML 1.0, og HTML 4.01 for publisering på verdensveven.

Behovet for en strengere versjon av HTML oppstod fordi innhold på verdensveven skal leveres til mange slags maskiner (bl.a. små skjermer) og løs HTML skapte mye unødig kompleksitet i syntaks.

Noen begreper i XHTML-sammenheng
--------------------------------

*Attribute* er en parameter til et element, som er beskrevet i DTDen. Mulige verdier, eventuelt standardverdier av attributtet, er definert i DTDen.

*DTD*   definisjon av en dokumenttype. En DTD er en samling av XML-beskrivelser som definerer struktur, elementer og attributter som er tilgjengelige for et dokument som er laget med XHTML.

*Document* er en datastrøm som er strukturert slik at den inneholder informasjon organisert i henhold til den tilknyttede DTDen.

*Element* er strukturenheten som er definert i DTDen. Elementets innholdsmønster er definert i DTDen

*Implementation* er et system som tilbyr en samling av muligheter som støtter denne spesifikasjonen

*Parsing* er måten dokumentet blir skannet, og informasjonen i dokumentet er filtrert, etter hva elementene tilsier

*Rendering* (visning) er en betegnelse på dokumentets presentasjon for sluttbruker, og det gjelder ikke nødvendigvis bare synlig visning, det kan for eksempel også være lyd.

*User Agent* er implementeringen som tar imot og prosesserer (tolker) XHTML-dokumenter.

*Validation* er den prosessen med hvilken dokumentet sjekkes og sammenlignes med den DTD som tilhører dokumentet.

*Well-formed* – Et dokument er bra formet hvis det er strukturert ifølge spesifikke regler, i dette tilfelle regler definert i XML

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) XHTML – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) w3schools
* (no) Norsk Webforum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
**Filmmuseum Berlin** ligger på Potsdamer Platz i Berlin, og ble åpnet i september 2000. Det viser objekter fra hele den tyske filmhistorien, bl.a. filmplakater, fotografier, kostymer, arkitekturskisser og rekvisitter. Særlig oppmerksomhet vies til Marlene Dietrich, hvis betydelige privatsamling museet eier.

Museet har også et bibliotek med et omfattende tilbud av filmlitteratur og fagtidsskrifter, bl.a. viktige tidlige tidsskrifter som *Der Kinematograph*, *Lichtbild-Bühne* og *Film-Kurier*.

Sommeren 2006 ble det også åpnet et fjernsynsmuseum i filmmuseet.

Ved siden av sine permanente utstillinger har museet spesialutstillinger. I forbindelse med den internasjonale filmfestivalen i Berlin arrangeres det hvert år en utstilling med tema knyttet til filmfestivalen.

Eksterne lenker
---------------

* www.filmmuseum-berlin.de Arkivert 17. mai 2007 hos Wayback Machine.

Portaler: Film | Kunst | Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
Kvitsøy kringkaster 1991-1992
Kvitsøy kringkaster i 2003
**Kvitsøy kringkaster** var et kringkastingsanlegg bygget i 1981-1982 på Kvitsøy utenfor Stavanger. Anlegget ble bygget for å erstatte mellombølgesenderen Stavanger radio på Ullandhaug og kortbølgesenderne ved Fredrikstad kringkaster.
Anlegget hadde blant annet en 1200 kW mellombølgesender. Senderanlegget var etter bygging det kraftigste i Nord-Europa. I tillegg kom flere 500 kW kortbølgesendere for utsending av kringkastingssendinger til sjøfolk og nordmenn i utlandet, den såkalte utenlandssendingen til NRK.

Mellombølge
-----------

Antennemasten for mellombølgen var ca. 115 meter høy. Anlegget ble plassert like ved havet fordi radiobølger ledes godt over og gjennom havvann. En ulempe med plasseringen er værforholdene ved Nordsjøen, med stormer og mye regn. Under slike forhold ruster installasjonene fort. I tillegg kunne det det være problematisk å opprettholde en stabil strømforsyning. Anlegget kunne bruke opp til fire ganger så mye strøm som resten av øysamfunnet til sammen. Derfor ble det lagt to sjøkabler for strøm som sikring mot strømavbrudd. Ved ett tilfelle ble det brudd på begge kablene, og en måtte benytte strømaggregat.

Mellombølgefrekvensen er 1 314 kHz.

Det later til at mellombølgesenderen ble slukket i all stillhet i slutten av juni 2006.

Kortbølge
---------

Kortbølgeanlegget avløste delvis Fredrikstad kringkaster, men dekte ikke alle senderretninger. Mot slutten av 1980-årene ble Sveio kringkaster nord for Haugesund bygget. Sveio dekte de manglende senderretningene og Fredrikstad kringkaster ble nedlagt.

I desember 2011 ble det meldt at antennene skal rives. 
 Arkivert 6. desember 2011 hos Wayback Machine.

Den 30. mai 2012 begynte rivingen av kringkasteren.

Eksterne lenker
---------------

(en) Kvitsøy Medium Wave Transmitter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Bilde og tekniske detaljer www.waniewski.de
* RADIO NORWAY INTERNATIONAL 1938-2003
* Bernt Erfjord: Norske Kringkastingssendere
* Oversikt over Norske Kringkastere utarbeidet ved samarbeid mellom DX-Listeners' Club (DXLC) og Just N. Qvigstad

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Cyclommatus murutiorum*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor til stor (hannen 47-74 millimeter lang), metallisk farget hjortbille. Arten er svært variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst). Hode og forkropp er rødbrune, dekkvingene gulbrune, begge med en bronseaktig, metallisk glans. Store hanner har lange, nokså rette mandibler, disse har en innoverrettet tann nær roten, en nedoverrettet tann litt utenfor midten, og ber fint sagtakkede i spissen. Hos de største hannene er mandiblene nesten like lange som kroppen. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Hodet har ikke sidekjøler, men er tett og kraftig punktert på sidene. Pronotum er omtrent dobbelt så bredt som langt, og utvider seg forover, med to ovale groper. Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, tofarget med mørk forkropp og brunrøde dekkvinger, i motsetning til hannen er kroppen tydelig punktert, svært blank.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er bare kjent fra Sabah på Borneo, der den lever i fjellområdet Crocker Range.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatus* (i snever forstand)
								- ***Cyclommatus murutiorum*** Ikeda & Katsura, 2001

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* (en) *Cyclommatus murutiorum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Cyclommatus murutiorum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Kulturhuset Sentrum** i Ytre Arna i Bergen kommune er et av landets største lagsdrevne kulturhus. Siden 1973 har huset vært eid av Interesseselskapet Samhold, som består av frivillige lag og organisasjoner. Selve huset ble bygget av Arne Fabrikker. Etter noen års planlegging ble grunnsteinen nedlagt 24. mai 1895.[]

Huset stod på det nærmeste ferdig i 1946, og ble da tatt i bruk som administrasjonsbygg for trikotasjefabrikken Arne Fabrikker. I 1951 ble Bernhard Greves freskomaleri i festsalen ferdig, en komposisjon med motiver fra nordisk mytologi, fra skapelsen til ragnarok. Dette ble feiret med en stor innvielsesfest.

Kulturhuset Sentrum blir brukt til arrangementer av ulike typer, og Bergen offentlige bibliotek har en filial i bygget. Storsalen har plass til ca. 330 personer i konsertoppsett.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Kulturhuset Sentrum | Bergen byleksikon». *www.bergenbyarkiv.no*. Besøkt 20. desember 2020.
2. ↑  «Innsikt | Ytre Arna Museum» **(engelsk)**. Besøkt 20. desember 2020. «Om Kulturhuset Sentrum (---) Huset vart bygt av Arne Fabrikker som administrasjonsbygg. Det blei teke i bruk til hundreårsjubileet for A/S Arne Fabrikker i 1946. Bernhard Greve (1886-1962) sine al fresco-måleri var fullførde i 1951, og bygget vart då offisielt innvigd med stor festivitas.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon
 |
**Kulturminneåret 2009** var et markeringsår, utpekt av Regjeringen for å gi arbeidet med kulturminner et ekstra løft. 

Året fokuserte på *hverdagens kulturminner* og tok sikte på å gjøre de ulike sider ved kulturarven og alle mulighetene den rommer tydelig for publikum. Regjeringen ønsket å stimulere til engasjement og oppmerksomhet rundt mangfoldet i kulturarven. 

Kulturminneåret 2009 markerte at viktige deler av de uerstattelige kulturminnene er sikret og at både offentlig og privat sektor, så vel som befolkningen, ser hvilke verdier kulturminnene rommer og tar dem i bruk. Anbefalingen om et kulturminneår ble gitt i Stortingsmelding nr. 16 (2004–2005) *Leve med kulturminner*. Regjeringen ønsket at kulturminneåret skal gjennomføres gjennom et tett og godt samarbeid mellom frivillige, offentlige og private organisasjoner. 

ABM-utviklings satsing i Kulturminneåret 2009 er databasen Digitalt fortalt som de håper skal vokse til en stor fortellingsbase som viser bredden og variasjonen i begrepene kulturminner og kulturarv. Denne databasen skal ha et liv lenge etter kulturminneåret.

Kulturminneårets sekretariat var plassert i Norges kulturvernforbund.

Litteratur
----------

* Hansen, Lars Emil: *Hverdagslivets kulturminner. Kulturminneåret 2009 på Oslo Museum[*død lenke*].* I Byminner nr.1-2009, s.2-7

Eksterne lenker
---------------

* Kulturminneåret 2009
* Digitaltfortalt
**«Deep in the Heart of Texas»** er en amerikansk populærmusikksang fra 1941, skrevet av Don Swander (melodi) og June Hershey (tekst). Den utdyper merittene til delstaten Texas.

Sangen ble spilt inn av Perry Como med Ted Weems and His Orchestra 9. desember 1941 for Decca Records i Los Angeles. B-siden var «Ollie Ollie Out's In Free».

Den første innspillingen var med Alvino Rey 21. november for Bluebird. Andre artister som spilte inn sangen innbefatter Bing Crosby med Woody Herman & His Woodchoppers, Ray Charles, Hank Thompson, Bob Grant, George Strait samt Nickel Creek. 

Sangtittelen ble lånt til navnet på en westernfilm fra 1942 med Johnny Mack Brown i hovedrollen. Han spilte en mann var medvirkende til å gi tilbake Texas til USA etter Den amerikanske borgerkrigen. Tex Ritter og the Jimmy Wakely Trio fremførte tittelsangen. Gene Autry fremførte sangen i filmen *Heart of the Rio Grande* (1942).

I 1942 nedla BBC forbud mot Crosbys versjon av sangen i arbeidstiden, fordi dens smittende melodi kunne få krigstidens fabrikkarbeidere til å slå voldsomt med deres redskaper i takt med sangen istedenfor å arbeide.[1]

Svensk versjon
--------------

Dan Ryde har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Jag ä' ingen Cartwright».

### Innspilling

* Thore Skogmann, Sven-Olof Walldoffs orkester. Utgitt på EP-platen *Jag ä' ingen Cartwright* (Polka Reords POLKA 1) i 1962.

Listeplassering
---------------

Versjonen til Perry Como lå på toppen av Your Hit Parade i fem uker i 1942.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Decca Records-diskografi over Perry Como
* RockListMusic - Liste over plater forbudt av BBC
Kart over nasjonalparken
**Lassen Volcanic nasjonalpark** er en nasjonalpark i delstaten California, USA. Parken ble etablert 9. august 1916, og er på 429 km². De viktigste naturattraksjonene i nasjonalparken er det vulkanske fjellet Lassen Peak og landskapet rundt det.

Den vulkanske aktiviteten i området skyldes at Gordaplaten presses under den nordamerikanske kontinentalplaten (se også San Andreas-forkastningen). Området er ett av de få områdene i verden hvor fire ulike typer vulkaner finnes: pluggdom, skjoldvulkan, kjeglevulkan og stratovulkan.

Europeerne som kom til området på 1800-tallet brukte fjellet som et landemerke. En av de første innvandrerne var en dansk smed ved navn Peter Lassen som bosatte seg i Nord-California på 1830-tallet. Lassen Peak er oppkalt etter ham. 

Området der nasjonalparken ligger i dag ble først gitt navnet Lassen Peak Forest Preserve. Lassen Peak ble erklært som et National Monument i mai 1907 av daværende president Theodore Roosevelt. 104 594 hektar av parken regnes som villmark. National Park Service forvalter villmarken i tråd med Wilderness Act fra 1964.

Mellom mai 1914 og frem til 1921 skjedde det en rekke både små og store utbrudd fra vulkanen i nasjonalparken. Disse hendelsene skapte et nytt krater og pøste ut lava og en del aske. På grunn av advarsler på forhånd om at vulkanen ville få utbrudd ble ingen drept, men flere hus i området ble ødelagt. Det var på grunn av alle utbruddene at området ble erklært som nasjonalpark i 1916.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lassen Volcanic National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Lassen Volcanic National Park – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Nasjonalparker i USA |
| --- |
|  | 
* Acadia
* Amerikansk Samoa
* Jomfruøyene
* Arches
* Badlands
* Big Bend
* Biscayne
* Black Canyon of the Gunnison
* Bryce Canyon
* Canyonlands
* Capitol Reef
* Carlsbad Caverns
* Channel Islands
* Congaree
* Crater Lake
* Cuyahoga Valley
* Death Valley
* Denali
* Dry Tortugas
* Everglades
* Gates of the Arctic
* Gateway Arch
* Glacier
* Glacier Bay
* Grand Canyon
* Grand Teton
* Great Basin
* Great Sand Dunes
* Great Smoky Mountains
* Guadalupe Mountains
* Haleakala
* Hawaii Volcanoes
* Hot Springs
* Indiana Dunes
* Isle Royale
* Joshua Tree
* Katmai
* Kenai Fjords
* Kings Canyon
* Kobuk Valley
* Lake Clark
* Lassen Volcanic
* Mammoth Cave
* Mesa Verde
* Mount Rainier
* New River Gorge
* North Cascades
* Olympic
* Petrified Forest
* Pinnacles
* Redwood
* Rocky Mountain
* Saguaro
* Sequoia
* Shenandoah
* Theodore Roosevelt
* Voyageurs
* White Sands
* Wind Cave
* Wrangell-St. Elias
* Yellowstone
* Yosemite
* Zion

 | USAs flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** GNIS
 |
***Cyclommatus giraffa*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor til stor (hannen 30-78 millimeter lang), rødbrun hjortbille. Arten er svært variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst). Kroppsformen er noe mer langstrakt enn hos mange beslektede arter. Store hanner har lange, nokså rette mandibler, disse har markerte render langs kantene, uten tenner bortsett fra på undersiden, tett sagtakkede i spissen. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Hodet har ikke sidekjøler, men en vag, U-formet tverrkjøl. Pronotum er mye bredere enn langt, og utvider seg forover. Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, tofarget med mørk forkropp og brunrøde dekkvinger, i motsetning til hannen er kroppen tydelig og tett punktert.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er bare kjent fra Sabah på Borneo, der den lever i fjellområdene Crocker Range og rundt Kinabalu.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatus* (i snever forstand)
								- ***Cyclommatus giraffa*** Möllenkamp, 1904

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* (en) *Cyclommatus giraffa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Deer Island, i Bostons havn, 2008.
Deer Island var en øy opprinnelig
**Deer Island** er en halvøy i bukten Boston Harbor i Massachusetts. Den ble i 1996 del av Boston Harbor Islands National Recreation Area. Selv om den fortsatt i navnet kalles en øy, så har Deer Island vært knyttet til fastlandet etter at den tidligere Shirley Gut-kanalen, som en gang skilte øya fra byen Winthrop, ble fylt inn av den såkalte New England-orkanen i 1938.

I dag er Deer Island mest kjent for Deer Island Waste Water Treatment Plant.

Øya har en permanent størrelse på 0,75 km² samt en tidevannssone på ytterligere 320 000 m².[] To tredeler av øyas areal er del av renseverket som behandler avløpsvann fra 43 nærliggende steder og er et av de største anleggene av det slaget i USA. Resten av øya består av parkmark som omgir renseverket og tilbyr promenader, jogging, sightseeing, piknik og fiske.

Dear Island har tidligere vært sted for en interneringsleir for rundt 500 indianere under kong Philips krig på 1670-tallet og for fengselet Deer Island House of Correction som eksisterte mellom 1896 og 1991.

Referanser
----------

1. 1 2  «Islands You Can Visit - Deer Island». Boston Harbor Islands Partnership. Arkivert fra originalen 26. august 2006. Besøkt 21. august 2006.
2. 1 2 3  «Deer Island Factsheet». Boston Harbor Islands Partnership. Arkivert fra originalen 29. juni 2006. Besøkt 21. august 2006.

Litteratur
----------

* Justin Winsor, C. F. Jewett. *The memorial history of Boston, including Suffolk County, Massachusetts. 1630-1880*. Boston: Osgood.
* *Some Events of Boston and Its Neighbors*, printed for the State Street Trust Company, Boston, Massachusetts, 1917.
* "The Islands of Boston Harbor", in *Some Events of Boston and Its Neighbors*, Chapter 4, printed for the State Street Trust Company, Boston, Massachusetts, 1917.
* United States, National Park Service, and Boston Support Office. Boston Harbor Islands: A National Park Area: General Management Plan. Boston, Mass: National Park Service, Northeast Region, Boston Support Office, 2002.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Deer Island, Massachusetts – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS
 |
**Lasse Weeden** (født 18. oktober 1972) er en norsk bassist. Han har jobbet mye som frilansmusiker innen flere genre i ulike sammenhenger. 

Weeden har vært medlem av det norske rockebandet BigBang. De spilte inn albumet Too Much Yang i 2007, med Lasse Weeden som hovedbassist. Han forlot bandet høsten 2007 og ble erstattet av Øyvind Storli Hoel. 

Han har også spilt med blant andre Mira Craig og Terje Nordgarden.

Weeden har sammen med Thomas Lønnheim (Ralph Myerz and the Jack Herren Band) satt sammen et band til reggae-vokalisten Nico D.

På 90-tallet gjorde han flere jazz-gigs på steder som Kristiania, Rebekka West, Cosmopolite og Smuget. Han fikk spille med erfarne musikere som for eksempel hans far, Paul Weeden, Jacob Young og Christian Reim.

Han var med å starte Bushman sammen med Banjo Mosele, som ble en live–suksess, også hos Rikskonsertene. Navnet spiller på Banjo Mosele som gjenværende medlem av Bushmen Don't Surf. De spilte sørafrikansk funk/highlife/jazz med musikere fra bandet til Hugh Masakela. 

Lasse Weeden har spilt i lengre perioder i USA.
Han jobbet blant annet som session-bassist i studiomiljøet i Los Angeles.

Han har turnert og/eller jobbet med artister som "Little" Earl Wilson, Freddy Dahl, Da Bushmen, Brothers, Paul Weeden, Daryl Barber, Karpe Diem, Nissa Nyberget, Marius Müller, Equicez, Noora Noor, Jacob Young, Ray Phiri, Paolo Vinaccia, Bendik Hofseth, BigBang, Bjørn Vidar Solli og flere.

Han startet garden of weeden i 2004:

* Lasse Weeden: bass, vocals, noise/sampling
* Andreas Bratlie: drums, perc, beatbox
* Andre Viervol: Keys, sampling
* Bjørn Sollie: guitar, vocals
* Haakon Rasmussen: vocals, perc, bass, drums

  

Lasse satte sammen bandet til R&B-artisten Mira Craig og spilte med henne i hele 2006.
Han er også medlem i bandet ALB.

Han er for tiden involvert i flere rocke-, fusion- og funk–prosjekter.

Diskografi
----------

### Bigbang

Album
* *Too Much Yang* (2007)
* *Something Special – The Best of Bigbang* (2007)

Singler/EP-er
* *I Don't Wanna* (2007)
* *Hurricane Boy/L.A. Song* (2007)

### ALB

* *Lupus Island* (2006)

### Deltar på

* Richard Nygaard: *The Book of Vast Ideas* (2004)
* Eivind Sander: *Mellom fjord og fjell* (2004)
* Mira Craig: *Tribal Dreams* (2007)
* Nordgarden: *The Path of Love* (2008)
* Mira Craig: *Ghetto Fairytale* (2009)
* Heilo: *Norsk brygg* (2010)

Eksterne lenker
---------------

* Andreas Ljones Band
* Lasse Weedens MySpace side

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Discogs
 |
**Lassie n the Lads** [sic] var en norsk musikkgruppe stiftet i 1997 i Stjørdal. Gruppa spilte musikk som best kan karakteriseres som irskinspirert folkrock og har blant annet spilt på Sommerfestivalen i Selbu samt Skagen Festival og Tunø Festival i Danmark.
Gruppa lanserte sitt eneste album, *Storyteller*, i 2008. I 2009 ble bandet oppløst.
Bandet hadde en gjenforeningskonsert i 2017 i Stjørdal. Denne fant sted i en for anledningen utsolgt storsal i Kimen Kulturhus.

Medlemmer
---------

* Øystein Berntsen: Vokal
* Ann Helen Stamnsve: Fiolin
* Kay Jonny Kristiansen: Gitar
* Per Ivar Moum: Bass
* Kjartan Klingen: Trommer

Diskografi
----------

Album
* *Storyteller* (2008)

Singler
* *Hallo! Det e' live!* (2002)
* *Storytellers* (2005)
* *Life is Great* (2006)
* *The Storyteller* (2008)

Deltar på
* Norsk Rekord: *Keep the Dream Alive* (2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lassie n the Lads på Discogs Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** Discogs
 |
Løypemaskin
Løypemaskin med frontskjær og bakmontert slede.
**Løypemaskiner**, **tråkkemaskiner**, **preppemaskiner** eller **løypeprepareringsmaskiner** er beltekjøretøy som blir benyttet for å jevne til og pakke sammen snøen i skiløyper. De blir også benyttet til transport av varer og mennesker.

Oppbygging
----------

Maskinene har brede gummibelter og er utstyrt med frontskjær og en bakmontert slede med flere skjær. Maskinene jevner snøen med frontskjæret og pakker snøen sammen med beltene. Til slutt kommer den bakmonterte sleden som jevner snøen og lager skispor. Sleden kan også ha en fres som graver opp snøen i overflateskiktet. At snøen ble pakket sammen fører til at løypene blir mer holdbare. 

Løypemaskiner har lavt tyngdepunkt, slik at de kan benyttes i bratte skråninger. De brede beltene gjør at maskinene kan ta seg frem i skråninger med opp til 45o stigning. Vekten varierer fra 5 til 12 tonn, så det kreves en kraftig motor for å ta seg frem i dyp snø og bratt terreng. Dieselmotorer med effekt fra 120 til 460 hk er vanlige. Hydrostatisk transmisjon er vanlig og maskinene blir styrt ved å endre oljestrømmen, slik at den blir forskjellig på venstre og høyre side. Ved kjøring i nedoverbakke blir motoren benyttet som motorbrems. Farten kan reguleres trinnløst fra null til rundt 20 km/t. 

Maskinene kan utstyres med ymse tilleggsutstyr, som vinsjer, kraner og diverse typer freser. Maskinene kan også utstyres med GPS-enhet som kontinuerlig rapporterer posisjon, slik at løypekart på internett kan oppdateres med preppestatus i tilnærmet sanntid.

Miljøpåvirking
--------------

At snøen blir pakket sammen under løypene fører til at det tiner senere om våren og telen blir dypere.

Produsenter
-----------

* Camoplat Industrial (Bombardier)
* Kässbohrer (PistenBully)
* Leitner
* Prinoth
* Ohara Corporation

Referanser
----------

1. ↑  Raap, K. *Guidelines For Snowmobile Trail Groomer Operator Training - A Resource Guide For Trails Grooming Managers And Equipment* Arkivert 7. desember 2013 hos Wayback Machine. Operators[1], American Council of snowmobile Assocciations (ACSA), 2005.
2. ↑  «løyper.net». Arkivert fra originalen 27. mai 2019. Besøkt 27. mai 2019.
3. ↑  Fahey, B. *Likely impacts of snow grooming and related activities in the West Otago ski* fields[2], Department of Conservation, Wellington, New Zealand.

Eksterne lenker
---------------

* *Koz's snowgrooming* Arkivert 17. februar 2019 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** NDL
 |
Typisk fremvinge fra en bladtege, med den lukkede åren, som danner to vingeceller, på den membrane vingespissen.
***Camptozygum aequale*** er en tege som tilhører familiegruppen bladteger (Miridae). 

*Camptozygum aequale* er den eneste norske bladtegen i slekten *Camptozygum*. Den er vanligst lengst sør i Norge, til og med Hordaland. Den finnes på egnede steder særlig langs kysten (ytre strøk), men det er gjort funn i både Hedmark og sørlige Oppland. Vanlig sørover i Europa.

Utseende
--------

*Camptozygum aequale* 4-5 millimeter lang. Den er vanligvis svart, men kan være lysere brun. Oversiden har fin lys hårbekledning. Hodet er gulbrunt med mørke tegninger. Brystskjoldet (pronotum) og scutellet er glinsende, og spredt, og har tydelig punktstruktur. Halsringen fremst på halsskjoldet er alltid gul.

Dekkvingens *membran* er rødlig, brun med brune årer. Årene danner to lukkede celler, som hos de fleste bladtegene (Miridae). Antennene er lysere, nesten gule, med noen mørkere parti. Beina er gulbrune med brune flekker ut mot spissen av lårene. Føttene (tibia) har brunrøde ringer.

Det er tre fargevarianter som har fått sine egne navn. Alle fargevarianter kan finnes samtidig på samme sted.  
…*f. maculicolis* Muls et Rey. – brystskjoldet med to røde flekker. (røde *calli*)  
…*f. fieberi* Sti. – brystskjoldet gulbrunt bak og svartbrunt foran.   
…*f. pinastri* Fall. – brystskjoldet svart, generelt svartbrun overside på kroppen, men med lysere *corium*.

Levevis
-------

*Camptozygum aequale* lever på furu (*Pinus sp.*). 

Hunnen legger egg om høsten på vertsplanten. Eggene overvintrer og klekkes neste år, om våren. 

Tegen har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene ligner mer og mer på de voksne (imago) for hvert hudskifte. 

De voksne (imago) finnes i juli til september.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Nebbmunner (Hemiptera)
	+ underorden **teger** (Heteroptera)
		- gruppe **Cimicomorpha**
			* familie **bladteger** (Miridae)
				+ underfamilien **Mirinae**
					- slekten *Camptozygum*
						* ***Camptozygum aequale* (Villers, 1789)** [=*Camptozygum pinastri* Fallén]

Kilder
------

* Coulianos, C.-C. 1998. *Annotated Catalogue of the Hemiptera-Heteroptera of Norway.* Fauna Norwegia Ser.B 45 (1-2), side 11-39.
* Gaun, Sven 1974. *Blomsterteger (Miridae).* Danmarks Fauna nr.81, 279 sider.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Camptozygum aequale* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Camptozygum aequale* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Camptozygum aequale* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Camptozygum aequale* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Camptozygum aequale* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Camptozygum aequale* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Camptozygum aequale* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Camptozygum aequale* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
***Cyclommatus faunicolor*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor til stor (ca. 40 millimeter), matt, rødbrun hjortebille. Denne arten har ikke påfallende metallisk glans. Arten er nokså variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst). Store hanner har kraftige, noe krumme mandibler med en kraftig, innoverrettet tann et stykke innenfor midten og markert ytterrand. Mandiblene er sagtakkede ytterst i spissen, etter en nokså lang, innoverrettet tann. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Pannen har et trekantet til rundet fremspring i midten. Hodet har ikke opphøyde side- eller tverrkjøler. Pronotum utvider seg litt forover. Beina er slanke, rødbrune. Hunnen er mye mindre enn hannen, brunrød med litt vage, mørkere lengdestriper på sidene, uten forstørrede kjever, i motsetning til hannen er kroppen tydelig og tett punktert og nokså blank.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten lever på Java.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatus* (i snever forstand)
								- ***Cyclommatus faunicolor*** (Westwood, 1844)

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* Nettside om arten[*død lenke*]
* (en) *Cyclommatus faunicolor* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Cyclommatus faunicolor* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Concetto Lo Bello** (født 13. mai 1924 i Siracusa, død 9. september 1991 samme sted) var en fotballdommer fra Italia. Han dømte internasjonale kamper under det internasjonale fotballforbund, FIFA, fra 1958 til 1974. I 1968 og 1970 dømte han finalen i Serievinnercupen – det nåværende Mesterligaen, mens han dømte andre finalekamp i UEFA-cupen 1973/74. Han dømte dessuten i Fotball-EM 1964 og i Fotball-VM 1966. Concetto Lo Bello innehar rekorden for flest dømte kamper i Serie A (328).

Etter sin aktive karriere som fotballdommer gikk Lo Bello inn i politikk, hvor han i 5 måneder var borgermester i sin hjemby Siracusa, i tillegg til at han ble medlem av det italienske parlament. 
Utover sitt engasjement i fotball og politikk, var han også engasjert i håndball, hvor han blant annet var sjef for det italienske håndballforbund i 15 år, frem til sin død i 1991.

Karriere
--------

### EM 1964

* Ungarn – Frankrike 2–1 (kvartfinale).
* Danmark – Sovjetunionen 0–3 (semifinale).

### VM 1966

* England – Mexico 2–0 (gruppespill).
* Vest-Tyskland – Sovjetunionen 2–1 (semifinale).

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Concetto Lo Bello Arkivert 21. september 2011 hos Wayback Machine. på worldreferee.com

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Løypetympani** er en sykdom hos sau.

Forekomst
---------

Hos lam som har stått lenge inne uten tilgang på grovfôr, gjerne til det er 3-4 uker gamle. Eldre lam kan også angripes.

Forekommer også blant kyr og andre drøvtyggere som ikke har tilgang til, eller av andre grunner spiser feil for, f.eks. for mye ung rødkløver

Symptom
-------

Blodfattige lam med dårlig tilvekst.
Oppblåst mage, helst på høyre side. Økt puls og temperatur, diaré.
Lammet stryker med hvis ikke sykdommen oppdages i tide.

Årsak
-----

Lammene har ikke fått utviklet mage-tarmsystemet godt nok fordi det ikke har hatt tilgang på godt nok fôr. De vil likevel prøve å få i seg det de kan finne, som ikke alltid er av beste kvalitet og kan være blandet med møkk. En gassopphopning i løpen oppstår da på grunn av unormal bakterieflora.

Behandling
----------

Terramycin eller sulfa kombinert med gjæringsdempende middel og riktig fôring.

Forebygging
-----------

La ikke lammene stå inne for lenge, pass på at hygienen i bingen er god, gi tilskudd av grovfôr og kalvepellets fra dag 1. Vurder jernbehandling dersom du har hatt problem tidligere.

Trommesyke i mediene
--------------------

Slakteriet Fatland i Oslo fikk i januar 2007 sterk kritikk fra Mattilsynet. Lam og sauer som var tatt inn til slakting ble i ett tilfelle oppbevart i flere dager, bare foret med kraftfôr. Det første av flere lam døde etter bare fire dager uten tilgang på høy.

Referanser
----------

1. ↑  «Rødkløver». *www.felleskjopet.no*. Besøkt 5. juli 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Småfesidene[*død lenke*]
* Lindholdt Data
* NRK – Slakteri pinte sauer til døde
* Nettavisen iOslo – Mishandlet lam til døde