recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Fornemmelse for mord*** er en norsk dokumentarserie om uoppklarte drapssaker som gikk på TVNorge fra 2002 til 2004. Programleder var Per Asle Rustad. I serien skulle påståtte «klarsynte» (også kalt synske) mennesker granske uoppklarte kriminalsaker i Norge. En sentral del gikk ut på å oppsøke åstedet der ugjerningen hadde funnet sted. Der skulle de påstått klarsynte forsøke å «se» hvem gjerningsmannen var.

Serien var basert på et dansk program med samme navn. Det ble også lagd egne versjoner i Sverige, New Zealand, Australia og USA.

Programmet var omstridt og det kom også reaksjoner fra politihold. Flere følte seg mistenkeliggjort etter diverse utsagn som ble videreformidlet og tolket i serien. Det gikk til slutt så langt at TVNorge ble dømt av Pressens Faglige Utvalg.

Kritikk mot serien
------------------

I en episode av fra 2003 mente såkalte klarsynte at en mann tilknyttet kirken i Risør var drapsmannen til Marianne Rugaas Knudsens. Følgen ble at en navngitt mann på folkemunne ble pekt ut som Mariannes drapsmann (Marianne-saken fra 1981).

Det ble også reaksjoner da programmet samme år brukte synske for å forsøke å oppklare Orderud-saken. Flere av familiemedlemmene reagerte skarpt på episoden.

Det ble også bråk da den påstått klarsynte kvinnen Lena Ranehag tok opp saken om bildrapet på Marita Ona der hun utpekte en tobarnsmor som den skyldige sjåføren. Den utpekte kvinnen ble innkalt til vitneavhør og sjekket ut av saken, men vurderte søksmål mot TVNorge. Saken gikk til PFU som i 2005 dømte TVNorge og fastslo at de hadde gått uakseptabelt langt.

Det kom også kritikk fra politihold. Arne Huuse uttalte blant annet at «Disse rådene har null verdi for en etterforskning. Det kommer en mengde tips fra synske, men jeg har aldri sett at de har bidratt med noe som helst i en etterforskning».

Se også
-------

* Åndenes makt

Referanser
----------

1. 1 2  ««Fornemmelse for mord» felt i PFU». VG. NTB. 26. april 2005. Besøkt 12. september 2014.
2. ↑  Ole-Christian Tronstad (27. oktober 2003). «Utpekt som drapsmann». Dagbladet. Besøkt 12. september 2014.
3. ↑  «TVNorge bruker synske i Orderud-program». Dagbladet. NTB. 20. september 2003. Besøkt 12. september 2014.
4. ↑  Sigbjørn Strand (29. oktober 2004). «Synske løser ikke krimgåter». Dagbladet. Besøkt 12. september 2014.
**«Think for Yourself»** er en sang av The Beatles som ble skrevet av George Harrison. Sangen ble først utgitt på gruppens sjette britiske album *Rubber Soul*. Tre dager senere ble den også med på den amerikanske utgaven av *Rubber Soul* (som ikke har helt likt innhold av sanger som den britiske).

Harrison skrev i sin bok *I Me Mine* at han ikke husker hvem eller hva teksten var rettet mot, men at det kanskje var Englands regjering. Teksten var i hvert fall ikke rettet mot hans fremtidige kone, Pattie Boyd.

«Think for Yourself» ble innspilt 8. november 1965 i Abbey Road Studios. Den het «Won't Be There with You» til å begynne med og det ble innspilt kun en tagning. Paul McCartney bidro med både to opptak av bass; en med vanlig basslyd og en bass tilkoblet en fuzz-pedal.

Mens Harrison, John Lennon og McCartney la på sang og harmonier, tok produsent George Martin opp en del av deres samtaler mellom forsøkene. Disse var full av tøys og tull siden det var meningen de skulle bli ferdig med sin tredje julesingel til fanklubben. Omtrent seks sekunder av dette ble brukt på lydsporet til filmen *Yellow Submarine*, mens cirka 15 minutter av dette havnet på bootlegs. Men de kom tilbake til julesinglen da «Think for Yourself» var ferdig.

Musikere og instrumenter
------------------------

* George Harrison: elektrisk gitar, vokal
* John Lennon: elektrisk piano, harmonivokal
* Paul McCartney: bass (vanlig), bass (med fuzz), harmonivokal
* Ringo Starr: trommer, maracas, tamburin

*Yellow Submarine Soundtrack*
-----------------------------

«Think For Yourself» var blant de femten sangene som ble med på *Yellow Submarine Soundtrack*. Det som var blitt gjort der, var at de opprinnelige firesporsteipene hvor de hadde spilt inn grunnkompene, ble hentet frem og lagt ut på datafiler sammen med de øvrige pålegg. Av den grunn kom alle instrumenter og sangstemmer mer tydelig frem. Stereobildet på *Rubber Soul*-albumet, var preget av at instrumentene ble plassert i en høytaler, mens sangstemmene var i den andre. På *Yellow Submarine Soundtrack* fikk «Think For Yourself» bedre stereolyd som både McCartney, Harrison og Starr ble henrykt over.

Referanser
----------

1. ↑  Lewisohn, Mark (1988). *The Beatles Recording Sessions*. New York: Harmony Books. ISBN 0-517-57066-1 s. 200/201
2. ↑  Harrison, George (1980). *I Me Mine*. London: Phoenix. ISBN 0-753-81734-9
3. ↑  Turner, Steve (2009) *The Stories Behind the Songs 1962 – 1966*, Carlton Books Limited ISBN 978-1-847-32267-8 s. 136
4. ↑  Lewisohn, Mark (1988). *The Beatles Recording Sessions* s. 67
5. ↑  Wiener, Allen J. (1992). *The Beatles: The Ultimate Recording Guide*. New York Facts on File, Inc. ISBN 0-81602-511-0 s. 217
6. ↑  Lewisohn, Mark (1988). *The Beatles Recording Sessions*. New York: Harmony Books. ISBN 0-517-57066-1 s. 67
7. ↑  The Beatles VH1 Special *Yellow Submarine* – intervjuer med McCartney, Harrison og Starr – 19. september 1999

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Think For Yourself* på MusicBrainz Rediger på Wikidata
***Fornasinius aureosparsus*** er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor (ca. 35-70 millimeter), svært kraftig, halvmatt svart gullbasse, med gulaktige tegninger. Pronotum har gule sidekanter og en smal, gul midtstripe, dekkvingene har tallrike, gule flekker. Hannen har et smalt, T-formet horn i pannen og kraftige pigger på siden av hodet. Arten ligner sterkt på den østafrikanske *Fornasinius fornasinii*, men er vanligvis mørkere.

Levevis
-------

Som vanlig for Cetoniinae lever larvene i jorden. I motsetning til mange andre gullbasser er disse artene tilsynelatende meget vanskelige å avle opp i fangenskap. Dette kan være fordi billene er svært aggressive og gjerne dreper og eter hverandre. De voksne billene eter gjerne råtnende frukt, og graver ned det de ikke klarer å ete med én gang. Muligens er larvene avhengige av frukt som foreldrene har gravd ned, for å overleve.

Utbredelse
----------

Arten lever i et begrenset område i Nigeria og Kamerun. Den er regnet som sjelden.

Systematisk plassering
----------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
				+ Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
					- Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
						* Slekten *Fornasinius* Bertoloni, 1853
							+ ***Fornasinius aureosparsus*** (van de Pool, 1890)

Kilder
------

* Nettside om arten Arkivert 5. februar 2018 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
* (en) Fornasinius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Richard Mendani** (født 16. august 1967 i Gulf Province i Papua Ny-Guinea, død 20. mars 2021 i Port Moresby) var en politiker på nasjonalt nivå i Papua New Guinea.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Mendanis utdannelsesløp var fra Kanabea Primary School til Kerema High School og Sogeri National High School, og så ble han bachelor i økonomi ved University of Papua New Guinea i 1991 og fok diplom i økonomisk politikk bed National Research Institute i 1992. 

### Karriere

Før han gikk inn i politikken var Mendani forretningsmann og drev sitt eget konsulentfirma.

Han var medlem av National Parliament of Papua New Guinea fra 2012 til sin død i 2021, folkevalgt fra Kerema Open i Gulf Province.

Han ble første gang folkevalgt til det nasjonale parlament for PNG Country Party ved valgene i 2012. Året etter skiftet han parti og gikk inn i United Resources Party. I 2015 gikk han kraftig ut mot korrupsjonen i Gulf Province, og beskrev noen av dens skadevirkninger, at de fattige ikke fikk det som var bevilget til formål som gavnet dem, flystriper og skolesentra og helsestasjoner stengte eller i dårlig forfatning, alt mens andre kunne leve høyt i det skjulte: Bestille hotellrom, dra på utenlandsreiser og leve i luksus. I mai 2016 skiftet han side fra regjeringen og gikk over til den politiske opposisjonen, altså fra United Resources Party til Papua New Guinea Party, men kjempet for å beholde sin plass i parlamentet - da som kandidat for National Alliance Party.

Han døde av covid-19 den 20. mars 2021 i en alder av 53 år på *Pacific International Hospital* i hovedstaden, Port Moresby, i Papua New Guinea.

Referanser
----------

1. ↑   www.webcitation.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.rnz.co.nz[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  «Hon. Richard Mendani, MP». National Parliament of Papua New Guinea. Arkivert fra originalen 18. juli 2014. Besøkt 15. mai 2017.
4. 1 2  «Nominations By Electorate» (PDF). PNG Electoral Commission. Arkivert fra originalen (PDF) 15. juni 2017. Besøkt 15. juni 2017.  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 12. juli 2017. Besøkt 21. mars 2021.
5. ↑  «Kavo retains seat». *PNG Post Courier*. 30. juli 2012.
6. ↑  «Gelu urged to stay out of party issues». *PNG Post-Courier*. 19. oktober 2015.
7. ↑  «MP: Gulf survives on borrowed money, time». *PNG Post-Courier*. 26. mars 2015.
8. ↑  «MP: Breakdown in Gulf services». *PNG Post-Courier*. 2. april 2015.
9. ↑  «Kerema MP Richard Mendani joins Opposition». *PNG Post Courier*. 23. mai 2016.
10. ↑  «PNG Member of Parliament Dies of COVID-19». *Papua New Guinea Today*. 20. mars 2021. Besøkt 20. mars 2021.
**Evangelische Omroep (EO)** (norsk oversettelse: *Evangelisk kringkasting*) er et nederlandsk, kristelig kringkastingsselskap som ble etablert 21. april 1967. Selskapet har ingen egen tv-kanal, men er én av seks såkalte A-kringkastere, hovedkringkastere, som leverer programmer til det nasjonale paraplyselskapet Nederlandse Publieke Omroep (NPO). Evangelische Omroeps mål er å spre det kristne budskap til Nederlands befolkning.

Bakgrunn
--------

### Nederlandsk kringkasting

Allmennkringkasting i Nederland har en annen struktur og organisasjonsform enn de fleste andre land i Europa. Landets allmennkringkasting innen radio og fjernsynbestår av en rekke medlemsbaserte kringkastingsselskaper som i fellesskap leverer programmer og sendinger til landets riksdekkende tv- og radiokanaler. De ulike kringkasterne koordineres og administreres av organisasjonen Nederlandse Publieke Omroep (NPO). Nederlandsk medielovgivning regulerer fordelingen av sendetid og ressurser mellom de ulike selskapene.

Utdypende artikkel: Allmennkringkasting i Nederland

### Kringkasteren

Kanalen ble etablert i 1967 av en gruppe kristne – hovedsakelig fra frikirker – som mente den andre protestantiske kringkasteren i Nederland, NCRV, ikke fokuserte nok på Kristendom og tro. Siden starten i 1967 har EO produsert både radio- og tv-programmer, med mål om å styrke kunnskapen om Jesus Kristus og å styrke kristentroen i Nederland. EO er et av få kringkasterselskap i det nederlandske pillarsystemet som har beholdt sine religiøse røtter. De fleste andre kringkasterne har utviklet seg til å bli mer allmenne og retter seg mot et bredere publikum. Selskapet har også fått kritikk for å ha redigert bort banning og fjernet sekvenser fra for eksempel naturprogrammer som ikke passer med EOs religiøse syn.

Referanser
----------

1. ↑  «Missie, bestuur en documenten». *portal.eo.nl* **(nederlandsk)**. Besøkt 12. desember 2017.
2. ↑  Zaken, Ministerie van Algemene. «The role of public broadcasters - The media and broadcasting - Government.nl». *www.government.nl* **(engelsk)**. Besøkt 10. desember 2017.
3. ↑  «Broadcaster defends editing out evolution - DutchNews.nl». *DutchNews.nl* **(engelsk)**. 30. juli 2007. Besøkt 12. desember 2017.
4. ↑  Highfield, Roger (2. oktober 2007). «Creationists rewrite natural history» **(engelsk)**. ISSN 0307-1235. Besøkt 12. desember 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Evangelische Omroep – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Richard Carl Laymon** (født 14. januar 1947, Chicago, Illinois, død 14. februar 2001) regnes av mange som en av Amerikas (og verdens) fremste skrekk/horror-forfatter. Den amerikanske horror-forfatter foreningen har oppkalt en av sine priser etter ham. 

Laymon hadde en BA i engelsk litteratur fra Willamette University, Oregon og en MA i engelsk litteratur fra Loyola University, Los Angeles. Familien flyttet tidlig til California hvor Laymon tilbrakte resten av sitt liv. Laymon døde av et massivt hjerteinnfark og etterlot seg kone (Ann) og datter (Kelly).

Laymon var tidlig uheldig med valg av agent/forleggere, noe som førte til at han ikke er spesielt anerkjent på hjemmebane, men på grunn av en dyktige engelske forlegger og en rekke small-press utgivere i statene så har han oppnådd svært godt ry verden over. Likevel har han aldri vært oversatt til norsk. Flere av bøkene hans har oppnådd kult-status og er svært utilgjengelige.

Laymon skrev over 60 noveller og over 30 bøker og flere bøker har vunnet priser, f.eks.;

* *Flesh* (Kåret av Science Fiction Chronicle til beste skrekkfortelling i 1988 og nominert til Bram Stoker Award)
* *Funland* (Nominert til Bram Stoker Award)
* *The Traveling Vampire Show* (vinner av Bram Stoker Award, posthumt 2001)

Richard Laymon skrev noen få bøker under pseudonymene Richard Kelly, Carl Laymon, Carla Laymon Inntil sin død så var han president i foreningen HWA – Horror Writers of America.

Referanser
----------

1. 1 2   Babelio, Babelio forfatter-ID 17748[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Vegetti Catalog of Fantastic Literature, Vegetti Catalog of Fantastic Literature NILF ID 13099[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   NooSFere, oppført som Richard LAYMON, NooSFere author ID 173, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 580757, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Internet Speculative Fiction Database, ISFDB forfatter-ID 1446, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* *Richard Laymon Kills – Webforum!* Arkivert 17. juli 2011 hos Wayback Machine.
* *Horror Writers Association*

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** NKC **·** NKC **·** NKC **·** BNE **·** Discogs
 |
**Evanioidea** er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en overfamilie i ordenen vepser. Det finnes trolig minst 2000 arter fordelt på tre familier, Aulacidae, Evaniidae og Gasteruptiidae. Alle tre familiene finnes i Norge, men de er artsfattige, vi har trolig ca. åtte arter til sammen. I tillegg til de nålevende gruppene fører man fire eller fem grupper som bare er kjent fra fossiler til denne overfamilien.

Utseende
--------

Små til middelsstore, vanligvis mørke snylteveps. Denne gruppen kjennetegnes ved at bakkroppen (gaster) er festet høyt oppe på propodeum (som egentlig er første bakkroppsledd, men ser ut som en del av thorax). Antennene er lange og trådformede. Hodet er middelsstort og rundt til noe avflatet og sitter på en tynn «hals». Forkroppen (thorax) er noe flattrykt fra sidene.
Bakbeina er lange og kraftige. Hunnen har ofte et langt eggleggingsrør som stikker ut bak bakkroppen.

Levevis
-------

De er parasitoider, som utvikler seg på ulike insekter og til slutt dreper disse før de forpupper seg. Det tre familiene parasiterer ulike insektgrupper. Aulacidae lever på vedborende løvtrevepser, trebukker og praktbiller, Evaniidae parasiterer eggkapslene til kakerlakker mens Gasteruptiidae snylter på solitære bier, gravevepser og andre vepser som har larvene sine i tunneler i bakken. De voksne vepsene kan man treffe på blomster der de drikker nektar.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* ordenen vepser, (Hymenoptera)
	+ gruppen stilkvepser, Apocrita
		- gruppen Evanioidea
			* familien Aulacidae
			* familien Evaniidae
			* familien Gasteruptiidae

Kilder
------

* Tree of Life Evanioidea

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Evanioidea* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Evanioidea* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Evanioidea* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Evanioidea* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Evanioidea* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Evanioidea* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Evanioidea* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Evanioidea* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Evanioidea* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Evanioidea* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Evangelisk Orientmisjon** (EOM), tidligere **Den Norske Kinamisjon** er en norsk tverrkristelig protestantisk misjonsorganisasjon. Misjonsorganisasjonen er grunnlagt i Christiania (Oslo) i 1889, som resultat av et besøk av engelske James Hudson Taylor, stifteren av China Inland Mission (CIM).

Historie
--------

Evangelisk Orientmisjon har sitt utspring i misjonsvekkelsen sent på 1800-tallet og et norgesbesøk av pionermisjonæren James Hudson Taylor, som hadde en nød og et ønske om å gå inn i indre deler av Kina, områder ingen andre protestantiske misjonsorganisasjoner tidligere hadde vært. De fleste holdt seg til de kystnære områdene. Misjonsorganisasjonen han startet fikk navnet *China Inland Mission*.

Evangelisk Orientmisjon het opprinnelig Den Norske Kinamission, men var først bedre kjent som *Kristianiakomiteen*, Hudson Taylor og hans norske støttespilleres ønske var å opprette et misjonærselskap av samme slag som hans eget, CIM, der alle de nordiske land skulle være med. Navnet skulle være *Den skandinaviske Kina-Innlandsmission*.

Da dette ikke lot seg realisere, organiserte de tre norske støttespillerne Otto Treider, Jørgensen og Hans Guldberg en egen gruppe, som ble kjent som *Kristianiakomiteen*.

De var i kontakt med Ole Næstegaard som reiste til Kina på eget initiativ i 1888, støttet av mange misjonsvenner. Men han ville ikke ha noe med Kristianiakomiteen å gjøre fordi denne hadde gått sammen med det ulutherske CIM.

Misjonsarbeid i Shansi, Kina, fra 1889 og i Japan fra 1951 – da navnet ble endret til *Evangelisk Orientmisjon* (EOM).

Albert Lunde var formann 1917-1937.

Referanser
----------

1. ↑  «Om oss». *Sapphire medlemsmal* **(norsk)**. Besøkt 12. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisiell blogg Rediger på Wikidata
* (no) Evangelisk Orientmisjon på Facebook Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
***Gengångare*** er en svensk TV-film fra 1989, i regi av Margareta Garpe. Manuset ble skrevet av Garpe og Gunilla Jensen. Filmen bygger på forfatteren Henrik Ibsens skuespill, *Gengangere*, fra 1881. I rollene ser vi blant annet Agneta Ekmanner, Sten Ljunggren og Gerhard Hoberstorfer.

Filmen ble første gang sendt på Sveriges Television 5. februar 1989.

Handling
--------

*Fru Alving* har nettopp fått hjem sin 26 år gamle sønn, *Osvald*, fra Paris. Han er kunstner. *Osvald* skal være tilstede under innvielsen av et barnehjem som *fru Alving* har latt oppføre til minne om sin avdøde ektemann. *Osvald* har få minner av faren, men har en anelse om at han har fått en arv med komplikasjoner. Det er lenge siden han sist var hjemme. *Osvald* oppdager at moren er forandret. I tillegg er han plaget av gråvær, lengter etter lys og rom. Det forfalne huset later til å ruve på flere hemmeligheter.

Rolleliste
----------

* Agneta Ekmanner – Helene Alving
* Sten Ljunggren – Pastor Manders
* Gerhard Hoberstorfer – Osvald Alving
* Gustav Kling – Snekker Engstrand
* Gunilla Röör – Regine Engstrand

Referanser
----------

1. 1 2  *Gengångare* (1989) på Svensk Filmdatabas
2. ↑   Sveriges Television

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gengångare* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Gengångare* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata
Cangyuan (rosa) i Lincang (gult)
**Cangyuan** (kinesisk: 沧源佤族自治县; pinyin: *Cāngyuán wǎzú Zìzhìxiàn*) fra wa-folket i byprefekturet Lincang i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen var på 157 219 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Det burmesiske Guangyun-tempelet (广允缅寺, *Guangyun mian si*), et hinayanabuddhistisk tempel, og klippemaleriene i Cangyuan (沧源崖画, *Cangyuan yahua*) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommuner:**

* Mengdong (勐董镇), Yanshuai (岩帅镇), Mengsheng (勐省镇);

**Kommuner:**

* Danjia (单甲乡), Nuoliang (糯良乡), Menglai (勐来乡), Mengjiao (勐角乡), Banhong (班洪乡), Nanla (南腊乡), Banlao (班老乡).

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City - 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Cangyuan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Going to Their Heads — Magnificent Ethnic Headdresses of China

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Evangelisk-christelig Psalmebog til Brug ved Kirke- og Huus-Andagt** er en dansk salmebok som ble autorisert for bruk i gudstjenester i 1798 og brukt i Norge frem til den ble avløst av *Landstads kirkesalmebog* i 1870.

Salmeboken ble utarbeidet under ledelse av biskop N.E. Balle og er sterkt preget av rasjonalistisk kristendom. I julesalmene blir ikke Betlehemsstjernen, stallen eller hyrdene nevnt. Djevelen og folketro er forsøkt luket ut. Det meste av den pietistiske salmediktingen er utelatt, boken har bare med elleve, endog reduserte, Brorsonsalmer. Det ble lagt stor vekt på et enkelt og forstålig ordvalg. 

Den *Evangelisk-christelige* salmeboken har 560 nummer. Salmene er ordnet teamatisk i tre hovedbolker: «Lov- og Takke-Psalmer» (om Gud og Jesus), «Bede-Psalmer» (om kristenlivet) og «Tids-Psalmer» (om menneskelivet). Mange av biskoper arbeidet for denne boken, men den var dårlig likt av lekfolket, spesielt på bygdene, da den var preget av rasjonalistisk kristendom.

Endringene i biskop Johan Nordahl Brun sin kjente påskesalme, som ble sunget hver søndag i påsketiden, illustrerer hvordan salmene ble omdiktet for å passe til det kristendomssynet som var rådende i tiden:

|  |  |
| --- | --- |
| Originaltekst (2 første av 3 vers):
Jesus lever, Graven brast
Han stod op med Gudoms Vælde,
Trøsten staaer som Klippen fast:
At hans Død og Blod skal gjelde.
Lynet blinker, Jorden bæver,
Graven brast og Jesus lever.
Jeg har vundet, Jesus vandt;
Døden opslugt er i Seyer,
Jesus Mørkheds Fyrste bandt,
Jeg min kiøbte Frihed eyer,
Aaben har jeg Graven fundet,
Jesus vandt og jeg har vundet! | Tekst i *Evangelsk-christelig Psalmebog*:
Jesus lever, Graven brast.
Han stod op med Guddoms Vælde.
Nu mit Haab staaer evig fast;
Tvivl og Frygt skal det ei fælde.
Lynet blinker. Jorden bæver.
Graven brast, og Jesus lever.
Jeg har vundet, Jesus vandt;
Døden viger for hans Seier,
Nu jeg ved hans Ord er sandt:,
Haab om evigt Liv jeg eier,
Vei til Himlen har jeg fundet:
Jesus vandt, og jeg har vundet! |

Nyere salmebøker har holdt seg nærmere originalteksten til Brun.

Ved kongelig resolusjon av 10. september 1853 ble et *Tillæg til den evangelisk-christelige Psalmebog* autorisert for bruk ved siden av den *Evangelsk-christelige* i Vor Frelsers Menighed i Christiania. Dette «Christianiatillægget» ble etterhvert brukt av de fleste norske menigheter som brukte den *Evangelisk-Christelige*.

Eksterne lenker
---------------

* Digital utgåve - Bokylla.no

| * v
* d
* r
**Den norske kirkes Salmebøker**, et utvalg |
| --- |
| Kingos salmebok (Kingo; 1699) **·** Guldbergs salmebok (Harboe og Guldberg; 1778) **·** Landstads kirkesalmebog (Landstad; 1869) **·** Hauges salmebok (Hauge; 1873) **·** Nokre salmar (Blix; 1892) **·** Landstads reviderte (Jensen; 1924) **·** Nynorsk salmebok (Støylen, Hognestad og Hovden; 1925)  **·** Gir’ko-sál’bmagir’ji (1957) **·** Salmer 1973 (1973) **·** Norsk Salmebok (1985) **·** Salmer 1997 (1997)  **·** Norsk salmebok 2013 (2013)  |
| Se også Liste over forfattere i Norsk Salmebok og Salmer 1997 **·** Liste over forfattere i Norsk Salmebok 2013 |
Fa 223 ble det første helikopteret som krysset Den engelske kanal da et tysk mannskap fløy det til England for evaluering i september 1945

**Focke-Achgelis Fa 223** «Drache» var et tysk helikopter utviklet av Focke-Achgelis under andre verdenskrig. Helikopteret ble opprinnelig utviklet på oppdrag fra Lufthansa og fløy første gang som **Fa 266 Hornisse** i august 1940. Etter at militær interesse var vekket fikk helikopteret betegnelsen Fa 223 Drache og RLM bestilte 39 eksemplarer for evaluering. Bare 18 ble bygget før krigen tok slutt, og av disse var det bare et fåtall som kom i operativ tjeneste. Men helikopteret ble brukt av Luftwaffe som transporthelikopter mot slutten av krigen. To Fa 223 ble også bygget i Tsjekkoslovakia etter krigen og helikopteret ble videreutviklet i Frankrike under betegnelsen **Sud Est SE 3000**.

Spesifikasjoner
---------------

| Tekniske data | Fa 223 |
| --- | --- |
| Lengde | 12,25 m |
| Diameter rotor | 12,00 m hver |
| Høyde | 4,35 m |
| Nettovekt | 3175 kg |
| Maksimal lastet vekt | 4310 kg |
| Motor | 1× BMW 301R ni-sylindret stjernemotor |
| Ytelser |  |
| Motorytelse | 1000 hk |
| Topphastighet | 175 km/t |
| Marsjhastighet | 120 km/t |
| Rekkevidde | 700 km |
|

Eksterne lenker
---------------

* Focke-Achgelis Fa 223 Drache (Dragon)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |

Portal: Andre verdenskrig
« De Paris au Tonkin. »  
 *La Terre illustrée* med Bonvalot, 14. mars 1891.
**Pierre Gabriel Édouard Bonvalot** (født 13. juli 1853, død 10. desember 1933) var en fransk forskningsreisende og forfatter.

Bonvalot reiste 1880-1881 i Sentral-Asia, forsket i Kohistan (fjellrikene nord i og nordenfor Afghanistan) og reiste tilbake via Bukhara, Kaspihavet og Kaukasus. Årene 1886-87 reiste han fra Batum til Indus, og krysset da Pamir fra Ferghana i Turkestan til Chitral i India.

Han var 1889-90 leder for den ekspedisjon, som prins Henri av Orléans foretok tvers gjennom Asia til Tonkin og som skildres i *De Paris au Tonkin à travers le Tibet inconnu* (1892). Denne reisen krysset Tibet fra Lop Nor til Nam Co, og så fra Sibir til Tonkin. Senere ledet han en offisiell sendeferd til Entotto i Etiopia.

Den franske landskapsmaleren Albert Pepin (1849-1917) ledsaget Bonvalot på forskningsreisen gjennom Sentral-Asia.

Senere i livet ble Bonvalot politiker og engasjerte seg på høyre side av spekteret.

Bibliografi
-----------

* *En Asie centrale. De Moscou en Bactriane* (1884)
* *Du Caucase aux Indes: à travers le Pamir* (1889)
* *De Paris au Tonkin: à travers le Tibet inconnu* (1892)
* *L'Asie inconnue: à travers le Tibet* (1896)
* *Marco Polo* (1924)

Referanser
----------

Litteratur
----------

* «Bonvalot, Pierre Gabriel Édouard» i: *The Columbia Encyclopedia*, 6. utg. 2004, Columbia University Press

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
Foden S20 fra 1959
Foden Alpha 3000 fra 2004
Foden
**Foden** var en britisk lastebilfabrikant. Fabrikkens aner gikk tilbake til da grunnleggeren Edwin Foden (født 1841 i Sandbach i Cheshire tok seg jobb hos Plant and Hancock som 15-åring. Dette firmaet produserte landbruksutstyr og dampmaskiner. Han kom seg opp til å bli partner i firmaet etter ti år, og da skiftet de navn til Hancock and Foden. I 1880-årene begynte selskapet å bygge dampbiler. 

I 1887 ble firmaet navnet om til Edwin Foden Sons & Co Ltd. 1901-utgaven satte standarden for damplastebiler for de neste 25 år. De ble leverandører til det britiske forsvaret, og etter hvert fikk de fart på produksjonen.

I 1911 gikk Foden senior bort og sønnen Edwin Richard overtok, men først i 1925 kom en større Foden på 6 tonn.

Sent på året i 1980 ble Foden overtatt av den amerikanske Paccar-gruppen, som også eide Kenworth, Peterbilt og Pacific.

På våren 2000 ble Sandbach-fabrikken stengt for godt etter 144 års virksomhet under Foden-navnet. Produksjonen ble da overført til Leyland Motors-fabrikken. Foden-navnet gikk ut av bruk i 2006. Den siste Foden-lastebilen ble produsert i juli samme år.

Se også
-------

* ERF

Eksterne lenker
---------------

* Bilnorge.no sin historie om merket
* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Foden vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
 (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** NKC
 |
***Jonny Vang*** er en norsk drama- og kriminalfilm fra 2003 regissert av Jens Lien. Filmen var nominert til årets beste film til Amandaprisen samme år, men vant kun i klassen for beste skuespiller (Aksel Hennie). Den har også vunnet samme pris på Brussels European Film Festival, der den også var nominert til Golden Iris. Og til sist vant filmen også pris som beste film på Salemo Shadowline Film Festival i Italia.

Handling
--------

*Jonny Vang* handler om tre barndomsvenner, Magnus, Jonny og Tuva, som har vokst opp sammen på bygda. Magnus og Tuva er gift, og Jonny er bestevenn med dem begge. Men så har det seg slik at Jonny og Tuva ligger sammen jevnlig, fordi ekteskapet ikke fungerer så godt lenger. Jonny vil ordne opp, og har tenkt å fortelle Tuva at han er klar for et mer seriøst forhold, men rett før han skal det slår noen han i hodet med en spade. Jonny går til politiet for å anmelde det, men ingen ting blir gjort. Det skjer flere angrep mot Jonny, bl.a blir han skutt med luftgevær fra buskene. Jonny mistenker Magnus, med tanke på at han kanskje vet om Tuva og han. Jonny driver med meitemarkproduksjon. Og da han en morgen finner alle de ferdigpakkede markboksene slengende rundt på gårdsplassen klikker det for Jonny. Han tar med seg et gevær ned til byen, og inn på stampuben. Her ender det med at Jonny blir arrestert. Jonny kunne tenke seg å like gjerne bli i fengsel, for der ute er det ikke noe bedre. Men det får han ikke lov til av politimannen. Alt går galt for Jonny. Han er konkurs, har stor gjeld, og alt blir ødelagt for han. Tuva forteller at hun er gravid, og at hun skal beholde barnet. En dag da Jonny er på vei hjem fra byen treffer han på Gunnar, sønnen til Magnus og Tuva, tuslende ned fra gården hans. Jonny skjønner at det er Gunnar som står bak alt, og fillerister han. Han forteller Gunnar at det ikke blir bedre i bygda av at han ødelegger for han, og at det aldri kommer til å bli bedre. Jonny bestemmer seg for å reise vekk, men snur på halvveien da han oppdager at Gunnar har sneket seg med. Det hele ender med at Magnus forteller at han fikk ødelagt sine edle deler i en arbeidsulykke, og at han har fått god erstatning. Og den erstatningen vil han gjerne bruke på å kjøpe gården til Jonny, og flytte inn der sammen med Jonny. De skal jo tross alt ha unge sammen, alle sammen.

Rolleliste
----------

| Skuespiller | Rolle |
| --- | --- |
| Aksel Hennie | Jonny |
| Laila Goody | Tuva |
| Fridtjov Såheim | Magnus |
| Marit Andreassen | Brita |
| Bjørn Sundquist | Odvar |
| Nils Vogt | Politimann |
| Anders Ødegård | Gunnar |
| Silje Salomonsen | Helene |

Kilder
------

* *Jonny Vang*, (Jens Lien, 2003)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Jonny Vang* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Jonny Vang* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Jonny Vang* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Jonny Vang* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Jonny Vang* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Jonny Vang* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Jonny Vang* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Focke-Wulf Fw 58** «Weihe» (myrhauk) var et tysk multirolle lett transportfly brukt under den andre verdenskrig. Flyet ble produsert av Focke-Wulf og prototypen fløy første gang sommeren 1935. I alt 1987 fly ble produsert, inkludert 319 for eksport, og flyet ble brukt i en rekke forskjellige roller av Luftwaffe under den andre verdenskrig.

Utvikling og varianter
----------------------

Pre-serien **Fw 58A-0** og den første produksjonsserien **Fw 58A-1** ble brukt som lette transportfly og treningsfly for navigatører. **Fw 58B-1** ble utstyrt for trening av piloter for bombefly. **Fw 58C-1** og **Fw 58C-2** var treningsfly for å utdanne piloter i bruk av fly med mer enn en motor. **Fw 58D-1** var et kommunikasjonsfly og **Fw 58E-1** et meteorologisk rekognoseringsfly. Blant de mest kjente variantene er **Fw-58G-1** og **Fw 58G-3** som var ambulansefly, populært kjent som «Leukoplast-bomber». **Fw 58K** var en serie beregnet for eksport som utgjorde de fleste av de flyene som ble eksportert til Argentina, Brasil, Bulgaria, Danmark, Kina, Nederland, Portugal, Romania, Svenska flygvapnet, Tsjekkoslovakia, Tyrkia, Ungarn og Østerrike.

Spesifikasjoner
---------------

| Tekniske data | Fw 58B-1 |
| --- | --- |
| Lengde | 14,00 m |
| Vingespenn | 21,00 m |
| Høyde | 3,90 m |
| Vingeareal | 47,00 m² |
| Nettovekt | 2400 kg |
| Maksimal lastet vekt | 3600 kg |
| Motor | 2× Argus As 10C |
| Ytelser |  |
| Motorytelse | 240 hk per motor |
| Topphastighet | 270 km/t |
| Rekkevidde | 800 km |
| Bestykning |  |
| Intern | 2× 7,92 mm MG 15 mitraljøser |
|

Eksterne lenker
---------------

* Wings Palette-fargelegging Arkivert 3. oktober 2018 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |

Portal: Andre verdenskrig
***Bright Lights*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Roscoe Arbuckle.

Handling
--------

Lederen for et hotell i en småby planlegger en kabaret, i et forsøk på å oppnå standarden satt av restauranter i de større byene. Men innsatsen blir heller latterlig, og talentene hans blir rekruttert fra de ansatte ved hotellet. Roscoe, en kokk, blir tvunget til å dukke opp i en dress. Men når Al St. John også dukker opp, begynner en livlig rivalisering mellom de to, om hvem av dem som kan få mest applaus fra publikum.

Mabel, en servitør, konkurrerer samtidig mot en profesjonell danser fra byen. Midt under dette opplegget kommer også William Jefferson, som snart tar den uskyldige Mabel med storm. Men kokken Roscoe er også forelsket i den samme servitøren. Etter at William og Mabel reiser sin vei sammen, planlegger Roscoe straks å redde henne tilbake.

Skuespillere
------------

* Roscoe Arbuckle som Fatty
* Mabel Normand som Mabel
* Al St. John
* Joe Bordeaux
* Jimmy Bryant

Referanser
----------

1. ↑  The Bright Lights
2. ↑  Bright Lights

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bright Lights* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Jonny Jakobsen** (født 17. november 1963 i Malmö) er en svensk-dansk artist kjent under artistnavnene **Dr. Bombay**, **Dr. MacDoo** og **Carlito**. Han har dansk statsborgerskap til tross for at han er oppvokst i Sverige. Hans identitet ble lenge holdt hemmelig av plateselskapet og musikken hans kan beskrives som tyggegummipop.

Før gjennombruddet med Dr. Bombay forsøkte Jakobsen seg på en karriere innenfor countryrock under artistnavnet **Johnny Moonshine**, men uten suksess. I stedet fikk han en idé om å ta på seg en turban og synge med en indisk aksent. Rollefiguren fikk navnet Dr. Bombay og var en indisk drosjesjåfør, prins og musiker. Debutalbumet *Rice & Curry* ble utgitt i 1998 og ble med rundt en halv million solgte plater i Sverige landets mestselgende artist. Albumet lå 14 uker inne på den norske VG-lista topp 40 album, med en andreplass som beste plassering. Låtene *SOS (The Tiger Took My Family)* og *Calcutta (Taxi Taxi Taxi)* lå inne på singellista i henholdsvis 13 og 19 uker. Dr. Bombay ble også lansert i India.

Jakobsens plateselskap kom senere opp med figuren Dr. MacDoo, som var Dr. Bombays slektning fra Skottland. Prinsippet var det samme, men singelen *Macahula Dance* gjorde ikke like stor suksess som Dr. Bombay-låtene.

I 2005 byttet Jakobsen igjen forkledning og ble meksikaneren Carlito. Under dette pseudonymet har han vært aktiv i Japan og sluppet flere skiver.

Diskografi
----------

### Album

* 1998 – *Rice & Curry* (som Dr. Bombay)
* 2001 – *Under the Kilt* (som Dr. MacDoo)
* 2006 – *Fiesta* (som Carlito i Japan)
* 2006 – *Ultimate Collection* (samlingsalbum som Carlito i Japan)
* 2007 – *World Wild* (som Carlito i Japan)
* 2007 – *The Hits* (samlingsalbum med både Dr. Bombay og Dr. MacDoo, pluss ekstramateriale)

### Singler

* 1998 – «Calcutta (Taxi Taxi Taxi)» (som Dr. Bombay)
* 1998 – «SOS (The Tiger Took My Family)» (som Dr. Bombay)
* 1998 – «Rice & Curry» (som Dr. Bombay)
* 1999 – «Girlie Girlie» (som Dr. Bombay)
* 1999 – «Indy Dancing» (som Dr. Bombay)
* 2000 – «Macahula Dance» (som Dr. MacDoo)
* 2005 – «Who’s That Boy?» (som Carlito, med Sunshine Girls)
* 2005 – «Poco Loco» (som Carlito)
* 2006 – «Limited Single Go! Go!» (som Carlito i Japan)
* 2018 – «Stockholm to Bombay» (som Dr. Bombay)

Referanser
----------

1. ↑  «Dr Bombay byter skepnad - igen». Sydsvenska Dagbladet. 1. juli 2005. Besøkt 5. januar 2013.
2. ↑  «VG-lista - Dr. Bombay». VG.no. Besøkt 5. januar 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jonny Jakobsen på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Jonny Jakobsen på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Jonny Jakobsen på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Jonny Jakobsen på Songkick Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Jonsvatnet** er en innsjø i Trondheim kommune i Trøndelag. Innsjøen er hoveddrikkevannskilde for Trondheim kommune. *Jerfir* er et eldre navn på sjøen.

Jonsvatnet består av tre deler, Litjvatnet, Storvatnet og Kilvatnet. Utløpet fra Jonsvatnet ligger i Litjvatnet, og vannstanden reguleres med et damanlegg. Kommunegrensa til Malvik følger østbredden av innsjøen på to korte strekninger.

Ørret, røye og gjedde er å finne i vatnet, og det ble også satt ut kreps på 1930- og 1970-tallet.

En sidetunnel fra Bratsberg kraftverk gjør det mulig å overføre vann fra Selbusjøen hvis det skulle oppstå vannmangel. Denne tunnelen har alltid vært stengt unntatt en kort periode i 1978. Fisken lake og krepsdyrene mysis og firetornet istidskreps klarte den gang å vandre inn i Jonsvatnet gjennom tunnelen. Introduksjonen av mysis førte til en dramatisk reduksjon av antall vannlopper, men bestandene har i ettertid økt igjen.

I årene 1936 til 1939 var «Trondheim lufthavn Jonsvatnet» i Valsetbukta. Det Norske Luftfartsselskap (DNL) hadde en sjøflyrute mellom Bergen og Tromsø i sommersesongen. Den viktigste grunnen til opprettelsen av denne ruta var postverkets behov for raskere forsendelse av posten. I 1935 var det prøvedrift i juli. Trondheim kommune bygde slipp og ekspedisjonshus. 

Under den tyske invasjonen i Norge i 1940 ble det islagte Jonsvatnet brukt som fremskutt tysk feltflyplass, og opptil 60 tyske fly brukte den improviserte basen. Da våren kom og isen smeltet var det minst tre fly igjen, et Heinkel He 111 og et Junkers Ju 88 bombefly og et Junkers Ju 52 transportfly. Vraket av sistnevnte fly ble senere ødelagt av utbyggingen av en drikkevannsledning på 1980-tallet. De andre to flyene ble etter flere års forberedelser hevet i 2005. Blant en av tilskuerne var Artur von Casimir som var med som flyger på et av flyene som sank i 1940. Under letingen etter flyene ble det også funnet et tysk Arado Ar 196 rekognoseringsfly som styrtet senere under krigen. Dette flyet er imidlertid fredet som krigsgravplass, og ble ikke undersøkt videre.

På Jonsvatnet ligger Trondheim sjøflyplass, Jonsvatnet, som Trondheim kommune har ønsket å legge ned.

Se også
-------

* Ju88.net Arkivert 14. mai 2021 hos Wayback Machine.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 30. april 2014
2. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase – Dybdekart.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 30. april 2014
3. ↑  O.T. Sandlund m.fl. (2022). «Femti år etter utsettingene av mysis (*Mysis relicta*) og firetornet istidskreps (*Pallaseopsis quadrispinosa*) i norske innsjøer: til gagn eller skade?». *Vann*. 57 (1): 23–37. ISSN 0042-2592.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Kunngjøringen i Bundesgesetzblatt 10. november 1920
**Østerrikes forfatning** (tysk: Österreichische Bundesverfassung) er betegnelsen for de forfatningslover, som utgjør den samlede forfatning for Østerrike på føderalt nivå. 

Det finnes i dette lovverket en grunnlov kalt Bundes-Verfassungsgesetz (B-VG), som inneholder forfatningsrettens viktigste deler. I tillegg til denne består forfatningen av mange forfatningslover, forfatningsbestemmelser og statstraktater med forfatningsrang. Østerrikes samlede forfatning består således av en hel rekke forfatningskilder.

Republikken Østerrike ble utropt 12. november 1918 etter at habsburgmonarkiet Østerrike-Ungarn brøt sammen da Karl I av Østerrike-Ungarn dagen før hadde abdisert.

Den nye republikkens forfatning (Bundes-Verfassungsgesetz (B-VG)) ble vedtatt 1. oktober 1920 av en konstituert nasjonalforsamling, valgt ved republikkens første frie valg 1. februar 1919.

Rettsfilosofen og statsrettsteoretikeren Hans Kelsen var hovedforfatter til forfatningen, med bidrag fra den kristelig-sosiale politiker Michael Mayr og den daværende statskansler Karl Renner.

Referanser
----------

1. ↑  , Austria-Forum |. «Bundesverfassung». *Austria-Forum* **(tysk)**. Besøkt 26. oktober 2017.
Jesuit Church i Senigallia, tegnet av Posi
**Paolo Posi** (1708 - 1776) var en italiensk arkitekt fra den sen-barokke periode. Blant byene hvor han arbeidet var Roma, Narni, og Viterbo. Han tegnet blant annet mausoleer til kardinalene Innico Caracciolo i Aversa, kardinal Giuseppe Renato Imperiali i Sant 'Agostino-kirken i Roma, for kardinal Pierluigi Carafa i Sant'Andrea delle Fratte (1759), og for prinsesse Maria Flaminia Chigi-Odescalchi (1771) i Santa Maria del Popolo-kirken.

Arbeider
--------

Posi ble født i Siena. I 1734-1742 bidro han til restaurering av Katedralen i Napoli. Fra 1751 og utover var han arkitekt for Colonna-familien. Posi hjalp til under bisettelsen av James Stuart (sønn av James II av England), tronpretendent til Englands trone, og førte 
tilsyn med fyrverkeri for Colonna. I 1767 ga Lorenzo Colonna ham oppdrag å designe den kunstneriske fyrverkerimaskinen «machine de artifizio» i anledning av en gave til Pave Klemens XIII som en hyllest, et muldyr med en rikt dekorert sadel (symbol på veritabel hyllest).

Posa innredet høyalteret i kirken Santa Maria dell' Anima i Roma, som om det hadde vært en hedensk Bacchustempel, og den ble avvist av kirkerådet.
Han ble oppnevnt som arkitekt for St Peters Basilica for Den gylne spores orden. Posi tegnet også Jesuitkirken i Sinigaglia og Abbot Farsetti i Santa Maria di Sala, i Veneto. Han hjalp til med å gjenoppbygge Palazzo Colonna og bygde om Santa Caterina dei Senesi-kirken. Posi tegnet også fasaden til kirken i Certosa av Trisulti (1798).

Litteratur
----------

* Francesco MiliziaI: *The lives of celebrated architects, ancient and modern*. Utgiver: J. Taylor Architectural Library, High Holborn, London.

Referanser
----------

1. ↑   OPAC SBN, «Paolo Posi», SBN-identifikator RMLV064433[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   British Museum person-institution thesaurus, «Paolo Posi», British Museum person or institution ID 42455[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Union List of Artist Names, «Paolo Posi», ULAN 500009113[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Catalogue of the Unione Romana Biblioteche Scientifiche, Unione Romana Biblioteche Scientifiche-ID 154570[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Posi, Paolo[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   RKDartists, rkd.nl, besøkt 26. august 2017[Hentet fra Wikidata]
7. ↑  Posi, Paolo (1767). Descrizione delle Due machine di artefizio nuovamente erette nella Piazza Farnese in Occasione di presentarsi la Chinea alla Santita di N. S. Papa Clemente XIII, da sua eccellenza il Signore Lorenzo Colonna, Gran Condestabile del Regno di Napoli e Ambasciatore Straordinario del Re delle d7ue Sicilie. Incendíate nelle due sere 28 e 29 di Giugno 1767. Inventate e dirette dal Signor Cavalier Paolo Posi, Architetto.. Generoso Salomoni, Rome.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ULAN **·** ICCU **·** KulturNav
 |
**Østerrikes distrikter** utgjør et forvaltningsnivå mellom Østerrikes delstater og kommunene. Distriktene (tysk *Bezirke*) er rent administrative enheter, dvs. at de ikke har politiske kompetenser og ingen valgte organer.

Alle delstater (med unntak av bystaten Wien) er, avhengig av delstatens størrelse, delt i mellom fire og 24 distrikter. Større byer har status som bydistrikter (*Statutarstädte*). Enkelte distrikter er sammenfallende med historiske landskap (disse er i oversikten nedenfor anført i parentes). Oftest er de derimot avgrenset nokså vilkårlig. Distriktene er oppkalt etter sine respektive forvaltningssteder.

Burgenland
----------

Burgenlands 171 kommuner er sammenfattet i ni distrikter, derav to bydistrikter:

* Eisenstadt (bydistrikt)
* Eisenstadt-Umgebung
* Güssing
* Jennersdorf
* Mattersburg
* Neusiedl
* Oberpullendorf
* Oberwart
* Rust (bydistrikt)

Kärnten
-------

Kärntens 132 kommuner er sammenfattet i ti distrikter, derav to bydistrikter:

* Feldkirchen
* Hermagor
* Klagenfurt am \_Wörthersee (bydistrikt)
* Klagenfurt-Land
* St. Veit
* Spittal
* Villach (bydistrikt)
* Villach-Land
* Völkermarkt
* Wolfsberg

Niederösterreich
----------------

Niederösterreichs 573 kommuner er sammenfattet i 24 distrikter, derav fem bydistrikter:

* Amstetten
* Baden
* Bruck
* Gänserndorf
* Gmünd
* Hollabrunn
* Horn
* Korneuburg
* Krems an der Donau (bydistrikt)
* Krems
* Lilienfeld
* Melk
* Mistelbach
* Mödling
* Neunkirchen
* St. Pölten (bydistrikt)
* St. Pölten *(Land)*
* Scheibbs
* Tulln
* Waidhofen an der Thaya
* Waidhofen an der Ybbs (bydistrikt)
* Wiener Neustadt (bydistrikt)
* Wiener Neustadt *(Land)*
* Zwettl

Oberösterreich
--------------

Oberösterreichs 442 kommuner er sammenfattet i 18 distrikter, derav tre bydistrikter:

* Braunau
* Eferding
* Freistadt
* Gmunden
* Grieskirchen
* Kirchdorf
* Linz (bydistrikt)
* Linz-Land
* Perg
* Ried
* Rohrbach
* Schärding
* Steyr (bydistrikt)
* Steyr-Land
* Urfahr-Umgebung
* Vöcklabruck
* Wels (bydistrikt)
* Wels-Land

Salzburg
--------

Salzburgs 119 kommuner er sammenfattet i seks distrikter, derav ett bydistrikt:

* Hallein (*Tennengau*)
* Salzburg (bydistrikt)
* Salzburg-Umgebung (*Flachgau*)
* St. Johann (*Pongau*)
* Tamsweg (*Lungau*)
* Zell am See (*Pinzgau*)

Steiermark
----------

Steiermarks 287 kommuner er sammenfattet i 13 distrikter, derav ett bydistrikt:

* Bruck-Mürzzuschlag
* Deutschlandsberg
* Graz (bydistrikt)
* Graz-Umgebung
* Hartberg-Fürstenfeld
* Leibnitz
* Leoben
* Liezen
* Murau
* Murtal
* Südoststeiermark
* Voitsberg
* Weiz

Tirol
-----

Tirols 279 kommuner er sammenfattet i ni distrikter, derav ett bydistrikt:

* Imst
* Innsbruck Land
* Innsbruck Stadt (bydistrikt)
* Kitzbühel
* Kufstein
* Landeck
* Lienz (*Øst-Tirol)*
* Reutte (*Außerfern*)
* Schwaz

Vorarlberg
----------

Vorarlbergs 96 kommuner er sammenfattet i fire distrikter:

* Bludenz
* Bregenz
* Dornbirn
* Feldkirch

Vorarlberg har ingen bydistrikter.

Wien
----

Wien er både delstat og kommune. Distriktsnivået forekommer altså ikke. Byen er imidlertid delt i 23 såkalte *Gemeindebezirke* (bydeler), men disse tilsvarer ikke distriktene i de andre delstatene.