recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jan Christensen** (født 1977 i København) er en norsk billedkunstner som bor og arbeider i Berlin og Oslo. Han har et allsidig kunstnerskap som varierer mellom blant annet maleri, installasjon, skulptur og fotografi. I 2007 fikk han stor oppmerksomhet da hans verk *Relativ verdi* ble stjålet fra hans utstilling på Galleri MGM i Oslo, et verk som besto av 1000 hundrelapper limt opp på et lerret. I 2003 mottok han Høstutstillingsprisen sammen med Øystein Aasan.

Utdanning
---------

Fra 1997 til 2000 studerte Christensen ved institutt for keramikk ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i Oslo.

Utvalgte utstillinger
---------------------

Christensen har stilt ut ved en lang rekke institusjoner i Norge og utlandet. Blant soloutstillinger finner man Gerhardsen Gerner både i Oslo og Berlin, i 2014 Viborg Kunsthall i Danmark, 2011 på Sørlandets Kunstmuseum i Kristiansand, 2010 på Østfold Kunstnersenter i Fredrikstad, 2009 på Kubus Lenbachhaus i München, i 2008 på Stenersenmuseet i Oslo, i 2006 Stedelijk Museum voor Actuele Kunst (S.M.A.K.) i Gent og Kunsthaus Baselland i Basel. I september I 2011 presenterte han kunstverket, *En melankoli*, på Oslo S. Arbeidets kunstnerisk uttrykk var hans reaksjon på hendelsene i Oslo, 22. juni 2011.

Av gruppeutstillinger kan man nevne *Lights on - norsk samtidskunst* på Astrup Fearnley Museet i Oslo, Momentum. Nordisk biennale for samtidskunst , kuratert av Power Ekroth & Erlend Hammer, *To Be with Art is All We Ask*, kuratert av Gunnar Kvaran og Therese Möllenhoff på Astrup Fearnley Museet, Oslo, *Intensif-Station*, kuratert av Dr. Susanne Meyer-Büser på K21 Kunstsammlung Nordrhein-Westfalen i Düsseldorf og Artsonje Center, Seoul.

Referanser
----------

1. ↑   digitaltmuseum.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 20. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «'Kunstverk laget av tusen hundrelapper stjålet». Aftenposten. 27. februar 2007.
4. ↑  «Jan Christensen, soloutstilling på Sørlandets Kunstmuseum». Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 17. januar 2015.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 18. januar 2015. Besøkt 17. januar 2015.
5. ↑  «Jan Christensen, *All Those Moments Will Be Lost*, 17. januar - 9. mars 2008 Stenersenmuseet». Arkivert fra originalen 18. januar 2015. Besøkt 17. januar 2015.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 18. januar 2015. Besøkt 17. januar 2015. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
6. ↑  «lights on - norsk samtidskunst, Astrup Fearnley Museum». Arkivert fra originalen 18. januar 2015. Besøkt 17. januar 2015.
7. ↑  «Momentum 7». Arkivert fra originalen 7. september 2015. Besøkt 17. januar 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Jan Christensen hos Gerhardsen Gerner
* Jan Christensen på Artfacts.net

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** KulturNav
 |
**Jana Midelfart Hoff** (født 18. april 1972 i Trondheim) er en norsk overlege, professor og politiker (H) bosatt i Bergen.

Hun er datter av spesialist i nevrologi Erik Midelfart og professor i øyesykdommer Anna Midelfart (født Hyková). Hun er gift med Børje Lihaug Hoff, advokat og ledende partner i Advokatfirmaet Harris i Bergen.

Hun har IB-diplom fra Trondheim katedralskole fra 1991, medisinsk embedseksamen fra NTNU fra 1997, doktorgrad i medisin fra Universitetet i Bergen fra 2006 og spesialisering i nevrologi fra 2011. Hun hadde vitenskapelige og praktiserende stillinger ved Førde sentralsjukehus, Haukeland universitetssykehus og Institutt for klinisk medisin ved Universitetet i Bergen før hun i 2009 ble overlege ved nevrologisk avdeling ved Haukeland universitetssykehus. Hoff har vært fast spaltist i *Dagens Medisin* og tillitsvalgt i legenes organisasjoner. I 2019 ble hun utnevnt til professor ved Fakultet for helsefag ved VID vitenskapelige høgskole i Bergen.

Hun meldte seg inn i Høyre i 2009 og ble leder i Årstad Høyre i 2013. Hun var byråd for barnehage og skole i Bergen kommune 5. januar 2015 til 22. oktober 2015. I perioden 2015–2019 sitter hun i Bergen bystyre og er fraksjonsleder i helse- og sosialkomiteen.

Hoff mottok i 2003 GlaxoSmithKlines forskningspris for unge forskere innen nevrologi.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Jana Midelfart Hoffs CV» (PDF). Bergen kommune. Arkivert fra originalen (PDF) 21. oktober 2014. Besøkt 21. oktober 2014.
2. ↑  Larsen, Øivind (red.) (1996). *Norges leger*. IV. Oslo: Den norske lægeforening. s. 75–76.
3. ↑  Homlung, Lisbeth (5. april 2016). «Vennlig, men bestemt!». *Tidsskrift for Den norske legeforening*. Besøkt 16. september 2019.
4. ↑  «Jana Midelfart Hoff». VID vitenskapelige høgskole. Besøkt 16. september 2019.
5. ↑  Gillesvik, Kjetil (20. oktober 2014). «Her er Smith-Sivertsens nye Hoff». *Bergens Tidende*. Besøkt 21. oktober 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CRIStin
 |
**Gotha G.II** var et tysk bombefly produsert for de tyske luftstyrker under den første verdenskrig. Flytypen ble utviklet av Gothaer Waggonfabrik da forløperen G.I viste seg å ha utilfredsstillende ytelser og flyegenskaper. G.II ble heller ikke produsert i noe større antall da flyet hadde problemer med motorene, men flytypen skulle bli utgangspunktet for samtlige senere bombeflytyper utviklet av Gothaer Waggonfabrik frem til slutten av den første verdenskrig.

Prototypen til Gotha G.II var ferdig i april 1916, og produksjonen startet allerede i slutten av samme måned. I september samme år ble de første flyene operative, men flytypen ble trukket tilbake allerede våren 1917.

Spesifikajoner
--------------

| Dimensjoner | Gotha G.II |
| --- | --- |
| Vingespenn | 23,70 m |
| Lengde | 12,20 m |
| Høyde | 3,90 m |
| Vingeareale | 89,50 m² |
| Nettovekt | 2 180 kg |
| Ytelser |  |
| Topphastighet | 135 km/t |
| Maksimal lastet vekt | 3 190 kg |
| Annet |  |
| Motor | 2× Mercedes D.IV rekkemotorer  ( 220 hk hver ) |
| Bestykning | 2× 7,92 mm mitraljøser |
| Våpenlast | 300 kg |

Portal: Første verdenskrig
Taubanen for kobbermalm fra Skorovatn til Kongsmoen mens den var i drift, ca. 1957.
**Kongsmoen** er ei bygd i Høylandet kommune i Trøndelag. Den ligger på sletten (botnen) innerst i fjorden Innerfolda. Viktigste næringsvei er jordbruk.

Kongsmoen er den nordligste bygda i Høylandet kommune, og var fram til kommunereformen i 1964 en del av Foldereid kommune. Fra 1950 opplevde Kongsmoen befolkningsøkning og oppblomstring som en følge av utskipningen av kobbermalm fra Skorovass Gruver. Malmen ble skipet ut fra kai på Kongsmoen etter at den var fraktet med taubane ca. 40 km over fjellet fra Skorovatn i Namsskogan kommune. Utvinningen fra Skorovatn ble avsluttet ca. 1980, og dermed ble også utskipningen av malm fra kai ved Kongsmoen nedlagt.

«Kongsmosongen» ble skrevet i 1948 av Magda Fuglstad.

Referanser
----------

1. ↑  Kongsmoen Arkivert 7. mars 2016 hos Wayback Machine.; yr.no
2. ↑  Johan O. Jensen (1993). *Trøndelag - sett fra luften*. Oslo: Hjemmets bokforl. s. 148. ISBN 82-590-1263-4.
3. ↑  Ola Hjulstad (1997). *Heimbygda vår*. Namsskogan: Namsskogan kommune.
4. ↑  *Kongsmoen før 1964: tillegg til generell bygdehistorie for Høylandet*. Høylandet: Høylandet historielag. 1993. ISBN 8299190215.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Søren Glud** (født 30. mai 1621, død 25. februar 1693) var en dansk biskop av Viborg.

Han var sønn av sogneprest og prost Søren Andersen Jelling (1590–1681) og Maren Sørensdatter (1593–1666). Fra 1648 var han prest i Høje Tåstrup. Gjennom sitt andre ekteskap med Ida Christine Moth (1644–1689) kom han til å tilhøre det mektige *mothske parti*, ettersom hans svigerfar var kongelig livlege Poul Moth og hans kones søster var kongens elskerinne Sophie Amalie Moth grevinne Samsøe. Søren Glud var dermed onkel til Ulrik C. Gyldenløve. Dette medvirket til at den hittil ukjente presten ble utnevnt til biskop av Viborg i 1673. Han ble dr.theol. i 1675 og ble opphøyet i adelstanden i 1679.

Han var far til lagmann i Fredrikstad, amtmann i Buskerud og justisråd Poul Glud (1662–ca. 1719), sogneprest ved Bergens domkirke og prost over Nordhordland Søren Glud (1662–1696), Ida Christine Glud (1668–1724) gift med Hans Benzon til stamhuset Skærsø og Ida Sophie Amalie Glud (1672–1703) gift med etatsråd og godseier Herman Lorentz von Nissen (1663–1717), adlet 1710.

Referanser
----------

1. 1 2   Dansk biografisk leksikon, Dansk Biografisk Leksikon-ID Søren\_Glud[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Dansk Biografisk Leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |

Portal: Danmark
**Søren Bruun Bugge** (født 1798 i Vanse, død 1886) var en norsk klassisk filolog og prest. Han var professor i latin ved universitetet i Christiania fra 1825 til 1833 og rektor ved Christiania katedralskole fra 1833 til 1847.

Liv
---

Søren Bruun Bugge var sønnesønn av presten Søren Bugge, sønn av biskop Peter Olivarius Bugge og bror til pedagogen Frederik Moltke Bugge. Som Norges eneste filologiske kandidat ble han i 1820 utnevnt til lektor i latin ved universitetet i Christiania, hvor han alt tidligere hadde holdt forelesninger. Fra 1825 til 1833 var han professor, og fra 1833 til 1847 rektor ved Christiania katedralskole. I 1847 tok han teologisk embetseksamen og ble samme år utnevnt til sogneprest. Fra 1851 til 1878 var han prost i Hadeland, Ringerike og Hallingdal prosti.

Bugge behersket latin til fullkommenhet og skrev en rekke latinske universitetsprogrammer og avhandlinger, samt lærebøker på dette språket.

Kilder
------

(da) Hammer, K. V.:  «Bugge, Søren Bruun», i: *Salmonsens konversationsleksikon*, 2. utgave. Bd. IV, København: J. H. Schultz, 1916, s. 222.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Søren Bruun Bugge

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF
 |
**Søren Christian Gjessing** (født 18. desember 1812 i Oddernes, død 18. mars 1897 i Kristiania) var en norsk offiser og kartograf.

Gjessing ble i 1834 utnevnt til sekondløytnant i artilleriet og siden forfremmet til premierløytnant i 1842. I 1849 ble han utnevnt til kaptein og siden til oberstløytnant i 1860. Han ble tildelt kommandoen for den stående bataljonen i Trondheim i perioden 1860 til 1875, samt for Kristiania i perioden fra 1875 til 1889. Han publiserte en rekke artikler for militære tidsskrifter, og var visepreses for Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim for en periode. 

I perioden fra 1839 til 1863 var han også ansatt hos Norges geografiske oppmåling, hvor han etterfulgte Gerhard Munthe og N. A. Ramm som offisiell karttegner.

Referanser
----------

1. ↑  Bull, Edvard; Jansen, Einar, red. (1929). «Søren Christian Gjessing». *Norsk biografisk leksikon*. 4 (1. utg.). Oslo: Aschehoug. s. 485–487. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
**Biryu av Baekje** (født ?, død 344) var 11. konge i det koreanske kongedømmet Baekje. Ifølge *Samguk Sagi* var han andre sønn av den sjette kongen, Gusu og yngere bror av den sjuende kong Saban. Ettersom dette ville gjøre han minst 110 år ved kongetidens utløp, antar moderne historikere at Biryu var barn eller barnebarn av Sabans yngere bror.

Biryus forgjenger, kong Bunseo, ble drept av en kinesisk agent sendt ut fra Lelang-kommanderiet. Biryu ble tronet til konge fordi Bunseos egne sønner ble ansett som for unge til oppgaven. Dette har trolig også sammenheng med en intern maktkamp i Baekjehoffet mellom to grener av kongefamilien, den ene nedstammet fra den femte kongen, Chogo, den andre fra den åttende kongen, Goi.

I 312 utnevnte han Hae Gu som militær leder. I 327 slo han ned et opprør startet av hans stebror U Bok. I 337 mottok han en delegasjon fra nabokongedømmet øst på Koreahalvøya, Silla.

Japanske historikere mistenker at Biryu som Saban, var forfedre til enkelte aristokratiske klaner i Yamatoperioden i Japan. Kilder som viser avstamningen er mistet, ødelagt eller finnes ikke.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Three-Kingdom Era: Koreans bring culture to Japan The Korea Times 25. november 2011

| * v
* d
* r
Koreas monarkerBaekje |
| --- |
| 
* 1 Onjo 18 f.Kr.–29
* 2 Daru 29–77
* 3 Giru 77–128
* 4 Gaeru 128–166
* 5 Chogo 166–214
* 6 Gusu 214–234
* 7 Saban 234
* 8 Goi 234–286
* 9 Chaekgye 286–298
* 10 Bunseo 298–304
* 11 Biryu 304–344
* 12 Gye 344–346
* 13 Geunchogo 346–375
* 14 Geungusu 375–384
* 15 Chimnyu 384–385
* 16 Jinsa 385–392
* 17 Asin 392–405
* 18 Jeonji 405–420
* 19 Guisin 420–427
* 20 Biyu 427–455
* 21 Gaero 455–475
* 22 Munju 475–477
* 23 Samgeun 477–479
* 24 Dongseong 479–501
* 25 Muryeong 501–523
* 26 Seong 523–554
* 27 Wideok 554–598
* 28 Hye 598–599
* 29 Beop 599–600
* 30 Mu 600–641
* 31 Uija 641–660

 |

Portal: Korea
**Søren Danielsen** (født 13. desember 1885 i Miðvágur, død 3. september 1968 samme sted) var en færøysk bonde, postekspeditør og politiker (Sb.). Han var medlem av det færøyske Lagtinget fra 1950 til 1954.

Han var sønn av bonde og lagtingsmann Dánjal Pauli Michelsen og hustru Maren Margrethe Petersen på Rygg i Miðvágur. Han var yngre bror av lærer, forfatter og lagtingsmann Mikkjal (Michal) á Ryggi. Både faren og broren var selvstyremenn. Søren og Mikkjals søster Henrikke Elisabeth giftet seg med kjøpmann og lagtingsmann Rasmus Niclasen. Søren Danielsen giftet seg med Dagmar Joensen. Deres sønn Dánjal Pauli Danielsen ble advokat og lagtingsmann.

Han drev et lite gårdsbruk med postekspedisjon og bankforretninger i Miðvágur.

Danielsen var medlem av sognestyret (kommunestyret) i Miðvágur fra 1921 til 1951, herav formann fra 1935 til 1939 og fra 1949 til 1951. Han var også innvalgt på Lagtinget fra Vágar fra 1950 til 1954.

Referanser
----------

1. 1 2  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 267, 269, 317, 322–323 og 345. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.
2. ↑  «Føroya Banki 50 ár í Vágum». *Dimmalætting* **(færøysk)**. 26. september 1992.

Portal: Færøyene
Birsay, med Brough of Birsay i bakgrunnen.

**Birsay** (norrønt Birgisherað) er et prestegjeld/kommune i det nordvestlige hjørnet av øya Mainland på Orknøyene i Skottland. Bortimot alt land i sognet er benyttet til jordbruk, hovedsakelig gressland for å fø slaktekveg. Det er flere arkeologiske kulturminner ved stedet.

Arkeologi
---------

To betydningsfulle monumenter blir bevart av Historic Scotland, og det fører mange besøkende til området i sommertiden. Disse er forhistoriske og norrøne bosetninger på tidevannsøya Brough of Birsay og ruinene av Earl's Palace på fastlandet på motsatt side og ved nordenden av landsbyen.

På den vestlige delen av fastlandets nordlige bredde er det andre bevis på forhistorisk bosetning, blant annet en godt bevart ruin av en broch, Gurness-rundhuset.

Jarlens palass
--------------

Earl's Palace, Birsay
Det såkalte jarlens palass, Earl's Palace, ble bygget av Robert Stewart, 1. jarl av Orknøyene (1533–1593). Selv om det nå er i ruiner kan man fortsatt se at det besto av fire rekker rundt en åpen gårdsplass med små tårn i hjørnene, en uvanlig form for bygning i Skottland på denne tiden, og ellers unikt i Skottland. Datoen 1574 ble formelt skåret inn over hovedinngangen (den sørvendte). Bygningen har vært ubebodd siden slutten av 1600-tallet. Det hadde opprinnelig en tilstøtende hage med mur rundt, en rekke for bueskyttere og bowlingbane. Denne bygningen, sammen med Earl's Palace på Kirkwall, og Scalloway Castle på Shetland, alle håndtert av Historic Scotland, var hovedboligene til Stewart-jarlene på Orknøyene.

Birsay
I nærheten av palasset er sognets kirke for Birsay og Harray (tilhører Den skotske kirke, åpen i sommermånedene). Arkitektoniske detaljer av veggene, og en arkeologisk undersøkelse av fundamentet tyder på dette var stedet for den første katedralen på Orknøyene på 1000-1100-tallet, kjent som *Kristkirke*, eller *Christchurch*, grunnlagt av den norrøne jarl Torfinn Sigurdsson Rike (død ca. 1065) etter at han kom tilbake fra sin pilegrimsreise til Roma. Setet for bispedømmet ble overført til St. Magnuskatedralen på Kirkwall på slutten av 1100-tallet, skjønt biskopene av Orknøyene fortsatte å bo på Birsay, da kjent ved sitt latinske navn *Mons Bellus*, til slutten av middelalderen.

Broen som ligger rett ved kan også være fra middelalderen.

Referanser
----------

1. ↑  Anderson, Joseph (red.) (1893): *Orkneyinga Saga*. Oversatt til engelsk av Jón A. Hjaltalin & Gilbert Goudie. Edinburgh. James Thin and Mercat Press (1990 opptrykk). ISBN 0-901824-25-9
2. ↑  Undiscovered Scotland illustrert artikkel om Scalloway Castle

Se også
-------

* Point of Hellia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Birsay – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

**Fotografier:**

* Palassruinene: 1
* Palassruinene: 2
* Birsay kirke 1
* Birsay kirke 2

**Kart**

* Kart og flyfoto av Birsay fra Multimap.com
* Andre kart og kilder til flyfoto

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**2. motoriserte infanteridivisjon**, med æresnavn «TAMAN», er underlagt 1. stridsvognarmé og er forlagt til Kalininets og består av:

* 1. motoriserte infanteriregiment, med æresnavnet «Sevastopol», forlagt i Kalininets
* 15. motoriserte infanteriregiment, med æresnavnet «Sjavlinskij», forlagt i Naro-Fominsk
* 1. stridsvognregiment forlagt i Naro-Fominsk

Divisjonen deltok i stormingen av Det hvite hus (parlamentet) i Moskva
----------------------------------------------------------------------

I oktober 1993 oppstod en konstitusjonell krise i Russland. Striden stod mellom president Boris Jeltsin og parlamentet på bakgrunn av massive sivile demonstrasjoner mot Jeltsins styre. En rekke parlamentsmedlemmer hadde forskanset seg inne i parlamentet, og det var kamper i gatene. Ved daggry den 4. oktober, stilte divisjonen opp på presidentens side i konflikten. Dette var de dødeligste gatekamper i Moskva siden 1917, og episoden styrket presidentmakten. Ti stridsvogner fra divisjonen åpnet ild mot de øverste etasjene i Det hvite hus i Moskva for å hindre skarpskyttere i å skyte mot soldater som skulle storme bygningen. 

Parlamentets fasade etter skytingen

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 19. november 2016. Besøkt 12. januar 2017.
2. ↑  Felkay, Andrew (2002). *Yeltsin's Russia and the West*. Greenwood Publishing Group. s. 79. ISBN 978-0-275-96538-9. Besøkt 12. juli 2009.
**Arkeologi**


|  |
| --- |
| ***Disipliner**** Egyptologi
* Historisk arkeologi
* Klassisk arkeologi
* Nordisk arkeologi
* Marinarkeologi
* Historisk osteologi
* Industriell arkeologi
* Arkeologisk teori
 |
| ***Metode**** Overflateundersøkelse
* Åkervandring
* Prøvestikk
* Utgravning
* Maskinell flateavdekking
* Stratigrafi
 |
| ***Terminologi**** Struktur
* Artefakter
 |
| ***Datering**** Dendrokronologi
* Karbondatering
* Termoluminescens
* Typologi
 |


**Nordisk arkeologi** er den delen av arkeologien som omfatter studier av Norden og Nord-Europa for øvrig i perioden frem til reformasjonen. Dette er et område som imidlertid ikke kan ses isolert, men må studeres i relasjon til kulturutviklingen i resten av Europa, Asia og Nord-Afrika. Det tilgjengelige kildematerialet består hovedsakelig av synlige fornminner, boplassfunn, gravfunn, skatte- og løsfunn og helleristninger samt resultat fra andre vitenskapelige områder som palynologi, osteologi, geologi, stedsnavnforskning, runologi, numismatikk og historie. I senere tid har særlig nye naturvitenskapelige dateringsmetoder vært av stor betydning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
I cellebiologi er en **sentriol** en sylindrisk cellulær organell som hovedsakelig består av et protein som kalles tubulin. Centrioler finnes i de fleste eukaryotiske celler. Et bundet par sentrioler, omgitt av en formløs masse tett materiale, kalt pericentriolært materiale (PCM), utgjør en struktur som kalles et sentrosom.

Centrioler er tilstede i cellene i de fleste eukaryoter, for eksempel dyrene. Imidlertid er de fraværende hos nåletenner (pinophyta), blomstrende planter (angiospermer) og de fleste sopp, og er bare til stede i mannlige kimtagamer av karofytter, lykøl, frøfrie schomer, sykluser og ginkgo.

Centrioler består vanligvis av ni sett med korte mikrotubule tripletter, arrangert i en sylinder. Avvik fra denne strukturen inkluderer krabber og *Drosophila melanogaster*-embryoer, med ni dubletter, og *Caenorhabditis elegans*-spermceller og tidlige embryoer, med ni singlets.

Hovedfunksjonen til sentrioler er å produsere flimmerhår under interfase og aster og spindelen under celledeling.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NDL
 |
**Nordborg** (tidligere også **Nørborg**, tysk: **Nordburg**) er en by på Als i Sønderjylland med 5 866 innbyggere (2018) beliggende 21 km nordvest for Fynshav og 26 km nord for Sønderborg. Byen tilhører Sønderborg kommune og ligger i Region Syddanmark.

Historie
--------

Nordborg slott (opprinnelig *Alsborg*) kan dateres til omkring 1150. I ly herav vokste bebyggelsen *Købing* frem og overtok omsider navnet Nordborg. I 1571 arvet kong Frederik IIs bror Hans den yngre etter sin mor dronning Dorothea besittelser på Als og Sundeved, herunder Nordborg. Da Hans døde i 1622, ble besittelsene delt opp i en rekke små hertugdømmer, herunder hertugdømmet Nordborg, som gikk til sønnen Hans Adolf. Flere hertuger residerte senere i byen.

Den senere biskop i Bergen, Erik Pontoppidan, var slottsprest på Nordborg i årene 1723-1726.
Nordborg brant ned i 1792, og de eldste husene er derfor fra slutten av 1700-tallet. På 1950- og 60-tallet ble det oppført flere etasjeeiendommer og hus utenfor den gamle bydel, således at Nordborg i dag er vokst sammen med Langesø og Havnbjerg. 

Bedriften Danfoss, som ble grunnlagt i det nærliggende Elsmark, kom til å beskjeftige et stort antall av Nordborgs innbyggere.

Nordborg slott er hjemsted for Nord-Als Musikfestival, som har vært avholdt hver juni siden 1980.

Referanser
----------

1. ↑  «Statistikbanken». *www.statistikbanken.dk*. Besøkt 7. april 2019.
2. ↑  Danmark, Slotsgrunden 1 6430 Nordborg (7. oktober 2015). «Nordborg Slot». *Sønderborg* **(dansk)**. Besøkt 7. april 2019.
3. ↑  «Nordborg | Gyldendal - Den Store Danske». *denstoredanske.dk* **(dansk)**. Besøkt 7. april 2019.
4. ↑  Danmark, Slotsgrunden 1 6430 Nordborg (6. oktober 2015). «Nord-Als Musikfestival». *Sønderborg* **(dansk)**. Besøkt 7. april 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**kGraft** er en egenskap ved Linux-kjernen som implementerer live patching av en kjørende operativsystemkjerne. Ved å unngå behovet for gjenoppstart av systemet med den nye kjernen som inneholder de ønskede endringer, sørger kGraft for å maksimalisere systemets oppetid og tilgjengelighet. Samtidig tillater kGraft kjernerelaterte sikkerhetsoppdateringer uten at de øker den skedulerte nedetid. kGraft tillater at komplette funksjoner i en kjørende kjerne blir erstattet av oppgraderinger, og gjør dette trygt ved at de oprinnelige versjonene erstattes av deres oppgraderinger for å sike per-prosess konsistens mens live patching blir utført.

kGraft blir utviklet av SuSE og er lisensiert under GNU General Public License versjon to og tre (GPLv2 og GPLv3). Den 27. mars 2014 ble kGraft tilgjengelig for Linuxkjernen, og det minimalistiske grunnlaget for live patching ble innført i versjon 4.0, som ble lansert 12. april 2015.

Referanser
----------

1. ↑  «SUSE Releases kGraft for Live Patching of Linux Kernel». SUSE. 27. mars 2014. Besøkt 7. november 2014.
2. 1 2  Vojtech Pavlík (28. mars 2014). «kGraft: Live patching of the Linux kernel» (PDF). *linuxfoundation.org*. Arkivert fra originalen (PDF) 3. juli 2014. Besøkt 7. november 2014.
3. ↑  Jonathan Corbet (30. april 2014). «The initial kGraft submission». LWN.net. Besøkt 7. november 2014.
4. ↑  Chris Duckett (4. februar 2014). «Suse's kGraft looks to put live kernel patching back into Linux». ZDNet. Besøkt 7. november 2014.
5. ↑  «Linux kernel 4.0, Section 1.2. Live patching». *kernelnewbies.org*. 26. april 2015. Besøkt 27. april 2015.
Columbia Records' platemerke (label). Dette var disse som etter hvert tok hånd om utgivelsene for Poppy Sounds.
**Poppy Sound** var *POP-Revyens* plateselskap. Platene ble spilt inn og produsert i kommisjon, først hos Phonogram og senere hos Columbia (EMI).

Første utgivelse var «I Remember When I Loved Her» / «Frustration» med Oslogruppa The Beatmakers, som hadde vunnet musikkavisens talentkonkurranse. A-siden var en coverlåt som allerede var gjort kjent med *The Zombies*.

En ukes tid senere gikk The Pussycats i studio og spilte inn en spesialplate for *POP-Revyen*s lesere. «Smile at Me» var, som de fleste av gruppas hits, komponert av gitaristen Trond Graff, mens B-siden var blank. Hastigheten var 33 1/3, som på LP-plater, og ikke 45 r.p.m. som på vanlige singelplater. Det ble reklamert med at det sammen med flexiplaten fulgte «et hefte i stort format med fargefotografier av gruppa». Enkelte ble kan hende skuffet over trykksaken. Den var på bare 4 sider, og fargebildene var ikke annet enn sort-hvitt trykk på orangefarget bunn.

I anledning gjenutgivelsen, som ekstraspor på The Pussycats' CD-en, *Mrrr Mrrr Mrrr*, ble sangen feilaktig omtalt som en «reklamesingle». Dette kan ikke være rett; for selv om singelen «Smile at Me» ble laget eksklusivt for plateklubben *Poppy Records*, og ble tilbudt POP-Revyens lesere for 5 kroner, hadde det ikke noe med reklame eller promotering å gjøre. Vanlig pris for singler i hard vinyl, med både A- og B-sider, var 8 kroner, så flexisingelen var et forholdsvis dyrt produkt.

I motsetning til «I Remember When I Loved Her» med The Beatmakers, som var tilgjengelig for salg gjennom alle landets plateforretninger, var det ikke mulig å få kjøpt «Smile at Me» fra andre salgskanaler enn POP-Revyens redaksjon.

I nr. 17-1967 annonserte *Poppy Sound* en LP med tittelen *Pop ’67*. Denne var gjort i samarbeid med Columbia (EMI). Hele 14 norske grupper fra «Den store talentjakten» 1966-1967 medvirket på denne LP-en. *Pop '67* ble gjenutgitt på CD i 2005 i serien «Norsk Rocks Skattkammer Vol. 6» sammen med en rekke bonusspor.

Referanser
----------

1. ↑  
	* The Pussycats: *Mrrr Mrrr Mrrr*. Karusell. (CD). 551 410-2.

Kilder
------

* *POP-Revyen*, 1966-1969.
* The Beatmakers: «I Remember When I Loved Her» / «Frustration». *Poppy Sound* PS 101. (Singelen ble spilt inn hos Phonogram 21. november 1966.)
* The Pussycats: «Smile at Me». Flexisingel. *Poppy Sound* PS 102.
* (Diverse artister:) *Pop ’67*. *Poppy Sound* SNSX 5008.
* (Diverse artister:) *Pop ’67*. Med bonusspor. «Norsk Rocks Skattkammer Vol. 6.» Backstage Records BR 008-05 A 2005.
Wolfgang von Gronau ønskes velkommen i New York i 1930 etter flyturen over Atlanterhavet
**Hans Wolfgang von Gronau** (født 25. februar 1893, død 17. mars 1977) var en tysk flypionér.

Biografi
--------

Wolfgang von Gronau ble født i Berlin i en familie som kom fra det gamle dynastiet Hertugdømmet Berg. Han var sønn av en artillerigeneral, Hans von Gronau (1850-1940) og Luise Gerischer (1867-1926).

Like før første verdenskrig sluttet han seg til den Keiserlige tyske marinen hvor han fikk ansvar for en flybåtskvadron. Ved oppløsningen av det keiserlige forsvaret i 1919 hadde von Gronau blitt *Oberleutnant zur See*, den høyeste løytnantsgrad i den tyske marinen.

Den 18. august 1930 fløy von Gronau over Atlanterhavet med en Dornier *Wal* —den gamle D-1422 (N-25) som Roald Amundsen hadde brukt tidligere. Han tok av fra Sylt (Tyskland), fløy via Island, Grønland og Labrador og nådde New York etter en flygning på 7 520 km i løpet av 47 flytimer.

Den 21. juli 1932 fløy von Gronau fra Tyskland verden rundt med en annen Dornier *Wal* flybåt, «Grönland Wal» (Grønland Hval) med et mannskap på tre. Han vendte tilbake etter 111 dager, den 10. november, etter å ha tatt av fra Listen auf Sylt vestover over Island, Grønland, Canada, Aleutene, Alaska, Kurilene, Japan, Kina, Filippinene, Indonesia, Malakka, Burma, Ceylon, India, Iran, Irak, Kypros, Hellas og Italia og landet til slutt i Bodensjøen etter å ha fløyet over 44 000 km.

I 1934 ble han president i Aeroclub von Deutschland og i 1935 visepresident i *Fédération aéronautique internationale*. Von Gronau ble nå plassert ved den tyske ambassaden i Tokyo som flyattaché kort tid før utbruddet av andre verdenskrig. Han var diplomat i Japan frem til slutten av krigen, og var generalmajor da det Tredje Rike ble oppløst.

I 1947 flyttet von Gronau til Øvre Bayern. Han døde i Frasdorf i 1977 som pensjonist. Hans levninger ble begravet i Listen auf Sylt, nær hans kones grav.

Utmerkelser
-----------

Wolfgang von Gronau fikk Harmon-troféet i 1932. I List auf Sylt står et steinmonument til minne om hans bedrifter med flybåter.

Bibliografi
-----------

* Wolfgang von Gronau. *Pionierflüge mit dem Dornier-Wal.* Luftfahrt-Verlag Walter Zuerl, Steinebach-Wörthsee

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 24. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id gronau-wolfgang-von[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *Gothaisches Genealogisches Taschenbuch der Adeligen Häuser.*
4. 1 2  Wolfgang von Gronau, *Chat-Grønland-Wal.*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** Munzinger (iba)
 |
**Gaga'emauga** er et av Samoas elleve distrikter. Det ligger nordøst på øya Savai'i, og har også to små eksklaver på henholdsvis nord- og sørkysten av Upolu, og er dermed det eneste distriktet som har områder på begge hovedøyene til Samoa. Distriktet har et areal på 223 km², og hadde i folketellingen i 2001 7 108 innbyggere. Gaga'emauga grenser til Gaga'ifomauga i vest, Palauli og Satupa'itea i sør, og Fa'aseleleaga i sørøst. Eksklavene på Upotu grenser til A'ana og Tuamasaga.

Navnet Gaga'emauga betyr «nær siden av fjellet». Den er den fjellkjeden som går gjennom sentrale deler av Savai'i. Misjonæren George Pratt (1817–1894) bodde i Matautu, og skrev den første grammatikken og ordboka over samoansk, *A Grammar and Dictionary of the Samoan Language, with English and Samoan Vocabulary*, som først ble trykt i 1862 av Samoa Mission Press.

De to eksklavene på Upotu kom som følge av at to landsbyer ble flyttet etter at et vulkanutbrudd fra Matavanu hadde ødelagt dem tidlig på 1900-tallet. De er fortsatt politisk en del av Gaga'emauga.

Referanser
----------

1. ↑  «New Zealand Electronic Text Centre»

| * v
* d
* r
Samoas distrikter |
| --- |
| A’ana **·** Aiga-i-le-Tai **·** Atua **·** Fa’asaleleaga **·** Gaga’emauga **·** Gaga’ifomauga **·** Palauli **·** Satupa’itea **·** Tuamasaga **·** Va’a-o-Fonoti **·** Vaisigano | Samoas flagg |
| ISO 3166-2:WS |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Wolfram Freiherr von Richthofen** (1895–1945) var en tysk generalfeltmarskalk som tjenestegjorde under den første verdenskrig, den spanske borgerkrig og andre verdenskrig. I 1937 ledet han bombingen av den spanske byen Gernika, en hendelse som regnes som en av de største ugjerningene i Europa i 1930-årene.

Tidlig liv og første verdenskrig
--------------------------------

Utdypende artikkel: Richthofen

Richthofen var fem-menning til den kjente tyske jagerpiloten Manfred von Richthofen («Den røde baron», som skjøt ned 80 fiendefly før han ble drept i kamp i 1918) og Manfreds bror Lothar som skjøt ned 40 fly.

Under første verdenskrig tjenestegjorde han i en kavaleridivisjon, før han tidlig i 1918 ble overført til luftforsvaret. Før krigen var slutt rakk han å skyte ned 8 fiendtlige fly. Fra 1919 til 1922 studerte han ingeniørkunnskap.

Legion condor
-------------

I 1933 meldte Richthofen seg til tjeneste i det som senere skulle bli Luftwaffe. Han ledet flyoperasjonene i Legion Condor under borgerkrigen i Spania i 1936, 1937 og 1939. I 1937 ledet han bombingen av Gernika. Denne byen har blitt kjent gjennom et bilde av Pablo Picasso der han skildrer grusomhetene under bombingen. I 1938 ble han forfremmet til generalmajor, og var rådgiver for general Francisco Franco.

Andre verdenskrig
-----------------

Ved utbruddet av andre verdenskrig ledet han Fliegerkorps VIII under blitzkrigen mot Polen. I april 1940 ble han general etter sin innsats under krigen i Frankrike. For denne innsatsen fikk han ridderkorset med eikeløv. Under de følgende kampene på Balkan ble han utnevnt som kommandør for Luftflotte 2 stasjonert i Italia.

16. februar 1943 ble Richthofen utnevnt til generalfeltmarskalk av Adolf Hitler. Han var en av seks som ble utnevnt til denne tittelen i Luftwaffe under det tredje riket. Han ble pensjonert på slutten av 1944 av medisinske årsaker.

Wolfram Freiherr von Richthofen døde i amerikansk fangenskap i 1945 av en svulst på hjernen.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000003245, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   GeneaStar, oppført som Wolfram Freiherr Von Richthofen, GeneaStar person-ID vonrichthofenw[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Autorités BnF, oppført som Wolfram von Richthofen, BNF-ID 15951746x[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE **·** Munzinger (iba)
 |

Portal: Andre verdenskrig
I kvantemekanikken brukes **bra-ket notasjon**, eller **Dirac-notasjon**, ofte. Notasjonen bruker vinkelparenteser «{\displaystyle \langle }» og «{\displaystyle \rangle }», samt vertikale streker «{\displaystyle |}», for å skrive «bra»-er og «ket»-er. En «bra» skrives som {\displaystyle \langle A|}, og en «ket» skrives som {\displaystyle |B\rangle }.

Som rad- og kolonnevektorer
---------------------------

I et tilfelle der man ser på et komplekst vektorrom {\displaystyle \mathbb {C} ^{n}}, kan «bra»-er og «ket»-er sees på som henholdsvis rad- og kolonnevektorer. Hvis man antar at man har det hermitske indreproduktet på vektorrommet er en «bra», {\displaystyle \langle m|}, kompleks-transponert av sin tilsvarende «ket», {\displaystyle |m\rangle }.

For et endeligdimensjonalt vektorrom oppstår da rad- og kolonnevektorene:

{\displaystyle \langle A|=(A\_{1}^{\*},A\_{2}^{\*},...A\_{N}^{\*})}

{\displaystyle |B\rangle ={\begin{pmatrix}B\_{1}\\B\_{2}\\.\\.\\.\\B\_{N}\end{pmatrix}}}

Indreproduktet mellom dem kan skrives som

{\displaystyle \langle A|B\rangle =(A\_{1}^{\*},A\_{2}^{\*},...A\_{N}^{\*}){\begin{pmatrix}B\_{1}\\B\_{2}\\.\\.\\.\\B\_{N}\end{pmatrix}}=A\_{1}^{\*}B\_{1}+A\_{2}^{\*}B\_{2}+...+A\_{N}^{\*}B\_{N}}

I kvantemekanikken
------------------

Kvantemekaniske bølgefunksjoner kan beskrives av en tilstandsvektor i et komplekst lineært vektorrom, også kjent som et Hilbert-rom. Her kan en bølgefunksjon skrives som {\displaystyle \psi (x)=\langle x|\psi \rangle }, men fordelen med bra-ket-notasjonen er at den gjengir ting som ikke vil la seg beskrive av en bølgefunksjon, slik som spinn. {\displaystyle |\psi \rangle } kalles en tilstandsvektor. Også her er en «bra» den hermitsk adjungerte av den tilsvarende «ket»-en, og vice versa:

{\displaystyle \langle \psi |=|\psi \rangle ^{\dagger }{\text{ og }}|\psi \rangle =\langle \psi |^{\dagger }}

Tilstandsvektoren kan konstrueres som en lineær kombinasjon av ortonormale tilstander i et {\displaystyle N}-dimensjonalt Hilbert rom

{\displaystyle |\psi \rangle =\sum \_{n=1}^{N}c\_{n}|n\rangle }

hvor vi har at indreproduktet mellom de ortonormale tilstandene er

{\displaystyle \langle \psi \_{i}|\psi \_{j}\rangle =\delta \_{ij},{\text{ hvor }}\delta \_{ij}={\begin{cases}1,&{\text{hvis }}i=j\\0,&{\text{hvis }}i\neq j\end{cases}}} er det vanlige Kronecker-delta.

For en normalisert tilstand er

{\displaystyle |\psi (x)|^{2}=\langle \psi |\psi \rangle =\langle \psi \_{1}|c\_{1}^{\*}c\_{1}|\psi \_{1}\rangle +\langle \psi \_{2}|c\_{2}^{\*}c\_{2}|\psi \_{2}\rangle +...+\langle \psi \_{N}|c\_{N}^{\*}c\_{N}|\psi \_{N}\rangle =|c\_{1}|^{2}+|c\_{2}|^{2}+...+|c\_{N}|^{2}=1}

der {\displaystyle |c\_{i}|^{2}} er sannsynligheten for å finne partikkelen man beskriver i tilstanden {\displaystyle |i\rangle }.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld
 |
Gagan Thapa
**Gagan Kumar Thapa** (født 16. juli 1976 i Kathmandu, familien stammer fra *Solukumbu distrikt* i åsene i øst) er en berømt Minister for Health i Nepal.

Thapa deltok i sine første demonstrasjoner som 13-åring i Jana Andolan 1990.

Han blei sosiologistudent og innskrevet ved Tribhuvan-universitetet, medlem, sekretær og leder av *Free Student Union*, og president i Kathmandu-avdelinga, visepresident og generalsekretær i Nepals Kongresspartis studentorganisasjon *Nepal Student Union* (NSU).

I store studentkamper og politiske demonstrasjoner på den første delen av 2000-tallet blei han Nepals kanskje best kjente studentleder, berømt som aktivist og demonstrasjonsleder (flere ganger arrestert), og en karismatisk taler.

Trolig fordi han var uavhengig av partiledelsen og blei kjent som aktivist, kom han i motsetning til partilederen G. P. Koirala, som er kjent for å styre partiet ved hjelp av familiemedlemmer og lydige tilhengere. Koirala har anklaga G. Thapa både for å være *monarkist*, men kritiserte ham noen år seinere for å være for radikal, fordi han gikk inn for valg av ei *grunnlovsgivende forsamling* (et krav maoistpartiet NKP(M) gikk i spissen for).

Under det kongelige diktaturet fra 1. februar 2005 blei Gagan Thapa en sentral demokratiforkjemper og sto fram som erklært *republikaner*. Han blei fengsla i flere perioder, og internasjonale solidaritetskampanjer krevde ham frigitt.

Under demokratiopprøret i april 2006 var han en viktig leder og taler på gatene og blei mye sitert i internasjonal presse.

Etter seieren over diktaturet har det vært mer stille om Gagan Thapa, trolig fordi G. P. Koirala i den nye situasjonen ønska å befeste sitt lederskap over Nepals Kongressparti uten å slippe til en uavhengig, populær yngre leder av Thapas type, som er kritisk til Koiralas politikk og kan komme til å true hans ledelse.

30. desember 2006 uttalte han seg etter en studentdemonstrasjon mot «det tyranniske monarkiet» i Ratna Park, Kathmandu, der et stort antall studenter skal ha blitt mishandla av politiet. «Vår kamp kan ikke undertrykkes. Fra nå av skal vi lage større protester!» sa Gagan Thapa.

Gagan Thapa sier at hans viktigste politiske forbilder er Nelson Mandela og Nepals Kongresspartis legendariske første leder, B. P. Koirala.

Referanser
----------

1. ↑   bossnepal.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
«De tre vise menn» i NATO: Halvard Lange, Gaetano Martino og Lester Pearson i 1956.
**Gaetano Martino** (født 25. november 1900 i Messina, død 21. juli 1967 i Roma) var en italiensk lege, universitetsrektor og politiker (Partito Liberale Italiano). Martino var Europaparlamentets president fra 1962 til 1964. Han hadde tidligere vært italiensk utdannings- og utenriksminister. Gaetano Martino var sammen med Hallvard Lange og Lester Pearson en av «de tre vise menn» som i 1956 ga NATO råd om utvidelse av samarbeidet på ikke-militære områder. Han var rektor ved universitetet i Messina og universitetet i Roma.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Gaetano Martino ble født som sønn av Messinas borgermester. Han studerte medisin ved universitetet i Roma og tok medisinsk doktorgrad i 1924. Fra 1930 til 1934 arbeidet han ved universitetet i Asunción i Paraguay. Han ble i 1943 professor i ved universitetet i Messina. 

### Politiker

Som utenriksminister var Martino vert ved Kull- og stålunionens utenriksministerkonferanse i Messina fra 1.-3. juni 1955. Han gikk under konferansen sterkt inn for europeisk integrasjon og ønsket at konferansen skulle legge en «grunnsten for byggingen av Europa». To år senere ledet Martino den italienske delegasjon som undertegnet Roma-traktaten. Han var i 1956 den første italienske utenriksminister som talte i FNs generalforsamling.

Gaetano Martino var en av «de tre vise menn» i NATO. Sammen med Halvard Lange fra Norge og den kanadiske Lester Pearson utga han i 1956 en rapport til Det nordatlantiske råd med «anbefaling om mål og midler for å utvide samarbeidet på ikke-militære områder og å styrke fellesskapet i det atlantiske samfunnet».

Han var Europaparlamentets president fra 1962 til 1964.

### Etter politikken

Etter sin politiske karrière gikk Martino tilbake til medisinen. Han ble professor og i 1966 rektor ved universitetet i Roma.

Referanser
----------

1. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 26. mars 2018, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «La Camera dei Deputati». *legislature.camera.it*. Besøkt 15. desember 2018.
3. 1 2  «Gaetano Martino». *www.esteri.it* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 16. desember 2018. Besøkt 16. desember 2018.
4. ↑  «Gaetano Martino». *www.esteri.it* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 16. desember 2018. Besøkt 16. desember 2018. «We are all anxious to increasingly extend our integration .... I trust that at this Conference we shall add yet another foundation stone to the construction of Europe»
5. ↑  «Rapporten til "De tre vise menn": 50 år senere». NATO. 2006. Arkivert fra originalen 2. april 2016.
6. ↑  «Presidents of the European Parliament». *CVCE.EU by UNI.LU* **(engelsk)**. 7. september 2016. Besøkt 16. desember 2018.
7. ↑  «Gaetano Martino - Munzinger Biographie». *www.munzinger.de*. Besøkt 16. desember 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** ICCU **·** Munzinger (iba)
 |

Portal: Den europeiske union
**Mounir El Hamdaoui** (født 14. juli 1984 i Rotterdam) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for den nederlandske klubben DHSC.

Hamdaoui har representert Nederland på U-21 nivå, men har bestemt seg for eventuelt å representere Marokko sitt landslag på seniornivå.

Biografi
--------

Han startet sin profesjonelle karriere i den nederlandske klubben Excelsior Rotterdam i 2002. Her var han i tre år før han gikk til den engelske klubben Tottenham sommeren 2005.

### Derby

I september 2005 undertegnet han en 3-måneders utleieavtale til Derby County, og han debuterte for klubben i ligasammenheng 18. september mot Southampton. Sitt første ligamål i England scoret han den 1. oktober 2005 mot Leicester City. En skulderskade gjorde at han måtte returnere til Tottenham den 19. oktober 2005, men 31. januar 2006 skrev han en ny utlånsavtale med Derby.

Referanser
----------

1. ↑   Diario AS, AS.com athlete ID el\_hamdaoui/19184[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   FBref, FBref spiller-ID d23e085d[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mounir El Hamdaoui – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Mounir El Hamdaoui – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Mounir El Hamdaoui – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Mounir El Hamdaoui – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Mounir El Hamdaoui – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Mounir El Hamdaoui – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Mounir El Hamdaoui – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Mounir El Hamdaoui – FBref Rediger på Wikidata

* (es) Mounir El Hamdaoui – as.com Rediger på Wikidata
* Spillerprofil på Soccerbase
***Countryfest*** er en serie plater utgitt av plateselskapet Talent fra 1975 til 1981. Serien begynte som en avlegger fra Vidar Lønn-Arnesens TV-program «*Landhandleren*» som gikk på NRK. Poenget var å synge amerikanske countrysanger på norsk. 

Seriens hovedartister var Lillian Askeland, Ottar «BIG HAND» Johansen og Bjøro Håland, med gjesteartister som Gro Anita Schønn, Rita Engebretsen og Helge Borglund, samt at Vidar Lønn-Arnesen selv sang på flere utgaver.

Orkesterene som spilte på platene var Ottar «BIG HAND» Johansens band «COUNTRY SNAKES» og «COUNTRY TEAM». 

Plateserien ble en suksess, med rundt en halv million enheter i Norge. Seriens etterhvert 8 ulike utgaver lå også inne på VG-lista.

Diskografi
----------

* *Vill Vest - Countryfest* 1975 Talent Produksjon
* *Countryfest 1* 1976 Talent Produksjon
* *Countryfest 2* 1977 Talent Produksjon
* *Countryfest 3* 1978 Talent Produksjon
* *Countryfest 4* 1979 Talent Produksjon
* *Countryfest 5* 1980 Talent Produksjon
* *Countryfest 6* 1980 Talent Produksjon
* *Countryfest 7* 1981 Talent Music Organisation


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**Territorialabbediet Pannonhalma** er et benediktinerkloster i kommunen Pannonhalma i Ungarn. Klosteret ble grunnlagt i 996. Det har status som territorialabbedi, det vil si har enkelte funksjoner som ellers er forbeholdt bispedømmer og står direkte under paven. I 1996 ble klosteret innlemmet i verdensarven av UNESCO. 

Klosteret i Pannonhalma ble grunnlagt i 996 under Géza I av Ungarn. Kirken ble innviet i 1001 og klosteret ble utvidet i romansk stil inntil det 13. århundre og i gotisk stil inntil det 15. århundre. I det 17. og 18. århundre ble abbediet ombygd i barokkstil, med kostbare utsmykninger. Stedet har også et bibliotek i klassisistisk stil, oppført 1824–1832, og en kirke tegnet av Ferenc Storno, oppført mellom 1868 og 1886.

Etter andre verdenskrig ble klosteret overtatt av staten og ordenens religiøse virksomhet ble sterkt begrenset, inntil kommunismens fall endret situasjonen. 

Kronprinsesse Stephanie av Østerrike-Ungarn (1864–1945) har sitt gravsted i krypten under stiftskirken. Hjertet til Otto von Habsburg ble gravlagt her 17. juli 2011 etter at legemet ble gravlagt dagen før i Keiserkrypten i Wien. Legeme og hjerte gravlegges etter gammel tradisjon separat.

Referanser
----------

1. ↑  Habsburg: Austro-Hungarian heir's heart buried, *BBC News*, 18. juli 2011. Besøkt 18. juli 2011.
2. ↑  Habsburg: Last Austro-Hungarian heir to be buried, *BBC News*, 16. juli 2011. Besøkt 16. juli 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Pannonhalma Archabbey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |