recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
De forskjellige lands euromynter.
**Tyske euromynter** er sirkulasjonsmynt av Den europeiske unions valuta euro med nasjonalt motiv for Tyskland på revers.

Euro
----

Euro (€) er Den europeiske unionens offisielle valuta, som benyttes i mange av EUs medlemsstater samt enkelte andre stater utenfor unionen. Landene som benytter euroen kalles med et fellesnavn eurosonen. De lavere valørene av euroene utgjøres av mynter, mens de høyere valørene utgjøres av sedler. Euromynten har en felles europeisk side som viser verdien på mynten og en nasjonal side som viser et symbol valgt av medlemsstaten der mynten blir preget. Hver medlemsstat har således en eller flere symboler som er unike for landet.

For bilder av den siden myntene alle EU-land har felles og en detaljert beskrivelse av mynten, se artikkelen om euromynter.

Tysklands myntmotiver
---------------------

De tyske euromyntene har tre ulike design. De laveste valørene, 1-, 2- og 5-centmynten, avbilder et eikeblad. 10-, 20- og 50-centmynten har Brandenburger Tor på den nasjonale siden, mens de høyeste valørene, 1- og 2-euromynten, viser den tyske våpenørnen. Alle myntene viser EUs tolv stjerner samt det årstallet mynten ble preget. De tyske 2 euromyntene har dessuten en tekst på kanten: *EINIGKEIT UND RECHT UND FREIHEIT*, som betyr *Enighet og rettferdighet og frihet* og er Tysklands nasjonalmotto.

Tysklands gamle valuta, den tyske marken, kan veksles inn hos landets sentralbank til ubegrenset tid.

Tyskland har preget én serie mynter.

Referanser
----------

1. ↑  «Exchanging national cash». Den europeiske sentralbanken. Besøkt 30. juni 2008.

Eksterne lenker
---------------

* Den europeiske sentralbanken: Tyskland

| * v
* d
* r
De ulike euromyntene fra hvert land |
| --- |
| Andorra **·** Belgia **·** Estland **·** Finland **·** Frankrike **·** Hellas **·** Irland **·** Italia **·** Kypros **·** Latvia **·** Litauen **·** Luxembourg **·** Malta **·** Monaco **·** Nederland **·** Portugal **·** San Marino **·** Slovakia **·** Slovenia **·** Spania **·** Tyskland **·** Vatikanstaten **·** Østerrike |  |
**Instant Karma!**, også kalt **Instant Karma! (We All Shine On)** var John Lennons tredje single. Den ble skrevet og spilt inn 27. januar 1970 og gitt ut ti dager senere. Til pressen sa Lennon at «Vi skrev den til frokost, tok den opp til lunsj, og vi gir den ut til middag». Tittelen skal ha kommet fra Melinde Kendall, den nye kona til Paul Cox, eksmannen til Yoko Ono, da Lennon og Ono kom på besøk til dem i Danmark i desember 1969. Da sangen var ferdigskrevet den 27. januar, tok Lennon kontakt med George Harrison, som var i byen med Phil Spector. De tre og Alan White spilte inn sangen. Opptaket ble ferdig midnatt samme dag, og så ble Billy Preston, Klaus Voorman og andre lagt til som såkalt overdubs. Singlen nådde femteplass i Storbritannia og tredjeplass i USA og ble den første som solgte mer enn en million eksemplarer av noen singler av tidligere medlemmer av The Beatles, til tross for at George Harrison allerede hadde hatt en nummer 1-hit.

Besetning
---------

* John Lennon: Vokal, El-gitar, el-piano
* George Harrison: Akustisk gitar, piano
* Klaus Voormann: Bassgitar, el-piano
* Billy Preston: Orgel
* Alan White: Piano, trommer
* Mal Evans: Bakgrunnsvokaler, chimes, klapping
* Yoko Ono, Allen Klein, andre: Bakgrunnsvokaler

Referanser
----------

1. 1 2  Instant Karma! - Beatles Bible

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Sykepleierhøgskolen i Oppland** var en høgskole for sykepleierutdanning i Gjøvik. Studiet og forskningen ved utdanningen er i dag (2016) en del av NTNU.

Skolen ble først etablert av Nasjonalforeningen i 1928, som et ledd i kampen mot tuberkulosen. Skolen lå da i Oslo, og het først *Nasjonalforenings sykepleierskole i Oslo*. Utdanningen ble flyttet til Gjøvik i 1970 under navnet *Nasjonalforeningen og Oppland fylkes sykepleierskole*. Oppland fylke hadde vært inne på driftssiden siden 1957, og elevene hadde praksis ved sykehusene i Oppland. Staten tok over driftsansvaret fra 1. januar 1986, og skolen fikk navnet *Sykepleierhøgskolen i Oppland*.

I 1994 fusjonerte skolen med Gjøvik ingeniørhøgskole til Høgskolen i Gjøvik (HiG). 

1. januar 2016 ble HiG en del av NTNU, og sykepleierstudiet ble videreført som et treårig bachelorprogram under Fakultet for helse- og sosialvitenskap.

Referanser
----------

1. ↑  «Institutt for sykepleievitenskap, NTNU. Offisielt nettsted». Arkivert fra originalen 28. mars 2016. Besøkt 12. mai 2016.

Litteratur
----------

* ''*I livets tjeneste i 60 år 1928-1988: Sykepleierhøgskolen i Oppland*. Utgitt av Sykepleierhøgskolen i Oppland, 1988


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** VIAF
 |
**Sygnafylke** (Norrønt: *Sygnafylkí*), var ett av de historiske fylkene i Norge, som inngikk i Gulatingslag. Sygnafylke tilsvarer i hovedtrekk regionen Sogn i dagens Vestland fylke, det vil si bygdene og fjordstrøkene rundt Sognefjorden. Folket som bodde der ble kalt for *sygnir* (nå kalt sogninger).

Det var vanlig i middelalderen å inndele fylkene i halvfylker, i dette tilfellet *Nyrđri hlutr* (Indre Sogn) og *Syđri hlutr* (Ytre Sogn), som danner opphavet til de senere fogderier. Sogn fogderi ble opprettet i 1530 og delt i to i 1630, ett for Indre Sogn og ett for Ytre.

Sygnafylke kom under Bergenhus hovedlen og senere Bergenhus stiftamt. Da stiftamtet ble delt i 1763 ble det gamle Sygnafylke en del av Nordre Bergenhus amt, sammen med det gamle Firdafylke. Amtet fikk navnet Sogn og Fjordane fylke i 1919.

Skipreider
----------

Sygnafylke var inndelt i 16 skipreider:
  
*Syđri hlutr (Ytre Sogn)*:

* Lámvika
* Kleifvalla
* Hvamseyjar
* Víkr
* Þjúga
* Sýrstrandar

*Nyrđri hlutr (Indre Sogn)*:

* Nóra
* Sóknadal
* Aurland
* Sólvarna
* Marheimsfjöru
* Lustrar
* Jóstrudal
* Árdal
* Læradal
* Borgundar

Referanser
----------

1. ↑  Krag (2005): 69
2. ↑  *Historisk-geographisk Beskrivelse over Kongeriget Norge (Noregsveldi) i Middelalderen*. Trykt hos Carl C. Werner & Co. i ... 1849. s. 102-3.

Litteratur
----------

* Krag, Claus: *Vikingtid og rikssamling*. Aschehougs Norgeshistorie, Aschehoug, Oslo 2008
**Instex** (*Instrument in Support of Trade Exchanges*) er et fransk spesialforetak grunnlagt i januar 2019 sammen med Storbritannia og Tyskland. Selskapet har som sitt oppdrag å lette handel med Iran og omgå økonomiske sanksjoner mot Iran ilagt av USA og administrert av Office of Foreign Assets Control.

Instex har sitt hovedkontor i Paris. Instex ledes av blant andre Per Fischer, som i perioden 2003-2014 var økonomisjef i Commerzbank.

Instex’ aktivitet er først og fremst begrenset til humanitære formål som for eksempel innkjøp av næringsmidler eller legemidler.

I november 2019 ble det kunngjort at Belgia, Danmark, Finland, Nederland, Norge og Sverige var i gang med å slutte seg til Instex.

Referanser
----------

1. ↑   OpenCorporates, OpenCorporates-identifikator fr/847923398, besøkt 19. oktober 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «What is the EU-Iran payment vehicle INSTEX? | DW | 31.01.2019». *Deutsche Welle (www.dw.com)* **(engelsk)**. Besøkt 5. januar 2020.
3. ↑  Utenriksdepartementet (29. november 2019). «Fellesuttalelse om tilslutning til betalingsmekanismen Instex av Belgia, Danmark, Finland, Nederland, Norge og Sverige». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. januar 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
Hovedpaviljongen ved Vancouver General Hospital
**Sykehus** er en fellesbetegnelse på institusjoner som yter medisinsk hjelp. En annen betegnelse er **hospital**. I vestlig sykehusvesen er som regel somatiske og psykiatriske sykehus adskilt.

Men man behøver ikke være syk for å bli behandlet på et sykehus. I moderne tid foregår således de fleste fødsler på et hospital, og i de normale tilfeller behøver fødselslegen ikke å rekvirere hjelp fra operasjonsgangen til f.eks. keisersnitt.

Sykehusbygning
--------------

Sykehus er også en bygningstype som er oppført for å oppfylle institusjonens behov.

En sykehusbygning er avhengig av en rekke forhold: medisinske behov, kultur, sosiale forhold, religion, økonomi, stilperiode etc. Disse skifter gjennom tidene og gjør at byggeoppgaven endrer seg med hensyn til den tid sykehuset ble bygd i og befinner seg i.

Norske sykehus
--------------

I Norge er alle offentlige sykehus eid av staten ved sine fire regionale helseforetak. I det offentlige helsevesenet skilte man tidligere mellom regionssykehus og sentralsykehus, men disse begrepene gikk ut av bruk i 2002. Lokalsykehus betegner sykehus som gir grunnleggende tjenester til befolkningen i et avgrenset område. Alle norske regionsykehus er universitetssykehus. Noen, eksempelvis Rikshospitalet, har nasjonale funksjoner. I tillegg finnes en rekke private sykehus, som også i utstrakt grad har avtaler med de regionale helseforetak om refusjoner for medisinsk behandling. Ordningen «fritt sykehusvalg» gjør at pasienter i dag fritt kan velge å la seg undersøke og behandle ved ethvert lokalsykehus eller privat sykehus med avtale.

Se også
-------

* Feltsykehus
* Sykehjem
* Hospice
* Leprosarium
* Psykiatrisk sykehus
* Universitetssykehus
* Rehabiliteringsinstitusjon

Eksterne lenker
---------------

* Historiske turtips og kunstvandringer på sykehus

* (en) Hospitals – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Hospitals – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** HDS **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
**.510 Førland** (13×48 mm) er en norsk patron designet av Øyvind Førland. Den har vært utviklet over lang tid, og finnes i flere varianter. Patronen har svært mange likheter med **.510 Whisper**, en subsonisk belteløs flaskehalspatron utviklet av J. D. Jones og SSK Industries for jakt. Den er basert på hylsen til .416 Rigby (i likhet med .338 Lapua Magnum), og benytter en kule med 12.95 mm diameter, og har en totallengde på 85 mm. Den er designet for å skyte en 49 grams kule i 320 m/s, hvilket gir en utgangsenergi på 2500 joule og dermed oppfyller kravet til anslagsenergi på elgjakt.

Ved bruk av kuler med høy ballistisk koeffisient kan hastighetstapet på 500 m være i størrelsesordenen 30 m/s, og beholder dermed mye av energien på lengre avstander sammenlignet med patroner som .308 Winchester og .300 Winchester Magnum. I tester med Sako TRG-S har man oppnådd presisjon på 0.3 mrad på 600 meter.

.510 Whisper må ikke forveksles med .500 Whisper, en annen flaskehalspatron utviklet av J. D. Jones, men som har en omtrent 10 mm lengre hylse med magnumbelte basert på .378 Weatherby Magnum.

Se også
-------

* 12 mm kaliber
* Liste over riflepatroner

Referanser
----------

1. ↑  «.510 Förland». *lutzmoeller.net*. Besøkt 9. oktober 2022.
2. 1 2  Barnes, Frank C. Skinner, Stan, red. *Cartridges of the World* (11th utg.). Iola, WI: Gun Digest Books. s. 282. ISBN 0-89689-297-2.
3. ↑  "Whisper cartridges Arkivert 10. desember 2007 hos Wayback Machine. Arkivert 2007-12-10 hos Wayback Machine" by Lukas Kruesi, *New Zealand Guns & Hunting*, September/October 2003
**«Trur'u je er deilig»** er en coverlåt med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 3. desember 1979 på musikkalbumet *Salmer og sanger vi gjerne hiver*. Sangen er innspilt 27.-30. august samme år i Roger Arnhoff Studio i Oslo. Jonas Fjeld Band var kompband.

Originalen heter «Da Ya Think I'm Sexy?» og ble gitt ut på singel med Rod Stewart i november 1978. Stewart skrev sangen sammen med trommeslager Carmine Appice. Originalteksten handler om de nervøse tankene som oppstår både hos en dame og en mann som møter hverandre på et dansested før hun blir med han hjem. 

Tekstens jeg i Prima Veras tekst har mange utseendemessige skavanker, men prøver allikevel å få kontakt med en dame. I Stewarts original forekommer ordet «dime», som i Prima Veras versjon blir sjokolademerket «Dajm». Jahn Teigen synger.

Sangen er også utgitt på samlealbumene *Best of Ebba* (januar 1981) og *Rest of the best vol 2,5* (september  2000).

Prima Vera fremførte «Trur'u je er deilig» på NRK programmet *Halvsju* den 26. januar 1980. Teigen sang over et playback, mens Tom Mathisen og Herodes Falsk parodierte disco dans.

Referanser
----------

1. ↑  *Absolute Prima Vera* – cover informasjon
2. ↑  NRK TV – *Halvsju* fra 26. januar 1980
**.45 Colt** også kalt **.45 Long Colt** er en patron for revolver.

Historie
--------

Patronen ble utviklet av US Army på Frankford Arsenal i 1872 til den berømte Colt Single Action Army Revolveren (Colt SAA).
Den amerikanske hæren adopterte patronen i 1873 og var i bruk frem til 1877 da de skiftet til M1877 patronen som egentlig var en .45 Schofield. I 1902 ble patronen tatt opp igjen for en kort periode for bruk på Filippinene.

Den ble originalt ladet med 40 grains Svartkrutt og en 255 grains (16.5 gram) rundneset blykule. Senere ble kruttmengden redusert til 35 grains og til sist til 28 grains. 28 Grains svartkrutt ble brukt i 17 år, helt til røyksvakt krutt ble tatt i bruk rundt 1900. På 1870 tallet var dette en kraftig og presis patron, effektiv ut til ca. 50 meter. Den presterte hastigheter opp i mot 1000 fot per sekund, altså rundt 300 meter i sekundet.

I dag
-----

I dag er .45 Colt en populær patron innen Westernskyting med bruk av kopier av Winchester bøylerifler og Colt revolvere produsert av firmaer som Uberti, Ruger og Pietta. Det lages også mer moderne våpen i .45 Colt, disse er mer solide både materielt og designmessig enn Toggle Link mekanismen i bøylerifler og Colt SAA kopier. .45 Colt kan i disse lades til meget høyt nivå, f.eks til jaktbruk og skyting på lengre hold som f.eks i grenen metallsilhuett.

I dag kalles patronen ofte .45 Long Colt; for å skille den i fra Smith & Wessons .45 Schofield, og senere .45 ACP som ble brukt i Colts selvladende pistoler.

Se også
-------

* Liste over patrontyper
* Kategori:Skytevåpen i kaliber .45

Referanser
----------

1. 1 2  Braathen, Erik (1998). *Ladeboken*. [Asker]: Våpenlitteratur AS. s. 569-570. ISBN 8291361045.

Eksterne lenker
---------------

* (en) .45 Colt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) .45 Colt – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Sykehusinfeksjoner** eller **nosokomielle infeksjoner** er infeksjoner som oppstår ved helseinstitusjoner som sykehus, sykehjem og lignende. De kan ramme både pasienter og helsearbeidere. Forkortelsen **HAI** skyldes en alternativ engelsk faglig betegnelse, **hospital-acquired infection**. Hospitalsinfeksjoner skyldes som oftest dårlig hygiene, men er allikevel vanskelige å komme til livs.

Den ungarsk-østerrikske legen Ignaz Semmelweis pekte på sykehusenes og legenes rolle som smittebærere i 1847. For å hindre sykehusinfeksjoner er svært strenge hygieneregler viktige, i tillegg til å kunne isolere pasienter med smittsomme sykdommer og forsiktig bruk av antibiotika for å hindre vekst av resistente bakterier. Svekkede pasienter som eldre, diabetikere, stoffmisbrukere og dialysepasienter har forhøyet risiko for hospitalsinfeksjoner, spesielt etter en antibiotikabehandling. All antibiotika har den egenskap at de slår de følsomme mikroorganismer ned, noe har den naturlige følge at det blir plass og leverom for resistente bakterier. Risikoen ved hospitalsinfeksjoner er over tid blitt forøket ved forekomsten av multiresistent hospitalsflora, eventuelt bestående av mer virulente mikroorganismer.

Den vanligste bakterien bak sykehusinfeksjon er gule stafylokokker (*Staphylococcus aureus*). Andre bakterietyper man ofte knytter til slike infeksjoner er *Escherichia coli* og *Klebsiella*.

Sykehusinfeksjoner kan inndeles i tolv hovedgrupper: 

* urinveisinfeksjon
* luftveisinfeksjon
* gastroenteritt
* postoperative sårinfeksjoner
* andre hudinfeksjoner
* intraabdominale infeksjoner
* osteomyelitt
* blodforgifting *(sepsis)*
* hjernehinnebetennelse
* Luftveisinfeksjon
* nyfødt-infeksjoner
* andre infeksjoner

Referanser
----------

1. ↑  Kåss, Erik (27. januar 2023). «nosokomial». *Store medisinske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 16. juni 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store medisinske leksikon **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE **·** BBC Things
 |
Sykepleien Forskning er et norsk, fagfellevurdert vitenskapelig nivå-1-tidsskrift som skal fremheve og formidle kunnskap som er relevant for alle aspektene av sykepleieutøvelsen. Tidsskriftets mål er å publisere kunnskap som kan bidra til å styrke kunnskapsbasen for og kvaliteten på sykepleieutøvelsen, sykepleierutdanningen og den sykepleievitenskapelige metodeutviklingen. Sykepleien Forskning publiserer vitenskapelige artikler som samsvarer med dette målet.

Sykepleien Forskning henvender seg til utøvende helsepersonell, studenter på alle nivåer og forskere for å bidra til at den publiserte kunnskapen leses og benyttes i fagutvikling samt teoretisk og empirisk forskning. Sykepleien Forskning er indeksert i CINAHL.

Våre nettsider er tilgjengelig for alle som er interessert i forskning innen sykepleie og helsefag:. Fra høsten 2019 samler vi alle fag- og forskningsartikler i en egen, årlig temautgave fordelt på fem utgivelser:

1. Seksualitet, fødsel og død
2. Migrasjonshelse, psykisk helse og rus
3. Akutt, kritisk og kronisk sykdom
4. Etikk, verktøy og metode
5. Rehabilitering, alderdom og død

Utgavene kan bestilles her: 

Ansvarlig utgiver: Norsk Sykepleierforbund. Ansvarlig redaktør: Bart Tholens, barth.tholens@sykepleien.no. Redaktør Sykepleien Forskning: Edith Roth Gjevjon, edith.lillian.gjevjon@sykepleien.no
**Katrine «Tine» Seip Førland** (født 22. august 1922 i Bærum, død 24. september 1998 i Trondheim) var professor i kjemi ved NTH. Sammen med sin mann, Tormod Førland, mottok hun Gunnerusmedaljen i 1991 for sitt arbeid med Afrikas universiteter.

Hun var datter av professor Didrik Arup Seip og Johanne Remmer. Hun ble siv.ing i kjemi ved NTH i 1946. Deretter jobbet hun ved NTH frem til hun og mannen reiste til USA hvor Katrine jobbet ved Pennsylvania State University i 1949. Fra 1950–54 jobbet hun ved Silikatinstituttet ved Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsråd hvor hun i 1957 ble stipendiat. Fra 1954–57 jobbet hun ved Linden Laboratories i USA. 

Fra 1958 foreleste hun i kjemi ved NTH. Sammen med Tormod Førland og Signe Kjelstrup utgav hun boken *Irreversible Thermodynamics. Theory and Applications* (1988). Boken er blant annet oversatt til japansk, kinesisk og russisk. Hun ga også ut flere lærebøker i kjemi.

Hun og Tormod gikk helhjertet inn for undervisning som utviklingshjelp for Øst-Afrika, og underviste først ved University of East-Africa i Kenya, og deretter ved universitetet ved Dar-es-Salaam i Tanzania. For denne innsatsen mottok de Gunnerusmedaljen i 1991.

Bibliografi
-----------

* Irreversible Thermodynamics. Theory and Applications (1988).

Referanser
----------

1. 1 2 3   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  *Til minne om far og mor, Didrik Arup Seip og Johanne Karoline Louise Seip f. Remmer, ved fars 100-årsdag den 31. august 1984*. [Blommenholm]: T. Hjort. 1984.
4. ↑  Ingeniørmatrikkelen : norske sivilingeniører 1901–55 med tillegg
5. ↑  Energica
6. ↑  Privatarkiv NTNU

Eksterne lenker
---------------

* Katrine Seip Førland og Tormod Førlands private arkiv som omfatter nei til atomvåpen og øst-Afrika finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Marieholm** er en tettbebyggelse i Gnosjö kommune i Jönköpings län i Småland i Sverige. I 2005 var Marieholm regnet som et tettsted, og hadde da 218 innbyggere, men i 2010 var innbyggertallet sunket under 200, som er grensen for å regnes som tettsted i Sverige.

Den nedlagte båtfabrikken er ombygd til teater, restaurant, konferansehall mm. og kalles *Hjärnbruket*. Marieholm har verken skoler eller butikker, de ble stengt på begynnelsen av 2000-tallet. Mellom Marieholm og Hillerstorp er det en kanal som tidligere ble brukt for å frakte varer fra industribedriftene i Marieholm til jernbanen i Hillerstorp. Nå er også den gamle havnen reparert, og herfra går det en turistbåt langs kanalvegen til Hillerstorp.

1. april 2008 fikk Marieholm eget postnummer: 335 94 MARIEHOLMSBRUK. Første lørdag i september hvert år avholdes *Marieholmsdagen*. Da stiller lokale håndverkere ut sine produkter til salg. Samtidig driver man ulike aktiviteter, f.eks. ponniridning og kafévirksomhet.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska småorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per småort*, Statistiska centralbyrån, 31. mars 2022, Wikidata Q113505564,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 12. mars 2016.

  


| * v
* d
* r
Gnosjö kommune i Jönköpings län i Sverige |
| --- |
|  | Gnosjö **·** Hillerstorp **·** Kulltorp **·** Lanna **·** Nissafors **·** Törestorp **·** Åsenhöga |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Sykepleierutdanning i Norge** er en 3-årig bachelorutdanning på høgskole og universitet. Opptakskravet til Bachelor i sykepleie er generell studiekompetanse med minstekrav i matematikk og norsk. Det er ikke et obligatorisk krav, men en fordel om studentene har forkunnskaper i biologi og kjemi. Sykepleierutdanningen inneholder blant annet teoretiske temaer i anatomi, fysiologi, mikrobiologi, psykiatri, farmakologi og patologi. Studiet inneholder også emner i helsepersonelloven, medikamentregning, yrkesetiske retningslinjer, etikk og ledelse. Studentene er også ute i forskjellige praksiser i kommune- og spesialisthelsetjenesten.

Etter å ha fått autorisasjon som sykepleier og jobbet minst 2 år klinisk som sykepleier kan man velge mellom flere forskjellige spesialiseringer på mastergradnivå. 

Det finnes mange retninger av spesialisering å velge som sykepleier. Sykepleiere kan ta videreutdanning/mastergrad i blant annet anesesi-, operasjon-, intensiv- og helsesykepleie. 

Om man ønsker å jobbe mer administrativt enn klinisk er det videreutdanningsmuligheter/mastergrader innen blant annet helseledelse, helseinformatikk, helserett og organisasjonsledelse.

Per 1. januar 2020 er det 46 høgskoler og universiteter som tilbyr sykepleierutdanning i Norge. Det er også mulig å studere sykepleie utenlands, men sykepleiere med utenlandsk utdannelse må søke spesielt om autorisasjon for å få jobbe i Norge.

Historie
--------

Norges første sykepleierutdanning åpnet på Diakonisseanstalten i Christiania ved forstanderinne Cathinka Guldberg. 
Den første lærer og forfatter i sykepleierfag var Rikke Nissen.

I Trondheim ble sykepleierutdanningen etablert i 1906, og har vært en vedvarende virksomhet siden. Den første undervisningen var det Røde Kors som sto for. I 1919 ble den andre sykepleierskolen i Trondheim etablert, den fikk navnet Norske Kvinners Sanitetsforenings Sykepleieskole, Trøndelag og Møre Krets.

Norges Sykepleierhøgskole ble grunnlagt i Oslo i 1925 som Norsk Sykepleierforbunds Fortsettelsesskole. I 1984 ble det vært organisert som institutt for sykepleiervitenskap ved Universitetet i Oslo, nå avdeling for sykepleiervitenskap ved institutt for helse og samfunn HelSam. 

Nasjonalforeningen for folkehelsen grunnla sykepleierutdanning i Oslo i 1928 (dengang nasjonalforeningen mot tuberkulosen). Nasjonalforeningens sykepleierskole flyttet til Gjøvik i 1970. Utdannede sykepleiere bar det dobbelte røde korset (Lothringerkorset).

Sykepleierutdanningen ble skilt fra sykehusdriften i 1962. 1. januar 1986 overtok staten ansvaret for sykepleierhøgskolene fra fylkeskommunene. I 1994 ble det bestemt at ca 130 høgskoler skulle slås sammen til om lag 30.

Referanser
----------

1. ↑  «Rikke Nissen – Norsk biografisk leksikon». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 24. februar 2017.
2. ↑  Hauge, Kari (red.) (2006). «Sykepleierutdanningen etableres i Trondheim». *Sykepleie i hundre : utdanningen i Trondheim 1906–2006*. Trondheim: Tapir akademisk forlag. s. 14. ISBN 9788251921244.
***The Leopard Woman*** er en amerikansk stum romantisk eventyr-dramafilm fra 1920, regissert av Wesley Ruggles og med Louise Glaum i hovedrollen. Filmen er basert på en roman fra 1916 av Stewart Edward White.

Handling
--------

Historien er lagt til Afrika. To rivaliserende europeiske regjeringer har sendt hemmelige agenter til det usiviliserte kongeriket M'tela. Den britiske agenten John Culbertson (spilt av House Peters) overlever at noen forsøker å ta livet av ham. En agent for den rivaliserende regjeringen, Madame som er kjent som "Leopard Woman" er også på vei til M'tela. Hennes oppdrag er å forhindre at engelskmannen kommer frem til kongeriket. De to partene møtes snart i ørkenen. Leopard-kvinnens medhjelpere er utslitte og dehydrerte, og hun blir tvunget til å søke Culbertsons hjelp.

Selv om regjeringen hennes har gitt Madame ordre om å drepe ham, blir hun forelsket i ham. Etter at de har hatt sex beordrer hun tjeneren sin, Chaké å drepe Culbertson. Forsøket mislykkes imidlertid, og leopard-kvinnen blir lettet. Hun har bestemt seg for at hun virkelig elsker ham, tross alt. Culbertson mister deretter synet på grunn av for mye overeksponering for solen, og fremgangen hans blir ytterligere forsinket. Culbertson klarer likevel å danne en allianse mellom den primitive stammen i området og Storbritannia. Leopard-kvinnen velger i stedet kjærlighet fremfor plikten sin. Hun sender derfor Chaké for å finne en britisk kirurg. Når synet hans er gjenopprettet, erklærer Culbertson sin kjærlighet til henne.

Skuespillere
------------

* Louise Glaum som Madame, the Leopard Woman
* House Peters som John Culbertson
* Noble Johnson som Chaké
* Benny Ayers
* Nathan Curry
* Alfred Hollingsworth

Bildegalleri
------------

* Filmen på nett
* 
* 
* 
* Fra filmsettetFra filmsettet
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 2. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Leopard Woman* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Leopard Woman* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Leopard Woman* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Leif Johan Holand** (født 12. mars 1970) er en norsk filmprodusent, luftfotograf og drone-gründer. Han leder selskapet Griff Aviation, og har tidligere arbeidet i selskapene Fuglefjellet og Magic Air.

Holand var gründer av film- og designselskapet Fuglefjellet, der han var daglig leder fram til 2010. Han gikk deretter over til å være «Aerial Manager» og luftkameraoperatør. Holand forlot Fuglefjellet i 2014 og etablerte selskapet Magic Air. Magic Air ble senere solgt til Griff Aviation.

Holand og Fuglefjellet/Magic Air, filmet mellom annet Ski-VM i Oslo 2011 fra luften for NRK og Den europeiske kringkastingsunion. Holand filmet i januar 2010 over Sunnmørsalpene til BBC-produksjonen *Wonders of the Universe* med fysikeren Brian Cox som programleder. I 2011 inngikk Holand og Magic Air kontrakt på helikopterfilming til mer enn ti programserier for TvNorge.

Holand er gründer bak drone-selskapet Griff Aviation. Dette ble etablert desember 2015.

Referanser
----------

1. ↑  «Ski-VM frå spesialkamera». NRK Møre og Romsdal. 15. desember 2010. Besøkt 28. juli 2017.
2. ↑  «Kan bli vist for 600 millioner tv-seere». Sunnmørsposten. 25. januar 2011. Arkivert fra originalen 28. januar 2011. Besøkt 28. juli 2017.
3. ↑  «Magic Air tar av for TVNorge (pressemelding)». Magic Air. 2011. Besøkt 6. juni 2011. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leif Johan Holand på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Fremmed Rase** er en hiphoptrio fra Trondheim, bestående av Ordfører'n alias Frode Myren, MC Apekatt alias Jan Tore Lund og kapabel alias Christian Teigen. Gutta kom sammen tidlig på tidlig 90-tallet, og begynte å lage låter under navnet **Alien Breed**. De rappet på engelsk og norsk og ga ut mixtapes og demoer, men kom til at rapping på trøndersk slo best an hos publikum. Kapabels soloplate *EP 1999/2000* ble hiphop-Trondheims første offisielle utgivelse, og trioen fulgte opp som Fremmed Rase med 12-tommeren *Horisontal fortellerkunst* i 2001. De gjestet på Åge Aleksandersen sin *Linedans*, før det var tid for debutalbumet *Pisspreik* i 2003. Der tok de vare på sine trønderske røtter med sampling av Hans Rotmo og gjestespill fra Håkon Gebhardt, Frode Sander Øien fra Sanderfinger og Gunnhild Sundli. I 2007 kom oppfølgeren *Varsko her!*

Referanser
----------

1. ↑  propaganda.net - Alien Breed - Horisontal Fortellerkunst (sgl) Arkivert 12. juni 2010 hos Wayback Machine.
2. ↑  Fremmed Rase på NRK Urørt

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Fremmed Rase på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Fremmed Rase på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (no) Fremmed Rase på Rockipedia Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Rockipedia **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Bath Rugby** er et profesjonelt rugby union lag fra Bath, England. De spiller i den øverste divisjonen Premiership Rugby og deres hjemmebane er Recreation Ground som ofte bare kalles Rec. Laget har vunnet den nasjonale serien og cupen samt begge de europeiske cupene og er en av de eldste og mest suksessfulle rugbyklubbene i England.

Historie
--------

Bath Football Club, som den het ved oppstarten, er en av de eldste sportsklubbene som fortsatt eksisterer. Den ble stiftet i 1865 av medlemmene i Lansdown Cricket Club (stiftet i 1825) i Bath for å ha noe å gjøre om vinteren. Deres hjemmebane var opprinnelig North Parade og de spilte på fire forskjellige baner utover 1800-tallet før de fikk leie et område ved Pulteney Meadow. Det er dette området hvor deres stadion Rec er i dag. De første kampene spilte de mot lokale motstandere som blant annet Gloucester Rugby og klubber fra Bristol. Rundt 1890 spilte de også kamper mot lag fra Wales. Deres første kamp mot et ikke-britisk lag var i 1907 da Racing Club de Bordelais tok turen fra Frankrike for å spille på Rec. Bath Rugby sine første kamper utenlands kom i 1954 da de spilte mot tre franske lag; St. Claude, Givors og Tour de Pin.

Ligaen i England ble profesjonell i 1997, men allerede i 1978 begynte Bath under trener Jack Rowell å ligne på en profesjonell klubb. Tidligere hadde klubben bare hentet spillere fra byen Bath, men Rowell hentet inn spillere fra områdene rundt. Dette gav dem et forsprang på andre klubber da konkurranser ble formalisert utover 1980-tallet og Bath Rugby dominerte både cup og serie helt fram til 1997 da andre klubber hadde igjen forspranget deres.

I 1984 vant de sin første cup-triumf i Anglo-Welsh Cup og gjentok dette fire år på rad fram til 1987. De vant den ytterligere 6 ganger mellom 1989 og 1996.

Premiership Rugby startet opp i 1987 og Bath var det dominerende laget fra oppstarten av ligaen. De vant hele sju mesterskap på de 10 første sesongene.

Trener Jack Powell forlot klubben i 1995 for å ta over England. Bath slet da sporten ble profesjonalisert i England, både på og utenfor banen. Det var store utskiftninger i spillere og trenere, men klubben klarte likevel å bli den første britiske klubben som vant Heineken Cup i 1997-98 da de slo franske Brive 19-18 i finalen. Resultatene utover 2000-tallet var varierende i serie og cuper, men i 2008 vant de sin neste trofé da de beseiret Worcester Warriors i European Challenge Cup etter å ha tapt finalen i 2003 og 2007.

Meritter
--------

* Premiership Rugby
	+ Mester: 1988-89, 1990-91, 1991-92, 1992-93, 1993-94, 1995-96
	+ Andreplass: 2000-01, 2003-04, 2014-15

* Heineken Cup
	+ Mester: 1997-98

* European Challenge Cup
	+ Mester: 2007-08
	+ Andreplass: 2013-14

* Anglo-Welsh Cup
	+ Mester: 1984, 1985, 1986, 1987, 1990, 1992, 1994, 1995, 1996

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Klubbens offisielle nettsider


| * v
* d
* r
Premiership Rugby 2022-23 |
| --- |
|  | Bath **·** Bristol Bears **·** Exeter Chiefs **·** Gloucester **·** Harlequins **·** Leicester Tigers **·** London Irish **·** Newcastle Falcons **·** Northampton Saints **·** Sale Sharks  **·** Saracens **·** | Englands flagg |
*Tanacetum cinerariifolium*
**Pyretriner**, også kalt **pyrethrum**, er insektdrepende og -frastøtende stoffer fremstilt fra kurvplantene *Tanacetum cinerariifolium* og *Tanacetum coccineum*. Disse plantene ble i eldre systematikk regnet til slektene *Chrysanthemum* eller *Pyrethrum*.

Plantene dyrkes i tempererte strøk som England og Tasmania, og i tropiske fjellområder i for eksempel Kenya og Ecuador. Stoffene brukes mest mot fluer, kakerlakker og mygg. Selv svært små mengder, for eksempel i røyken fra en myggspiral, ødelegger koordinasjonen så hunnmygger ikke klarer å stikke. De kan gi allergiske reaksjoner, men er ellers lite giftige for mennesker sammenlignet med andre insektmidler, og de brytes raskt ned i naturen.

Pyretroider er syntetisk fremstilte insektmidler som ligner på pyretriner.

Litteratur
----------

* A. Glynne-Jones (2001). «Pyrethrum» (PDF). *Pesticide Outlook*. 12 (5): 195–198. ISSN 1743-1034. doi:10.1039/b108601b. Arkivert fra originalen (PDF) 31. desember 2006. Besøkt 30. november 2017.

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
For andre personer som heter Leif Olsen, se Leif Olsen.

**Leif Hugo Olsson** (født 15. august 1927, død 2. februar 2012), bedre kjent under navnet **Leif Olsen**, var en norsk fotballspiller som spilte for Vålerenga og Strømmen. Han fikk også tre A-landskamper for Norge. Olsen var i sine aktive dager kjent som en individualist og driblefant på venstrevingen. Han spilte for Vålerenga fra 1948 til 1954, og meldte deretter overgang til Strømmen. Han returnerte til VIF i 1960, men vendte tilbake til Strømmen etter én sesong.

I hele sin aktive karriere var Olsson kjent som «Leif Olsen», både blant lagkamerater, publikum og media. Han forklarte dette i et intervju med *Aftenposten* på sin 70-årsdag:

> Du skjønner, å si at jeg het Olsson ville vært en forskjønnelse av Olsen. Det ville ikke blitt godtatt i Vålerenga, så jeg lot dem like godt tro at jeg het Olsen. Det står til og med på ligningen.
> 
> 
> Aftenposten, 15. august 1997
> 
> 

I sin aktive karriere fikk Olsen profftilbud fra en fransk klubb som tilbød ham 50 000 kroner i lønn, men han valgte å takke nei til dette tilbudet. I en kamp mot Kapp en varm sommerdag på Bislett, på stillingen 8–0 til VIF, skal Olsen angivelig ha bedt om å bli byttet ut. «Er du skadet?», spurte trener Helmuth Steffens. «Nei, jeg må ha en dusj», skal Olsen ha svart.

Olsson døde 2. februar 2012 i Oslo, 84 år gammel.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Leif lurte alle, *Aftenposten*, 15. august 1997, side 10.
2. ↑  Dødsannonse i Aftenposten[*død lenke*] (14. februar 2012)
**«The Light of the World Is Jesus»** er en amerikansk salme, skrevet av Philip P. Bliss i 1875.

«*En gang var dr. [Earl S.] Taylor i Calcutta under en solformørkelse. I dagevis før denne hendelsen så han byens gater fylt med pilegrimer på vei til ulike hellige steder, hvor de håpet å tilbe og bade i elva Hooghly, rett nedenfor Ganges, i tiden for formørkelsen og håpet derved å avstyre det onde. Da den skjebnesvangre timen med mørke til slutt kom stimlet hundretusener av innfødte sammen i de hellige vannene, terrorisert av formørkelsen og laget et stort klagekor, fordi de fryktet at en stor kraft av ondskap skulle svelge solguden. Mens dr. Taylor så ned fra Y.M.C. Building og var vitne til det forskrekkelige beviset på hedensk overtro hørte han en gruppe innfødte kristne synge på sitt møte: «The whole world was lost in the darkness of sin; The light of the world is Jesus»».*

Norsk versjon
-------------

Den norske tittelen er «Han er lyset i dalen».

### Innspillinger (i utvalg)

* Alice og Johan Hindrum, duett. Klaver: L. Gudmundsen. Innspilt i mars 1966. Sangen ble utgitt på EP-platen Harmoni HEP 257.

Referanser
----------

1. ↑  Price, Carl Fowler (1923): *One Hundred and One Hymn Stores*. New York City: The Abingdon Press. Side 21
**Tell Schirnding Berna** (født 24. juli 1891, død 5. april 1975) var en amerikansk friidrettsutøver. 

Berna ble olympisk mester i friidrett under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det amerikanske laget som vant 3000 meter lagløp. USA vant finalen foran Sverige og Storbritannia. Det var fem løpere på hvert lag men kun plasseringene til de tre beste hadde betydning i sammendraget. Det laget som fikk lavest score på de tre raskeste løperne vant konkurransen. Berna var raskest (1) de andre på laget var Norman Taber (3), George Bonhag (5), Abel Kiviat og Henry Louis Scott. Gull: USA 9, sølv Sverige 13 og bronse Storbritannia 23.

OL-medaljer
-----------

* OL 1912 i Sveriges flagg Stockholm - Gull **Gull** i friidrett, 3000 meter lagløp (USA)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tell Berna – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Tell Berna – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Tell Berna – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**«The Lily of the Valley»** er en amerikansk populærmusikksang fra 1917, skrevet av L. Wolfe Gilbert og Anatole Friedland.

Innspillinger
-------------

* Emerson Dance Orchestra. Utgitt på 78-platen Emerson 7244
* Henry Lewis. Utgitt på 78-platen Emerson 7197
* Homer Rodeheaver. Utgitt på 78-platen Silvertone 3817

«KNS»
-----

Sangen ble også anvendt i ei norsk revyvise fra 1917, «KNS», hvor teksten ble skrevet av Per Kvist. Forfatteren Nordahl Grieg syntes den var så godt skrevet at han tok den med i sitt skuespill, *Vår og ære og vår makt*.

Teksten handler om en person fra jobbetiden i slutten av den første verdenskrig, *Rosenkrantz von Nilsen*, som har blitt så «fin». Han drikker «schtåltrådvin» og hilser ikke lenger på pappaen sin. *Rosenkrantz von Nilsen* er kjent fra Speilen og fra Pilsen, er medlem av Kongelig norsk seilforening (KNS), men får en annen til å seile båten sin.

Innspillinger
-------------

* Victor Bernau. Utgitt på 78-platen Gramophone X 1142
* Rolf Just Nilsen. Utgitt på den doble LP-platen *Jeg har mitt hjerte i Oslo* (Talent TLP 6001) i 1979
* Lars Lillo-Stenberg. Utgitt på CD-platen *Oslo* (Sonet CD 159 480-2) i 1990

Referanser
----------

1. 1 2  Emerson Records
2. ↑  Silvertone Records in the 3800 to 3860 series
3. ↑  Per Kvist (utdypning) hos Norsk biografisk leksikon
**Leif Ivar «Leifen» Kristiansen** (født 22. oktober 1959 i Trondheim) er en lederskikkelse i Hells Angels i Norge.

Kristiansen er dømt en rekke ganger for volds- og narkotikarelaterte lovbrudd og har sonet lengre dommer. I 2010 ble han av Trondheim tingrett dømt til 4 år og ni måneders ubetinget fengsel, men denne ble anket til lagmannsretten. I påvente av at ankesaken skal komme opp har Kristiansen sittet i varetekt. I november 2011 fant også Frostating lagmannsrett Kristansen skyldig i henhold til tiltalen om ran, trusler og grov narkotikaforbrytelse, og han ble idømt fengselsstraff på tre år og ni måneder.

I 1999 uttrykket han åpent støtte til Young Guns-leder Shahid Rasool i forbindelse med en straffesak mot Rasool og avslørte samtidig til media at de som kriminelle samarbeider.

I 2010 ble han stoppet av islandske immigrasjonsmyndighetene og sendt tilbake til Norge. Islandske myndigheter opplyste at bakgrunnen for bortvisningen var at de ikke ønsket personer som er tilknyttet organisert kriminalitet som en del av det islandske samfunnet. Kristiansen krevet på sin side erstatning fra den islandske staten etter å ha blitt nektet innreise, og mente at islandske myndigheter har brutt EØS-avtalens rett til fri bevegelse for alle EØS-borgere over landegrensene.

Referanser
----------

1. ↑  Jørn Normann Pedersen (25. oktober 2013). «HA-Leif er innelåst på cella i over 20 timer i døgnet». Nordlys. Besøkt 14. august 2018.
2. ↑  John Sund (1. mars 2004). «Ledelsen i Hells Angels rammet». Adressa. Besøkt 14. august 2018.
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑  John Sund (19. januar 1999). «Torpedotiltalt får støtte fra Hells Angels». VG. Besøkt 14. august 2018.
8. ↑
9. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 5. juni 2011.
**Leif Verner Jakobsson** (født 22. august 1953 i Jakobstad) er direktør for Svenska kulturfonden. Jakobsson har tidligere arbeidet som TV-produsent og kulturadministratør.

Karriere
--------

Jakobsson studerte historie og statsvitenskap ved Helsingfors universitet, og tok mastergraden i filosofi («filosofie magister»). Etter å ha arbeidet i turistnæringen ved Middelhavet, ble han i 1983 ansatt som redaktør ved den svenskspråklige familieredaksjonen i YLE. Han fikk senere ansvaret for å bygge opp TV-produksjonen i Vasa, og ble i 1989 faktasjef ved Finlands Svenska Television (FST). Jakobsson ble i 1994 kultursjef ved Sveriges Television (SVT), Kanal 1. I 1997 vendte han tilbake til FST som programdirektør. I 2002 ble han viseadministrerende direktør, samt programdirektør i SVT med journalistisk ansvar for samtlige kanaler, samt for mediehusets nettsider. I løpet av hans femårige periode som programdirektør ble Barnkanalen og Kunskapskanalen lansert.

I perioden 2003 til 2006 var Jakobsson leder for Nordvisionen.

I 2008 ble Jakobsson styremedlem i Kungliga Operan i Stockholm og i Teaterhögskolan i Helsingfors. 1. mai 2007 tiltrådte Jakobsson som sjef for Pro Artibus, *Finlandssvenskt Konstcentrum*, i en treårig åremålsstilling. Han ble høsten 2009 utnevnt av den finske regjeringen til leder for Centralkommissionen för konst i treårsperioden 2010 til 2012. I den overlappende perioden hadde han permisjon fra Pro Artibus.

Referanser
----------

1. ↑  «OKM - Nya medlemmar i statens konstkommissioner och i centralkommissionen för konst». 4. mars 2016. Archived from the original on 4. mars 2016. Besøkt 26. november 2018. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
**Bates College** er et amerikansk universitet i Lewiston i Maine. Det ble grunnlagt i 1855 som Maine State Seminary, og er den femtiende eldste institusjonen for høyere utdanning i USA.[] Bates var det første universitet i USA som tok opp studenter fra alle religiøse trossamfunn, raser og kjønn.[]

Skolepengene holder uvanlig høyt nivå, 44 350 amerikanske dollar årlig, som er 11 000 dollar høyere enn ved Harvard University.[]

Bates College er medlem av New England Small College Athletic Conference (NESCAC eller «Little Ivies»).

Rangeringer
-----------

*U.S. News & World Report* rangerte Bates College som nummer 19 blant liberal arts-collegene i USA i 2015, *Forbes* plasserte det på 70.-plass blant alle colleger i USA, mens *Washington Monthly* rangerte det som nr. 30 av amerikanske liberal arts-colleger i 2014.

Bates College var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.

Referanser
----------

1. ↑   www.clir.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   sparcopen.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Bates College Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. - U.S. News & World Report
4. ↑  America's Top Colleges - Forbes
5. ↑  2014 Liberal Arts College Rankings Arkivert 29. juni 2015 hos Wayback Machine. - Washington Monthly
6. ↑  World University Rankings 2014-15 - THE World University Rankings
7. ↑  QS World University Rankings® 2014/15 - QS Top Universities
8. ↑  Academic Ranking of World Universities 2014 Arkivert 19. januar 2015 hos Wayback Machine. - Academic Ranking of World Universities

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bates College – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** ISNI **·** GeoNames
 |
***The Lie*** er en amerikansk stumfilm fra 1912, regissert av King Baggot og W. R. Daly.

Handling
--------

Historien finner sted under den amerikanske borgerkrigen, og før den modige kaptein Robert Evans går bort sier han adjø til sin kjære: Edith Hobson. Ettersom seier etter seier går til Nordstatene, vokser fortvilelsen i sør. Løytnant Hobson, Ediths bror, som selvfølgelig kjemper på den konfødererte siden, forsøker å gjemme seg for fiendene sine. Etter mange desperate vandringer, og en rekke eventyr, forsøker Hobson å søke tilflukt i hans eget hjem. Men dit kommer snart kaptein Evans, og hans soldater, på jakt etter Hobson.

Men Robert Evans innser umiddelbart alvoret i hans problem: Skal han virkelig arrestere den sårede broren, til hans forlovede? Han bestemmer seg for å vende tilbake til soldatene sine, og forteller dem at mannen de er på leting etter ikke befinner seg i huset. Så den jagede mannen får en mulighet til å stikke av, og kan reise videre på sin ferd.

Skuespillere
------------

* King Baggot som kaptein Robert Evans.
* Lottie Briscoe som Edith Hobson.
* William E. Shay som løytnant Hobson.
* William Robert Daly som Mr. Hobson.

Referanser
----------

1. ↑  THE LIE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Lie* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Käina rådhus.
**Käina** er en tidligere landkommune i Hiiu fylke i Estland. Kommunen hadde cirka 1 700 innbyggere og et areal på 225 km². Kommunen lå sør på øya Hiiumaa som er Estlands nest største øy. Kommunen omfattet også øya Kassari like sør for kommunesenteret Käina, og denne øya er forbundet med hovedlandet via en smal landtunge.

Administrasjonssenteret var Käina, og befolkningstallet i kommunen var fallende. 

Landskapet er preget av innlandsisen. Her finner vi morener og på øya Kassari også en esker som løper ut i sjøen. Floraen omfatter einer, store forekomster av strandkål, bjørnebær, og andre utpregede kystplanter. 

Kystområdet ble tolket av maleren Väino Paris (1921–2001), og på Kassari har en rekke estiske kunstnere hatt sommerhus og arbeidet, inklusive Aino Kallas og hennes mann Oskar Kallas.

Referanser
----------

1. ↑  «Maakatastri statistika». Det estiske landinspektorat. Besøkt 24. mars 2020.
2. ↑  ; *Estlands statistikkbyrå*; besøksdato: 30. mai 2017.
3. ↑  Kokk, Aavo og Eilart, Andres: *Brushstroke Estonia*, Forlaget Regio, Tallinn 2011, side 52. ISBN 978-9949-478-62-0

| * v
* d
* r
Kommuner i Hiiu fylke |
| --- |
| Hiius fylkesvåpen | Landkommuner | Hiiumaa | Estlands flagg |
| Historiske kommuner | Emmaste **·** Kõrgessaare **·** Käina **·** Kärdla **·** Pühalepa |

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Joseph Wang Dianduo** (født 3. februar 1921 i Shandong i Kina, død 27. juli 2004) var katolsk biskop av Heze i Shandong.

Han trådte inn som medlem av augustinerrekollektene i 1940-årene, og studerte i Hongkong og Manila. Etter prestevielse i Manila i 1950 dro han tilbake til Heze, til bispedømmet Caozhou.

Han var fengslet tre ganger – i fire måneder i 1951, fire år 1958-1962, og fire år fra 1982. Få måneder etter sin løslatelse i 1986 dro han til bispedømmet Heze for å virke som sjelesørger blant de troende, for det meste fattige bønder.

Han ble hemmelig bispeviet i 1996 av sin medbror biskop Nicholas Shi Jingxian av Shangqiu.

I 2000 ble han godkjent som biskop av de kinesiske myndigheter og innsatt i Heze. Der var det imidlertid ingen kirke (før kulturrevolusjonen hadde det vært over 30 spredt over hele bispedømmet) annen enn en ombygd stall. I 2001 stod det imidlertid én nybygd kirke klar, Rosenkranskirken i Heze, og der residerte han, med pavens tillatelse.

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |