recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Diotima
**Diotima fra Mantineia** (gammelgresk: Διοτίμα; latin: *Diotīma*) var en filosof og prestinne som spiller en sentral rolle i Platons *Symposion*.

Identitet
---------

På 1500-tallet ble det foreslått at Platon baserte karakteren Diotima på Aspasia fra Milet, som var en fremtrende intellektuell i Platons samtid. Aspasia opptrer imidlertid under sitt eget navn i dialogen *Menexenus*. Fordi det bl.a. finnes antikke kilder som omtaler Diotima som en virkelig person, har det i nyere tid blitt argumentert for at hun var en reell historisk skikkelse.

Betydning i Platons *Symposion*
-------------------------------

*Symposion* skildrer et drikkegilde i Athen, hvor deltagerne holder hver sin tale til kjærlighetsguden Eros. Sokrates sier at hans bidrag vil gjenfortelle talen om kjærlighet som han hørte fra Diotima i sin ungdom:

> "Hva jeg i sin tid fikk vite om Eros av en kvinne, *Diotima*, fra Mantineia, – (vis var hun, denne kvinnen, i så mangt, ja, den gang athenerne oftret foran presten, fikk hun sykdommen utsatt i ti år) – det vil jeg nå forsøke å meddele dere. For det var hun som belærte meg om kjærligheten."
> 
>

Referanser
----------

1. 1 2  Waithe, M. E. (30. april 1987). *A History of Women Philosophers: Volume I: Ancient Women Philosophers, 600 B.C.-500 A.D.* **(engelsk)**. Springer Science & Business Media. ISBN 9789024733484.
2. ↑  «Plato, Symposium, section 201d». *www.perseus.tufts.edu*. Besøkt 10. september 2017.
3. ↑  Plato; Wyller, Egil A. 1925- (1994). *Drikkegildet i Athen: Symposion = Symposion*. Oslo: Grøndahl Dreyer. ISBN 8250421264.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Tanjung Pinang** er det administrative senteret i provinsen Riauøyene mellom Sumatra og Borneo i Indonesia. Befolkningen anslås (2005) til 125 500. Byen har hyppige ferge- og motorbåtforbindelse til Batam, Singapore og Johor Bahru. 

Tanjung pinang ligger litt over en kort times båttur fra Singapore, det er hyppige avganger, nesten hver time. Fra fergeterminalen Tanah Merah rett ved flyplassen.

Tanjung Pinang er kjent for sin rike malayiske kultur og fantastiske seafoodrestauranter til en meget lav pris. Byen er lite påvirket av turisme noe særlige prisnivået viser. Tanjungpinang har et høyt innslag av etniske kinesere som setter preg på byen.

Øya som Tanjung Pinang ligger på, heter Bintan.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tanjungpinang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Foto: Jan Anderssen 
**Inderøy kapellangård** eller **Røvika kapellangård** (gnr./bnr. 14/1) er en tidligere prestegård vest-sørvest for Sakshaug i Inderøy i Trøndelag.

Kapellangården er første gang omtalt i 1490. Den har fire fredede bygninger: hovedbygningen oppført før 1840, en forpakterbolig fra 1840, et stabbur fra 1930-årene og en steinkjeller fra 1600-tallet. Olaf Jørstad var forpakter her fra 1913 til 1954.

Da boplikten for prester ble opphevet ble Inderøy kapellangård lagt ut for salg på det private markedet for å begrense utgiftene til tidligere eier Opplysningsvesenets Fond. Boligen er per 2022 i privat eie.

Referanser
----------

1. ↑  «Inderøy kapellangård». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
2. ↑  Myhre, Torunn (11. september 2015). «Nå kan du kjøpe deg din egen prestegård». *NRK*. Besøkt 5. oktober 2022.
3. ↑  Inderøy kommune: Kulturminner i Inderøy. Temaplan kulturminner 2019–2031 Arkivert 1. desember 2020 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* «Inderøy kapellangård». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
**Edel Severine Margrethe Henriette Løvenskiold** (født 28. januar 1796 i Kammerherregården i Porsgrund, død 27. juni 1876 i Christiania) var en norsk adelskvinne, søster til Norges stattholder Severin Løvenskiold og mor til kunstneren August Cappelen. 

Hun var yngste datter av kammerherre Severin Løvenskiold og Benedicta Henrikka Aall. Den 22. oktober 1815 giftet hun seg i Porsgrund med Diderik von Cappelen. Paret slo seg ned først på Lille Mæla, deretter i Skien der flere av hennes barn ble født. Etter at hennes mann i 1835 hadde ervervet Ulefos Jernværk flyttet familien til gården Espevolden, senere til selve Holden.

Kunstinteressert
----------------

Edel Severine hadde både litterære og kunstneriske interesser. Bevarte blomstertegninger etter henne, viser at hun var kommet ut over det rent amatørmessige, og at den undervisning hun ga sin sønn August, har gitt ham et godt grunnlag å bygge videre på.

August døde i 1853, og få år etter kjøpte den eldste sønnen Severin foreldrene ut av jernværket og ekteparet flyttet til København, sammen med datteren Benny. I 1866 døde Diderik, og i 1875 finner man Edel Severine i Christiania der hun bor sammen med datteren. Edel Severine døde den 27. juni 1876, og ble bisatt få dager etter fra Trefoldighetskirken. 

Det er bevart en tegning av Edel Margrethe tegnet av sønnen August.

Referanser
----------

1. 1 2   Danmarks Adels Aarbog[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Thomle, E. A. (1896). *Familien (von) Cappelen i Norge og Danmark* (PDF). Christiania: Cappelen. s. 84.
3. 1 2  ««Edel Henriette Løvenskiold – Eidsvoldsmennenes Kvinner»». Besøkt 30. juni 2020.
4. ↑  Meyer, Ulla (1945). *Norske mødre*. Oslo: Dybwad. s. 45.
5. ↑  Cappelen, August (1952). *August Cappelens brev*. Oslo: Cappelen. s. 8.
6. ↑  Hauge, Yngvar (1957). *Ulefos jernværk*. Aschehoug. s. 64.
**Henrik Daae Rogstad** (født 13. april 1916 i Trondheim, død 10. mai 1945 på Skallum gård i Bærum) var leder for Hirden og Statspolitiet på slutten av krigen.

Liv og virke
------------

Rogstad i hirduniform ved siden av Vidkun Quisling, «fører» i Nasjonal Samling (NS), under et partiarrangement i Trondheim høsten 1941. Foto: Riksarkivet 
Han var en kort tid med i NS’ ungdomsfylking i 1936, men kom ikke aktivt med i partiet før sommeren 1940. Der ble han snart fylkesfører for Sør-Trøndelag på initiativ av NS' generalsekretær, Rolf Jørgen Fuglesang.

Rogstad ble regnet blant de mest tyskvennlige blant de norske nazistene og ble kritisert, også innad i NS, for å hjelpe tyskerne i Trondheim med å sette opp gissellisten ved unntakstilstanden i 1942. Etter likvideringen av Karl Marthinsen 8. februar 1945 ble Rogstad også øverste leder av Hirden.

Da nederlaget nærmet seg vinteren og våren 1945, tilhørte Rogstad de mest stridbare og kampinnstilte i NS, sammen med blant andre Jonas Lie. I februar 1945 begynte han som leder for Hirden å forberede omdannelsen av denne til en militær enhet i tysk tjeneste, dersom det skulle komme en alliert invasjon. Uten politibakgrunn, og trass i sterke protester fra politiet, ble Rogstad fra 15. april 1945 også utnevnt til leder for Statspolitiet.

I mai 1945 forskanset en liten gruppe seg på Skallum gård i Bærum sammen med ham, Jonas Lie og Sverre Riisnæs, inntil de ble oppfordret til å forlate gården. Alle, bortsett fra Rogstad, Lie og Riisnæs forlot gården. 10. mai skjøt Henrik Rogstad seg i spisestuen på Skallum gård. Lie døde, sannsynligvis av stress og stort alkoholkonsum. Riisnæs overga seg til slutt alene som eneste gjenværende.

Rogstad giftet seg med tyske Ilse Fleckner den 6.5.1945, fire dager før sin død, og hadde nylig blitt far. Han er begravd på Tilfredshet gravlund i Trondheim.

Referanser
----------

1. ↑   www.strindahistorielag.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Eirik Veum: *Nådeløse nordmenn - Statspolitiet 1941-1945*, s. 367 - Kagge Forlag 2012
3. ↑  Norsk krigsleksikon: *Rogstad, Henrik (1916-45)*, s. 358 - J.W.Cappelens Forlag 1995
4. ↑  Oddvin Aune (9. oktober 2022). «Teatersjefen som ble drept av nazistene». NRK. Besøkt 9. oktober 2022. «Den 26 år gamle fylkesføreren Rogstad fikk i oppdrag å sette opp en liste over lokale kandidater. Det er grunn til å tro at Gleditsch' navn var en av de første som havnet på blokka.»
5. ↑  Norsk krigsleksikon: *Rogstad, Henrik (1916-45)*, s. 358 - J.W.Cappelens Forlag 1995
6. ↑  Eirik Veum: *Nådeløse nordmenn - Statspolitiet 1941-1945*, s. 928/929 - Kagge Forlag 2012
7. ↑  intervju med Riisnæs om situasjonen på Skallum gård i mai 1945 - NRK/Vestland 8. mai 2020

Eksterne lenker
---------------

* (en) Henrik Rogstad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |

Portal: Andre verdenskrig
Personifikasjon av tanke (Gresk *Εννοια*) i Celsusbiblioteket i Efesos i Tyrkia
**Tenke**, **tenking** eller **tanke** er en mental prosess som tillater individer å modellere verden og hanskes med den effektivt ifølge deres objekter, planer, slutninger eller begjær. Ord som refererer til lignende konsepter og prosesser er kognisjon, bevissthet, ideer og fantasi.

*Tenking* involverer intellektuell manipulasjon av informasjon, da vi former konsepter, engasjerer oss i problemløsning, fornuft og det å ta bestemmelser.

Tenking er en høyere kognitiv funksjon og analyser av tenkeprosesser er en del av kognitiv psykologi.

Se også
-------

* Kognisjon
* Idé
* Filosofi
* Bevissthet
* Sinn
* Kreativitet
* Tankeforstyrrelse
* Tankeoverføring

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
Animasjon som viser Foucalts pendel
Foucaults pendel i Realfagbygget ved NTNU i Trondheim.
*Foucaults pendel er også en roman av Umberto Eco.*
**Foucaults pendel** ble funnet opp av Jean Bernard Léon Foucault i 1851 for å anskueliggjøre jordens rotasjon om sin egen akse. Den er en lang pendel med en stor masse, som kan rotere fritt i opphengningspunktet. Observerer man pendelens bevegelse over flere timer, kan man fastslå at pendelens svingningsplan endrer retning. Dette vil bare kunne skje dersom jorden dreier om sin egen akse. Ved astronomiske betraktninger hadde det lenge (fra noen år etter Kopernikus' bok i 1543) vært klart at solen var bevegelsessentret for planetene (heliosentrisme) og at jorden dreier seg om sin egen akse. Denne dreiningen hadde likevel aldri før vært demonstrert eller bevist så udiskutabelt som ved den offentlige fremføringen i Panthéon i Paris i mars 1851, med en 67 m lang snor og 28 kg pendelmasse.

Dersom man plasserer Foucaults pendel på Nord- eller Sydpolen, kommer den til å rotere 360 grader på ett stjernedøgn. Årsaken er at jorden roterer, mens pendelen på grunn av sitt treghetsmoment svinger i samme retning. Relativt til jorden forandres dog svingningsplanet. På ekvator vil derimot pendelens svingninsplan ikke forandres, fordi det er loddrett i forhold til jordens rotasjonsakse. På alle andre plasser er tiden *T* for en hel omdreining avhengig av stedets geografiske bredde φ, slik at den øker fra polene og mot ekvatoren (*T* = 23,93  / sinφ). T= antall timer

Norges største foucaultpendel med en lengde på 25 meter befinner seg i Realfagbygget på NTNU (Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet). Med byggets geografiske bredde på 63,42° tar det 26 timer og 46 minutter for en hel omdreining av pendelen [23,93 h / sin(63,42°) = 26,76 h].
Vitenfabrikken (vitensenteret i Sandnes, Rogaland) har en Foucaults pendel som kan ses i første etasje. Sandnes ligger på nesten 60 grader nordlig bredde, så her vil pendelen i løpet av ett døgn rotere 310 grader i forhold til jorda.

Se også
-------

* Gyroskop
* Corioliskraft
* Loddsnor

Eksterne lenker
---------------

* (en) Foucault pendulums – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Foucault pendulum – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (engelsk) Om Foucaults pendel

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Henrik Petersson**, født i 1973 i Uppsala, er en svensk matematiker, matematikklærer og forfatter. Henrik Petersson er førsteamanuensis ved Chalmers teknologiske universitet og jobber som førsteamanuensis i matematikk ved Hvitfeldtska videregående skole i Gøteborg. Parallelt med sin undervisning på Hvitfeldtska videregående skole, gjennomfører han også et nettbasert kurs for matematikkinteresserte elever på videregående skoler. Nettstedet problemnet.n.nu er blitt finansiert ved hjelp av stiftelsen.

Biografi
--------

Henrik Petersson fikk sin doktorgrad i matematikk i 2001. I 2010 uteksaminerte han videregående lærer.

Mellom 2005 og 2008 publiserte Henrik Petersson 12 forskjellige forskningsartikler og tekster i matematikk. Han forsket først og fremst på lineær dynamikk og operatørteori med funksjonelle teoribruk.

Petersson er mest kjent for sin bok *Problemlösningens grunder*, som ble utgitt i 2013, og brukes aktivt i undervisningen hans på Hvitfeldtska videregående skole.

I 2019 ga Petersson ut to nye bøker med tittelen Avancera I og Avancera II.

Prestasjon som lærer
--------------------

I forbindelse med Peterssons undervisning på Hvitfeldtska har flere av studentene oppnådd suksess i forskjellige matematikkonkurranser, nasjonale så vel som internasjonale. Det siste eksemplet på dette er at to elever i 2018 kvalifiserte seg til den svenske finalen i *Skolornas matematiktävling* (SMT).

Andre prestasjoner
------------------

Petersson har også vunnet mange priser i idretter som løping eller langrenn. Blant annet løp han raskest av alle fjortenåringer under et løp på 10 km i Lidingø (34.50, 1987), og hans nåværende rekord i halvmaraton er på 1.07.12 (i Borås, 1994). Han har også vært distriktsmester for langrenn i Uppland (1983 og 1985) og i Småland (1986, 1987 og 1989).

Referanser
----------

1. 1 2  «Studentlitteratur». *www.studentlitteratur.se*. Besøkt 6. november 2019.
2. ↑  «Särskilt begåvade elever behöver extra utmaningar». Arkivert fra originalen 26. april 2019.
3. ↑  «Plattform för matematisk problemlösning». *www.problemnet.n.nu*. Besøkt 6. november 2019.
4. ↑  «Educ alla nr 2 2019». *www.e-magin.se*. Besøkt 6. november 2019.
5. ↑  «Material för matematik, Problemlösningens grunder». *www.matterial.n.nu*. Besøkt 6. november 2019.
6. ↑  «Chalmers Research: Henrik Petersson». *research.chalmers.se* **(engelsk)**. Besøkt 6. november 2019.
7. ↑  «AVANCERA I & II | Matterial». *www.matterial.n.nu*. Besøkt 6. november 2019.
8. ↑  «HVITFELDTSKAS SPETSUTBILDNING | Matterial». *www.matterial.n.nu*. Besøkt 6. november 2019.
9. ↑  «International Mathematical Olympiad». *imo-official.org*. Arkivert fra originalen 29. september 2019. Besøkt 6. november 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell hjemmeside
* Problemnet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LIBRIS
 |
**Liú Pénzǐ** (tradisjonell kinesisk: 劉盆子; forenklet kinesisk: 刘盆子; født 10 AD) var en marionettkeiser innsatt på det kinesiske Han-dynastiets trone av chimei-opprørere under urolighetene som fulgte Xin-dynastiets fall i 23. Han kom til å herske fra 25 til 27. Chimei-opprørerne hadde tvunget Liú Pénzǐ og hans to brødre til å være barnesoldater. Da de innsatte Han Gengshidi som keiser, flyktet hans bror Liu Gong for å støtte den nye keiseren. Senere gjorde chimeiene opprør mot Gengshidi, og da de trengte en tronpretendent valgte de Liú Pénzǐ som sin keiser etter å ha inntatt Chang'an. Som keiser hadde han aldri noen faktisk makt. Derfor ble hans liv spart da Han Guangwudi endelig beseiret chimei-opprørerne.

Litteratur
----------

* Rafe de Crespigny: *A Biographical Dictionary of Later Han to the Three Kingdoms (23–220 AD)*, Leiden/Boston: Brill 2007. S. 535–536.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Han Gengshidi(Xuán-Hàn)** | **赤眉漢皇帝Keiser av Chìméi-Hàn**(25–27 AD) | Etterfølger:**Han Guangwudi(Senere Hàn)** |
Logoen til Independent Games Festival
Utviklerne av *FTL: Faster Than Light* under prisutdelingen i 2013.
Utviklerne av *FEZ* med prisen fra 2012.
Utviklerne av *Aquaria* mottar prisen i 2007.
**Independent Games Festival** (**IGF**) er en årlig festival ved Game Developers Conference. Den ble grunnlagt i 1998 for i assistere med og inspirere til innovasjon i videospillbransjen, og for å anerkjenne de beste indievideospillutviklerne. IGF ble grunnlagt for å skape det samme indiesammfunnet rundt spill som Sundance Film Festival har bragt indiefilmsamfunnet.

Festivalen gir premier med en totalverdi på 50 000 amerikanske dollar til diverse indieutviklere under prisutdelingen.

Referanser
----------

1. 1 2  "About the IGF", www.IGF.com.
2. ↑  "The 14th Annual Independent Game Festival Arkivert 13. januar 2012 hos Wayback Machine."

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Independent Games Festival – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Henrik Ormåsen** (født 29. mars 1974) er en norsk politisk aktivist fra Brumunddal. Ormåsen har tidligere blitt ekskludert fra AKP, Rød Ungdom og Rødt. Fra 2005 har han vært talsmann for organisasjonen Tjen folket, som omtaler seg som de eneste kommunistene i Norge. Ormåsen har også vært tillitsvalgt og ansatt i SOS Rasisme frem til organisasjonen gikk konkurs i 2013. 2. november 2016 ble han dømt for bedrageri i forbindelse med medlemsjukssaken i SOS Rasisme.

Aktivitet i AKP, Rød Ungdom, Rødt og Tjen folket
------------------------------------------------

Ormåsen var gjennom flere år medlem av AKP, Rød Ungdom og Rød Valgallianse (senere Rødt), men ble ekskludert fra disse i henholdsvis 1997 og 2008. Etter eksklusjonen fra AKP og Rød Ungdom deltok han samme år i grunnleggelsen av den maoistiske organisasjonen Tjen folket. I 2008 ble han ekskludert også fra Rødt, med bakgrunn i TFs angivelige angrep på Rødt. Selv hevdet Ormåsen at påstandene om angrep på Rødt var uriktige, og at vedtak om eksklusjon var feil.

Ormåsen står per mars 2017 oppført som styreleder i Tjen folket. De omtaler seg som de eneste kommunistene i Norge. Av andre i Rødt beskrives organisasjonen som stalinistisk. Ormåsen mener selv at Stalin var en stor teoretiker.

SOS Rasisme og straffesak
-------------------------

Ormåsen har også innehatt en rekke verv i SOS Rasisme, det mest framstående av dem som nestleder, og har vært lønnet ansatt i organisasjonen. Han ble i 2015 tiltalt for grovt bedrageri i forbindelse med konkursen i SOS Rasisme. Han ble domfelt for bedrageri 2. november, og dømt til seks måneders betinget fengsel med en prøvetid på to år. Retten fastslo at forholdene var alvorlige nok til å gi ubetinget fengsel, men at dommen ble betinget på grunn av tiden som hadde gått.

Annet
-----

Henrik Ormåsen er bror av sangeren Gaute Ormåsen.

Referanser
----------

1. 1 2  Flere dømt til fengsel i SOS Rasisme-saken, *Dagbladet*, 2. november 2016
2. ↑  «Tjen Folkets talsmann ekskludert fra Rødt». Besøkt 04.03.2017.
3. ↑  «Tjen folkets talsperson ekskludert fra Rødt». Arkivert fra originalen 6. oktober 2018. Besøkt 04.03.2017.
4. ↑  «Nøkkelopplysninger fra Enhetsregisteret». Besøkt 04.03.2017.
5. ↑  Hans Petter Sjøli (29.05.2008). «– Søppel og skrot». *Klassekampen*: 4.  *«Rødt-veteran Boye Ullmann oppfordrer alle medlemmer av stalinist-gruppa Tjen Folket til å gå ut av Rødt [...] Han retter spesielt oppfordringen til Rødt-medlemmet Kjell Gunnar Larsen i Haugesund, som ifølge Ullmann er 'partieier' i den stalinistiske gruppa».*
6. ↑  «Og der var han ekskludert: Rødt-medlemmet som mener Stalin var en stor teoretiker», Dagbladet 24. april 2008
7. ↑  Eiliv Frich Flydal, «Åtte tiltalt for grovt bedrageri», *Dagbladet*, 4. september 2015
8. ↑  «- Stalin var en stor teoretiker - Rodt - Dagbladet.no». *www.dagbladet.no*. Besøkt 17. juli 2016.
Denne artikkelen omhandler fotballspilleren født 1975.  For fotballtreneren født 1978, se Henrik Pedersen (dansk fotballtrener).
**Henrik Pedersen** (født 10. juni 1975 i Kjellerup i Danmark) er en dansk fotballspiller som spiller for Silkeborg IF primært som spiss. Han har tidligere spillet for Bolton Wanderers (2001-2007) og Hull City (2007-2008).

Han gjorde sin profesjonelle debut for Silkeborg IF i 1995, og i 2000 fikk han sin debut på Danmarks landslag. Han var med og vant cupen i Danmark med Silkeborg i 2001.

Den 3. juli 2001 signerte Sam Allardyce ham for Bolton. Han slet med spilletid i Premier League og i 2002 gikk han tilbake på lån til Silkeborg for hjelpe dem å unngå nedrykk. Etter han kom tilbake fra lån har han fått plass på laget til Bolton og i 2005/06-sesongen viste han sin anvennelighet ved og spille en del på venstrebacken.

Han har tre landskamper for Danmark.

Meritter
--------

* Cupen i Danmark: 2001

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Henrik Pedersen – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Henrik Pedersen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Henrik Pedersen – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Henrik Pedersen – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Henrik Pedersen – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Henrik Pedersen – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (da) Henrik Pedersen – Dansk Boldspil-Union Rediger på Wikidata

* (en) Henrik Pedersen – FBref Rediger på Wikidata

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Independent Spirit Awards** ble dannet 1984 under navnet FINDIE (Friend of Independents) Awards. Prisen man fikk var en pyramide av pleksiglass med skolisser inne i, et symbol på den usikre økonomien det var å produsere uavhengig film. Prisen skiftet navn i 1986 for bedre å vise at man satt pris på de talentene som jobbet kreativt utenfor det lukrative studiomiljøet. The Independent Spirit Awards blir presenter av Film Independent, en nonprofittorganisasjon som jobber med uavhengig film og filmmakere. 

Utdelingen blir holdt på vårparten i California, og vises på TV i USA.

Tidligere vinnere for beste film
--------------------------------

* 2006 – *Brokeback Mountain*
* 2005 – *Sideways*
* 2004 – *Lost in Translation*
* 2003 – *Far from Heaven*
* 2002 – *Memento*
* 2001 – *Snikende tiger, skjult drage*
* 2000 – *Election*
* 1999 – *Gods and Monsters*
* 1998 – *Apostelen*
* 1997 – *Fargo*
* 1996 – *Adjø Las Vegas*
* 1995 – *Pulp Fiction*
* 1994 – *Short Cuts*
* 1993 – *The Player*
* 1992 – *Rambling Rose*
* 1991 – *The Grifters - Fikserne*
* 1990 – *Sex, løgner og videotape*
* 1989 – *Du kan hvis du vil*
* 1988 – *River's Edge*
* 1987 – *Platoon*
* 1986 – *Natt på Mannhattan*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Independent Spirit Awards – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Film Independent
**Johan Kristoffer Cappelen Stensrud** (født 11. oktober 1953 i Trondheim, død 18. september 2021) var en norsk aksjeforvalter, gründer og medeier i Skagenfondene. Han studerte økonomi ved Copenhagen Business School. Han startet sin karriere som sjef analytiker i Børsinformation i 1979. I 1983 ble han porteføljeforvalter i samme selskap. I 1985 ble han analytiker og utenlandsansvarlig i Stafonds, denne jobben hadde han i fire år. I 1990 ble han analyseleder i Carnegie-Jensen. 

I 1992 ville vennen Tor Dagfinn Veen kjøpe fondsforvaltningsdivisjonen til SR-bank. Han fikk avslag, og dette førte til Stensrud og Veen ville forsøke å starte et eget fondsselskap. De sendte søknad til Kredittilsynet i september 1993. De fikk tillatelse til å starte i november samme år. Den 1. desember 1993 stiftet han sammen med Veen og Åge K. Westbø Skagen Vekst. Opprinnelig besto fondet av investeringer til et 20-talls stavangerkunder. Kristoffer Stensrud hadde i tillegg til økonomiske utdannelse med seg sin erfaring fra restaurantbransjen. Han ønsket å innføre gjestfrihet i finansbransjen som han hadde som motto fra tidligere yrkeserfaring. Dette sammen med filosofien om de tre U'er. Skagen skulle satse på selskap som var Undervurderte, Underanalyserte og Upopulære. 

Han ble den første administrerende direktør i Skagenfondene, en stilling han hadde frem til 2002. Da ble han Investeringsdirektør. Denne stillingen hadde han frem til 2007, da ble han forvalter i vekstmarkedsfondet Skagen Kon-Tiki.

Stensrud startet opp Lervig Aktiebryggeri i 2003, og eide per 2014 fortsatt 67% av bryggeriet.

Utmerkelser
-----------

* 2009: Årets stjerneforvalter i vekstmarkedsfond. Morningstar/Dagens Industri

Referanser
----------

1. ↑  Johnsen, Av Haldis Iren. «Kristoffer Stensrud er død». *Dagsavisen* **(norsk)**. Besøkt 19. september 2021.
2. ↑  Aurdal, Bendik Haug (19. september 2021). «Kristoffer Stensrud er død». *finansavisen.no* **(norsk)**. Besøkt 19. september 2021.
3. ↑  Bengt Enersgård (24. juni 2014). «Nå forventer Stensrud avkastning: Har brukt 60 mill. på øl». Dagsavisen. Besøkt 26. november 2017.

Kilder
------

* Citywire om Kristoffer Stensrud[*død lenke*]
* www.morningstar.no om Kristoffer Stensrud
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Volleyball: |
| Mizunoligaen |
| Sølv |  2017 |  |
| Bronse |  2020 |  |
| Norgesmesterskap (Innendørs) |
| Gull |  2014 Oslo |  |
| Gull |  2017 Oslo |  |
| Sølv |  2018 Oslo |  |

**Kristoffer Alstad Østvik** (født 1995) er en norsk volleyballspiller som spiller for klubben BK Tromsø.

Karriere
--------

Østvik er fra Tromsøs egen ungdomsavdeling. Sesongen 11/12 debuterte han i eliteserien, og scoret i alt 13 poeng den sesongen. Sesongen etter var han tross sin unge alder en viktig spiller for Tromsø, og scoret 119 poeng i eliteserien. Sommeren 2013 økte klubben satsingsnivået. Det ga resultater, og kommende sesong sikret de sin niende kongepokal, med Østvik som midtspiller i cupfinalen. Totalt scoret Østvik 164 poeng i eliteserien sesongen 13/14. Sesongen 14/15 endte med 119 poeng for Østvik, som nå var omskolert til diagonalspiller. Laget kom til en ny cupfinale, men tapte for Nyborg med 0-3. Også i serien og sluttspillet vant laget sølv i 14/15-sesongen. I 2015/16 tok Østvik 157 poeng, tredje flest i eliteserien. Han var en viktig årsak til at Tromsø klarte å reise seg etter en svak seriestart, sikre fjerdeplassen i grunnserien, og dermed kvalifisere seg til semifinale i sluttspillet. I 2016/17-sesongen tok Østvik hele 223 poeng, nest flest i eliteserien. Han var også sterkt delaktig i at Tromsø på ny vant cupen i januar 2017. I 2021/22 tok Østvik igjen tredje flest poeng i Mizunoligaen med 227, i en sesong hvor Tromsø endte på fjerdeplass.

Karrierestatistikk
------------------

Østviks statistikker fra før 2021 er ikke registrert her p.t.

### Klubb

| Klubb | Sesong | Liga |
| --- | --- | --- |
| Divisjon | Kamper | Poeng | Tabellplassering |
| Norges flagg Tromsø | 2021–22 | Mizunoligaen | 14 | 227 | 4 |
| Norges flagg Tromsø | 2022–23 | Mizunoligaen | 8 | 87 | 6 |

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Volleybox, Volleybox-ID p60767[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  NRK. «Førde vart rundspelt av Tromsø». Besøkt 24. juli 2016.
4. ↑  «Competition Site by Data Project». *nvbf-web.dataproject.com*. Besøkt 27. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kristoffer Østvik – Volleybox Rediger på Wikidata
* www2.poengliga.no
TDC eier tv-distribusjonsselskapet YouSee, som har 40-50% markedsandel i Danmark. Bildet viser hovedkvarteret i Sydhavnen i København.
**TDC** (tidligere **TeleDanmark**) er et dansk teleselskap med virksomhet innen mobiltelefoni, fasttelefoni og Internett i en rekke europeiske land. TDC leverer også kabel-TV i Danmark.

Selskapet er børsnotert og har hovedkvarter i København, Danmark. 

I 2005 hadde konsernet en omsetning på 46,6 mrd danske kroner. Antall kunder er om lag 10 millioner. Selskapets globale konsernsjef er den unge dansken Henrik Düring Poulsen, som i november 2008 erstattet Jens Alder.

TDC består av de tidligere selskapene danske TeleDanmark og svenske Song Networks (inntil 2002 Tele1Europe). TDC er 100% privat eid, etter at den danske staten solgte seg helt ut av selskapet på 1990-tallet forut for «Teleforliget» i det danske Folketinget.

Historie
--------

TDC har sin historie tilbake til 1875, og fikk etterhvert monopol på teletjenester i Danmark. I 1994 åpnet den danske regjeringen opp for salg av «folkeaksjer» til private, to år før en bred liberalisering og innføring av konkurranse i det danske telemarkedet. I årene 1997–98 ble selskapet privatisert i to trinn, hvor amerikanske eierinteresser tok majoritetskontroll med selskapet. Navnet ble i 2000 endret til TDC.

TDC Norge
---------

Utdypende artikkel: TDC Norge

TDC Sverige
-----------

21. juni 2016 annonserte det svenske telekomselskapet Tele2 at de hadde inngått en avtale om å kjøpe TDC Sweden for 2,9 milliarder svenske kroner.

Referanser
----------

1. ↑  TDC - «Historie».
2. ↑  «Tele2 förvärvar TDC Sverige». Dagens Industri. Besøkt 21. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) TDC (telephone company) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* TDC i Norge

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** ISNI
 |

Portal: Danmark
**Merkesmann** (gno *merkismaðr*) var i middelalderen den personen i hirden som bar kongens merke i strid.

Merkesmannen var en del av hirden. Hirden bestod av unge menn fra gode ætter, som skulle være lojale mot kongen. Merkesmannen var en av dem med høyest rang i hirden, etter stallaren. Merkesmannen blir omtalt allerede på Harald Hårfagres tid. I strid skulle merkesmannen ta vare på kongens *merke*, en fane eller et banner med kongens symbol på. I fredstid ble merkesmannen trolig benyttet som rådgiver for kongen.

Merkesmannen var en del av kongens innerste krets, og fra høymiddelalderen var merkesmannen en del av riksrådet, den rådgivende forsamlingen av adel og geistlige som gav kongen råd om styringen av landet.

Se også
-------

* Tord Foleson

Referanser
----------

1. ↑  Merkesmann. (2009, 14. februar). I Store norske leksikon. Hentet 30. september 2016 fra .
2. ↑  Jon Vidar Sigurdsson (1999): 85
3. ↑  Jon Vidar Sigurdsson (1999): 141

Litteratur
----------

* Jon Vidar Sigurdsson, *Norsk historie 800-1300*. Det norske samlaget, Oslo 1999

Eksterne lenker
---------------

* Merkesmann hos Store norske leksikon
«Sinclairs landgang i Romsdalen» malt av Adolph Tidemand og Morten Müller 1876.
**Sinclairspelet**, **Sinclairveka** eller **Sinclairfestivalen** er et friluftsskuespill om Skottetoget i 1612. Spillet finner vanligvis sted på Klungnes, i Rauma i Møre og Romsdal, stedet der skottene gikk i land. Det handler om den dramatiske ferden for skottene, fra Klungnes, opp Romsdalen, over Lesja, til Kringen ved Otta i Gudbrandsdalen, hvor skottehæren møtte motstand og led nederlag. Manus er skrevet av forfatteren Erling Pedersen, og musikken er komponert av Per Ottar Gjerstad. Sinclairspelet blir spilt med både amatører og profesjonelle skuespillere. Spillet har på grunn av økonomi ikke blitt satt opp årlig. 

Stiftingen *Sinclairfestivalen* drifter spillet, de har både offentlige og private stiftere.

Historikk
---------

Det første Sinclairspelet ble satt opp tidlig i august, 2002, på Klungnes, i Romsdal. De første årene gjorde spillet stor suksess og det ble bestemt å lage en oppsetning også i Gudbrandsdalen. I 2005, ble spillet satt opp ved Tunstugu i Lesja i Innlandet, i samarbeide med Lesja og Sel kommuner. Dette ble ingen suksess og Sinclairspelet satt igjen med en stor gjeld, noe som medførte at det ikke ble noen oppsetning i 2006 og 2007. I 2008 var det et nytt forsøk på Klungnes, men også dette året ble det underskudd. Senere er det ikke satt opp noen Sinclairspel. Gjelden er blitt sanert.

Referanser
----------

1. ↑  Kavli, Evy. *Ny glød for Sinclairspelet* 12. august 2010 - html[*død lenke*] (besøkt: 9. april 2011)

Litteratur
----------

* Bondevik, Kjell (1948). *Studiar i norsk segnhistorie*. Oslo: Aschehoug.
* Lonbakken, Sjur AF (2007). *Gjè ly, godt folk no er fiende kome i lande! Slaget ved Kringen: ein studie av føresetnadane for slaget mellom skottar og lokale bønder ved Kringen i Gudbrandsdalen hausten 1612* (Masteroppgave i historie). Universitetet i Oslo.
* Michell, Thomas (1886). *History of the Scottish Expedition to Norway in 1612*. London: T. Nelson.

(på norsk 1997: *Historien om den skotske ekspedisjon til Norge i 1612*, Jon Selfors)

* Rasch-Eng, Rolf (1992). *Herr Sinclair dro over salten hav*. Eiksmarka: Libretto forlag.

Eksterne lenker
---------------

* «Sinclair-visa». Noter og tekst.
**Meritxell Mateu i Pi** (født 29. januar 1966) er en andorransk diplomat og politiker for Partit Liberal d'Andorra. Hun har vært ambassadør og var Andorras utenriksminister fra 2007 til 2009.

Liv og virke
------------

Mateu har lisensiatgrad i internasjonal politikk og mastergrad i historie.

Mateu har vært sitt lands ambassadør til Frankrike (1995–1999), UNESCO og Europarådet (1997–1999), Den europeiske union (1997–2005) samt Belgia, Luxembourg og Nederland (1997–2005). Fra 2005 til 2007 var hun minister for bolig, høyere utdanning, forskning og utdanning. I 2007 ble hun utenriksminister, en statsrådspost hun beholdt til 2009. 

Hun ble valgt som parlamentsmedlem for Ordino i Consell General i valgperiodene 2011–2015 og 2015–2019 som representant for Demòcrates per Andorra. Fra 2011 til 2015 ledet hun Andorras delegasjon i Europarådets parlamentarikerforsamling (PACE), der hun også ble valgt til visepresident. I samme periode var hun medlem av den andorranske gruppen i Den interparlamentariske union (IPU).

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Meritxell MATEU, pace.coe.int[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Hon. Ms. Meritxell Mateu Pi», Consell General. Lest 22. desember 2018.
3. ↑  «Meritxell Mateu Pi», Consell General. Lest 22. desember 2018.
4. ↑  «Meritxell Mateu Pi», Consell General. Lest 22. desember 2018.
5. ↑  «PACE elects its Vice-Presidents», Parliamentary Assembly of the Council of Europe, 25. januar 2016. Lest 22. desember 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Meritxell Mateu i Pi hos Europarådets parlamentarikerforsamling Rediger på Wikidata
***Klass korrektsii*** (originaltittel: *Класс коррекции*) er en russisk film fra 2014, regissert av Ivan Tverdovskij.

Handling
--------

Lena er en sprek, funksjonshemmet jente med myopati, som er nødt til å bruke rullestol for å komme seg rundt. Etter år å ha blitt hjemme-undervist av sin overbeskyttende mor, får hun endelig komme tilbake til skolen. Hun havner i en spesial-klasse for fysisk og psykisk funksjonshemmede studenter, som må presentere seg for en kommisjon på slutten av året for å bevise at de fortjener å bli flyttet tilbake til en normal klasse med vanlige studenter. I klassen møter hun en gruppe studenter; Misjka, bror og søster Mitka og Vitka, samt Olja og Anton.

Selv om de i utgangspunktet ser ut til å være vennene hennes, viser de raskt følelsesløshet når en av klassekameratene deres blir drept når de forsøker å ligge under et tog i bevegelse - en aktivitet gruppen hengir seg til av kjedsomhet. Lærerne deres behandler dem med forakt, og viser absolutt ikke noe ønske om å motivere studentene - eller hjelpe dem å forbedre seg. Anton behandler imidlertid Lena med vennlighet, og de to innleder snart et forhold. Lena og Antons forhold opprører imidlertid resten av gruppen - spesielt Misjka, som finner på en plan sammen med resten av gruppen om å ha sex med Lena.

Etter å ha stjålet rullestolen hennes, forsøker Mitka å voldta Lena - samtidig som Vitka og Olja tar opp video av dette med telefonene sine. Imidlertid klarer de ikke å gjennomføre handlingen, og lar henne ligge igjen forslått på siden av togskinnene. Siste skoledag kommer, og studentene får resultatene sine. Alle sammen har bestått, bortsett fra Lena som kommisjonen ønsker å fortsette i den samme klassen i ett år til. Når Lena spør de andre studentene hvorfor de gjorde som de gjorde, fornærmer de henne grusomt. Anton, som ikke kjenner til voldtekten, begynner også å ignorere henne.

Skuespillere
------------

* Marija Poezzjajeva som Lena Tjekhova
* Filipp Avdejev som Anton Sobolev
* Nikita Kukusjkin som Misjka
* Julija Serina som Vitka
* Artjom Markaryan som Mitka

Referanser
----------

1. ↑   *filmportal.de*, Wikidata Q15706812,
2. ↑   *Freebase-data fra Google*, Google, Wikidata Q15241312,
3. ↑   Internet Movie Database, www.imdb.com, verkets språk engelsk, besøkt 17. august 2016[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.imdb.com, besøkt 26. mai 2016[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Класс коррекции (2014)
6. ↑  Александр Роднянский: "Кинотавр" - это витрина всего российского кино

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Klass korrektsii* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Klass korrektsii* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Klass korrektsii* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Klass korrektsii* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Klass korrektsii* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
***Oxymastinocerus*** er en slekt av biller som bare finnes i den Nye Verden (Nord-, Mellom- og Sør-Amerika). Hunnene er larviforme, det vil si de ser ut som larver hele livet. Hunnene og larvene, av og til også hannene, har lysorganer og lyser i mørket, men dette lyset er permanent på og kan ikke reguleres. De kalles "glow-worms" eller "railroad worms" på engelsk, det siste fordi de ledd-delte hunnene med et lysorgan på hvert ledd kan minne om en nattog-vogn med opplyste vinduer. Larvene og hunnene er rovdyr som særlig angriper tusenbein, hannene tar trolig ikke mat til seg som voksne.

Utseende
--------

Hannene er nokså små (gjerne 3-4 millimeter), spinkle, lysbrunlige biller. Antennene er fjærformede, fasettøynene middelsstore, rundet utstående. Dekkvingene er forkortede og dekker ikke bakkroppen eller flygevingene.

Levevis
-------

Larvene og de voksne hunnene kryper rundt på bakken, mellom løvstrø og under bark, og fanger ulike slags leddyr. De synes ha en spesiell forkjærlighet for tusenbein. Hannene tar sannsynligvis ikke næring til seg som voksne. Hunnene sender ut feromoner, som de flyvende hannene med sine store antenner lett fanger opp. Det er etter alt å dømme feromonene, og ikke lyset hunnene sender ut, som leder hannene til dem. Man antar at lysets funksjon er som en advarsel overfor rovdyr om at disse dyrene er uspiselige. Phengodidene inneholder forskjellige slags giftstoffer. Dette er et eksempel på aposematisme, der et påfallende utseende (i dette tilfellet lys) advarer om gift.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
			* Familien **Phengodidae** LeConte, 1861
				+ Underfamilien Mastinocerinae
					- Slekten ***Oxymastinocerus*** Wittmer, 1963, 9 arter
						* *Oxymastinocerus bridarollii* Wittmer, 1963
						* *Oxymastinocerus fulvus* (Philippi, 1864)
						* *Oxymastinocerus nigripennis* Wittmer, 1988
						* *Oxymastinocerus pecki* Wittmer, 1976
						* *Oxymastinocerus peruanus* (Wittmer, 1956)
						* *Oxymastinocerus rufotestaceus* Wittmer, 1976
						* *Oxymastinocerus unicolor* (Pic, 1926)
						* *Oxymastinocerus varicolor* Wittmer, 1986
						* *Oxymastinocerus venezolanus* Wittmer, 1976

Kilder
------

* Branham, M. Glow-worms, Railroad-worms (Insecta: Coleoptera: Phengodidae). University of Florida, IFAS Extension nettside.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Oxymastinocerus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Oxymastinocerus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Oxymastinocerus* hos ITIS Rediger på Wikidata
**Klassefienden** er et begrep som stammer fra den marxistiske klasseteorien, som definerer klasse som grupper av mennesker som på grunn av deres økonomiske og politiske mål er motstandere i klassekampen. Ifølge klasseteorien finnes det i vår tid hovedsakelig to klasser: De som besitter (eier) produksjonsmidlene, dvs. jord og kapital, og de som kun eier sin arbeidskraft – arbeiderklassen eller proletariatet. 

*Klassefienden* kan som betegnelse for en person eller gruppe av personer brukes som en anklage, men som regel brukes det rent analyserende og har til formål å understreke klassemotsetningene, uten at det pekes på enkeltpersoner. 

Etter murens fall og Sovjetunionens oppløsning har begrepet stort sett glidd ut av språket.

Språkbruk i DDR
---------------

Kommunistregimet i DDR brukte begrepet «klassefienden» for å betegne alle demokratiske og andre «kapitalistiske» stater. Også personer som motsatte seg det kommunistiske styret eller ble mistenkt for dette kunne bli betegnet som «klassefiender». Vest-Tyskland ble som regel omtalt som «klassefienden», ev. som «fascistene og militaristene» e.l.

Litteratur
----------

* Nigel Williams:*Class Enemy* Heinemann, Westport, 1982 ISBN 0413497402
* Andy Anderson:*Enemy is Middle Class!* Openly Classist, Manchester 1998 ISBN 0953255204

Eksterne lenker
---------------

* Bertolt Brecht: Das Lied vom Klassenfeind Arkivert 4. februar 2022 hos Wayback Machine. (tysk)
**Klas Henrik Pontus Lund**, (født 14. februar 1968 i Lidingö) er en straffedømt svensk nynazist og en lederskikkelse innen det nynazistiske miljøet i Sverige.

Lund ble i 1986 dømt til fire års fengsel for drapet på Ronny Landin som grep inn mot overfallet på en gruppe innvandrere ved Nickstabadet i Nynäshamn. Etter løslatelsen grunnla han organisasjonen *Vitt Ariskt Motstånd* som på begynnelsen av 1990-tallet ble et samlingspunkt for svenske høyreekstremister. I 1991 ble han dømt til seks års fengsel for en rekke væpnede ran i Härjedalen. Han er også dømt for mishandling.

I oktober 2004 rømte han fra Mariestadsanstalten hvor han sonet fengselsstraff for ulovlig våpenbesittelse. Han ble pågrepet under en væpnet politiaksjon i Kristiansand i mars 2005.

Lund står også bak gruppen Nordfront som også har gjort betydelige anstrengelser for å verve norsk ungdom.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Sveriges befolkning 2000, oppført som Lund, Klas Henrik Pontus, besøkt 15. september 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Expo: Samordnat tillslag mot ledande nazister Arkivert 13. oktober 2009 hos Wayback Machine. Expo.se
3. ↑  Svensk rømling fengslet NRK
4. ↑  Norsk «motstandsbevegelse» verver medlemmer i Bergen NRK
5. ↑  Nynazister hang (sic) opp propaganda Bergens Tidende
**Tsering Woeser** (best kjent under kortformen **Woeser**, også skrevet **Öser**; tibetansk: ཚེ་རིང་འོད་ཟེར་; Wylie: *tshe-ring 'od-zer*; forenklet kinesisk: 唯色; pinyin: *Wéisè*, han-kinesisk navn: 程文萨, *Chéng Wénsá*, født 1966 i Lhasa) er en tibetansk poet, essayist og forfatter. Hennes far var halvt hankineser og halvt tibetaner, moren var tibetaner.

Samtlige av hennes verk er forbudt i Kina. I juli 2006 ble dessuten Woesers to internettblogger stengt.

Hun ble i 2007 tildelt Den norske forfatterforenings ytringsfrihetspris. Hun kunne imidlertid ikke hente den, ettersom hun satt i husarrest i Beijing.

Hun er gift med den kinesiske forfatteren Wang Lixiong som ofte skriver om Tibet.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 139483756, besøkt 12. august 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.iwmf.org, besøkt 8. juli 2023[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
De taksonomiske nivåene i biologisk klassifikasjon.
**Klasse** (Latin: *classis*) er en kategori brukt i den biologiske systematikken;
en klasse kan omfatte én eller flere beslektede ordener, og én eller flere beslektede klasser sammenfattes som rekke i Dyreriket eller divisjon i Planteriket.
Som hos andre kategorier (med unntak av arten) er det et skjønnsspørsmål hvilken gruppe man velger å kalle klasse, og kriteriene for hva som er en klasse varierer fra rekke til rekke hos dyr og fra divisjon til divisjon hos planter. Dagens systematikk er derfor mer opptatt av organismenes slektskap eller stamtre enn av kategorier, men formelle enheter som klasse brukes gjerne i floraer, allmenlitteratur og lærebøker hvor oversikt er viktigere enn detaljene i stamtreet.

I Dyreriket slutter det vitenskapelige navnet for en klasse vanligvis på -a, for eksempel Mammalia (pattedyr), Insecta (insekter) og Asterozoa (sjøstjerner og slangestjerner).

I botanikken dannes det vitenskapelige navnet for en klasse ved at roten på typusslektens navn får endelsen -phyceae (for alger), -opsida (for landplanter) eller -mycetes (for sopper).
De tilsvarende endelsene for underklasser er -phycidae, -idae og -mycetidae.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wiktionary: klasse – ordbokoppføring |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
Klas Flemings rutenettplan for Norrmalm (til venstre), Gamla stan og Södermalm
**Klas Fleming** (født 1592, død 26. juli 1644) var en svensk admiral, riksråd, også kjent for planlegging av sentrale deler av Stockholm. 

Klas Fleming ble født i Villnäs i Finland som sønn av stattholder i Åbo, Lars Fleming og Anna Horn. Han studerte ved flere utenlandske læresteder og tjenestegjorde i krigen mot Russland i 1612. I 1619 ble han utnevnt til underadmiral. Fleming var sjef for en svensk flåte som havarerte ved kysten av dagens Latvia i 1625, senere kjent som Flåteforliset ved Domesnäs, i alt 10 svenske skip av en styrke på 14 gikk tapt.

I 1625 ble han utnevnt til riksråd, han ble admiral og president i räknekammaren i 1629 og rikskammerråd i 1630. I 1634 ble han utnevnt til overstattholder i Stockholm og sto for planlegging av sentrale deler av byen, som Norrmalm, byggingen av Slussen med mere. I 1637 ble han president i Kammarkollegiet.

Ved siden av administrativt arbeide fortsatte han å tjenestegjøre i flåten. I 1644 førte han kommando over en flåtestyrke han selv i stor grad hadde bidratt til å bygge opp og utmerket seg flere ganger i kamp med danske sjøstridskrefter. Etter å ha erobret Fehmarn 29-30. juni 1644 sammen med Lennart Torstenson kom han der 1. juli i kamp med den dansk-norske kongen Christian V, et slag som endte uavgjort. Fleming trakk sin styrke tilbake til Kielfjorden, hvor han 26. juli ble truffet av en tysk kule og døde to timer etter. 

Klas Fleming giftet seg første gang i 1618 med Anna Göransdotter Snackenborg, derpå i 1638 med friherrinne Helena Bielke, datter av riksråd Klas Bielke. Han var far til Herman Claesson Fleming, Lars Claesson Fleming og Göran Claesson Fleming.

Referanser
----------

1. 1 2 3   «Klas Fleming», Svensk biografisk leksikon-ID 14217, besøkt 11. juli 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Klas Fleming», Svensk biografisk leksikon-ID 14217, besøkt 31. mai 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4   Svenskt biografiskt lexikon, sok.riksarkivet.se[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3 4 5   Genealogics[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 23. oktober 2012, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Fleming, Klas i Herman Hofberg, *Svenskt biografiskt handlexikon* (2. utgave, 1906)
* Fleming, Klas Larsson i *Nordisk familjebok* (1. utgave, 1881)
* Klas Larsson F. i *Nordisk familjebok* (2. utgave, 1908)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Svenskt biografiskt lexikon **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** LIBRIS
 |