recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*For informasjon om tittelen i moderne tid, se Hertugdømmet Lancaster.*
Henry, prins av Wales, var den siste holdt tittelen før den ble slått sammen med kronen da han tok tronen som kong Henrik V av England.
**Hertug av Lancaster** var en tittel i Englands høyadel på 1300-tallet og tidlig på 1400-tallet. I alt har det vært tre opprettelser av hertugdømmet Lancaster. Tittelen ble opprettet for Henry av Grosmont (ca. 1306–1361, som var oldebarn av Henrik III av England. Før han fikk tittelen den 6. mars 1351 var han den fjerde jarl av Lancaster. He døde i 1361 og adelsrangen utgikk

Henrys datter Blanche giftet seg med John av Gaunt, sønn av Edvard III, og 13. november 1362 ble tittelen gjenopprettet for ham. Da John døde 4. februar 1399 gikk tittelen til hans sønn Henry Bolingbroke, som samme år tilranet seg tronen fra Rikard II og ble kong Henrik IV. 10. november 1399 gav han Harry av Monmouth tittelen, den eldste sønnen av den nye kongen, og tittelen ble da gjenopprettet for tredje gang. I 1413 ble han konge som Henrik V av England, og hertugdømmet og tittelen underlagt kronen, og den har forblitt der siden. Hertugdømmet Lancaster er ett av bare to hertugdømmer i dagens Storbritannia.

Hertugdømmet Lancaster fortsetter å eksistere som en adskilt enhet fra kronens land og skaper således inntekter for den britiske monarken.

Det er skikk og bruk at formelle middager i det historiske grevskapet Lancashire og Lancashire-regimentet i militæret retter den kongelige skål til kronen som «Til dronningen, hertug av Lancaster». I tillegge var det i Lancaster svært vanlig så sent som den andre halvpart av 1900-tallet å høre nasjonalsangen sunget med følgende tekst: *«God save our gracious Queen, long live our noble Duke,»* men dette er en tradisjon som ikke har konstitusjonell fullmakt, og den britiske monarken er ikke i lovverket så stillet med noen offisiell kapasitet, og er kun et tegn på lokal lojalitet i Lancashire.

Hertuger
--------

Hertugdømmets våpenskjold.
### Første opprettelse

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Tittelinnehaver** | **Født** | **Fikk tittelen** | **Død** | **Annet** |
| Henrik av Grosmont, 1. hertug av Lancaster | Ca. 1306 | 6. mars 1351 | 1361 |  |
|

### Andre opprettelse

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Tittelinnehaver** | **Født** | **Fikk tittelen** | **Død** | **Annet** |
| John av Gaunt, 1. hertug av Lancaster | 1340 | 1362 | 1399 |  |
| Henry Bolingbroke, 2. hertug av Lancaster | 1367 | 1399 | 1413 | Ble konge 1399, tittelen opphørte |
|

### Tredje opprettelse

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Tittelinnehaver** | **Født** | **Fikk tittelen** | **Død** | **Annet** |
| Harry av Monmouth, hertug av Lancaster | 1387 | 1399 | 1422 | Ble konge i 1413, la tittelen under kronen |
|

Referanser
----------

1. ↑  The Duke of Lancaster's Regiment
2. ↑  «The Queen, Duke of Lancaster» Arkivert 27. september 2020 hos Wayback Machine. Hungerford Virtual Muesum

Eksterne lenker
---------------

* «Welcome to the future Duke of Lancaster», *Lancaster University*
* 
* «The Duke of Lancaster» Arkivert 10. januar 2016 hos Wayback Machine. om skipet
**Ballastvaktjournal** er en oversikt over fartøyers ballastskyting ved ankomst til havnen, ført av havnevesenets ballastvakt.

Et fartøy må ha tyngdepunktet lavt for å unngå velt, spesielt var dette viktig for seilskuter med høy rigg og seil. De lastet derfor fast ballast som jord, sand, grus og stein i lasterommet. 

Når varer skulle lastes, måtte fartøyet kvitte seg med ballasten. Som regel skjedde dette i sjøen ved såkalt ballastskyting. Ukontrollert dumping kunne føre til at havner og innløp ble for grunn. Derfor ble det etter hvert innført diverse reglement, lover og forordninger angående ballastskyting. Bestemmelsene fastslo at ballastplasser skulle anvises av havnemyndighetene, og havnefogden måtte på egen bekostning sette opp og vedlikeholde ballastmerkene. Ballastskyting kunne skje først etter melding til Havnekontoret. Havnefogden eller havnelosen skulle lede fartøyet til ballaststedet, og en ballastvakt ble sendt om bord for å føre tilsyn med skytingen. Steinballast som kunne ødelegge ankerbunnen, måtte legges på land. Annen ballast kunne også bli tatt i land og brukt som fyllmasse. Skippere som ikke fulgte reglementet, og havnefogder og loser som ikke anmeldte overtredelser, ble bøtelagt. 

Ballastvaktjournaler gir informasjon om navn på ballastvakten, på fartøyets navn, anvist fortøyningsplass, dato for ankomst og avgang, og antall timer fartøyet lå ved kai. Ved overgangen fra seil til damp fikk ballasttrafikken etter hvert mindre betydning.

Ballast som ble losset over høyvannsnivået hadde gjerne ned seg frø og smådyr. Noen av disse har klart seg enkelte steder, og regnes som ballastplanter.

Se også
-------

* Ballast
* Bryggebok
* Bøyebok
* Havnevesen

Eksterne lenker
---------------

* Ballastvaktjournal - oppslagsverket oVe, artikkel av Ragnhild Botheim, Bergen Byarkiv.
«Farringdon» har flere betydninger.

**Farringdon** er et historisk område i City of London, representert i dag av valgkretsene Farringdon Within og Farringdon Without til City of London Corporation. Det ligger delvis i distriktet Islington og del i City of London. Området er ikke klart definert, ettersom gatenettet har blitt svært forandret blant annet på grunn av bombing under den andre verdenskrig. Stedsnavnet benyttes uformelt for å henvise til området rundt Farringdon stasjon i Islington, som ligger en del nord for det historiske området.

Toponymi
--------

Det er tallrike steder i England kalt for Farringdon. Alle har betydningen fern, «bregner», som dekker en ås. William og Nicholas de Faringdon har navn som sannsynligvis har sin opprinnelse fra et av disse stedene. De var framtredende borgere og aldermenn tidlig på 1200-tallet. Nicholas de Farindon (navnet ble ulikt stavet i ulike dokumenter) kjøpte området Farringdon i City of London i 1279, og ble dets aldermann i 1281. William de Farindon, som var gullsmed, ble også aldermann i City of London. I 1394 ble valgkretsen delt i to, et opplegg som fortsatt eksisterer i Farringdon Within og Farringdon Without.

Farringdon stasjon ble bygget nær Farringdon Road, den nordlige fortsettelsen av Farringdon Street utenfor City of London. Da den ble åpnet i 1863 ble den kalt for Farringdon Street Station. Farringdon Street ble bygget over elven Fleet i 1737 og har sitt navn fra enten valgkretsene Farringdon eller ble oppkalt etter Nicholas de Faringdon. Jernbanestasjonen ble omdøpt til Farringdon & High Holborn stasjon i 1922, og endelig til Farringdon stasjon i 1936.

Referanser
----------

1. 1 2  Mills, A.D. (2000): *Oxford Dictionary of London Place Names*, Oxford Quick Reference
2. 1 2  Smith, A. (1970): *Dictionary of City of London street names*
3. ↑  «Farringdon, City/Islington», *Hidden London*
4. ↑  «Farringdon Within», *Victorian London*
5. ↑  «Farringdon Without», *Victorian London*
6. 1 2  Rose, Douglas (1999): *The London Underground: A diagrammatic history*, Capital Transport Publishing. ISBN 1-85414-219-4.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Sibylla** er en svensk hurtigmatkjede. Sibyllas opprinnelse ligger i 1930-tallets lavkonjunktur da pølsemakeren Daniel Lithell så etter nye måter å selge pølser på. Han kom frem til at pølseselgere med små vogner ville kunne øke salget. Navnet på pølsen, Sibylla, ble utvalgt i en konkurranse og stammet fra den da populære arvprinsen Gustaf Adolfs hustru, Sibylla. På 1950-tallet ble hamburgeren lansert i Sibyllas gatekjøkken. Sibylla er en del av Nordic Fast Food AB, som i sin tur eies av det finske næringsmiddelkonsernet Atria.

I 1997 ble Sibylla-Förbundet stiftet, hvilket 300 gatekjøkken sluttet seg til. I de senere år har morselskapet ønsket å gjøre om Sibylla og høyne standarden. Målet er å komme nærmere andre hurtigmatkjeders standard, samtidig som en av kjedens målgrupper, «bilkjørende ungdom», beholdes som kunder. For å modernisere virksomheten anvendes fargene grønt for å symbolisere helse og rødt for å symbolisere den klassiske «Sibylla-følelsen».

Referanser
----------

1. ↑  Sibyllas historie Arkivert 17. januar 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  Sibyllas eierstruktur Arkivert 4. februar 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sibylla (fast food) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** SUDOC
 |
**Trahaearn ap Caradog** (død 1081) var en middelalderkonge av det walisiske kongeriket Gwynedd. Da Bleddyn ap Cynfyn døde i 1075 synes det som om at ingen av sønnene hans var gamle nok til å gjøre krav på tronen i Gwynedd. Bleddyns fetter Trahaearn ap Caradog grep da makten. Det er antatt at hans familie har sin opprinnelse i Arwystli, på grensen mellom Gwynedd og kongeriket Powys.

Konflikt med Gruffydd ap Cynan
------------------------------

Det samme året gikk Gruffydd ap Cynan (ca. 1055 – 1137) i land på Anglesey med en irsk hær, og med støtte fra den normanniske Robert av Rhuddlan (død 1093) beseiret han Trahaearn ap Caradog og tok kontroll over Gwynedd

Spenninger og konflikter mellom Gruffydd ap Cynans irske hær og lokale walisere førte til opprør i Llyn, noe Trahaearn dro fordel av og angrep Gruffydd og beseiret ham i slaget ved Bron yr Erw, også i 1075. Gruffydd ble tvunget til å flykte til Irland.

I 1078 var Trahaearn på hærtokt i sørlige Wales, beseiret Rhys ab Owain av Deheubarth, som hadde vært ansvarlig for drapet på Bleddyn ap Cynfyn, i slaget ved Gwdig (også kalt for slaget ved Goodwick). Rhys ble tvunget til å flykte og senere det samme året ble han drept av Caradog ap Gruffydd av Gwent. Dette ble feiret i annalene *Brut y Tywysogion* som «hevn for Bleddyn ap Cynfyns blod».

Trahaearn styrte kongeriket Gwynedd fram til 1081 da Gruffydd ap Cynan kom tilbake fra Irland med en hær av norrøne og irske soldater, og gikk inn i en allianse med Rhys ap Tewdwr som hadde nylig blitt forvist som prins av Deheubarth ved Caradog ap Gruffydd av Morgannwg.

Undergang og død
----------------

Trahaearn gjorde mottrekk ved å gå inn i en allianse med Caradog ap Gruffydd. Det ble også sagt at han hadde normanniske armbrøster i sin hær, men i slaget ved Mynydd Carn, nord for St David's, ble både Trahaearn og Caradog drept i året 1081. Gruffydd ap Cynan tok igjen over styringen av Gwynedd mens Rhys ap Tewdwr ble gjeninnsatt som prins av Deheubarth. Det er nedtegnet at Trahaearn skal ha blitt drept av en av Gruffydd ap Cynans menn, en irlender ved navn Gucharki.

Litteratur
----------

* Davies, R. R. (1991): *The age of conquest: Wales 1063-1415*. O.U.P. ISBN 0-19-820198-2.
* Jones, Thomas red. (1952): *Brut y Tywysogion: Peniarth MS. 20 version* (University of Wales Press)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Bleddyn ap Cynfyn** | **Konger av Gwynedd**(1075–1081) | Etterfølger:**Gruffydd ap Cynan** |
**Clive Titus Adams** (født 5. januar 1957) er en offiser i Frelsesarmeen. Han tiltrådte som toppleder, territorialleder, for Frelsesarmeen i Norge, Island og Færøyene høsten 2010, med rang som kommandør. Han er den første frelsesoffiseren av afrikansk opprinnelse som har fått ledende stillinger innen Frelsesarmeen i et europeisk land.

Clive Adams er opprinnelig sørafrikaner. Han hadde flere beordringer i Sør-Afrika og en i Mosambik før han giftet seg med norske Marianne Jakobsen. Sammen hadde de så ansvar for et korps i Lye, England, før de kom til Norge der de ble divisjonsungdomssekretær. Tilbake til England, fikk de beording til Internasjonalt Hovedkvarter i London som koordinatorer for en internasjonal ungdomskonferanse som ble avholdt i Cape Town, hjembyen til Clive.

Så ble de beordret til Sør-Afrika for første gang som ektepar. Clive Adams ble rektor ved Frelsesarmeens Offisersskole i Johannesburg. Deretter ble de divisjonsledere for Øst Kaap-divisjonen, med kontor i Port Elizabeth. Så ble de igjen beordret tilbake til Norge. Her ble Clive feltsjef (1. august 2005) og Marianne territorial sekretær for hjem og familie. Høsten 2007 fikk Clive beordring til tjeneste som sjefssekretær (nestleder) og Marianne som sekretær for kvinneorganisasjonene.

Fra 2011 til 2013 var ekteparet ledere for Frelsesarmeen i Norge, Island og Færøyene, med rang som kommandør.
Fra 1. januar 2018 er ekteparet ledere for Frelsesarmeen i Sverige. I årene siden de flyttet fra Norge har de vært ledere for Frelsesarmeen i Storbritannia.

Marianne og Clive Adams har to barn.
**Clive Citrine Olaf Longe** (født 23. februar 1939 i Britisk Guyana, død 27. desember 1986 i Hamilton på Bermuda) var en britisk friidrettsutøver og -trener som spesialiserte seg i mangekamp. Han konkurrerte blant annet i tikamp under Sommer-OL 1968 i Mexico by, hvor han ble nummer 13. Han var far til den norske friidrettsutøveren Tania Longe.

Longe var aktiv basketballspiller på Britisk Guyana. Etter at han vervet seg og ble med i Royal Air Force, ble hans allsidige idrettstalent oppdaget. Han ble stasjonert i Wales, og konkurrerte også for Wales, blant annet under Samveldelekene 1966 på Kingston, Jamaica, der han fikk sølv, bak Roy Williams fra New Zealand. Han ble nummer 9 under EM i friidrett 1966, men fullførte ikke konkurransen under EM i friidrett 1969. Longe hadde også walisisk rekord i både stavsprang og diskoskast, i tillegg til tikamp, en rekord han forbedret hele 8 ganger. Han holdt på tikamprekorden i 25 år.

Longe ble trener etter avsluttet karriere og landslagstrener innen friidrett for Bermuda.

Dødsfall
--------

I julen 1986, mens han fortsatt var landslagstrener på Bermuda og bodde i byen Hamilton, tok Longe sitt eget liv. Politiet mener at han tok sitt eget liv ved å drikke gift, to dager etter at han tok livet av sin kjæreste.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Clive Longe». olympedia. Besøkt 10. januar 2022.
2. ↑  «Athletics - Clive Longe». the-sports.org. Besøkt 10. januar 2022.
3. ↑  «Clive Longe, a former decathlon athlete and...». LA Times. 31. desember 1986. Besøkt 10. januar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* (en) Clive Longe – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Clive Longe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
* *Great Britain Athletes At Mexico Olympics 1968 Form Jazz And Blues Band*
* *Mexico Olympic Games 1968. British Athletes Chris Carter Gareth Jones John Jackson John Davies And Clive Longe At Training Track.*
**Clodagh Rodgers** (født 5. mars 1947 i Ballymena i Nord-Irland) er en britisk sanger som hadde en viss suksess på slutten av 1960-årene og i begynnelsen av 1970-årene. I 1971 representerte hun Storbritannia i Eurovision Song Contest med «Jack in the Box», der hun endte på fjerdeplass.

Bakgrunn
--------

Rodgers ble født i Ballymena i Nord-Irland og begynte å synge offentlig allerede som 13-åring, da hun var oppvarmingsartist for Michael Holliday. Hun signerte kontrakt med plateselskapet Decca i 1962 og utga fire singler før hun gikk over til EMIs Columbia i 1965. Utover i 1960-årene dukket hun jevnlig opp på britiske tv-skjermer og deltok i flere musikkfilmer og musikkfestivaler.

Da hun giftet seg med manageren John Morris, fikk karrieren et oppsving, og hun signerte kontrakt med RCA i 1968. I 1969 fikk hun sitt store gjennombrudd med hitsinglene «Come Back and Shake Me» og «Goodnight Midnight», som begge nådde topp-5 på den britiske singellisten. De påfølgende singlene hadde mindre kommersiell suksess.

I 1971 valgte BBC henne til å representere Storbritannia i Eurovision Song Contest i Dublin. Hun vant den britiske finalen med sangen «Jack in the Box». Sangen endte på fjerdeplass i den internasjonale finalen og nådde en fjerdeplass på den britiske singellisten – hennes nest høyeste plassering.

Etter Eurovision Song Contest stoppet scenekarrieren hennes da hun brøt med showet *Meet Me in London* på Londons Adelphi Theatre i april 1971. Hun fortsatte imidlertid å delta i flere tv-programmer og tv-show utover i 1970-årene, og hun ga ut flere singler som ikke nådde singellisten. Utover i 1980- og 1990-årene hadde hun sporadiske oppdrag, blant annet et par musikaler på West End, tv-serier og kortere turneer.

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 379708, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0736796, besøkt 14. juli 2016[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3  «Clodagh Rodgers | Biography & History». *AllMusic* **(engelsk)**. Besøkt 22. februar 2019.
4. 1 2  «CLODAGH RODGERS | full Official Chart History | Official Charts Company». *www.officialcharts.com*. Besøkt 22. februar 2019.
5. ↑  «UK NATIONAL FINAL 1971». *natfinals.50webs.com*. Besøkt 22. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Clodagh Rodgers på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Clodagh Rodgers hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Clodagh Rodgers på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Clodagh Rodgers på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Clodagh Rodgers på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Clodagh Rodgers på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

| Utmerkelser og prestasjoner |
| --- |
|
| Forgjenger :**Mary Hopkinmed «Knock, Knock Who's There?»**

 | **Storbritannia i Eurovision Song Contest**1971 | Etterfølger :**The New Seekersmed «Beg, Steal or Borrow»** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**BTR-3** er et ukrainsk amfibisk pansret personellkjøretøy med åttehjulsdrift, bestykket med en 30 mm maskinkanon. Det ble utviklet i tidsrommet 2000–2001, og ble i 2007 besluttet kjøpt inn til Thailands hær for bruk internt i landet.

Historie og utvikling
---------------------

BTR-3 ble utviklet i 2000–2001 under et internasjonalt samarbeid mellom KMDB (Kharkov Maskinutviklingsbyrå) i Ukraina, ADCOM Manufacturing i Abu Dhabi og Statens vitenskapelig-tekniske senter for artilleri og geværer i Ukraina. 

ADCOM koordinerte samarbeidet og tok fram hovedtrekkene i designet. KMDB monterte motoren og drivverket.

BTR-3 kalles også «Vokter».

Teknisk
-------

Vognføreren sitter framme i skroget. Klimaanlegg er standard. Seks fullt utrustede soldater kan tas med. En åpning på hver side av skroget lar infanteristene sitte av. Det er skyteskår og perioskoper på sidene og foran på kjøretøyet. Vognkommandøren har i tillegg et IPZ-3 perioskop.

Motoren er en Deutz BF6M1015 dieselmotor som utviklet 326 hk, koblet til en Allison MD3066 automatisk girkasse. Kjøretøyet er amfibisk, og drives i fram av en vannjet i vannet. De to fremste akslene kan styres.

BTR-3 er utrustet med et enkeltmannstårn med en 30 mm maskinkanon, en 7,62 mm mitraljøse, en 30 mm granatkaster og panservernmissiler. Maskinkanonen har 350 skudd i beredskap. Det bæres 2500 skudd til mitraljøsen, og 29 granater er klare til bruk for granatkasteren. 87 granater i tre magasiner á 29 granater bæres i reserve. Seks røykgranatkastere på tårnet lar vogna raskt legge et røykteppe.

Varianter
---------

BTR-3EIVersjon for Thailand for tropisk bruk.

Se også
-------

* BTR-80 – selv om BTR-3 ligner svært på dette kjøretøyet er det et eget design.

Kilder
------

* Fabrikantens hjemmeside

Eksterne lenker
---------------

* (en) BTR-3 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Kort reklamevideo på YouTubeSenket tekst

| * v
* d
* r
Moderne hjulgående pansrede kjøretøyer |
| --- |
| 4×4 | 
* Badger ILAV
* BOV
* Bushmaster
* Casspir
* Cobra
* Cougar
* Dingo
* Duro III
* Eagle
* FNSS Pars
* Fennek
* Iveco LMV
* M1117 Guardian
* Mamba
* M-ATV
* MaxxPro
* Mungo ESK
* Pinzgauer
* Puma
* Reva
* RG-12
* RG-31 Nyala
* RG-32 Scout
* RG-33
* S600
* Sand Cat
* Storm
* Tempest MPV
* VAB
* VXB
* Vodnik
* Wolf
* Renault Sherpa 2
* Komatsu LAV
* Tiuna
* Dozor-B

 |
| 6×6 | 
* AVGP Grizzly
* Boxer MRAV
* Buffalo
* CAVS
* Cougar HE
* Duro III
* EE-9 Cascavel
* EE-11 Urutua
* FNSS Pars
* Fuchs
* Grizzly HPV
* Mastiff PPV
* Pandur 6×6
* Pegaso BMR
* Pegaso VEC-M1
* Patria 6×6
* Pinzgauer
* Puma
* Ratel
* Patria Pasi
* WZ551 Type 92
* VAB
* LKOV Valuk
* Rheinmetall YAK

 |
| 8×8 | 
* Patria AMV
* ASLAV
* AV-81 Terrex
* Boxer MRAV
* BTR-3
* BTR-4
* BTR-80
* BTR-90
* BTR-94
* Centauro VBC
* CM-32
* FNSS Pars
* LAV-25
* LAV III
* Luchs
* Piranha
* Pandur II 8×8
* Rooikat
* Stryker
* OT-64
* VBCI

 |
| 10×10 | 
* FNSS Pars
* Piranha

 |
**BVN** (*het Beste van Vlaanderen en Nederland*) er en fjernsynskanal som sender nederlandskspråklige programmer fra allmennkringkastere i Nederland og Flandern til seere i andre land og verdensdeler. Den er et samarbeid mellom Nederlandse Publieke Omroep (NPO) og Vlaamse Radio- en Televisieomroeporganisatie (VRT). BVN holder til i Hilversum. Kanalen sender nyheter, sport og underholdning.

Nederlandse Wereldomroep (RNW) begynte i 1996 Zomer-TV, med sikte på å formidle programmer via satellitt til nederlandsktalende på ferie i utlandet. Programmene som ble sendt stammet fra nederlandske kringkastingsselskaper og BVN sto først for *het Beste van Nederland*. I 1997 kom det med programmer fra den flamske kringkasteren BRTN. 

I 1999 kom Vlaamse Radio- en Televisieomroeporganisatie (VRT) formelt med i samarbeidet og kanalen ble kjent som *het Beste van Vlaanderen en Nederland*.

BVNs tv-programmer distribueres via satellitt, kabel og internett.

Referanser
----------

1. ↑  «Dossier BVN TV», *Neerlandia*, årg. 102, 1998, s. 19–21.
2. ↑  Het Vlaams-Nederlands Cultureel Verdrag samenwerking van nu en straks, *Ons Erfdeel*, årg. 43, 2000, s. 143.
3. ↑  «Over BVN» Arkivert 14. oktober 2017 hos Wayback Machine. BVN. Lest 14. oktober 2017.
Blauhúster Dakkapel på Sint Maarten.
**Blauhúster Dakkapel** var et nederlandsk frisisk dweilorkester fra Sneek.

Historie
--------

På begynnelsen av 1970-tallet bestemte åtte musikere fra Sneek seg for å stadfeste verdensrekorden for korpsmusikk spilt fra et tak. Valget falt på et passende hustak i Blauwhuis (frisisk: Blauhús), som lå like i nærheten. På taket til gamlehjemmet Teatskehus ble den musikalske verdensrekorden satt 24. juni 1972, selv om denne «rekorden» ikke på noen måte er offisiell. Hendelsen nådde forsida på lokalavisa i Leeuwarden Leeuwaarder Courant, og ga orkestret dets navn: Blauhúster Dakkapel (takorkesteret fra Blauwhuis). Orkesteret forbedret verdensrekorden i 1986 til 4 timer non-stop korpsmusikk på samme tak. 

Blauhúster Dakkapel var å se på EM på skøyter og VM i hurtigløp på skøyter i Thialf stadion i Heerenveen. På begynnelsen av 1980-tallet spilte orkesteret den frisiske nasjonalsangen, «De âlde Friezen» før alle hjemmekampene til SC Heerenveen. Noe som alltids blir holdt i hevd. Da de opptrådte brukte medlemmene ei skjorte, mønstret som det frisiske flagget. Den faste dirigenten var (fra 1985), Kees van den Akker og arrangør var trompetisten Theo A. Brens.

Orkesteret opptrådte i et antall europeiske land, men også i Karibia, Canada og Japan. Den 1. juni 2011 ble det gjort kjent at Blauhúster Dakkapel skulle legge opp. Etter 40 år bestemte medlemmene at orkesteret skulle opphøre den 1. november 2012. Den siste konserten på Thialf stadion ble holdt mars 2012.

Diskografi
----------

* *De Blauhúster Dakkapel* (1981)
* *Blauhúster Dakkapel* (1991)
* *Feest- en Stadionhits* (2000)
* *Gevulde koeken* (2003)
* *Myn sanseferia* (2005)
* *Ouwe Jonges Krentebroad* (2012)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Blauhúster Dakkapel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Blauhúster Dakkapel på Facebook Rediger på Wikidata
* (en) Blauhúster Dakkapel på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Blauhúster Dakkapel på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Blaž Vrhovnik** (født 8. mai 1981 i Ljubljana) er en slovensk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1994-2003. Han representerte SSK Ilirija.

Vrhovnik ble juniorverdensmester for lag med Slovenia i Calgary i 1997. I det individuelle rennet ble han nummer 12. I senior-VM i Trondheim kort tid etter fikk han 24.-plass i stor bakke og 6.-plass i lagkonkurransen. Junior-VM i St. Moritz 1998 ga 7.-plass individuelt og 4.-plass for lag. I OL i 1998 ble han nummer 17 i storbakken i Hakuba, 38 i normalbakken og var på det slovenske laget som ble nummer 10 i lagkonkurransen. I junior-VM i Saalfelden 1999 ble han nummer 21 i det individuelle rennet og 4 i lagkonkurransen. Hans siste store internasjonale mesterskap var VM i skiflyging i Vikersund 2000, der han ble nummer 38 av 47 deltakere.

Blaž Vrhovnik hadde ingen store resultater i verdenscupen, best sammenlagt var 52.-plass i 1997/98. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 12.-plass i storbakken i Falun 11. mars 1998. Heller ikke i den tysk-østerrikske hoppuka gjorde han det stort, best sammenlagt der var 55.-plass i 1996/97.

Sammenlagtplasseringer i verdenscupen (poeng til de 30 beste i hvert renn):

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| År | 1996/97 | 1997/98 | 1998/99 | 1999/00 | 2001/02 | 2002/03 |
| Plassering | 81 | 52 | 80 | 60 | 59 | - |

Sammenlagtplasseringer i Hoppuka:

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| År | 1996/97 | 1997/98 | 1998/99 | 1999/00 |
| Plassering | 55 | 60 | 64 | 68 |

Referanser
----------

1. 1 2  Sports Reference: Blaž Vrhovnik Arkivert 18. desember 2012 hos Wayback Machine. (olympiaresultater, besøkt 14. mars 2016)

Kilder
------

* Adam Kwieciński: Hoppresultater Blaz Vrhovnik Arkivert 9. august 2020 hos Wayback Machine. (besøkt 14. mars 2016)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Blaž Vrhovnik – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Blaž Vrhovnik – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Blaž Vrhovnik – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**Harveytorpedo** var en type slepetorpedoer, oppfunnet av en engelsk kaptein Harvey rundt år 1870. Harveytorpedoen bestod av et båtformet legeme, som rommet en ladning på ca. 35 kg skytebomull, som igjen var festet til et par oppdriftsbøyer. Ved hjelp av disse og en særegen slepeanordning, kunne torpedoen settes til å gå et lite stykke under eller i havoverflaten, et stykke ut til siden og akterfor det slepende fartøy. Tennanordningen var elektrisk, og strømmen gikk gjennom en elektrisk kabel, som var innflettet i slepetauet og stod i forbindelse med et batteri ombord i slepefartøyet. 

Ved å slepe torpedoen etter seg og seile rett mot et målfartøy, ville så torpedoen springe ved hjelp av et støthorn som ble utløst i det torpedoen traff målet. 

Norges torpedobåt «Rap» ble opprinnelig bygget spesifikt for å føre Harveytorpedoer, men etter utprøving kom man ikke frem til noe tilfredsstillende resultat med denne typen bevæpning.

Litteratur
----------

* C. Sparre m.fl. : *Norges Sjøforsvar 1814-1914*, Aschehoug, 1914
**Aproidini** er en gruppe med biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Middelsstore, avlange, gulgrønne bladbiller. Hodet er lite, firkantet pronotum trapesformet og dekkvingene avsmalnmende bakover, ender i skarpe tenner bak. Antennene er ganske kraftige. Særlig dekkvingene er spredt, men kraftig punkterte.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene er kjent fra enfrøbladete planter i liljefamilien, konvallfamilien og myrkonglefamilien.

Utbredelse
----------

De tre artene lever i Australia.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
				+ underfamilien **Hispinae**, Gyllenhal, 1813
					- stamme **Aproidini** Weise, 1911
						* slekten *Aproida* Pascoe, 1863
							+ *Aproida balyi* Pascoe, 1863
							+ *Aproida cribrata* Lea, 1929
							+ *Aproida monteithi* Samuelson, 1989

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* Hispines of the World - *Aproida*
* (en) *Aproidini* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Aproidini* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Norsk Entomologisk forening
Kalmar slott
Kalmar slott ved Kalmarsund
**Kalmar slott** ligger der Kalmars havn lå i middelalderen og har spilt en avgjørende rolle i Sveriges historie helt siden byggingen av slottet ble startet på slutten av 1100-tallet. I 1397 sto slottet sentralt i en av de viktigste politiske hendelsene i Nordens historie: Opprettelsen av Kalmarunionen – en union av de nordiske landene skapt av den mektige dronning Margarete. På 1500-tallet hadde slottet sin storhetstid og fikk da sitt nåværende utseende. Gustav Vasa og to av hans sønner, Erik XIV og Johan III, bygde om borgen fra middelalderen til et palass verdig en konge.

Bildegalleri
------------

* Utsikt fra byen vest for slottet.Utsikt fra byen vest for slottet.
* Kalmar slottKalmar slott
* Slottet på et postkort fra tidlig 1900-tall.Slottet på et postkort fra tidlig 1900-tall.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kalmar slott – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Kalmar slott – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LIBRIS **·** GeoNames
 |
**Brian Edward Sandoval** (født 5. august 1963) er en amerikansk politiker, jurist, dommer og aktor, som er Nevadas 29. og nåværende Guvernør og medlem av Det republikanske parti (USA). Han er tidligere dommer for USAs distriktsdomstol for distriktet Nevada, og han var i tillegg formann i Nevadas gamblingkommisjon. Sandoval overrasket da han slo ut alle republikanske motstandere (inkludert daværende guvernør Jim Gibbons) i primærvalget og ble nominert til guvernørvalget, som han vant i 2010.

Før han jobbet i den føderale domstolen, var Sandoval delstatsadvokat/justisminister i Nevada, men gikk i motsetning til Greg Abbott fra Texas, gjennom en føderal stilling før han ble Nevadas første latinamerikanske guvernør. Han er av meksikansk herkomst og vokste opp i en middelklassefamilie. Han tok for det meste småjobber som ung, og er derfor et symbol på den amerikanske drømmen, noe han tok opp da han talte under det republikanske landsmøtet i Tampa i Florida i 2012.

Sandovals tilnærming til økonomisk reform og kuttede skatter klarte å senke arbeidsledigheten med en hel prosent, men sliter med å kjempe mot reguleringer og skatter fra Washington D.C. som står i veien for guvernøren. Arbeidsløsheten holder seg derfor, med sine ni prosent, godt over det landsdekkende tallet.

Referanser
----------

1. ↑   www.nevadawomen.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   nshe.nevada.edu[Hentet fra Wikidata]
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Brian Sandoval – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Indrebøbibelen** er en nynorsk bibeloversettelse som kom i 1938. Det var en revidert utgave av Fyrebilsbibelen som Studentmållaget gav ut i 1921. Den fikk navnet «Indrebøutgaven» eller «Indrebøbibelen» etter de to brødrene som stod sentralt i arbeidet: Ragnvald Indrebø, som senere ble biskop i Bjørgvin, og broren Gustav, som var professor i nynorsk.

I denne utgaven var mye av det særpregede språket til Alexander Seippel tonet ned, og nynorskutgaven var synkronisert med bokmålsutgaven av Bibelen som kom ut i 1930.

Allerede det samme året som 1938-utgaven av Bibelen kom ut, kom det en ny rettskrivingsnorm som endret det nynorske språket betraktelig. I 1959 førte også læreboknormalen til nye endringer i språket. Språket i den nynorske Bibelen kom derfor til å skille seg ikke så lite fra den normalen som nynorskelever møtte i skolen.

> I upphavet skapte Gud himmelen og jordi.   
>  Og jordi var aud og øydi, og myrker låg yver det store djupet;   
> men Guds Ande sveiv yver vatni.   
>  Då sa Gud: Det verte ljos! So vart det ljos.   
>  Og Gud såg at ljoset var godt. Og Gud skilde ljoset frå myrkret.   
>  Og Gud kalla ljoset dag, og myrkret kalla han natt.  
>  Og det vart kveld, og det vart morgon, fyrste dagen.
> 
> 
>

Eksterne lenker
---------------

* Bibelselskapet
* Bibelen i ulike norske oversettelser, inkludert Indrebøbibelen.

| * v
* d
* r
Bibelutgaver i Norge |
| --- |
| 
* Stjórn (ca. 1200)
* Christian IIIs Bibel (1550)
* Den Resen-Svaningske Bibel (1647)
* Bibal daihe Bassi čala (1895)
* Det Nye Testamentes Kanoniske Bøker (1902/1938)
* Fyrebilsbibelen (1921)
* NO30 (1930)
* Indrebøbibelen (1938)
* NO78 (1978)
* Norsk Bibel (1988)
* Bibelen Guds Ord (1997)
* Bibel 2011

 |
Båtgraven i Balladoole.
**Balladoolegraven** ligger sør på øya Man på den berglendte kysten av Bay ny Carrickey og de tallrike små høydene ved Irskesjøen kalles for Balladoole. På en av disse småhøydene avdekket den tyske arkeologen Gerhard Bersu i 1945 en norrøn båtgrav.

Den inneholdt et skip med to voksne personer, en mann og en kvinne. De synes å ha blitt gravlagt en gang på begynnelsen av 900-tallet. Mannen synes å ha vært en person av høy status i henhold til det gravgods han hadde fått med seg; klær, verktøy, seletøy, etc. Kvinnen synes å ha vært ofret sammen med ham. Han lå på ryggen i bunnen av skipet med et rundt skjold. Flere gjenstander tyder på at han var kledd; ringformet bøylenål, kniv, slipestein og flint for å tenne ild, og beltespenne ble funnet sammen med ham. Det ble også funnet bøyler for hesten hans ved hodet og han hadde sporer på føttene. Våpen manglet han til tross for skjoldet, enten var disse tatt av gravrøvere eller at de som gravla ham valgte å utelate å inkludere sverd eller en øks i graven.

Ved mannen føtter, mot midten av båten, lå de ufullstendige levningene av en voksen kvinne og uten gravgods. Sammenlignet med bevisene av ofringen av en ung kvinne i en samtidig båtgrav ved Ballateare, som Bersu undersøkte året etter i 1946, tyder på at dette var et offer som ble drept og lagt i graven. Lignende bevis har funnet andre steder, blant annet ved Hedeby i daværende Danmark og Oseberg i Norge.

Skipet var forsvunnet, men var bygd med overlappende planker, rundt 11 meter langt i henhold til restene fra klinkboltene, men kan ha vært rundt 2 meter lengre.

Balladoolegraven har spilt en betydelig rolle i å belyse forholdet mellom den første generasjonen av førkristne nordboere som bosatte seg på Man, og den opprinnelige manske befolkningen på stedet. Høyden hvor graven ble funnet ble lokalt kalt for Chapel Hill etter en liten kirke eller kapell. Bersu etablerte at båtgraven fortrengte en tidligere kristen dekksteingrav.

Funnene fra Balladoolegraven er administrert Manx National Heritage.

Eksterne lenker
---------------

* «Great sites: Balladoole» Arkivert 13. februar 2011 hos Wayback Machine. *British Archaeology Magazine, no 59, juni 2001*
* «Balladoole», *Isle of Man Guide*
Fra Balvenie, røykhuset ved malteriet
**The Balvenie** er et skotsk destilleri som fremstiller single malt whisky. Det ble etablert i 1892 av William Grant (1839–1923). Destilleriet ligger like ved Balvenie slott fra begynnelsen av 1200-tallet, i byen Dufftown, Speyside i Skottland. The Balvenie eies av William Grant & Sons, som også eier det nærmeste destilleriet, Glenfiddich. Balvenie ble etablert fem år etter Glenfiddich med sikte på å kontrollere vanntilførselen til destilleriene. Vannet i Balvenie whisky er det samme som brukes i Glenfiddich, men Balvenie er mye rikere på honning og blomsterdufter enn Glenfiddich.

Produksjon
----------

Balvenie er et av få destillerier som malter eget bygg på den tradisjonelle måten, ved gulvmalting. Det er bare fem destillerier igjen i Skottland som driver med gulvmalting, Det er en arbeidskrevende prosess hvor kornet vendes med håndkraft i rundt 12 dager for å få luft til kornet. Balvenie har fire wash-stills – destileringsapparater for destillering av sats, og fem spirit-stills for destillering av rå-spriten. Årlig kapasitet er på 5 600 000 liter.

Produkter
---------

Balvenie DoubleWood
Balvenies produktlinje består av seks single malt whiskyer, i tillegg til spesialtapninger.

* **The Balvenie DoubleWood** er en 12 åring som har tilbrakt livet i to forskjellige fat. Den ligger først i tradisjonelle whiskyfat av eik, for så og modne de siste månedene i europeiske sherryfat av eik.

* **The Balvenie Singature** er også en 12 åring som, destillatøren David Stewart lar modne i vanlige whiskyfat, for så og la den ligge i både bourbonfat og i sherryfat.

* **The Balvenie GoldenCask** er 14 årig whisky som i likhet med DoubleWood har ligget på tradisjonelle whiskyfat av eik, før den har fått den siste modning i fat som har inneholdt brun karibisk rom.

* **The Balvenie Singel Barrel** er en 15 åring og som navnet antyder har ligget i ett fat hele livet.

* **The Balvenie PortWood** en 21 årig whisky som har hatt en lagringsperiode på Portvinsfat.

* **The Balvenie Thirty** er en 30 år gammel whisky som har hatt et langt liv i både eikefat og sherry fat.

Trivia
------

Rosen i våpenskjoldet til Balvenie stammer tilbake til den skotske kongen Jacob IIs tid. Slottet ble beslaglagt av den skotske kronen, men skulle leveres tilbake på to vilkår. Det ene var at lady Douglas skulle gifte seg med sir John Stewart, og dernest at hun skulle betale tributt med en rød rose hvert år.

Referanser
----------

1. ↑  Jackson, s. 167
2. ↑  Jackson, s. 46

Litteratur
----------

* Jackson, Michael: *Whisky – Den store kulturguiden om whisky*. Pegasus forlag 2007

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Balvenie distillery – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Balvenie på whiskywiki.no[*død lenke*]
*Denne artikkelen er om bydelen Gimsøy i Skien. For informasjon om Gimsøya i Lofoten, se Gimsøya.*

Bydelen **Gimsøy** (utt. Gjemsø) i Skien ligger på sørsiden av Farelva og Hjellevannet med industri, varehus m.v. 

Gimsøy grenser til Telemarkskanalen / Hjellevannet i nord, Klosterskogen i vest/sørvest, Gråten med Skienselva i øst og Gråtenmoen i sør.

Gimsøy kloster i middelalderen og før reformasjonen: se Gimsøy kloster.

Gimsøy kloster etter reformasjonen
----------------------------------

**Gimsøy kloster** lå på Gimsøy, i området ved Dir. Smiths gate. Det finnes ikke synlige rester etter anlegget. Benediktiner-nonnekloster som ble opprettet før 1150 og oppløst noen år etter reformasjonen. Tiden før reformasjonen er nærmere omtalt under artikkelen Gimsøy kloster. 

Allerede i begynnelsen av 1500-tallet ble klosteret bortforlent, men nonnene fortsatte å bo der – i hvert fall til ca. 1540. I 1546 brant klosterbygningene. Senere har byggearbeider i området fjernet nesten alle spor. Det ble foretatt mindre undersøkelser i området i 1950-årene og i 1975. Arkeologene fant da graver fra middelalderen og murer fra nyere tid, men intet som kan knyttes til klosterbygninger. Kanskje vil undersøkelser i parken syd for Dir. Smiths gate kunne avdekke klosteranlegget.

Klosteret som verdslig godseiendom
----------------------------------

Se Gjemsø kloster

Eksterne lenker
---------------

* Gimsøy ungdomsskole
* Gimsøy barnehage

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Gimsøystraumen** er et 18 kilometer langt sund mellom Vestvågøy og Vågan kommuner i Nordland. Den nordlige delen går mellom Gimsøya og Austvågøya og den sørlige går mellom Vestvågøya og Austvågøya. Sundet er en forbindelse mellom Norskehavet og Vestfjorden.

Sundet strekker seg fra Vesterålsfjorden mellom Titsneset i vest og Festvågneset i øst og sørover til Henningsværstraumen mellom Malnesodden i vest og Nordodden i øst. Sundklakkstraumen på vestsiden av Gimsøya ender omtrent midtveis i sundet. I østlig retning går to forgreininger; den korte Sydalspollen og den noe lengre Olderfjorden. 

På Gimsøya ligger grendene Vinje og Saupstad og en videre spredt gårdsbebyggelse sørover langs Fv861. Moland ligger på Vestvågøy langs Fv815. Langs østsiden ligger de syv Straumanbygdene langs Fv864 og E10. Den tidligere fergeforbindelsen mellom Lyngvær og Smorten ble i 1981 erstattet av Gimsøystraumen bru.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Gimsøystraumen i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Queshan** (kinesisk: 确山县; pinyin: *Quèshān Xiàn*) er et fylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Zhumadian.

Befolkningen var i 1999 på 586 184.

Kulturminner
------------

Det tidligere sete for Zhongyuan-byrået for Det kinesiske kommunistiske partis sentralkomite (*Zhong-Gong Zhongyang Zhongyuan ju juzhi*, 中共中央中原局旧址) årene 1938/39 ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommunene** Panlong (盘龙镇; Zhugou (竹沟镇); Rendian (任店镇); Xin'an (新安店镇); Liuzhuang (留庄镇); Liudian (刘店镇); Yifeng (蚁蜂镇);

**Kommunene** Sanlihe (三里河乡); Shigunhe (石滚河乡); Wagang (瓦岗乡); Lixindian (李新店乡); Shuanghe (双河乡); Puhuisi (普会寺乡).

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Furusmotunnelen på E16 mellom Kverndalenkrysset og Oslo lufthavn Foto: Tommy Gildseth 
Flyfoto av E16 sett fra Oslo lufthavn i retning Kverndalenkrysset i toppen av bildet Foto: Erlend Bjørtvedt 
**Lufthavnvegen** er en motorvei, som er en del av og en del av europavei 16, i Ullensaker kommune. Veien binder europavei 6 ved Jessheim med Oslo lufthavn. Det er en viktig transportåre mellom Oslo og Oslo lufthavn på Gardermoen. Motorveien starter ved Kverndalenkrysset på europevei 6, hvor det er forbindelse mot Oslo og Trondheim, og går i retning mot vest. 

Lufthavnvegen passerer rasteplassen Gardermoen OSL sentralområde og deretter avkjøring 2 Lundbykrysset, hvor det er forbindelse via E16 mot Hønefoss og Nannestad. Den passerer deretter avkjørsel 3 sentralområde hvor det er parkeringsplasser for Oslo lufthavn. Motorveien fortsetter og ender ved Oslo lufthavn. Veien har en øvre fartsgrense på 100 kilometer i timen.

* motorvei
* Veikryss 50 50 Kverndalenkrysset motorvei Europavei 16 Europavei 6 mot Oslo og Trondheim

|  |
| --- |
| * info Gardermoen OSL Sentralområde
 |

* Veikryss 2 2 Lundbykrysset motortrafikkvei Europavei 16 mot Hønefoss og Nannestad
* Veikryss 3 3 Sentralområde P11 P1-P7
* motorvei slutt
* Oslo Lufthavn

Se også
-------

* Liste over norske motorveier og motortrafikkveier

Referanser
----------
Åpner en svarteboka på en tilfeldig side og kommer til å lese på det sted hvor djevelen løses, gjelder det å oppholde ham med ugjørlige arbeidsoppgaver til noen kommer som kan binde ham.
***Ukyndig bruk av svarteboka*** er et internasjonalt vandresagn kjent over hele Europa.

Handlingen
----------

Sagntypen forteller om en person som tilfeldig finner svarteboka, åpner den, og kommer i skade for å lese på den siden hvor djevelen løses og kommer settende for å be om tjeneste. Nå gjelder det å oppholde ham med en umulig oppgave (adynaton), til noen kommer som kan binde den onde og gi ham reisepass. Hadde en ikke vært snarrådig og funnet på noe, ville den onde ha tatt med seg den som løste ham.

Internasjonalt vandresagn
-------------------------

Sagnet er klassifisert som ML 3020 **Inexperienced Use of the Black Book** i den systematiske sagnkatalogen. I Norge finnes tallrike varianter av sagnet jevnt fordelt over hele landet fra Rogaland og Vest-Agder til Nordland. Reidar Th. Christiansen lister opp 35 varianter fra Østlandet, 6 fra Telemark, 12 fra Sørlandet, 45 fra Vestlandet, 9 fra Trøndelag og 12 fra Nord-Norge, dvs. 119 norske varianter av sagntypen.

Det er så langt ikke registrert noen varianter av sagnet i Troms og Finnmark, men så er det heller ikke funnet virkelige svartebøker lenger nord enn Beiarn i Nordland. Unntaket er en enkelt svartebok, funnet i Trondenes i Troms, som ifølge Anton Christian Bang skal være tatt med dit fra en proveniens lenger syd i landet.

Litteratur
----------

Fanden farer avsted med futen. Illustrasjon ved Theodor Kittelsen, 1907.
* A. Chr. Bang: Norske Hexe-Formularer og magiske Opskrifter. Ny utgave med forord og registre av Velle Espeland. [Første gang utgitt i 1901-1902]. Ka Forlag. Oslo 2005. ISBN 82-8147-000-3.
* Reidar Th. Christiansen: *The Migratory Legends. A Proposed List of Types with a Systematic Catalogue of the Norwegian Variants*. FF Communications N:o 175, s. 28-35.
**Ole Morten Settevik** (født 1958) er en norsk siviløkonom og forretningsmann.

Settevik er utdannet siviløkonom og Master of Science (Econ) fra Copenhagen Business School (Handelshøjskolen i København), uteksaminert 1984.[]

Settevik har arbeidet i norsk og nordisk IT-industri fra 1984 og har vært selger i IBM Norge AS (1984 -1990), salg/markedsdirektør i ECsoft Nordic AS (1990-1994), adm.dir. i Microsoft Norge AS (1994-2002), adm.dir. Ementor Norge AS (2002-2006), Bluegarden Norge AS (2007-2012), Advania Norge (2012-2017) og senest som COO i No Isolation fra 2019 - 2022. 

Settevik er styremedlem i Nord Insuretech Group AB, Pronans Forsikring AS, Beito Aktiv AS og Motekroken AS. Han har tidligere arbeidet i styret for Intellisearch AS, Mamut, Software Innovation AS, FileFlow, Cotech AS, eSolution, Crayon, Hands, IKT Norge, Advania Norge, No Isolation og Beitostølen Resort.

Settevik er partner og grunnlegger i Capo Consulting.

Referanser
----------

1. ↑   www.proff.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Hvem er vi».
**Kristian Siem** (født 7. februar 1949) er en norsk forretningsmann. Siem er styreformann i Subsea 7 og Siem Industries, et tidligere børsnotert selskap med eierinteresser i olje- og gassindustrien samt shipping.

Faren var en av skipsreder Fred. Olsens nære medarbeidere, og det var i dennes skipsrederi at Kristian Siem startet sin karriere. Han jobbet for Olsen til 1978, da han kjøpte seg en billig oljerigg som i dag har navnet Borgsten Dolphin.

Siem har vært styreformann og hovedaksjonær i Norwegian Cruise Line. Siem har bodd flere år i Sveits, og bestemte seg sommeren 2009 for å flagge hjem sin flåte til Norge. Kongen utnevnte i 2011 Siem til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans innsats for næringslivet.»

Han er sønn av industrimannen Martin Siem (1915–1996) og Inger Aagard (1916-2012). Også broren Ole Martin Siem (født 1956) er finansmann. Kristian Siem er gift med britiske Karen Ann Moross. De er foreldre til musikeren Sasha Kathrine Siem (født 1984), fiolinisten Charles Maximilian Siem (født 1986), Sophie Madeleine Siem (født 1988) og Louisa Tatiana Kristianne Siem, alle oppvokst i London der Siem har bodd siden 1980-årene.

Referanser
----------

1. ↑  «Board of Directors». *www.subsea7.com*. Arkivert fra originalen 24. august 2016. Besøkt 11. august 2016.
2. ↑  Lars Magne Sunnanå, «Vraker pappas scene» i *Aftenposten*, på nett i E24.no den 27. juli 2009.
3. ↑  Tore Stensvold, «Langsiktighet lønner seg på kort sikt» i *Teknisk Ukeblad* den 14. oktober 2011.
4. ↑  «Siem setter kursen mot Norge». E24. 27. juli 2009. Arkivert fra originalen 17. november 2009. Besøkt 15. november 2009.
5. ↑  «Utnevnelser til St. Olavs Orden», kongehuset.no, 15. september 2011. Besøkt 15. september 2011.
6. ↑
7. ↑