recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mzilikazi** («blodveien» eller «den store vei») (født ca. 1790, død 9. september 1868) var en sørafrikansk konge som grunnla matabelekongedømmet i det som nå er Zimbabwe. Han var sønn av Matshobana og ble født nær Mkuze, Zululand nå del av Sør-Afrika) og døde ved Ingama, Matabeleland (nær Bulawayo, Zimbabwe). Mange regner ham som den største sørafrikanske militærlederen etter zulukongen Shaka.[]

Han førte sin stamme, khumalo, på en 800 km lang reise fra Zululand til det som nå er Zimbabwe. På veien viste han betydelig statsmannsevner ettersom han klarte å samle sitt eget folk og de mange stammene han erobret til et stort og etnisk rikt, men sentralisert, kongedømme.[]

Han var opprinnelig en av Shakas løytnanter, men i 1823 kranglet han med ham og gjorde opprør. Fremfor å møte rituell henrettelse, flyktet han nordover sammen med sin stamme. Han reiste først til Mosambik, men i 1826 flyttet han vestover inn i Transvaal på grunn av fortsatte angrep fra sine fiender.

Fortsatte angrep fikk ham først til å flytte vestover igjen til dagens Botswana og senere nordover til det som nå er Zambia i 1837. Han klarte ikke å erobre den innfødte kololo–nasjonen der og reiste sørøst til det som ble kjent som Matabeleland (sørvest i dagens Zimbabwe) og slo seg ned der i 1840.

Etter hans ankomst organiserte han sine tilhengere i et militærsystem med regiment–kraaler, lignende de til Shaka, som ble sterke nok til å slå tilbake boernes angrep i 1847–1851 og tvinge regjeringen til Den sydafrikanske republikk til å signere en fredsavtale med ham i 1852.

Mens Mzilikazi var generelt vennlig overfor europeisk reisende,[] førte oppdagelsen av gull i Matabeleland i 1867 til en flom av bosettere som han ikke klarte å kontrollere og som førte til det kongedømmets endelige nederlag under hans etterfølger Lobengula.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 119479974, besøkt 14. august 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   CERL Thesaurus, oppført som Matabele, König Mzilikazi, CERL-ID cnp00556917[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Faceted Application of Subject Terminology, oppført som Matabele King Mzilikazi, FAST-ID 355987, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Mzilikazi, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Kaffemik** (av arabisk: *kaffe* og grønlandsk *mik*) er et dansk ord for en grønlandsk tradisjonell selskapelighet, et slags åpent hus eller kaffeslabberas hvor man inviterer alle man kjenner og drikker kaffe og spiser kake.

Kaffemik finner ofte sted i weekenden hvor fødselsdager, konfirmasjoner og andre begivenheter blir feiret i opp til 4–5 timer ad gangen. Gjestene kommer og går når de vil, hvorfor det som regel alltid er plass til nyankomne.

I Grønlands større byer kan man som turist reservere en kaffemik hos de lokale turistbyråene.

Referanser
----------

1. ↑  *kaffemik*, Den danske ordbog. Besøkt 22. mars 2015
2. ↑  «*Kaffe og kultur – den grønlandske kaffemik*, kaffe-cafe.dk. Besøkt 22. mars 2015». Arkivert fra originalen 14. februar 2015. Besøkt 22. mars 2015.
3. ↑  *Want a Taste of Greenland? – Go to a Kaffemik*, atasteofgreenland.com. Besøkt 22. mars 2015 Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Thorup Strand** (også skrevet som **Thorupstrand** eller **Torup Strand**) er et fiskevær ved Nordsjøen i Jammerbugten, Nordjylland, Danmark. Vester Thorup er nærmeste tettsted 4 km sør for fiskeværet. Fjerritslev er nærmeste kommersielle senter 13 km mot sørøst. Thorup Strand har et par hundre fastboende, men mange tusen sommerhusbeboere i området.

Næringsliv
----------

Thorup Strand er et av få steder på den jyske vestkyst som fortsatt driver med profesjonelt fiske med kystbåter direkte fra åpen strand. Om morgenen blir båtene trukket ut i sjøen av en vinsj som drives fra land med wire forankret ute i vannet. For å slepe båtene opp igjen på land benyttes en kraftig bulldoser. Thorup Strand er en av Europas største kystlandingsplasser med ca. 25 fiskebåter og omkring 40 ansatte. Fiskerne drar ut på fiske på natten og vender tilbake neste dag på ettermiddagen.

Natur
-----

Jammerbugten fungerer som en naturhavn mellom de to kalkstensknutene Bulbjerg og Svinkløv.
Det har også vært mye sandflukt og det var grunnen at et stort område ble beplantet på slutten av 1800-tallet. Sporene heretter ses ved den store parabelklit[*klargjør*] i Thorup Klitplantage.
Sør for Thorup Strand ligger en krittskrent.

Historie
--------

Jammerbugten har historisk vært landingsplass for skipshandel mellom Norge og Danmark.

Referanser
----------

1. ↑  Niels Johan Juel Jensen (22. august 2012). «Strand-Cat bjerger fangst og fiskere». Maskinteknik. Arkivert fra originalen 5. mars 2016.
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |

Portal: Danmark
Kaffekulestativ av nikkel brukt i Oslo på første halvdel av 1900-tallet. Foto Norsk Folkemuseum, NF.1956-0974.
**Kaffekule** er et kar til koking og servering av kaffe. Kaffekuler har en kuleformet kolbe av glass, og når kaffen skal serveres og holdes varm plasseres den i en metallbeholder. Beholderen kan være laget av kobber, nikkel eller messing og er gjerne fôret med tekstil. Den har hank og åpning for tuten. Kaffekuler har vært lite brukt i Norge, men var mer vanlige i Sverige. *Kaffepumpa* som den gjerne kalles på svensk var vanlig i bruk i Syd-Sverige på slutten av 1800-tallet og fram mot 1930.

Litteratur
----------

* Klarström, Birgitta (1967): *Kaffekulan och kulekaffet.* (Artikkel i *Kronobergsboken 1967.* Växjø, Sverige. side 74-101.)
* Tunander, Brit (1986): *Illustrerat Antiklexikon.* Stockholm. ISBN 91-27-01633-1
* Østby, Jon Birger (1983): *Nomenklatur for drikkestell*, med tegninger av Torill Sand. Oslo[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Kaffekule i DigitaltMuseum.no
Gråkalldagen 1933. Thorvald Heggem i midten øverst.  
Foto: Schrøder / Trondheim byarkiv
**Thorvald Heggem** (født 13. november 1907 i Rindal, død 30. juni 1976) var en norsk kombinertløper og langrennsløper. Han tok bronsemedalje i kombinert i hovedlandsrennet (NM) i 1936.

Heggem hadde også en rekke andre gode plasseringer i hovedlandsrennet og andre større renn. Blant annet ble han nummer 5 i kombinert, 6 på 30 km og 7 på 17 km i hovedlandsrennet 1937. I Holmenkollen ble han nummer 5 i kombinert i 1935 og nummer 6 i 1938, og fikk 5.-plass på 17 km i 1933. I Gråkallrennet vant han kombinert og fikk kongepokalen i 1929, 1933 og 1937, og han vant også 30 km i 1933 og 1937, og 17 km i 1937. Han ble tysk mester i kombinert og fransk mester i kombinert og på 17 km, alle i 1938. Han fikk også kongepokal for kombinertseier i Trønderrennet i 1936.

Thorvald Heggem representerte IL Nansen (til 1932), Orkanger IF (til 1945) og Løkken IF.

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Thorvald Heggem, (13.november 1907 - 30.juni 1976).»[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* P.Chr. Andersen, Ragnar Wold (red.): *Sport i navn og tall*. Schibsted, Oslo 1950 (s. 432, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Løkken Idrettsforening: Løkken IFs historie fra 1896 Arkivert 21. september 2013 hos Wayback Machine. (23. mai 2008, besøkt 6. november 2013)
* Norges Skiforbund: Kongepokaler NSF historisk oversikt[*død lenke*] (besøkt 6. november 2013)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Oslo Analyzer** (igangsatt 1938, nedlagt 1954) var en norsk datamaskin, i sin tid en av verdens største mekaniske analoge datamaskiner. 

Den var av typen differentiell analysator som ble utviklet av Vannevar Bush ved Massachusetts Institute of Technology. Den ble installert i første etasje ved Institutt for Teoretisk Astrofysikk ved Universitetet i Oslo, ledet av Svein Rosseland som hadde besøkt Massachusetts Institute of Technology allerede 1933. Maskinen hadde tolv integratorer (seks mer enn maskinen ved MIT) og kunne regne med en tolvte grads differensialligning, eller to sjette grads, og var ved ferdigstillelsen (1938) regnet som verdens kraftigste. 

Ved den tyske invasjonen 9. april 1940, forstod Rosseland at maskinen kunne bli et viktig verktøy for okkupasjonsmakten, og han demonterte og begravet derfor alle de essensielle presisjonsdelene i forseglede pakker i hagen bak instituttet.

Maskinen bidro til en rekke vitenskapelige norske og internasjonale prosjekt inntil den ble avviklet på 1950-tallet og delvis plassert på Teknisk Museum.

Referanser
----------

1. ↑  Per A. Holst, *Svein Rosseland and the Oslo Analyzer*, IEEE Annals of the History of Computing 18(4):16-26, 1996
Kafue (rødt) og en del av Zambezi (blått)
Kafue (Lusaka)
**Kafue** er Zambias mest sentrale elv – halve befolkningen bor i dens nedslagsfelt – og den største som i sin helhet ligger innenfor landets grenser. Den har sin kilde i Zambia på 1350 moh i et relativt flatt sumpområde som ligger 120 km nordvest for Chingola, ikke langt fra grensen mot Den demokratiske republikken Kongo. Den renner sørøstover, i utkanten av Chingola by (gjennom gruveområdet Nchanga) og i utkanten av Kitwe. I Kitwe skifter den retning, og renner sørvestover gjennom Lukanga-sumpene og deretter Kafue nasjonalpark. 

Ved Itezhi-Tezhi skifter Kafue igjen retning, og blir tvunget østover. Demningen Itezhi-Tezhi ble ferdigstilt 1977. Etter demningen begynner Kafue-slettene, som er opp til 50 km brede, og som elven oversvømmer regelmessig. Mellom Itezhi-Tezhi og byen Kafue 250 km lenger øst er det vanskelig for trafikk å krysse elven, og slettene deler derfor landet i en nordlig og sørlig del. Etter Kafue by begynner Kafue-kløften som fører vannet med et fall på 550 m ned til Zambezi-elven ikke langt fra Chirundu. Zambesi er grenseelven mellom Zambia og Zimbabwe).

Kafue-elven har en lengde på om lag 1600 kilometer, og har et nedslagsfelt på 152 000 km².

Referanser
----------

1. 1 2  Kambole, Micheal (2003). «Managing the water quality of the Kafue River». *Physics and Chemistry of the Earth*. 28: 1105–1109.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
San Fernando-dalen
**San Fernando Valley** er en urbanisert dal i den sørlige delen av California, og ligger hovedsakelig innenfor den nordlige bygrensen til Los Angeles i Los Angeles County.

Også byene Burbank, Calabasas, Hidden Hills, Glendale og San Fernando ligger i San Fernando Valley. De områdene som tilhører Los Angeles by er en rekke bydeler, som Granada Hills, Mission Hills, North Hollywood, Pacoima, Panorama City, Reseda og Van Nuys. Den kjente veien Mulholland Drive utgjør grensen mot Hollywood og det vestlige Los Angeles. 

I 2004 ble innbyggertallet beregnet til å være 1 808 599 og dalen er tett befolket med en blanding av villabebyggelse og blokkbebyggelse. Området har hatt en sterk prisvekst.

«The Valley» som området ofte kalles, har en sosialt og etnisk blandet befolkning. Området huser en rekke bedrifter og er også kjent for sine mange bedrifter innen film- og underholdningsindustrien.

Området har et typisk innlandsklima, med varme somre og mer kalde vintre. Dalen er ofte plaget av smog, og man har problem med inversjon da den forurensede luften kan legge seg som et lokk over bebyggelsen.

Fram til spanierne etablerte misjonsstasjonen San Fernando i 1797 hadde området vært bebodd av indianerstammer i rundt 2 000 år. En av disse stammene ble også kalt *Fernandeño*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) San Fernando Valley – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Serialisme** er et musikkbegrep som brukes for en komposisjonsteknikk som bruker rekker og variasjoner av disse rekkene for å bestemme de musikalske elementene i komposisjonen. Serialismens opprinnelse kobles ofte sammen med tolvtoneteknikken, som bruker de tolv tonene i den kromatiske skalaen til å lage ei tonerekke, som så blir til grunnlaget for en komposisjons melodi og harmonikk. En utvidelse av denne teknikken gjør at alle musikalske elementer, kalt parametre, kan bli organisert i slike rekker, slik som tonelengde, register, dynamikk og klangfarge, og tonehøyder kan bli organisert i rekker på flere eller færre enn tolv toner.

Viktige serielle komponister som Arnold Schönberg, Anton Webern, Alban Berg, Karlheinz Stockhausen, Pierre Boulez, Olivier Messiaen, Luigi Nono og Jean Barraqué gikk alle gjennom tidsperioder i sin komponistkarriere hvor de til en viss eller i stor grad brukte serialisme som prinsipp (av disse var Karlheinz Stockhausen og Pierre Boulez de eneste komponistene som igjennom hele sin komponistkarriere hovedsakelig baserte seg på serialisme). Andre komponister som Béla Bartók, Luciano Berio, Benjamin Britten, Aaron Copland, Arvo Pärt, Walter Piston, Alfred Schnittke, Dmitrij Sjostakovitsj, Igor Stravinskij, og til og med enkelte komponister innenfor jazzsjangeren, som Yusef Lateef og Bill Evans, brukte serialisme kun i enkelte verker eller deler av disse. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** Österreichisches Musiklexikon **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** GND
 |
***Be Cool*** er en amerikansk krimkomedie fra 2005 som var basert på en bok av Elmore Leonard med samme navn fra 1999. Boka var oppfølger til romanen *Get Shorty*, som ble filmatisert i 1995.

Elmore Leonard ble inspirert av Barbara Keith til å skrive Be Cool. Leonard og bandet hennes opptrådde sammen rundt om i USA med en Words and Music Tour etter utgivelsen av boka.

Handlingsreferat
----------------

Chili Palmer, rastløs etter år med det han mener var kjedelig film-produksjon, kommer inn i musikk-bransjen etter å ha sett en leiemorder henrette sin gamle venn Tommy Athens, eier av et plateselskap. Chili tilbyr å hjelpe Tommys enke, Edie Athens, med å administrere den sviktende virksomheten, som skylder 300 000 dollar til hiphop-produsent Sin LaSalle. Chili er imponert av sangeren Linda Moon, og hjelper henne med å frigjøre henne fra kontrakten hennes til Nick Carr og Raji, som har en homofil samoansk livvakt ved navn Elliott.

Carr og Raji ansetter en leiemorder, Joe "Loop" Lupino for å drepe Chili før han kan redde Edies bedrift ved å arrangere en live-opptreden for Linda sammen med Steven Tyler og Aerosmith. Lasalle krever betaling på 300 000 dollar, men godtar å gi Chili noen dager på å få pengene på plass. Når russerne forsøker å drepe Chili, dreper Joe Loop feilaktig Ivan Argianiyev - den russiske pøbelens leiemorder. Carr blir rasende når han oppdager denne feilen. Raji forsøker deretter å ta livet av Loop. Carr forsøker å lure Chili, men Chili er mye smartere enn Carr forventet. Raji og Elliott setter også opp en felle for LaSalle. Men fornærmet av Bulkins rasistiske bemerkninger, dreper LaSalle ham.

Rolleliste
----------

* John Travolta som Chili Palmer
* Uma Thurman som Edie Athens
* Vince Vaughn som Roger "Raji" Lowenthal
* André Benjamin som Dabu
* Robert Pastorelli som Joseph "Joe Loop" Lupino
* Christina Milian som Linda Moon
* Paul Adelstein som Hyman Gordon
* Debi Mazar som Marla
* Dwayne Johnson som Elliot Wilhelm
* Gregory Alan Williams som Darryl
* Harvey Keitel som Nick Carr
* Danny DeVito som Martin Weir
* Seth Green som Shotgun
* James Woods som Tommy Athens
* Alex Kubik som Roman Bulkin
* George Fisher som Ivan Argianiyev
* Serdar Kalsin som Semyon
* Anthony J. Ribustello som Fast Freddie
* Carol Duboc som Pumpkin
* Minae Noji som Miss Bangkok
* Arielle Kebbel som Robin
* Kimberly J. Brown som Tiffany
* Margaret Travolta som Marge
* Dan Brown som konsert-publikum.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Be Cool* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Be Cool* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Be Cool* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Be Cool* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Be Cool* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Be Cool* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Be Cool* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Be Cool* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Be Cool* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Be Cool* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Bertil Wilhelmsson** (født 11. november 1926, død 9. juli 1992) var en svensk tegneserietegner, den første som tegnet *Fantomet* på lisens i Sverige. Wilhelmsson begynte å tegne tegneserier i 1953, da som tusjer på serien *Olli*, som var laget av kameraten Nils Egerbrandt. Denne serien ble utgitt i bladet *Tuff og Tuss* fra Serieförlaget (senere Semic).

Rundt 1961, da den daværende tegneren av *Fantomet*-stripene, kom det svenske *Fantomen*-bladet i materialmangel, da nesten alt eksisterende *Fantomet*-materiale hadde vært publisert. Dermed fikk de i gang en egen produksjon av *Fantomet* på lisens, og Bertil Wilhelmsson ble deres første tegner. Wilhelmssons første historie, «Skatten i dödskallegrottan» ble utgitt i 1963. Den aller første historien i det norske *Fantomet*-bladet, «Dobbeltgjengerne», var tegnet og skrevet av Bertil Wilhelmsson.

I 1966 flyttet Wilhelmsson til Spania, og bodde der til slutten av 1970-tallet. I 1976 innledet han et samarbeid med Özcan Eralp på *Fantomet*-stripene, der Wilhelmsson tegnet skisser og Eralp tusjet. Wilhelmsson tegnet *Fantomet* fram til 1988.

Referanser
----------

1. 1 2   Lambiek Comiclopedia, Lambiek Comiclopedia artist ID w/wilhelmsson\_bertil, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* «Fantomet presenterer: Bertil Wilhelmsson», skrevet av Ulf Granberg, i *Det 21. Fantomet krøniker: 1964–1966*. ISBN 82-429-2567-4

Portaler: Litteratur | Kunst
Arkitektfirmaet Plots havnebad i Havneparken, 2007  Foto: milgrammer 
**Havneparken** er en park på Islands Brygge mellom veien Islands Brygge og kaikanten.

Den første delen av parken ble anlagt etter press fra lokale beboergrupper. I 1983-84 ble bruksretten til et areal på 10 000 m² overdratt til lokalrådet. Dette området lå nærmest Langebro. I 1995 ble parken utvidet til det nåværende ca 28 000 m² store område.

Kulturhuset Islands Brygge er en viktig del av parken og ligger ca midt i parken. En annen viktig del av Havneparken er Københavns Havnebad som ligger i vannet ut for den nordlige delen av parken. Havnebadet ble åpnet som et midlertidig bad i 2002. Denne midlertidige konstruksjonen ble i 2003 seilt til Fisketorvet og omdøpt til Copencabana. Det nåværende permanente havnebadet har kapasitet til ca 600 badende. Rett overfor Havnebadet ligger havnepromenaden Kalvebod Bølge, som også er bygget opp omkring vannaktiviteter.

Priser
------

* *Årets gråspurv* – 1984
* *Den grønne pris* – 2000
* *Byplanprisen* – 2003 tilfalt bydelen Islands Brygge med Havneparken som en viktig del.

Referanser
----------

1. ↑  Havneparkens historie, se menyvalg til venstre Arkivert 1. mars 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  www.aok.dk AOK om Havnebadet
3. ↑  Spektakulært bølgebyggeri tager form på havnen, politiken.dk, 5. juni 2013. Besøkt 12. august 2013 Arkivert 2. oktober 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Lokalplan 253 Arkivert 9. juni 2007 hos Wayback Machine.
* Havneparkens side på Københavns kommunes hjemmeside[*død lenke*]

Portal: Danmark
**Serial Copy Management System**, eller **SCMS** er et DRM-system utviklet spesielt for DAT-formatet. Systemet setter en bit i alle kopier, som bestemmer om kopien tillater videre kopiering eller ikke. Originalen har normalt ikke kopirestriksjoner, fordi den grunnleggende tanken bak er å hindre *serie*kopiering, og ikke *enkelt*kopiering. Systemet er også tatt i bruk på MiniDisc- og DCC-spillere og -opptakere.

Historie
--------

Da Sony utviklet DAT-formatet på 1980-tallet responderte musikkbransjen, med RIAA i spissen, med å kjempe mot lanseringen av DAT-kompatible avspillere og opptakere. Bransjen fryktet at muligheten for å kunne lage perfekte kopier uten kvalitetstap ville føre til økt privat kopiering, med påfølgende nedgang i musikksalget, og tapte inntekter for produsentene. RIAA forsøkte i første omgang å stanse lanseringen av DAT-opptakere ved å lobbyere mot Kongressen, og argumenterte bl.a. med at hjemmekopiering med kassetter allerede påførte bransjen 1,5 mrd dollar i tapte inntekter i året. Organisasjonen fulgte opp med å foreslå flere lover der alle opptakere skulle utstyres med et kopibeskyttelsessystem, som hindret ulovlig kopiering dersom produsenten ikke ønsket det. Lovforslaget om å gjøre et slikt system påbudt ble kraftig motarbeidet av en rekke grupper, organisasjoner og artister, og ble aldri vedtatt.

Etter dette truet RIAA med å saksøke alle som innførte DAT-opptakere til USA, og det var heller ingen som gjorde det i denne perioden. Rundt 1990 begynte RIAA å lete etter et akseptabelt kompromiss med elektronikkforhandlere, og i 1992 resulterte dette i loven the Audio Home Recording Act. Denne stadfestet at blanke digitale media skulle skattlegges, og inntektene skulle gå til RIAA. I tillegg skulle det nye DRM-systemet SCMS bli innført. SCMS fikk en blandet mottakelse, og fikk bl.a. det mindre flatterende kallenavnet «scums» av brukere.

Tekniske detaljer
-----------------

SCMS benytter seg av en bit i metadataen, og innstillingen på denne biten er utslagsgivende for hva slags kopibeskyttelse innholdet har. Det er tre innstillinger: 00 (kopiering tillatt), 11 (én kopiering tillatt) og 10 (kopiering forbudt). En kopi av innhold merket med 00 vil også merkes med 00, som tillater ytterligere kopiering. En kopi av innhold merket med 11 vil merkes med 10, og forhindre ytterligere kopiering.

Referanser
----------

1. ↑  Ehlke, Therese A. (1988), Disc, DAT and Fair Use: Time to Reconsider, California Western Law Review, Vol. 25, iss. 1, s 97-122
**Havs- och vattenmyndigheten** er et svensk statlig forvaltningsorgan på miljøområdet, med ansvar for spørsmål om bevaring, restaurering og bærekraftig bruk av sjøer, vassdrag og hav. Myndigheten startet sin aktivitet i 2011 og sorterer under Miljödepartementet. 

Havs- och vattenmyndigheten tok ved etableringen over et antall oppdrag fra Naturvårdsverket som berører hav- og ferskvannspørsmål og mange av det tidligere Fiskeriverkets oppdrag. Myndigheten skal innenfor sitt ansvarområde være pådrivende, støttende og samlende ved gjennomføringen av miljøpolitikken og jobbe for en bærekraftig forvaltning av fiskeressursene. Myndigheten har ansvar for rapportering om badevannkvaliteten på EU-badene.

Hovedkontoret ligger i Gullbergs Strandgata 15 i Göteborg.

Kilder
------

* Förordningen (2011:619) med instruksjon for Hav- og vannmyndigheten
* Regjeringens proposisjon Hav- og vannmyndigheten (prop. 2010/11:86)

Eksterne lenker
---------------

* Hav- og vannmyndighetens nettsted
**Ellen Wesche Guttormsen** (født 1973) er en norsk journalist. Hun er særlig kjent fra NRK der hun har arbeidet som programleder og reporter i flere programmer i radio.

Ellen Wesche Guttormsen er programleder i *Ekko*, et radioprogram om samfunn og vitenskap. Hun har vært journalist i NRKs dokumentar- og samfunnsavdeling siden 2001 Hun er også kjent fra NRKs nyhetsavdeling, Norgesglasset i P1, og NRK P2s samfunnsmagasin *Sånn er livet*. Hun er også NRKs debattleder for A-debatt på Litteraturhuset i Oslo, i samarbeid med Aftenposten. Hun vant pris for årets beste radioprogram med «Fordomsprøven» i 2006 sammen med Rikke Eckhoff og NRKs journalistpris sammen med laget bak prosjektet «Connecting People» i 2010.

Referanser
----------

1. 1 2  «Ellen Wesche Guttormsen» Arkivert 22. april 2012 hos Wayback Machine. Nordiske mediedager
2. ↑  «Se de beste radiotrynene»[*død lenke*], nettavisen 21. oktober 2006
3. ↑  Norlemann, Brita Åse (17. juni 2010): «NRKs journalistpris til FBI», NRK
**Paul Connolly** (født 29. september 1983 i Liverpool, Merseyside, England) er en engelsk fotballspiller som spiller for Portsmouth FC på utlån fra Leeds United. Han har tidligere spilt for blant andre Sheffield United, Derby County og Plymouth Argyle.

Biografi
--------

Paul Connolly startet sin profesjonelle fotballkarriere i Plymouth Argyle i august 2000, og han spilte sin første kamp for Plymouth den 5. mai 2001 da de spilte 0-0 mot Rochdale i en ligakamp. Dette ble hans eneste obligatoriske kamp for *the Pilgrims* i 2000/01-sesongen, og da han ikke fikk noe spilletid i første del av 2001/02-sesongen signerte han på en låneavtale med Bideford i februar 2002. Etter å ha vært på utlån i tre måneder returnerte han til Plymouth Argyle da 2001/02-sesongen var over. I 2002/03-sesongen fikk Connolly bokført 2 ligakamper for klubben fra Devon, mens han i 2003/04-sesongen stoppet på 28 ligakamper. Deretter ble det 19 ligakamper i 2004/05-sesongen, 31 ligakamper i 2005/06-sesongen og 38 ligakamper i 2006/07-sesongen. I hans åttende sesong som Plymouth-spiller, 2007/08-sesongen, noterte han seg for sitt første ligamål for *Argyle*. Det skjedde den 10. november 2007 da de slo Norwich City 3-0. Connolly scoret Plymouths andre mål i denne kampen, og scoringen kom i det 47. spilleminutt. Dette ble hans eneste mål på 42 ligakamper denne sesongen.

På grunn av at han var bosman-spiller kunne han gå gratis til andre klubber etter at 2007/08-sesongen var over og den 15. mai 2008 ble det klart at han hadde skrevet under på en kontrakt med Derby County som offisielt startet 1. juli 2008. Paul Connolly debuterte for Derby den 9. august 2008 i en ligakamp mot Doncaster Rovers. Da Derbys kaptein for 2008/09-sesongen, Alan Stubbs, la opp på grunn av skade, ble Connolly lagets nye kaptein.

Sommeren 2010 ble Connolly hentet til Leeds på en fri overgang.

Karriere som spiller
--------------------

|
|  |
|  | Klubb | Klubbforbindelse | Klubbkamper | Ligakamper | Klubbmål | Ligamål | Periode |
| Englands flagg | Plymouth Argyle | Kontrakt | 1 | 1 | 0 | 0 | 08/2000 - 02/2002 |
| Englands flagg | Bideford | Lån | ? | ? | ? | ? | 02/2002 - 05/2002 |
| Englands flagg | Plymouth Argyle | Kontrakt | 176 | 161 | 1 | 1 | 05/2002 - 07/2008 |
| Englands flagg | Derby County | Kontrakt | 3 | 2 | 0 | 0 | 07/2008 - |

Kilder
------

* Rollin, Glenda & Rollin, Jack: *SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2008-09* (side 515).   
 Headline Book Publishing, London. ISBN 978-0-7553-1820-9

Eksterne lenker
---------------

* (en) Paul Connolly – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Paul Connolly – Soccerway Rediger på Wikidata
**Ellen Wessel** (født Jeremiassen 29. november 1876 i Porsgrunn, død 17. januar 1967 i Karlstad) var en norsk forfatter og legatstifter.

Liv og virke
------------

Ellen Wessel kom til Sarpsborg under første verdenskrig, da hennes ektemann ble ansatt som generaldirektør ved Borregaard. Hun var blant annet ansvarlig for å anlegge en hagekoloni på Opsund, og engasjerte seg i tillegg for at Borregaard skulle få sin egen kjøkkenskole. I 1933 utkom hennes bok *Borregård – en norsk storgårds historie* på forlaget Aschehoug. Som generaldirektørens hustru hadde hun selv sin bolig på gården. I boken berettet hun om storgårdens lange historie, og de store hendelsene som preget den, og dessuten dagliglivet på gården, og særlig kvinnenes oppgaver.

Ellen Wessel var drivkraften bak Sarpsborgutstillingen i 1930, og i Sarpsborg opprettet hun også en vevstue i forbindelse med en spinne- og strikkestue. Hun var også en pådriver for å dyrke og bearbeide lin. Hun sto for en lang rekke tiltak til beste for de ansatte ved Borregaard. I 1935 fikk hun Kongens fortjenstmedalje i gull for sin innsats for husfliden i Østfold og sin sosiale innsats for arbeiderfamiliene tilknyttet Borregaard Fabrikker.

På ekteparet Wessels sølvbryllupsdag innstiftet de «Ellen og Hjalmar Wessels legat», som fortrinnsvis skulle anvendes til teoretisk fagutdannelse ved AS Borregaards bedrifter i Norge.

Ellen Wessel bodde de siste årene av sitt liv hos sin datter i Karlstad.

Familie
-------

Ellen Wessel var datter av forretningsmannen Johan Jeremiassen (1843–1889] og hans hustru Ellen Serine (1846–1937); moren var datter av skipsreder Christen Knudsen (1813–1888) i Porsgrunn. og søster til skipsreder Jørgen Christian Knudsen, som bodde på Frednes gård, og senere statsminister Gunnar Knudsen (1848–1928), som bodde på Borgestad gård. 

Hun giftet seg 1. september 1899 i Porsgrunn med Hjalmar Wessel (1876–1933) av slekten Wessel, som senere ble generaldirektør ved AS Borregaard.

Bibliografi
-----------

* 1933: *Borregård – en norsk storgårds historie*, Aschehoug, Oslo
* *Våre besteforeldre Guro og Christen Knudsen – deres barn og barnebarn*, (fullført av) Ellen Wessel og Lulli Knudsen

Utmerkelser
-----------

* 1935: Kongens fortjenstmedalje i gull

Referanser
----------

1. 1 2  «Dødsfall». *Porsgrunns Dagblad*. 19. januar 1967. «Fru Ellen Wessel er død i Karlstad, 90 år gammel.»
2. ↑  «Ellen Wessel død». *Sarpsborg Arbeiderblad 1967.01.19*. Norge, Viken, Sarpsborg. 1967. s. 7.
3. ↑  «Boken om Borregaard». *Moss Avis 1933.10.16*. Norge, Viken, Moss. 1933. s. 1.
4. ↑  «Ein norsk kongsgard gjenom 800 aar.». *Den 17de mai*. Oslo. 14. oktober 1933. «"Borregaard, en norsk storgaards historie" av Ellen Wessel er komen hjaa Aschehoug.»
5. 1 2 3  «Fortjenstmedaljen til fru Ellen Wessel». *Indre Smaalenenes Avis*. 21. juni 1935. s. 4.
6. 1 2  «Generaldirektør Wessel». *Porsgrunns Dagblad*. 9. juni 1933. s. 3.
7. ↑  SAKO, Porsgrunn kirkebøker , F/Fa/L0011: Ministerialbok nr. 11, 1895-1919, s. 321

Kilder
------

* *Dette skrev kvinner*. Oslo: Skolen. 1984. s. 243. ISBN 8257900109.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Pinega** (russisk: Пинега) er en sideelv til Nordre Dvina, i Arkhangelsk oblast i Russland.

Pinega har sine kilder øst i Arkhangelsk oblast på 135 moh med de korte (ca. 30 kilometer) kildeelvene *Belaja* (*Hvite*) og *Tsjornaja* (*Svarte*). Deretter renner den i en bred dal i hovedsakelig nordvestlig retning gjennom taigaen på det nordrussiske lavland, og snur seg på de siste drøye 100 kilometerne i sørvestlig retning, og munner til slutt ut ved landsbyen *Ust-Pinega* i Nordre Dvinas nedre løp, på 1 moh, 160 km fra Kvitsjøen.

Pinega er 779 km lang, og har et nedbørfelt på 42 600 km². Ved munningen er den gjennomsnittlige vannføringen på 430 m³/s (minimum i mars, maksimum i mai med over 1 700 m³/s). Rundt 120 kilometer over munningen, ved bosetningen Pinega, passerer elva kun få kilometer unna elva Kuloj som munner ut i Mezenbukta. De to elvene er knyttet sammen via Kulojkanalen. I det nedre løpet er Pinega rundt 400 meter bred og to meter dyp, og beveger seg med en hastighet av 0,7 m/s. På de siste ti kilometerne før munningen blir dalen trangere, og bredden på elva er her kun 200 meter og dybden øker til opptil ti meter. De viktigste sideelvene er fra venstre Vyja, Jula og Poksjenga, fra høyre Ilesja og Jezjuga.

Pinega er frosset over fra månedskiftet oktober/november til april/mai. Elva er seilbar over 580 kilometer.

Eksterne lenker
---------------

* R-ArcticNET Et regionalt, elektronisk, hydrografisk datanettverk for den arktiske region.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Bergenfarer** - eller **Bergenfahrer** på tysk - var tyske og nederlandske kjøpmenn som drev handel i Norge gjennom Bergen. Denne handelen lar seg spore tilbake til 1248, og fikk et organisatorisk uttrykk omkring midten av 1300-tallet gjennom oppkomsten av Det tyske kontor i Bergen ca. 1350 og Kompagnie der Lübecker Bergenfahrer rundt 1380. 

Forretningsenheten var gjerne en stue på Bryggen i Bergen. Eieren satt som regel i Lübeck og styrte forretningen derfra, med Bergenfahrerkontoret i ryggen. I Bergen var han representert av en handelsforvalter som under seg hadde en gesell samt skutedrenger og stuedrenger. I den hanseatiske perioden var alle disse tyske, og dannet et samfunn for seg selv. Utover på 1600-tallet kom flere stuer på norske hender, og i 1754 ble Det tyske kontor erstattet av Det norske Kontor.

De hollandske bergenfarerne - Bergenvaarders - sto i et konkurranseforhold til Hansaforbundet. De fikk ikke innpass på Bryggen, og slo aldri helt igjennom i bysamfunnet. De var vel så interessert i trelasthandel som i tørrfisk.

Arkiv
-----

* Byarkivet i Lübeck oppbevarer arkivmateriale vedrørende Bergenfarerne.

Eksterne lenker
---------------

* Bergenfarere - oppslagsverket oVe, artikkel av Arne Skivenes, Bergen Byarkiv.
* Bergen byleksikon på nett, om Bergenfarere
**Harold Sumner Tolley** (født 16. januar 1894 i Honesdale i Pennsylvania, død 20. mai 1956 i Kenmore i New York) var en amerikansk skohandler og republikansk politiker.

Han vokste opp i Binghamton. Etter college ved Syracuse University i 1916 studerte han teologi ved Drew Theological Seminary. Han var ansvarlig for kristendomsundervisningen i en metodistisk menighet i New York 1916–1917, men lot seg innrullere i United States Army under den første verdenskrig, og tjenestegjorde som kaptein i infanteriet 1917–1919. Etter krigen var han skohandler i Binghamton.

Han var valgt til Representantenes hus fra New Yorks 34. distrikt 1925–1927, etter å ha overvunnet sittende kongressmann John D. Clarke i primærvalget i 1924. Clarke vant nominasjonen foran Tolley i 1926. Valgkretsen omfattet fylkene Broome, Chenango, Delaware og Otsego, sentralt i delstaten. Tolley var kommisjonær for offentlig velferd i Binghamton 1932–1937 og områdedirektør for New Yorks departement for sosial velferd 1937–1956.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, oppført som Harold S. Tolley, Find a Grave 15146393, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Martis, Kenneth C. (1982). *The Historical Atlas of United States Congressional Districts* **(engelsk)**. New York: Macmillan Publishing Company.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Harold Tolley hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** US Congress
 |
**Karl Hugo Freiherr von Weizsäcker** (født 25. februar 1853 i Stuttgart i Kongedømmet Württemberg, død 2. februar 1926 samme sted) var en württembergsk politiker og statsmann.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Kongedømmet Württemberg
Weizsäcker var sønn av teologen Karl Heinrich von Weizsäcker. Han studerte ved Universität Tübingen, hvor han var medlem av studenterforeningen *Akademische Gesellschaft Stuttgardia*, preget av sydtysk liberalisme.[]
Weizsäcker ble gift med Paula von Meibom i 1879. Deres sønner var diplomaten Ernst von Weizsäcker og medisineren Viktor von Weizsäcker. Han var farfar til fysikeren og filosofen Carl Friedrich von Weizsäcker og politikeren Richard von Weizsäcker, Tysklands president fra 1984 til 1994.

### Karriere

Som kongelig ministerialdirigent ble Weizsäcker 24. februar 1897 opphøyet i den personlige adelstanden. I 1916 ble han opphøyet i friherrestanden.

Fra april til november 1900 var han kulturminister i regjeringen Mittnacht i Kongedømmet Württemberg, og fra desember 1900 til desember 1906 i regjeringene Schottenstein og Breitling.

Fra 4. desember 1906 til 6. november 1918 var han president for statsministeriet (statsminister).

Kort etter hans fratreden som statsminister ble under novemberrevolusjonen det württembergske monarki avviklet. Weizsäcker trakk seg da personlig ut av politikken, men gav sin støtte til Gottlob Egelhaaf i hans forehavende å grunnlegge den württembergske landsavdeling av Deutsche Volkspartei (DVP).[]

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Genealogics[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Martin Wein: *Die Weizsäckers. Geschichte einer deutschen Familie*. Deutsche Verlagsanstalt, Stuttgart 1988, ISBN 3-421-06389-3, s. 143–203.
* Frank Raberg: *Ein Staatsmann zwischen Königreich und Republik. Einer der fähigsten Politiker seiner Zeit: Carl Hugo von Weizsäcker (1853–1926)*. I *Schlösser Baden-Württemberg* nr. 3, 2003, ISSN 0943-5298, s. 34–36.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Verk av og om Karl von Weizsäcker i Deutsche Digitale Bibliothek

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Lapskaus Boulevard** var det folkelige kallenavnet på den andre norske ghettoen i strøkene Sunset Park og Bay Ridge i det vestlige Brooklyn i New York i USA. Den første ghettoen lå i området Red Hook litt lengre nordvest. Betegnelsen oppstod på 1920-tallet og omfattet særlig området langs *8th Avenue*. Brooklyn hadde sin store glanstid som maritim, norsk koloni i årene mellom 1950 og 1970. På det meste bodde det da over 100 000 nordmenn, mange fra Sørlandet, i området.

I dag er imidlertid nordmennene en minoritet blant kinesere, arabere og amerikanere, og Lapskaus Boulevard er nå omdøpt til «Little Hong Kong». Nordic Delicacies var den siste gjenværende norske innvandrerbutikken i området, men stengte i 2015. Butikken ble drevet av familien Bakke fra Kvinesdal gjennom tre generasjoner.

Se også
-------

* Norsk-amerikanere
* Brooklyn

Referanser
----------

1. ↑  Red Hook Water Stories, Norwegians.

Eksterne lenker
---------------

* Reportasje fra Lapskaus Boulevard
* Klassekampen om Lapskaus Boulevard[*død lenke*]
* Dokumentarfilm om Lapskaus Boulevard
* Kort om Lapskaus Boulevard
* Notiser om Lapskaus Boulevard (på engelsk)
* Historien til *Nordic Delicacies*
* Scandinavian East Coast Museum i Brooklyn
**Andreas Faehlmann** (født 1898 i Vladivostok, død 1943 i Bremen i Tyskland) var en estisk seiler som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Faehlmann vant en olympisk bronsemedalje i seiling under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på den estiske båten «Tutti V» som kom på tredjeplass i 6-metersklassen, bak den norske båten «Norna» og «Hi-Hi» fra Danmark. Mannskapet på «Tutti V» var; Nikolai Vekšin, William von Wirén, Eberhard Vogdt, Georg Faehlmann og Andreas Faehlmann. Seilasene ble gjennomført på Zuiderzee i perioden 2. til 9. august 1928.

OL-medaljer
-----------

* 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Bronse Bronse i seiling, 6-metersklassen (Estland)

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, Sports-Reference.com olympisk utøver-ID fa/andreas-faehlmann-1, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Andreas Faehlmann – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Andreas Faehlmann – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Andreas Faehlmann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
**Eleanora av Normandie** (født ca. 1010, død en gang etter 1071) var tante av Vilhelm Erobreren, og delte fornavn med sin langt mer berømte slektning, Eleanora av Aquitaine (1122–1204).

Eleanora var datter av hertug Rikard II av Normandie (963 – 1027), «den gode», og hans hustru Judith av Bretagne (982 – 1017), datter av Conan I av Bretagne. Hun ble gift med grev Baldwin IV av Flandern i 1031 som hans andre hustru etter Ogive av Luxembourg. Eleanora fikk minst et barn med Baldwin, en datter som ble døpt Judith (Fausta) og som senere ble gift med Toste Godwinson som falt sammen Harald Hardråde i slaget ved Stamford Bridge i 1066, samme år som Vilhelm Erobreren invaderte England. Tostes kone Judith ble igjen i England og giftet seg senere med hertug Welf I av Bayern. 

Eleanora døde i Flandern en gang etter 1071.

Søsken
------

Eleanora hadde følgende søsken:

* Richard III (ca. 997), hertug av Normandie
* Robert I (999), hertug av Normandie
* William, munk ved Fécamp, død 1025
* Adélaide, gift med Renaud I, grev av Burgund
* Matilda, død 1033

Referanser
----------

1. 1 2   The Peerage, oppført som Eleonora de Normandie, The Peerage person ID p10482.htm#i104815, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The Peerage person ID p10482.htm#i104815, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]

  

Portal: Historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Lappmarihand** (*Dactylorhiza majalis* ssp. *lapponica*) er en plante i marihandslekten i orkidéfamilien.

Utseende
--------

Lappmarihand er en enkel orkidé å få øye på. Til tross for at den ikke blir særlig høy, rundt 20–30 centimeter, har den kraftig rosa blomster. Bladene er mørkegrønne, avlange, spisse og som regel flekkete.

Som de fleste andre i slekta *Dactylorhiza*, på norsk marihandslekta, er lappmarihand en ullen art å identifisere. Den ligner spesielt på artene engmarihand og smalmarihand, men skiller seg altså ut ved å være mindre, grannere og ofte vokse mer tilknytta til fjellstrøk.

Systematikk
-----------

Lappmarihand ble tidligere ofte regnet som en egen art, *Dactylorhiza lapponica* eller som underart av smalmarihand. Den regnes nå å tilhøre arten kongsmarihand (*D. majalis*), og har status som underart. Hele *majalis*-gruppa er tetraploid og trolig oppstått ved hybridisering mellom de to diploide plantene engmarihand (*D. incarnata*) og skogmarihand (*D. maculata* ssp. *fuchsii*), koplet med dobling av kromosomtall.

Andre underarter av *D. majalis* i Norge er smalmarihand (ssp. *sphagnicola*) og purpurmarihand (ssp. *purpurella*). I Sør-Sverige og Danmark vokser nominatunderarten ssp. *majalis*.

Forekomster i Norge
-------------------

Lappmarihand trenger kalkrik myr å vokse i. Den er ikke så sterkt knyttet til Nord-Norge og fjellstrøk i Sør-Norge som tidligere antatt, men har en større sørlig utbredelse. Arten var kjent fra Østerdalen, Vest-Oppland og sør til Ringerike. En del lavlandsforekomster helt sør på Østlandet, som var antatt å være smalmarihand, har også vist seg å være denne underarten. Lappmarihand er ikke fredet og er i rødlistevurderinga 2021 regnet som livskraftig (LC).

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 24. november 2021. Besøkt 20. februar 2022.
2. ↑  Genetisk variasjon og taksonomi i gruppa behandles i: Mikael Hedrén m.fl. (2012). «Systematisk position av några norska *Dactylorhiza*-former» (PDF). *Blyttia*. 70 (3): 139–155. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *lappmarihand* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *lappmarihand* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *lappmarihand* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *lappmarihand* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *lappmarihand* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Dactylorhiza lapponica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Dactylorhiza lapponica* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Dactylorhiza lapponica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Entamoeba histolytica** er en sykdomsfremkallende infeksjon som kan føre til amøbisk dysenteri blant mennesker. Den er en anaerob parasittisk protozo som er en del av slekten Entamoeba. Den kan infisere mennesker og andre primater og parasitten anslås å ha infisert om lag 50 millioner mennesker verden over siden den først ble oppdaget. Mange eldre lærebøker oppgir at 10% av verdens befolkning er smittet men disse tallene er usikre og minst 90% av disse infeksjonene skyldtes en annen art. Dyr som hunder og katter kan bli infisert forbigående, men overfører sjelden parasitten videre til mennesker.

Den aktive parasitten eksisterer bare i den som er smittet og frisk løs avføring. Den kan overleve både i vann, jord og på matvarer, spesielt under våte forhold på sistnevnte. Den blir lett drept av varme og ved minusgrader. Hvis en person svelger protozoen vil den forårsake infeksjoner i fordøyelseskanalen. 

Symptomer kan inkludere dysenteri, blodig diaré, vekttap, tretthet og magesmerter. Den kan være dødelig hvis den forblir ubehandlet over lengre tid. Parasitten kan diagnostiseres ved avføringsprøver.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***Entente cordiale*** (fransk for «hjertelig overenskomst») er en samling avtaler inngått 8. april 1904 mellom Storbritannia og Frankrike, opprinnelig kun for å regulere forholdene mellom landenes interesser i Afrika.

Utover de umiddelbare kolonisakene omhandlet i avtalen, markerte undertegningen av *Entente cordiale* slutten på århundrer med tilbakevendende konflikt mellom de to nasjonene, og starten på den fredelige sameksistens som har fortsatt frem til i dag.

Da Russland sluttet seg til samarbeidet i 1907, snakket man om Trippelententen. Dermed var også grunnlaget lagt for det diplomatiske og militære samarbeidet mellom de tre landene i forløpet til den første verdenskrig.

Referanser
----------

1. ↑  Hobson 2015, s. 317, 321
2. ↑  Hobson 2015, s. 321

Kilder
------

* «The Entente Cordiale Between The United Kingdom and France», (engelsk)
* Hobson, Rolf, *Europeisk politisk historie 1750–1950*, Cappelen Damm Akademisk, 2015, ISBN 978-82-02-24316-6

Eksterne lenker
---------------

* (no) Entente cordiale i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Enter Air** er et charterflyselskap fra Polen. Hovedkontoret ligger i Warszawa. Selskapet blei grunnlagt i 2009 og foretok sin første flyging i 2010. Enter Air flyr charterturer til turistreisemål.

Historie
--------

Selskapet blei oppretta i november 2009. I april året etter begynte det å fly. Den første flyginga gikk fra Warszawa til Enfidha–Hammamet internasjonale lufthavn utafor Enfidha i Tunisia.

Virksomhet
----------

Enter Air flyr charterturer for forskjellige oppdragsgivere i reiselivsbransjen.

I Polen opererer Enter Air permanent fra Frédéric Chopin lufthavn Warszawa-Okęcie i Warszawa, Katowice-Pyrzowice lufthavn i Pyrzowice utafor Katowice, Henryk Wieniawski lufthavn Poznań-Ławica i Ławica utafor Poznań og Wrocław–Kopernikus lufthavn utafor Wrocław, mens Charles de Gaulle internasjonale lufthavn utafor Paris og Manchester lufthavn er faste baser i Frankrike og Storbritannia.

Flyflåte
--------

Flyflåten til Enter Air består av Boeing 737. Selskapet har 17 Boeing 737-800 med en kapasitet på 189 passasjerer og én Boeing 737-400 med plass til 168 passasjerer (juli 2017).

  

* Enter Air Boeing 737 i lufta på Charles de Gaulle internasjonale lufthavn utafor Paris.Enter Air Boeing 737 i lufta på Charles de Gaulle internasjonale lufthavn utafor Paris.
* Innvendig på Enter Air Boeing 737-400 SP-ENF.Innvendig på Enter Air Boeing 737-400 SP-ENF.
* Fly fra Enter Air i lufta ved Hurghada internasjonale lufthavn i Egypt.Fly fra Enter Air i lufta ved Hurghada internasjonale lufthavn i Egypt.
* Boeing 737-400 fra Enter Air på Adolfo Suárez Madrid-Barajas lufthavn utafor Madrid.Boeing 737-400 fra Enter Air på Adolfo Suárez Madrid-Barajas lufthavn utafor Madrid.

Referanser
----------

1. ↑  Enter Air Fleet Details and History, planespotters.net. Henta 18. juli 2017.
2. ↑  Partners, Enter Air. Henta 18. juli 2017.
3. ↑  Our company, Enter Air. Henta 18. juli 2017.
4. ↑  Our fleet, Enter Air. Henta 18. juli 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Enter Air – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Enter Airs offisielle nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |