recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Chiasognathus jousselinii*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (27-38 millimeter), nokså bred, langbeint hjortebille. Kroppen er kort og bred, med mørk metallglans. Pronotum har en pigg ved bakhjørnet og er kledt med lyse, ull-aktige hår på sidene. Beina er slanke, leggene (tibiae) på frambeina med spisse torner. Kjevene hos hannen er lange og tynne, rette med en knekk i spissen, på innersiden med små men skarpe tenner. Hannene har fire klart adskilte, runde fasettøyne, ett par som sitter på oversiden av kjevene og ett på undersiden. Pronotum er bredere enn langt, omtrent klokkeformet, med spisst uttrukne bakhjørner. Dekkvingene er nokså korte og brede, uten punktrekker. Beina er nokså lange, spesielt frambeina.

Hunnene mangler hannenes sterkt forstørrede kjever, selv om kjevene også hos hunnene er temmelig kraftige. Kroppsformen er nokså bred, oval.

Levevis
-------

Disse billene lever i den såkalte valdivianske regnskogen langs vestsiden av Andesfjellene. De voksne billene beveger seg mye omkring oppe i høye trær, der hannene kjemper om hunnene ved hjelp av de lange kjevene. Artene flyr gjerne i solskinn. Hannenes kjever hindrer dem trolig i å spise, mest trolig tar heller ikke hunnene til seg næring som voksne.

Utbredelse
----------

Arten er bare kjent fra Chile.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Chiasognathini*
						* Slekten *Chiasognathus* Stephens, 1831
							+ Underslekten *Ramireziella* Molino & Olmeda, 2002
								- ***Chiasognathus jousselinii*** Reiche, 1850

Kilder
------

* Oversikt over artene
* Generic Guide to New World Scarabid Beetles – *Chiasognathus*

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri
* (en) *Chiasognathus (Ramireziella) jousselinii* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Chiasognathus (Ramireziella) jousselinii* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Chiasognathus jousselinii* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Chiasognathus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Kjellstad** er et område i Lier kommune i Buskerud, om lag fire kilometer nordøst for Drammen. Området grenser mot Stoppen i sør, Huseby i øst, Vivelstad i vest og Sandaker i nordvest. Kjellstad har noe boligbegyggelse, jordbruksareal og næringsvirksomhet. Europavei 18, samt Drammenbanens gamle trasé går over området.

Opprinnelse
-----------

Området har navnet sitt fra Kjellstad gård som ble ryddet i vikingtida og delt i 1694 i vestre og østre Kjellstad. Navnet er en sammensetning av mannsnavnet *Ketill* og *staðir*, flertall av bosted. Området ligger på leirgrunn og er relativt flatt.

Bebyggelse
----------

Bebyggelsen strekker seg på begge sider av den ca. en kilometer lange Kjellstadvegen som går fra E18 i øst til den møter Nøstevegen i vest. Romikabygget, en nedlagt skofabrikk, huser diverse næringsvirksomhet.

Vei og jernbane
---------------

Kjellstad stoppested er en nedlagt stasjon på gamle Drammenbanen. Den ble åpnet i 1916 og stengt i 1973 da Lieråstunnelen åpnet og jernbanen ble lagt i ny trasé. Deler av den nedlagte jernbanelinja er i dag gang- og sykkelvei. Den gamle jernbanelinja strekker seg i en nærmest snorrett linje fra Brakerøya forbi Nøste, Lierstranda og Kjellstad til Lierbyen.

Norges første veibom, Kjellstadbommen, lå på Kjellstad fra 1975 til nyttårsaften 2001. 
Den finansierte motorveibrua gjennom Drammen, samt andre veiprosjekter i distriktet. Totalt 202.659.712 biler passerte veibommen i de 26 årene den var i drift.

Kjellstad er knutepunkt mellom europavei 18, europavei 134 og fylkesvei 285.

Referanser
----------

1. ↑  «Kjelstad». *Liers historie. Gårdsregister*. Lier kommune. Besøkt 22.7.2010.
2. ↑  «Kjellstadbommen borte». NRK Buskerud. 31.12.2001. Besøkt 22.7.2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Mylie E. Fletcher**  var en canadisk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Fletcher vant en olympiske sølvmedalje i skyting under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det canadiske laget som kom på andreplass i lagskytingen i trap med 405 poeng bak Storbritannia med 407. Det var sju lag med seks mann på hvert som deltok i konkurransen som ble gjennomført 10. og 11. juli 1908. De andre på laget var Walter Ewing, George Beattie, Arthur Westover, George Vivian og Donald McMackon. Fletcher skjøt 65 poeng som var det fjerde beste resultatet på det canadiske laget. Han kom på 7.-plass i den individuelle konkurransen i trap.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1908 Storbritannias flagg London – Sølv i skyting, trap lagskyting Canadas flagg Canada

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Olympedia, Olympedia utøver-ID 41489, besøkt 5. januar 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mylie Fletcher – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Mylie Fletcher – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Mylie Fletcher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Mylie Fletcher – Canadian Olympic Committee Rediger på Wikidata

* (en) Mylie Fletcher – ISSF Rediger på Wikidata
Rotspisser med mycel fra en fluesoppart.
**Mykorrhiza** eller **sopprot** er et symbioseforhold mellom en plante og en soppart.

Samspillet foregår ved at soppen ligger som en strømpe rundt de fine planterøttene og øker oppsugningsområdet for plantene med omkring 10 ganger. Soppen tar først og fremst opp mineraler og vann, men også mindre mengder av nitrogen- og fosforholdige forbindelser. Soppen beskytter også røttene mot angrep ved å inneholde diverse giftstoffer som holder andre sopp og bakterier borte. Planten gir på sin side ca. 25 % av karbohydratproduksjonen sin til soppen.

De forskjellige formene for mykorrhiza deles i to hovedtyper. *Ektomykorrhiza* fører til at smårøttene hos trærne endrer utseende avhengig av hvilken sopp det dreier seg om. *Endomykhorriza* fører ikke til at røttenes utseende endrer seg noe særlig.

Referanser
----------

1. ↑  Høiland, Klaus. «sopprot». Store norske leksikon. Besøkt 14. juni 2021.

Litteratur
----------

* Grønlien, Ryvarden, Tandberg (2008). *Bi 2 grunnbok*. Gyldendal undervisning. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
* M.C. Brundrett og L. Tedersoo (2018). «Evolutionary history of mycorrhizal symbioses and global host plant diversity». *New Phytologist*. doi:10.1111/nph.14976.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fungi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Mykorrhiza – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
«Wind Lift I» ved havnen i Emden i Lower Saxony, Tyskland
«Tronds lift 6» Foto: Marius Vassnes 
Et **kranskip**, **kranfartøy** eller **flytende kran** er et skip med en kran som er konstruert for tunge løfteoppgaver. Kranskip blir blant annet brukt til å bygge broer eller løfte skipsvrak. De største kranskipene blir benyttet for offshore konstruksjonsoppdrag. Skipene er vanligvis konstruert med et monolittisk skrog, men de aller største kranskipene er ofte bygget som katamaraner eller delvis nedsenkbare fartøy for å gi bedre stabilitet. Kranskip med to-leggede kraner kan ikke rotere kranen uavhengig av skroget og må dermed rotere selve skipet for å plassere last.

Galleri
-------

* «Lodbrok» er en flytende kran, her avbildet ved havnen i Ystad, Sverige i 2020.«Lodbrok*»* er en flytende kran, her avbildet ved havnen i Ystad, Sverige i 2020.
* Kranskipet «Lara 1»Kranskipet «Lara 1»
* «GPS Apollo»«GPS Apollo»

Referanser
----------

1. ↑  «floating crane | Britannica». *www.britannica.com* **(engelsk)**. Besøkt 19. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Crane ships – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Storvatnet** er en innsjø i den østlige delen av Steigen kommune i Nordland. Med et areal på 6,62 km² er Storvatnet kommunens største innsjø.

Det omtrent ni kilometer lange vatnet er en typisk fjordsjø nedskåret i en trang U-dal som går i retning fra nordøst til sørvest omgitt av fjellpartier, med Sagdalstindan på vestsiden og en rekke topper fra Stordalstinden i nordøst til Trollfjellet i sør. Storvika er en ca. 2,5 km lang forgreining som går i øst-sørøstlig retning. Utløpet er mot vest gjennom Storvasselva, via Lommervatnet og Lommerelva til Balkjosen.

I 2011 ble Storvatnet naturreservat opprettet. Det omfatter landområdene rundt den østlige delen av vatnet.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 30. juli 2015
2. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 30. juli 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Breviarium Ottoniense** (Odense-breviariet) trykt 1482 av Johann Snell, er den ene av de to første bøker som er trykt i Danmark. 

I begynnelsen av 1482 innkallte biskop Carl Rønnow (d. 1501) i Odense den lybske boktrykker Snell til Danmark for å trykke et nytt breviar for Odense Stift. Snell aksepterte invitasjonen og reiste til Odense hvor han i løpet av året trykte *Breviarium Ottoniense* og dermed innførte boktrykkerkunsten i Danmark. Senere samme år lot han også trykke en liten bok om tyrkernes beleiring av Rhodos, som hadde funnet sted få år i forveien; *Caoursin; De obsidione et bello Rhodiano*. 

Breviarium Ottoniense finnes i Det Kongelige Bibliotek i et meget slitt eksemplar, som mangler sider foran og bak. Den er trykt med kun to forskjellige typer. Et nytt opplag av en annen trykker utkom allerede i 1497, så breviaret er formentlig raskt blitt utsolgt.

Referanser
----------

1. ↑  «Dansk bogtryk. Johan Snell. Ottoniae anno dni 1482. Odense 1982. Faksimile-udgave. Guillelmi Caoursin. Descriptio obsidionis urbis Rhodie. Beretning om belejringen af byen Rhodos». *www.antikvariat.net*. Arkivert fra originalen 28. januar 2020. Besøkt 28. januar 2020.
2. ↑  «Johan Snell | Gyldendal - Den Store Danske». *denstoredanske.dk* **(dansk)**. Besøkt 28. januar 2020.
3. ↑  Lange, H. O. (1891). «Johan Snell, Danmarks første Bogtrykker.». *Historisk Tidsskrift* **(engelsk)**. ISSN 0106-4991. Besøkt 28. januar 2020.
4. ↑  Dahlerup, Pil (28. mai 2010). *Sanselig senmiddelalder: LitterAere perspektiver pa danske tekster 1482-1523* **(dansk)**. ISD LLC. ISBN 978-87-7934-220-0.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
***Krapps siste spole*** (engelsk: *Krapp's Last Tape*) er en monolog av Samuel Beckett. Stykket hadde premiere ved Royal Court Theatre i London i oktober 1958.

Om stykket
----------

Monologen kan regnes som nyskapende fordi den løste problemet med å formidle fortidige hendelser i monologer ved å gjøre bruk av et bånd og en opptaker. Stykket ble opprinnelig skrevet for skuespilleren Patrick Magee, som også var den første som spilte monologen.

Handling
--------

Monologen omhandler personen Krapp, en aldrende mann, som sitter på et kontor. Han finner frem et gammelt lydbånd som han spiller av på en båndopptaker. Båndet inneholder en monolog Krapp spilte inn for lenge siden om ulykkelig kjærlighet. Mens Krapp hører på båndet, mimrer, ler og sukker han over seg selv. Han slår av båndet og spoler, og det virker da som om det er enkelte sekvenser han ikke ønsker å høre. Etterhvert tar han frem en mikrofon som han kobler til opptakeren, og så leser han liksom inn en respons til det han har hørt. Man merker etterhvert at minnene om tiden som har gått, plager ham, idet han begynner å fabulere høyt for seg selv.

Kjente rolletolkninger
----------------------

* Irske Patrick Magee var den første som spilte rollen som Krapp.
* Britiske Harold Pinter spilte rollen ved Royal Court Theatre i London i forbindelse med teatrets 50-årsjubileum i 2006
* Britiske John Hurt i prosjektet Beckett on film fra 2000.
* Norske Toralv Maurstad i prosjektet «Beckett», da med tittelen «Krapps siste bånd», på Nationaltheatret i 2007.

Referanser
----------

1. ↑  Beckett on Film | Krapp's Last Tape. Lastet ned 02.10.2008.
2. ↑  Bilder fra forestillingen i Nationaltheatrets forestillingsarkiv. Lastet ned 02.10.2008.
3. ↑  Monologen var en del av et prosjekt, «Beckett», som også omfattet monologen «Et Stykke Monolog» med Bjørn Skagestad, samt «Teaterskisse I» med både Maurstad og Skagestad.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
***Breve chronicon Ringsagerense*** (latin, «kort krønike fra Ringsaker») er en kort krønike eller annal som ble opptegnet av sogneprestene i Ringsaker fra slutten av 1500-tallet til begynnelsen av 1700-tallet.

Annalene er opptegnet i et eksemplar av *Missale Nidrosiense*, Norges første trykte bok, som ble anskaffet til Ringsaker kirke i 1520, året etter at den utkom. Mange år senere begynte sogneprestene i Ringsaker å gjøre annalistiske opptegnelser i boken. Dette var naturlig, siden *Missale Nidrosiense* inneholdt et kalendarium. Annalene er ført på dansk og latin om hverandre, men mesteparten er på dansk.

En av de første omtalte begivenhetene i annalene er biskop Jens Nilssøns besøk på Ringsaker i 1576: *14. Januarii 76 visitavit hoc templum reuerendus vir D. Magister Joannes Nicolaj* («14. januar [15]76 besøkte den ærede dr. magister herr Jens Nilssøn denne kirken»). Senere følger opptegnelser om dødsfall blant standspersoner i Ringsaker og nabobygdene, samt om viktige begivenheter innenlands og utenlands, som bybrannen i Oslo i 1624, Danmark-Norges inntreden i tredveårskrigen i 1627, Stralsunds beleiring i 1628 og Skiens bybrann i 1652. Omkring 1652 skrev sognepresten Alf Pedersøn ned sin egen livshistorie i boken. Fra 1652 til 1706 er det bare gjort antegnelser for hvert presteskifte på Ringsaker.

Boken kom senere til Det kongelige Bibliothek i København. Annalene ble trykt under tittelen *Breve Chronicon Ringsagerense* av Ludvig Daae i *Historisk Tidsskrift* i 1885.

Bibliografi
-----------

* Ludvig Daae: *Breve Chronicon Ringsagerense*, i *Historisk Tidsskrift*, s. 263–268.

Eksterne lenker
---------------

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | Breve Chronicon Ringsagerense – originaltekst fra Wikikilden |
**Bohumil Durdis** (født 1. mars 1903, død 16. mars 1983) var en tsjekkoslovakisk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Durdis vant en olympisk bronsemedalje i vektløfting under OL 1924 i Paris. Han kom på tredjeplass i den nest letteste klassen, lettvekt opp til 67,5 kg som ble avviklet 22. juli 1924. Det var totalt fem vektklasser samme som under foregående OL i Antwerpen. Durdis løftet sammenlagt 425,0 kilo, 15,0 kilo mindre enn gullvinneren Edmond Decottignies fra Frankrike og 2,5 kilo mindre enn Anton Zwerina fra Ungarn. Det var 22 utøvere fra 12 nasjoner i lettvektklassen.

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Paris - Sølv Sølv i vektløfting, lettvekt

Referanser
----------

1. ↑   Geni.com-ID 6000000068129905008[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bohumil Durdis – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Bohumil Durdis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (cz) Bohumil Durdis – Tsjekkias olympiske komité Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Et **brevhode** er starten på et formelt brev på papir. Det finnes klare regler for hvordan et brevhode skal settes opp.

Brevhodet skal øverst i venstre hjørne inneholde navn og adresse på sender, eventuelt med tittel om det er relevant for saken. Det inneholder også ofte firmalogo, organisasjonsnavn, organisasjonsnummer og ev. kontaktinformasjon. 

Tittel, navn og adresse til mottaker bør plasseres nedenfor senderens kontaktopplysninger, litt innrykket fra venstre kant, og slik at det er synlig gjennom vinduet i en vanlig vinduskonvolutt.

Den nederste linjen av mottakers adresse består av enten postnummer og poststed, eller land. På høyre side av arket på samme linjen skrives avsenders stedsnavn og dagens dato.

En linje godt nedenfor mottakers adresse bør benyttes til mottakers og senders referansekoder, eventuelt saksnummer. Linjen under denne bør inneholde en beskrivende overskrift om saken som brevet omhandler. Det er viktig at det er passe åpen plass mellom disse informasjonselementene, slik at det fremstår som oversiktlig og greit å finne hvert enkelt element.

Se også
-------

* Postadresse
**Rast & Gasser Model 1898** var en tjenesterevolver brukt av den østerriksk-ungarske hær under den første verdenskrig og av flere hærer under den annen verdenskrig.

Mekanisme
---------

Rast-Gasser Model 1898 innehadde noen nye elementer hva gjaldt design så vel som eldre elementer som på tiden den ble produsert allerede var utdaterte. Revolveren hadde hel ramme og en selvspenneravtrekk﻿er-mekanisme. Den hadde en ladeport der man kunne mate inn individuelle patroner som kunne mates ut en og en med en utstøtingsstang. Tennstempelet var montert på et overføringsstykke på rammen i stedet for på hammeren, noe som var en nyvinning på denne tiden. Ammunisjonen var lignende ammunisjonen til den franske 8 millimeter Ord. 

Sylinderen kunne fjernes ved å dra ned avtrekkerbøylen og deretter dras langs tennstempelet/utstøtingsstangen.

Triva
-----

Den fiktive prøyssiske offiseren Schröder som opptrer i Morgan Kane-bøkene benytter seg av en Rast-Gasser revolver. Imidlertid tar forfatteren Kjell Hallbing seg en historisk frihet her i og med at Schröder støter på Morgan Kane på 1870-tallet, altså lenge før Rast-Gasser-revolveren ble produsert.
**Brevgiro** er en papirbasert måte å betale giroer med, hvor man sender giroene med posten. Brevgiro er en tjeneste som tilbys av Nets, og som videreformidles av de fleste norske banker.

I dag utføres nok de fleste regningsbetalingene som elektroniske gireringer, gjerne i form av AvtaleGiro eller e-Faktura, som betjenes via bankenes digitale betalingsløsninger, men det finnes mennesker som av preferanse- eller andre grunner ikke kan (eller vil) anvende de elektroniske løsningene. Disse får da med denne løsningen likevel utført sine betalinger på en praktisk, om enn litt mer tungvint måte enn den de fleste nok bruker.

I 2012 opplevde man en økning i avtaler om brevgiro, noe man mener kan skyldes at flere banker avviklet et antall filialer eller adgangen til manuell regningsbetaling via skranke.[]

Antallet fysiske bankkontorer per 100 000 innbyggere er p.t 5,51 kontorer.

Hvordan fungerer Brevgiro?
--------------------------

Typisk vil man etter inngåelse av en brevgiro-avtale få tilsendt egne forhåndstrykte konvolutter, samt følgesedler som man må fylle ut, signere og legge ved de utfylte og signerte giroene. Ofte vil sånne følgesedler være serielt nummererte; i så fall må man følge nummereringen, da den gjerne brukes som en kontrollmulighet for å forhindre mulig svindel eller tyveri. Man vil i sammenheng med avtaleinngåelsen også måtte skrive den aktuelle signaturen på et spesielt skjema (eller en dertil egnet dataskjerm), slik at systemet kan foreta signaturkontroll som en del av prosedyren ved ekspedering av giroene, for å gjøre det vanskeligere for ev. kriminelle.

Referanser
----------

1. ↑  «brevgiro». *Forside*. Besøkt 9. november 2020.
2. ↑  «Norway: commercial bank branches per 100,000 adults 2010-2017». *Statista* **(engelsk)**. Besøkt 9. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* 
*
Marshalløyene med Ralik og Ratakøyene
**Ralik-kjeden** er en kjede med øyer innenfor øystaten Marshalløyene i Stillehavet. Ralik betyr «solnedgang». Pr. 1999 var innbyggertallet på Ralikøyene 19 915.

Geografi
--------

Ralik-kjeden ligger ca. 200 km vest for Ratakøyene, og strekker seg ca. 1 300 km i nordvestlig retning. Ralik-kjeden består av 15 atoller og 3 øyer.

* Eniwetokatollen
* Ujelangatollen
* Bikiniatollen
* Rongdrikatollen
* Rongelapatollen
* Ailinginaeatollen
* Wothoatollen
* Ujaeatollen
* Laeatollen
* Kwajaleinatollen
* Libøya
* Namuatollen
* Jabatøya
* Ainglaplapatollen
* Jaluitatollen
* Kiliøya
* Namdrikatollen
* Ebonatollen

Øygruppen har ca. 20 000 innbyggere. Mange øyer er ubebodde og noen øyer, som Bikiniatollen, er ikke beboelige etter at en rekke prøvesprengninger ble gjennomført der på 1940- og 1950-tallet.

Historie
--------

Ralik-kjeden har trolig vært bebodd av mikronesier siden ca. 1000 f.Kr.. De ble oppdaget alt i 1526, av den spanske kapteinen *Alonso de Salazar*, og ble også besøkt av Álvaro de Saavedra omkring 1529. Øyene havnet senere under spansk suverenitet.

*Neuguinea-Compagnie*, et tysk handelsselskap, etablerte seg på Ralik-kjeden omkring 1859 og den 22. oktober 1885 kjøpte det tyske keiserrike hele Marshalløyene av Spania. Selskapet forvaltet øyene frem til den 13. september 1886 da området først ble et tysk protektorat, og i 1906 ble en del av Tysk Ny-Guinea. Også japanerne besøkte øyene i 1885.

Under første verdenskrig ble området okkupert av Japan i oktober 1914, som i desember 1920 fikk et forvaltningsmandat — det japanske stillehavsmandatet — over området av Folkeforbundet etter Versaillestraktaten i 1919.

Under andre verdenskrig ble øygruppen brukt som militærbase av Japan frem til USA erobret området våren 1944. Deretter havnet øygruppen under amerikansk kontroll.

I 1947 ble Marshalløyene, sammen med Karolinene, utnevnt til *Trust Territory of the Pacific Islands* av FN, og ble forvaltet av USA frem til landets selvstendighet i 1979.

I mai 1979 ble den autonome republikken Marshalløyene, med lokalt selvstyre, dannet. Og den 21. oktober 1986 ble landet selvstendig.

Referanser
----------

1. 1 2  «Marshall Islands» **(engelsk)**. Besøkt 14. november 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Om Ralik-kjeden
* Kart over Ralik-kjeden
* Om Ralik-kjedens historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Bohuslän Big Band** er et helprofesjonelt storband fra Göteborg i Sverige. 
Bandet var i starten et militært orkester. Under navnet Big Sound tok bandet utfordringen fra de store amerikanske orkestre som turnerete rundt i Europa. Noen av musikere, arrangører og komponister som har besøkt bandet i løpet av årene kan nevnes Bob Mintzer, Lew Soloff, Viktoria Tolstoy, Jojje Wadenius, Kenny Wheeler, Bengt-Arne Wallin, Maria Schneider og Avishai Cohen. Som den første svenske storbandet kom Bohuslän Big Band på en tur til Japan og Kina i 2001, og returnerte til Japan i 2003 og 2008. Andre turer har gått til England, Skottland, Danmark, Tyskland, Egypt, og til Washington D.C. for konserter på House of Sweden og Kennedy Center. I 2007 tok bandet et steg fremover med det nære samarbeidet med Nils Landgren som kunstnerisk leder.

Diskografi
----------

* Porgy & Bess
* Letter to Billie
* Swallow songs
* Fyra kungar & en dam
* Temenos
* Magic night
* BBB plays Zappa
* Ramel, Ramel, Ramel
* Faces
* One poem, one painting
* The blue pearl
* A perfect match
* Pegasos
* West wind

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Bohuslän Big Band på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Bohuslän Big Band på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Bohuslän Big Band på Songkick Rediger på Wikidata
* (sv) Vara Konserthus

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Espen Steffensen** (født 5. august 1967) er en norsk fotballtrener, som i flere år var assistenttrener i fotballklubben SK Brann og som også har vært sportslig leder i Løv-Ham fotball.

Klubbfotball
------------

Steffensen har spilt for fotballag som Hordvik, Odda, Toppe, Bergen Nord og Gulen

Trenerkarriere
--------------

### Tidlige klubber

Steffensen har vært trener for Bergen Nord, Odda, Vadmyra, Brann U og Varegg før han begynte å arbeide for SK Brann.

### Brann

Han har vært ansatt som assistenttrener siden 2003, og hadde kontrakt frem til 31. desember 2008. Sommeren 2008 ville imidlertid Brann at Steffensen skulle gå over til en annen stilling som speider i klubben til fordel for Harald Aabrekk, noe Steffensen selv ikke ønsket, og det hele endte med at kontrakten ble avsluttet 7. august 2008.

Løv-Ham
-------

Høsten 2008 ble det annonsert at Steffensen var ansatt som sportslig leder i Løv-Ham og har særlig ansvar for å skaffe nye spillere til klubben. Etter ett år i jobben annonserte Steffensen at han fratrådte stillingen som sportssjef.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Kvande, Einar (7. august 2008). «Steffensen sparket: Aabrekk tilbake». Aftenposten. Arkivert fra originalen 10. august 2008. Besøkt 7. august 2008.
2. ↑  (no) Vik, Øystein (23. oktober 2008). «Løv-Hams nye sportssjef». Bergens Tidende. Arkivert fra originalen 26. oktober 2008. Besøkt 1. november 2008.
3. ↑  (no) Ellingsen, Roy (6. november 2009). «Steffensen slutter». Bergens Tidende. Arkivert fra originalen 11. desember 2009. Besøkt 21. november 2009.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 11. desember 2009. Besøkt 21. november 2009.

Eksterne lenker
---------------
Tre sett med gjengetolker. Fra toppen: ISO-metrisk, trapes og britisk Whitworth.
En **gjengetolk** er et verktøy som brukes til å måle formen og stigningen til en gjenge. Sammen med ytrediameteren på gjengen (som kan måles med et skyvelære) kan dette brukes for å klassifisere en gjenge. Gjengetolker kan brukes både på innvendige og utvendige gjenger.

Den enkleste typen gjengetolk er ikke et nøyaktig måleinstrument, men snarere et verktøy som tillater brukeren å raskt identifisere gjengeprofilen og stigningen. De enkleste gjengetolkene kan ikke brukes for å si noe om toleransene på gjengen, da må man bruke et kalibrert grenselære (gå/stopp tolk).

Bruk av gjengetolk
------------------

Thread pitch gauge against a screw threadBruk av gjengetolk.
For å bruke en gjengetolk må man finne et blad på tolken som passer til gjengen. Dersom man for eksempel bruker en metrisk gjengetolk på tommegjenger vil man ikke få presis måling. Dersom gjengen er av ukjent opphav kan det kreve en del prøving og feiling å finne den korrekte stigningen.

Når man har funnet et blad som ser ut til å passe skal brukeren presse målebladet mot gjengen. Dersom tennene på tolken passer så godt som helt inntil tennene på gjengene har man funnet stigningen, og kan da lese av stigningen fra tallet på bladet. Dersom pasningen ikke er bra bør man forsøke med et annet blad.

Se også
-------

* Føler
* Tolk (måleinstrument)
* Skyvelære
* Radiuslære

Eksterne lenker
---------------

* Utskriftsvennlige gjengetolker

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**James Ladson** (født 1753, død 1812) var en amerikansk politiker, plantasjeeier og offiser i Den amerikanske uavhengighetskrigen. Han var viseguvernør i South Carolina fra 1792 til 1794, og satt flere perioder i delstatsforsamlingen og delstatssenatet.

Liv og virke
------------

James Ladson tilhørte plantasjeeiereliten i Charleston (Charles Town) og var etterkommer av flere guvernører i Carolina under det britiske styret og av den første europeiske kolonisten i Carolina Henry Woodward. Ladsonfamilien emigrerte fra Northamptonshire i England til Barbados og deretter til Carolina på 1600-tallet. Etter farens død ble han oppdratt av morens bror John Gibbes (1733–1780); Gibbes Museum of Art i Charleston er oppkalt etter morens familie. Moren var etterkommer av guvernør Robert Gibbes. Han gikk på de beste skolene som fantes i Carolina og ble sendt til England for å utdanne seg i 1773.

Datteren Sarah Reeve Ladson. Portrettet med turban og lyse farger har sterke visuelle referanser til slaveriet og de kvinnelige slavene som oppdro henne.
Da han kom hjem ble han i 1775 involvert i den amerikanske uavhengighetskrigen, der han tjenestegjorde sammen med barndomsvennen Thomas Pinckney, som senere ble guvernør i South Carolina og USAs ambassadør til Storbritannia fra 1792. I 1780 var James Ladson adjutant for Benjamin Lincoln. James Ladson oppnådde graden major i løpet av den amerikanske uavhengighetskrigen, og begynte på 1780-tallet å engasjere seg i politikk i South Carolina. I 1785 ble han innvalgt i delstatsforsamlingen, i 1788 stemte han for å ratifisere USAs grunnlov som delegat for South Carolina og fra 1792 til 1794 var han viseguvernør i South Carolina. Han ble innvalgt i delstatsforsamlingen igjen i 1798, og var medlem av delstatssenatet fra 1800 til 1804.

Han giftet seg med Judith Smith, som tilhørte en av Charlestons rikeste bank- og handelsfamilier. Hun var datter av Benjamin Smith, en ledende slavehandler og bankier, og barnebarn av Joseph Wragg, som var den største britisk-amerikanske slavehandleren i sin tid. Ektefellen var niese av Peter Manigault, Nord-Amerikas rikeste mann på slutten av 1700-tallet, en fetter av ektefellen, Benjamin Smith, var guvernør i North Carolina.

James Ladson eide en stor plantasje og hadde 142 slaver i 1788. Etterkommerne, herunder sønnen James H. Ladson, var også store plantasje- og slaveeiere i Charlestondistriktet på 1800-tallet.

Ladson, South Carolina utenfor Charleston er oppkalt etter familien. Hans bolig i sentrum av Charleston, bygd 1792, eksisterer fortsatt og har navnet James Ladson House. Boligen har adresse 31 Meeting Street og ligger langs Ladson Street som også er oppkalt etter familien.

Referanser
----------

1. ↑   Geni.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Biographical directory of the South Carolina Senate, 1776–1985, vol. 2, p. 881, University of South Carolina Press, 1986, ISBN 9780872494800
3. ↑  Maurie D. McInnis, The Politics of Taste in Antebellum Charleston, p. 14, UNC Press Books, 2015, ISBN 9781469625997

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Drekkedagsnatta** er navnet på en fest som avholdes i Kongsberg 22. desember hvert år. Festen stammer fra tida med gruvedrift på Sølvverket. 
Tradisjonen har røtter fra 1600-tallet da gruvearbeiderne gikk ned fra de nærliggende gruvene til selve byen i et fakkeltog, for å hente sine lønninger og forberede seg til jul.

I moderne tid fortsetter tradisjonen som en hyllest til Kongsbergs hardtarbeidende forfedre. 
Beboere og besøkende marsjerer fra landsbyen til åsene, med lommelykt i hånden, for å hedre gruvearbeidere som pleide å tilbringe sine lange vinterdager der, og de feires med en stor fest i skogen ved Perseløkka, som ligger langs den gamle veien mellom Funkelia og Kronene i Håvet.
Festen feires med bål, gitarspilling, trekkspill, uformell dans og drikking.

Drekkedagsnatta 2007 endte i tragedie da en 18-åring endte i koma etter å ha blitt slått ned.

Se også
-------

* Bitte lille julaften

Referanser
----------

1. ↑  VG 2007-12-24: 18-åring i koma
2. ↑  23-åringen kan bli løslatt. (2007)
3. ↑  Voldsoffer fra Modum får 5,9 millioner i erstatning i Drammens Tidende (2009)

Eksterne lenker
---------------

* Rolig Drekkedagsnatt på NRK (2005)
**Clarence Duncan Chamberlin** (født 11. november 1893 i Denison, Iowa,  død  30. oktober 1976 i Shelton, Connecticut) var en amerikansk flyger. Han var den første, sammen med en passasjeren Charles A. Levine, som fløy nonstop fra New York over Atlanterhavet til Tyskland.

Liv og virke
------------

Han startet atlanterhavsflyvningen 4. juni 1927  med en Bellanca W.B.2, «Miss Columbiai» 4. juni 1927 i New York, Roosevelt Field Long Island og landet 6. juni i Eislebenbei Halle (Saale), en strekning på 6 294 km i løpet av 43 timer. Så fløy han mot Berlin og måtte lande i Klinge bei Cottbus. Etter reparasjoner i Cottbus fortsatte han neste dag mot Berlin og landet 7. juni 1927 på Tempelhof i Berlin. Her ble han intervjuet av radioreporter Alfred Braun og fortalte om sine opplevelser. Et minne om dette finnes i gatenavnet, etter flyets navn, gaten Columbiadam.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 1031197559, besøkt 16. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 177758068[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Find a Grave, oppført som Clarence Duncan Chamberlin, Find a Grave 13709322, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6pk322r, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 19. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* 

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** National Aviation Hall of Fame
 |
Landbruksarbeider med tradisjonell *nón lá* plukker risskudd fra en åker i Kambodsja 2002.
Ulike typer stråhatter til salgs i Hainan i Kina 2010
**Konisk stråhatt**, på norsk kalt **kulihatt** (etter kuliene), **kinahatt**, **kjeglehatt**, **bambushatt**, **rishatt** og annet, er et enkelt, kjegleformet hodeplagg som blir båret av kvinner og menn i Øst- og Sørøst-Asia. I disse områdene har ulike varianter av stive stråhatter med mer eller mindre konisk fasong lange tradisjoner. De brukes i arbeid og fritid til beskyttelse mot sol og regn, omtrent som en liten paraply. Hattene er flettet av plantefibre, er gjerne formet som vide, flate kjegler og holdes på hodet ved hjelp av en hakereim av tekstil, for eksempel silke. Hattene kan også brukes som bæreredskap og som vifter når det er veldig varmt.

Nasjonale varianter og navn er blant annet ***nón lá*** i Vietnam, ***dǒulì*** i Kina og Taiwan, ***kasa*** (*sugegasa*, *jingasa*) i Japan, ***satgat*** i Korea, ***caping*** i Indonesia, ***salakot*** (*saklat*) i Filippinene, ***sabah*** i Malaysia og ***jaapi*** i Assam i India.

Kjegleformede stråhatter har for mange i Vesten blitt et ikonisk kjennetegn på folk i regionen, og hodeplagget er mange steder en populær turistsuvenir.

Se også
-------

* Stråhatt
* Sombrero

Referanser
----------

1. ↑  *Sør-Asia og det nære Østen : natur, folk og næringsveier* side 49
2. ↑  *Vi tar det vi har : formingsidéer for de yngste* (980) side 34
3. ↑  *Min store bok om alle ting* side 54

Eksterne lenker
---------------

* (en) Conical straw hats – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Hvordan flette en kulihatt i bast (søkbar bokkopi av *Bast*, 1958, side 24)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** NDL
 |
**Gjensidig selskap** er en offentlig selskaps-/organisasjonsform som ofte nyttes ved organisering av forsikringsselskap. Ved Brønnøysundregistrene er den offisielle forkortelsen for slike virksomheter *gjensidig forsikringsselskap* (GFS). Begrepet *assuranseforening* nyttes også om slike selskap. 

Selskapsformen innebærer at forsikringstagerne danner og eier selskapet, dets eventuelle aktiva og også deler den risikoen selskapet har påtatt seg. Dette innebærer altså at kunde- og eiergruppen er sammenfallende. 

Selskapsformen er utbredt også internasjonalt, spesielt innenfor skadeforsikringsbransjer som sjøforsikring og brannforsikring. De gjensidige selskapene har gjerne kontakt på tvers av landegrenser, noe som blant annet bidrar til internasjonal orientering og kunnskap om forhold innen global skadeforsikring og de utfordringer selskapene møter. Innen sjøforsikring er f.eks sjørøveri igjen blitt et problem i nyere tid.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Kongsvoll fjellhage, informasjonstavle Foto: Lars Rogstad 
**Kongsvoll fjellhage** er en åtte dekar stor fjellhage som ligger 890 moh. ved Kongsvold Fjeldstue på Dovre. Det er en naturhage med lokal flora og vegetasjon. Fjellhagen hørte organisatorisk inn under NTNU Vitenskapsmuseet til 2020.

Fjellhagen er den eneste botaniske fjellhagen i Skandinavia. I hagen finnes de fleste vanlige karplantene fra fjellet i Sør-Norge. I tillegg er det en del mindre vanlige planter og noen som særlig kjennetegner den rike floraen på Dovrefjell.

I alt er det ca. 300 arter av karplanter i hagen, i tillegg til mange moser og lavarter. De aller fleste plantene er kommet til naturlig, og informasjonsskilt settes opp der plantene vokser, også soppartene får skilt. Noen planter er også nyetablert i området. Bestyrer Prestø merker enkelte arter med rød kant på skiltene. Det gjelder planter som står på Norsk rødliste for arter over arter som er sårbare i norsk natur, for eksempel mogop og malurt.

Hagen viser planter som vokser i skyggefulle berg, fuktige søkk, på tørre rabber og knauser og ved bekker, og det er et nettverk av stier i området.

Fjellhagen ble opprettet i 1992 av Simen Bretten, som var styrer på Kongsvoll biologiske stasjon. Dette nyanlegget erstattet en tidligere fjellhage som ble opprettet i 1924 av botanikeren Thekla Resvoll. Denne fjellhagen lå ved Kongsvoll stasjon. Resvoll var en av de første norske kvinner i akademia, og i 1953 ble det reist et minnesmerke over henne ved jernbanestasjonen. Minnesmerket ble senere flyttet til den nyanlagte hagen.

Den tidligere fjellhagen ble drevet av Universitetet i Oslo fram til 1975, deretter av Universitetet i Trondheim, fra 1996 integrert i Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). NTNU sluttet i drifte både fjellhagen og Kongsvoll biologiske stasjon våren 2020.

Referanser
----------

1. 1 2  Kalseth (2012)
2. ↑  Fremstad (2008)

Litteratur
----------

* Fremstad, Eli (2008). *Kongsvoll fjellhage*. NTNU Vitenskapsmuseet.  [foldet brosjyre]
* Kalseth, Randi G. (14. juli 2012). «Den frodigste fjellhagen». *Opdalingen*: 12–13.

Eksterne lenker
---------------

* Botaniske verdier i Dovrefjell-området .
* Kulturlandskapet på Kongsvoll.
* Artsliste for Kongsvoll fjellhage 2005-2011.

| * v
* d
* r
Dovrefjell |
| --- |
| Dovre kommune **·** Dombås **·** Drivstua Fjeldstue **·** Drivstua stasjon **·** Fokstua **·** Hjerkinn **·** Hjerkinn fjellstue **·** Hjerkinn skytefelt **·** Hjerkinn stasjon **·** Kongsvold Fjeldstue **·** Kongsvoll stasjon **·** Kongsvoll fjellhage **·** Viewpoint Snøhetta **·** Dovre nasjonalpark **·** Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark **·** Rondane nasjonalpark **·** Fokstumyra naturreservat **·** Fokstugu landskapsvernområde **·** Veslehjerkinntjønnin naturreservat  **·** Hjerkinn/Kongsvoll/Drivdalen landskapsvernområde **·** Vesle Hjerkinn landskapsvernområde **·** Snøhetta **·** Rondslottet **·** Vårstigen **·** Pilegrimsleia over Dovrefjell **·** Eysteinkyrkja **·** Moskusfe  **·** Enige og tro inntil Dovre faller  **·** Dovrebanen **·** Dovregubben  **·** Dovregubben  *(lokomotiv)*  |
**Drektighetsforgiftning** eller **ovine pregnancy toxaemia** er en sykdom som kan ramme sauer. Årsaksforholdet er det samme som for ketoacidose hos mennesker, og kan også ramme storfe etter kalving.

Forekomst
---------

Drektighetsforgiftning oppstår i de siste to måneder av drektighetstiden, og er vanligst hos søyer med flere fostre.

Symptom
-------

Diagnosen er vanskelig å stille. Normal kroppstemperatur, manglende matlyst. Mage/tarm-funksjoner stopper opp. Søyen vil ikke flytte seg og har et «sløvt» uttrykk. Hodet blir holdt i en unaturlig stilling, ofte til en side og enten svært høyt eller svært lavt. Eventuelle bevegelser er stabbende, og søyen kan synes blind. Den reagerer lite på mennesker og dyr. Noen har skjelving i lepper, nesebor og ører. Etterhvert blir dyrene liggende og dør etter 1 til 6 dager.

Årsak
-----

Ved lavt energiopptak kan stoffskiftet komme i ulage. I siste del av drektighetsperioden trenger søyen jevn god fôring. Hvis ikke, må søyen tære på egne sukkerreserver. Disse tar snart slutt og blodsukkeret synker. Fettet er da neste energikilde. Dette brytes ned i leveren i en prosess kalt ketose og produksjonen av giftige ketonlegemer øker da over det normale. Dette leder til ketoacidose der blodets pH synker. Sammen med lavt blodsukker leder dette til symptomene.

Forhold som kan gi lavt energiopptak:

* Man vet ikke at søyen har flere foster og fôrer søyen for lite
* Underfôring på grunn av svikt i kraftfôrleveranse eller dårlige forhold for sauer som går ute om vinteren.
* Nedsatt mage/tarm-funksjon, andre sauesykdommer eller at fostrene tar opp så mye plass i buken at søyen ikke har plass til fôret.

Hos storfe kan ketoacidose slå til i det første ukene etter kalving. Her er de det store energibehovet ved melkeproduksjon som gjør utslaget. Hos storfe kan sykdommen gjenkjennes på en aceton-aktig lukt i ånden, melk og urin.

Behandling
----------

Det finnes ingen effektiv medisin, det beste er om søyen blir kvitt fosteret. Dette kan framprovoseres med store mengder dexamethason (20 ml Vorenvet) eller ved keisersnitt. Glukose rett i blodet kan hjelpe, samt Ewolyt.

Forebygging
-----------

Rikelig med fôr og vann.

Referanser
----------

1. ↑  C.A.H.L Ketosis «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 18. november 2007. Besøkt 1. januar 2008.

Litteratur
----------

* Arne Maurtvedt (redaktør), Saueboka, 1989 Landbruksforlaget. ISBN 82-529-1219-2
* D.W. Pethick, D.B. Lindsay, 'Metabolism of ketone bodies in pregnant sheep', Br. J. Nutr. (1982). 48, 549-563
**Dred Scott** (født 1795, død 17. september 1858) var en afroamerikansk slave, som ble kjent gjennom den rettsprosess han anla for sin families rettigheter.

Liv og virke
------------

Scott ble i 1834 tatt med av sin eier Peter Blow fra slavestaten Missouri til fristaten Minnesota, hvor han giftet seg fikk to barn, og siden fulgte med sin eier tilbake til Missouri. Senere startet han en rettsprosess hvor han gjorde krav på at han og hans familie var frie borgere, da de hadde en lengre tid hadde vært bosatt i en fristat, og barna var født der. Saken ble dømt forskjellige i de forskjellige rettsinstanser. USAs Høyesterett avgjorde den i 1856 til Scotts disfavør. Dred Scott v. Sandford berørte flere viktige prinsipper i USA, blant annet Missouri-kompromissets forfatningsforhold. Den vekket enorm oppmerksomhet og var et av spørsmålene i 1850-tallets agitasjon som førte fram til den amerikanske borgerkrigen.

Dred Harriet Scotts restaurerte stue på Fort Snelling

Avslutning
----------

Da saken var avsluttet ble Scott ført tilbake til sin opprinnelige slaveeierfamilie, Blow. Familien gav ham friheten, men han døde et halvt år senere i 1858. 

Dred Scott ble begravet på Calvary Cemetery i St. Louis.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 29. mars 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Dred-Scott, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* *Svensk uppslagsbok* Malmö 1931.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
***Daily Afghanistan*** er den første uavhengige engelskspråklige avisen i Afghanistan. Den dekker nasjonale og internasjonale nyheter, og har et opplag på rundt 4800. Den blir utgitt av Afghanistan Group of Newspapers, en uavhengig mediagruppe som også utgir **Daily Outlook Afghanistan**. Avisen er den største avisen i Dari/Pashto i Afghanistan.

Media i Afghanistan
-------------------

Media er et noenlunde nytt fenomen i landet som før ble styrt av Taliban. På grunn av analfabetisme og dårlig lesekultur i landet er skriftmedia begrenset til urbane områder. Radio er den eneste mediakilden for hovedandelen av landets befolkning som bor utenfor de mer tettbygde strøkene.

Sirkulasjon
-----------

Daily Afghanistan går stort sett ut til ambassader, ikke-statlige organisasjoner, De forente nasjoner, offentlige områder, utdannelsesinstitusjoner og andre organisasjoner. Både Daily Afghanistan og Daily Outlook Afghanistan gis ut i 32 av 34 provinser. Et begrenset antall kopier utgis også i Pakistan og Dubai. Avisen ble grunnlagt den 26. februar 2004 av Dr. Hussain Ali Yasa.

Fri og uavhengig media
----------------------

I Afghanistan er skrevet media vanligvis politisk. Mange av dagsavisene er tilknyttet til et av de lokale partiene. Regjeringen gir ut seks aviser. Daily Afghanistan er den eneste uavhengige avisen som gis ut på engelsk, og den får ingen støtte fra regjeringen, eller reklameplass. På grunn av den store sirkulasjonen på landsbasis får avisen mye av sin støtte gjennom reklamekampanjer for bedrifter.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside for Daily Afghanistan (Dari)
* Hjemmeside for The Daily Outlook Afghanistan
Snittmodell av en dreiemomentomformer fra ZF
Snittmodell av en dreiemomentomformer
En **dreiemomentomformer**, noen ganger bare kalt **momentomformer**, er en væske-kobling som overfører roterende kraft fra en drivmotor til en roterende drevet last. De er for eksempel utbredt i kraftoverføringen på biler med forbrenningsmotor og automatisk girkasse. Omformeren er vanligvis plassert mellom motorens fleksplate og girkassen, som er tilsvarende plassering til den mekaniske clutchen i en manuell girkasse.

Hovedkarakteristikken til en dreiemomentomformer er dens evne til å øke dreiemomentet når rotasjonshastigheten på utgangen er så lav at væsken som kommer fra turbinens buede skovler kan avbøyes fra statoren mens den er låst mot en enveisclutch. På denne måten fungerer dreiemomentomformeren som et reduksjonsgir. Dette er en funksjon utover en enkel væskekobling som kan matche rotasjonshastigheter, men som ikke multipliserer dreiemomentet og dermed reduserer effekten.

Hydrauliske systemer
--------------------

Den vanligste formen for dreiemomentomformere i automatgir på biler er den hydrokinetiske enheten beskrevet i denne artikkelen. Det finnes også hydrostatiske systemer som er mye brukt i små maskiner som kompakte gravemaskiner.

Mekaniske systemer
------------------

Det finnes også mekaniske design for trinnløse girsystem, og disse har også muligheten til å øke dreiemomentet. Disse inkluderer pendelbaserte Constantinesco-dreiemomentomformere, Lambert friksjonsgir og kilereimvariator med ekspanderende reimskiver og beltedrift.

Se også
-------

* Clutch
* Servostyring

Referanser
----------

1. ↑  Fallet, Truls (31. juli 2020). «momentomformer». *Store norske leksikon*. Besøkt 19. juli 2022.
**Fredrik Heggland** (født 9. november 1995) er en norsk fotballspiller som fra 31. desember 2017 er klubbløs.

Fredrik Heggland kom fra Os Turn Fotball til Branns utviklingsavdeling i november 2012. Da hadde stopper-talentet allerede rukket å spille 19 kamper for A-laget til Os.

2013
----

I løpet av 2013 etablerte Heggland seg på Brann 2, samtidig som han også spilte NM-kamper for juniorlaget. Han noterte seg for 20 kamper i 2.divisjon for Brann 2.

2014
----

Nok en god sesong i 2.divisjon for Heggland ble også kronet med NM-gull med 3-2 seier over Lillestrøm sammen med Emil Hansson, Fredrik Pallesen Knudsen og resten av juniorlaget. I september skrev Fredrik under en tre-års proffkontrakt som strekker seg ut 2017-sesongen.

2015
----

Heggland debuterte for A-laget borte mot Hønefoss 12. mai i en kamp som endte 0-0. Knappe fire uker senere pådrar han seg en kneskade i kampen borte mot Åsane, noe som gjorde at han ikke var aktuell for spill i resten av sesongen. Endte dermed opp med kun to kamper for A-laget i 2015.

Eksterne lenker
---------------

* «Fredrik Hegglands», profil på Branns hjemmeside.
* «Fredrik Hegglands», profil på NFFs hjemmeside.