recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**«Liti Kjersti og Bergekongen»** er en folkevise fra Telemark. Den blir klassifisert som middelalderballade i undergruppen naturmytisk ballade fordi den forteller om møte med et overnaturlig vesen. I TSB katalogen har den typenummer A 54. Visa finnes også i Danmark, Sverige og på Færøyene. En skotsk ballade ligger tett opp til denne (Hind Etin, Child nr. 41).

Visa forteller om Liti Kjersti (navnet kan variere) som har barn med Bergekongen. Da mor hennes oppdager det, kommer Bergekongen for å hente henne. Der får hun en glemselsdrikk (villarkorn) som gjør at hun glemmer menneskeverdenen.

Denne balladen er en av de visene som klart viser problemene med typologisering av muntlig tradisjon. Visa «Veneliti og Bergekongen» forteller den samme historien og blir også typologisert som A 54. Visa «Liti Kjersti narrar Bergekongen» er egentlig også en versjon av samme vise, men har fått sitt eget typenummer A 58. Forskjellen kommer i de siste strofene. I denne visa lurer hun Bergekongen og rømmer hjem til mor. En annen versjon har også fått eget typenummer. I «Jomfrua spiller harpe» er ikke kjæresten hennes et overnaturlig vesen, men en menneskelig konge. Dermed blir visa også plassert blant ridderballadene og har fått typenummer D 115.
I norsk tradisjon er visa om «Margit Hjukse» en egen vise, men siden den ligger tett opp til den svenske versjonen av A 54, blir den typologisert sammen med «Liti Kjersti og Bergekongen».

«Liti Kjersti og Bergekongen» er en av de norske balladene som er blitt dokumentert i flest varianter. Det betyr at den har vært svært populær. Det er også registrert en rekke melodier til visa, men den som oftest blir trykt i sangbøker er en melodi Olea Crøger skrev opp etter Tomine Finkenhagen til ei tekst av Tor Brynjulf og fluga (TSB F 67). Det må være Lindeman som har lånt denne melodien til Liti Kjersti på grunn av sammenfallende refreng.

I 1903 utga Hulda Garborg et skuespill bygget på folkevisa, kalt "Liti Kersti". Senere satte komponist Arne Eggen toner til teksten.

Innspillinger
-------------

Anne Marit Jacobsen sang den på *Norske Ballader: 30 ballader – 0m drap og elskov, skjemt og lengsel blant riddere, jomfruer, kjemper og dyr*. Grappa 2009, HCD 7239, ISBN7033662072392.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Auklend overgangsbolig i Stavanger  Foto: Jarle Vines (2010) 
Turman Halfway House, en overgangsbolig i Austin i Texas
**Overgangsbolig** er et tilbud og et ledd i den gradvise tilbakeføringen til samfunnet for innsatte i fengsel, med faglig kompetanse som særlig ivaretar behovet for bo-, arbeids- og sosialtrening. Innsatte kan overføres fra fengsel med høyt eller lavere sikkerhetsnivå til overgangsbolig når en del av straffen er gjennomført. 

En innsatt kan søke om overgangsbolig på slutten av soningen. For å få mulighet til dette må den innsatte ha skoleplass eller jobb (gjerne gjennom arbeidstreningstiltak). Beboeren må som regel komme hjem etter jobb eller studier, blir testet for rusmiddelbruk, og har plikter i forhold til fellesskapet.

Eksterne lenker
---------------

* Overgangsbolig Arkivert 11. januar 2016 hos Wayback Machine. Kriminalomsorgen
* Type fengsel og sikkerhetsnivå Kriminalomsorgen

#### Overgangsboliger i Norge

* Arupsgate overgangsbolig Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Auklend overgangsbolig Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Bodø overgangsbolig Arkivert 22. februar 2016 hos Wayback Machine.
* Drammen overgangsbolig Arkivert 18. desember 2017 hos Wayback Machine.
* Halden overgangsbolig
* Lyderhorn overgangsbolig Arkivert 22. februar 2016 hos Wayback Machine.
* Sandaker overgangsbolig Arkivert 22. februar 2016 hos Wayback Machine.
* Solholmen overgangsbolig Arkivert 22. februar 2016 hos Wayback Machine.
**Peter Almqvist** (født 17. juli 1957 i Lund, død 6. april 2015) var en svensk gitarist og jazzmusiker. Han var blant annet kjent fra duoen Guitars Unlimited med Ulf Wakenius. Duoen ble dannet i 1980 og ble særlig kjent etter å ha vært pausenummeret i Eurovision Song Contest 1985.

Hans egen *Peter Almqvist Trio,* dannet i 1988, besto av Yasuhito Mori på bass og Raymond Karlsson på trommer. Gruppa turnerte blant annet med Art Farmer og ga ut albumene *Dig, myself and I* (Storyville, 1995) og *Peter Almqvist Trio med Horace Parlan* (Storyville, 1997).

Soloplaten *My Sound, solos and duets* utkom i 2000 (Storyville). Almqvist døde påsken 2015 etter lengre tids sykdom.

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.svenskagravar.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Peter Almqvist Trio»[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   «Musikern Peter Almqvist ur tiden», publisert i Göteborgs-Posten, utgitt 7. april 2015[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Peter Almqvist 1957–2015». *fuzz.se* **(svensk)**. Besøkt 7. august 2017.
5. ↑  Nygren, Berit (7. april 2015). «Jazzgitarristen Peter Almqvist död - Kulturnytt». Sveriges Radio. Besøkt 7. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

* peteralmqvist.se

  

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Thorbjörn Fälldins tredje regjering** var Sveriges regjering mellom 22. mai 1981 og 8. oktober 1982. Regjeringssjef (statsminister) var Thorbjörn Fälldin.

Statsråder
----------

### Statsminister

* Thorbjörn Fälldin

### Justitieminister

* Carl Axel Petri

### Utrikes- och biståndsminister

* Ola Ullsten

### Försvarsminister

* Torsten Gustafsson

### Socialminister

* Karin Söder

### Sjukvårdsminister

* Karin Ahrland

### Kommunikationsminister

* Claes Elmstedt

### Budgetminister

* Rolf Wirtén

### Personal- och löneminister

* Olof Johansson

### Ekonomiminister

* Rolf Wirtén

### Utbildningsminister

* Jan-Erik Wikström

### Skol- och ungdomsminister

* Ulla Tillander

### Jordbruksminister

* Anders Dahlgren
* Olof Johansson

### Handelsminister

* Björn Molin

### Arbetsmarknads- och energiminister

* Ingemar Eliasson

### Invandrar- och jämställdhetsminister

* Karin Andersson

### Bostadsminister

* Birgit Friggebo

### Industriminister

* Nils G. Åsling

### Kommun- och kyrkominister

* Karl Boo

Litteratur
----------

* Stig Hadenius, *Modern svensk politisk historia*, Stockholm: Hjalmarsson & Högberg, 2003
**Sven Anton Holmsen** (født 20. september 1934 i Oslo, død 27. desember 2001) var en norsk veiingeniør, bistandsarbeider og direktør i Direktoratet for utviklingssamarbeid (Norad) som også var ambassadør.

Han studerte til bygningsingeniør i 1958 ved Eidgenössische Technische Hochschule Zürich i Sveits, før befalsskole på Hvalsmoen ved Hønefoss. Derpå var han geotekniker i *Elektro-Wat* i Zürich, leder for geotekniske avdeling i firmaet *Alf Knoph* i Oslo, før han var sersjant i Ingeniørvåpenet. Etter en tid som vegingeniør i firmaet *Chr. Ostenfeldt & Jønson* i Ghana var han ett år fra 1962 til 1963 i *Elektro-Watt* i Zürich.

Han jobbet fra 1963 som prosjektleder for vei- og trafikkavdeling i Norconsult, et ingeniørfirma i Oslo. Der endte han som daglig driftsleder innen planlegging av samferdsel og fra 1974 til 1976 som direktør. Han var også ved Akershus vegkontor. Senere ble han tilsatt i Vegdirektoratet der han ble sjef for planavdelingen, før han ble tilsatt i Norad, siden 1986 som assisterende direktør. Fra 1995 til 1998 var han ambassadør ved Norges ambassade i Addis Abeba i Etiopia, med sideakkreditering til nabolandet Eritrea og til Djibouti og Somalia. Fra 1998 var han spesialrådgiver for UD en tid. Han døde i 2001.

På lokalplan i Aurskog var han med på fotballaget, han var formann i Senterpartiet fra 1975 til 1977, en tid medlem av kommunestyret i Aurskog-Høland og diverse kommunale råd og styrer. Nasjonalt var han formann i president i Norske Sivilingeniørers Forening (i dag *Tekna*) fra 1986 til 1990. Fra 1984 til 1986 hadde han vært i styret for Ingeniørforlaget.

Referanser
----------

1. 1 2   www.strindahistorielag.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *60 år* i Aftenposten den 20. september 1994.
3. ↑  *Sven Anton Holmsen 60 år* fra NTB tekst den 2. september 1994.
4. ↑  Gunnar Berg, *Sven A. Holmsen*, nekrolog i Aftenposten den 18. januar 2002.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda
 |
**Werner Teske** (født 24. april 1942 i Berlin, død 26. juni 1981 i Leipzig) var en tysk kaptein i Stasi. Han ble funnet skyldig i «planlagt forræderi» og henrettet i 1981. Teske var den siste personen som ble henrettet i DDR og den siste i Tyskland i det hele tatt. Seks år senere avskaffet østtyske myndigheter dødsstraffen.

Teske ble født i Berlin og ble rekruttert av Stasi som student. Han tok doktorgrad i økonomi og ble siden avsvarlig for økonomisk spionasje for Hauptverwaltung Aufklärung i andre land. Teske vurderte etterhvert å hoppe av og flykte til Vest-Tyskland; han samlet og gjemte tjenstlige dokumenter som han ville ta med. Da Stasi-offiseren Werner Stiller hoppet av til Vest-Tyskland i 1979, ble sikkerhetstiltakene skjerpet. Også Teske ble kontrollert. I denne sammenheng ble det oppdaget at Teske hadde underslått 20000 DM og 21000 DDR-mark. Han ble arrestert og avhørt. I avhørene tilsto han flyktplanen og gjemmestedet til dokumentene. Siden ble han dømt av en østtysk domstol, og til tross for at ikke noe informasjon var blitt gitt vekk, ble han dømt til døden.

I 1993, etter murens fall, ble to av de tre juristene som hadde vært involvert i å dømme Teske til døden, dømt for *fortregning av rettferdighet*.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Jerome E. Steever** (født 7. januar 1880 Wisconsin, død 5. januar 1957 i San Diego i California) var en amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.

Steever vant en olympisk sølvmedalje i vannpolo under OL 1904 i St. Louis. Han var med på det amerikanske vannpololaget *Chicago Athletic Association* som tapte finalen til *New York Athletic Club*. Det var kun tre lag, alle amerikanske som deltok i vannpoloturnering. *New York Athletic Club* som vant vannpoloturneringen, vant «semifinalen» mot *Missouri Athletic Club* med 5-0 og siden finalen mot *Chicago Athletic Association* med 6-0. Det ble kun spilt to kamper i turneringen.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1904 USAs flagg St. Louis - Sølv i vannpolo USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jerome Steever – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jerome Steever – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jerome Steever – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Stokastisitet** (fra gresk  gresk στόχος [*stochos*] = «gjetning») og fra gammelgresk στοχαστικὴ τέχνη [*stochastikē technē*], latinsk *ars conjectandi* = «gjettekunst») er den egenskap et system (eller en prosess eller en modell) har hvis dets nøyaktige tilstander på senere tidspunkt er uforutsigbare.
En hendelse betegnes som **stokastisk** hvis den inntreffer med en kjent eller estimerbar hyppighet eller sannsynlighet, men uten at man kan forutsi *når* den inntreffer.
Statistisk sagt har stokastiske prosesser en sannsynlighetsfordeling.

Et eksempel er radioaktiv desintegrasjon:
Alle radioaktive stoffer har en karakteristisk halveringstid, som beskriver etter hvor lang tid halvparten av atomene har blitt desintegrert.
Denne halveringstiden, og dermed den gjennomsnittlige «levetiden» for et atom, kan bestemmes veldig nøyaktig og er unik for hvert isotop.
Likevel er det umulig å forutsi når et gitt atom henfaller, eller hvilket atom som vil være det neste til å henfalle.

En stokastisk prosess er altså ikke «tilfeldig» i den forstand at «alt kan skje».
I så fall hadde det nemlig vært umulig å bestemme halveringstiden til et isotop.

Prosesser som ikke er stokastiske, kalles deterministiske.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Stokkalandsvatnet** (lokalt kalt «Stokki») ligger i Stokkaland, Sørbø og Lunde i Sandnes kommune. Utløpet til Storåna vest i innsjøen ligger på Ganddal. Vannet har et rikt fugleliv, og er en viktig rasteplass for trekkfugler. Området hvor Høylandsåna renner inn i vannet, er vernet som naturreservat. Fuglelivet ble fredet i 1996. Ved utløpsosen står det en statue av Harald Herredsvela, som var en forkjemper for å få vernet fuglelivet.

Rundt vannet går en tursti med forbindelse til Gandsparkene. Deler av turen går langs Ålgårdsbanen, som kom i drift i 1924. Det siste ordinære godstoget gikk i 1988. Det er badeplasser flere steder rundt vannet. Bydelslunden som ligger ved turstien nordøst for vannet ble plantet 8. mai 2010 og har et eiketre for hver bydel i Sandnes og et for hele kommunen.

Miljøtilstanden i vannet klassifiseres som moderat, og det er i perioder lite oksygen i dypere lag av innsjøen. Det er en rik fauna av virvelløse dyr. Firetornet istidskreps (*Pallaseopsis quadrispinosa*) har her sin eneste forekomst på Vestlandet. Krepsdyrene *Mysis salemaai* og *Proasellus coxalis* er ikke funnet andre steder i Norge.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 28. mai 2015
2. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase – Dybdekart.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 28. mai 2015
3. ↑  (no) Stokkalandsvatnet i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
4. ↑  I. Spikkeland, B. Kinsten og G. Kjellberg (2012). *Istidskreps på Jæren*. Ørje: Østfoldmuseene. Arkivert fra originalen 13. september 2018. Besøkt 13. mai 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Norges vassdrags- og energidirektorat, dybdekart
Antall mennesker uten tilgang til rent brensel til matlaging i 2016
En **rentbrennende vedovn** er en ovn med redusert mengde giftige gasser. Begrepet refererer til vedovner for oppvarming, men det er også brukt til matlaging. Studier i rentbrennende ovner har vist at de reduserer utslippene av farlige partikler og karbonmonoksid betydelig, bruker mindre ved enn gamle ovner, og fører til mindre brannskader. Imidlertid kan utslippene de produserer fortsatt være mye større enn de trygge grenseverdiene, og de ser ikke ut til å være effektive i å redusere sykdommer som lungebetennelse forårsaket av forurenset luft, noe som kan ha mange kilder.

Teknikk
-------

CB-teknikk (engelsk:Clean Burning) Luften går gjennom et spesialutviklet kanalsystem som gjør at gassene som frigis under forbrenningsprosessen, forbrennes optimalt. Denne forvarmede luften
ledes inn i brennkammeret via små hull i brennkammerets bakplate. Luftmengden styres av forbrenningshastigheten og skal derfor ikke reguleres.

Bruk
----

Slike ovner er ofte brukt for oppvarming, selv om de kan også brukes til matlaging. De har vært foreslått for introduksjon til utviklingsland for å forbedre luftkvaliteten.

Utvikling
---------

En forskningsmessig oppsummering av utviklingen av slike ovner ble utgitt i 1982 av Flow Forskning Inc. Ovner som ble introdusert på 1980-tallet brenner pellets snarere enn ved.

Drift
-----

En vanlig ovn i 1984 slapp ut 20 gram partikler per kilo ved. Forskning utført av Environmental Protection Agency (USA) (EPA), rapportert i 1986, viste at sykdommer som astma, bronkitt og emfysem kan bli forverret ved bruk av vedovner i tettbebyggelse, selv om de er rentbrennende.

Referanser
----------

1. ↑  Victoria Gill (7. desember 2016). «Do smoke-free stoves really save lives?». *BBC News*. Besøkt 7. desember 2016.
2. ↑  Engineering development of a clean burning residential wood stove, 1 April 1982
3. ↑  Greg Pahl (1. september 2003). *Natural Home Heating: The Complete Guide to Renewable Energy Options*. Chelsea Green Publishing. s. 103–104. ISBN 978-1-60358-156-1. Besøkt 22. februar 2013.
4. ↑  Bonnier Corporation (oktober 1976). *Popular Science*. Bonnier Corporation. s. 104–107. ISSN 0161-7370.
5. ↑  *Unep Year Book 2011: Emerging Issues in Our Global Environment*. UNEP/Earthprint. 2011. s. 8. ISBN 978-92-807-3101-9.
6. ↑  Kiplinger Washington Editors, Inc. (desember 1986). *Kiplinger's Personal Finance*. Kiplinger Washington Editors, Inc. s. 18. ISSN 1528-9729.
7. ↑  Pokhrel, Amod K; Smith,Kirk R; Khalakdina, Asheena; Deuja, Amar; Bates, Michael N (juni 2005). «Case–control study of indoor cooking smoke exposure and cataract in Nepal and India». *International Journal of Epidemiology*. 34 (3): 702–708. PMID 15737974. doi:10.1093/ije/dyi015.
8. ↑  Bonnier Corporation (desember 1984). *Popular Science*. Bonnier Corporation. s. 90–92. ISSN 0161-7370. Besøkt 22. februar 2013.
9. ↑  Kiplinger Washington Editors, Inc. (desember 1986). *Kiplinger's Personal Finance*. Kiplinger Washington Editors, Inc. s. 18. ISSN 1528-9729.
Per A. Borglund (født 30. juni 1961 på Gjøvik) er redaktør i matmagasinet *Mat fra Norge*.[]

Borglund har jobbet tolv år i VG, har vært ansvarlig redaktør i Hjemmet Mortensen,[*klargjør*] redaktør i Scandinavia Online, sjefredaktør og administrerende direktør i gratisavisen Avis 1 og daglig leder/forlagsredaktør i Aftenposten forlag.[*klargjør*]

Han har skrevet boken *100 år med kokebøker. Mat, mennesker og historie* og vært matskribent i *A-magasinet*. 

Per A. Borglund er innehaver av Norges største samling av kokebøker, med over 10 000 titler i 2018.[*ikke i angitt kilde*]

Referanser
----------

1. ↑  Har 5100 kokebøker hjemme - *Verdens Gang* 15. oktober 2007.
2. ↑  «(+) Per Borglund: En ekte ølhund og matmons fra Bøverbru». *www.oa.no* **(norsk)**. 13. oktober 2017. Besøkt 9. oktober 2018.

Eksterne lenker
---------------

* 100 år med kokebøker ISBN 9788299743518

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** KulturNav
 |
**Per Armand Thorbjørnsen** (født 3. juli 1952 i Bergen) er en norsk politiker som representerer Venstre. Han var gruppeleder for Stavanger Venstres bystyregruppe 1991–2019. Han var medlem av formannskapet 1991–2019 og kommunalutvalget 1995–2019.

Thorbjørnsen var leder for kommunalstyret for miljø og utbygging 2015–2019. Han var nestleder av kommunalstyret for levekår 2011–2015. 

Han er en sterk tilhenger av kollektivtransport, og han har engasjert seg sterkt i debatten om Stavangers utfordringer innen en rekke områder, blant annet helse, kollektivsatsing og bymiljø.[]

Han var i 13 år, fra 1982 til 1995, med i ledelsen av Rogaland A Senter. I 1995 ble han daglig leder for stiftelsen Psykiatrisk Opplysning. Han var med å bygge organisasjonen til å bli et sterkt talerør for psykisk helse.[] I 14 år var han organisatorisk leder for Schizofrenidagene som har vokst til å bli den største konferanse i Norden innen sitt fagområde.

Under landsmøte til Venstre i 2012 var hovedtema for møtet velferdspolitikk. Grunndokumentet med forslag til ny politikk var lagt fram av et utvalg ledet av Thorbjørnsen.

Referanser
----------

1. ↑  «Per A. Thorbjørnsen forlater politikken». *Stavanger Aftenblad* **(norsk)**. Besøkt 12. juni 2022.
2. ↑  «Thorbjørnsen blir sjef for bymiljøet». *Stavanger Aftenblad* **(norsk)**. Besøkt 12. juni 2022.
3. ↑  Pressekonferanse før Venstres landsmøte 2012

Kilder
------

* Rosenkilden om Per A. Thorbjørnsen
* Venstre om Per A. Thorbjørnsen
**Yoshihide Ohta** (født 14. januar 1933 i Ōmachi, Nagano, Japan, død 6. mars 2021 i Oslo) var en japansk-født norsk geolog og kartograf. 

Ohta var utdannet cand.scient. i geologi fra Hokkaidō universitet, Japan (1957) og hadde doktorgrad ved samme universitet (1962). For dette arbeidet ble han tildelt Prins Chichibus vitenskapspris. 

I midten av 1960-årene var han stipendiat ved Universitetet i Oslo i to år. Etter noen år i Japan kom han tilbake til Norge i 1972 og ble tilsatt som geolog ved Norsk Polarinstitutt. Ohta deltok på flere polarekspedisjoner (seks ganger til Antarktis og 30 ganger til Arktis). Ohta har publisert fire bøker og over 200 forskningsartikler og har oversatt Fridtjof Nansens *Fram over Polhavet. Den norske polarfærd 1893-1896* til japansk.

Ohta malte også akvareller og oljemalerier og hadde flere separatutstillinger. 

På vegne av  UD holdt han *Fridtjof Nansen Memorial Lecture* i Japan i 1994. I 2009 ble han hedret med gullmedalje av *Geological Society of Japan*. I 2015 ble han tildelt Japans ambassadørs utmerkelse.

Priser
------

* Prins Chichibu-prisen for boken *Geology of Nepal Himalayas* (1973)
* Gullmedalje fra The Geological Society of Japan (2009)

Referanser
----------

1. 1 2 3   eavis.aftenposten.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Ærespris til nestor innen polarforskning». *Norsk Polarinstitutt*. Besøkt 6. januar 2017.
3. ↑  Olav Orheim, Winfried Dallmann, Fridtjof Mehlum og Synnøve Elvevold: *Yoshihide Ohta 1933-2021* - Minneord i Aftenposten 29. mars 2021
4. ↑  «Japans ambassadørs utmerkelse til dr. Yoshihide Ohta : Japans ambassade i Norge». *www.no.emb-japan.go.jp*. Besøkt 6. januar 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Vannet i Tysso rant tidligere gjennom Tyssedal kraftanlegg (Tysso I), som nå er fredet.
**Tysso** er ei elv i Ullensvang kommune i Vestland. Den har utspring på de vestlige delene av Hardangervidda og renner mot vest via Ringedalsvatnet og munner ut i Sørfjorden ved Tyssedal. Den har en total lengde på 33,2 km og et nedbørfelt på 389,27 km². Den naturlige middelvannføringen ved munningen er 29,0 m³/s.

Elva er sterkt utbygd til kraftproduksjon. I 1908 ble Tyssedal kraftanlegg (Tysso I) åpnet, og det er senere bygget i alt åtte kraftanlegg i vassdraget, hvorav de største er Oksla og Tysso II. Det sistnevnte kraftverket medførte blant annet at to av Norges høyeste og mest kjente fossefall, Ringedalsfossen og Tyssestrengene, ble tørrlagt.

Det gamle kraftanlegget Tysso I er nå fredet, og inngår som en del av Kraftmuseet (Norsk Vasskraft- og Industristadmuseum).

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Nedbørfelt til hav.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 12. juli 2017

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon
 |
Casa Bartolini i Savignano
**Savignano di Prato** er en liten historisk landsby i de italienske Appenninene, nå en del av kommunen Vaiano i provinsen Prato i regionen Toscana.

Landsbyen er mest kjent for *la chiesa dei Santi Andrea e Donato* (kirken viet helgenene Andrea og Donato), en kalksteinsbygning som stammer fra det trettende århundre, *Villa Buonamici* med en bemerkelsesverdig fasade og hage, som er i privat eie og tidligere tilhørte familien Buonamici fra Prato, og, foran villaen, det rustikke *Casa Bartolini*, fødestedet til billedhuggeren Lorenzo Bartolini.

Bilder
------

* Villa BuonamiciVilla Buonamici
* Villa BuonamiciVilla Buonamici
* Casa BartoliniCasa Bartolini
* Santi Andrea e DonatoSanti Andrea e Donato
* Santi Andrea e DonatoSanti Andrea e Donato
* SavignanoSavignano
* SavignanoSavignano
* En bit av den gamle Via Romana (Savignano–Fabio)En bit av den gamle *Via Romana* (Savignano–Fabio)
* En annen bit av den gamle romerske veien (Savignano–Fabio)En annen bit av den gamle romerske veien (Savignano–Fabio)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Savignano (Vaiano) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Kommuner i Provinsen Prato |
| --- |
| 
* Cantagallo
* Carmignano
* Montemurlo
* Poggio a Caiano
* Prato
* Vaiano
* Vernio

 |
**«Save Your Heart for Me»** er en amerikansk sang, skrevet av Gary Geld og Peter Udell.

Den ble skrevet til Brian Hyland. Han spilte den inn som B-siden til «I'm Afraid to go Home» og ble utgitt på singlen ABC-Paramount 45-10432 i mai 1963. Arrangør var Gary Geld. Produsenter var Geld & Udell.

«Save Your Heart for Me» ble senere utgitt på Hylands greatest hits-album (1994).

Den er mest kjent i en versjon som ble spilt inn av Gary Lewis and the Playboys og forekommer på bandets album *A Session with Gary Lewis and the Playboys* (1965).

«Save Your Heart for Me» ble i juni 1965 utgitt på singlen Liberty 55809. Arrangør var Leon Russell. Produsent var Snuff Garrett.

Lewis krediterte platens suksess både til produsent Snuff Garrett og til sangens korte lengde. Ettersom den varte i mindre enn to minutter har Lewis hevdet at: «»(I)t was played everywhere. Deejays loved it«» («Den ble spilt overalt. Disc jockeyene elsket den»).

I forbindelse med Septimus-jubileet sommeren 2011 ble det lansert en engelskspråklig versjon.

Listeplasseringer
-----------------

Den lå som best på en andreplass på Billboard Hot 100-listen i uken til 21. august 1965.

«Save Your Heart for Me» ble forhindret fra å nå førsteplassen av Sonny & Chers hit «I Got You Babe».

Den lå øverst på Billboard Easy Listening-listen i tre uker i august samme år.

Norsk versjon
-------------

Yngvar Numme og Kolbjørn Hagen har skrevet norske tekster. Nummes norske tittel er «Elske lite grann». Hagens versjon heter «Vakre Vål'enga».

Innspillinger
-------------

| År | Sangtittel | Albumtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1976 | «Elske lite gramm» |  | Bugges Firo | Yngvar Numme | Single | Philips |
| 19931994 | «Elske lite grann» | *Elske lite grann* | Gunnar Fjeldseth Band | Yngvar Numme | PromosingleCD | CNR 807-5CNR 121-2 |
| 1999 | «Vakre Vål'enga» | *Livets glade gutter* | Nordre Sving | Kolbjørn Hagen | CD | Tylden & Co GTACD 8112 |

De to platene på CNR Records er samme innspilling.

Referanser
----------

1. ↑  Brian Hyland Discography
2. ↑  Gary Lewis And The Playboys Discography
3. 1 2  Hyatt, Wesley (1999): *The Billboard Book of # 1 Adult Contemporary Hits* (Billboard Publishing), s. 36
4. ↑  Whitburn, Joel (1996): *The Billboard Book of Top 40 Hits, 6th Edition* (Billboard Publishing)
5. ↑  Bronson, Fred (2003): *The Billboard Book of # 1 Hits, 5th Edition* (Billboard Publishing), s. 366
6. ↑  Nordre Sving | Livets glade gutter Arkivert 5. oktober 2007 hos Wayback Machine.
**Atle Vereide** (født 16. mai 1964) en norsk siviløkonom og finansanalytiker. Han er analysesjef i SEB Enskilda.

Vereide er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole i Bergen i 1988 og ble autorisert finansanalytiker i 1993 (AFA). Etter utdannelsen var han konsulent i Deloitte Touche. Fra 1993 til 2004 var han senioranalytiker i først Elcon Securities og deretter Orkla Finans. Siden 2004 har han vært analysesjef i Wallenberg-banken SEBs meglerdel SEB Enskilda. Fra mars til oktober 2007 var Vereide konstituert administrerende direktør for SEB Enskilda i Oslo.

Vereide har blitt kåret til landets beste finansanalytiker av magasinet Kapital. SEB Enskilda ble under Atle Vereide ledelse kåret til Norges beste meglerhus i fem år på rad

Referanser
----------

1. ↑  sebenskilda.no Atle Vereide Arkivert 7. oktober 2011 hos Wayback Machine.
2. ↑  dn.no Atle Vereide ble årets analytiker 22.01.2004
3. ↑  Han leder Norges beste meglerhus 08.12.2010

Eksterne lenker
---------------

* CV på LinkedIn
* 

* (no) Publikasjoner av Atle Vereide i BIBSYS
**Atle Ørbeck Sørheim** (født 9. desember 1933) er en norsk veterinær. Han var direktør i Statens næringsmiddeltilsyn fra starten i 1988 til han gikk av for aldersgrensen i 1998. Han har også vært aktiv etter at han ble pensjonist, blant annet som rådgiver for Landbruksdepartementet og med flere internasjonale engasjementer. Han har vært opptatt av matsikkerhet og gitt råd til flere land i Afrika og til Palestina og Moldova om dette, dels som frittstående konsulent og dels som seniorrådgiver for Ivar Foss Quality Management AS, Oslo. 

Sørheim fullførte sin veterinærutdannelse i 1959. Fra 1970 har han vært opptatt av matsikkerhet, ernæring og veterinærvitenskap og tatt etterutdanningskurs for å spe på sine kunneskaper. Som aktiv veterinær var Sørheim medlem av en rekke råd og utvalg i norske og internasjonale organisasjoner, deriblant Nordisk ministerråd

Heder
-----

Atle Ørbeck Sørheim er æresmedlem i Veterinærhygienisk forening og fra 1999 ridder 1. klasse av St. Olavs Orden.

Bibliografi
-----------

* *Development of trade in Africa – promoting exports through quality and product safety* Av Ivar Foss, med bidrag av Atle Ørbeck Sørheim og flere. 2004 ISBN 91-586-8403-4

Referanser
----------

1. 1 2  «Ridder av 1. klasse». *Aftenposten*. 18. februar 1999. «H.M. Kongen har utnevnt direktør Atle Ørbeck Sørheim (65) til ridder 1. klasse av St. Olavs Orden - "for fortjeneste av norsk næringsmiddeltilsyn", som det heter i begrunnelsen. Dekorasjonen ble overrakt av kansellist Thomas Gram under en høytidelighet i Landbruksdepartementet tirsdag. Sørheim har vært direktør for Statens næringsmiddeltilsyn helt siden etaten ble opprettet i 1988. Åremålet går ut til sommeren, og den nyutnevnte ridder går samtidig av med pensjon.»

Kilder
------

* Aftenposten Kultur 9. desember 2008 side 13.
**Tata Nano** er en bybil lansert av indiske Tata Motors. Modellen ble avduket på «9th annual New Delhi Auto Expo» 10. januar 2008 i New Delhi, India.

Det første produksjonsmålet satt av Tata Motors er 250 000 enheter pr år. Ifølge administrerende direktør i Tata Group, Ratan Tata, er Nano en bil med 623 cm³ motor bak og bakhjulsdrift, med et forbruk på 0,455 liter/mil ved bykjøring, og 0,385 l/mil under landeveieskjøring. Det er den første gangen at en tosylindret bensindreven motor vil bli brukt i en bil med en balanseaksel. Tata Motors har sendt inn flere patentsøknader relatert til oppfinnelsene i forbindelse med designet av Nano. Lederen for Tata Motors' Engineering Research Centre, Girish Wagh, har fått ros for å være en av hjernene bak Nanos design.

Tata hevder at Nano oppfyller utslippskravene i den europeiske Euro-IV standarden, selv om The Guardian rapporterer at Nano ikke vil bli solgt i Europa, på grunn av «strengere krav til sikkerhet og utslipp». I likhet med andre indiske biler har Nanoen fire seter og fem dører. Bilen har en 624 cm³ bensinmotor som yter 33 hestekrefter.

Standardversjonen (uten klimaanlegg, radio og servostyring) vil koste €1 700 eller 13 400 norske kroner, noe som gjør den til den billigste produserte bilen i verden. Prissettingen har ført til at Nano blir kalt for «1-lakh car» (etter det indiske ordet som betyr '100 000').

Referanser
----------

1. ↑  «India's Tata Motors unveils its ultracheap US$2,500 car, Tata Nano». Associated Press. 10. januar 2008. Arkivert fra originalen 15. januar 2008. Besøkt 10. januar 2008.
2. 1 2 3 4  e24: Se Nano-bil til 13.400 kroner, presentert 10. januar 2008
3. ↑  
«Tata Nano, Unveiled!». Gawker Media. 10. januar 2008. Besøkt 10. januar 2008.
4. 1 2  
«It’s a car, not an apology». Times of India. 11. januar 2008. Besøkt 11. januar 2008.
5. ↑  
«The Next Peoples' Car». Forbes.
6. ↑  
«World's Cheapest Car Upsets Environmentalists». The Guardian. Besøkt 11. januar 2008.
7. ↑  
«First Look: Ratan Tata unveils Nano». IBN. 10. januar 2008. Besøkt 10. januar 2008.
8. ↑  «Tata unveils Nano, its $2,500 car». MSN. 10. januar 2008. Arkivert fra originalen 11. januar 2008. Besøkt 11. januar 2008.
9. ↑  «Tatas' unveil Rs 1-lakh car».

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell nettside for Tata Nano
* Videoklipp fra lanseringen på Auto Expo 2008
* Tata Nano-tester[*død lenke*]
**Tate Buckley Donovan** (født 25. september 1963 i New York) er en amerikansk skuespiller. Donovan er kjent for sin rolle som Jimmy Cooper i den amerikanske TV-dramaserien *The OC*.

Tate Donovan Buckley, den yngste av syv barn, ble født i New York som sønn av Eileen (født McAllister) og hennes ektemann J. Timothy Donovan, som var utdannet kirurg. Donovan studerte ved Dwight-Englewood School som ligger i Englewood, New Jersey før han begynte ved University of Southern California i Los Angeles. Donovan er av irsk avstamming. Hans tidligste filmer inkluderer rollen som Kevin Donaldson i SpaceCamp fra 1986 sammen med skuespillere som Lea Thompson og Kate Capshaw. Donovan hadde rollen som Joshua, kjæresten til Jennifer Aniston sin karakter, Rachel Green, i noen få episoder av sesong fire i den populære komiserien Venner for livet.

Donovan spilte rollen som sønnen til en prest fra en stor irsk-katolsk familie i det kortvarige NBC-dramaserien Trinity i 1998. Mer nylig har Donovan dukket opp som gjesteskuespiller i flere TV-serier som *The Guardian* (2001), Mister Sterling (2003), Exposed (2003) og i The OC (2003), hvor han spilte karakteren Jimmy Cooper. Fra 2007 til 2010 spilte Donovan advokaten Tom Shayes i TV-serien *Damages*. Som regissør har Donovan regissert en episode av TV-serien The OC i 2005.

I 2009 regisserte Donovan en episode i den sjette sesongen av TV-serien Medium. Han har også regissert flere episoder i TV-serier som Nip / Tuck, Weeds, Gossip Girl og Glee. Donovan var forlovet med Sandra Bullock i 1994 og senere med Jennifer Aniston. Donovan giftet seg med Corinne Kingsbury under en katolsk seremoni på en strand i en Malibu, California. Kingsbury og Donovan tok ut skilsmisse i 2008. Samme år annonserte Donovan sin støtte til president-kandidat Barack Obama, under det amerikanske presidentvalget i 2008.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Broadway Database, Internet Broadway Database person-id 38295, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6r059sk, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tate Donovan på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Tate Donovan i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Tate Donovan på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Tate Donovan på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Tate Donovan på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Tate Donovan på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Tate Donovan hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Tate Donovan hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata

* (en) Tate Donovan hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Tjellholmen** er en holme i Hvaler-skjærgården i Østfold. På holmen har Østfold KFUK-KFUM sitt leirsted, hvor det både arrangeres leirer i regi av Østfold KFUK-KFUM for barn, tenåringer og familier og andre leietakere som menigheter med konfirmanter eller skoler og idrettsforeninger. Bestyrer på leirstedet er Birgit Johannessen.

Det finnes kapell på stedet og leirstedet er tilkoblet kommunalt vann og kloakk. Til sammen har leirstedet en kapasitet på 120 leirdeltakere. Sovehyttene/internatene har fått nøye utvalgte navn med bakgrunn i Østfold. Stedet er i stadig oppgradering, og nye bygg kommer til og gamle renoveres.

Av andre fasilteter på øya er en flytebrygge, sandstrand, kanoer og robåter, volleyballbane, fotballbane og de to båtene «Buster» og «Tobias», som henter leirdeltakere og forsyninger på Sydengen og Sand på Spjærøy.

Hvert år arrangeres Tjellholmendagen hvor KFUK-KFUM-ere og andre interessert fra hele Østfold samles for å feire Tjellholmen. Datoen endres hvert år.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Skjeggflaggermus** (*Myotis mystacinus*) er en art i gruppen glattnesefamilien.
Den ligner på skogflaggermus *Myotis brandtii*, og ble regnet som samme art frem til 1970.
Analyse av morfologiske, behavioristiske og spesielt genetiske trekk, har siden identifisert flere kryptiske arter av skjeggflaggermus i slekten *Myotis*.

I tillegg til *Myotis mystacinus*, *Myotis brandtii* og *Myotis ikonnikovi*, ble en ny art, *Myotis alcathoe* beskrevet i 2001. *Myotis alcathoe* er den minste blant de europeiske skjeggflaggermusene, og benytter i ekkolokaliseringen de høyeste frekvensene av alle de europeiske *Myotis*-artene. Den foretrekker å jakte i små daler med løvfellende trær og rennende vann. 

Frekvensene som *Myotis mystacinus* bruker til ekkolokalisering ligger mellom 34 og 102 kHz, har mest energi ved rundt 45 kHz og har en gjennomsnittlig varighet på 3.0 ms. 

Arten er funnet ynglende i bygninger i Norge, men trolig kan den også reprodusere i andre habitater. Noen dyr blir påvist i gruver om vinteren, men hoveddelen av de norske skjeggflaggermusene finnes nok overvintrende i andre habitater, som f.eks. bergsprekker eller steinur.

I Norge finnes arten nord til Nord-Trøndelag. Den er vidt utbredt og relativt vanlig mange steder i Sør-Norge. Skjeggflaggermus yngler i områder med middel julitemperatur helt ned til 12 grader celsius.[] Arten er aktiv fra april til november i Norge. Sent på høsten kan den også jakte på dagtid. Slike dagaktive skjeggflaggermus dreier seg trolig om ungdyr som er født sent på året og som ikke har lagt på seg nok vekt til å overleve dvaleperioden.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Skjeggflaggermus* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Skjeggflaggermus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Skjeggflaggermus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Skjeggflaggermus* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Skjeggflaggermus* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Skjeggflaggermus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Skjeggflaggermus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Skjeggflaggermus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Myotis mystacinus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Myotis mystacinus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Myotis mystacinus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Peter DiFronzo** (født 13. mai 1933 i Chicago i USA, død 4. desember 2020 i North Barrington nord for Chicago i Illinois i USA) var en amerikansk forbryter.

Biografi
--------

Han var bror til John DiFronzo (antatt å ha vært leder for Chicago Outfit) og Joseph DiFronzo. Peter DiFronzo var ansett å være en «*made man*». I 1965 ble han arrestert for å ha bragt stjålet gods over delstatsgrense, og måtte sone ti år i fengsel. Det var omstendigheten om kryssingen av delstatsgrenser som bisdro til at FBI kunne engasjere seg.

Chicago Outfit var et italiensk-amerikansk forbrytersyndikat fra 1910-årene, på 1920-tallet ledet av Al Capone til han ble dømt i 1931, og en del av det videre mafianettverket i Chicago-området.

Hans hustru Josephine var deleier av D&P Trucking, basert i Chicago, men myndighetene var av den oppfatning at det var Peter og hans brødre Joe og John som faktisk drev det hele. Peter var også ansett å være aktiv i noen av Chicago Outfits *racketeering*[*klargjør*]-opplegg.

Hans dom for transport av stjålet gods sonet han på i fengselet i United States Penitentiary, Leavenworth.

Hans navn ble i 2002 oppført på en FBI-liste over personer som var potensielle trusler mot Chicago Outfit-avhopperen Nick Calabreses liv. Calebrese var et vitne i Operation Family Secrets og levde under føderal beskyttelse.

Død
---

DiFronzo døde 4. desember 2020 i North Barrington i Illinois av lungebetennelse utløst av covid-19, i en alder av 87 år.

Bok
---

Han ble beskrevet i forfatteren og tidligere FBI-agenten i William F. Roemer jr.s bok *War of the Godfathers: The Bloody Confrontation Between the Chicago and New York Families for Control of Las Vegas* i 1990.

Referanser
----------

1. ↑   chicago.suntimes.com[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Peter DiFronzo, brother of Chicago Outfit boss, dies from coronavirus». *Chicago Sun Times*. 6. desember 2020.
3. 1 2  «I-Team Report: Lunch with 'No Nose' | abc7chicago.com». Abclocal.go.com. 12. mars 2009. Arkivert fra originalen 4. juni 2011. Besøkt 4. desember 2011.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 4. juni 2011. Besøkt 7. desember 2020.
4. ↑  Placko, Dane (15. august 2011). «Mob-Connected Company Working at CPS: FOX Chicago, BGA Investigation». Myfoxchicago.com. Besøkt 4. desember 2011.
5. ↑  Goudie, Chuck (20. september 2007). «The DiFronzo Family Secret 9/20/07 | abc7chicago.com». Abclocal.go.com. Arkivert fra originalen 4. juni 2011. Besøkt 4. desember 2011.
6. ↑  federal-circuits retrieved 3rd Dec 2011 Arkivert 25. april 2012 hos Wayback Machine. Arkivert 2012-04-25 hos Wayback Machine
7. ↑  Warmbir, Steven (14. april 2009). «Ambrose trial update: The threat list against Nick Calabrese - The Outfit on trial». Blogs.suntimes.com. Arkivert fra originalen 13. mai 2009. Besøkt 4. desember 2011.
Originalmaleriet *Leiv Eriksson oppdager Amerika* ble malt av Chr. Krohg i 1893.
Denne kollasjen, med tittelen "Sterk Mjød", er satt sammen av deler av fotografier av malerier av Chr. Krohg og Salvador Dali. Den kvalifiserte til finaleplass i Norgesmesterskapet i fotofikling i 2006. ©Robert E. Haraldsen. 
**Norgesmesterskapet i fotofikling** ble arrangert første gang i 2006. NRK introduserte i februar dette året en årlig åpen konkurranse via sin internettside *Alltid Moro* der internettbrukere ble oppfordret til å fikle, det vil si digitalt fotomanipulere, forhåndsbestemte bilder.

De fire ukentlige kvalifiseringsrundene foregikk slik at et nytt originalbilde for hver uke ble lagt ut på nettsiden og det ble gitt en ukes tidsfrist. Deretter valgte en jury, bestående av kunsthistoriker Tommy Sørbø, billedkunstner Rolf Groven og humorist / programleder Rune Gokstad, ut to finalister fra hver omgang til å gå videre til finalen 11. mars.

Etter de fire omgangene var de åtte finalisten, pluss to ekstra finalister, valgt ut og klare for den store finalerunden på Henie-Onstad Kunstsenter på Høvikodden utenfor Oslo.

Deltakerne fikk på et gitt tidspunkt se det bilde, det samme for alle, de skulle manipulere.

En halv time deretter plasserte deltakerne seg ved hver sin datamaskin med tilgang til Internett under kontinuerlig overvåkning fra juryen og publikum, og med en tidsbegrensning på 2 ganger 45 minutter (pluss et kvarters pause) var konkurransens praktiske del i gang.

Det hele ble vist underveis på NRKs nettside. Programleder var Petter Nome.

1.-plass med Norgesmester tittel gikk til Robert E. Haraldsen med bildet "Welcome, Mr. M!".

2.-plass gikk til Mats Bentzen med bildet "Sort/hvit verden"

3.-plass fikk Christian Mørdre med bildet "Tore Strømøy sliter med dalende seertall".

Vinneren fikk i premie Canon fotoutstyr og Adobe programvare for bildebehandling.
2.- og 3.-plasseringene ble beæret med Adobe programvare for bildebehandling.

Referanser
----------

1. ↑

Se også
-------

* Fotomanipulasjon
* Fotomontasje
* Collage
* Fotografi
* Popkunst
* Robert E. Haraldsen

Eksterne lenker
---------------

NM i fotofikling 2006 TV-sendning[*død lenke*]

Portal: Kunst
**Hjalmar Michael Paulsen** (født 1. mars 1899 i Horten, død 18. oktober 1968 samme sted) var en norsk fotballspiller som spilte midtbane (ving) for Ørn-Horten og Sportsklubben Brann. Han fikk også flere landskamper for Norges herrelandslag i fotball og var med i den norske troppen i Sommer-OL 1920.

Spillerkarriere
---------------

Paulsen debuterte for Ørn-Horten som 16-åring i 1915, og året etter deltok han i cupfinalen i Norgesmesterskapet 1916, hvor klubben tapte 0–2 for Frigg. Han deltok også i cupfinalen i Norgesmesterskapet 1920, hvor han scoret kampens eneste mål. I 1922 hadde han et kortere opphold hos Sportsklubben Brann, som en del av et praksisopphold hos Hansa bryggeri i forbindelse med hans studium ved Skandinavisk Bryggerihøjskole i København. 

Etter å ha returnert til København samme år falt han om på gaten og ble påvist hjernesvulst. Han returnerte deretter til Horten hvor han ble operert, og spilte for Ørn-Horten frem til 1924, da han la opp som aktiv fotballspiller i en alder av 26 år. I mellomtiden rakk han å bli norgesmester én gang, samt kretsmester i 1922, 1924 og 1925. Etter at han la opp arbeidet han i en administrativ stilling ved Horten sykehus frem til han pensjonerte seg i 1967.

Landslagskarriere
-----------------

Paulsen fikk sin landslagsdebut for Norge i en vennskapskamp mot Danmark i juni 1919. Han fikk sitt første landslagsmål da han ble matchvinner i sin 12. landskamp mot Finland i mai 1921. Paulsen ble tatt ut i den norske troppen til Sommer-OL 1920 i Belgia, hvor han spilte i Norges tre kamper mot henholdsvis Storbritannia, Tsjekkoslovakia og Italia. Hans siste landskamp, av i alt 20 kamper med flagget på brystet, kom i en vennskapskamp mot Tyskland i juni 1924.

Meritter
--------

Ørn-Horten
* **NM i fotball for herrer** (1): 1920

Se også
-------

* Liste over norske landslagsspillere i fotball for herrer

Eksterne lenker
---------------

* (en) Michael Paulsen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Michael Paulsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Michael Paulsen – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Michael Paulsen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Michael Paulsen – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Michael Paulsen – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Michael Paulsen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Norges tropp – Sommer-OL 1920 |
| --- |
| 
* GK Wathne
* GK Lagesen
* DF Aulie
* DF Johnsen
* DF Skou
* MF G. Andersen
* MF Halvorsen
* MF Mohn
* MF Wold
* FW Aas
* FW A. Andersen
* FW Gundersen
* FW Helgesen
* FW Holm
* FW Paulsen
* FW Semb Thorstvedt
* FW Wilhelms
* Landslagstrener: McPherson

 | Flagget til Norge |
**Det juridiske fakultet** ved Universitetet i Tromsø (UiT) er verdens nordligste institusjon som tilbyr undervisning i og driver forskning innen rettsvitenskap. Institusjonens historie skriver seg tilbake til begynnelsen på 1980-tallet. Høsten 1984 startet Institutt for fiskerifag opp med undervisning i 1. avdeling jus, etter Bergensmodellen. Dette ble bygd videre ut i de påfølgende årene, og de første studentene ble uteksaminert som cand.jur. høsten 1989. I 1987 ble det etablert et Institutt for Rettsvitenskap under Det samfunnsvitenskapelige fakultet. I 1997 ble rettsvitenskapen organisert i et selvstendig fakultet, slik som det er i dag.

Fakultetet har nå om lag 60 ansatte fordelt på administrativt og vitenskapelig personale, herunder mellom 15 og 20 doktorgradsstudenter som er tatt opp til ph.d.-program i rettsvitenskap. Det er rundt 600 studenter i mastergrad i rettsvitenskap (jusstudiet) fordelt på 5. avdelinger (studieår). I tillegg er det omtrent 10 studenter på LLM-grad i havrett.

Publiserte resultater av forskning registreres i FRIDA. Forskningsvirksomheten er organisert i forskergrupper. Satsingsområdene er innenfor nordområderett. Særlig miljø- og havrett i nordområdene, same- og urfolksrett og fiskerirett.

Eksterne lenker
---------------

* Fakultetets nettsted

| * v
* d
* r
UiT – Norges arktiske universitet |
| --- |
| Det helsevitenskapelige fakultet **·** Fakultet for naturvitenskap og teknologi **·** Fakultet for humaniora, samfunnsvitenskap og lærerutdanning **·** Fakultet for biovitenskap, fiskeri og økonomi **·** Det juridiske fakultet **·** Norges arktiske universitetsmuseum og akademi for kunstfag **·** Universitetsbiblioteket | UiT |

Portal: Tromsø
**Klaus Grossmann** (født 4. juni 1912 i Königsberg, død 8. mai 1945 i Larvik) var en tysk SS-offiser som var stasjonert i Norge under andre verdenskrig.

Grossmann var utdannet gartner og nådde graden Untersturmführer i SS.

Sommeren 1940 tjenestegjorde Grossmann ved Sipo-kontoret i Oslo, der han jobbet med kirkesaker og religiøse spørsmål. Vinteren 1941 begynte han å arbeide for Wilhelm Wagners Gestapo-avdeling for «Jøde-, frimurer- og kirkesaker», og han var leder for de tyske vaktstyrkene på skipene «Donau» og «Gotenland» da hundrevis av norske jøder ble deportert til kontinentet og senere drept.

I mai 1943 etablerte Grossmann et nytt Sipo-kontor i Drammen. Denne avdelingen kom til å stå for en rekke brutale operasjoner, blant annet drapet på fire personer fra Eiker 26. oktober 1944. Grossmann mistet imidlertid stillingen i Drammen etter et drap 8. januar 1945, der han i forbindelse med operasjon *Blumenpflücken* ved en misforståelse drepte Georg Henrik Resch i stedet for det egentlige målet, Reschs far (med samme navn). Grossmann ble da degradert til en mindre viktig stilling i Grenlandsområdet.

Grossmann skjøt seg selv mot slutten av krigen, og ble begravet ved Borre kirke. Liket ble senere gravd opp for at man skulle identifisere det med sikkerhet.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Knappen, Audun: «En gestaposjefs undergang Arkivert 1. oktober 2016 hos Wayback Machine.». *Byavisa Drammen*, 14. oktober 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon
 |