recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
En **overføringsflyktning**, også kalt **kvoteflyktning** eller **FN-flyktning**, er en flyktning som ikke kan reise tilbake til hjemlandet sitt eller få opphold i det landet hen oppholder seg i som flyktning, og som derfor blir overført til et tredje land. Overføringsflyktninger skiller seg fra asylsøkere ved at de har fått saken sin behandlet og blitt anerkjent som flyktning av FNs høykommissær for flyktninger allerede før de kommer til sitt endelige land.

Overføringsflyktninger velges ut etter et organisert uttak, vanligvis i samarbeid med FNs høykommissær. Alle land står fritt til å ta imot overføringsflyktninger etter sitt eget forgodtbefinnende. Enkelte land gjør dette systematisk ved å fastsette en årlig *kvote* for hvor mange overføringsflyktninger som kan tas imot.

FNs høykommissær er til stede i flyktningleirer og vurderer hvem som kvalifiserer for status som flyktning i henhold til FNs flyktningkonvensjon. Høykommissæren vurderer også om flyktningene kan bo i landet de oppholder seg i eller om de kan returnere til hjemlandet. Hvis dette ikke er mulig, blir flyktningens sak sendt til et av landene som FN har inngått overføringsavtale med. Mottakerlandet vurderer da om det skal ta imot flyktningen. Norge tar imot ca. 1 200 kvoteflyktninger i året, men på grunn av borgerkrigen i Syria er kvoten økt, og det forventes at Norge tar imot ca. 1 620 kvoteflyktninger i 2014.

Referanser
----------

1. ↑  «Overføringsflyktninger (kvoteflyktninger)». *UDI*. Besøkt 17. februar 2022.
2. ↑  Aftenpostens faktaservice Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
3. ↑  beredskapsdepartementet, Justis-og (29. november 2013). «Regjeringen prioriterer syriske kvoteflyktninger». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 17. februar 2022.
**Peer Danefeld** (født 23. desember 1959 i Odense) er en dansk fotballtrener som har trent norske fotballag siden 2001.

Bakgrunn
--------

Danefeld er utdannet sosionom og ble uteksaminert i 1987.

Han har vokst opp i Bolbro bydel i det vestlige Odense. Der begynte han spilte for Odense KFUM fra han var 8 år gammel, til han måtte legge opp med en skade som 28 åring. Danefeld ble stående med 250 kamper for barndomsklubben. Etter dette begynte han som trener.

Trenerkarrieren
---------------

### Trener i Danmark

Danefeld trente damelaget til Boldklubben 1909, som vant seriegull i 1992 og 1993. Etterpå trente Danefeld herrelaget til Boldklubben 1913, opp tre divisjoner fra Danmarksserien til 1. divisjon, og herrelaget til Aarhus Fremad 1999 og 2000. Danefeld fikk fyken I F.C. Århus ( Århus Fremad byttet navn til F.C. Århus) etter en uoverensstemmelse med styret om hvordan styremedlemmer skal fremstå i en garderobe over for en spillerstall.

I sesongen 2000/01 trente Danefeld damelaget til OB frem til seriegull.

### Trener i Norge

Han ble hentet til Norge i desember 2001, for å trene Kolbotn sitt kvinnelag i de neste 2 sesongene. Han ledet Kolbotn til seier i Toppserien 2002, og til sølv i både serien og NM 2003.

### Tilbake i Danmark

Etter 2 år i Norge ble Danefeld hentet tilbake til Danmark. Her førte han Brøndby sitt kvinnelag frem til gull i sesongen 2003/04, i både serien og cupen.

### Retur til Norge

Fra 2004 var Danefeld tilbake i Norge som trener for Asker Fotball Kvinner, som han ledet til gull i NM, med en 4-0 seier mot Team Strømmen.

Fra 2006 ble Danefeld ansatt som spillerutvikler i Follo. Fra sesongen 2007 til sommeren 2009 var han klubbens hovedtrener. Sommeren 2009 sa han opp sin stilling fordi Follo FK hadde store økonomiske problemer. Danefeld reiste til Sørlandet og startet som konsulent for Mandalskameratene. Fra sesongen 2010 tok han over hovedtrenerjobben, og førte laget til opprykk til 2. divisjon etter tretti strake seire i 3. divisjon i 2010. Danefeld ga seg i MK etter én sesong som hovedtrener. 

Danefeld ble hentet til Jerv i Grimstad, hvor han var hovedtrener i perioden 2011–2013. Under hans ledelse rykket Jerv opp til 2. divisjon i 2013. 

I 2014 trente han G-19-laget til Fløy til seriegull. 

Fra 2015-2019 har Danefeld trent herrelaget til Våg i Kristiansand.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt manager ID 24606, besøkt 26. august 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Peer Danefeld i ilden* i fyens.dk den 6. august 2000.
3. ↑  Personer tilknyttet Våg FK, sist lest den 27. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Peer Danefeld – Transfermarkt (manager) Rediger på Wikidata
**Markermeer** («Markersjøen») er en 700 km² stor kunstig innsjø i Nederland som er opptil fire meter dyp. Den ble opprettet i 1976 med byggingen av Houtribdijk fra Enkhuizen til Lelystad. Denne demningen skiller Markermeer i nordøst fra IJsselmeer, og hovedveien N302 går over den. I sørøst grenser vannmassen til Flevoland, en kunstig polder.

Ifølge de opprinnelige planene fra første halvdel av 1800-tallet, skulle Markermeer dreneres som *Markerwaardpolder*, på samme måte som Sør- og Øst-Flevoland eller Noordoostpolder. På grunn av endrede prioriteringer og tvil om dens økonomiske gjennomførbarhet, ble Markerwaardpolder utsatt på ubestemt tid på 1980-tallet. Markermeer har siden begynt å bli en økologisk og rekreasjonsmessig ressurs i seg selv, noe som gjør gjennomføringen av planen usannsynlig.

Markermeer brukes som et ferskvannsreservoar og en buffer mot flomvann og tørke.

Bilder
------

* Houtribdijk – demningen mellom Markermeer og IJsselmeerHoutribdijk – demningen mellom Markermeer og IJsselmeer
* Opprinnelige planer med polder 1891/92Opprinnelige planer med polder 1891/92
* Innsjøen har navn etter halvøya Marken. I lys farge den nye øygruppa Marker WaddenInnsjøen har navn etter halvøya Marken. I lys farge den nye øygruppa *Marker Wadden*
* Flyfoto av Marken og MarkermeerFlyfoto av Marken og Markermeer

Referanser
----------

1. ↑  «Markermeer». *Nationaal Park Nieuw Land* **(engelsk)**. Besøkt 20. august 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Markermeer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Det schmalkaldiske forbund** var en allianse mellom protestantiske riksstender som ble inngått den 27. februar 1531 i Schmalkalden i Tyskland.

Det schmalkaldiske forbund var en følge av at riksdagen i Augsburg med keiser Karl V avviste det protestantiske bekjennelsesskriftet Confessio Augustana i 1530. For å komme keiserlige tiltak i forkjøpet ble det inngått en allianse mellom landgreve Philipp av Hessen, kurfyrst Johann Fredrik I av Sachsen, hertug Philipp av Braunschweig-Grubenhagen, hertug Ernst av Braunschweig-Lüneburg, greven av Anhalt-Bernburg, og dessuten tre nedertyske og åtte overtyske riksbyer. Etter at hertug Ulrich av Württemberg hadde gjenerobret sitt land og sluttet seg til forbundet i 1534, steg dets betydning og slagkraft ytterligere.[]

Ikke bare keiseren, men også utenlandske herskere og paven forhandlet med forbundet. På grunn av krigsfaren fra tyrkisk side så keiseren seg nødsaget til innrømmelser ved religionsfreden i Nürnberg i 1532.

Det var indre splid i forbundet, og i 1541 klarte keiseren å vinne landgreve Philipp av Hessen over på sin side, og noe senere likeså hertug Moritz av Sachsen. 

Da Det schmalkaldiske forbund nå var lammet, bestemte keiseren seg for å løse religionsspørsmålet med makt, og i allianse med paven, Bayern og enkelte protestantiske fyrster førte han Den schmalkaldiske krig (1546/47), og gikk ut som den seirende part.

Referanser
----------

1. ↑  Haraldsø, Brynjar (1988). *Fra reform til reformasjon*. Kristendommen i Europa. Oslo: Tano. ISBN 978-82-518-2261-9.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Carl Lundgrens vei** er eller var en vei på Lilleaker i bydel Ullern i Oslo. Den går som blindvei vestover fra Lilleakerveien, men er per 2016 ikke skiltet.

Veien fikk navn i 1952 etter Carl Lundgren (1873–1946), som var kommunepolitiker for Arbeiderpartiet og ledet arbeidet med å få oppført *Lilleaker bad*, *Ullern aldershjem* og *Ullern idrettsplass*.

5 var tidligere det eneste veinummeret i bruk, ifølge Oslo kommune, men denne viste bare til en snuplass, slik at ingen bygninger hadde adresse til veien. I 2019-2020 stod imidlertid flere boligblokker ferdigstilte, der Schlägergården Hage har Carl Lundgrens vei 5-11 og Lilleaker Vest Boligsameie har Carl Lundgrens vei 16-28.

Bildegalleri
------------

* Carl Lundgrens vei, 2023Carl Lundgrens vei, 2023
* Carl Lundgrens vei, 2023Carl Lundgrens vei, 2023

Referanser
----------

1. ↑  «Oslo kommune – Bydelsoversikt (C)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Kilder
------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Carl Lundgrens vei». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 119. ISBN 978-82-573-1760-7.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Joseph Michael Schenck** (opprinnelig Иосиф Михайлович Шейнкер - *Josif Mikhajlovitsj Sjejnker*; født 25. desember 1878 i Rybinsk i Russland, død 22. oktober 1961 i Los Angeles i USA) var en lederpioner som hadde en nøkkelrolle i utviklingen av filmindustrien i USA.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Joseph Schenck ble født i Russland i en jødisk familie, han og hans familie – med hans yngre bror Nicholas – emigrerte til New York City i 1893.

### Karriere

Han og Nicholas endte til slutt i underholdningsbransjen gjennom New Yorks Fort George Amusement Park. De så mulighetene, så i 1909 kjøpte brødrene Schenck Palisades Amusement Park og etter dette ble delaktige i den oppstartende filmindustrien som partnere med Marcus Loew. De drev en rekke kinoer. Gjennom denne involveringen i filmbransjen, møtte og giftet Joseph Schenck seg med Norma Talmadge, en av de topp unge stjernene hos Vitagraph Studios.

Etter at brødrene skilte lag, flyttet Joseph Schenck til vestkysten hvor det virket som om fremtiden til filmindustrien ville være. Innen noen få år ble den briljante og ambisiøse Schenck gjort til den første presidenten av det nye United Artists. 

I 1933 inngikk han et partnerskap med Darryl F. Zanuck og de etablerte Twentieth Century Pictures som fusjonerte med Fox Film Corporation i 1935. Som styreformann for det nye 20th Century Fox var han en av de mest mektige og innflytelsesrike personer innen filmindustrien. I hans tid som formann arbeidet han for å etablere faste rater for dyr som ble brukt til filming, samt mer representative taleroller for kvinner og amerikanere av afrikansk herkomst.

Schenck ble tatt for å ha ordnet et betalingsordning for å kjøpe seg ro fra de militante fagforeningene. Han ble dømt for skatteunndragelse og satt i fengsel inntil han ble benådet av USAs president. Etter at han slapp ut, returnerte han til 20th Century Fox, hvor han ble betatt av en ung skuespillerinne ved navn Marilyn Monroe og spilte en nøkkelrolle i lanseringen av hennes karriere.

Joseph Schenck var en av grunnleggerne av Academy of Motion Picture Arts and Sciences. I 1952 fikk han en spesiell Academy Award som en anerkjennelse for hans betydelige bidrag til utviklingen av filmindustrien. Han har en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved 6757 Hollywood Blvd.

Joseph Schenck pensjonerte seg i 1957 og kort tid etter fikk et slag som han aldri fullt kom seg etter. Han døde i Los Angeles i 1961 i en alder av 82 og ble gravlagt på Maimonides Cemetery i Brooklyn i New York City.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, oppført som Joseph Michael Schenck, Find a Grave 9511, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Jewish Standard Letters[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joseph Schenck på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Joseph Schenck på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Joseph Schenck på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Joseph Schenck hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** BNE
 |
Inngangen til Fiskeri- og kystdepartementet i Oslo  Foto: Alejandro Decap 
**Fiskeri- og kystdepartementet** (**FKD**) var et norsk departement opprettet i 1946, da under navnet **Fiskeridepartementet**. Navnet ble endret i 2004. Departementet ble slått sammen med Nærings- og handelsdepartementet til Nærings- og fiskeridepartementet 1. januar 2014.

Departementet hadde ansvar for fiskeri- og havbruksnæringa, fiskehelse og fiskevelferd, sjømattrygghet og -kvalitet, havner, infrastruktur for sjøtransport og beredskap mot akutt forurensing. Departementet hadde ansvar for farleiene på sjøen, fyr, merker, lostjeneste, elektronisk navigasjon og statlig beredskap mot akutt forurensing. Departementet hadde ansvaret for at Norge driver en bærekraftig og lønnsom forvaltning av havet. Departementet la også føringer som påvirker næringsvirksomhet, sysselsetting og bosetting langs kysten.[]

Politisk ledelse
----------------

Ved departementets nedleggelse var Elisabeth Aspaker (Høyre) fiskeri- og kystminister. Statssekretær var Amund Drønen Ringdal (H), mens Victoria Braathen (H) var politisk rådgiver.

Underliggende etater
--------------------

* Fiskeridirektoratet
* Kystverket
* Havforskningsinstituttet
* Nasjonalt institutt for ernærings- og sjømatforskning

Se også
-------

* Liste over Norges fiskeri- og kystministre

Referanser
----------

1. ↑  Departementets historie
2. 1 2  Endringer i departementsstrukturen
3. ↑  Antall ansatte ifølge Forvaltningsdatabasen.
4. ↑  «Erna Solbergs regjering 2013 -», regjeringen.no

| * v
* d
* r
Norske departementer |
| --- |
| Regjeringen | 
* Statsministerens kontor
* Arbeid og inkludering
* Barn og familie
* Finans
* Forsvar
* Helse og omsorg
* Justis og beredskap
* Klima og miljø
* Kommunal og distrikt
* Kultur og likestilling
* Kunnskap
* Landbruk og mat
* Næring og fiskeri
* Olje og energi
* Samferdsel
* Utenriks

 | Norges flagg |

Portal: Norge

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** Forvaltningsdatabasen
 |
Kart over Thunersjøen.

**Thunersjøen** (tysk: *Thunersee*) er en innsjø i Berner Oberland i Sveits. Den ligger i kantonen Bern i Alpenes nordlige utkant. Elven Aare renner både inn og ut av sjøen.

Thunersjøen ble skapt etter den siste istiden. Fram til 1000-tallet var Thunersjøen og Brienzersjøen en sammenhengende sjø kalt *Wendelsee*. Denne sjøen ble delt av sedimenter fra elvene og bekkene som rant ut i Interlaken-området.

Siden 1835 har det vært passasjerbåtstrafikk på innsjøen. Flåten, som nå er på 10 skip, drives av firmaet BLS AG.

Den viktigste byen ved Thunersjøen er Thun, nordvest for sjøen. Andre større steder ved sjøen er Interlaken og Spiez.

Referanser
----------

1. ↑  Bundesamt für Umwelt BAFU
2. ↑  Gisela Straub, Ernest Wälti (2007). «Uferschutzverband Thuner- und Brienzersee» (PDF). Besøkt 28. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lake Thun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** HDS **·** GeoNames
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Irlands flagg Irland |
| Friidrett: |
| Friidrett U20-VM i friidrett |
| Sølv | Tammerfors 2018 |  4x100 m |
| Friidrett U18-EM i friidrett |
| Gull | Győr 2018 |  200 m |
| Friidrett Sommer-EYOF |
| Gull | Baku 2019 |  100 m |
| Gull | Baku 2019 |  200 m |
| Sølv | Győr 2017 |  200 m |
| Bronse | Győr 2017 |  4x100 m |

**Rhasidat Adeleke** (født 29. august 2002 i Dublin) er en irsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp og lengdehopp.

Hun fikk sølv på 4 x 100 meter stafett under U20-VM i friidrett 2018, og vant 200 meter under U18-EM i friidrett 2018.

Idrettskarrière
---------------

### 2016

Adeleke ble irsk ungdomsmester i lengdehopp innendørs i 2016, og hun kom på andreplass på 60 meter.

### 2017

Hun vant 100 meter under det irske ungdomsmesterskapet i friidrett i 2017. Hun deltok i Sommer-EYOF 2017 (European Youth Olympic Festival) i Győr i Ungarn, og kom der på andreplass på 200 meter, bak Zoë Sedney fra Nederland. Hun deltok også på det irske stafettlaget som fikk bronse på 4 x 100 meter stafett.

### 2018

Under det irske U20/U23-mesterskapet i friidrett innendørs 2018 vant hun 200 meter med ny personlig rekord på 23,80 sekunder. Hun vant også 60 meter under det irske ungdomsmesterskapet innendørs, med ny personlig rekord på 7,43 sekunder. Hun deltok i det irske juniormesterskapet i friidrett utendørs (U20), og vant der 100 meter, og hun ble tatt ut til å delta i U18-EM i friidrett 2018, der hun vant 200 meter med ny personlig rekord på 23,52 sekunder. Hun deltok også i U20-VM i friidrett 2018 i Finland, der Irland vant 4 x 100 meter stafett.

### 2019

Adeleke vant 200 meter under det irske mesterskapet innendørs 2019, og fikk med det sin første nasjonale tittel. Hun vant 60 meter og 200 meter under det irske ungdomsmesterskapet innendørs i mars.

Utendørs deltok hun i Stafett-VM i friidrett 2019, på 4 x 100 meter stafett, men Irland ble slått ut i forsøksheatet der med 10. beste tid. Hun vant 100 meter under det irske U20-mesterskapet i friidrett, og under Sommer-EYOF 2019 vant hun 100 og 200 meter.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 321767[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.iaaf.org[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4  World Athletics - *Rhasidat Adeleke - Results*, besøkt 24. november 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rhasidat Adeleke – World Athletics Rediger på Wikidata
Oversikt over foreningens lokalkontorer(Regionale Arbeitsgruppen (RAG)) i Tyskland
**Gegen Vergessen – Für Demokratie e. V.** (*Mot glemsel – for demokrati*) er en tysk, allmennyttig forening med hovedsete i Berlin. Foreningen er uavhengig av politiske partier og konfesjoner. 

Foreningens formål er å drive erindringsarbeid knyttet til de to diktaturer på tysk jord i nyere tid; det ene basert på nasjonalsosialisme fra 1933 til 1945, og det andre på kommunisme i det tidligere DDR, fra 1945 til 1989. Med dette utgangspunkt engasjerer foreningen seg i samtiden for mangfold, toleranse og deltakelse i demokratiske organer, og mot politisk ekstremisme, rasisme, fremmedfiendtlighet og diskriminering av minoriteter.

Historie
--------

Foreningen ble grunnlagt i 1993 etter rasistiske og fremmedfiendtlige opptøyer mellom 1991 og 1993 i Hoyerswerda, Mölln, Rostock-Lichtenhagen og Solingen. Grunnleggerne var politikere, vitenskapsfolk, pedagoger, fagforeningsfolk, journalister og ledere av minnesmerker.

Ledelse
-------

Den første leder av foreningen var Hans-Jochen Vogel. Han ble i 2000 etterfulgt av Hans Koschnick. Fra 2003 er foreningen ledet av Joachim Gauck.

Samarbeidende organisasjoner
----------------------------

Foreningen samarbeider med Friedrich-Ebert-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung, Hanns-Seidel-Stiftung, Friedrich-Naumann-Stiftung, Bundeszentrale für politische Bildung, Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur, Bundesministerium für Familie, Senioren, Frauen und Jugend, Presse- und Informationsamt der Bundesregierung, Stiftung „Erinnerung, Verantwortung und Zukunft", Anne Frank Zentrum, Aktion Sühnezeichen Friedensdienste, American Jewish Committee, Zentralrat der Juden in Deutschland og Internationale Auschwitz-Komitee.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  ; besøksdato: 21. september 2021.
2. ↑   www.b-b-e.de, besøkt 12. august 2019[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside til Gegen Vergessen – Für Demokratie e. V.

Portal: Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**St. Stanisław Kostkas katedral** (polsk *Bazylika archikatedralna p. w. św. Stanisława Kostki*) ligger ved Piotrkowska-gaten 273, og er den største religiøse bygning i Łódź. Med sine 101 meter er den også byens høyeste bygning og den 7. høyeste kirke i Polen.

Katedralen er en treskipet basilika med grunnplan som et latinsk kors. Den preges tydelig av fransk og tysk gotikk, og er inspirert av Chartreskatedralen.

Historie
--------

Byggingskomiteen ble opprettet allerede i 1895, og bestod av samtidens største fabrikanter i Łódź: Juliusz Heinzel, Edward Herbst og Juliusz Kunitzer. Grunnsteinen ble innviet 16. april 1901 av Warszawas erkebiskop Wincenty Chościak-Popiel. 

Kirkebygningen, i lysegul murstein fra Nedre Schlesien (den såkalte Rohbau-stilen), ble bygd i årene 1901–1912 etter tegninger av det tyske firmaet *Wende i Zarske* og Emil Zillmann fra Berlin, med små korreksjoner utført av arkitektene Józef Dziekoński fra Warszawa, Sławomir Odrzywolski fra Kraków og Siegfried Stern fra Wien. Tårnet stod ferdigbygd i 1927 etter tegninger av Józef Kaban Korski. 

Katedralen ble skadet etter en brann i 1971 og er senere blitt restaurert. Den ble besøkt av pave Johannes Paul II den 13. april 1987.

  

* St. Stanisław Kostkas katedralSt. Stanisław Kostkas katedral
* Katedralen i Łódź utvendigKatedralen i Łódź utvendig
* Katedralen innvendigKatedralen innvendig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Lancia Beta** (1972–84) er en familiebil fra italienske Lancia, den første etter at Fiat hadde overtatt fabrikken i 1969.

Navnet "Beta" er fra β i det greske alfabet, hvorfra Lancia hentet mange av sine modellnavn. Beta var også navnet Lancia brukte på en 1908-modell og en buss fra 1953.

**Berlina** (1972–81) var en 4-dørs sedan (med kombiens utseende) med forhjulsdrift og 4-sylindrete Fiat-motorer på 1.4, 1.6 og 1.8 liter. **ES** hadde ekstra utstyr.

I 1974 tilkom en 1.3 liters motor, og i 1975 ble 1.6 og 1.8 erstattet med nye 1.6 og 2-liters motorer. To-litringen kunne fra 1981 fås med bensininnsprøytning (**I.E.**) og fra 1982 med kompressormating, da som **Volumex (VX)** på 135 hk.

**Coupe** (1973–84, 111 000 eks.) var en 4-seters coupe med samme motorer, tegnet av fabrikken under ledelse av Aldo Castagno.

**Spyder** (9 390 eks.) var en 4-seters cabriolet av targatype tegnet av Pininfarina og bygget av Zagato.

**HPE** (1975–84, 71 258 eks.) var en 3-dørs stasjonsvogn tegnet av Castagno.

**Trevi** (1980–84, *Type 828*, 40 000 eks.) hadde vanlig sedan-utseende. De hadde samme motorer, bortsett fra *Bimotore* (1 eks.) bygget av Abarth som hadde en motor foran og en bak for å gi firehjulsdrift.

**Montecarlo** (1974–81, 7 800 eks.) var en to-seters bakhjulsdrevet sportsbil med fast eller avtagbart tak, og med midt-montert 2-liters motor. Den var ment som et mer eksklusivt valg enn konsernets Fiat X1/9. I USA solgt som *Scorpion*, og den som folkevogna «Herbie» blir forelsket i, i «Herbie drar til Monte Carlo» fra 1978.

Utover diverse spesialutgaver, ble Beta også bygget i 3-4 år i spanske Pamplona. Beta ble ifølge Sogn Avis solgt i Norge og eies av blant andre Petter Sortland.

* Berlina Berlina
* Coupe Coupe
* Spyder Spyder
* HPE HPE
* Trevi Bimotore Trevi *Bimotore*
* Montecarlo Montecarlo
* Montecarlo Montecarlo
* Medusa fra ItalDesign Medusa fra ItalDesign

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Lancia Beta***  eller  ***Lancia Medusa*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  Ronan Glon, *A quick look at the Lancia Trevi* den 14. desember 2010.
2. ↑  Lord Arnstein Landsem, *Den vakre italiener* i Dagbladet den 29. desember 2013.
3. ↑  *Med blikk for italienske finesser* i Sogn Avis den 18. mai 2013.
Det **sosiale miljøet (konteksten),** er summen av de sosiale posisjoner og sosiale roller som påvirker individer av en gruppe. Sosialt miljø for et individ er den kulturen som hen ble utdannet og/eller bor i, og de mennesker og institusjoner som personen samhandler med. Et gitt sosialt miljø vil ofte skape en følelse av solidaritet blant sine medlemmer, og de vil ofte være tilbøyelige til å holde sammen, stole på og hjelpe hverandre. Medlemmer av det samme sosiale miljøet vil ofte tenke på sammenfallende måter, selv når deres konklusjoner er forskjellige.

Et gitt individ vil også kunne ha referansegrupper som ikke er en del av det fysisk nærmeste sosiale miljøet.

Referanser
----------

1. ↑  *Dictionary of Sociology and Related Sciences*, 1966 Edition USA (social environment)
2. ↑  *Dictionary of Sociology and Related Sciences*, 1966 Edition USA, (frame of reference)

Se også
-------

* Miljø
* Sosial kontekst i språk
* Sosialt nettverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Engerneset** er en grend i Nordre Trysil. Engerneset ligger langs fylkesvei 26, ca. 30 km nord for kommunesenteret Innbygda i Trysil kommune. 

Grenda grenser til Engerdal i nord og øst. Engerneset er mest kjent for Engersjøen og fjellet Skagsvola. Tverrfjellet, Trysils høyeste fjell befinner seg også her.

Historie
--------

Det er funnet oldtidsminner fra steinalderen både sør og nord for engeren, som kan tyde på at det har vært noe bosetning her.

Engerneset er regnet grunnlagt fra 1723, da nyryddinger fra skogfinner har blitt funnet og Eidet gård ble bygd.

### Tida før krigen

Ikke mye er visst om Engerneset før krigen, ifølge Axel Christian Smith sin bok *Om botaniske forhold i Trysil* så levde engernesinger mye på sik, laks og andre type fisker som man kunne få tak i engeren. 

Som resten av Trysil så jobbet de fleste mennene i skogen mens kvinnene passet på hus og hjem. De fleste jobbet for menn med store skogseiendommer og hugget skogen for dem. Deretter brukte de lønna på korn da det ikke var jord til å gro det selv. 

Tømmerfløting var også en viktig arbeidsplass for mennene. Tømmeret ble fløtet fra Engerdal via engeren i Engerneset og deretter til grenda Jordet. Fløtinga her varte til like etter krigen. 

### Andre verdenskrig

Under krigen var det noen dissidenter og motstandsfolk som valgte å flykte til Sverige via Engerneset.

Det skal også ha blitt droppet våpen og annet militært utstyr på ett par plasser nord øst like ved engerdalsgrensa.

Bygninger
---------

Engerneset har som mange andre grender ett eget samfunnshus. Samfunnshuset var opprinnelig en skole, men ble etter krigen nedlagt og omgjort til ett samfunnshus. 

Engerneset skal også ha Norges minste utedo, den er på 0,63kvm og ligger bak samfunnshuset ved en brakke.

Referanser
----------

1. ↑  Norderhaug, Ole Martin (2022). *Av skog er du kommet - Trysil gjennom 300 år*. Siekken forlag.
2. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Jishui i Jiangxi
**Jishui** (kinesisk: 吉水县; pinyin:  *Jíshuǐ Xiàn*) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Ji'an.

Fylket hadde 482 636 innbyggere i 1999.

Samferdsel
----------

Den viktige jernbanelinjen, Jingjiubanen, har stoppested her på veien fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Banen går gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou (ved Wuhan), Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.

Også Kinas riksvei 105 har trasé gjennom fylket. Veien har sitt løp fra Beijing, går sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmeside Arkivert 14. september 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NDL **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
Dråpesky fra nesespray
**Nesespray** eller **nasalspray** er en fellesbetegnelse for ulike lettflytende substanser som sprutes (sprayes) inn i nesen, enten som et løsemiddel for mucus (snørr, tett nese), tette bihuler, antihistaminer eller som smertestillende middel mot spesielt kraftig primærhodepine. Sprayflasken er gjerne ganske liten og utrustet med en enkel mekanisk pumpemekanisme som leverer en tilmålt dose når den presses inn. Dysen er ofte laget slik at den finfordeler væsken som ørsmå dråper i nesen.

De aller fleste nesesprayer mot mucus består av lettflytende reseptfrie legemidler som skal brukes i et begrenset tidsrom, men det finnes også ufarlige saltvannsløsninger som kan brukes til å løse opp enkle tilfeller av mucus. Saltvann har ingen tidsbegrensning på bruken, men er ikke like effektiv. Reseptbelagt nesespray skal brukes slik legen foreskriver den.

Mot enkelte typer spesielt kraftig hodepine, som noen tilfeller av migrene og enkelte typer trigeminal-autonome hodepiner, kan triptaner tilføres som smertestillende nesespray. Dette gjelder blant annet sumatriptan og zolmitriptan, som begge er reseptbelagt.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nasal sprays – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |


| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |
***Tidsskrift for kjønnsforskning*** er et norskspråklig, tverrfaglig, fagfellevurdert vitenskapelig tidsskrift i kjønnsforskning som eies av Kilden kjønnsforskning.no og utgis i samarbeid med Universitetsforlaget. Tidsskriftet viser bredden i kjønnsforskningen i Norge og presenterer ny kunnskap fra feltet. Redaktørene for tidsskriftet er førsteamanuensis Elisabeth Stubberud og professor Siri Øyslebø Sørensen, begge ved Senter for kjønnsforskning ved NTNU, som tiltrådte i 2023. Kilden er sekretariat for tidsskriftet.

Tidsskriftet ble grunnlagt i 1977 under navnet *Nytt om* *Kvinneforskning*, og skiftet navn til *Tidsskrift for kjønnsforskning* i 2005. Tidsskriftet kommer ut med fire nummer i året, både som temanumre og i åpne numre, og inneholder fagfellevurderte artikler, kommentarer, debattinnlegg og bokanmeldelser. Tidsskriftet er godkjent vitenskapelig publiseringskanal på nivå 1 i Kanalregisteret fra etableringen av registeret i 2005. 

Tidsskriftet inngår i støtteordningen for åpne norskspråklige tidsskrift innenfor humaniora og samfunnsvitenskap som administreres av Direktoratet for høyere utdanning og kompetanse (HK-dir).

Kilden kjønnsforskning.no er et nasjonalt kunnskapssenter for kjønnsperspektiver og kjønnsbalanse i forskning. Kilden ble opprettet av Norges forskningsråd i 1998 og er i dag organisert som en uavhengig avdeling i Forskningsrådet. 

Lene Myong og Ingvil Hellstrand var redaktører for årgangene 2021 og 2022. De ble etterfulgt av Elisabeth Stubberud og Siri Øyslebø Sørensen fra 2023.

Referanser
----------

1. 1 2  Nordisk tidsskriftdatabase, Tidsskrift for kjønnsforskning Arkivert 4. juli 2014 hos Wayback Machine.. Besøkt 4. mars 2014.
2. ↑  «Nye redaktører ønsker bred faglig debatt». Kilden kjønnsforskning.no. Besøkt 14. oktober 2022.
3. ↑  «Tidsskrift for kjønnsforskning 'flytter' til Trondheim». *Kilden kjønnsforskning.no*. Besøkt 20. august 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (no) *Tidsskrift for kjønnsforskning* hos Norges forskningsråd


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISSN **·** ISSN **·** ISSN **·** ISSN
 |
**Butikkslakter** er et håndverksfag som har utviklet seg parallelt med utviklingen i dagligvarehandelen. I Norge ble faget godkjent som et eget håndverksfag i 1994. Det finnes tre andre håndverksfag knyttet til produksjon og foredling av kjøtt: Slakter, kjøttskjærer og pølsemaker. En butikkslakter arbeider som oftest i kjøtt-, delikatesse- og/eller ferskvareavdelinger i større dagligvareforretninger og supermarkeder, og kundekontakt og salg er langt mer sentralt i dette faget enn i de andre kjøttfagene.

Det er gjennom disse avdelingene de forskjellige butikkene først og fremst kan skape en egen profil og differensierte kundeopplevelser, og dyktige fagfolk er derfor ettertraktet i disse avdelingene. Butikkslakterfaget er innrettet mot salg, kundebehandling, kunnskap om forskjellige ferskvarer, findeling av kjøtt og produksjon av ferdigmat og halvfabrikata for salg over disk. Eksponering og rydding er også blant oppgavene som hører til yrket.

En butikkslakter må i tillegg til rent faglige ferdigheter, være flink til å kommunisere med mennesker for kunne gi god service. Hen skal kunne gi råd til spørrende kunder og bør derfor ha bred kunnskap og interesse for mat, måltider og kosthold generelt. Sans for økonomi og markedsføring er nyttig.

Historie
--------

Slakterfaget er et av de eldste fagene vi kjenner. Da menneskene ble bofaste, ble husdyrhold en del av matforsyningen. I Norge fikk vi etter hvert bygdeslaktere som gikk fra gård til gård, slaktet og grovparterte. Folkene på gården tok seg av tørking, salting og speking av kjøttet. Dette var de viktigste konserveringsmetodene for kjøtt den gangen. 

I bysamfunn kom det egne slakterbutikker, gjerne drevet av en slakter med evne til kundebehandling. Ofte hadde butikkene egen foredlingsvirksomhet med nedskjæring, salting, pølsemakeri, røkeri og andre former for foredling, men sjelden slakting. Utviklingen av kjøle- og pakningsteknologi, industrialisering av foredlingen og overgangen fra kjøpmannseide kolonialforretniger til kjedeeide supermarkeder og stordrift i alle ledd betød også at de fleste slakterbutikkene forsvant. 

De siste årene tiårene har dagligvareforretningene blitt stadig større, og de fleste store supermarkeder har ferskvareavdelinger og satser på verdi- og profilskaping blant annet ved å kunne tilby kjøtt og kjøttprodukter med høy kvalitet og høyt servicenivå. Enkelte steder drives også såkalte «shop-in-shop»-konsepter. De store enhetene har overtatt det meste av omsetningen av kjøtt og kjøttprodukter. Butikkslakterfaget vokste frem i tråd med utviklingen i produksjons- og distribusjonsformer forøvrig og ble godkjent som egent fag i 1994. Butikkslakteren i ferskvareavdelingen er et alternativ til butikker med kun plast- og ferdigpakket kjøtt og til de relativt få, tradisjonelle slakterforretningene som fortsatt finnes i Norge. Det omsettes kjøtt for videresalg til dagligvaremarkedet for 13 til 14 milliarder kroner årlig i landet vårt (2007).

Eksterne lenker
---------------

* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av butikkslakter
En typisk gullgruvedrift, på Bonanza Creek.
**Klondike-gullrushet** var immigrasjonen av gulljegere langs Klondikeelven ved Dawson City i Canada på slutten av 1800-tallet, da gull ble funnet i området. Selve funnet som utløste rushet, ble gjort 16. august 1896. Dawson City ligger i Yukon-territoriet i nordvestre Canada, og gullrushet kalles iblant også Gullrushet i Yukon.

I ettertid har Klondike gått inn som et begrep i mange språk og viser til et plutselig og kraftig økonomisk oppsving.

Opptakten
---------

Canadianer Keish (Skookum Jim Mason)
I august 1896 vandret tre menn ledet av Skookum Jim Mason nordover, langs Yukonelven fra området omkring byen Carcross, for å lete etter hans søster Kate og hennes make George Carmack. Etter at gruppen fant George og Kate, som fisket etter laks i Klondikeelven støtte de på Nova Scotia-bonden Robert Henderson som hadde lett etter gull i Indian River, rett syd for Klondikeelven. Henderson fortalte George Carmack hvor han gravde, og at han ikke ville ha noen canadianer (Skookum Jim Mason var indianer) omkring seg.

Den 16. august 1896 fant Skookums følge rike gullforekomster i Bonanza Creek i Yukon. Det er ikke kjent hvem som gjorde det opprinnelige funnet, men den offisielle gullfinneren var George Carmack, da området var eid av ham.

Gullrushet
----------

Gullgravere venter på å få registrere sine skjerp.
Nyhetene spredtes raskt til andre gullgraversamfunn i Yukonelvas dalføre. Området der gull først ble funnet, het fra begynnelsen Rabbit Creek, men ble omdøpt til Bonanza Creek ettersom området tiltrakk seg ekstremt mange mennesker på jakt etter gull. Området ble registrert av gullgravere som tidigere hadde arbeidet omkring Fortymile River og Stewart River.

Nyheten nådde USA i juli 1897, da de første gulljegerne ankom San Francisco den 15. juli og Seattle den 17. juli, som førte til at rushet tok av på alvor. I 1898 hadde innbyggertallet rundt Klondike nådd 40 000, noe som risikerte å forårsake en sultsituasjon.
Dawson City, som ble grunnlagt av gullgraverne, vokste raskt av mennesker som lette etter gull. De store funnene fantes dog 5 meter under den frosne bakken og kunne bare nås gjennom å tenne bål som tinte den. I 1899 hadde gullgraverne funnet gull for omkring 50 millioner Canadiske dollar, noe som kun dekket kostnadene ved utgravingene. Etter 1900 sank produksjonen kraftig.

Referanser
----------

1. 1 2  Nationalencyklopedin, oppslagsord *Klondike*
2. ↑  Time-Life books, red. (1987). *Folk och länder, Kanada*. Oversatt av Anders Emilson. Höganäs: Bokorama. ISBN 91-7024-331-X.

Litteratur
----------

* Tor S. Halvorsen: *Klondike. Gullrushet mot Yukon 1896 – 1899*. Naturforlaget – Hjemmet Mortensen Oslo 1995.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** LCCN
 |
Fra Nanxisjøen i Fuding
**Fuding** (kinesisk: 福鼎; pinyin: *Fúdǐng*) er en by på fylkesnivå i byprefekturet Ningde i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Landarealet er på 1,526 km², men når man regner med sjøen oppgis det totale arealet av myndighetene til 14 957,7 km².

Fuding ble etablert som fylke under Qing-dynastiet i 1739, og fikk bystatus i 1995.

Byfylket hadde i 1999 en befolkning på 553.651 innbyggere.

Byfylket tiltrekker seg også en del turisme. Særlig er det Taimufjellene og øya Yushan som besøkes.

Samferdsel
----------

### Jernbane

Høyhastighetsjernbanen Wenzhou–Fuzhou-banen fører fjennom området.

### Vei

Kinas riksvei 104 løper gjennom fylket. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.

### Havn

Dypvannshavnen *Shacheng* i byfylket er viktig for områdets økonomi.

Industri
--------

Ningde kjernekraftverk er under bygging (2009) i byfylket.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Fuding – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Røskestadvannet** er en innsjø på Hurumlandet i Asker kommune, nord for tettstedet Tofte. 

Vannet ble regulert i 1898, med en elleve meter høy murdam. Reguleringshøyden er 8,5 meter, og magasinet rommer rundt 1,1 milloner kubikkmeter vann. Det var også en demning her tidligere på 1800-tallet, og den gamle veien mellom Rødsbygda og Kirkebygda, den såkalte Råkålstien, passerte over dammen, som ble kalt «Dambru-dammen». Før oppdemminga var Røskestadvannet en lang og smal innsjø. Råkålstien gikk langs sørenden av dette vannet. 

I nordenden av vannet lå gården Røskestad, og i vestenden lå Røskestadplassen. Begge måtte fraflyttes da vannet ble regulert. Røskestadvannet er oppkalt etter Røskestad som var en husmannsplass under gården Rød vestre, som ble rydda tidlig på 1800-tallet. Husmannsplassen lå på samme sted som en tidligere ødegård fra middelalderen ved navn *\*Hrosskellsstaðir,* oppkalt etter mannsnavnet *Hrosskellr*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Robert K. Anderson**, bedre kjent som **Fader Robert** eller **Robert Munk**, (født 23. januar 1932 i Hartford, Connecticut, USA, død 29. september 2020) var en amerikansk-norsk katolsk prest som etablerte et kloster i Tinn i Telemark.

Bakgrunn
--------

Hans far var svensk og moren irsk. Fra ung alder ønsket Robert å bli prest. Selv om faren i utgangspunktet var imot ideen, støttet hans katolske mor ham.

Liv og virke
------------

### Flytting til Norge

I 1966 inviterte biskop John Willem Gran ham til Norge for å etablere et kloster. Anderson flyttet først til Gudbrandsdalen. I 1967 bosatte han seg i Tinn i Telemark, og i 1977 etablerte han et kloster på Hylland i Tinn. Han levde først som eneboer, men hadde kontakt med lokalsamfunnet. I årenes løp fikk han selskap av to estiske munker, Miikael og Serafim.

### Munkeorden

Fader Robert og munkene i Telemark tilhører den katolske cistercienserordenen, også kjent som trappistmunker. De kjennetegnes av deres ønske om å leve et tilbaketrukket liv i bønn.

Referanser
----------

1. 1 2   «Den katolske kirke: Robert Anderson», besøkt 12. september 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Robert Anderson». *Den katolske kirke* **(norsk)**. Besøkt 29. august 2023.
3. 1 2 3  «Hylland munkelyd». *Den katolske kirke* **(norsk)**. Besøkt 29. august 2023.
4. 1 2 3 4 5  Eriksen, Thor Øistein (11. oktober 2016). «– Noen tror vi er fra Hobbiten». *NRK*. Besøkt 29. august 2023. «Fjernt fra folk, i den tykke telemarksskogen, ligger klosteret Hylland munkelyd. Her bor fader Robert som har levd som munk i Norge i 50 år.»
Bronsealderskoen. Foto: Vegard Vike/Kulturhistorisk museum 
**Bronsealderskoen fra Jotunheimen** er Norges eldste sko. Skoen stammer fra bronsealderen og ble funnet på Kvitingskjølen i Jotunheimen den 17. september 2006.

Skoen ble funnet tilfeldig av en turgåer. Kraftig snøsmelting i fjellet grunnet klimaendringer gjør at flere gjenstander fra eldre tid nå kommer til syne på overflaten. Skoen er veldig spesiell fordi svært få rester av klær og sko er bevart fra bronsealderen i Norge. Den er laget en gang mellom 1420 og 1260 f.Kr. altså er den over 3000 år gammel, og den eldste skoen som noensinne er funnet i Norge. I Europa for øvrig er den eldste skoen som er funnet, skoen til ismannen Ötzi fra omtrent 3200 f.Kr.

Bronsealderskoen er en hudsko av enkel type. Slike sko var i bruk helt opp til moderne tid. Det vites ikke sikkert hvilken type skinn skoen er laget av, men det er muligens reinskinn. Formen er svært enkel, med såle og overlær i ett stykke. Lærstykket er tilnærmet rektangulært, men det har avrundede hjørner i fremre kant ved det som har vært en sammensnurping over tærne. Hælpartiet er sammensydd med en lærrem som er trædd gjennom hull eller reimskår i læret. Det er snittet inn reimskår også langs fotåpningen, og opprinnelig har det løpt en reim også gjennom disse hullene. Denne reimen er imidlertid ikke bevart. Det er usikkert hvorvidt skoen passer høyre eller venstre fot. Høyden på skoen er ca. 6 cm, og lengden 28 cm. Dette tilsvarer omtrent en moderne skostørrelse 36 eller 37. Skoen kan dermed ha tilhørt en kvinne, men også en ungdom eller en liten mann.

Kvitingskjølen kan ha vært et godt jaktområde i bronsealderen. Eieren av skoen kan ha mistet skoen mens hen var ute på jakt.

Referanser
----------

1. ↑  Norgeshistorie.no, Marianne Vedeler, «En bronsealdersko fra Jotunheimen». Hentet 22. nov. 2016 fra .

Kilder
------

* *En bronsealdersko fra Jotonheimen*, artikkel hos Norgeshistorie.no
* Espen Finstad og Marianne Vedeler (2008): «En bronsealdersko fra Jotunheimen» i *Viking - Norsk arkeologisk årbok Bind LXXI - 2008*, s. 61-71, tilgjengelig for alle som PDF hos DUO Vitenarkiv (Universitetet i Oslo)
**Oslo Soul Children** er et norsk kor med barn og tenåringer fra Oslo-området. Koret synger originalskrevet og arrangert musikk som har elementer fra pop, rock, soul, R'n'B og gospel.

Koret ble startet av Ragnhild Hiis Ånestad i 2001, og var da tilknyttet Korsvoll menighet i Oslo. Koret har siden den gang også vært tilknyttet Acta, som er barne- og ungdomsorganisasjonen til forbundet Normisjon.

Flere av koristene i Oslo Soul Children har vært solister ved oppsettinger av Les Miserables, Annie og Olsenbanden jr.. De har også gitt norsk tale til «Løvenes Konge», «Goodboy», «Peter Pan» og for Disney Channel.og sang med Randaberg Soul children og Randaberg Soul teens.

Diskografi
----------

Soul Children har gitt ut en rekke plater.

* «Livsglede 1» juni 2001
* «Shine» juni 2002
* «Julestjerne» november 2003
* «Jump» september 2004 – DVD oktober 2005
* «Livsglede 2» februar 2006 – DVD januar 2007
* «Shout» desember 2007
* «Hope» august 2008 (singel)
* «Number One» juni 2009 (singel)
* «Kviskre ei bønn» november 2009 (singel)
* «Livsglede 3» februar 2010
* «Beautiful Day» juni 2010 (singel)

Ragnhild Hiis Ånestad
---------------------

Ragnhild Hiis Ånestad er ansatt av Acta som korets dirigent, og var selv initiativtageren til Soul Children-bevegelsen. Hun vant i 2010 Petter Dass-prisen sammen med koret.

Referanser
----------

1. ↑  «Bevegelsen - Soul Children». *Soul Children*. Arkivert fra originalen 27. oktober 2017. Besøkt 27. oktober 2017.
2. ↑  «Diskografi - Oslo Soul Children». *Oslo Soul Children*. Arkivert fra originalen 1. juli 2017. Besøkt 27. oktober 2017.
3. ↑  «Presentasjon - Oslo Soul Children». *Oslo Soul Children*. Arkivert fra originalen 1. juli 2017. Besøkt 27. oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Arkivert 1. juli 2017 hos Wayback Machine.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Svein Ellingsen | **Petter Dass-prisen**(2010) | Neste mottaker:Svein Tindberg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |