recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Tigerland*** er en amerikansk krigsfilm fra 2000, regissert av Joel Schumacher. Hovedrollen spilles av Colin Farrell i rollen menig Roland Bozz, og handlingen foregår i en treningsleir for soldater som skal sendes til Vietnamkrigen. Tigerland var navnet på en amerikansk militær treningsleir på 1960-tallet og 1970-tallet i Louisiana, og er siste stopp for infanteri på vei til Vietnam.

Sammendrag
----------

I september 1971 blir Roland Bozz (Colin Farrell) - en ustyrlig soldat uten respekt for autoriteter – sendt til Fort Polk. Han blir raskt venn med to andre rekrutter, Paxton og Milter. Han møter sin nye kommanderende offiser Saunders, og blir etterhvert utnevnt til troppsleder. En annen menig, Wilson, plager Miter og Bozz. Under en øvelse prøver Wilson å skyte Bozz med en pistol. Men den er defekt, og han overlever. Bozz ønsker Wilson ut av hæren, og Saunders sier at han skal ta hånd om det. De blir sendt til Tigerland, et område utformet som en liten kopi av Vietnam. 

Men Wilson blir bare omplassert, og forteller Bozz at han vil drepe ham uansett hva det tar. Bozz planlegger å stikke til Mexico. Men menig Johnson forteller at hvis Bozz stikker av, så kommer han til å gå etter Paxton og dermed kommer Bozz til å være ansvarlig for vennens død. Under en øvelse bytter Wilson til ekte ammunisjon. Bozz skyter tilbake med blanke skudd, og skader Paxton i øyet. Hele troppen blir sendt til Vietnam, bortsett fra Paxton som slipper på grunn av øye-skade. En epilog sier at Paxton aldri fant ut hva som skjedde med Bozz eller de andre i troppen.

Rolleliste
----------

* Colin Farrell som menig Roland Bozz
* Matthew Davis som Jim Paxton
* Clifton Collins Jr. som menig Miter
* Shea Whigham som Wilson
* Nick Searcy som kaptein Saunders

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Tigerland* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Tigerland* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Tigerland* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Tigerland* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Tigerland* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Tigerland* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Tigerland* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Tigerland* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Tigerland* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Tigerland* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
Kartet viser hvor Catarman ligger plassert i provinsen Camiguin 
**Catarman** er en kommune i provinsen Camiguin på Filippinene. Under folketellingen i 2007 kom man til et befolkningstall på 16 060 i 3 236 husstander.[]

Kors som markerer den sunkne kirkegården
I Catarman, barangay Bonbon, lå den tidligere største byen kalt Tangub av lokalbefolkningen som var hovedstaden på Camiguin. Byen var tidlgere Camiguins handelssentrum. Byen ble 1. mai 1871 utslettet av et vulkanutbrudd fra fjellet Daan. Kirkegården ble etter utbruddet gjenfunnet ute i sjøen og er populært sted for dykking. I mange år var korset på kirkegården synlig i sjøen. Det er reist et nytt stort kors over den sunkne kirkegården.

Catarman har også en kald kilde: Sto. Niño Cold Spring som har norsk badetemperatur.[]

Barangayer
----------

På landsbygda er en barangay en landsby med omland. I byene kan man sammenligne en barangay men våre bydeler, alle med et visst selvstyre.

Catarman er inndelt i 14 barangayer per 30. september 2019.

* Alga
* Bonbon
* Bura
* Catibac
* Compol
* Lawigan
* Liloan
* Looc
* Mainit
* Manduao
* Panghiawan
* Poblacion
* Santo Niño
* Tangaro

Referanser
----------

1. ↑  «2020 Census of Population and Housing (2020 CPH) Population Counts Declared Official by the President». *folketellingen 2020*. Filippinenes statistikkbyrå. 7. juli 2021.
2. ↑  Barangays in Catarman (Camiguin) 2018 Philippine Standard Geographic Code (PSGC)

Eksterne lenker
---------------

* 2000 Philippine Census
* Philippine Standard Geographic code

| * v
* d
* r
Kommuner i Camiguin |
| --- |
| Catarman **·** Guinsiliban **·** Mahinog **·** Mambajao **·** Sagay | Filippinenes flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Hofterups kyrka
**Hofterup** er et tettsted i Kävlinge kommune i Skåne län i Sverige. Det ligger fem kilometer nord for Löddeköpinge, rundt 15 kilometer sørøst for Landskrona og om lag fem kilometer nordøst for Barsebäck. I 2010 hadde tettstedet 3 501 innbyggere.

I Hofterup ligger en av Skandinavias eldste kirker, Hofterups kyrka, som er fra 1100-tallet. Like øst for kirken ligger Hofterupsdösen, som er en gravhaug fra yngre steinalder. Flere andre kulturminner finnes også i området, som har hatt bosetning siden forhistorisk tid.

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 22. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Hofterup i länsstyrelsens kulturmiljöprogram[*død lenke*]
* Mer informasjon om kirken i Hofterup Arkivert 21. juni 2008 hos Wayback Machine.

  


| * v
* d
* r
Kävlinge kommune i Skåne län i Sverige |
| --- |
|  | Barsebäck **·** Barsebäckshamn **·** Dösjebro **·** Hofterup **·** Furulund **·** Kävlinge **·** Lilla Harrie **·** Löddeköpinge **·** Sandskogen **·** Saxtorpsskogen **·** Västra Karaby |  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Dette bildet viser banene til Saturns irregulære måner som omgir planeten som en sverm. Titans, som er regulær, vises med rødt i midten for sammenligning.
Innen astronomien er en **irregulær måne** en naturlig satellitt som følger en fjern, skråstilt, og ofte eksentrisk og retrograd bane. De antas å ha blitt fanget av deres moderplanet, i motsetning til vanlige satellitter som dannes *in situ*.

Siden 1997 har nittitre irregulære måner blitt oppdaget i bane rundt alle fire gasskjempene Jupiter, Saturn, Uranus og Neptun. Før 1997 var kun ti irregulære måner kjent, deriblant Phoebe, den største irregulære månen til Saturn, og Himalia, den største irregulære månen til Jupiter. Sycorax, den største irregulære månen til Uranus ble oppdaget i 1997. Det antas at de irregulære månene ble fanget fra heliosentriske baner nær deres nåværende posisjoner kort tid etter dannelsen av moderplaneten. En alternativ teori, at de stammer fra lengre ute i Kuiperbeltet, støttes ikke av nåværende observasjoner.

Definisjon
----------

| Planet | rH (Gm) |
| --- | --- |
| Jupiter | 51 |
| Saturn | 69 |
| Uranus | 73 |
| Neptune | 116 |

Der finnes ingen allmenn akseptert og presis definisjon for en irregulær måne. Uformelt vurderes månene som irregulære dersom de er langt nok unna planeten til at presesjonen til baneplanet primært kontrolleres av solen.

I praksis blir månens store halvakse sammenlignet med planetens Hill-sfære (det vil si sfæren til dens gravitasjonelle påvirkning) {\displaystyle r\_{H}}. Irregulære måner har store halvakser større enn 0,05 {\displaystyle r\_{H}} med apoapses som strekker seg så langt som til 0,65 {\displaystyle r\_{H}}. Radiusen til Hill-sfæren er gitt i tabellen ved siden av.

Utforskning
-----------

Til dags dato er Phoebe, Saturns største irregulære måne, den eneste irregulære månen som har blitt besøkt av en romsonde. Den ble besøkt i 2005 da den ble fotografert av *Cassini*. Romsonden tok også et fjernt bilde med lav oppløsning av jupitermånen Himalia i 2000. Det finnes ingen planer om å sende romsonder til noen irregulære måner i fremtiden.

Referanser
----------

1. 1 2  Scott S. Sheppard, *Outer irregular satellites of the planets and their relationship with asteroids, comets and Kuiper Belt objects* Asteroids, Comets, Meteors, Proceedings of the 229th Symposium of the International Astronomical Union held in Rio de Janeiro, Brasil August 7–12, 2005, Cambridge University Press, 2006. pp. 319-334 (preprint)

Eksterne lenker
---------------

* David Jewitts sider
* Scott Sheppards side

Portal: Astronomi
**Football Club Suðuroy** er en færøysk fotballklubb som holder til på tettstedet Vágur på Færøyene. Klubben ble grunnlagt den 1. januar 2010 og består av de tidligere klubbene VB Vágur (grunnlagt i 1905) og SÍ Sumba (grunnlagt i 1949), som sammen dannet VB/Sumba i 2005. Lagets draktfarger er mørkeblå, mens bortedraktene er helhvite. FC Suðuroy spiller i 2015 igen i den øverste divisjonen Effodeildin etter to sesonger i 1. deild. Klubben spiller sine hjemmekamper på Vesturi á Eiðinum stadion. Nåværende trener er Jón Pauli Olsen.

VB/Sumba spilte i den nest øverste divisjonen 1. deild i 2009 og vant serien. Da klubben skiftet navn i januar 2010 spilte de derfor i topdivisjonen, og den første seriekampen ble spilt 1. april samme år mot HB Tórshavn, en kamp som for øvrig endte uavgjort 4–4.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) FC Suðuroy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) FC Suðuroy – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
1. deild 2021 |
| --- |
|  | 
* AB
* B36 Tórshavn 2
* B71 Sandoy
* EB/Streymur 2
* HB 2
* KÍ 2
* NSÍ 2
* Skála
* Suðuroy
* Víkingur Gøta 2

 | Færøyenes flagg |

Portal: Færøyene
Offentlig park i Tours, Frankrike.
En tegning av Martin Heemskerck fra 1500-tallet av Babylons hengende hager.
En **anleggsgartner** arbeider med anlegg og vedlikehold av uterom, idrettsanlegg, gater og naturområder. Faget har historiske røtter langt tilbake til gresk, kinesisk, egyptisk og babylonsk hagekultur.

Anleggsgartneren bruker materialer som naturstein, metall, betong, tre, løsmasser, jord og planter til å forme landskap. Vedlikehold innbefatter stell av planter inkludert gressområder, renhold, snøfjerning, og tilsyn med lekeplasser. Kunnskap om økologi, geoteknikk, botanikk, byggteknikk og klima er nødvendige i anleggsgartnerens arbeid. 

Utdanningen i Norge er to-årig teknisk fagskole, og så to år i lære i bedrift. Ved avsluttet læretid avlegges fagprøve, og kandidaten mottar sitt fagbrev. Det har vært utdanning i faget i Norge siden 1917.

Se også
-------

* Gartner

Eksterne lenker
---------------

* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av anleggsgartner
* Norsk Anleggsgartner Mesterlag
* opplæringssenter for anleggsgartnere
* Blianleggsgartner.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Hogg Robinson Group (HRG)** er et internasjonalt selskap med hovedkontor i Storbritannia. HRG har spesialisert seg på å selge forretningsreiser. and Data management underpinned by proprietary technology. Selskapet eier eller driver reisebyråer i 25 land i Asia, Europa og Nord-Amerika. I Norge driver selskapet, reisebyrået Bennett Reisebureau, 31 reisebyråer i Norge, hvorav 23 er franchiser. 

HRG ble børsnotert på London Stock Exchange i 2006.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 16. desember 2013. Besøkt 15. desember 2012.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 21. april 2012. Besøkt 9. mai 2012.
3. ↑  Hogg Robinson Group Company Profile Arkivert 8. juni 2008 hos Wayback Machine.

Kilder
------

* Hogg Robinson resumes float plan. BBC News.

Eksterne lenker
---------------

* Hogg Robinson Groups hjemmeside
* HRG share data on the London Stock Exchange Website[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Hanna Jæger Jensen** (1864-1925) var en norsk lege, lærer og lokalpolitiker. Hun var en av landets første kvinnelige leger.

Oppvekst
--------

Faren hennes døde tre måneder før hun ble født, og hun vokste opp hos Stian Herlofsen og hans kone Hanne Dorothea Jensen som var bosatt i Kolbjørnsvik på Hisøya ved Arendal. Hun giftet seg med skipsfører Johan Fredrik Jensen.

Virke
-----

Jæger Jensen avla guvernanteeksamen i 1882, realartium i 1888 og medisinsk embetseksamen i 1896, og praktiserte i Kristiania fra 1898 til 1905. Fra 1905 bodde hun først i Kolbjørnsvik deretter på Hisøya. Her praktiserte hun ikke som lege, men hadde ulike kommunale tillitsverv. Blant annet var hun i flere år medlem av Hisø herredsstyre. Hun stifta også Arendals Diskusjonsforening i 1911, og var foreningens første formann. 

Etter at hun i 1909 var blitt enke, begynte hun igjen å virke som lærer. Hun overtok en privat pikeskole i Arendal. Fra 1911 til 1916 hadde hun ulike lærervikariater. I 1916 ble hun ansatt som timelærer og i fra 1920 arbeidet hun som adjunkt ved Arendal offentlige høyere almenskole, hvor hun fortsatte å jobbe til sin død i 1925.

Annet
-----

Hennes bror var bohemen Hans Jæger.

Referanser
----------

1. 1 2   Tillegg til Norges læger 1800 - 1908, side(r) 316, oppført som Jensen, Hanna Dorthea f. Jæger, 1864-1925[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Hanna Jæger Jensen - fosterbarnet som ble en av Norges første kvinnelige leger, Avtrykk.no, 28.03.2021

Kilder
------

* "Diskusjonsforeningen i Arendal: «Kvinnesak og kulturfremskritt»" i *Nytt om gammelt 1983*, nettutgave. Oppsøkt mai 2018.
* I. Kobro. *Tillegg til Norges læger: 1800-1908*. Aschehoug 1944.Nasjonalbiblioteket

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Alianza PAIS** (AP) er en sosialistisk koalisjon i Ecuador, ledet av nåværende president Rafael Correa. PAIS står for *Patria Altiva i Soberana* (stolt og suverent fedreland), og ordet *país* betyr også land. AP fremmer «sosialisme for det 21. århundret» og regnes for å være en del av «den rosa bølgen».

Bevegelsen, som ble grunnlagt i 2006, støtter politisk suverenitet, regional integrasjon og bedre levekår for de fattige. Ved valget i 2006 fikk Alianza PAIS 22,84% av stemmene ved første runde, noe som gjorde at partiet så vidt tapte mot PRIAN, ledet av Álvaro Noboa, som fikk 26,83% av stemmene. I andre runden vant partiet med 56,67% av stemmene, noe som brakte Correa til makten. Ved valget i 2009 fikk partiet 51,99% av stemmene, noe som ga partiet seier fremfor PSP. I 2013 vant AP igjen med 57,17% av stemmene.

Referanser
----------

1. ↑  .

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* Alianza PAIS på Twitter Rediger på Wikidata

* Alianza PAIS på Facebook Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Må ikke forveksles med Adlibris.
**Alibris** er en nettbutikk som selger nye bøker, brukte bøker, bøker som ikke produseres lenger, sjeldne bøker og andre medier gjennom et nettverk av uavhengige bokhandlerne.

Historie
--------

I 1994 ble Interloc grunnlagt av bokselgeren Richard Weatherford, programmereren Tom Sawyer og datateknikeren Brad Councilman som en tidlig nettbokhandel.

I 1997 ble Alibris grunnlagt av Martin Manley, og han kjøpte opp Interloc og fikk med seg det samme teamet.

Interloc var en av de første vellykkede forsøkene på å sentralisere data om brukte bøker på nett. Interloc-nettverket privat frem til 1996 da det ble lansert på internett. Den 23. oktober 1998 ble nettstedet Alibris lansert.

I 1999 kjøpte Alibris opp Bibliocity.

Selskapet ble støttet av risikokapital inntil 2006 da det ble kjøpt opp av Oak Hill Capital Partners, et aktivt eierfond. I februar 2010 kjøpte Oak Hill Capital Partners opp Monsunen, og flettet de to selskapene slik at Monsun Commerce eier Alibris. Per februar 2017 var Alibris eid av AM Holding Inc. (tidligere Monsun Commerce Inc.). I 2017 solgte Alibris Holding ut Monsun Commerce i Portland og Stonegde Technologies fra Collegeville, Pennsylvania, og i juni 2017 ble Alibris solgt til en privat investor.

Modell
------

Bokhandlerne lister opp varelagrene sine på Alibris som i sin tur annonserer disse Alibris sin nettside, samt hos bedrift-til-bedrift-partnere som Barnes &amp; Nobles, Half Price Books og eBay. Alibris har også en egen nettside for Storbritannia (alibris.co.uk). Totalt så tilbyr Alibris mer enn 250 millioner bøker fra et nettverk av over 6000 bokhandlere i 65 land.

De fleste salg gjennom Alibris gjøres av bokhandlere direkte til sluttkunder. Salg til biblioteker eller andre institusjoner eller bøker som trenger frakt over verdenshavene behandles i et distribusjonssenter i Sparks, Nevada. Alibris også har et lignende nettverk for musikk (album, kassettbånd, og CD-er) og filmer (VHS eller DVD).

Alibris tillater kunder å både kjøpe og selge på samme tid. Alibris krever en salgsavgift som varierer basert på hva som blir solgt og type provisjon.

Alibris var et chartermedlem da Google eBooks ble annonsert av Google den 6. desember 2010.

Referanser
----------

1. 1 2 . 1. desember 1999.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
2. ↑  «Mentor Connect with Kanth Gopalpur». TiE Oregon. Arkivert fra originalen 21. februar 2014. Besøkt 31. januar 2014.
3. ↑  «Discover more than three million Google eBooks from your choice of booksellers and devices». Google. Arkivert fra originalen 7. desember 2010. Besøkt 6. desember 2010.
**Adolphe Féder** (også **Aizik Féder**, født 16. juli 1896 i Odessa, død 13. desember 1943 i Auschwitz) var en jødisk–ukrainsk maler og tegner.

I 1905 ble han på grunn av politisk aktivisme tvunget til at forlate hjemlandet. Han dro derfor til Berlin hvor han studerte kunst, flyttet deretter i 1908–9 til Genève hvor han studerte på kunstakademiet. I 1910 dro han videre til Paris for å fortsette studiene; her tilbrakte han to år på Académie Julian og hos Matisse. Han forble i Paris under okkupasjonen og ble sammen med sin hustru arrestert den 4. juni 1942 og fengslet i Cherche-Midi. Senere ble han overført til interneringsleiren i Drancy. Herfra ble han deportert til Auschwitz samme år.

Motiv
-----

Féders motiver var ofte landskap, stilleben og figurer. Han var interessert i primitiv kunst, samlet afrkanske skulpturer og etiopiske malerier og reiste også en del, deriblant til Palestina.
Under oppholdet i Drancy tegnet han flere portretter av sine medfanger. Hans enke, Sima Féder, donerte noen av disse tegningene til Beit Lohamei Haghetaots kunstsamling i Israel.

Referanser
----------

1. ↑   AGORHA, oppført som Adolphe Feder, AGORHA person/institution ID 111056, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Artnet, oppført som Adolphe Aizik Feder, Artnet artist ID adolphe-aizik-feder, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Athenaeum, oppført som Adolphe Feder, Athenaeum person ID 8325, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   RKDartists, RKD kunstner-ID 27499, rkd.nl, besøkt 8. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2  Dr Pnina Rosenberg. «Aizik-Adolphe Féder». art.holocaust-education.net. Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 12. mai 2017.
6. ↑  «AIZIK FEDER (ADOLPHE FEDER AKA)». ecoledeparis.org. Arkivert fra originalen 14. august 2016. Besøkt 12. mai 2017.
7. ↑  «Adolphe (Aizik) Feder». Hecht Museum. Arkivert fra originalen 27. mars 2016. Besøkt 12. mai 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN
 |

Portal: Kunst
***A Modern Monte Cristo*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Eugene Moore.

Handling
--------

Doktor Emerson arrangerer en sammenkomst, og samtalene dreier seg til forskjellige diskusjoner de møter i den medisinske verdenen. Emerson uttaler at han dagen etter skaø operere på en velstående gammel mann; og at en av slektningene til denne mannen hadde tilbydd Emerson 20 000 dollar hvis den gamle mannen dør på operasjonsbordet. Men Emerson drikker alt for mye i løpet av kvelden, og drikker alt for mye vin.

Dagen etter var Emerson egentlig ikke egnet til å være med på noen operasjoner, og den gamle pasienten hans døde. Politiet arresterer Emerson på grunn av dette dødsfallet. På vei til et fengsel rømmer Emerson ved å hoppe i en elv, og etter et fåfengt søk blir doktoren rapportert som druknet. Flere år senere har en av hans fiender giftet seg med Emersons tidligere forlovede, og driver nå et vellykket rederi.

Men når denne mannen skal besøke et av skipene han har bygd blir den lille datteren hans venn med en av de eldre sjømennene som arbeider der, og noen få dager senere forsvinner denne lille jenta. Faren hennes innser etter hvert at Emerson fremdeles kan være i live, og at det er Emerson som står bak problemene hans.

Skuespillere
------------

* Vincent Serrano som Doctor Emerson
* Helen Badgley
* Thomas A. Curran som William Deane
* Gladys Dore
* Boyd Marshall som Tom Pemberton

Referanser
----------

1. ↑  A Modern Monte Cristo
2. ↑  A MODERN MONTE CRISTO

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Modern Monte Cristo* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Asdøldalens jernstøberi** (fra 1895 kalt **Lier jernstøberi**) var et jernstøperi som ble grunnlagt på 1850-tallet i Asdøldalen i bygda Sylling i Lier kommune ved Drammen. 

Bedriften ble startet av smeden Ole Josefsen. I årenes løp skiftet jernstøperiet eierskap en rekke ganger. I 1875 gikk den daværende eieren Chr. Syvertsen konkurs, og jernstøperiet ble solgt på tvangsauksjon. Alt inventar fulgte med i auksjonen.

I 1888 arbeidet det femten mann i virksomheten. Malmen måtte transporteres til støperiet, og støpegodset derfra til Drammen. Støperiet hadde utsalg for ovner og komfyrer i Drammen. De produserte også andre typer gjenstander, som gryter, gorojern, vaffeljern og krumkakejern. Det meste av produksjonen ble fraktet til Christiania og solgt der.

I 1899 brant støperiet ned til grunnen, og virksomheten ble nedlagt.

Referanser
----------

1. ↑  «Ovner i Norge - Bygg og Bevar». *www.byggogbevar.no* **(norsk)**. Besøkt 11. oktober 2021. «Noen norske jernstøperier: Aadlas Brug | Asdøldalens Jernstøberi - fra 1895 Lier Jernstøperi | Barkevig (---)»
2. 1 2 3  Hamran, Ulf (1989). *Gamle ovner i Norge*. Huitfeldt. s. 78. ISBN 8270030899.
3. 1 2 3  Jacobsen, John Willy (1995). «Asdøldalens jernstøberi». *Langs åsene mot nord : Lier før og nå : 1900-1960, 1994 og 1995*. Lier rotaryklubb. s. 97–98. ISBN 8299363500.
4. ↑  «Auktion over Asdøldalens Jernstøberi». *Morgenbladet*. Oslo. 29. april 1875.
***Calathocosmus*** er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Panagaeinae i familiegruppen løpebiller.

Utseende
--------

En middelsstor, oval, halvblank, mørkbrun løpebille. Arten kan overflatisk minne om enkelte åtselbiller (Silphidae), men skiller seg fra disse ved at den har trådformede antenner. Hodet er firkantet, lengre enn bredt, uten forstørrede kjever. Fasettøynene er nokså små og sitter nær bakkanten av hodet. Antennene er tynne, omtrent halve kroppslengden. Pronotum er stort og bredt, rundet, innbuktet foran om med markerte, men litt avrundede bakhjørner. Det er kledt med korte, gulaktige hår. Dekkvingene er rundede med fine punkstriper, kledt med oppstående, gulaktige hår, særlig tett bak og på sidene. Beina er tynne og middels lange.

Utbredelse
----------

Arten lever i Afrika (Togo).

Systematisk inndeling
---------------------

Systematikken følger Carabidae of the World.

**Treliste**
* ordenen biller, **Coleoptera** Linnaeus, 1758
	+ underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
		- overfamilien løpebiller og vannkalver, **Caraboidea** Latreille, 1802
			* familien  **løpebiller**, Carabidae Latreille, 1802
				+ underfamilie **Panagaeinae** Bonelli, 1810
					- slekten ***Calathocosmus*** Van Emden, 1928
						* *Calathocosmus mirus* Van Emden, 1928

Referanser
----------

1. ↑  «Carabidae of the World». Arkivert fra originalen 16. desember 2008. Besøkt 14. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Calathocosmus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Calathocosmus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Calathocosmus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Speiderbevegelsen er en typisk frivillig organisasjon, her ønskes en ny speider velkommen av ledere i Mexico by
**Frivillighetsregisteret** er ett av de offentlige registrene som administreres fra Brønnøysund, og har som formål å bedre og forenkle samhandlingen mellom frivillige organisasjoner og offentlige myndigheter. Registeret skal sikre systematisk informasjon som kan styrke legitimiteten til og kunnskapen om den frivillige aktiviteten. Registeret er lagt til Brønnøysundregistrene og åpnet for registrering 2. desember 2008.

Grasrotandelen
--------------

Registrering i Frivillighetsregisteret er et vilkår for deltakelse i Grasrotandelen. Grasrotandelordningen innebærer at alle som spiller på et av Norsk Tipping sine spill kan velge at inntil fem prosent av den innsatsen de legger inn skal gå til en bestemt frivillig organisasjon.

Hvem kan registrere seg?
------------------------

De aller fleste norske foreninger kan registrere seg i Frivillighetsregisteret. Som frivillig virksomhet regnes aktiviteter som ikke gir fortjeneste. Dette gjelder:

* ideelle foreninger
* alminnelig stiftelse som ikke foretar utdelinger, eller som bare foretar utdelinger til frivillig virksomhet
* næringsdrivende stiftelse som bare foretar utdelinger til frivillig virksomhet
* aksjeselskap som bare foretar utdelinger til frivillig virksomhet

Hvem kan ikke registrere seg?
-----------------------------

Følgende aktivitet regnes ikke som frivillig virksomhet:

* aktiviteter organisert av det offentlige
* aktiviteter basert på samvirkeprinsipper og som omfattes av Lov om samvirkeforetak (samvirkeloven)

Frivillig virksomhet som ikke er allmennyttig kan i særskilte tilfeller bli nektet registrering.

Ikke registreringsplikt
-----------------------

Alle organisasjoner som fyller vilkårene har rett til å la seg registrere, men det er ingen som har registreringsplikt i Frivillighetsregisteret.

Hvem er registrert?
-------------------

Frivillighetsregisteret benytter organisasjonsnummer for å identifisere de enhetene som skal registreres. Dette betyr at alle organisasjoner som skal inn i Frivillighetsregisteret må registreres i Enhetsregisteret senest samtidig med at de blir registrert i Frivillighetsregisteret.

Når en forening er registrert i Frivillighetsregisteret betyr det at foreningen er registrert i Enhetsregisteret. På grunn av dette vil omverdenen ha tilgang til opplysninger om foreningen fra begge registrene. Disse opplysningene vil bli spredt til resten av den offentlige forvaltningen. Hensikten er at du skal kunne melde opplysningene til ett sted, som så skal gjøre opplysningene tilgjengelige for andre offentlige etater.

Eksterne lenker
---------------

* Frivillighetsregisteret – Brønnøysundregistrene
* Hva er en forening? – Altinn/Hjelp til regelverk Arkivert 6. juli 2011 hos Wayback Machine.
* Frivillighetsregisteret – Altinn/Hjelp til regelverk Arkivert 6. juli 2011 hos Wayback Machine.
* Elektronisk skjema for registrering i Frivillighetsregisteret – Altinn/Brønnøysundregistrene Arkivert 6. juli 2011 hos Wayback Machine.
**Juan Ruiz** (ca. 1283 – ca. 1350), kjent som «Arkepresten fra Hita» (spansk: «Arcipreste de Hita»), var en spansk poet på middelalderen. Han er best kjent for sitt grove, verdslige dikt *Libro de buen amor* («Boken om den gode kjærlighet»).

Han ble trolig født i Alcalá de Henares, en landsby i Jaén, som den gang var en del av al-Andalus, det muslimske Spania. Svært lite er kjent om ham i dag, bortsett fra at han var en prest og antagelig studert i Toledo. Selv om hans fødenavn er kjent, Juan Ruiz, er han hovedsakelig referert til sin tittel som «Arkepresten fra Hita».

I henhold til hans egen bok ble han fengslet i flere år, antatt mellom 1337 og 1350, som straff for noen gjerninger – om diktet er en indikator var disse gjerningene neppe i overensstemmelse med hans posisjon som prest. Imidlertid har diktene i lengre tid blitt betraktet som pseudobiografisk og de versene som nevner hans fengsling opptrer i slutten av boken, og kan være blitt lagt til senere. En av hans dikt hevder at han ble fengslet på ordre av Gil Albornoz, erkebiskop av Toledo. Hva grunnen skulle være er ukjent. 

Hva som synes klart er at han fullførte *Libro de buen amor* i 1343. Det har blitt beregnet at han døde en gang rundt 1350, antagelig i fengsel. Ved 1351 hadde han i alle fall ikke lenger tittelen erkeprest av Hita.

*Libro de Buen Amor* er et massivt og episodisk verk som kombinerer dikt til Jesus og Maria, Ruiz' egen ikke gjengjeldte kjærlighet og fabler. Selve diktet er på 1728 strofer. Bredden i diktets omfang og frodigheten i dikterens stil har gitt ham betegnelsen «den spanske Chaucer», en referanse til den banebrytende engelske dikteren Geoffrey Chaucer.

Det er i dag bevart tre manuskripter av *Libro de Buen Amor*. Salamanca-versjonen, som man skiller fra de to andre ved å tilføye en «S» når man omtaler den, finnes i dag i Madrids Biblioteca Real og er betraktet som den beste av de tre kopiene. De andre to er Academia Española-versjonen, også kjent som Gayoso («G»), og Toledo-manuskriptet («T»).

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Deutsche Biographie, Deutsche Biographie-ID 11875033X[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   MAK, PLWABN-ID 9810593039605606[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Sapere.it, De Agostini ID Ruiz,+Juan[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Álvarez JC. El Arcipreste de Hita. Puerta de Madrid. 01/08/2020; 2.617:9.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Verker av Juan Ruiz i Prosjekt Gutenberg

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** BNE **·** CiNii **·** Discogs
 |
*Mente du Cæsar Peter Møller Boeck, født i 1845 (norsk lege og professor ved Rikshospitalet)?*

**Cæsar Læsar Boeck** (født 13. mai 1766, død 16. januar 1832) var en dansk-norsk offiser, kjøpmann og stortingsmann fra Fredericia i Danmark. Han var far til Carl Wilhelm Boeck og Christian Boeck.

Boeck var løytnant i artilleriet, og ble senere kaptein. Han åpnet grossistforretning i Kragerø, før han ble overførster ved Kongsberg sølvverk. Senere var han kjøpmann i Christiania.

Boeck var stortingsrepresentant for Kragerø og Risør i 1818, 1824 og 1830. I 1818 var han med i 23 komiteer, formann i tre av dem og sekretær i to. Samme år var han medlem av stortingsdeputasjonen som tok del i kongekroningen i Stockholm. Seks år senere var han med i komiteen om militærvesen, om berg- og skogvesen og om kjøpstadskatten. På sitt siste storting, 1830, var han med i komiteen om næringsveiene og kjøpstadskatten.

Boeck døde i Christiania.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 109[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 10[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Lindstøl, Tallak (1857-1925) (1914). *Stortinget og statsraadet: 1814-1914*. Kristiania: Steen'ske bogtrykkeri. s. 109-110.
* Biografisk informasjon om Cæsar Læsar Boeck , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Cæsar Læsar Boeck hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Annette Marie Kierulf** (født 14. desember 1964 i Oslo) er en norsk billedkunstner og kurator. Hun er utdannet ved Kunstakademiet i Trondheim og Vestlandets Kunstakademi. Hun har hatt en rekke separatutstillinger og utstillinger i samarbeid med Caroline Kierulf, bl.a. i Kunstnerforbundet, Hordaland kunstsenter og Haugesund Billedgalleri, og deltatt i gruppeutstillinger på Bergen Kunsthall, Kunstnernes Hus og Charlottenborg Kunsthall i København. I 1999-2007 drev hun visningsstedet Galleri By the Way i Bergen. I 2006 var hun med å starte Kunstjournalen B-post hvor hun også har vært redaktør. I 2006 kuraterte hun den fjerde utgaven av Momentum - nordisk festival for samtidskunst i samarbeid med Mark Sladen. Hun er professor i kunst ved fakultet for kunst, musikk og design, Universitetet i Bergen.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Annette Kierulf i BIBSYS
* Kunstnerforbundet: CV, bilder m.m. Arkivert 23. oktober 2017 hos Wayback Machine.
* Kunstnerens hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** KulturNav
 |
**Frixos** (gresk: Φρίξος) var i gresk mytologi en mytisk sønn av kong Athamas i Boiotia og hans hustru, nymfen Nefele. Frixos var tvillingbror til Helle. Gjennom myten om det gylne skinn er det fortalt at han dro til Kolchis og ble gift med Kalkiope, datter til kong Aietes.

Myten om det gylne skinn
------------------------

Frixos og Helle var prins og prinsesse av Boiotia, men deres mor ble forstøtt av kong Athamas til fordel for Ino, datter av Kadmos (den mytiske grunnleggeren av Theben) og Harmonia. Ino hatet sine stebarn og ønsket å få dem drept. For å bli kvitt dem fikk hun svidd av åkrene slik at bøndene ikke kunne høste avlingen og det ble hungersnød. Bøndene gikk til orakelet og spurte om hjelp, men Ino hadde bestukket orakelet til å si at for å unngå sult måtte Frixos bli ofret til gudene, noe Athamas motvillig bøyde seg for.

Før ofringen skulle skje hadde Nefele bedt gudene om hjelp til å redde sine barn, og Hermes sendte en gyllen bukk med vinger til barna. Frixos og Helle satte seg på bukken og reddet seg unna ofringen. Etter å ha flydd langt østover ble Helle svimmel og falt av bukken. Stedet der hun druknet ble siden kalt Hellesponten («Helles hav», nåværende Dardanellene). Frixos fløy videre og kom til Kolchis, øst for Svartehavet (oldtidsrike i det nåværende Georgia). Han ble godt mottatt av Aietes, kongen av Kolchis og sønn av solguden Helios. Så godt mottatt ble han at han giftet seg med Aietes datter Kalkiope og fikk fire sønner med henne, Argus, Frontis, Melas og Kytisoros som omtales i myten om Jason og argonautene.

Bukken med det gylne skinn ble ofret til gudene. Ettersom den var blitt gitt til Frixos av gudene var dette skikken for å gi den tilbake til dem. Skinnet ble hengt opp i et eiketre i en hellig lund viet til guden Ares og voktet av en drage som aldri sov.

Ifølge noen antikke kilder, blant annet Gaius Julius Hyginus, mottok kong Aietes en spådom fra et orakel om at han skulle bli drept av etterkommer etter Aiolos, Frixos’ farfar. Aietes tok derfor livet av Frixos. Andre kilder mener at han levde fredfullt i Kolchis og døde som en gammel mann.

I historien som endte med at han ble drept heter det også at hans sønner begravde ham i strid med Aietes' ønske, og at de måtte flykte. Skipet de flyktet med forliste, og de ble funnet av Jason på skipet Argo som var på vei til Kolchis for å hente det gylne skinn. Frixos-sønnene ble med Jason som veivisere og mannskap.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   Q24513127[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Athamas[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Apollodorus. «Bibliotheca». s. kap. 1.9.1.
4. ↑  «Hyginus, Fabulae 1-49 - Theoi Classical Texts Library».
5. ↑  Apollonios Rhodios. «Argonautica». s. strofe 1140-1156.
6. ↑  «Phrixus in Greek Mythology». Greek Legends and Myths.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
**Helseatferd** betegner atferd som kan forbedre eller opprettholde helsen. Mangelfull eller dårlig helseatferd kan ofte ha betydning for sykdom og kan ha en tendens til å utvikle seg til såkalte dårlige helsevaner. Innenfor helsepsykologien skiller man ofte mellom helsefremmende atferd og helsereduserende atferd, atferdstyper som virker henholdsvis beskyttende eller skadelig på helse.

Det kan innvendes mot denne definisjonen at den legger vekt på intendert atferd, noe som kan være problematisk. Om et individ for eksempel trener kun for å ta seg bra ut, vil denne fysiske aktiviteten likevel kunne bidra til å forbedre individets helse. Det kan derfor argumenteres for at at objektive konsekvenser bør tas med i en definisjon.

Se også
-------

* Helsefremmende atferd
* Helsereduserende atferd
* Helsevaner

Referanser
----------

1. ↑  Taylor, S. E. (2008) *Health Psychology*, 7th Edition, London: McGraw-Hill. ISBN 9780071283601 s. 47

Litteratur
----------

* Taylor, S. E. (2008) *Health Psychology*, 7th Edition, London: McGraw-Hill. ISBN 9780071283601

Eksterne lenker
---------------

* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
***Dynamite Allen*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Dell Henderson.

Handling
--------

Betty Reed, et lite barn som er blind på begge øynene, er det eneste vitnet når gruve-eier Roger Pitney blir myrdet. Men Betty identifiserer ved en feiltakelse Sid Allen, hennes egen verge, som morderen. Noen år senere blir synet hennes gjenopprettet, og Betty reiser snart tilbake til gruve-byen hvor mordet skjedde.

Sjefen for den kriminelle gjengen som egentlig hadde drept Pitney forsøker å kidnappe henne for å bringe henne til taushet - en gang for alle. Men Betty blir reddet av Sid Allens sønn. Betty og Allens sønn legger deretter ut sammen, for å endelig finne igjen og avsløre de virkelige gjerningspersonene.

Skuespillere
------------

* George Walsh som Dynamite Allen
* Edna Murphy som Betty Reed
* Dorothy Allen som Jenny Allen
* Carola Parsons som Sue Bennett
* Byron Douglas som Bull Snide
* Jack Baston som Howard Morton

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 14. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dynamite Allen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Dynamite Allen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Dynamite Allen* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Juan Emilio Píriz** (født 17. mai 1902, død 23. mars 1946) var en uruguayansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Píriz olympisk mester i fotball under OL 1928 i Antwerpen. Han var med på det uruguayanske laget som vant fotballturneringen foran Argentina og Italia. Uruguays vei til finalen var seier over Nederland med 2-0, seier mot Tyskland i kvartfinalen med 4-1 og i semifinalen beseiret de Italia med 3-2. I finalen møtte de Argentina og kampen endte 1-1. Ny finalekamp tre dager senere, 13. juni, som de vant med 2-1 og Uruguay forsvarte sin olympiske tittel fra forrige OL i Paris.

Han spilte 28 landskamper for Uruguay og scoret fem mål i perioden 1928–1938. Han var med og vant Copa América en gang, 1935.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1928 Nederlands flagg Amsterdam - **Gull** i fotball Uruguays flagg Uruguay

Eksterne lenker
---------------

* (en) Juan Píriz – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Juan Píriz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Juan Píriz – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Juan Píriz – FIFA Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
De tre teologale dygder i Bom Jesus, Braga 
**De tre teologale dyder**, eller **guddommelige dyder**, er kristne hoveddyder som er oppført i *Bibelen* som er assosiert med frelse, som resultat av Guds nåde, noe som opplyser det menneskelig sinn. Disse dydene er:

* Tro (πίστις)
* Håp (ἐλπίς)
* Kjærlighet (ἀγάπη)

De er oppført samlet i Bibelens 1. Korinterbrev 13,13:

*Så blir de stående, disse tre: tro, håp og kjærlighet. Men størst blant dem er kjærligheten.*

De teologale dyder i katolsk teologi
------------------------------------

I katolsk teologi skjelnes det mellom disse dyder om kardinaldydene, ettersom de utelukkende kan mottas av mennesket ved hjelp av guddommelig nåde.

De teologale dyder kalles *teologale* ettersom objektet for disse dydene er guddommen *(theos)*. Andre dyder har laster som vrengebilde. Men når det gjelder de teologale dyder er det ikke noen lastefulle vrengebilder som kan sies å svare til grenseløs tro, håp eller kjærlighet så lenge Gud er objektet for disse dyder.

Referanser
----------

1. ↑  Jf. Andre synode i Orange, kapittel 5–7; Denzinger, H.J. (1854): *Enchiridion Symbolorum et Definitionum*, 1. utg. s. 375–377
2. ↑  Nettbibelen: *Paulus’ første brev til korinterne* 13

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
Forskjellige typer piggtråd.
Rusten piggtråd.
Piggtrådsperring ved Høytorp fort
**Piggtråd** er gjerdetråd av ståltråd med spisse pigger som stikker ut. Typen i allmenn bruk i dag blei patentert i USA i 1874. Bruken av piggtråd er lovregulert i Norge (Lov om dyrevern). I 2010 blei det innført et absolutt forbud mot piggtråd i gjerder satt opp for å regulere dyrs ferdsel. Piggtråd lages i mange varianter, alt fra "barberblad-utførelse" til den eldre og mer brukte typen. Piggtråd er ofte brukt på høye gjerder og fins i hovedsak rundt industribygg, militære områder og i forbindelse med gårdsbruk.

Litteratur
----------

* Henry D. and Frances T. McCallum. *The Wire that Fenced the West*. Norman: University of Oklahoma Press, 1965. LoC: 65-11234.
* Olivier Razac. *Barbed Wire: A Political History*, W. W. Norton & Company, 2003, ISBN 1-56584-812-8
* Biography om John W. Gates, en pionér som monopoliserte industrien med the American Steel and Wire Company

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN
 |
Skrift med ikke-fastbredde (øverst) og fastbredde (nederst).
**Fastbreddeskrift** er en skrifttype hvor alle bokstaver, mellomrom og tegn er like brede. Dette står i kontrast til skrifttyper med variabel bredde hvor ulike bokstaver, mellomrom og tegn har forskjellige bredder. 

Fastbreddeskrift var vanlig på skrivemaskiner, og ble mye brukt i tidlige datamaskiner og dataterminaler. I dag har det blitt vanlig med mer avanserte ikke-fastbredde-skrifttyper til generell bruk på datamaskiner, men fastbreddeskrift brukes stort sett fremdeles i flertallet av kildekode-editorer, integrerte utviklingsmiljø og tekstredigeringsprogram for kildekode ettersom det øker lesbarheten til kildekode. Fastbreddeskrift kan også gjøre det lettere å se forskjeller mellom bokstaver, hvilket er nyttig i i situasjoner hvor skrivefeil er uakseptable.

Eksempler på kjente skrifttyper med fast bredde inkluderer Consolas, Courier, Inconsolata, Menlo, Monaco, Lucida Console og Source Code Pro.

* Skrifttype med variabel bredde (øverst) og fastbredde (nederst). Begge er i skrifttypen Palatino.Skrifttype med variabel bredde (øverst) og fastbredde (nederst). Begge er i skrifttypen Palatino.
* Regnestykke skrevet i skrifttypen Concourse. Både de fete og ikke-fete sifrene har samme bredde.Regnestykke skrevet i skrifttypen Concourse. Både de fete og ikke-fete sifrene har samme bredde.

Referanser
----------

1. ↑  Rosendorf, Theodore. *The Typographic Desk Reference*. New Castle, Delaware: Oak Knoll Press. s. 12. ISBN 978-1-58456-231-3.
2. ↑  Spolsky, Joel. «User Interface Design For Programmers». Besøkt 17. november 2014.
*Se også: De tretti tyranner*
**De tretti tyranner** var en diskusjonsklubb av stortingsrepresentanter omkring Peder Rinde og Søren Jaabæk, som kom sammen fra 1879 til 1882.

Historie
--------

På Stortinget i 1879 hadde en liten krets av bonderepresentanter begynt å holde egne møter for å diskutere sakene som var oppe. I 1880 ble denne kretsen omdannet til en diskusjonsklubb med faste møter hver uke. Den viktigste saken som ble tatt opp i møtene, var promulgasjonssaken, det vil si om Stortinget skulle erklære grunnlovsvedtaket i statsrådssaken for gjeldende lov til tross for kong Oscar IIs veto. Etter diskusjon meldte «de 30 tyrannene» fra til Venstres ledere Johan Sverdrup og Johannes Steen at de enstemmig var blitt enige om å støtte promulgasjonen av grunnlovsvedtaket.

I 1879, da det var bare 20 medlemmer, fikk kretsen navnet «tyvebanden» av Peter Rasmus Krag. I 1880 kalte ham dem «de 30 tyranner», etter de tretti tyranner i det gamle Athen. En annen gruppering av Venstre ble kalt «royalistene» fordi de holdt møter på Hotel Royal. De 30 tyrannene holdt derimot lukkede møter og ønsket at foreningens arbeid skulle være hemmelig. Jens Arup Seip mener at gruppen oppnådde en betydelig politisk slagkraft, fordi ingen sak kunne bli vedtatt som ikke de 30 tyrannene var enige i. De 30 tyrannene og «royalistene» ble dermed forløpere for dannelsen av partiet Venstre i den neste stortingsperioden.

Søren Jaabæk var lederen i foreningen, mens Peder Rinde var forretningsfører. Møtene ble som regel holdt hos Ole Evensen Hjelmstad. Jens Arup Seip mener at Rinde var den egentlige organisatoren av gruppen, mens Jaabæk var «alderspresident».

Medlemmer
---------

* Hans Baltzersen Kaxrud
* Gunder Paulsen Frilseth
* Hans Chr. Furulund
* Knut Rasmussen Kirkhorn
* Wollert Konow (SB)
* Nils Juel
* Peder Rinde
* Andreas Guttormsen Egge
* Reiar Nilsen Leer
* Iver Larsen Hvamstad
* Peter Eilertson
* Ole Evensen Hjelmstad
* Even Larsen Glestad
* Peder Svendsen Goverud
* Even Rejerson
* Johan Julius Olsen
* Søren Jaabæk
* Lars Knutson Liestøl
* Andreas Theodor Holm
* Ole Nilssen
* Jørgen Olafsen
* Hans Peter Bjering
* Johannes Einar Christensen Lien
* Amund Olsen Huser
* Hans Andreas Ormsen Øverland
* Jonas Mikal Olsen Ueland
* Samuel Georg Simeon Wennberg
* Lars Bentsen
* Lars Soelberg
* Mikkel Rasmussen Vindal[]

Referanser
----------

1. ↑  Seip, Jens Arup (1997). *Utsikt over Norges historie*. Gyldendal. s. 106. ISBN 8205253005.
2. ↑  Koht, Halvdan (1922). *Johan Sverdrup. Bind 2 : 1870-1880*. Aschehoug. s. 281–282.
Fastende katolikker i Nicaragua i prosesjon under den stille uke.
**Fastetiden** (av norrønt *fasta*, avledet av *fastr*, grunnbetydning «holde fast ved (visse religiøse forskrifter») innledes onsdag (askeonsdag, av norrønt *ǫskuóðinsdagr*, etter middelalderlatin *dies cineris*, «askedag»), som henviser til den katolske skikk å strø aske over hodet denne dagen, i den syvende uken før 1. påskedag og varer i 40 dager (søndager telles ikke med). 

Tiden er til minne om Jesu fristelse da han gjennomførte 40 dagers faste i ørkenen og ble fristet av djevelen tre ganger. 40 er også et tall som tradisjonelt er knyttet til disiplin, hengivelse og forberedelse i *Bibelen*. Fasten ble tidlig pålagt som en religiøs plikt, men den har senere fått mindre betydning i de protestantiske kirker.

I tidligere tider ble budet om å faste, det vil si avstå fra mat og drikke, tatt bokstavelig. Helt fram til 1800-tallet fulgte mange fastetradisjoner her i landet. I vår tid er fasten først og fremst en tid for stillhet og meditasjon, som forberedelse til påskehøytiden.

I Den katolske kirke praktiseres fasten fortsatt, i tråd med gamle tradisjoner.

I mange land blir askeonsdag forangått av fetetirsdag, som er den siste dagen i karnevalet.

Referanser
----------

1. ↑  «faste», *NAOB*
2. ↑  «askeonsdag», *NAOB*
3. ↑  «Faste – en tid for stillhet», *Den norske kirke*

Se også
-------

* Faste
* Fastelavn

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |