recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Symplocos tinctoria*** er en busk eller lite tre som vokser i sørøstlige USA.

Den blir 2–15 m høy og kan være eviggrønn eller løvfellende avhengig av klimaet. Barken er grå med litt rosa. Den er glatt på unge trær, men barken på eldre trær har korkporer med vorter. Bladene er elliptiske til ovale eller omvendt eggformede. De er 5,5–12 cm lange, 2–6 cm brede, læraktige, fintannede, skinnende grønne på oversiden og gulgrønne under. Blomstene sitter 6–14 sammen i forrige års bladhjørner. De er gule til kremhvite med 6–8 mm lange kronfliker og oransje pollenknapper. Frukten er en mørk oransje til brun, avlang steinfrukt som blir 10–14 mm lang.

Arten vokser både i tørre og mer fuktige skogstyper, hovedsakelig på kystslettene, men også opp til 1400 moh. Utbredelsen strekker seg fra Delaware og Maryland sørover til Florida og vestover til Texas og Oklahoma.

Bladene smaker søtt og er ettertraktet av storfe, hester og hvithalehjort. Blader og bark er blitt brukt til å fremstille gult fargestoff, og de bitre og aromatiske røttene er blitt brukt til å lage drikker.

Kilder
------

* «*Symplocos tinctoria*». Flora of North America. Besøkt 16. juni 2018.
* «Common Sweetleaf (*Symplocos tinctoria*)». Carolina Nature. Besøkt 16. juni 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Symplocos tinctoria* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Symplocos tinctoria* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Symplocos tinctoria* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Symplocos tinctoria* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Symplocos tinctoria* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Symplocos tinctoria* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Symplocos tinctoria* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Symplocos tinctoria* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Phillipskurven** ble funnet empirisk av A.W. Phillips i 1958 og viser i sin opprinnelige form en sammenheng mellom lønnsstigning og arbeidsledighetsprosenten, således at når arbeidsledigheten synker så stiger inflasjonen. Phillipskurven skal vise sammenhengen mellom de to makroøkonomiske variablene inflasjon og arbeidsledighet.

Empirisk sett har denne sammenhengen vært meget ustabil.[*klargjør*] Keynesiansk teori bruker opprinnelig Phillips-kurven som teoretisk grunnlag, men etter stagflasjonsperioden på 1970'tallet er det vanskelig å fastholde at Phillips-kurven i sin opprinnelige utgave gir mening. Noen Keynesianske økonomer holder fast ved Phillips-kurven, men hevder som monetaristene, at den er loddrett, og markerer NAIRU (Non Accelerating Inflation Rate of Unemployment). Likevel argumenterer de for at kurven kan flyttes innad samtidig som inflasjonen holdes stabil. Dette skjer ved å føre ekspansiv finanspolitikk kombinert med kontraktiv pris- og inntektspolitikk.

Monetaristisk teori kritiserer Phillipskurven for at den ikke inneholder inflasjonsforventninger. Hvis disse ble tatt med ville Phillips-kurven forandres slik at samme arbeidsledighetsprosent kan henge sammen med forskjellige inflasjonsprosenter, dermed ville det bli gitt at Phillipskurven, på lang sikt, er loddrett. Ifølge monetaristisk teori forårsaker også crowding-out-mekanismer at Phillipskurven på lang sikt er loddrett. Monetaristisk teori sier at Phillipskurven er loddrett, men hvis markedskreftene er frie vil kurven bevege seg innover (arbeidsledigheten reduseres) og inflasjonen vil gå i null, hvilket i tradisjonell forstand er NAIRU. Det kan derfor generelt sies at monetaristene mener at arbeidsledigheten reduseres hvis markedskreftene settes fri, mens keynesianerne mener at arbeidsledigheten reduseres hvis den offentlige sektor regulerer etterspørselen og samfunnets strukturer.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***TvTv*** er en norsk humorserie som gikk på NRK1 i 1999. Espen Thoresen var programleder og harselerte blant annet med talkshowsjangeren. Sammen med komikerne Johan Golden, Atle Antonsen, Kristopher Schau og Kristin Skogheim (Eirin Sædberg) reiste de rundt i et mobilt studio. Humoren var av det absurde slaget og ofte improvisert, slik som i *XLTV*. *TvTv* ble også beskrevet som en parodi på andre TV-programmer. Programmet gikk sent på torsdagskvelder. 

Det oppnådde ikke samme popularitet som forgjengeren, *XLTV*. Programmet hadde et seersnitt på 181 000, noe som ble betegnet som skuffende.

*Aftenposten*s anmelder omtalte første episode som «skuffende og spontanitetsløs», mens *VG* mente det var for folk med sterk mage og at det ville få vansker med å rekruttere nye seere.

> TVTV er en parodi på parodien på parodien, et metaprogram på metaprogrammene. Stort lenger kan man knapt drive det, i 1990-tallets øyemed.
> 
> 
> Per Haddal, 1999 
> 
>

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Internet Movie Database, IMDb-nummer tt0216514, besøkt 15. mars 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  VG - TVTV blir mandagsklubb (7.12.1999)
3. ↑  VG - NRK-FIASKO OVERTAR «MANDAGSKLUBBEN» (18.12.1999)
4. ↑  Aftenposten aften - Giertsen slår Thoresen (12.10.1999, s.29)
5. ↑  Aftenposten aften - TVTV uten XL-galskap (24.9.1999, s.45)
6. ↑  VG - TVTV FOR FOLK MED STERK MAGE (24.09.1999 - Side: 51)
7. ↑  Haddal, Per - Aftenposten morgen (13.10.1999, s.22)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *TvTv* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *TvTv* hos Filmfront Rediger på Wikidata
* Åpningsvignett (YouTube)
Bifangst ved rekefiske, Heist i Belgia Foto: Steven Fruitsmaak 
**Bifangst** er fangst av arter en ikke er ute etter under fiske.

Bifangst omfatter både arter som en primært ikke er ute etter, men som likevel kan omsettes; unge, eller for små individer av arten en fisker etter; og arter som ikke har noen økonomisk verdi. Bifangst oppstår fordi de fleste fiskeredskaper i liten grad skiller mellom arter.

Problemet er stort i forbindelse med trålfiske, og spesielt bunntråling og rekefiske medfører mye bifangst. Det antas at de to sistnevnte fiskeriene står for over halvparten av all bifangst.

Alt slags biologisk materiale som setter seg fast i, eller holdes igjen av fiskeredskaper, kan kalles bifangst, uansett om det tas ombord i fiskebåten eller ikke. Bifangst omfatter fisk, sjøpattedyr, fugler, havskilpadder, krepsdyr, bløtdyr, pigghuder, koraller, maneter, salper, svamper og andre organismer.

De økologiske følgene av bifangst er:

* redusert antall av store individer, som ofte er predatorer, eller er sårbare på grunn av lang generasjonslengde
* økt andel av arter der individene er små og formerer seg hurtig
* økt andel av åtseletere, som forsyner seg av bifangsten som blir kastet over bord
* tap av biologisk mangfold og endringer i de marine økosystemene

På den sørlige halvkule er bifangst av sjøfugl et stort problem i forbindelse med linefiske, og flere arter av albatrosser og petreller er utrydningstruet blant annet på grunn av ekstra dødelighet fra bifangst. Et prosjekt utført av NINA antyder at 10 000–12 000 sjøfugl omkom årlig i 2009 og 2010 i forbindelse med line- og garnfiske langs norskekysten etter torsk, rognkjeks, blåkveite, breiflabb og sjølaks. Særlig utsatt for å drukne i fiskeredskap er havhest, skarver, teist, lunde og alke.

Bifangst som blir kastet over bord, er en viktig matkilde for mange sjøfugler. Bestandene av havhest og havsule har økt mye i Nord-Atlanteren de siste 50 år, og bestanden av middelhavsmåke er nå tyve ganger så stor som på 1970-tallet. Disse bestandsøkningene kan skyldes at mer fiskeavfall er blitt tilgjengelig på åpent hav.

Eksterne lenker
---------------

* «Lov om forvaltning av viltlevende marine ressurser: 8.1 Bifangst». Fiskeri- og kystdepartementet. Besøkt 17. februar 2013.
* Kristin Fangel m.fl. (2011). *Bifangst av sjøfugl i norske kystfiskerier: Et kartleggings- og metodeutprøvingsprosjekt med fokus på fiske med garn og line* (PDF). NINA Rapport 719. ISBN 978-82-426-2306-5. Arkivert fra originalen (PDF) 7. januar 2014. Besøkt 17. februar 2013.
* Paul Gomez-Canchong (17. juli 2010). «Bycatch» **(engelsk)**. The Encyclopedia of Earth. Besøkt 17. februar 2013.
* Kieran Kelleher (2005). *Discards in the World's Marine Fisheries: An Update*. Roma: FAO Fish.Synop. ISBN 92-5-105289-1.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** NDL
 |
**Dan Kissel** (født 25. januar 1987 i Crestwood, Illinois) er en amerikansk ishockeyspiller som spiller for den norske klubben Stavanger Oilers.

Karriere
--------

Kissell startet å spille ishockey som 4-åring, deltok i en Triple A-turnering i Toronto som 8-åring, og når han var 11 år fikk han et nytt par skøyter og deltok i en konkurranse i Ontario.

På high school spilte Kissell mot Jonathan Toews i en turnering hvor han selv ble kåret til den mest verdifulle spilleren (MVP).

Kissell fikk råd av en medspiller ved University of Notre Dame om å flytte til Norge og signerte for GET-ligaklubben Stavanger Oilers før 2012/13-sesongen.

Meritter
--------

* Vinner av CCHA, 2006/07
* Vinner av CCHA, 2008/09
* All-ECHL Second Team, 2011/12
* Vinner av NM i ishockey 2013
* Vinner av NM i ishockey 2014
* Vinner av NM i ishockey 2015

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Dan Kissel: Ice machine» **(engelsk)**. Chicago Tribune. 19. januar 2016. Besøkt 5. april 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dan Kissel – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Dan Kissel – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Dan Olmsted** var en amerikansk reporter og tidligere redaktør for United Press International (UPI), et nyhetsbyrå eid av News World Communications som er tett knyttet til trossamfunnet Den Forente Familie.

*The Age of Autism*
-------------------

I perioden 2005 til 2007 skrev Olmsted hyppig om sine observasjoner relatert til en global økning i antall tilfeller av autisme som ble diagnostisert. Denne artikkelserien kalte han *The Age of Autism*. Til tross for at den tilgjengelige forskning tilsier at autisme primært er et genetisk avvik og økningen i antall diagnoser i hovedsak skyldes endringer i diagnosekriteriene, hever Olmsted at økningen skyldes kvikksølvforgiftning, i hovedsak fra vaksiner, og at det genetiske kommer i annen rekke.

### Kritikk

Myten om at det er en sammenheng mellom kvikksølvforbindelser i MMR-vaksinen og autisme er grundig tilbakevist gjennom mange store studier, og kan spores tilbake til en forfalsket studie utført av den britiske forskeren Andrew Wakefield. Andre reportere har kritisert Olmsted for å skrive villedende om temaet, og at han kun har rapportert de observasjonene som stemmer med hans forutinntatte konklusjon.

Referanser
----------

1. ↑  Dan Olmsted (18. juli 2007). «The Age of Autism: the last word». UPI. Arkivert fra originalen 23. januar 2012. Besøkt 23. juli 2007.
2. ↑  Doja A, Roberts W (2006). «Immunizations and autism: a review of the literature». *Can J Neurol Sci*. 33 (4): 341–6. PMID 17168158. doi:10.1017/s031716710000528x.
3. ↑  Godlee F, Smith J, Marcovitch H (2011). «Wakefield's article linking MMR vaccine and autism was fraudulent». *BMJ*. 342:c7452: c7452. PMID 21209060. doi:10.1136/bmj.c7452. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
4. ↑  "Drug Test," Daniel Schulman, Columbia Journalism Review, 2005

Eksterne lenker
---------------

* AgeOfAutism.com - *Age of Autism*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Beta Pictoris b** (også forkortet som **β Pic b**) er en eksoplanet som går i bane rundt A-type hovedserien stjernen Beta Pictoris som ligger ca 63 lysår (19.4 parsecs, eller nesten 5,986214×1014 km) unna Jorden i stjernebildet Pictor. Planeten er en del av det planetariske Beta Pictoris systemet som også består av en fragmentskive. Den har en masse på rundt 13 Jupiter masser og en radius omtrent 46% større enn Jupiter. Eksoplaneten går i en bane 9 AU fra Beta Pictoris med en lav eksentrisitet og en periode på 20-21 år, og er den eneste kjente planeten i Beta Pictoris systemet.

Galleri
-------

* Beta Pictoris b time-lapse.Beta Pictoris b time-lapse.
* En annotert visning av det planetariske Beta Pictoris systemet.En annotert visning av det planetariske Beta Pictoris systemet.
* Ekvatorial-spinn hastighet og masse for planeter i solsystemet sammenlignet med Beta Pictoris b.Ekvatorial-spinn hastighet og masse for planeter i solsystemet sammenlignet med Beta Pictoris b.
* Bevegelse av Beta Pictoris b. Baneplanet er sett fra siden; planeten beveger seg ikke mot stjernen, men går istedenfor i bane rundt stjernen.

Referanser
----------

1. ↑  «Stunning Exoplanet Time-lapse». *www.eso.org*.
**Beta Pictoris c** (forkortet som **β Pic c**) er en eksoplanet i bane rundt stjernen Beta Pictoris, og befinner seg ca 63 lysår fra Jorden i stjernebildet av Pictor. Den har en masse på rundt 9 Jupiter masser, og befinner seg omtrent 2,7 au fra Beta Pictoris, ca 3,5 ganger nærmere enn eksoplaneten Beta Pictoris b som også befinner seg i systemet. β Pic c har en omløpstid på 1 200 dager (3,3 år). β Pic c sin omløpsbane ermoderat eksentrisk, med en eksentrisitet på 0,24.

Oppdagelse
----------

Beta Pictoris c ble oppdaget ved bruk av indirekte metoder, gjennom 10 år med observasjoner gjort med High Accuracy Radial Velocity Planet Searcher (HARPS) spektrografen ved Det europeiske sørobservatorium sitt Very Large Telescope i Chile.

Kjennetegn
----------

### Masse, radius og temperatur

Beta Pictoris c er en super-Jupiter, en eksoplanet som har en radius og masse større enn planeten Jupiter. Den har en masse på rundt 9 Jupiter masser (MJ).

### Moderstjernen

Planeten går i bane rundt stjernen Beta Pictoris. Stjernen har en masse på 1.75 solmasser (*M*☉) og en radius på 1,8 solar radier (*R*☉). Den har en overflate temperatur på 8056 K og er bare 12 millioner år gammel. Stjernen er noe metall-rik, med en metallisistet (Fe/H) av 0.06, eller 112% av det som er funnet i Solen. Dens lysstyrke (L☉) er 8.7 ganger Solens.

### Bane

Beta Pictoris c går i en bane på rundt 2,7 au fra sin vert stjerne Beta Pictoris, ca 3,5 ganger nærmere enn Beta Pictoris b. Det har en omløpstid på 1 200 dager (3,3 år).

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «60-second Astronomy News: Beta Pic's New Planet, Jupiter’s Fuzzy Core & An Ancient Star». *Sky & Telescope* **(engelsk)**. 19. august 2019. Besøkt 20. august 2019.
2. 1 2 3  Schmider, François-Xavier; Abe, Lyu; Zapata, Abner; Diaz, Matias; Rodet, Laetitia; Iglesias, Daniela Paz; Jones, Matias; Pantoja, Blake; Lillo-Box, Jorge (19. august 2019). «Evidence for an additional planet in the β Pictoris system». *Nature Astronomy* **(engelsk)**: 1–8. ISSN 2397-3366. doi:10.1038/s41550-019-0857-1. Besøkt 20. august 2019.
3. ↑  «A second planet in the Beta Pictoris system». *Nanowerk*. 19. august 2019. Besøkt 20. august 2019.
4. ↑  Webb, R. A.; Bessell, M. S.; Song, Inseok; Zuckerman, B. (30. oktober 2001). «The β Pictoris Moving Group». *The Astrophysical Journal Letters*. 1 **(engelsk)**. 562: L87. ISSN 1538-4357. doi:10.1086/337968. Besøkt 20. august 2019.
5. ↑  Knox, E. R.; O'Donoghue, A. A.; McGahee, C. E.; Bubar, E. J.; McFadden, M. T.; Garrison, R. F.; Corbally, C. J.; Gray, R. O. (28. mars 2006). «Contributions to the Nearby Stars (NStars) Project: Spectroscopy of Stars Earlier than M0 within 40 parsecs: The Southern Sample» **(engelsk)**. doi:10.1086/504637. Besøkt 20. august 2019.
Gammel kinesisk utgave av Lankavatarasutraen, fra Dunhuang.
***Besøket på Lanka*** (*Laṅkāvatāra sūtra*; kinesisk: 楞伽經, pinyin: *Lèng qié jīng*, Wade-Giles: *Leng-chia ching*; japansk: *Ryōga kyō*; Wylie: *Lang kar gshegs pa'i mdo*) er en sutra, en religiøs tekst innen mahayanaretningen av buddhismen. Teksten skildrer en læredialog mellom Buddha og en bodhisattva kalt Mahāmati («Stor Visdom»). Handlingen er lagt til Lanka, hovedstaden på den befeste øya til kong Rāvaṇa, hersker over rakshasaene, en rase av halvmennesker eller urene ånder i hinduistisk og buddhistisk mytologi.

Lankavatarasutraen har hatt stor innflytelse, både for zenbuddhismen, kinesisk og tibetansk buddhisme. 

Dens budskap er at «altet, verden, grunnleggende sett er skapt gjennom sinnets transformasjoner og tankekonstruksjoner, og egentlig er tomhet og illusjon».

Norsk utgave
------------

Et utdrag ble oversatt til norsk i antologien *Lotussutraen, og andre skrifter fra mahayanabuddhismen*. Utvalg og innledende essay av Jens Braarvig; oversatt av Kåre A. Lie og Tone Lie Bøttinger. XXXII, 348 sider. Bokklubben, 2003. (Verdens Hellige Skrifter; 18) ISBN 82-525-5330-3

Referanser
----------

1. ↑  sitat fra Jens Braarvigs innledning i *Lotussutraen, og andre...*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Dugald McInnis** (født 1875, død 1929) var en canadisk skytter som deltok i de olympiske leker, 1908 i London.

McInnis vant en olympiske bronsemedalje i skyting under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det canadiske laget som kom på tredjeplass i lagskytingen med armégevær, bak USA og Storbritannia. Det var åtte lag med seks mann på hvert som deltok i konkurransen som ble gjennomført 10. og 11. juli 1908. Eastcott skjøt 413 poeng som var det fjerde beste resultatet på det canadiske laget. De andre på laget var Charles Crowe, Harry Kerr, William Eastcott, William Smith og Bruce Williams.

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London – Bronse Bronse i skyting, armégevær lagskyting Canadas flagg Canada

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dugald McInnis – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Dugald McInnis – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Dugald McInnis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Dugald McInnis – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Dugald McInnis – Canadian Olympic Committee Rediger på Wikidata

* (en) Dugald McInnis – ISSF Rediger på Wikidata
**Bjørn Brøymer** (født 1946) er en norsk journalist og forfatter.

Brøymer er født og oppvokst i Oslo. Han begynte som journalist i *Morgenbladet* i 1967, der han etterhvert ble kulturredaktør. Han kom til *Aftenposten* i 1984 og ble etterhvert en del av avisas feature- og forbrukerredaksjon. Brøymer har særlig vært opptatt av tema som berører dansk og tysk historie, samt politikk, kulturliv og samfunnsliv. 

Han har skrevet en reisebok om København og en biografi om Leif Juster kalt *Da lo folk!* (i samarbeid med Siri Juster).

Referanser
----------

1. 1 2 3   Dagsavisen, side(r) 37, urn.nb.no, utgitt 23. desember 1996, besøkt 25. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «København av Bjørn Brøymer». *bokelskere.no*. Besøkt 29. mars 2020.
3. ↑  «Da lo folk! - Leif Justers lange liv av Bjørn Brøymer». *bokelskere.no*. Besøkt 29. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bjørn Brøymer på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Hegra meieri** (1887–1948) var et meieri i Hegra ved Stjørdal i Trøndelag.

De startet i 1887 etter å ha sett de første aksjetegninger i 1882. E. Aune var første bestyrer. Den kjente **Hegra meieriskole** (også kalt den mannlige meieriskole for Det Nordenfjeldske) startet i 1889, men ble flyttet til Kne meieri ved Steinkjer i 1897, og ganske snart lagt ned i 1904. Grunnet dårlige tider var Hegra meieri forpaktet bort mellom 1896 og 1914. Fra 1925 var Hegra Meieri en del av Trondheims Melkeforsyning.

Ved 50-årsjubileet i 1937 var Ola Lerfall styreformann. På tross av respektable 1,7 millioner liter melk i 1947 ble meieriet (produksjonen) lagt ned våren 1948, og man fortsatte kun med innkjøp og salg. Fra 1. januar var meieriet del av A/L Trøndermeieriet.

Bygningen ble gjenoppbygd etter en brann i 1949. Deres halvfete goudaost ble i 1953 kåret til fylkets beste ved en utstilling i Trondheim. Ved 75-årsjubileet i 1962 var meieriet verdsatt til 2 millioner kroner.

Referanser
----------

1. ↑  Pettersen, Reidar (1988). *Meieriene i Stjørdal meieri 1888-1948, Trøndermeieriet 1948-1983, Trøndelag meieri 1984-1988*. Trøndelag meieri, Avd. Stjørdal. ISBN 8273580121.
2. ↑  *Hegra meieri feirer 50 års jubileum. Rømgrautsfest med mange taler på tapetet* i Stjørdalingen den 26. oktober 1937.
3. ↑  De historiske oppføringer er hentet fra avisartikkelen *Hegra meieri i sitt 60. driftsår. Går over til innkjøps- og salgslag* i Stjørdalens Blad den 21. april 1948.
4. ↑  *Hegra meieri reiser seg av asken* i Stjørdalen Blad den 17. november 1949.
5. ↑  *Hegra har Trøndelags beste goudaost* i Stjørdalens blad den 16. oktober 2003
6. ↑  *MELKELEVERANDØRENE i Hegra fester* i Stjørdalens blad den 21. november 1962.
**David Philippe Desrosiers** (født 29. august 1980) er en canadisk musiker. Han er bassist og bakgrunnssanger i bandet Simple Plan. Desrosiers var den siste som kom inn i Simple Plan.

Tidlig liv
----------

Han vokste opp i den fransktalende delen av Sept-Îles i Quebec.

Da han var 12 år ble foreldrene hans skilt og det påvirket han sterkt.[] Da Desrosiers var 16 lærte han engelsk.[]

Det første bandet Desrosiers var med i, het Reset, der han var bassist og sanger. Pierre Bouvier (vokalist) og Chuck Comeau (trommer) var også medlemmer i Reset. Han var med i seks måneder før han ble med i Simple Plan i 2000.

Musikk
------

Han er kjent for å spille trommer, bass og gitar på Simple Plan-showene. Han har spilt med noen av sine favorittband som The Used, Vendetta Red, Green Day, Good Charlotte og MxPx.[] Han var gjest på sesong tre av The Naked Brothers Band episode 6.

Eksterne lenker
---------------

* (en) David Desrosiers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) David Desrosiers på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) David Desrosiers hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* David Desrosiers på Twitter Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** NKC
 |
**Philosophisch-Theologische Hochschule Sankt Georgen** (**PTH Sankt Georgen**) er en høyskole som drives av jesuittordenen i Frankfurt am Main, med et tilknyttet presteseminar.

Den ble grunnlagt i 1926 av biskop Augustinus Kilian av Limburg under navnet *Philosophisch-Theologische Lehranstalt Sankt Georgen*.

Prosjektet ble særlig støttet av den pavelige nuntius til Tyskland Eugenio Pacelli, som tenkte seg et sentrum for skolastisk teologi i det tyskspråklige området. Høyskolen lå av politiske grunner frem til 1942 i Valkenburg i Nederland. Her studerte den kjente pater Alfred Delp S.J.; han ble den 2. februar 1945 henrettet i Plötzenseefengselet. Høyskolen holdt fra 1945 til 1950 til i Büren i Westfalen. Siden 1950 har den ligget i idylliske Frankfurt-Sachsenhausen.

Høyskolen finansieres idag for en stor del av bispedømmene Limburg, Osnabrück, Hildesheim og erkebispedømmet Hamburg, som sender sine prestestudenter til Frankfurt. I sommersemesteret 2005 fantes det ved St. Georgen 426 studenter i filosofi og teologi. 235 studerte for diplom eller på postgradualt nivå, 21 unge menn ville bli prester og 190 var gjestestudenter.

I annen halvdel av 1900-tallet fikk en rekke skandinaver sin prestelige formasjon og utdannelse ved presteseminaret og høyskolen.

Kjente professorer
------------------

* Oswald von Nell-Breuning SJ (1890–1991), sosialetiker
* Alois Grillmeier SJ (1910–1998), dogmatiker og patristiker, kardinal
* Otto Semmelroth SJ (1912–1979), dogmatiker, *peritus* ved Annet Vatikankonsil
* Rupert Lay SJ (f. 1929), filosof
* Friedhelm Hengsbach SJ (f. 1937), samfunnsetiker
* Klaus Schatz SJ (f. 1938), kirkehistoriker
* Medard Kehl SJ (f. 1942), dogmatiker

Kjente studenter
----------------

* Alfred Delp SJ (1907–1945), prest og antinazist
* Johannes Prassek (1911–1943), prest og antinazist
* Wilhelm Kempf (1906–1982), biskop av Limburg
* Friedrich Wetter (f. 1928), erkebiskop av München og Freising, kardinal
* Gert Scobel (f. 1959), fjernsynsprogramleder
* Jean-Claude Hollerich SJ, erkebiskop av Luxembourg, kardinal

Referanser
----------

1. ↑   www.dfn.de, besøkt 23. september 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.hrk.de, besøkt 10. mai 2019[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Philosophisch-theologische Hochschule Sankt Georgen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
Xinhui i Guangdong
Minnesmerke over Slaget ved Yamen i fylket Xinhui
«Sinhoei», på et gammelt kart.
**Xinhui** (kinesisk: 新会区; pinyin: *Xīnhuì Qū*, på Yale kantonesisk: *Sànwúi*) er et distrikt i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. Det kjennes også under navnet **Sunwui**. Det ligger innen byprefekturet Jiangmen. Her tales en egen dialekt, xinhui, innen dialektgruppen siyi innen kantonesisk.

Xinhui ligger 50 km sør for byen Jiangmen. 

Folketallet var på 865 190 innbyggere i 1999.

Slaget ved Yamen 崖门战役, et av de største sjøslagene i verdenshistorien, fant sted i dette fylket den 19. mars 1279. Det betraktes som Song-dynastiets siste motstand mot Yuan-dynastiet. Selv om Yuan-flåten var vesentlig mindre, klarte den ved taktisk dyktige grep å tilføye Song-flåten et tilintetgjørende nederlag.

Kulturminner
------------

Området er kjent for sine særegne tårn, kalt diaolou. De er oppført på UNESCOs liste over verdensarven.

Administrative enheter
----------------------

**Subdistrikt:**

* Huicheng 会城街道.

**Storkommuner:**

* Daze 大泽镇, Siqian 司前镇, Shadui 沙堆镇, Gujing 古井镇, Sanjiang 三江镇, Yamen 崖门镇, Shuangshui 双水镇, Luokeng 罗坑镇, Da'ao 大鳌镇, Muzhou 睦洲镇.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmeside
* Xinhui (Chinese Genealogy)
* Xinhui District (News Guangdong)
* Bilder på *Panoramio*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
*For viner fra vinregionen Yecla, se Yecla (DO)*

Plaza Mayor og rådhuset i Yecla.
**Yecla** er en by og kommune i den spanske regionen Murcia. Byen ligger lengst nord i regionen, ca. 100 km nord for Murcia og 100 km nordvest for Alicante. Kommunen har et areal på 600 km² og 34 432 innbyggere. Området ligger om lag 600 moh.

Yecla er en jordbruksregion med korn, olivenolje, mandler, aprikoser og druer som hovedprodukter. I tillegg til plantasjer med brokkoli, salat, paprika, meloner og tomater.

I naturen til stedet finner de lett asparges, timian, rosmarin, fiken og andre aromatiske urter. Vin fra Yecla har sin egen *denominacion de origen*. 

By dedikert til produksjon av møbler i løpet av dette forrige århundre, for øyeblikket har den blitt forvandlet til produksjon av sofaer, madrasser og møbeltrekk.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Yecla – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* www.yecla.org
* www.deyecla.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |

1. ↑  Instituto Nacional de Estadística (16. mai 2022) (på en), *Municipal Register of Spain of 2022*, **90**, s. 1,235, Wikidata Q111983091
**Ealdorman** er en politisk tittel for posisjonen som den øverste leder og kongens representant for et fylke i det angelsaksiske England i den tidlige middelalderen.

Oppgaver
--------

En ealdorman kommanderte hæren for fylket og distriktene under hans kommando på vegne av kongen. En ealdorman ble utpekt av kongen og de som ble utpekt kom opprinnelig fra de eldste og beste familier, men senere ble de ofte valgt blant kongens *comites* (flertall av *comes*, i betydningen *ledsagere*) og mange, spesielt i den tidlige danske perioden, var nye i høyere stillinger og posisjoner. Begrepet forsvant gradvis etter hvert som det ble erstattet av jarl, den norrøne begrepet introdusert av danskene, som utviklet seg til det engelske ordet *earl*, analogt til *count*, fra det franske *comte*, som igjen var avledet fra latinske *comes*.

Ealdorman kan bli sett på som en tidlig form for jarl i det engelske samfunn i middelalderen, for deres *ealdormanry* har den samme betydning som *earldom* (jarldømme) i det angel-danske og angel-normanniske England. Et *ealdormancy* var derimot et angelsaksisk begrep for det styrende organ over flere fylker bestående av mer enn én ealdorman.

Etymologi
---------

Ealdorman kommer opprinnelig fra betydning *eldre mann* eller *person*, og forbeholder antagelsen at en som er eldre er også ansvarlig. I det angelsaksiske samfunn var en «ealdor» lederen eller høvdingen for familien eller klanen i kraft av sin alder og derfor erfaring. Ordet er basert på «eald» = «gammel». Ealdorman var derimot en politisk tittel som kom i bruk antagelig på 700-tallet, tilsvarende til ealdor.

Dagens engelske tittel er alderman, og i middelalderen ble det oversatt til latin som *dux* eller i tidlige vest-saksiske charter som *præfectus* (noe som tilsvarer *gerefa*, dagens ord «reeve» = ordfører) som leder for et *shire* (fylke) i det angelsaksiske England.

På 1100-tallet gled «ealdorman» i form av «alderman» over til å bety leder eller formann for et håndverkerlaug eller bylaug. Denne betydningen finnes også i Danmark og delvis også i Norge som oldermand. Som offisiell tittel ble alderman avskaffet i Storbritannia i 1974.

Litteratur
----------

* Stenton, Sir Frank M.: *Anglo-Saxon England Third Edition*. Oxford University Press, 1971.
* Ayo, John: *Dictonary of Word Origins*, Bloomsbury Reference, 1990

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Flinkepiker.org** var en blogg som ble opprettet i 2009 og avsluttet nøyaktig ett år senere. Bloggen ga seg ut for å være tre tenåringsjenter som skrev fritt om sex, gutter, kjærlighet og forholdet dem imellom, samt tanker om det å være ung. I 2010 sto forfatter og journalist Ingrid Marie Treborg frem i Dagbladet og fortalte at bloggen var fiktiv. Hun fortalte at hun ønsket å lage en realityserie i bloggform, og sa at hun var lei av såkalte «rosabloggere» som pyntet på virkeligheten.

Bloggen var i 2010 årets mest leste, med over 100.000 lesere daglig. Våren 2011 ble Treborg nominert i kategorien «Årets blogger» av motebladet Vixen, og kom på 2.-plass i Side2.no sin årlige «Beste blogg». I mai 2011 skrev Dagbladet at skribenten hadde signert en avtale med Cappelen Damm om å skrive bok om prosjektet. Våren 2012 ga Treborg ut boken *Flink pike* som omhandlet bloggen. Året etter var hun medforfatter i Aschehougs *Sånn er det bare*.

Referanser
----------

1. ↑  31.12.2010 «Lurte 100.000 nordmenn med oppdiktet sexblogg»
2. ↑  Årets blogger – Vixen Blog Awards Arkivert 23. februar 2011 hos Wayback Machine.
3. ↑  side2.no «Årets blogger 2010» Arkivert 2011-01-06, hos Wayback Machine.
4. ↑  dagbladet.no 23.5.2011 «Flinke Piker blir bok og film»

Eksterne lenker
---------------

* flinkepiker.org
Gengma (rosa) i Lincang (gul)
**Gengma** (kinesisk: 耿马傣族佤族自治县 ; pinyin: *Gěngmǎ dǎizú wǎzú Zìzhìxiàn*) er et autonomt fylke for dai og wa-folkene i byprefekturet Lincang i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. 

Det hadde en befolkning på 245 251 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Shifodong-gulene (*Shifodong yizhi*) ble i 1996 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommuner:**

* Gengma (耿马镇), Mengyong (勐永镇), Mengsa (勐撒镇), Mengding (孟定镇);

**Kommuner:**

* Daxing (大兴乡), Manghong for lahu- og blangfolkene (芒洪拉祜族布朗族乡), Sipaishan (四排山乡).

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City - 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Site gouvernemental

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Gabriel Bataille** (1575–1630) var en fransk luttenist og komponist.

Bataille levde og virket ved det franske kongehoffet, der han var *Maître de Musique*, først for Maria de' Medici, som var regent for sønnen Ludvig XIII, og senere for kongens hustru, Anna av Østerrike. 

Ni bøker med *airs de cour* og *airs à boire* (drikkeviser) for sangstemme og lutt er bevart etter Bataille. Mellom 1608 og 1615 gav han ut ut seks samlinger (*livres*) under tittelen *Airs de différentes autheurs, mis en tabulature de luth par Gabriel Bataille*, dvs. samlinger med luttmusikk av ulike komponister intabulert av Bataille. Disse utgivelsene førte til at Pierre Ballard gav ut en serie *Airs de coeur*, hvor enkelte av Batailles sanger finnes. Ellers skrev Bataille en mengde ballettmusikk til bruk ved hoffet.

Av kjente airs de cour fra Batailles penn kan nevnes *Ma bergère non légère* og *Un satyre cornu*.

Referanser
----------

1. ↑   BNE authority file, BNE-identifikator XX4605709, datos.bne.es, besøkt 8. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Musicalics, Musicalics komponist-ID 78782[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Lutz Kirchhofs noter til CD-en *Airs de cour*, Marie Claude Vallin sopran, Max van Egmond baryton, Lutz Kirchhof renessanselutt, Vivarte 1992, SK 48 250

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gabriel Bataille på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Gabriel Bataille på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* *Airs de differents autheurs - Vol. 1 / Gabriel Bataille*, scribd.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Gabriel Brunet de Sairigné** (født 9. februar 1913 i Paris, død 1. mars 1948 i Vietnam) var en fransk offiser i Fremmedlegionen. Han utmerket seg i slaget om Narvik og ble for dette tildelt Krigskorset, Norges fremste utmerkelse.

Andre verdenskrig
-----------------

I 1933 begynte de Sairigné ved militærakademiet École spéciale militaire de Saint-Cyr. Han tjenestegjorde fra 1935 i den franske hæren og var fra 1939 offiser i Fremmedlegionen.

I mai 1940 ble han som løytnant i 13e demi-brigade de Légion étrangère og sendt til Norge i det franske ekspedisjonskorpset som gikk inn i kampen mot de tyske okkupasjonsstyrkene. de Sairigné kjempet i slaget om Narvik og utmerket seg der på en slik måte at han i statsråd 20. mars 1942 ble tildelt det norske Krigskorset.

Etter den allierte tilbaketrekningen fra Norge i juni 1940 ble de Sairigné evakuert til Bretagne, der han fulgte general Antoine Béthouart videre til Storbritannia. de Sairigné gikk med i Charles de Gaulles Frie franske styrker. Han tjenestegjorde i 1940 i aksjoner i Dakar og Gabon og i 1941 i krigshandlinger i Eritrea og Syria. Deretter kjempet han i Nord-Afrika, blant annet i Det andre slaget om El Alamein. I april 1944 kom han med i kampene i Italia og i august samme år deltok han i landgangen i Provence. Etter å ha deltatt i frigjøringen av Frankrike endte de Sairigné verdenskrigen for egen del som stabssjef og oberstløytnant.

Etter verdenskrigen
-------------------

I 1946 ble de Sairigné sendt til Indokina for å delta i kolonikrigen der. Han falt i strid i mars 1948.

Utmerkelser
-----------

I tillegg til det norske Krigskorset, ble de Sairigné utnevnt til medlem av den franske Frigjøringsordenen og var kommandør av Æreslegionen. Han ble tildelt de franske Croix de guerre 1939–1945 og Croix de guerre des Théâtres d'opérations extérieures.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Roglo, Roglo person ID p=gabriel;n=brunet+de+sairigne[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5  Biografi, fra den franske Frigjøringsordenens nettsted.
4. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl Dreyer, 1995, s. 44. Etternavnet er her oppgitt som *de Sairegne*.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Bright Moon Song and Dance Troupe, med Wang Renmei foran.
**Bright Moonlight Song and Dance Troupe** (kinesisk: 明月歌舞团, «Det klare måneskinns sang- og dansetrupp») var en gruppe grunnlagt av Li Jinhui og som bestod fra sent på 1920-årene til inn i 1930-årene, den ble også kalt *Bright Moon Song and Dance Troupe*.

I den kinesiske populærmusikks gullalder tidlig i 1930-årene var det et stort antall sang- og musikktrupper i Shanghai som konkurrerte om danselokalenes, radiostasjonenes og filmstudioenes oppmerksomhet. Mange av dem bestod for det meste av såkalte sing-song girls.

*Bright Moonlight Song and Dance Troupe* ble i 1931 knyttet til fimstudiet Lianhua og ble den første kinesiske musikkgruppen som ble del av landets filmindustri. Truppen ble meget viktig for populariseringen av den nye sang- og musikkstil shidaiqu music.

Kjente personer knyttet til truppen
-----------------------------------

* Li Jinhui
* Zhou Xuan
* Nie Shouxin
* Bai Hong
* Li Lili

Referanser
----------

1. ↑  Jones. Andrew F. [2001] (2001). Yellow Music - CL: Media Culture and Colonial Modernity in the Chinese Jazz Age. Duke University Press. ISBN 0-8223-2694-9
**BOL** (etablert 1995 i Trondheim) er et norsk orkester, kjent for sine utgivelser og oppføringer av musikk i grenselandet mellom jazz og elektronika, akustika og støy. Den bestod opprinnelig av
Tone Åse vokal og musikalsk leder, 
Ståle Storløkken (piano),
Tor Yttredal (saksofon) og 
Tor Haugerud (trommer).
I ny trioform (Yttredal forlot rundt 2000) laget de (i hovedsak Storløkken) bestillingsverket *Interference harmony* til Trondheim Kammerfestival 2003. Senest opptrådte de på Varangerfestivalen 2006.

Utgivelser
----------

* *BOL* (Via Music, 2001).
* *Silver sun* (Curling Legs, 2005). Egen musikk og tekst, noe fra Olav H. Hauge.
* *Skylab* (NorCD, 2007)

Referanser
----------

1. ↑  anmeldelse av Tor Hammerø i puls.no (15.2.05)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) BOL (orkester) på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) BOL (orkester) på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) BOL (orkester) på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* Universitetsavisa: Eksamen frå jazzfestivalens scene

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs **·** Discogs
 |
Cressy-klassen
**Cressy-klassen** var en klasse med seks panserkryssere sjøsatt for Royal Navy mellom desember 1899 og mai 1901.

Frem til 1908 tjenestegjorde skipene i denne klassen området rundt Storbritannia, Middelhavet og Det fjerne østen. Ved utbruddet av første verdenskrig ble skipene «Cressy», «Aboukir», «Hogue» og «Euryalus» samlet i Seventh Cruiser Squadron. På grunn av klassens høye alder og siden de var bemannet av uerfarene reservister ble de kjent som «Live Bait Squadron» (*«levende agnskvadronen»*). Dette viste seg å være et passende navn da «Cressy», «Hogue» og «Aboukir» ble senket av den tyske ubåten U-9 den 22. september 1914.

Skip
----

* HMS «Cressy»: sjøsatt 4. desember 1899, senket 22. september 1914
* HMS «Sutlej»: sjøsatt 18. november 1899, hugget opp 9. mai 1921
* HMS «Aboukir»: sjøsatt 16. mai 1900, senket 22. september 1914
* HMS «Hogue»: sjøsatt 13. august 1900, senket 22. september 1914
* HMS «Bacchante»: sjøsatt 21. februar 1901, hugget opp 1. juli 1920
* HMS «Euryalus»: sjøsatt 20. mai 1901, hugget opp 1. juli 1920

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cressy class cruiser – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Andres Haugmoen** (født 12. januar 1884 i Heddal, død 26. juni 1972) var en politiker og arbeidsformann på Eydehavn.

Sønn av gårdbrukerne Anne og Halvor Haugmoen, eldst i en søskenflokk på ni. Giftet seg med Berga Amalie Henriksen (1892–1952) fra Eydehavn. 

Arbeidet som stikningsformann på kraftstasjonen Vemork på Rjukan i fem år fra 1907. Søkte seg til arbeid på Arendal Smelteverk, og ankom Eydehavn (dengang Næs) 25. april 1912. Etter å ha arbeidet kort tid på smelteverket begynte han 1. august 1913 på Nitriden på Eydehavn, og arbeidet der til han gikk av med alderspensjon i 1949. Var formann på Nitriden. Satt som varaordfører i Stokken kommune, og rykket opp som ordfører 1. juli 1921 da kommunens første ordfører ble utnevnt til lensmann, og måtte fratre stillingen sin. Satt som ordfører kun frem til årsskiftet grunnet nytt kommunevalg. Var første formann i Eydehavn Idrettsforening og i skolestyret, i tillegg til flere andre verv. Deltok sterkt i arbeidet med å bygge opp infrastrukturen på Eydehavn med å stikke ut tomter, veier, kloakk og vannledninger.

Haugmoen var medlem av Arbeiderpartiet, men gikk over i Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti grunnet partisplittelsen i 1921.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Andrès Haugmoen»[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Andres Haugmoen – Stokken historielag, 1992 (PDF-fil)

Eksterne lenker
---------------

* Slektside fra etterkommerne til Andres Haugmoen
**Beijing erkebispedømme** (kinesisk: 天主教北京总教区) er et av Folkerepublikken Kinas 20 romersk-katolske erkebispedømmer. På grunn av katolisismens vanskelige kår i Kina har paven ikke kunnet utnevne erkebiskoper mellom 1967 og 2007. Erkebiskopene ble innsatt av Den kinesiske patriotiske katolske forening og ikke anerkjent av paven. Joseph Li Shan, som ble ordinert i 2007, er den første erkebiskopen som anerkjennes både av paven og den kinesiske regjering.

Historie
--------

Allerede under Yuan-dynastiet ble et katolsk erkebispedømme opprettet i Beijing, den gang under navnet **Khan-balyq erkebispedømme**. Den første erkebiskopen var fra 1308 Giovanni da Montecorvino, som allerede hadde misjonert i Kina i 14 år. Han ble samtidig utnevnt til **patriark av hele Det fjerne østen** (*summus archiepiscopus in toto dominio Tartarorum*, ordrett «øverste erkebiskop over hele det tatariske området»), men patriarktittelen forble en ren æresbetegnelse og ble ikke fornyet etter Montecorvinos død i 1328. Erkebispedømmet bestod derimot, øyensynlig med flere vakanser, videre frem til Yuan-dynastiets undergang rundt 1368.

Bispedømmet ble gjenopprettet som **Peking bispedømme** i 1690, samtidig med opprettelsen av Nanking bispedømme. Begge var blitt utskilt fra Macao bispedømme. Peking bispedømme omfattet først den nordlige halvparten av Kina samt Korea og Mongolia, men fikk gjennom utskillelsen av flere apostoliske vikariater etter hvert dagens størrelse. I 1856 ble bispedømmet nedgradert til et apostolisk vikariat. I 1946 ble det igjen opphøyet til **Beijing erkebispedømme**. Den første erkebiskopen, Thomas Tien-Ken-Sin, ble i 1951 utvist av kommunistregimet. Erkebispesetet ble etterpå besatt med biskoper som ikke var anerkjent av paven.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Roman Catholic Archdiocese of Beijing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CatolicDiocese
 |
Falsk løbeseddel av Dan Park i Malmö 2007.
**Dan Frederick Park** (født 4. mai 1968 i Tavelsjö), opprinnelig Appelblad, er en svensk gateartist som har blitt dømt for hatprat i svensk rett flere[] ganger for sin kunst.

I 2014 ble Park arrestert på åpningen av en av sine utstillinger, og ble dømt til seks måneders fengsel. I tillegg bestemte retten at ni av hans arbeider skulle ødelegges.

Park hevder selv at hans arbeider ikke er rasistiske, men satiriske kommentarer på dagsaktuelle hendelser rundt politisk korrekthet i Sverige. Park er mest kjent for en intens offentlig debatt om ytringsfrihet som hans sak og kunst har skapt, spesielt i Danmark, hvor hans arbeid har vært utstilt i folketingsbygningen.

Referanser
----------

1. 1 2   Sveriges befolkning 2000, oppført som Park, Dan Fredrik, besøkt 5. januar 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID b29b89a7-549c-4b51-9641-a05cedc524e7[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Ratsit.se - Personupgifter».
4. ↑  Sveriges befolkning 1990: *Appelblad, Dan Fredrik*
5. ↑  «Swedish artist jailed for 'race hate' pictures». *The Local*. 21. august 2014. Besøkt 5. november 2014.
6. ↑  «Hornsleth og Trykkefrihedsselskabet viser kun skrabet Dan Park-udstilling». DR.
7. ↑  «Dan Parks forbudte billeder vises på Christiansborg i dag». Politiken.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dan Park på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
***Betaling i blod*** (italiensk: originaltittel: *7 winchester per un massacro* også vist i Norge som *7 Winchester*) er en italiensk spagettiwestern fra 1967 regissert av Enzo G. Castellari, med Edd Byrnes and Guy Madison i hovedrollene.

Handling
--------

Kort tid etter den amerikanske borgerkrigen har en gruppe soldater fra Amerikas konfødererte stater desertert til Mexico.

De lever deretter av å terrorisere de små landsbyene i nærheten av oppholdsstedet deres. Men dusørjegeren Stuart, og hans assistent Manuela, forsøker å slå ned på disse ugjerningene.

Rolleliste
----------

* Edd Byrnes - Stuart
* Guy Madison - Colonel Thomas Blake
* Ennio Girolami - Chamaco Gonzales
* Luisa Baratto - Manuela
* Federico Boido - Fred

Andre titler
------------

Engelsk: ***Renegade Riders* ,** ***Seven Winchesters for a Massacre***, ***Blake's Marauders***, ***Payment in Blood***. Italiensk: ***7 winchester per un massacro***. Norsk: ***7 Winchester***. Tysk: ***Die Satansbrut des Colonel Blake***.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Betaling i blod* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Betaling i blod* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Betaling i blod* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Betaling i blod* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Betaling i blod* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Betaling i blod* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Betaling i blod* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Betaling i blod* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Duff-øyene** er ei øygruppe i Temotu-provinsen i Salomonøyene i Stillehavet, rundt 15 mil nordøst av Santa Cruz-øyene. Gruppa består av 11 øyer som ligger på ei nesten rett 28 km lang linje. Samla flateinnhold er 14 kvadratkilometer. Ved folketellinga i 2009 var innbyggertallet 511, mot 439 i 1999.

Geografi
--------

**Taumako** er den største øya, skogkledd og forrevet, med et høyeste punkt på 280 meter. Her bor ca. 200 mennesker, hovedsakelig i tre landsbyer ved stranda. Like ved Taumako ligger den «kunstige» bittelille øya Tahua (ved lavvann kan en gå over), også den med rundt 200 innbyggere. Øya er danna ved at folk gjennom århundrer har plassert koraller på en sandbanke utafor kysten. 

Den nest største øya er **Lakao**, også kalt Skattøya (Treasurer's Island). Det er bare en familie som er fast bosatt på Lakao, men folk fra andre øyer har hager her, eller de kommer for å samle egg av sjøfugl.

Historie
--------

Det er funnet spor av folk tilbake til år 900 før vår tidsregning («Lapitakulturen»). Seinere har det vært bosetninger av både melanesiere og polynesiere. De siste kom trolig på 1500-tallet. Dagens lokalbefolkning tilhører denne gruppa.

De første europeerne som kom hit var med ekspedisjonen til Pedro Fernandes de Queirós i april 1606. De var på leiting etter SantaCruz, der de Queirós hadde vært noen år tidligere.

I 1797 kom misjonærskipet *Duff* til øyene, og kapteinen gav dem navn etter skipet. (Tidvis har de imidlertid også hatt navn etter kapteinen sjøl, Wilson.) Misjonærene lyktes ikke å overbevise noen, og Taumako blei derfor kalt «Skuffelsens øy».

De Queirós forteller at øyboerne hadde havgående kanoer som kunne bære opp til 50 mann. Seinere rapporter melder imidlertid bare om mindre båter, og i dag lages klassiske kanoer bare til kulturelle formål.

Referanser
----------

1. ↑  *Report on 2009 Population & Housing Census. Temotu Province*, Solomon Islands National Statistics Office, 2011, s. 5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |