recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pixabay** er et internasjonalt nettsted, kopieringsfritt og gratis bruk av deling med bilder, illustrasjoner, vektorgrafikk, filmopptak og musikk. Fra november 2017 tilbød Pixabay 1 187 454 gratis bilder, illustrasjoner, vektorgrafikk og videoer.

Alle video- og bildefiler som er tilgjengelig kan brukes, også til kommersielle formål, uten henvisningskrav.

Historie
--------

Selskapet ble startet i november 2010 i Ulm i Tyskland av Hans Braxmeier og Simon Steinberger. I mars 2012 ble Pixabay redesignet og endret fra en personlig bildesamling til et interaktivt nettverk med 20 språk. I mai samme år ble et offentlig applikasjonsprogram (API) lansert for at tredjepartsbrukere og nettstedsutviklere kan søke i Pixabays bildedatabase. I dag brukes API av designermiljøet Psykopaint og hos «Jimdos WYSIWYG» hjemmesideditor. I et samarbeid med Flickr, YouTube og Wikimedia Commons, ble Pixabay i juni 2012 inkludert i Creative Commons 'offisielle CC-søkeliste'.

I 2014 ble seks ekstra grensesnittspråk implementert (thai, vietnamesisk, gresk, slovakisk, bulgarsk og dansk). I 2015 begynte Pixabay å tilby videopptak i tillegg til bilder.

9. januar 2019 forlot Pixabay lisensen CC0 for å endre den til "Pixabay lisens", hvilket forbyr salg av uendrede kopier av de lisensierte verkene, som stockbilder.

I mai 2019 slo Canva Pixabay seg sammen med Pexels.

Beskrivelse
-----------

På Pixabay kan brukere finne og bidra med kvalitetsbilder og -film. For å laste opp filer og bilder i full størrelse, kreves gratis registering. Når du laster opp filer gir du fra deg rettigheter relatert til kopiering.

Bilder kan ikke inneholde beskyttede varemerker, publisitets- eller brutt på personvernrettigheter. For å sikre høy kvalitet og unngå juridiske problemer, sjekkes alle bilder opp manuelt av Pixabays egne ansatte.

Referanser
----------

1. ↑  "Pixabay home page". Pixabay.com. Arkivert fra originalen.
2. ↑  «Pixabay license change - No longer a CC0 license». *24zero* **(engelsk)**. 7. september 2019. Besøkt 27. desember 2022.
3. ↑  "Pixabay Images are not allowed". WordPress.org. 13. januar 2019. Besøkt 28. juni 2020
4. ↑
5. ↑  "Public Domain Images - What is allowed and what is not?". Arkivert fra originalen.
**Vikerøya landskapsvernområde** ble opprettet i 2006, og omfatter Vikerøya samt flere små holmer i Indre Viksfjord. Øya er omgitt av store gruntvannsområder. Her er eikehager, slåttemark og strandenger. I de beitede eikeskogene lever nasjonalt sjeldne og utrydningstruede arter av sopp og orkideer. I gruntvannsområdet i sør vokser den utrydningstruede planten dvergålegresss, og på de beitede strandengene vokser den sjeldne planten hartmannstarr.

Det går bro fra fastlandet til øya. På øya er det to gårdsbruk, store tuntrær og hagemark. På Tjøllingholmen og Refsholtholmen er det beitede eikehager. Deler av de åpne områdene på øya er i ferd med å gro igjen. Færre dyr på beite og den innførte arten rynkerose er mye av grunnen til dette. Når beitemark gror igjen, blir artsmangfoldet mindre. Seks sjeldne plantearter har forsvunnet fra Vikerøya.
Flatholmen, som også inngår i verneområdet, er en viktig hekkeplass for sjøfugler. Mot nord grenser landskapsvernområdet til Indre Viksfjord naturreservat.

Referanser
----------

1. ↑  «Vikerøya landskapsvernområde». *Fylkesmannen i Vestfold og Telemark*. Besøkt 9. mai 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Vikerøya landskapsvernområde Arkivert 9. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
* Faktaark Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**A Technicolor Dream** var et rockeband fra Oslo som ble dannet i 1982.

Bandmedlemmer
-------------

Medlemmene i A Technicolor Dream var Ketil Sveen (keyboards, trompet), Dag Krogsvold (gitar, vokal), Per Thomas Lund (bass) og trommeslagerne Pål «Krisa» Kristensen (senere Backstreet Girls) og Steinar Buholm (Sister Rain, The Tables).[2]

Diskografi
----------

I 1983 gikk bandet sammen med musikerkollegene i Burnt Sienna om å gi ut en felles LP. A Technicolor Dream var blant de første rockebandene i Oslo på tidlig 1980-tall som spilte 60-tallsrock og psykedelisk musikk. De ga ut singelen «Beauty Is Truth» i 1986, samt kassetten *Through the Rhythm*.

Plateselskapet Voices of Wonder
-------------------------------

De tre bandmedlemmene Ketil Sveen, Dag Krogsvold og Per Thomas Lund var med på å starte og drive plateselskapet Voices of Wonder på 1980-- og 90-tallet. Voices of Wonder utga band som Sister Rain, Dog Age, The Popcorn Explosion, Spacelings og Lost At Sea, og senere signerte blant annet Motorpsycho, Red Harvest, Hedge Hog og The 3rd And The Mortal. Helt fra begynnelsen var Voices of Wonder også sin egen distributør, og begynte gradvis å utvide repertoaret med utenlandske og andre norske plateselskaper. Selskapet skiftet i 2000 navn til Voices of Music & Entertainment (VME). Elektronika-selskapene Smalltown Supersound og Beatservice er i dag[*når?*] tilknyttet VME.

Medlemmene i A Technicolor Dream var Ketil Sveen (keyboards, trompet), Dag Krogsvold (gitar, vokal) og Per Thomas Lund (bass) og trommeslagerne Pål «Krisa» Kristensen (senere Backstreet Girls) og Steinar Buholm (Sister Rain, The Tables).

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Rockheim. «Technicolor Dream, A « Norsk pop- og rockleksikon (2013) « Rockipedia». *Rockipedia* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 26. januar 2019. Besøkt 26. januar 2019.
2. 1 2  Rockheim. «A Technicolor Dream « Rockipedia». *Rockipedia* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 26. januar 2019. Besøkt 26. januar 2019.
3. ↑  «Voices Of Wonder». *Discogs* **(engelsk)**. Besøkt 26. januar 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Discogs
 |
**EM for brassband 2002**, det 25. europamesterskapet for brassband ble arrangert 4. mai 2002 i Bozar, Brussel.

Resultat
--------

Yorkshire Building Society Band dirigert av David King ble europamestere med (97+99) 196 poeng. Brass Band Willebroek endte på andreplass med (96+94) 190 poeng, tredjeplass gikk til Black Dyke med (93+97) 190 poeng.

|
|  |
| Plassering | Korps | Nasjonalitet | Dirigent | Poeng pliktnummer | Poeng selvvalgt | Poeng totalt |
| 1. | Yorkshire Building Society | Englands flagg | David King | 97 | 99 | 196 |
| 2. | Brass Band Willebroek | Belgias flagg | Frans Violet | 96 | 94 | 190 |
| 3. | Black Dyke Band | Englands flagg | Nicholas Childs | 93 | 97 | 190 |
| 4. | Eikanger-Bjørsvik Musikklag | Norges flagg | Howard Snell | 92 | 93 | 185 |
| 5. | Brass Band Treize Etoiles | Sveits’ flagg | Peter Parkes | 89 | 92 | 181 |
| 6. | Brass Band De Bazuin Oenkerk | Nederlands flagg | Klaas van der Woude | 90 | 88 | 178 |
| 6. | Tredegar Town Band | Wales’ flagg | Steve Bastable | 90 | 88 | 178 |
| 8. | CWS Glasgow | Skottlands flagg | Ray Farr | 89 | 89 | 176 |
| 9. | Concord Brass Band | Danmarks flagg | Frode Amundsen | 82 | 86 | 168 |
| 10. | CWA Brass Band | Nord-Irlands flagg | Alfie Burch | 78 | 84 | 162 |
|

*B Section* ble vunnet av L’Ensemble de Cuivre Nord – Pas de Calais fra Frankrike, dirigert av Philippe Lorthios.

Musikk
------

Pliktnummer i konkurransen var *Chain* av Piet Swerts. I selvvalgt avdeling gjorde Yorkshire Building Society Band en «uslåelig» versjon av *Concerto Grosso* av Derek Bourgeois. Black Dyke og Brass Band Willebroek spilte henholdsvis *Revelation* og *…Dove Descending* av Philip Wilby. For øvrig ble det i forbindelse med arrangementets festkonsert urpremiere på *Hymn of the Highlands* (Philip Sparke) og *Call of the Cossacks* (Peter Graham) av og med henholdsvis Yorkshire Building Society Band og Black Dyke. Maurice André gjorde for øvrig en heller famøs opptreden som solist med Brass Band Buizingen (dirigert av Luc Vertommen) i forbindelse med konkurransens jubileumskonsert, fredag 3. mai.

Komponistkonkurranse
--------------------

Komponistkonkurransen ble vunnet av Simon Dobson med verket *Four Sketches – A Homage to Britten*.

Referanser
----------

1. ↑  brassbandresults.co.uk Sat 4th May 2002
2. ↑  ebba.eu.com European Championships Roll of Honour
3. ↑  brassstats.com Contest results The European Brass Band Championship 2002
4. ↑  4barsrest.com 4BR Time Team - Brussels 2002
5. ↑  4barsrest.com European 2002: Celebration Concert
6. ↑  ebba.eu.com Roll of Honour

Eksterne lenker
---------------

* European Brass Band Association

| * v
* d
* r
EM for brassband |
| --- |
| 
* 1978
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023
* 2024
* 2025
* 2026

 |
**Riva del Garda** (tysk: Reiff) er en italiensk by med ca. 15 100 innbygger i den autonome provinsen Trento i regionen Trentino-Syd-Tirol.

Beliggenhet
-----------

Gardasjøen fra Riva
Byen ligger 70 moh i den nordvestlige hjørnet av Gardasjøen, også kalt Benàco. Riva avgrenses i vest av Monte Rocchetta (1575 moh) og i øst av Monte Brione (376 moh). Lengre øst kneiser Monte Baldo (2218 moh). Riva ligger på en av de mest spektakulære stedene ved Gardasjøen.

Klima
-----

Vintrene er moderat kalde og solfylte med en del snø. Somrene er varme, men sjelden glovarme eller trykkende. Det er gjerne bris på ettermiddagen og en del spredte tordenvær om nettene.

Historie
--------

Riva 1898
Arkeologiske funn viser at stedet var befolket allerede i romertiden.

Riva hørte tidligere til Habsburgmonarkiet, men med Saint-Germain-traktaten etter første verdenskrig ble Riva og resten av Syd-Tirol innlemmet i Italia.

Fram til slutten av første verdenskrig var Riva en festning og ble under krigshandlingene påført store skader. Deler av festningsanlegget er likevel intakte. Lettest ser man strandbatteriene *San Nicolo* ved lystbåthavnen og *Bellavista* helt i det nordvestligste hjørnet av sjøen.

Næringsliv og turisme
---------------------

Strandpromenade
Byen har en del industriaktivitet, som papirfremstilling, men turisme er den viktigste næringen. Området har gode muligheter for fjellvandring og terrengsykling. Riva er det mest brukte stedet for å avslutte alpekryssinger på terrengsykkel – en populær ferieform i Mellom-Europa. Terrengsykkelrittet Transalp Challenge har målgang i Riva.

Severdigheter
-------------

* *Rocca di Riva* er en festning fra 1100-tallet som ligger nede ved sjøen omgitt av en kanal. Inne i festningsområdet arrangeres det kulturelle aktiviteter, spesielt i sommermånedene. Festningen er tilgjengelig via en heve/senkebro.
* *Museo Civico* rommer utstillinger av malerier og arkeologiske funn, og er plassert i *Rocco di Riva*.
* *Torre Apponale* er et litt skjevt klokketårn fra 1220.

Referanser
----------

1. ↑  «Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.
2. ↑  «Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Riva del Garda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Riva del Garda – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Interaktivt 360° panorama over Riva del Garda (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Portal: Island

**Íþróttabandalag Akraness**, også kjent som **ÍA Akranes** er en islandsk sportsklubb fra byen Akranes på vestkysten av Island. Klubben ble grunnlagt i 1946 og lagets draktfarger er gule med svart underdel, mens bortedraktene er helsvarte med røde detaljer. ÍA Akranes driver innenfor flere ulike idrettsgrener, blant annet basketball, golf, fotball, hestesport, turn, volleyball, bowling, badminton og svømming. Fotballklubben spiller for øyeblikket i den øverste divisjonen Úrvalsdeild, og spiller sine hjemmekamper på Akranesvöllur. Nåværende trener er Þórður Þórðarson.

Klubben er historisk sett en av Islands største fotballklubber, og har vunnet det islandske seriemesterskapet 18 ganger, senest i 2001-sesongen. ÍA Akranes har også vunnet den islandske fotballcupen Valitor-bikar ni ganger, senest i 2003. Klubben har også deltatt i europeisk sammenheng ved flere anledninger, blant annet i Mesterligaen (1971/1972, 1975/1976, 1976/1977, 1978/1979, 1984/1985, 1985/1986, 1993/1994, 1997/1998 og 2002/2003), Cupvinnercupen (1979/1980, 1983/1984 og 1987/1988) og UEFA-cupen (1980/1981, 1986/1987 og 1998/1999), men uten å kvalifisere seg videre til sluttspill.

Meritter
--------

* Úrvalsdeild (18): 1951, 1953, 1954, 1957, 1958, 1960, 1970, 1974, 1975, 1977, 1983, 1984, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 2001
* Valitor-bikar (9): 1978, 1982, 1983, 1984, 1986, 1993, 1996, 2000, 2003
* Deildabikar (3): 1996, 1999, 2003

Kjente spillere med tilknytting til klubben
-------------------------------------------

* Islands flagg Árni Gautur Arason
* Islands flagg Joey Guðjónsson
* Islands flagg Þórður Guðjónsson
* Islands flagg Bjarni Guðjónsson
* Islands flagg Arnar Gunnlaugsson
* Islands flagg Bjarki Gunnlaugsson
* Islands flagg Sigurður Jónsson
* Islands flagg Guðjón Þórðarson
* Islands flagg Ólafur Þórðarson
* Islands flagg Teitur Þórðarson
* Islands flagg Bjørn Bergman Sigurdarson

Eksterne lenker
---------------

* Klubbens offisielle nettsider

| * v
* d
* r
Besta-deild karla 2023 |
| --- |
|  | Breiðablik **·** FH **·** Fram **·** Fylkir **·** HK **·** ÍBV **·** KA **·** Keflavík **·** KR **·** Stjarnan **·** Valur **·** Vikingur | Islands flagg |
Tordenskioldeika.
**Tordenskioldeika** i Kjølhalskogen i Horten er et av Norges eldste trær.

Om denne eika sies det at Peter Wessel Tordenskiold brukte den som pullert da han skulle fortøye skipet sitt, og da skipet skulle kjølhales, ble trossa slått rundt treet. Bukten inn til treet heter dessuten Tordenskjoldbukta.

Eika ble fredet ved kongelig resolusjon 9. desember 1921 («Falkensten naturminne»). Hvor gammelt treet er, er det ikke mulig å si, men det går for å være minst 800, kanskje bortimot 1.000 år. Treet har blitt støttet opp og boltet, for å holde stammen sammen, og et gjerde er satt opp rundt treet som sikring den dagen det faller. Tordenskioldeika er en hul eik.

Største trusselen mot treet var i 1993, hvor det ble diskutert både å oppheve fredningen og å få det sterkt medtatte treet fjernet. Fylkesmannens miljøvernavdeling var bekymret for sikkerheten, men manglet økonomiske midler til å foreta tilstrekkelig sikring (inngjerding). Imidlertid førte disse planene til stort engasjement i byen, og mye omtale i lokalavisen *Gjengangeren*, der en innsamling for å sikre området ble diskutert. Daværende ordfører Jon Brekke påpekte at eika representerer en viktig del av byens identitet, og er et svært viktig kulturminne det er verd å ta vare på.

Treet ble omtalt i *Gjengangerens* lederartikkel 16. mars 2013, med tegning av Anders F. Kaardahl.

* Treet har både støttepilarer og støttevaiere for å holdes i live.Treet har både støttepilarer og støttevaiere for å holdes i live.
* Stammen og i bakgrunnen Tordenskjoldbukta.Stammen og i bakgrunnen Tordenskjoldbukta.
* Beskyttende gjerde er satt opp rundt treet.Beskyttende gjerde er satt opp rundt treet.
* Gamlingen sett fra Kjølhalstien.Gamlingen sett fra Kjølhalstien.
* Kjølhalstien, hvor man opp til høyre på veien ser området der treet står.Kjølhalstien, hvor man opp til høyre på veien ser området der treet står.
* Eika sett fra Gamleveien.Eika sett fra Gamleveien.
* Bukta er kalt opp etter Peter Wessel Tordenskiold.Bukta er kalt opp etter Peter Wessel Tordenskiold.
* Tordenskjoldeika sett fra vannet.Tordenskjoldeika sett fra vannet.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 31. juli 2019. Besøkt 31. juli 2019.
2. ↑  Revurdering av fredingen og lokalt engasjement, side 2 til 3 Arkivert 17. mars 2014 hos Wayback Machine.
3. ↑  Lederartikkel med Tordenskioldeika, Gjengangeren 16. mars 2013

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tordenskioldeika – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Falkensten i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Lovozero** (russisk: Ловозеро, nordsamisk: *Lujávri*, finsk: *Luujärvi*, kildinsamisk: Луяввьр, skoltesamisk: *Luujäu´rr*) er en innsjø på Kolahalvøya i Murmansk oblast i Russland.

Lovozero har avløp nordover mot Barentshavet via elva Voronja. Sjøen har et flateinnhold på 200 km² og et nedbørfelt på 3 770 km². Gjennomsnittlig dybde er bare 5,7 meter mens største dybde er 35 meter. Sjøen har en snirklete kystlinje med mange viker og nes og øyer.

I 1970 ble to vannkraftverk bygget i elva Voronja ved Serebrjansk, rundt 100 kilometer nedenfor utløpet fra Lovozero. Demningen ved kraftverket dannet et magasin med samme vannstand som Lovozero, slik at de to innsjøene i praksis er én sammenhengende innsjø.

Referanser
----------

1. 1 2  «Lovozero». *Russlands statlige vannregister* **(russisk)**. Besøkt 24. august 2015.
2. ↑  «Topografisk kart». *kolamap.ru*. Besøkt 24. august 2015.
3. 1 2  «Lovozero». *Store sovjetiske encyklopedi*. Besøkt 24. august 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Lone naturreservat** er et stort skogområde mellom Lone og Singusdal i Drangedal kommune.

Reservatet har særlig verdi da det favner alle vegetasjonssoner fra varmekjær boreonemoral sone til nordboreal sone opp mot fjellet. Området har også vitenskapellig verdi på grunn av et stort mangfold av både karplanter, lav og sopp, herunder mange sjeldne og truede sopparter.

Deler av området ble vernet første gang i 2013. Det ble utvidet i 2017, men enkelte lommer i området er fortsatt unntatt, herunder rundt sørlige del av Vihusvatnet.

Plante- og dyrelivet er vernet mot skade og ødeleggelse. Motorisert ferdsel er forbudt hele året. Videre er sykling og riding forbudt utenom eksisterende veier og stier.

Referanser
----------

1. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 11. oktober 2021.
2. ↑  (no) Lone naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
3. ↑  «Forskrift om vern av Lone naturreservat, Drangedal kommune, Telemark». Lovdata. Besøkt 11. oktober 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister **·** Naturbase
 |
**Catholic News Agency** (CNA) er et katolsk nyhetsbyrå. Deres hovedkvarter er i Denver i Colorado i USA En tysk utgave er *CNA Deutsch*. CNA ble grunnlagt «som svar på pave Johannes Paul IIs og hans etterfølgeres oppfordring om en ny evangelisering».

Historie
--------

Byrået ble grunnlagt i 2004 og hevder å være en av de raskest voksende katolske nyhetstjenestene i den engelsktalende verden. CNA gir gratis for brukeren siste nytt om den katolske kirke, inkludert uttalelser fra paven og aktuelle hendelser ved Den hellige stol.

CNA er søsterbyrå til *ACI Prensa*. Dette ble grunnlagt i 1980 i Lima i Peru, av pater Adalbert Maria Mohn (1924-1989). Denne tyske misjonæren av combonianernes orden ønsket å gi media og folk en kilde som leverer katolske nyheter, for å øke offentlighetens tilgabng til informasjoner om den katolske kirke og hjelpe den i dens misjon. Ifølge ACI Prensa er den verdens største leverandør av nettbaserte katolske nyheter på spansk og portugisisk.

CNA og ACI Prensa ledes av den peruanske journalisten Alejandro Bermúdez. Han arbeider også som Latin-Amerika-korrespondent for de amerikanske publikasjonene *Our Sunday Visitor*, *National Catholic Register* og det spanske magasinet *Razón y Fe*.

Nettstedet eies og drives av EWTN News, Inc. en USA-basert *non-profit* som støtter Eternal Word Television Network (EWTN). De to byråene er i hovedsak finansiert av donasjoner.

Referanser
----------

1. ↑  CNA Deutsche Ausgabe. *Über uns*.
2. ↑  «El Papa pide a los cristianos que imiten a Jesús y no rechacen tocar la miseria humana». Besøkt 29. juni 2018.
3. ↑  CNA Deutsche Ausgabe. *Über uns*.
**Unimog** er en serie terrenggående lastebiler fra tyske Mercedes-Benz. Unimog brukes innenfor for eksempel forsvar, jordbruk, skogbruk og redningsvesen.

Historie
--------

Etter andre verdenskrig trengte det tyske jordbruket sårt mekanisering. De første tegningene til Unimog (navnet er et sammendrag av Universelles Motor Gerät) ble tatt fram høsten 1945 av Albert Friedrich, tidligere sjef for flymotorutvikling hos Daimler-Benz. 1. januar 1946 startet produksjonen opp under navnet «Allzwecktraktor». Storskalaproduksjon startet i 1948 hos det mekaniske firmaet Mssrs. Boehringer i Schwäbisch Gmünd. I 1950 tok Daimler-Benz over Unimog-navnet, og senere også produksjonen. Produksjonsanlegget i Gaggenau begynte produksjon i 1951, og i 1953 fikk kjøretøyene Mercedes-stjernen.

I 1955 kom Unimog S i produksjon, og holdt ut helt til 1980. 

I 1963 kom S406-serien, en litt større utgave. I 1974 kom 425-serien, spesielt tilpasset jordbruk.

Fra 1985 ble hele Unimog-programmet fornyet i flere trinn. Programmet ble delt opp i lette, middels og tunge kjøretøyer, i tillegg til den lille UX100, beregnet på kommunevesen og lignende.

Teknisk
-------

En Unimog i rollen som skiftelokomotiv
Unimog har portalaksler, noe som gjør at akslene og girkassen er montert høyt opp. Dette gir god bakkeklaring under bilen. Rammen er fleksibel, og lasteplanet er montert i et trepunktsfeste som lar det være stivt og uavhengig av hvordan rammen beveger seg under terrengkjøring.

Unimog fåes både med firehjulstrekk og sekshjulstrekk.

Modellutvalg i 2005
-------------------

* U300 (totalvekt 7 500 kg)
* U400 (totalvekt 11 990 kg)
* U500 (totalvekt 14 000 kg)
* U3000 (totalvekt 7 500 kg)
* U4000 (totalvekt 8 500 kg)
* U5000 (totalvekt 12 500 kg)

Se også
-------

* Traktor

Litteratur
----------

* Rod Ward; *Mercedes-Benz Part Three: Unimog and MB-Trac* Auto Review nr. 149, Zeteo Publishing 2019 ISBN 978-1-85482-148-8

Eksterne lenker
---------------

* (es) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Unimog vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisiell hjemmeside for den norske importøren
* Unimog-Museum Gaggenau (tysk)
En flaske av det meksikanske ølet Pacifico plassert i strandkanten ved stillehavskysten
**Pacífico** er et ølmerke fra Grupo Modelo som blir konsumert mye nordvest i Mexico. Ølet er av typen pilsner, og det har sin opprinnelse fra Mazatlán i begynnelsen av 1900-tallet. Det over 100 år gamle bryggeriet Pacífico er en del av Grupo Modelo.

Selve ølflasken fås i flere størrelser. Den vanligste flaskestørrelsen er på 32,5 centiliter, men det forekommer også mindre flasker på 25 centiliter og større flasker med et volum på 94,5 centiliter. Disse større flaskene omtales også som «ballena» (hval) på grunn av tykkelsen.
I tillegg til flasker, tappes Pacífico også på boks.

Bryggeriet Pacífico, som befinner seg midt i byen Mazatlán, i den meksikanske delstaten Sinaloa.
Markering av 100-årsjubileet til Bryggeriet Pacífico viser en sterk tilknytning til byen.

Pacífico Light
--------------

I tillegg til Pacífico begynte bryggeriet også å produsere Pacífico Light fra 2008. Pacífico Light er et lavkaloriøl og har lavere alkoholinnhold enn Pacífico.
Pacífico Light blir produsert i flere størrelser på glassflasker i tillegg til boks.

| * v
* d
* r
Grupo Modelos ølproduksjon |
| --- |
| Vanlig øl: | Barrilito **·** Corona Extra **·** Estrella **·** León **·** Modelo especial **·** Montejo **·** Negra Modelo **·** Pacífico **·** Victoria |
| Lavkaloriøl: | Corona Light **·** Modelo Light **·** Pacífico Light **·** Tropical Light |
**Domaine de Lauroux** er et armagnachus. De ligger i Gascogne-området i Bas-Armagnac og har ca. 40 hektar med vinmarker.

Historie
--------

Huset ble i kjøpt opp av et engelsk par, Nicolas og Karen Kitchener, i 2004. De produserer både armagnac, floc de Gascogne og rød og hvit vin. Vinene deres er vin de pays (vins de pays des Côtes de Gascogne).

Til produksjonen av armagnac bruker de kun druetypen ugni blanc, og de første årene lagres armagnacen på nye eikefat.

I tillegg til gårdsdriften har de fra 2005 tilbudt Bed&Breakfast overnatting.

Utvalg
------

**Armagnac**

* VSOP
* 10 ans
* Hors d'Age
* 15 ans
* 20 ans

Disse leveres som årgangsarmagnacer, dvs at de oppgir både årgang og lagringstid på armagnacene sine. Eksempelvis fås Hors d'Age som 1950, 1967, 1974 og 1985-årgang.

**Floc de Gascogne**

* Floc de Gascogne Rosé (17%)
* Floc de Gascogne Blanc (17%)

**Vin**

* Lauroux Blanc
* Lauroux Rouge
* Lauroux Rose
* Lauroux Confiance
* Lauroux Moelleux

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Maria lytter og Marta serverer i Jan Vermeers maleri *Kristus i Martas og Marias hus*.
Joachim Beuckelaer: *De welvoorziene keuken*, samme motiv sett fra det travle kjøkkenet, med Jesus og Maria i bakgrunnen.
Dieric Bouts: I Simon den sopedalskes hus, der Jesus salved.
**Maria** og hennes søsken Marta og Lasarus var ifølge Bibelen gode venner av Jesus. Deres bosted i Betania besøkte han ved flere anledninger.

Maria og hennes søsken i Bibelen
--------------------------------

Denne Maria og hennes søsken nevnes flere ganger i Bibelen:

Lukasevangeliet 10,38–42:

På sin vei kom han til en landsby, hvor en kvinne som hette Marta, tok imot ham i sitt hjem. Marta hadde en søster som hette Maria; hun satte seg ned ved Herrens føtter og lyttet til hans ord. Men Marta var travelt opptatt med alt som skulle stelles i stand. Hun kom bort til dem og sa: «Herre, bryr du deg ikke om at min søster lar meg gjøre alt arbeidet alene? Si til henne at hun skal hjelpe meg.» Men Herren svarte henne: «Marta, Marta! Du gjør deg strev og uro med mange ting. Men ett er nødvendig. Maria har valgt den gode del, og den skal ikke tas fra henne.»
Johannesevangeliet 11,1–2

En mann som hette Lasarus, var blitt syk. Han var fra Betania, den byen der Maria og hennes søster Marta bodde. Det var Maria som salvet Herren med fin salve og tørket føttene hans med sitt hår. Lasarus som ble syk, var hennes bror.
Matteusevangeliet 26,6–7 og 13:

Mens Jesus var i Betania, hjemme hos Simon den spedalske, kom det til ham en kvinne med en alabastkrukke full av kostbar salve. Den helte hun ut over hodet hans mens han satt til bords.
Sannelig, jeg sier dere: Overalt i verden hvor evangeliet blir forkynt, skal også det hun gjorde, fortelles til minne om henne.
Markusevangeliet 14,3:

Jesus var nå i Betania hos Simon den spedalske. Mens de satt til bords, kom det inn en kvinne med en alabastkrukke med ekte og meget kostbar nardussalve. Hun åpnet krukken og helte salven ut over hans hode.
Johannesevangeliet 12,1–3:

Seks dager før påske kom Jesus til Betania der Lasarus bodde, han som Jesus hadde vakt opp fra de døde. Der ble det holdt et gjestebud for ham. Marta vartet opp, og Lasarus satt med til bords.Da kom Maria med et pund ekte, kostbar nardussalve, og med den salvet hun Jesu føtter og tørket dem med sitt hår. Hele huset ble fylt av duften.
Johannesevangeliet 11,18–19 og 28:

Betania ligger like ved Jerusalem, omtrent femten stadier fra byen, og mange av jødene var kommet til Marta og Maria for å trøste dem i sorgen over broren.
Da hun [Marta] hadde sagt dette, gikk hun og kalte i all stillhet på sin søster Maria og sa til henne: «Mesteren er her og spør etter deg.»

Referanser
----------

1. ↑  Lukasevangeliet 10,38–42
2. ↑  Johannesevangeliet 11,1–2
3. ↑  Matteusevangeliet 26,6–7
4. ↑  Matteusevangeliet 26,13
5. ↑  Markusevangeliet 14,3
6. ↑  Johannesevangeliet 12,1–3
7. ↑  Johannesevangeliet 11,18–19
8. ↑  Johannesevangeliet 11,28

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mary of Bethany – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND
 |
***Gamereactor*** (**GR**) er Skandinavias største spillmagasin om videospill. Magasinet var opprinnelig et skandinavisk samarbeid mellom Norge, Sverige og Danmark, men finnes også nå også i Finland, Tyskland, Italia, Spania, og også i en internasjonalt, engelskspråklig utgave. Første nummer kom ut i Danmark i 1999 og senere kom bladet også ut i Norge, Sverige og Finland. Bladet kan fåes gratis hos de fleste spillbutikker, men det går også an å abonnere eller laste ned eldre numre som PDF.

1. september 2008 kom også en engelsk versjon av nettsiden. Her blir det, i likhet med de andre nettsidene, publisert nyheter, film- og spillanmeldelser, beta-tester, medlemsanmeldelser, blogger, leserbrev og mye mer. Nå er også en tysk, en italiensk og en spansk nettside oppe og går.

Høsten 2006 fikk internettsiden en seksjon de kalte «GR TV» (Gamereactor TV), som er videosnutter av spillomtaler og forhåndstitter på kommende spill.

Sommeren 2009 kom enda en ny funksjon; «My Live Feed». Dette er en tjeneste som går ut på at man kan poste bilder eller endre sin status ved hjelp av mobiltelefonen, samt lese nyheter og lignende i et mobilvennlig format.

Selve magasinet *Gamereactor* kommer ut en gang i måneden (utenom juli og januar). I bladet testes, i tillegg til videospill, småelektronikk, DVD-film og musikk. Karakterskalaen *Gamereactor* bruker går fra 1–10, der 1 er laveste karakter. Det finnes også et såkalt «Vi elsker deg»-stempel, som brukes til å markere et spill anmelderen likte spesielt godt. Magasinet består av mye av det samme man finner på nettsiden, men med noe eksklusivt stoff.

Referanser
----------

1. ↑  «Redaksjonen». *Gamereactor Norge* **(norsk)**. Besøkt 5. september 2023. «Silje Marie Ruud Slette»

Eksterne lenker
---------------

* (no) Magasinets norske nettside

Portal: Videospill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISSN
 |
En trepinne der delen til høyre er beiset
En amerikansk matros beiser en plakett ombord i skipets verksted.
**Beis** er en blanding av fargestoff og løsemiddel, ofte vann, men også forskjellige maleroljer. Blandingen er så svakt fargetilsatt at den gir en transparent virkning når den smøres på treverk slik at treverkets utseende skinner gjennom, i motsetning til maling som har flere pigmenter og fargestoffer (blant annet med titanoksid og andre dekkende pigmenter).

Beising som metode er gammel. Den brukes til å imitere edlere tresorter, til å fremheve trestruktur eller til å fargesette interiør. Løsemiddelet trenger godt inn i porene i treet og trekker med seg fargen, slik at virkningen blir varig. Treverket trekker ikke like mye til seg overalt, slik at strukturen i treet fortsatt er synlig og gir det fargespill som er ønsket.

Malingindustrien i dag selger beis på oljebasis. En kan dermed impregnere og fargesette huset eller rommet i én arbeidsoperasjon. Dersom en skal skifte farge, er beis vanskelig å få vekk – den må males over eller pusses bort.

Varianter
---------

VannbeisForbehandling før beising av møbler og inventar. Men begrepet brukes også om alle typer vannløselig fargebeis.
FargebeisVannløselig beis fremstilt av steinkulltjære. Men begrepet brukes også om alle typer beis som setter farge til objekt.
Kjemisk beisBeis bestående av forbeis (syre), og etterbeis (ammoniakk eller metalloksid).
SpritbeisSpritløselig beis/fargestoff.
LakkbeisTynnerløselig beis/fargestoff i lakk. Brukes gjerne som panelbeis eller interiørbeis.
Oljebeis / lasurbeisBeis på alkydbasis, men med lite bindemiddel og lite pigmenter. Gir godt synlig trestruktur.
DekkbeisBeis på alkydbasis eller på akrylbasis med mye bindemiddel og mye pigmenter. Dekker treoverflaten, men gir noe synlig trestruktur. Dekker nesten opp mot slik maling dekker og brukes mest utvendig.

Referanser
----------

1. ↑  Valmot, Odd Richard (6. juli 2017). «Dette er forskjellene på beis og maling». *Tu.no* **(norsk)**. Besøkt 11. juli 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Kronofogdemyndigheten** er en svensk statlig myndighet, som arbeider med å se til at ubetalt gjeld blir betalt. Myndighetssjefen har tittelen *rikskronofogde*.

Kronofogden arbeider med både privat og statlig gjeld. Privatgjeld kalles *enskilda mål*, der for eksempel bankgjeld, leie, lån og annen gjeld havner. Statsgjeld kalles *allmänna mål*, her inngår blant annet parkeringsbøter, studielån og skatter. Hensikten med Kronofogden er å sørge for at firmaer og privatpersoner gjør opp for seg i samfunnet. Dette sikres ved at kronofogdemyndigheten kan foreta utpanting og betalingssikring hos den som ikke betaler sin gjeld.

På mange måter tilsvarer Kronofogdemyndigheten Namsfogden i Norge. Kronofogdemyndigheten arbeider direkte med statlige krav uten noet annet inkassoselskap. I Norge arbeider Statens innkrevingssentral med inkasso av statlige krav, og namsfogden med tvangsforretninger, mens Kronofogdemyndigheten gjør alt arbeide for statlige krav med en forenklet og hurtigere rutine. Kronofogdemyndigheten arbeider også med private krav.

Kronofogdemyndighetens regioner
-------------------------------

1. **Stockholm**
	1. Stockholms län
	2. Gotlands län
2. **Eskilstuna**
	1. Södermanlands län
	2. Uppsala län
	3. Västmanlands län
3. **Jönköping**
	1. Jönköpings län
	2. Östergötlands län
4. **Kalmar**
	1. Kalmar län
	2. Kronobergs län
	3. Blekinge län
	4. Hallands län
5. **Malmö**
	1. Skåne län
6. **Göteborg**
	1. Västra Götalands län
7. **Karlstad**
	1. Värmlands län
	2. Örebro län
8. **Gävle**
	1. Gävleborgs län
	2. Dalarnas län
9. **Härnösand**
	1. Västernorrlands län
	2. Jämtlands län
10. **Umeå**
	1. Västerbottens län
	2. Norrbottens län

Personale
---------

1. Rikskronofogde
2. Biträdande rikskronofogde
3. Chefskronofogde
4. Kronofogde
5. Biträdande kronofogde
6. Kronofogdeaspirant
7. Kronokommissarie
8. Kronoinspektör
9. Kronoassistent

Referanser
----------

1. ↑  Kronofogdens historie Arkivert 2. desember 2013 hos Wayback Machine.
2. ↑  ; besøksdato: 10. august 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Åkerspenna Foto: Eirik Irgens Johnsen / Kulturhistorisk museum 
**Åkerspenna** er navnet på en beltespenne fra merovingertiden som ble funnet på Åker gård på Hedmarken i Innlandet i 1864. Spenna er kanskje den mest kjente av gjenstandene fra det såkalte Åkerfunnet, en samlebetegnelse på en rekke arkeologiske funn fra Åker gjort mellom 1862 og 1912.

Beltespenna er rikt dekorert med dyreornamentikk i såkalt Vendel-stil; en type dekorering som var vanlig over hele Europa fra 500-tallet. Den mest fremtredende figuren på spenna er noe som ved første øyekast ser ut til å være en mannsfigur med skjegg og store øyne. Imidlertid kan denne mannen like gjerne være en rovfugl eller et dyr. Denne dekoreringen med sammenfletting av mennesker og dyr var påvirket av norrøne trosforestillinger, der man trodde at mennesker kunne ta form som dyr. Dyrene ble sett på som et bindeledd mellom denne verdenen og den andre. I en tid der få behersket skriftsspråk, var dekorering som portrettet på Åkerspenna en form for maktspråk; en måte å signalisere makt uten å bruke ord.

Praktgjenstander som Åkerspenna var viktige symbolske gjenstander for det øverste samfunnssjiktet, og eieren av spenna må ha vært en mektig lokal person. Et politisk maktsenter vokste frem på Åker på slutten av 500-tallet, men man tror ikke det dreier seg om en konge. En rådende oppfatning er at Åker-funnet vitner om en stormann som har underordnet seg en hersker over et smårike.

Referanser
----------

1. ↑  Norgeshistorie.no, Per Ditlef Fredriksen, «Mannen med skjeggstubbane – eller...?». Hentet 21. nov. 2016 fra .
2. ↑  Norgeshistorie.no, Per Ditlef Fredriksen, «Makt på færre hender». Hentet 21. nov. 2016 fra .

Eksterne lenker
---------------

* *Mannen med skjeggstubbane - eller..?*, artikkel om Åkerspenna hos Norgeshistorie.no
* ARKEOLOGISKE GULLFUNN FRA ÅKER, ÅKERSPENNA, C 4901- 4904- 14785- 16605- 10379, OLDSAKSAMLINGEN, fotografier hos Digitalt museum
* Åkerfunnet, artikkel hos Store norske leksikon
* *Åkerspenna er hjemme igjen*, artikkel hos Hamar Dagblad 28.09.2016
***The Love That Lives*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Robert G. Vignola.

Handling
--------

Molly McGill, en fattig kvinne, arbeider lange timer for at barna hennes skal slippe fattigdommen i slummen. Drevet til desperasjon, etter at ektemannen og datteren hennes, ble drept og redd for at hennes unge sønn Jimmy skal lide samme skjebne, aksepterer Molly forslaget til Harvey Brooks. Han er en megler ved et av kontorene hvor hun vasker, og han ønsker at hun skal blir hans elskerinne. Hun holder dette livet hemmelig for sønnen sin, men hun sørger for at han kan får begynne ved en yrkesskole.[]

Når Jimmy er ferdig med utdannelsen, vender Molly tilbake til livet sitt som vaskekone. En dag leser hun i avisen om en heroisk handling utført av Jimmy, som nå arbeider som brannmann. Ute av stand til å motstå fristelsen, oppsøker hun brannstasjonen hvor hun legger merke til Jimmy sammen med kjæresten hans - Dora Palmer. Senere søker Dora jobb som stenograf ved Brooks kontor hvor Molly igjen har funnet seg arbeid.

Molly holder et våkent øye med Dora. En dag blir hun angrepet av Brooks, og Molly forsøker å hjelpe henne. I den påfølgende konfrontasjonen blir Brooks drept, og en brann bryter løs på kontoret. Jimmy kommer til unnsetning, men det er bare nok tid til å redde en av kvinnene under brannen.[]

Skuespillere
------------

* Pauline Frederick som Molly McGill
* John St. Polis som Harvey Brooks
* Pat O'Malley som Jimmy
* Violet Palmer som Dora Palmer
* Frank Evans som Pete McGill

Referanser
----------

1. ↑  The Love That Lives
2. ↑  THE LOVE THAT LIVES

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Love That Lives* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Love That Lives* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Love That Lives* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Love That Lives* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Benjamin «Ben» Muirhead** (født 5. januar 1983 i Doncaster) er en engelsk fotballspiller som for øyeblikket spiller for amatørlaget Alfreton Town. Muirhead er midtbanespiller og har gått gradene i ungdomsakademiet til Manchester United.

Karriere
--------

### Manchester United

Muirhead gikk gradene i ungdomsakademiet til United og etablerte seg siden som juniorspiller og reservelagsspiller for klubben. I denne perioden spilte han også på flere aldersbestemte landslag for England, hvor han blant annet spilte mot Argentina U15 og Carlos Tévez på Wembley. Han klarte ikke å komme inn på førstelaget til United, og ble siden lånt ut Doncaster Rovers i 2002 for kamperfaring, og i 2003 ble han siden fristilt av klubben.

### Bradford City

Samme år signerte han under for Bradford City og spilte over 112 ligakamper for klubben frem til 2007. Dette ble også det siste året i Bradford for Muirhead, som dette året ble lånt ut til Rochdale, og som markerte seg umiddelbart ved å skåre i debutkampen mot Notts County. Han tiltrakk seg mye oppmerksomhet fra flere kommentatorer i League Two under låneoppholdet, og det ble sett på som en nedtur da Muirhead ble tilbakekalt av Bradfords manager David Wetherall.

### Rochdale

I mai 2007 ble han fristilt av Bradford City, og den påfølgende måneden signerte han under på en permanent kontrakt med Rochdale som han hadde vært på låneopphold hos tidligere i sesongen. Muirhead skårte for øvrig på det avgjørende straffesparket slik at Rochdale ble kvalifisert for playoff–finalen i League Two etter å ha slått Darlington. Etter ett år i klubben ble han satt på overgangslisten av Rochdale i juni 2008, og om lag én måned senere kom Muirhead og klubben til enighet om å avslutte arbeidsforholdet på grunnlag av at han ønsket å spille høyere opp i ligasystemet.

Muirhead ble etter dette tilbudt prøvespill av Darlington, men i august 2008 signerte han under på en korttidskontrakt med amatørklubben Alfreton Town i Conference North under ledelse av Nicky Law, som hadde hentet Muirhead til Bradford i 2003. Etter om lag én måned i klubben med positivt spill ble han tilbudt en ettårskontrakt av Alfreton Town.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ben Muirhead – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Ben Muirhead – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
«**Spørreskjema for jøder**» var et skjema som skulle fylles ut av jøder i Norge under andre verdenskrig. Spørreskjemaet skulle fylles ut i tre eksemplarer, og utgjorde fire sider, hvorav den første siden tok for seg personaliaopplysninger og de følgende sidene tok for seg spørsmål i forbindelse med næringsvirksomhet og rulleblad.

Skjemaene kartla jødenes økonomiske virksomhet og var ment å skulle gi bevis på deres antatte kriminelle adferd. De dannet også grunnlaget for Statspolitiets arrestasjonslister som ble benyttet ved jødeaksjonene i oktober og november 1942.

Skjemaet ble fylt ut av 1 419 jøder i forbindelse med politiets jødestempling av pass i løpet av første halvår av 1942. De avslørte at svært få jøder hadde et kriminelt rulleblad, og at få var engasjert i bank- og finansnæringen.

Referanser
----------

1. 1 2  Arkivverket. Victor Fischer Arkivert 16. september 2015 hos Wayback Machine.. Besøkt 25. oktober 2015.
2. 1 2  Arkivverket. Norske jøder Arkivert 5. september 2015 hos Wayback Machine.. Besøkt 25. oktober 2015.
3. 1 2 3  Senter for studier av Holocaust og livssynsminoriteter. J-stemplet pass Arkivert 6. mars 2016 hos Wayback Machine.. Besøkt 25. oktober 2015.

Portal: Andre verdenskrig
**Robert Anthony Lutz** (født 1932) er særlig kjent som det tyske Opel-konsernets salgsdirektør for Europa i perioden 1961–1971. Opel-konsernet var på denne tiden den største bilprodusenten i General Motors etter Chevrolet. Hans tiltredelse i 1961 førte til at Opel fikk et mer sportslig image. Særlig kjent under hans ledelse er B-modellene av Kaptein/Admiral/Diplomat (1969-77), Rekord C / Commodore A, Rekord D / Commodore B, Ascona A, Manta A, GT og Kadett B produsert på den tiden og begynnelsen av 1970-årene. Fra å være «dovendyret på Autobahn» som BMW- og Mercedes-eiere vinket til høyre fil, utviklet Opel seg, ifølge Lutz, til å bli en bil med respektable ytelser i venstrefilen som utkonkurrerte de fleste BMW-er og Mercedeser.

Lutz forlot Opel i 1971 til fordel for en tilsvarende stilling i BMW med betydelig høyere årslønn. Takket være sine gode kontakter i Opel, sørget han for at BMW fikk hjelp av Opel til å bygge opp en designavdeling, noe BMW på dette tidspunktet ikke hadde.
Etter fire år i BMW startet han i Ford. Han har også vært i Chrysler.

Referanser
----------

1. ↑   www.deutschesmodeinstitut.de, besøkt 2. august 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bob Lutz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NLA **·** Munzinger (iba)
 |
**Eielsen Synod** (opprinnelig formelt navn var **Evangelical Lutheran Church in America**) var et norsk (norsk-amerikansk) luthersk trossamfunn grunnlagt i 1846 i Jefferson Prairie i Wisconsin av en gruppe ledet av Elling Eielsen. Synoden ble oppløst i 1997. 

Synoden vektla bot, omvendelse og lekforkynnelse. Den var motstander av ritualisme, formell gudstjeneste, prestelige klær og prestelig myndighet.

Det var mindre kirkesplittelser i 1848 og 1856, og en stor splittelse i 1876. I 1876 omfattet Eielsens trossamfunn 24 pastorer, 59 menigheter og 7.500 medlemmer. Det året brøt mange av pastorene og menighetene ut og dannet Hauge Synod. Elling Eielsen og hans tilhengere fortsatte synoden under konstitusjonene av 1846 i Jackson i Minnesota. 

Eielsen Synod hadde 1500 medlemmer i ti kirker i 1953. I 1971 hadde den 75 medlemmer spredt rundt i menigheter i French Lake i Minnesota, Jackson i Minnesota, Centerville i Sør-Dakota, Taylor i Wisconsin og Lodi i Wisconsin. I 1985 var de rundt 50 medlemmer i to kirker (Stall Norwegian Church i Jackson og Immanuel i French Lake). Arkivert 12. januar 2008 hos Wayback Machine.. Kirken i Jackson ble oppløst i 1997. 

Per 2007 gjenstår bare Immanuel som aktiv, men den er nå en selvstendig luthersk kirke.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* History of Immanuel Lutheran Church and Eielsen Synod (2007) Updated version of below article
* History of Immanuel Lutheran Church and Eielsen Synod (1998) Arkivert 29. september 2007 hos Wayback Machine.
* LCMS Christian Cyclopedia Eielsen Synod
* Preus Jr. J. A. O. "Protesting Norwegians" America's Lutherans. Ed. Omar Bonderud and Charles Lutz Columbus OH: Wartburg Press 1958. 51.
* Membership numbers
* WELS article about numbers in 1985
* A Little Lecture on Little Little-Known Lutheran Synods by Edward C. Fredrich (PDF)
***Bok og Bibliotek*** er et fagblad for biblioteksektoren i Norge. Bladet utkommer 4 ganger i året i et opplag på 3 600 (2022). 

Tidsskriftet ble etablert i 1933, som en videreføring av *For folke- og skoleboksamlinger*, og tar opp temaer, trender og nyheter som angår bibliotek og bibliotekpolitikk, for eksempel nye arbeidsformer, teknologiske utfordringer, litteratur- og kulturformidling, bibliotekforskning, lokaler og prosjekter. Bladet skal stimulere til faglig refleksjon og debatt og også holde et fokus på de kulturpolitiske rammene som omgir biblioteksektoren. Bladet er redaksjonelt uavhengig og redigeres etter Redaktørplakaten. Målgruppen er bibliotekansatte, kulturbyråkrater og media.

Bladet utgis av ABM-media AS, med Oslo Met, Norges museumsforbund og Arkivforbundet som eiere. Bladet ble tidligere utgitt av Statens bibliotektilsyn og ABM-utvikling.

Redaktører
----------

* 2007–2021: Odd Letnes
* 2021–2022: Maria Pile Svaasand
* 2022–: Arne Olav Hageberg

Eksterne lenker
---------------

* *Bok & bibliotek*
**«Valivan»**, eller **«Skippar og møy»**, er en folkevise av den typen som kalles ballade. I TSB-katalogen er den typologisert som TSB D 426.

Handling
--------

Stolt Margit svarer alle friere nei. Valivan tar på seg kvinneklær og får henne med seg ned til skipet sitt. Mens hun fremdeles tror at han er en kvinne, forteller hun ham at hun er forelsket i Valivan. Han drikker han henne full, hun sovner og han seiler av sted med henne. Da hun våkner, sier hun at han må føre henne tilbake til barna hennes, men han svarer at han vet hun ikke har barn. Hun vil kaste seg på sjøen, men da avslører han at han er Valivan som hun elsker.

Utbredelse
----------

Visa har vært utbredt i Telemark og Agder, men finnes også utenfor dette området. Catharinus Elling har skrevet opp tre melodier fra Sunnmøre, Vrådal og Vestfjorddalen i Telemark. Ole Mørk Sandvik har skrevet opp melodier fra Bykle og Solør.
Visa finnes også i Danmark, Sverige og på Færøyene, men bare i muntlig tradisjon, ikke i adelshåndskriftene fra eldre tid (DgF 241, SMB 191 og CCF 144).

I DgF IV s. 461 refererer Svend Grundtvig til en katalonsk variant «El marinero»:

*Ved Havets Bred sidder den væne Mø og syr fagre Blommer paa en Dug. Da hun er halvtfærdig, fattes hun Silke. Et Skib lægger til Land, og hun siger: Sømand, gode Sømand! Du bringer vel Silke. – hvilken Farve vil du have: hvid eller rød? – Rød Silke vil hun have, den er skjønnest, og Dugen skal Dronningen have. – Saa kom ned i mit Skib og vælg hvad du vil. – Næppe er hun kommen ombord, før Skibet letter, medens Møen, lyttende til Sømandens Sang, falder i en dyb Slummer. Da hun vaagner er hun langt ude paa Havet. – Sømand, gode Sømand, før mig Hjem igjen! Havet gjør mig syg. – Nej, siger han, nu skal du være min. Da klager Møen: Tre Søstre ere vi, og jeg den skjønneste af dem; den ene er Grevinde, den anden Hertuginde, og jeg Stakkel skal være en Skippers Viv! Den ere er klædt i Silke, den anden i Guld, og jeg arme skal klæde mig i Vadmel! Da svarer Skipperen: Ikke i Vadmel, men i Skarlagen rød skal du klædes, og en Dronning skal du være; thi jeg er Kongens Søn og Arving af Engelland og i syv Aar har jeg rejst Verden om, for at opsøge dig.*

*At dette ikke blot er en Tilfældighed, men at vi her ved Middelhavets Kyst finde den selvsamme Vise som i Norden, det holder jeg for afgjort.*

Innspillinger
-------------

Ragnhild Furholt sang den på *Norske Ballader: 30 ballader – 0m drap og elskov, skjemt og lengsel blant riddere, jomfruer, kjemper og dyr*. Grappa 2009, HCD 7239, ISBN7033662072392.