recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mustafas kiosk** er en dansk barnebok fra 1999 av Jakob Martin Strid.. Boka har kommet ut på norsk - gjendiktet av Erlend Loe - og svensk.

Boka er en samling av rim som handler om «kiosk-eieren Mustafa [som] forteller røverhistorier til barn».

Debatt
------

Svenske medier har fortalt om kritikk på forlagets side på nettstedet Facebook, der boka menes å inneholde «en negativ stereotypi av muslimske menn. Kritikken handler både om tegningene og verselinjer som: *En gång högg Mustafa huvudet av en man så det föll av och blödde - historien är faktiskt sann.*»

Etter at boka har blitt kalt rasistisk har forfatteren sagt at «*Alle må affinde sig med satire... Man er ikke automatisk fritaget for humor, bare fordi man er indvandrer eller muslim. Følger man den logik, ender det jo med, at vi kun kan lave grin med hvide, heteroseksuelle mænd - hvor sjovt er det?*»

Erlend Loe sa i 2013 at «Hvis denne boken er rasistisk på en farlig måte, må vi også trekke «Tusen og en natt» fra bibliotekhyllene, og «Greven av Monte Cristo» og «Indiana Jones» og spillet «Prince of Persia» og mange andre kulturelle ytringer»

Lars Bremnes har turnert med en skoleforestilling i Norge, med musikk som har lagt til teksten av vers fra boka. I 2013 sa han at «Jeg har aldri tenkt på at disse tekstene kan være rasistiske». NRK skrev at Bremnes har «sett på forestillingen som et deilig friminutt fra all fornuft, hvor man kan tulle med alt».

Inndeling
---------

Boka inneholder følgende rim «En frosk begikk et bankrøveri», «Jeg er en grusom fyr», «En tønne full av snørr», «Mine sokker, «I steinalderen», «**Mustafas kiosk**», «Hadde jeg hatt en gravemaskin», «Fugler, fugler», «Grønthandler Grønn», «På fiskefabrikken», «Syv stygge slimtroll», «Sjørøverfest» og «Spøkelseshuset».

Referanser
----------

1. 1 2  bibsys.no bibsys.no[*død lenke*]
2. 1 2 3  Populær dansk børnebog anklages for racisme i Sverige
3. 1 2 3 4  Barnebok anklages for rasisme
4. ↑  Förlag backar efter kritikstorm mot barnbok

Se også
-------

* Mustafa
Denne artikkelen omhandler de japanske skriftsystemene.  For grenda på Hurumlandet, se Kana (Asker).

|  |
| --- |
|  |
| Kana |
| * Hiragana
* Katakana
* Hentaigana
* Man’yōgana
 |

Japanske kanaJapanske kana
**Kana** (仮名, ***Kana***) er de japanske skriftsystemene som bruker tegn for å representere individuelle stavelser, og er en del av det japanske skriftsystemet som står i kontrast til det kinesiske logografiske systemet som også brukes i japansk, kalt kanji. Det finnes tre japanske kana: moderne hiragana, moderne katakana, og det eldre systemet kalt man'yōgana som var opphavet til de to moderne systemene. Det finnes også varianter av disse moderne systemene. Hiragana og katakana fungerer som to identiske stavelsesskrift, bare med forskjellige tegn. Det vil si at systemene har like mange tegn og representerer samme lyder, men har forskjellig utseende i de forskjellige systemene og brukes i forskjellige sammenhenger. Disse to systemene, hiragana og katakana, brukes sammen med kanji for å skrive japansk.

Siden japansk ikke har veldig mange fonemer, i tillegg til en ganske streng stavelsesstruktur, er kana-skriftsystemene en ganske nøyaktig representasjon av muntlig japansk.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Hadamitzky, Wolfgang; Spahn, Mark (19. februar 2013). *Japanese Kanji and Kana: (JLPT All Levels) A Complete Guide to the Japanese Writing System (2,136 Kanji and 92 Kana)* **(engelsk)**. Tuttle Publishing. ISBN 9781462910182.
2. ↑  Joshi, R. Malatesha; Aaron, P. G. (1. januar 2006). *Handbook of Orthography and Literacy* **(engelsk)**. Taylor & Francis. ISBN 9780805854671.
3. ↑  Gouws, Rufus (1. januar 2014). *Dictionaries. An International Encyclopedia of Lexicography: Supplementary Volume: Recent Developments with Focus on Electronic and Computational Lexicography* **(engelsk)**. Walter de Gruyter. ISBN 9783110238136.
4. ↑  Irwin, Mark (1. januar 2011). *Loanwords in Japanese* **(engelsk)**. John Benjamins Publishing. ISBN 9027205922.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** BNE
 |
**Toivo Robert Tikkanen** (født 15. april 1888 i Roma i Italia, død 1. juni 1947 i Helsingfors) var en finsk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.

Tikkanen vant to olympiske medaljer i skyting under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det finske laget som kom på andreplass på 100 meter løpende hjort enkeltskudd bak Norge. De andre på laget var Yrjö Kolho, Kaarlo Lappalainen, Nestori Toivonen og Magnus Wegelius.

Han var også med på det finske laget som kom på tredjeplass på 100 meter løpende hjort dobbeltskudd bak Norge og Sverige. De andre på laget var Yrjö Kolho, Nestori Toivonen, Vilho Vauhkonen og Magnus Wegelius.

Fire år senere, under sommer-OL 1924 i Paris, vant han en bronsemedalje i lagskytingen i trap sammen men Werner Ekman, Konrad Huber, Robert Huber, Georg Nordblad og Magnus Wegelius.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv i skyting, 100 m løpende hjort enkeltskudd, lagskyting Finlands flagg Finland
* Bronse 1920 Belgias flagg Antwerpen - Bronse i skyting, 100 m løpende hjort dobbeltskudd, lagskyting Finlands flagg Finland
* Bronse 1924 Frankrikes flagg Paris - Bronse i skyting, trapp lagskyting Finlands flagg Finland

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Robert Tikkanen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Robert Tikkanen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
**«C'est si bon»** (Noen ganger referert til med den engelske oversettelsen av tittelen: **«It's So Good»**) er en fransk populærmusikksang. Melodien ble skrevet i 1947 av Henri Betti, den franske teksten ble skrevet av André Homez og den engelske teksten ble skrevet av Jerry Seeden.

Sangen ble popularisert av Eartha Kitt i filmversjonen av *New Faces of 1952* fra 1954 og av Johnny Desmond.

Innspillingen med Desmond ble gjort 11. mai 1949 og utgitt av MGM Records med katalognummer 10613.

Innspillingen med Kitt ble gjort i 1953 og utgitt av RCA Victor Records med katalognumrene 20-5358 (78-plate) og 47-5358 (single).

Louis Armstrong og Yves Montand har fremført sangen på henholdsvis engelsk og fransk.

Armstrong med Sy Oliver's Orchestra spilte inn «C'est si Bon» i New York City 26. juni 1950. Den ble utgitt på platen Decca 27113.

Joe Loss and His Orchestra spilte inn sin versjon i London i 1950. Den ble utgitt på platene His Master's Voice BD 6070, på His Master's Voice HE 2032 og på His Master's Voice A.L. 3078 (sistnevnte i Norge).

Danny Kaye spilte inn en versjon på plate i 1950.

Conway Twitty utgav en versjon på singlen MGM Records K-12969 i 1960.

Ann-Margret spilte inn sangen og ga den ut på albumet *The Vivacious One* i 1962.Sangen ble også gitt ut på b-siden av singelen *Please Don't Talk About Me When I'm Gone* senere samme år.

Allan Sherman gjorde en parodi betitlet «I See Bones» på LP-platen *My Son, The Nut* (Warner Brothers WWS 1501) i 1963, hvor en lege beretter hva han ser på et røntgenbilde.

Stan Freeberg gjorde en parodi på den, hvor det mannlige back up-koret gjør ham rasende ved konstant å synge «si bon, si bon» på feil tid.

En annen parodi har blitt skrevet av den brasilianske rockstjernen «Rita Lee» kalt «Cecy bon» med en salsarytme.

Den første innspilligen ble gjort av Jacques Hélian et son Orchestre med vokalist Jean Marco i Frankrike 18. februar 1948 og utgitt på 78-platen Columbia DF 3233.

Angèle Durands franske versjon ble en hit i Belgia, så ble hennes tyske versjon en hit i Tyskland.

Norsk versjon
-------------

Egil Hagen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er også «C'est si bon».

### Innspilling

* Aage Braarud, sang med Robert Levins orkester. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 3091 i 1950.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- |
| Johnny Desmond | USAs flagg Billboard Best Sellers In Stores-listen | # 25 | 1949 |
| Eartha Kitt | USAs flagg Cash Box Best-Selling Records-listen | # 11 | 1953 |
| Conway Twitty | USAs flagg Billboard Hot 100-listen | # 22 | 1961 |

Referanser
----------

1. ↑  New Faces of 1952 – Soundtracks hos Internet Movie Database
2. ↑  The Louis Armstrong Discography Arkivert 28. september 2009 hos Wayback Machine.
3. ↑  Whitburn, Joel: *Billboard Top Pop Singles*
4. ↑  Alan Sherman Discography[*død lenke*]
5. ↑  The Originals Project
6. ↑  Se plateetiketten
**Robert Edward Swindells** (født 29. mars 1939 i Bradford) er en britisk barnebokforfatter, best kjent for *Iskaldt* (*Stone Cold*) som han mottok Carnegie Medal in Literature for i 1993 og for *Brother in the Land* (1984) som han vant Red House Children's Book Award for i 1985.

Liv
---

Han vokste opp som eldste av fem søsken og hadde diverse jobber før han i 1969 begynte på lærerutdanning. Han sluttet på skolen som femtenåring, og var korrekturleser, sekretær i flyvåpenet, butikkansatt, servetør og sikkerhetsvakt. Mens han tok lærerutdanning skrev han sin første ungdomsbok *When Darkness Comes* (1973) som en arbeidsoppgave. Han arbeidet som både forfatter og lærer i åtte år, inntil han i 1980 ble fulltids forfatter.

Ved suppleringsvalg i 2010 og lokalvalg i 2011 sto han på liste for Green Party of England and Wales.

Bøker
-----

Han skriver for flere målgrupper mellom 7 og 17 år. Flere av bøkene hans tar utgangspunkt i et politisk engasjement, mot atomvåpen, hjemløshet, religiøs fundamentalisme eller rasisme.. *Iskaldt* (*Stone Cold*) skildrer hjemløshet, mens *Brother in the Land* (1984) forteller om Dannys kamp for å overleve etter et atomangrep. 

Han har vunnet Red House Children's Book Award 4 ganger, enten hovedprisen eller ulike kategorier. Først for *Brother in the Land*, deretter for *Room 13* (1990), som er en grøsser. Også *Nightmare Stairs* (1997) er en grøsser, mens *Blitzed* (2003) skildrer en gutts tidsreise tilbake til 1940, til England under andre verdenskrig.

På norsk finnes *Rom nummer 13* (1992), *Tidsmaskinen* (1995) og *Iskaldt* (1999).

Referanser
----------

1. 1 2 3   web.archive.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Speculative Fiction Database, ISFDB forfatter-ID 4549, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   books.google.com[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 2. oktober 2012, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2  Forfatterportrett Arkivert 10. mars 2014 hos Wayback Machine. hos Puffin Books
6. ↑  carnegiegreenaway.org.uk *Stone Cold* Arkivert 17. oktober 2012 hos Wayback Machine.
7. ↑  egenpresentasjon Arkivert 30. desember 2013 hos Wayback Machine. hos pearsonschoolsandfecolleges.co.uk
8. ↑  Cindy Shanks Blitzed by Robert Swindells Arkivert 30. desember 2013 hos Wayback Machine. hos humanities360.com, 2010
9. ↑  lenke til ebøker i bokhylla.no Arkivert 30. desember 2013 hos Wayback Machine. via Bibsys

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**George Charles Calnan** (født 18. januar 1900 i Boston, død 4. april 1933 i New Jersey) var en amerikansk fekter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris, 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles.

Calnan vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1924 i Paris. Han kom på tredjeplass i den individuelle konkurransen i kårde bak Lucien Gaudin og Georges Buchard begge fra Frankrike

Fire år senere, under Sommer-OL 1932 i Los Angeles, var han med på de amerikanske lagene som kom på tredjeplass i både florett og kårde.

Calnan avla den olympiske ed på vegne av deltakerne under Sommer-OL 1932 i Los Angeles.

Calnan var en av de 73 som omkom på det amerikanske luftskipet USS «Akron» i 1933.

OL-medaljer
-----------

* 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Bronse Bronse i fekting, kårde
* 1932 USAs flagg Los Angeles - Bronse Bronse i fekting, florett lagkonkurranse USAs flagg USA
* 1932 USAs flagg Los Angeles - Bronse Bronse i fekting, kårde lagkonkurranse USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) George Calnan – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) George Calnan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) George Calnan – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Kjelstad (nedre)** er navnet på gårdsnummer 51 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger på nordsiden av Hestadfjorden, riksvei 610 passer over gården. Den grenser mot Hestad i øst, Skudal og Skudalsnes i vest, i nord mot kommunegrensen til Førde kommune.

Gården er delt i følgende bruk:

* Bruk 1
* Bruk 2, delt fra bruk 1 i 1977

Historisk
---------

Gården finnes nevnt i en jordebok fra 1610, der det står at *Thierestad* betaler et geiteskinn i frelse, i jordebok fra 1615 står det også at *Sivert Thierestad* betaler samme skatt til kongen det året. At *Thierestad* er synonymt med *Kjelstad* står skrevet i jordebok ti år senere. Ut fra disse opplysningene regnes gården som en middelaldergård.

Forstavelsen i navnet Kjelstad er hentet fra mannsnavnet Kjetil, dette er sannsynlig navnet på første bruker. Endingen -stad var også vanlig, og navnet regnes tilbake til mellom år 600 og 800.

Thierestad-navnet som også har blitt brukt på gården kan komme av at brukerne har hatt tjærebrenning som tilleggsnæring.

Annet
-----

* Den tidligere ordføreren i Gaular, Per Kjelstad, kommer fra denne gården.

Litteratur
----------

* Timberlid, Jan Anders, *Bygdebok for Gaular Band IV, Gardar og folk. Viksdalen Sokn (s.690-702)*, Oslo 1998. ISBN 82-994538-2-8
**George Bennard** (født 4. februar 1873, død 10. oktober 1958) var en amerikansk komponist og predikant. Han er best kjent for å ha skrevet salmen «The Old Rugged Cross». Denne salmen står i norsk og engelsk utgave i *Norsk salmebok 2013*.

Bennard ble født i Youngstown, Ohio, en by basert på kullgruvedrift og jernproduksjon. Da han var barn flyttet han sammen med familien, først til Albia i Iowa så til Lucas i samme delstat. Den unge Bennard ville bli forkynner, men måtte forsørge sin mor og sine søstre etter at faren brått døde.

Etter å ha giftet seg ble Bennard aktiv i Frelsesarmeen og reiste rundt som predikant i USA og Canada. Store deler av livet bodde han i Michigan og Wisconsin. Han er en anerkjent salmedikter, og den mest kjente av salmene hans er «The Old Rugged Cross». Bennard trakk seg som pensjonist tilbake til Reed City i Michigan, og byen har nå et museum for hans liv og virke. Et minnesmerke har også blitt satt opp i Youngstown på Lake Park Cemetery. Han døde i Reed City, og byens handelskammer har reist et kors nær hjemmet hans.

Bennard ligger gravlagt på Inglewood Park Cemetery i Inglewood i California.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, «George Bennard», SNAC Ark-ID w6jx1z1h[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 6737089, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4  Bennard Biography Arkivert 4. mars 2012 hos Wayback Machine. - Cyber Hymnal. Lest 23. mars 2015.
4. ↑  Community Organizations Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine.. Lest 23. mars 2015.
5. ↑  Old Rugged Cross part of Youngstown history. Arkivert 20. mars 2012 hos Wayback Machine. - lest 23. mars 2015

Eksterne lenker
---------------

* (en) George Bennard på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* "THE OLD RUGGED CROSS" WRITTEN IN ALBION - Historical Albion Michigan

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Hymnary
 |
**«Mustalainen»** (bokstavelig «den svarte», «Sigøyneren») er en skillingsvise som stammer fra en kjent sang av den ungarske komponisten Elemér Szentirmay.

I Norge er sangen også kjent under titlene «Hjemløs» og «Fattiggutten». Musikkstykket ble bearbeidet av Oskar Merikanto (1868–1924) da diktet «Mustalainen» kom til Norden, og visa ble straks kjent og populær. Opprinnelig hadde den bare to vers, men flere kom til da den ble utgitt som skillingstrykk. 

Melodien inngår også i Pablo de Sarasates rapsodi «*Zigeunerweisen*».

Norske plateinnspillinger
-------------------------

Visa er innspilt på *Frem fra Glemselen kap. 7* med Helge Borglund.

Annet
-----

Jon Michelet omtaler sangen i den femte boken i serien *En sjøens helt - Brennende skip*.

Teksten
-------

1. Ensom vandrer jeg bestandig om  
fremmed jeg til berg og daler kom,  
gleden fant jeg i den fri natur,  
aldri lenker sperrer meg i bur.
2. Aldri sorg og skuffelser jeg led,  
spør meg ei jeg hvorfor jeg svar ei vet.  
Spør kun stjernen som på himmelen står,  
spør kun vinden, spør kun bølgen blå.
3. Herre, her er jeg en fattiggutt,  
ensom vandrer jeg til livets slutt,  
fryktsomt banker jeg på hver en port,  
alle jager fattiggutten bort.
4. Jeg er fattig og har intet hjem,  
bedende jeg rekker hånden frem,  
fattiggutten må alene gå,  
og hans sorger ingen kan forstå.
5. Ingen venner, ingen kjærlig mor,  
bare kolde blikk og harde ord.  
Født i fattigdom og trange kår,  
har jeg alltid savnet sol og vår.

Eksterne lenker
---------------

* *Gode gamle viser frem fra glemselen*. Oslo: Gyldendal. 1982. ISBN 8205140693.
**Julen er her** er et studioalbum av Emeline og Sunniva og Jentegruppa seven. Albumet ble gitt ut i 2010, og det var Emeline og Sunnivas tredje album, og Sevens niende. Emeline hadde tidligere sunget i Seven, og Sunniva var fortsatt med i gruppa da albumet ble gitt ut. Det var det første albumet som var et samarbeid mellom gruppene.

Sevens hovedgruppe var da Mathea Celine Løver, Pernille Fjalsett, Nora Marie Lia, Ingrid Belgau, Heidi Holme, Caroline Kristiansen og Sunniva Gulbrandsen. Seven hadde i tillegg med seg aspiranter (nye medlemmer) på albumet.

CD-en består av både nye (som for eksempel "Hjerte av lys" og "Josefs sang") og "gamle" julesanger (som fks. "When you wish" og "It´s the most wonderful time"). Disse sangene har som regel en ny vri på seg. Det er også noen oversettelser av engelske julesanger. "En krybbe var vuggen" heter opprinnelig "Away in a manger", "Sledeturen" (i medleyet) heter "Sleigh ride", "La det snø" heter egentlig "Let it snow" og "Kunne du vel tro?" er en ny oversettelse av "Mary did you know".

Spor:

1: Akkurat nå (Solist Caroline Kristiansen)

2: Julen er her (Solister: Emeline & Sunniva Gulbrandsen)

3: It´s the most wonderful time (Solist: Ingrid Belgau)

4: En krybbe var vuggen (Solister: Emeline & Sunniva Gulbrandsen)

5: Hjerte av lys (Solist: Ingrid Belgau)

6: Julemedley: Sledeturen (Solist: Heidi Holme), La det snø (Solister: Emeline og Sunniva Gulbrandsen) og Vi tenner våre lykter (Solister: Pernille Fjalsett og Sunniva Gulbrandsen)

7: Sangen om lys og om fred (Solister: Emeline og Sunniva Gulbrandsen)

8: When you wish upon a star (Solister: Kristiane Valen-Sendstad og Ingrid Belgau)

9: Josefs sang (Solist: Sunniva Gulbrandsen)

10: Kunne du vel tro? (Solist: Emeline Gulbrandsen)

11: A special child (Solist: Nora Marie Lia)

12: Vi feirer Jesus (Solist: Mathea Celine Løver)
**Anders Andersson** (født 2. januar 1937, død 15. desember 1989) var en svensk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1960 i Squaw Valley og 1964 i Innsbruck.

Andersson vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1964 i Innsbruck. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass i turneringen bak Sovjetunionen. Det var seksten lag som deltok, etter en kvalifiseringsrunde gikk de åtte vinnerne videre til finalegruppe som spilte en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant alle sju kampene og vant serien med maksimale 14 poeng foran Sverige, Tsjekkoslovakia og Canada alle med ti poeng. OL-turneringen var også det 31. verdensmesterskapet i ishockey.

Andersson spilte 112 landskamper for Sveriges herrelandslag i ishockey. Han ble verdensmester to ganger, 1957 i Moskva og 1962 i Colorado Springs. Han ble tildelt guldpucken to ganger 1961 og 1962.

OL-medaljer
-----------

* 1964 Østerrikes flagg Innsbruck - Sølv Sølv i ishockey Sveriges flagg Sverige

VM-medaljer
-----------

* 1957 Sovjetunionens flagg Moskva - Gull **Gull** i ishockey Sveriges flagg Sverige
* 1962 USAs flagg Colorado Springs - Gull **Gull** i ishockey Sveriges flagg Sverige
* 1964 Østerrikes flagg Innsbruck - Sølv Sølv i ishockey Sveriges flagg Sverige
* 1965 Finlands flagg Tammerfors - Bronse Bronse i ishockey Sveriges flagg Sverige

Referanser
----------

1. ↑  «Anders Andersson - Sveriges Olympiska Kommitté». *sok.se* **(svensk)**. Besøkt 26. januar 2016.
2. ↑  *Olympia 1964: Innsbruck, Tokyo*. Oslo: Gyldendal. 1964. s. 46-47.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anders Andersson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Anders Andersson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Anders Andersson – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Anders Andersson – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Anders Andersson – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Demonen **Bartimeus** er en av hovedpersonene i Bartimeus-trilogien av Jonathan Stroud.

Han er en 5000 år gammel djinn, en ånd (eller demon) av middels rang. Nathaniel, en magikerlærling i lære hos magikeren *Arthur Underwood*, finner navnet til Bartimeus i Ptolemaios' og Salomos skrifer. 

Når Bartimeus blir tilkalt og spurt om navnet sitt, svarer han:

> Jeg er Bartimeus! Jeg er Sakhr al-Jinni, N'Gorso den Mektige og Slangen i Sølvrøyken! Jeg har gjenoppført murene rundt Uruk, Karnak og Praha. Jeg har snakket med Salomo. Jeg har flakket omkring med indianerhøvdingene på prærien. Jeg har våket over gamle Zimbabwe til murene falt og sjakalene fråtset i innbyggerne. Jeg er Bartimeus! Ingen er min herre og mester!
> 
> 
> 

I bøkene blir Bartimeus fremstilt som en nokså frekk ånd med sans for sarkasme, og med middelmådig intelligens. Selv mener han han er en høyst intelligent djinni, med god humoristisk sans og spiss tunge.

  


|  |
| --- |
| ***Bartimeus-trilogien* av Jonathan Stroud** |
| *Bøkene*:
Amuletten fra Samarkand | 
Golemens øye | 
Ptolemaios' port 
*Hovedpersonene*:
Bartimeus |
John Mandrake |
**George Bush Center for Intelligence** er hovedkvarteret til Central Intelligence Agency (CIA), et amerikansk etterretningsbyrå. Det ligger i Langley i delstaten Virginia og ble navngitt i 1999 etter George Bush, som var CIAs direktør fra 30. januar 1976 og 20. januar 1977, og senere tjenestegjorde både som USAs 43. visepresident og 41. president.

Hovedkvarteret utgjør et anlegg av flere bygninger beliggende på et 1,04 km² stort landområde. Den gamle hovedbygningen (kalt OHB) ble tegnet av det New York-baserte arkitektkontoret Harrison & Abramovitz i 1950-årene og inneholder 130 000 m². Første spadetak fant sted 3. november 1959, og USAs president Dwight Eisenhower la ned grunnstenen. Bygningen ble ferdigstilt i mars 1961. Den nye hovedbygningen (NHB), tegnet av Smith, Hinchman and Grylls Associates, ble ferdigstilt i mars 1991 etter byggestart 24. mai 1984. Den er tilknyttet OHB via en tunnel.

Bilder
------

* FlyfotoFlyfoto
* Seksjon av Berlinmuren på utstillingSeksjon av Berlinmuren på utstilling
* 
* George BushGeorge Bush
* Veiskilt ved avkjøringen fra motorveienVeiskilt ved avkjøringen fra motorveien
* SkulpturSkulptur

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 20. august 2016. Besøkt 18. juli 2019.
2. ↑
*Pianoforte Cristofori*, 1720
**Bartolomeo Cristofori** (1655–1731) var en italiensk musikkinstrumentmaker som regnes som oppfinner av hammerklaveret.

Liv og virke
------------

Cristofori ble døpt i S.Luca 6. mai 1655. Foreldrenes navn var Francesco og Laura. Ellers er lite kjent om Cristoforis barndom og oppvekst.

I 1690 ansatte Ferdinando de' Medici, sønnen til den toskanske storhertugen Cosimo III, Cristofori som instrumentbygger og -stemmer ved hoffet i Firenze. Cristofori arbeidet på denne tida med en ny anslagsmekanikk som gjorde det mulig å spille dynamisk. Inventarfortegnelsen fra år 1700 lister opp et *«arpicembalo che fà il piano e il forte»* (dvs «cembalo som kan spille sterkt og svakt») med et toneomfang på fire oktaver. Instrumentet er datert 1698 og regnes som historiens første piano. I årene som fulgte forbedret Cristofori teknikken, men hammerklaveret slo først gjennom etter ytterligere forbedringer av Gottfried Silbermann.

Bare tre originale hammerklaver fra Christoforis verksted er bevart, ett står i Leipzig, ett i Roma og ett i New York.

Christofori bygde også en rekke andre instrumenter, tilsammen er det bevart ti eksemplarer av ulik type fra hans verksted. Han restaurerte enkelte verdifulle eldre cembali og utviklet to nye tangentinstrumenter, *spinettone* (stort spinett med flere registre) og et ovalt spinett med bass-strengene i midten, dvs der instrumentet er lengst. Dessuten bygde han instrumenter av eksisterende typer, også disse er dokumentert i inventarlista fra år 1700: et *clavicytherium* (cembalo med vertikalt stilte strenger) og to cembali av italiensk 2 x 8' konstruksjon; en av dem med ramme i det uvanlige materialet ibenholt.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Archivio Storico Ricordi, Archivio Storico Ricordi person-ID 15768, besøkt 3. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Hrvatska enciklopedija, Hrvatska enciklopedija-ID 12735[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gran Enciclopèdia Catalana, Gran Enciclopèdia Catalana-ID 0020721[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Hubbard 1967, kapittel 1

Kilder
------

* Annalisa Bini: «CRISTOFORI, Bartolomeo», treccani.it. Dizionario Biografico degli Italiani – Volume 31 (1985).

Litteratur
----------

* David Crombie: *Piano. Evolution, Design and Performance*, London 1995, ISBN 1-871547-99-7
* Frank Hubbard: *Three Centuries of Harpsichord Making*. Cambridge, MA 1967, Harvard University Press; ISBN 0-674-88845-6.

Eksterne lenker
---------------

* Spinett (1693) Arkivert 10. juli 2016 hos Wayback Machine. og hammerklaver (1726) Arkivert 9. desember 2018 hos Wayback Machine. av Cristofori, *Museum für Musikinstrumente der Universität Leipzig*
* Cristofori-Hammerflügel (1720) im Metropolitan Museum of Art, New York (Englisch, mit Bild und Hörbeispiel)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** ULAN **·** MusicBrainz
 |
Tradisjonell keramisk vannmugge eller -kanne med hank og nebb laget av en kunsthåndverker fra Irland
**Mugge** er en vid, rund kanne med hank, vanligvis uten lokk og tut, men med lite nebb. De brukes som serveringsbeholder for væsker, særlige drikke som vann, saft, melk eller fløte, og skal være lette å helle fra. Mugger framstilles vanligvis av keramikk (steintøy og porselen), glass eller plast, men solide serveringsmugger kan også lages av metall som aluminium, stål og tinn. Mugger kan være store og små og er ofte enkelt dekorert. Det er vanlig å lage mugger som keramisk kunsthåndverk.

Etymologi
---------

Ordet *mugge* stammer fra det nedertyske *muck* eller *mock* eller det engelske *mug*, hvis betydning og opprinnelse er uviss. Ordet kunne i tidligere tider også skrives *mukke* på dansk og brukes om øl- og drikkekrus, særlig til sjøs.

*Mugge* kan i norske dialekter også betegne en tømmervase eller -floke. *Mugger* kan i norsk slang også brukes om øl- eller vinflasker og store (melkefylte) kvinnebryster. Uttrykket *for fulle mugger* betyr «av alle krefter». 

Ordet *mug* på engelsk og *mugg* på svensk betyr i dag kopp, gjerne sylinderformet og med rette kanter.

Se også
-------

* Fløtemugge
* Kanne
* Karaffel
* Kopp
* Krus
* Potte
* Sausenebb
* Seidel
* Vase
* Ølhøne
* Amfora

Referanser
----------

1. ↑  Oppslagsordet «Mugge" i *Ordbog over det danske sprog* (etymologi og bruk i dansk)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jugs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Jug – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Oppslagsordet «Mugg» i *Svenska Akademiens ordbok* (historie og bruk på svensk)
* Mugger i Digitaltmuseum.no
* Potter og mugger på antiknet.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Leonid Ivanovytsj Stadnyk** (ukrainsk: Леонід Іванович Стадник; født 5. august 1971 i Zjytomyr oblast i Ukraina, død 24. august 2014) var frem til sin død verdens høyeste mann med en høyde på 2,57 meter ifølge Guinness rekordbok. Stadnyk var veterinær av yrke og bodde sammen med sin mor i landsbyen Podolyantsi i Ukraina. Stadnyk var 2,57 meter høy og veide om lag 200 kilo. Han holdt også rekorden som personen med største kjente hender i verden (31 centimeter lange).[]

Stadnyk var lav som barn, men da han var 12 år fikk han en hjerneoperasjon. Han hadde en svulst i hypofysen, noe som førte til en overproduksjon av veksthormoner. Stadnyk vokste frem til sin død, og ifølge Verdens Gang kunne han komme til å bli den høyeste mannen i historien om veksten ikke stoppet. Den nåværende rekorden for høyde er på 271 cm og holdes av amerikaneren Robert Wadlow.

Stadnyk døde som følge av en hjerneblødning den 24. august 2014 i en alder av 44 år.

Referanser
----------

1. ↑   Wikipedia på ukrainsk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  The world authority on record breaking launches with more astounding new records including the introduction of the tallest living human being: Leonid Standnyk (8ft 5.5in tall) (Guinnes World Records 2008. Publisert 7. august 2007. Besøkt 9. august 2007
3. ↑  Gigantisk sykkellykke (VG). Publisert 24. mars 2008. Besøkt 24. mars 2008
4. ↑  Mirror.co.uk – World's 'tallest man' at 8ft 4 inches dies aged 44 (Av Will Stewart. Publisert 25. august 2014, besøkt 13. september 2014)

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel i Associated Press (engelsk)
Det russiske våpenskjold
**Den russiske ambassade i Washington, D.C.** (russisk: Посольство России в США) er den diplomatiske forbindelsen fra Russland til USA. Kanselliet ligger i 2650 Wisconsin Avenue, Nordvest, Washington, D.C. Ambassaden fører tilsyn med konsulater i New York og Houston.

Ambassadørens residens
----------------------

Den russiske ambassadørs residens ligger i 1125 16th Street, Nordvest, Washington, D.C. Denne Beaux-Arts mansion-bygningen ble bygget i 1910 og gjorde tjeneste både som sovjetiske og russiske ambassader i perioder med etablerte diplomatiske relasjoner mellom 1913 og 1994.

Nye ambassadebygning på Wisconsin Avenue
----------------------------------------

Den russiske ambassadebygningen ligger i "Mount Alto" på Wisconsin Avenue Nordvest, bygget på eiendommen og ble leid ut til den sovjetiske regjeringen for 85 år på grunnlag av en avtale mellom Sovjetunionen og USA, inngått i 1969. I 1972 ble et tilsvarende territorium i Moskva leid ut til USA for en ny ambassade på samme vilkår. Avtalen bestemte også at begge sider skal begynne å bruke sin nye bygninger samtidig.

Spiontunnel under ambassadebygningen
------------------------------------

På slutten av 1980-tallet bygget FBI og NSA en tunnel under ambassaden for spionasjeformål, men de klarte ikke å utnytte dette på grunn av FBI - agenten Robert Hanssen som avslørte informasjon om operasjonen til KGB.

Galleri
-------

* BygningenBygningen
* Ambassadørens residensAmbassadørens residens
* Militær -, Luft -, og MarineattachekontorMilitær -, Luft -, og Marineattachekontor
* InformasjonskontorInformasjonskontor
* Lothrop HerskapshusLothrop Herskapshus
* Russisk kultursenterRussisk kultursenter

Referanser
----------

1. ↑  (in English and Russian) Ambassaden i Russland i Washington
2. ↑  «Nye Ambassaden i Washington, DC». Arkivert fra originalen 21. august 2016. Besøkt 22. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (in English and Russian) Ambassaden i Russland i Washington
* wikimapia
* Ambassadørens residens wikimapia
* Nye Ambassaden i Washington, DC Arkivert 21. august 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI
 |
Leonidene i 1833 var ekstra sterk. Denne illustrasjonen er inspirert av hvordan det så ut i Nord-Amerika mellom 12. og 13. november. (E. Weiß: «Bildeatlas av stjernene», 1888)
**Leonidene** er en meteorsverm som hvert år i november treffer Jorda. Dette skjer rundt 17. november og skyldes at Jorda krysser restene av halen til kometen Tempel-Tuttle. Meteorsvermen sees ved at små biter fra komethalen treffer Jordas atmosfære med en hastighet av ca. 250 000 km/t og brenner opp.

Navnet kommer fra at en før mente at meteorsvermen kom fra stjernebildet Løven, som heter *Leo* på latin. Leonidene blir beskrevet i historiske kilder så tidlig som i 802 da kinesiske astronomer beskrev det hele som *et regn av stjerner* og egypterne gav året navnet *stjernenes år*.

Normalt treffer mellom 15 og 20 partikler jordatmosfæren hver time. I enkelte år øker dette antallet til mellom 5000 og 150 000 partikler, noe som øker lysintensiteten. Dette skjer omtrent hvert 33. år, og skjedde sist i 1966 og i 1999. Også i 2001 traff tette støvbånd jorden.

Referanser
----------

1. ↑  Will the Leonids roar in 2009? - Bad Astronomy, 2008
2. ↑  Meteorstorm 17. november? Arkivert 12. mars 2012 hos Wayback Machine. - bangirommet.no, 2008

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leonids – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Leonidene kommer igjen – forskning.no, 2002
* Kraftig meteorregn ventes – siste sjanse på 100 år – astro.uio.no, 2002

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
Fra Yuyuanhagen i Shanghai
**Kinesisk hage** (tradisjonell kinesisk: 中國園林, forenklet kinesisk: 中国园林, pinyin: *Zhōngguó yuánlín*, også kjent som **kinesisk klassisk hage**, 中國古典園林, 中国古典园林, *Zhōngguó gǔdiǎn yuánlín*) er et vidt samlebegrep for orientalske hager og især kinesiske hageanlegg som gjenskaper naturlige landskaper i miniatyr. Stilen er blitt utviklet i Kina siden før 1000 f.Kr. og har tatt forskjellige tillegg og utviklet nye særtrekk gjennom tidene, gjerne knyttet til de vekslende kinesiske dynastier. Den er således verdens eldste tradisjon innen landskapsarkitektur. Det finnes vidstrakte hager, som de store hagene anlagt for keiserens rekreasjon, og ofte ganske små hager anlagt av lærde, diktere, pensjonerte mandariner og andre. 

Den klassiske kinesiske hage er helst innringet bak en høy mur. Den har en eller flere store eller små innsjøer/dammer, en stenhage, trær og blomster, haller og paviljonger, og gjort tilgjengelig og sammenknyttet med hellebelagte stier seg bukter seg gjennom landskapet og gjerne av sikksakkgallerier. Ved ofte korte åstedsforflyttelser kan man nyte gjerne helt forskjellige utsyn; en vandring gjennom hagen kan således lignes med å rulle ut en rull av landskapstegninger.

Litteratur
----------

* Chaoxiong, Feng (2007). *The Classical Gardens of Suzhou*. , New World Press, Beijing (ISBN 978-7-80228-508-8)
* Chiu, Che Bing (2010). *Jardins de Chine, ou la quête du paradis*. , Éditions de la Martinière, Paris (ISBN 978-2-7324-4038-5)
* Baridon, Michel (1998). *Les Jardins- Paysagistes, Jardiniers, Poetes*. , Éditions Robert Lafont, Paris, (ISBN 2-221-06707-X)
* Sirén, Osvald (1949). *Gardens of China*.
* Sirén, Osvald (1950). *China and Gardens of Europe of the Eighteenth Century*.
* Tong, Jun. *Gazetteer of Jingnan Gardens (Jingnan Yuanlin Zhi)*.
* Tan, Rémi (2009). *Le Jardin Chinois par l'image*. , Editions You Feng, Paris (ISBN 978-2-84279-142-1)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
Den provisoriske regjeringens sterke mann, Aleksandr Kerenskij
**Russiske provisoriske regjering** var den regjeringen som styrte Russland etter tsar Nikolaj IIs fall som følge av februarrevolusjonen og fram til oktoberrevolusjonen.

Etter at Nikolaj II abdiserte i mars 1917 ble det dannet en midlertidig regjering i Petrograd med Georgij Lvov fra Kadettpartiet som leder. Lvov hadde også vervet som innenriksminister. I juli valgte Lvov å gå av til fordel for justisminister Aleksandr Kerenskij.

I stedet for å avsluttet den russiske krigføringen i første verdenskrig, forsøkte de nye myndighetene å komme på offensiven, og iverksatte 1. juli en offensiv mot Tyskland og Østerrike-Ungarn, som senere er blitt kalt Kerenskijoffensiven. Dette svekket de nye myndighetens oppslutning i den krigstrette befolkningen, noe som ble ytterligere svekket da offensiven var mislykket.

Den provisoriske regjeringen var svekket av indre politisk uenighet og statsapparatets sammenbrudd, og ble utfordret fra både det politiske høyre og venstre.

14. september ble Statsdumaen offisielt oppløst av det nydannede direktoratet, en kortvarig regjering med bare fem medlemmer, ledet av Kerenskij. Landet ble erklært republikk, under navnet Den russiske republikk (russisk: Российская республика, Rossiyskaya respublika). Denne blir også kalt Kerenskijregjeringen etter lederen. Den russiske republikk varte i åtte måneder, fram til bolsjevikenes maktovertakelse under Oktober-revolusjonen 7. november.

Etter Oktoberrevolusjonen flyktet flere av den provisoriske regjeringens medlemmer til Frankrike og støttet derfra de hvite under den russiske borgerkrigen som brøt ut året etter.

Mikhail Teresjtsjenko var finans- og utenriksminister, og flyktet til Norge etter å ha vært arrestert under oktoberrevolusjonen. Pavel Miljukov var utenriksminister mars-mai 1917 da Teresjtsjenko overtok vervet.

Referanser
----------

1. ↑  Den første oligarken. *Dagens Næringsliv*, 28. oktoner 2017, s 42f

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Politbyrået for det vietnamesiske kommunistparti** er det høyeste beslutningsnivået i Det vietnamesiske kommunistparti i periodene mellom møtene i sentralkomiteen. Sentralkomiteen, som velges av partiets nasjonalkongress, partiets høyeste organ, og umiddelbart etter hver kongress velger sentralkomiteen politbyrået og generalsekretær, som leder partiets daglige virksomhet.

Sentralkomiteen kan i prinsippet sette til side vedtak i politbyrået, men dette er svært sjeldent. Dette skjedde eksempelvis da kompromisskandidaten Lê Khả Phiêu ble avsatt i 2001, før den tiende nasjonalkongress 18. til 25. april 2006. Sentralkomitéen satte da til side et vedtak i politbyrået, og et flertall i sentralkomiteen stemte for å fjerne Phiêu som generalsekretær.

Politbyrået har for tiden 14 medlemmer, med landets president Trương Tấn Sang som det høyest rangerte medlemmet, forsvarsminister Phùng Quang Thanh som det nest høyest rangerte medlemmet, og statsminister Nguyễn Tấn Dũng som det tredje rangerte medlemmet.

Referanser
----------

1. 1 2  Van, Canh Nguyen; Cooper, Earle: *Vietnam under Communism, 1975–1982*, side 69, Hoover Press 1983, ISBN 9780817978518.
2. 1 2  Abuza, Zachary (16. november 2001). «The Lessons of Le Kha Phieu: Changing Rules in Vietnamese politics». Vietnamese Professionals of America. The Catholic University of America. s. 12.  Manglende eller tom `|url=` (hjelp)
3. ↑  Abuza, Zachary (16. november 2001). «The Lessons of Le Kha Phieu: Changing Rules in Vietnamese politics». Vietnamese Professionals of America. The Catholic University of America. s. 1.  Manglende eller tom `|url=` (hjelp)
En typisk sort og hvit politibil
Rep. Lisa Murkowski med politibetjenter i indianerlandsbyen Napaskiak
**Politi i USA** består av mer enn 18 000 ulike politistyrker som rapporterer til ulike nivåer: føderale myndigheter, delstatsmyndigheter, fylkeskommuner, bykommuner og landsbyråd. Det finnes ingen felles norm eller standard for hvordan politistyrkene skal organiseres og styres, eller hvordan polititjenesten skal utføres. Politiet har ikke påtalemyndighet; denne er i stedet ivaretatt av separate juridiske strukturer på tilsvarende ulike myndighetsnivåer. De fleste politistyrkene har minst to avdelinger: en for patruljetjeneste og en for etterforskning. Noen politistyrker kan imidlertid være organisert kun for én type tjeneste: patruljering eller etterforskning.

Eksempler
---------

### Føderalt nivå

* Federal Bureau of Investigation
* U.S. Marshals Service
* U.S. Park Police
* U.S. Secret Service

### Delstatsnivå

* California Highway Patrol
* New York State Police
* Texas Ranger Division

### Fylkesnivå

* Baltimore County Police Department
* Los Angeles County Sheriff's Department
* Nassau County Police Department

### Bynivå

* Baltimore Police Department
* Los Angeles Police Department
* New York City Police Department

### Spesialpoliti

* Metropolitan Transportation Authority Police Department
* New York City Health and Hospitals Police
* Port Authority of New York and New Jersey Police Department

Referanser
----------

1. ↑
**Kristen Tobias Rivertz** (født 29. desember 1862 i Korgen, død 11. oktober 1937) var en norsk arkitekt.

Virke som arkitekt
------------------

Det Rivertzke kvartal på Sagene er tegnet av Kristen Tobias Rivertz Foto: Helge Høifødt 
Rivertz tegnet blant annet Frogner terrasse i Oslo (1916), *Togahjørnet* i Teatergaten 2 (1898–99), Blomqvists auksjons- og utstillingsbygning i Tordenskiolds gate 5 (1913–14) og Det Rivertzke kvartal på Sagene. Arkitekt Rivertz' plass er oppkalt etter ham. 

I årene 1904–07 arbeidet Rivertz i Ålesund etter bybrannen, og i kompaniskap med arkitekt Heinrich Jürgensen tegnet han flere av byens viktige jugendbygninger. I perioden 1907-09 arbeidet han i Kristiansund, og tegnet der blant annet Norges Banks bygg (1907–1908). 

Tidlig på 1900-tallet mente både Oslo kommune og de fleste arkitekter at det var best å bygge eneboliger og hagebyer også i storbyen. Rivertz, som var sosialt engasjert, skjønte at de aldri ville klare å løse boligproblemet i Oslo på den måten, så han etablerte et aksjeselskap som bygget femten tre–etasjes blokker med til sammen 469 leiligheter, de fleste ettroms eller toroms, noen med eget WC, andre med WC i gangen, det Rivertzke kompleks. Målet var å bygge rimelige og funksjonelle boliger for arbeiderklassen, og selv om Oslo kommune måtte overta selskapet, ble prosjektet fullført i 1912. 

Det Rivertzke kompleks er utført i en svært enkel nordisk nybarokk. Det samtidige Frogner terrasse er nært beslektet eksteriørmessig, dog i en rikere og mer luksuriøs utførelse.

Forfatterskap
-------------

Kristen Rivertz ga i 1934 ut *Bolignød, boligpolitikk, boligkultur*.

Privatliv
---------

Kristen var bror av høyesterettsdommer Johan Albrigt Rivertz, lensmann Peter Edvard Rivertz og lagmann Jacob Andreas Rivertz.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Kristen Tobias Rivertz, Norsk biografisk leksikon ID Kristen\_Rivertz, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Kristen\_Rivertz, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 569dcadf-aff5-434b-b6ca-3e85fa3811a1, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.begravdeioslo.no, besøkt 30. april 2018[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Hj. Steenstrup: *Hvem er Hvem* 1938, side 578
6. ↑  (no) Bibsys
7. ↑  Nordli, Erling, *Gård og Slekt i Hemnes*, 1992

Eksterne lenker
---------------

* Om Kristen Rivertz på Arc!
* Kristen Rivertz i Norsk kunstnerleksikon
* Det rivertzske sameiet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** KulturNav
 |
**Plommespinner** (*Odonestis pruni*) er en sommerfugl som tilhører familien ekte spinnere (Lasiocampidae). Denne arten har i de siste årene dukket opp i det sørøstlige Finland, men er i Norden ellers bare funnet én gang på Bornholm.

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 30 – 63 mm, hunnen markert større enn hannen), oransje spinner, skiller seg fra alle andre nordiske arter på fargen. Hunnen, men ikke hannen, har takkete vingeytterkanter. **Hodet** er forholdsvis stort, labialpalpene nebbaktig framstikkende. Antennene er fjærformede hos begge kjønn, noe kraftigere hos hannen enn hos hunnen. **Kroppen** er kort og kraftig hos begge kjønn, tett kledt med oransjerøde hår. **Forvingen** er brunoransje med to mørke tverrstriper, mellom disse en rund, hvit flekk. **Bakvingen** er ensfarget brunoransje. Larven er grå, kort hårete, med en dusk av lengre hår som dekker hodet. Den har et oransje og svart tverrbånd på det andre kroppsleddet.

Levevis
-------

Larvene kan finnes på maneg ulike busker og løvtrær, blant andre plomme, hegg, kirsebær, lind, hagtorn og slåpetorn. I perioder der de har vært tallrike, har de gjort noe skade på frukttrær. Denne spinneren flyr i hager og frodig løvskog.

Utbredelse
----------

Finnes fra Sør- og Mellom-Europa, østover gjennom Russland til Japan. I Norden er det gjort noen funn i Karelen de siste årene, men det dreier seg trolig om migranter.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *plommespinner* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *plommespinner* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *plommespinner* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *plommespinner* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Odonestis pruni* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Odonestis pruni* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Odonestis pruni* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Kristen Muslimmisjon**, (**KMM**) tidligere **Den Norske Muhammedanermisjon**, er en norsk misjonsorganisasjon, med hovedfokus på å nå muslimene med evangeliet. Kristen Muslimmisjon ble grunnlagt av misjonær Otto Torvik i 1940. *Lys over land* er misjonens tidsskrift. Tore Arnegard er generalsekretær i organisasjonen (fra 1. april 2008). Shannon Briggs er ambassadør i organisasjonen (fra 17. mars 2010).

Virksomhet
----------

Kristen Muslimmisjon har arbeid i Senegal, India, Israel, Indonesia og i Norge.

### Indonesia

KMM har støttet flere nasjonale kirker, organisasjoner, en bibelskole og flere evangelister. KMM samarbeider med organisasjonen Smyrna Fellowship (SMF) i Indonesia.

### Senegal

KMM startet sin virksomhet i landet i 1982, og støtter nasjonale evangelister og misjonærer. De har bygget en kristen kirke i Nioro og driver med bistandsarbeid. De er engasjert i å oversette bibelen til språket *Saafi-Saafi*.

### India

KMMs første misjonsfelt var i India og arbeidet i landet startet i 1948. De driver forebyggende helsearbeid ut fra en misjonsstasjon og en sykehusklinikk. Arbeidet i India er overtatt av den nasjonale kirken (NELC), men KMM har en norsk sykepleier som leder helsearbeidet ved misjonsstasjonen.

### Israel

KMM samarbeider med palestina-araberen Yosef Odehs og sønnen Bulos. Fra sin base i Israel har de et stort kontaktnett inn i flere land i området. De utgir tidsskriftet *Misbah ul Haqq* (oversatt: *Sannhetens lys*). De har også et korrespondansekurs (brevkurs) og deler ut bibler.

Kilder
------

* Kristen Muslimmisjon Arkivert 7. august 2009 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata