recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vlastimir Đorđević** (serbokroatisk: *Властимир Ђорђевић* / *Vlastimir Đorđević*; født 1948 i Koznica, Serbia) er en serbisk oberst og politiker som deltok i borgerkrigen i Jugoslavia.

Han ble i 2014 dømt til 18 års fengsel for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten.

Đorđević ble uteksaminert fra det juridiske fakultet ved Universitetet i Beograd. Đorđević var assisterende minister i den serbiske utenriksdepartementer, og han satt som sjef for Indreministeriets *Departement for offentlig sikkerhet*. I 1997 ble Đorđević forfremmet fra generalløytnant til oberst etter president-påbud. Han forble den assisterende minister og sjef for Public Security Department frem til januar 2001. Fram til 17. juni 2007 ble det fremsatt påstander at han befant seg i Russland, der han gjemte seg for en dom for krigsforbrytelser. 

Om morgenen 17. juni 2007 ble Đorđević arrestert i Montenegro, nær byen Budva. Đorđević hadde da vært rømmen i mange år, siktet for krigsforbrytelser i Kosovo og Metohija. Đorđević ble deretter tiltalt for å være en del av den serbiske skjerpingen når det gjaldt kosovoalbanske borgere i 1999, da han satt som politigeneral og minister i departementet for offentlig sikkerhet. Đorđević skal ifølge FN-domstolen også ha forsøkt å dekke over drapene på flere tusen etniske albanere i Kosovo og Metohija som skjedde i 1998 og 1999.

Đorđević ble i 2011 dømt til 27 års fengsel for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten. Straffen ble anket og redusert til 18 år i 2014. Han søkte om prøveløslatelse i 2019 etter å ha sonet 2/3 av straffen.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Đorđević (IT-05-87/1) | International Criminal Tribunal for the former Yugoslavia». *www.icty.org*. Besøkt 27. mars 2021.
3. ↑  «Vlastimir Djordjevic: Serbian Official Involved in Kosovo Crimes Cover-Up». *Balkan Insight* **(engelsk)**. 5. juni 2019. Besøkt 27. mars 2021.
**Kvinnehelse** er det fagområdet som handler om helseforhold som spesifikt gjelder kvinner. Kvinnekroppen er annerledes enn mannskroppen og kvinner har helseutfordringer som menn ikke har. Begrepet *kvinnemedisin* er også brukt, men *kvinnehelse* kan forstås som et noe bredere begrep som også tar opp emner som ikke er direkte medisinske. Kvinnehelse kan dels ses som et helsefaglig eller medisinsk tematisk forskningsområde og dels som en del av kvinneforskningen.

I 1997 nedsatte Sosial- og helsedepartementet et utvalg, ledet av professor i samfunnsmedisin Johanne Sundby, til å lage en offentlig utredning om Kvinners helse i Norge, NOU 1999:13.  

I 2006 ble Nasjonal kompetansetjeneste for kvinnehelse opprettet av Helse- og omsorgsdepartementet.

Fra 1.1. 2020 endret kompetansetjenesten navn til Nasjonalt senter for kvinnehelseforskning.

Ny utredning om kvinners helse
------------------------------

5. mars 2021 ble det kjent at regjeringen har oppnevnt et utvalg som skal lage en ny utredning om kvinners helse og helse i et kjønnsperspektiv. Utvalget skulle opprinnelig levere sin endelige utredning og innstilling innen 20. september 2022.  Fristen er utsatt til 8. mars 2023.

Referanser
----------

1. ↑  NOU 1999:13 – Kvinners helse i Norge. Besøkt 27.08.2013.
2. ↑  «Meyer skal lede utvalg om kvinners helse og helse i et kjønnsperspektiv». *regjeringen.no*. 5. mars 2021. Besøkt 6. mars 2021.
3. ↑  Helse- og omsorgsdepartementet (3. september 2021). «Utvalg om kvinners helse og helse i et kjønnsperspektiv». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 19. november 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BBC Things
 |
**Kvinnelig internasjonal mester i sjakk** (engelsk: *Woman International Master*) er en sjakktittel utdelt av verdenssjakkforbundet FIDE, ofte referert til som **WIM**. Denne tittelen er begrenset til kvinnelige sjakkspillere. FIDE tildelte den første WIM-tittelen i 1950, men da under det tidligere navnet IWM (*International Woman Master*).

Tittelen ligger under FM, IM, WGM og GM, men ligger over CM, WFM og WCM. Til tross for at WIM ligger under FM er WIM gjerne mer ansett. Dette er fordi FM-tittelen kun krever en FIDE-rating over 2300 mens WIM-tittelen i tillegg til et ratingkrav på minst 2250 krever et sett med tittelnormer.
Spillere som oppnår 2.-plass i juniorverdensmesterskapet for jenter blir automatisk tildelt tittelen WIM.

På juli-listen til FIDE i 2005 var det listet opp nesten 500 spillere med tittelen WIM. I Norge er det per september 2008 to spillere med tittelen WIM. Disse er WIM Ellen Hagesæther (2236) og WIM Sheila Barth Sahl (2231). Under sjakkolympiaden i Dresden, 2008, sikret også Silje Bjerke seg denne tittelen. Katrine Tjølsen fikk tittelen i januar 2010.

Referanser
----------

1. ↑  Tittelkrav hos FIDE
Judas Makkabeeren.
**Makkabeeropprøret** var et opprør foranlediget av en jødisk frigjøringsbevegelse som forsøkte å løsrive det område innen det som i dag kjennes som Israel/Palestina, fra det hellenistiske Seleukidedynastiet. Det resulterte i 165 f.Kr. i en jødisk selvstendighet som varte til 63 f.Kr.

Opprørets utspring og forløp
----------------------------

I 167 f.Kr. ble det fra Antiokia, seleukidenes hovedby i det senere sørøstlige Tyrkia, dekretert at jødisk religiøs praksis var forbudt, og at jødene skulle tilbe seleukidenes greske guder. Seleukidenes keiser Antiokos IV Epifanes ioppstilte et gresk idolbilde av Zeus i Jerusalems tempel. 

En jødisk prest, hasmoneeren Mattatias (død 165 f.Kr.), startet opprøret da han nektet å adlyde ordren og dessuten drepte en hellenistisk jøde som i hans sted forsøkte å ofre til de greske guder. Etter Mattatias' død fortsatte hans sønn Judas Makkabeeren opprøret, og under hans ledelse vant en jødisk hær seier over seleukidenes hær.

Jødenes Hanukkah er en fest til minne om denne seieren.(Første Makkabeerbok 4:52-59

Litteratur
----------

* Schalit, Abraham (1997): «Judah Maccabee» i: *Encyclopaedia Judaica* (CD-ROM Edition Version 1.0). Red. Cecil Roth. Keter Publishing House. ISBN 965-07-0665-8
* Schäfer, Peter (2003): *The History of the Jews in the Greco-Roman World*. Routledge. ISBN 0-415-30585-3

Referanser
----------

1. ↑  Smith, Mahlon H.: Mattathias ben Johanan, Virtualreligion.com
2. ↑  «Bibel.no - Nettbibelen». *web.archive.org*. 20. november 2011. Archived from the original on 20. november 2011. Besøkt 16. mars 2022. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
***Paratrechiotes*** er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Utseende
--------

En liten til middelsstor (4-5 millimeter), nokså bred, svart løpebille med noe metallglans på dekkvingene. Hodet er firkantet med nokså kraftige, men ikke spesielt lange kjever, middelsstore, utstående fasettøyne og dype, buede furer i pannen, med to par lange børstehår. Antennene er tynne og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er bredt hjerteformet med en skarp midtfure, med to par lange børstehår, ett ved bakhjørnene og ett på siden et stykke foran midten. Dekkvingene er nær dobbelt så brede som forkroppen, noe rundede med punktrader av nokså grove punkter, hver dekkvinge med to lange børstehår oppe på ryggen og tre langs sidekanten. Beina er brungule.

Levevis
-------

Arten lever i tett, subtropisk skog, mellom løvstrø på skogbunnen. Den er en rask løper, men kan ikke fly.

Utbredelse
----------

Slekten lever i et fjellområde i det nordlige Vietnam.

Systematisk inndeling
---------------------

Systematikken følger Carabidae of the World.

**Treliste**
* ordenen biller, **Coleoptera** Linnaeus, 1758
	+ underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
		- overfamilien løpebiller og vannkalver, **Caraboidea** Latreille, 1802
			* familien  **løpebiller**, Carabidae Latreille, 1802
				+ underfamilie **skyggeløpere** Trechinae Bonelli, 1810
					- stammen **Trechini** Bonelli, 1810
						* delgruppe *Trechina* Bonelli, 1810
							+ Slekten ***Paratrechiotes*** Uéno, 1995
								- *Paratrechiotes ocydromoides* Uéno, 1995

Referanser
----------

1. ↑  «Carabidae of the World». Arkivert fra originalen 16. desember 2008. Besøkt 17. mars 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Paratrechiotes* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Paratrechiotes* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Paratrechiotes* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Martina Cavallero** (født 7. mai 1990 i Buenos Aires) er en argentinsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 2012 i London.

Cavallero vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL-2012 i London. Hun var med på det argentinske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen for damer bak Nederland.

Tolv lag deltok, Argentina vant gruppe B foran New Zealand, med tre seiere, en uavgjord og et tap. I semifinalen møtte de Storbritannia, som de beseiret med 2-1. 10. august 2012 spilte de finale mot Nederland, Nederland vant finalen med 2-0.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 2012 Storbritannias flagg London - Sølv i landhockey, kvinner - Argentinas flagg Argentina

Eksterne lenker
---------------

* (en) Martina Cavallero – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Martina Cavallero – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (ar) Martina Cavallero – Argentinas olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Martina Cavallero – FIH Rediger på Wikidata
Meitemarker er leddormer.
**Makk** eller **mark** betegner avlange, krypende virvelløse dyr.
Typiske makk er leddormer, flatormer eller rundormer.
Systematisk sett er begrepet av liten verdi og brukes ikke lenger i den biologiske nomenklaturen.
Grunnen til dette er at mange makkgrupper ikke er nær beslektet med hverandre.
En avlang (ormelignende) kroppsform har oppstått mange ganger uavhengig i dyrenes evolusjon, ofte som tilpasning til et krypende eller borende liv i myke sedimenter.
Videre har denne kroppsformen også gått tapt mange ganger uavhengig, ved at for eksempel lemmer ble utviklet.
Stamarten til samtlige av de tosidig symmetriske dyrene var for eksempel høyst sannsynlig ormeformet.
Ut ifra denne stamformen har både bløtdyr, leddyr, pigghuder, ryggstrengdyr og andre grupper utviklet andre kroppsformer.

I eldre systematikk (for eksempel hos Linné) finner man derimot ofte *makk* (latin «Vermes») som en systematisk gruppe.
Men en slik gruppe er altså et svært kunstig samlebegrep som ikke sier noe om slektskap.

*Makk* og *mark* brukes også om ulike larveformer av dyr som i voksenstadiet ikke omtales som makk, f.eks. flue-, bille- eller sommerfugllarver.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Ragnvald Blakstad** (født 20. mai 1866 på Blakstad i Asker, Akershus, død 26. april 1929 i London) var en norsk industrimann og kraftutbygger. Ragnvald Blakstad regnes som en av pionerene i norsk krafthistorie. Som utbygger var han særlig aktiv fra århundreskiftet og frem til første verdenskrig.

I 1898 var han med på å stifte kraftselskapet A/S Barbu, da han hadde fått konsesjon på å produsere elektrisitet i Barbuelva. Blakstad er forøvrig mest kjent for Tyssedal kraftanlegg i Hardanger og Aura-anlegget i Romsdal. I 1910 overtok Blakstad aksjemajoriteten i A/S Tyssefaldene og ble generaldirektør for selskapet. Etter dette kjøpet fremstod han som en av de desidert ledende skikkelsene i norsk kraftproduksjon og kraftintensiv industri. I 1913 skaffet han seg, sammen med andre norske interesser, majoriteten i Alby United Carbide Factories Ltd. I tiden Blakstad var generaldirektør for Tyssefaldene ble kraftanlegget trinnvis bygget ut og produksjonen økt fra elektriske 15 000 kW (20 000 hk) til vel 100 000 kW (140 000 hk). Den store Ringedalsdammen i Skjeggedal prydes av generaldirektøres initialer.

For å skape et marked for kraften lanserte Blakstad i 1917 planer for en storstilt kraftoverføring mellom landsdelene, en idé som foregriper tanken bak Samkjøringen. Hans kongstanke var elektriske «landeveier» med hovedlinjer for kraftoverføring fra kraftstasjonene i vest til forbrukerne i østlandsområdet.

Etter 1. verdenskrig ble Blakstad rammet av etterkrigsdepresjonen og han måtte selge seg ut av det meste han var involvert i.

Idrettsmann
-----------

Blakstad bodde i Skien i noen år på 1880-tallet og var i 1885 med på å stifte Idrætsforeningen Odd. Blakstad ble idrettsforeningens første formann, og det var også han som foreslo navnet *Odd*.

Ragnvald Blakstad var også en habil skiløper. I 1897 vant han kongepokal i kombinert under et landsskirenn i Arendal.

Arkivet
-------

Arkivmateriale etter Ragnvald Blakstad befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Materialet omfatter i hovedsak korrespondanse fra perioden 1910-1920-årene.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Ragnvald\_Blakstad[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk biografisk leksikon[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Frode Bakken (19. mars 2012). «Idrætsforeningen Odd er snart 127 år». Odds ballklubb. Arkivert fra originalen 27. mai 2014. Besøkt 1. desember 2013.
4. ↑  Da Ragnvald Blakstad vant kongepokal i Gåsåsen, Avtrykk.no, 04.02.2020

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter Ragnvald Blakstad på Arkivportalen
* Eydehavnportalen om Ragnvald Blakstad
* NRK Sogn og Fjordane fylkesleksikon om Ragnvald Blakstad
* (no) Ragnvald Blakstad i Norsk biografisk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Niels Christian Egede Hertzberg** (født 22. desember 1883 i Fredrikshald, død 28. juli 1963) var en norsk offiser som var aktiv idrettsutøver og idrettsleder på begynnelsen av 1900-tallet. Han var sønn av oberst Johan Nicolay Hertzberg (født 1832) og barnebarn av prost Niels Hertzberg (født 1759).

Idrettskarriere
---------------

N. C. E. Hertzberg var spiller og leder i norsk fotballs barndom. Han spilte for Akademisk Fodboldklub, gikk senere inn i Lyn og var visepresident i Norges Fotballforbund i 1911 og 1912. I mars 1909 ble han valgt til formann i Oslo Fotballkrets, men trakk seg allerede i juni etter en disputt om serieavviklingen. Hertzberg var pådriver for å innføre bandysporten til Norge, og i 1911 ble han utnevnt som leder av fotballforbundets nyopprettede komité som skulle administrere idretten. Komiteen organiserte norsk bandy fra 1911 til Norges Bandyforbund ble etablert i 1920. Som bandyspiller representerte han Kristiania Hockeyklub og Ready. Han ble norgesmester for Ready i 1919, 1920 og 1925. Han dømte NM-finalene i 1916 og 1928.

Militær karriere
----------------

Hertzberg tok eksamen artium i 1901, krigsskolens øverste avdeling i 1904 og militær høiskoleeksamen i 1906. Han ble premierløitnant i 1904 og kaptein i 1918. Han tjenestegjorde fra 1911 i andre hjulrytterkompani og ble kompanisjef i 1919. Han virket dessuten som gymnastikklærer ved Frogner skole i Oslo fra 1907.

Ved krigsutbruddet i 1940 var Hertzberg major i Opland dragonregiment. Han ble mobilisert og fungerte som stabssjef i oberst Thor Dahls styrker inntil kapitulasjonen 29. april. Etter krigen var han tilknyttet forsvarets krigshistoriske avdeling. Hertzberg skrev to bind av verket *Krigen i Norge 1940*.

Bibliografi
-----------

* Niels Hertzberg (1960). *Krigen i Norge 1940. Operasjonene på Ringerike og Hadeland*. Oslo: Gyldendal norsk forlag.
* Niels Hertzberg (1962). *Krigen i Norge 1940. Operasjonene i Ådal og Valdres*. Oslo: Gyldendal norsk forlag.

Referanser
----------

1. ↑   Aftenposten, urn.nb.no, type referanse dødsannonse, utgitt 30. juli 1963[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Aftenposten, urn.nb.no, utgitt 2. august 1963[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Hambro, C.J. (1950). *Første studenterår: Ungdomserindringer*. Oslo: Gyldendal. s. 186-189.
4. ↑  Petter Larsen (1977). *75 norske fotballår: Norges Fotballforbund 1902-1977*. Oslo. s. 331.
5. ↑  Peder Chr. Andersen (1933). *Oslo Fotballkrets gjennem 25 år*. Oslo. s. 43, 45.
6. ↑  Peder Chr. Andersen (1927). «Hockeysporten under Norges Fotballforbunds ledelse». *Norges Fotballforbund gjennem 25 år*. Oslo. s. 207.
7. ↑  Arne Riis, red. (1970). *Norges Bandyforbund 1920-1970*. Oslo: Grøndahl & Søn.
8. 1 2  Bj. Barth, red. (1930). *Norges militære embetsmenn 1929*. Oslo: A. M. Hanches forlag. s. 242.
9. ↑  Nils Hertzberg (1932). *Familien Hertzberg. Dens oprinnelse og slektshistorie*. Oslo. s. 54.
10. ↑  Magnar Saltnes (1998). *Akershus infanteriregiment nr 4: 1628-1995*. Oslo: Elanders forlag. s. 150-151, 164.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Rhagophthalmidae** er en liten familie av selvlysende biller som bare finnes i Asia. De ble tidligere regnet til samme familie som de amerikanske artene i familien Phengodidae, men er nå skilt ut som en egen gruppe. Arten *Rhagophthalmus ohbai*, som lever i Japan, har blitt en del studert på grunn av sine lysutsendende organer. Denne arten sender ut både rødt og grønt lys, noe som er ganske uvanlig. Hannene ser ut som normale biller, mens hunnene er mer eller mindre larve-aktige (larviforme hunner). Hos de fleste slektene har hunnene utviklet "voksne" fasettøyne, antenner og bein, men hos noen er også disse larvelignende.

Utseende
--------

Middelsstore (5 – 35 mm) biller, de larvelignende hunnene størst. Hannene er avlange, med et stort hode som gjerne er bredere enn brystskjoldet (pronotum), med store fasettøyne. Antennene er korte (kortere enn hodebredden), tråd- eller kamformede, med enten 3 eller 12 ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent firkantet. Dekkvingene er myke, de dekker flygevingene, men ofte ikke de bakerste bakkroppsleddene. Bakkroppen er lang og kjegleformet. Beina er ganske lange og tynne. Hunnene er larvelignende, avlangt spoleformet, bredest på midten, hodet er ganske lite, antennene korte og sylindriske.

Levevis
-------

Larver og hunner lever på bakken, gjerne mellom løvstrø. De er sannsynligvis rovdyr. Hannene flyr godt og blir gjerne tiltrukket til lys. I likhet med mange beslektede familier sender disse billene ut lys. Noen arter utmerker seg ved at de kan sende ut lys i flere farger.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
			* Familien **Rhagophthalmidae**
				+ Underfamilien Cydistinae - kan også plasseres i Phengodidae eller Lampyridae
					- Slekten *Cydistus* Bourgeois, 1885
					- Slekten *Microcydistus* Kundrata et al, 2019
				+ Slekten *Dioptoma* Pascoe, 1860
				+ Slekten *Diplocladon* Gorham, 1883
				+ Slekten *Dodecatoma* Westwood, 1843
				+ Slekten *Falsophrixothrix* Pic, 1937
				+ Slekten *Menghuoius* Kawashima, 2000
				+ Slekten *Mimoochotyra* Pic, 1937
				+ Slekten *Ochotyra* Pascoe, 1862 - vanligvis regnet som et synonym for *Rhagophthalmus*
				+ Slekten *Pseudothilmanus* Pic, 1918
				+ Slekten *Rhagophthalmus* Motschulsky, 1854
					- *Rhagophthalmus ohbai*

Eksterne lenker
---------------

*Ochotrya semiusta*, hann:. *Rhagophthalmus ohbai*, hunn:. *Diplocalon hasselti*, hann: .

* (en) *Rhagophthalmidae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Rhagophthalmidae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Rhagophthalmidae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Rhagophthalmidae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Rhagophthalmidae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Rhagophthalmidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Niels Høiby** (født 12. august 1941 i Charlottenlund) er en dansk overlege, professor og politiker (LA).

Han har studentereksamen fra Øregård Gymnasium fra 1960, medisinsk embedseksamen fra Københavns Universitet fra 1968, doktorgrad i medisin fra 1977 og spesialisering i klinisk mikrobiologi fra 1979. Høiby var reservelege ved en rekke institusjoner 1968–1980 og vernepliktig lege i flyvåpenet 1971–1972. Høiby har vært overlege ved Rigshospitalets klinisk mikrobiologiske avdeling siden 1981 og professor i medisinsk mikrobiologi ved Københavns Universitet siden 1988.

Foruten legevitenskapelig arbeid og undervisning har Høiby deltatt aktivt i den helsepolitiske debatten. Han har spesielt kritisert byråkratisering av helsevesenet. Høiby var vararepresentant til Folketinget fra Nordsjællands storkrets 2007–2011 for Ny Alliance, senere kalt Liberal Alliance. I 2011 ble representanten Malou Aamund, som hadde meldt overgang til Venstre, fritatt fra folketingsvervet. Høiby møtte i Folketinget frem til valget samme år, men ble ikke gjenvalgt.

Høiby har siden 2012 vært ridder av 1. grad av Dannebrogordenen.

Eksterne lenker
---------------

* (da) Niels Høiby hos Folketinget Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ORCID **·** SUDOC **·** Google Scholar

 |

Portal: Danmark
***Quicksand*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Victor Schertzinger.

Handling
--------

Jim Bowen, en kasserer ved et velstående forsikringsselskap, lever lykkelig sammen med sin kone Mary og deres sønn Frankie. Men Alan Perry, sønnen til Jims arbeidsgiver, anklager Jim for å ha stått bak en forfalskning. Fordi den falske sjekken ble innløst under avdelingssjef John Bolands kabaret, bestemmer Mary seg for å skaffe seg arbeid der samtidig som Jim sitter i fengsel på grunn av forfalskningen.

Mary håper å spore opp den virkelige kriminelle. Men Alan Perry, som besøker kafeen, blir forelsket i Mary. Samme natt som ektemannen hennes stikker av fra fengselet, følger Perry etter henne til hjemmet hennes. Når Boland dukker opp uventet, slår Perry ham ned. Han tror at han har drept Boland, hvorpå Mary truer med å kontakte politiet med mindre Perry tilstår å ha gitt Jim skylden for hans egen forfalskninger.

Skuespillere
------------

* Dorothy Dalton som Mary Bowen
* Philo McCullough som Alan Perry
* Henry A. Barrows som John Boland
* Frankie Lee som Frankie Bowen
* Edward Coxen som Jim Bowen

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 13. mai 2016.
2. ↑  Quicksand
3. ↑  QUICKSAND

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Quicksand* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Quicksand* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Quicksand* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Quicksand* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Stephanie Lose** (tidligere Kristensen, født 14. desember 1982 i Løgumkloster) er en dansk politiker som har vært styreleder i Region Syddanmark , valgt for Venstre, siden 22. juni 2015, og leder i Danske regioner siden 22. mars 2018. På Venstres ekstraordinære landsmøte i januar 2021 ble hun valgt som nestleder i partiet.

Siden 9. mars 2023 har hun vært minister uten portefølje med tanke på å være fungerende økonomiminister. Da formann i Venstre og forsvarsminister Jakob Ellemann-Jensen ble syk i februar 2023, overtok Troels Lund Poulsen departementets oppdrag. av forsvar i tillegg til sitt eget økonomidepartement. Poulsen ønsket imidlertid å bli avløst, derfor ble Lose hentet inn som midlertidig statsråd. 

22. juni 2015 overtok hun formannskapet i Region Syddanmark etter Carl Holst, som var valgt inn i Folketinget i forbindelse med folketingsvalget 18. juni 2015. Hun har vært medlem av regionrådet i Region Syddanmark siden 2006, hvor hun så langt har ledet blant annet Komiteen for regional utvikling og Innovasjonsutvalget.

I regionstyrevalget 2021 fikk Lose 147.485 personlige stemmer, men mistet formannskapet i Danske Regioner til Anders Kühnau.

Referanser
----------

1. ↑  Altinget -
2. ↑  «Stephanie Lose er Venstres nye næstformand - TV 2». *nyheder.tv2.dk* **(dansk)**. 24. januar 2021. Besøkt 12. mai 2023.
3. ↑  «Stephanie Lose får ti gange flere stemmer end andenpladsen - TV 2». *nyheder.tv2.dk* **(dansk)**. 18. november 2021. Besøkt 12. mai 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF
 |
Medaljen for seier over Tyskland
**Medaljen for seier over Tyskland i Den store fedrelandskrigen** (russisk: Медаль «За победу над Германией в Великой Отечественной войне 1941—1945 гг.») er en sovjetisk militær medalje, innstiftet 9. mai 1945 til minne om Sovjetunionens seier over Tyskland i andre verdenskrig. Medaljen ble tildelt enhver som deltok i krigen. Den ble tildelt i stort antall.

Utforming
---------

Medaljen for seier over Tyskland er i messing og er rund med en diameter på 32 mm. Advers har portrett av Stalin iført uniform som marskalk av Sovjetunionen omgitt av «НАШЕ ДЕЛО ПРАВОЕ» (*vår sak er rettferdig*) i en bue over og «МЫ ПОБЕДИЛИ» (*vi har seiret*) under. Reversen har omskriften «ЗА ПОБЕДУ НАД ГЕРМАНИЕЙ», som betyr *for seier over Tyskland*, med «В ВЕЛИКОЙ ОТЕЧЕСТВЕННОЙ ВОЙНЕ 1941—1945 ГГ», som betyr *den store fedrelandskrigen 1941—1945*, i midten. Nederst er det en femtagget stjerne.

Medaljen er opphengt i et bånd med tre svarte og to oransje striper, fargene fra Sankt Georgsordenens bånd.

Tildeling
---------

Medaljen ble tildelt tjenestegjørende i hæren, marine og luftvåpen, samt NKVD.

Medaljen for seier over Tyskland ble også tildelt 48 nordmenn, blant dem Ernst Ullring, Mons Haukeland og Asbjørn Sunde.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Robert Werlich: *Russian orders, decorations, and medals, including those of imperial Russia, the provisional government, the civil war, and the Soviet Union*, andre utgave, Washington, DC: Quaker Press, 1981, s. 139.
2. ↑  Borgersrud, Lars: *Fiendebilde Wollweber. Svart propaganda i kald krig*, Oslo: Oktober, 2001, s. 134–135. ISBN 82-495-0050-4.
En Boeing B-17G Flying Fortress
Propell fra en nødlandet B-17 i Örnahusen
**Liberty Lady** var et amerikansk bombefly av typen Boeing B-17 Flying Fortress. Flyet havarerte på Gotland i Sverige den 6. mars 1944 etter en 16 timers flytur.

Liberty Lady inngikk i en bombegruppe, 306th Bombardment Group i U.S. Eighth Air Forces 1st Bomb Division, som var stasjonert i Thurleigh i nærheten av Bedford i England. Flyet deltok i det første dagtoktet mot Berlin den 6. mars 1944 i en formasjon på 730 fly. De tok av fra sin base om morgenen for å bombe en kulelagerfabrikk i Erkner i den østlige utkanten av Berlin. Under toktet ble Liberty Lady truffet av antiluftskyts over det sentrale Berlin. En motor og en bensintank ble skadet. Etter hendelsen satte Liberty Lady kursen nordover mot Sverige istedenfor vestover mot basen i Thurleigh.

Ved firetiden om ettermiddagen ble flyet observert over Öland og det nødlandet på Mästermyr vest for Hemse, 45 km sør for Visby på Gotland. Dagen etter nødlandingen ble besetningen på 10 menn fraktet over på det svenske fastlandet og videre til den amerikanske interneringsleiren i Rättvik. En i besetningen, løytnant Herman F. Allen giftet seg med Hedvig Jonsson i Gustav Vasa kyrka i Stockholm januar 1945.

Albin Larsson, verkstedseier og medlem av det svenske heimevernet i Hemse, var den som først kom til havaristedet. Han kjøpte også vraket for 250 kroner (eksklusive motorer). Vingebjelkene ble brukt som takstoler i Hemse og Havdhem.

Den 24. juli 1943 buklandet en B-17F, *Georgia Rebel*, utenfor Årjäng. Flyet ble den første av totalt 68 B-17 som søkte nødhavn i Sverige under den andre verdenskrig.

Referanser
----------

1. 1 2  DiGeorge, Pat: «Liberty Lady's historia» Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. *Forced Landing Collection*
2. ↑  «Nödlandare från USA» Arkivert 23. august 2016 hos Wayback Machine. *Forced Landing Collection*

Litteratur
----------

* Gahm, Ulf (2012): «Amerikaner vilse», *Gotlandsguiden - allt du behöver veta om Gotland 2012*, Gotland: Visby

Eksterne lenker
---------------

* Blogg av flyveren Herman F. Allens datter Patricia Allen diGeorge
* Fotografier

Portal: Andre verdenskrig
Variant av båndstripe for Medaljen for Det europeiske fellesskaps observatørmisjon
**Medaljen for Det europeiske fellesskaps observatørmisjon** er en medalje etablert i 1995 av Det europeiske fellesskap for deltagelse i Det europeiske fellesskaps observatørmisjon (*European Community Monitor Mission*, ECMM), et observatørkorps som ble etablert for å overvåke situasjonen i Jugoslavia i forbindelse med forbundsstatens oppløsning. Observatørstyrken ble opprinnelig satt inn i Slovenia i 1991 for å påse overholdelse av Brioni-avtalen etter Slovenia-krigen, men ble utvidet til Kroatia og Bosnia-Hercegovina. I 2000 ble observatørvirksomheten omdøpt til Den europeiske unions observatørmisjon (engelsk: *European Union Monitoring Mission*, EUMM) under den felles utenriks- og sikkerhetspolitikk. En egen medalje, Medaljen for Den europeiske unions observatørmisjon, er innstiftet for EUMM.

Utforming
---------

Medaljen for Det europeiske fellesskaps observatørmisjon er sølvfarget og har en diameter på 36 mm. Den har i midten et kartomriss av det tidligere Jugoslavia med innskriften «EC MONITOR MISSION» eller «EC TASK FORCE», det hele omgitt av en ring. Utenfor dette finnes en krans av tolv femtaggede stjerner, Europasymbolet. Reversen har en due i flukt og med en olivenkvist i nebbet.

Medaljebåndet er mørk blått med smale to gule striper og kantstriper i blått, hvitt og rødt. Blått og gult er fargene i det europeiske flagget, Jugoslavias flagg var blått, hvitt og rødt.

Tildelingskriterier
-------------------

Det oppgis et varierende antall tjenestedager for å kvalifisere til Medaljen for Det europeiske fellesskaps observatørmisjon. Noen kilder oppgir at medaljen ble tildelt for 21 dagers sammenhengende tjeneste eller for 30 dagers oppsamlet tjeneste. En annen kilde oppgir at tjenestekravet var 90 dager for å kvalifisere til medaljen. I tilfelle en deltager i observatørmisjonen ble drept i tjeneste, kunne medaljen tildeles uten hensyn til tjenestens varighet.

Referanser
----------

1. 1 2  *Medal Yearbook 2010*, Honiton: Token Publishing, s. 199.
2. 1 2 3  Christopher McCreery: *The Canadian Honours System*, Toronto: Dundurn Press, 2005, s. 242–244.
3. 1 2 3  *Medals of the Irish Defence Forces*, Óglaigh na hÉireann, Irlands forsvar, 2010, s. 71.
4. ↑  «European Medals to Irish Soldiers» Arkivert 8. juni 2012 hos Wayback Machine. nettstedet *Irish Medals*.
«Ormen Lange» har flere betydninger.
**«Ormen Lange»** er et vikingskip bygd som Gokstadskipet og brukt under innspilling av filmen *Vikingene*. Etter filminnspillingen kom det påstander fra Kirk Douglas om at ingen i Norge turte krysse Atlanterhavet med skipet, men Rolf Schønheyder tok utfordringen og rekrutterte et mannskap. Ferden ble senere kjent som «Rolf Schønheyders vinlandsferd».

Gokstadskipet er bygd i eik, mens dette skipet er bygd i furu. Det gjorde skipet svakt, og førte til skader både under filminnspillingen og den senere seilasen over Nord-Atlanteren. Før seilasen ble skipet reparert og ombygd.

Referanser
----------

1. ↑  (Solberg 1959) Boken er om reisen.
2. ↑  (Solberg 1959) s. 14
3. ↑  «Filmvikingene drar i ettermiddag – Idealvær på første etappe». VG. 4. juni 1958. s. 12.

Litteratur
----------

* Solberg, Thor (1959). *Landkrabber i viking: Rolf Schønheyders vinlandsferd*. Oslo: Aschehoug.
* «Sviktet av Holywoods reklamejegere – Filmvikingene var for blåøyde». VG. 11. juli 1958. s. 10.
**Liberty University** er et kristent, baptistisk universitet i Lynchburg i Virginia i USA. Det ble grunnlagt i 1971.

Filosofien ved universitetet er konservativ og kristen-patriotisk, og studentene følger en relativt streng etisk kodeks også utenfor campus. Det er eksempelvis forbudt å kle seg i shorts eller å ha kles- eller hårmote som knyttes til «motkulturer». Det er obligatorisk andakt tre ganger per uke. Blant prominente talere ved *Liberty* finner vi en rekke ledende republikanere og predikanter, inklusive Ronald Reagan, Oliver North, Billy Graham, Jesse Helms, Mike Huckabee og John McCain.

Ved *Liberty* var det 17 606 studenter i 2006 og 701 vitenskapelig ansatte. Skolepengene samme år var US$ 15 800. Det gis eksamener opp til doktorgrad.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. 1 2   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,
3. ↑   www.crl.edu[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  *The Liberty Way*, side 8 Arkivert 10. april 2008 hos Wayback Machine.
5. ↑  Liberty University Arkivert 28. juni 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Liberty University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** GeoNames
 |
**«Prinds Christian Frederik»** var et linjeskip i den dansk-norske marine. Skipet ble bygget ved Orlogsværftet på Nyholm i København og ble sjøsatt i oktober 1804.

I 1806 og deler av året etter fungerte skipet som kadettskip og gikk på tokt i Nordsjøen og Østersjøen. I andre halvår i 1807 var det på seilas og patrulje i dansk-norsk farvann sammen med linjeskipet «Lovise Augusta». 18. september stevnet en britisk flåtestyrke inn på Østre Havn i Kristiansand for å bemektige seg skipet. Etter massiv ildgiving fra Christiansholm festning ble angrepet slått tilbake.

I begynnelsen av 1808 var «Prinds Christian Frederik» i Norge og leverte blant annet forsyninger til hæren. I mars samme år ble skipet kommandert til å beskytte overføringen av tropper ved Storebælt.

21. mars ble skipet innhentet av en større britisk flåtestyrke under slaget ved Sjællands Odde.

Den 23. mars ble «Prinds Christian Frederik» satt i brann da ilden nådde kruttdepotet og skipet sprang i luften.

64 mennesker omkom og 126 ble såret.

Øverstkommanderende på skipet under trefningen ved Sjællands Odde var Carl Vilhelm Jessen.

Sjømennene som omkom ble begravet i en fellesgrav ved Odden kirke og noen år senere ble det reist et minnesmerke over de falne.

Annet
-----

«Prinds Christian Frederik» i Damsholte kirke. Foto: Hideko Bondesen 
«Prinds Christian Frederik» var oppkalt etter Christian Frederik, den senere kong Christian VIII.

Skipet er mye benyttet som modell til votivskip i danske kirker.

Referanser
----------

1. ↑  «Naval History: Kampen ved Sjællands Odde (1808): De snekker mødtes i kvæld på hav». Arkivert fra originalen 28. mai 2009. Besøkt 6. juli 2011.
2. ↑  «Naval History – Webcite». Arkivert fra originalen 28. mai 2009. Besøkt 6. juli 2011.

Kilder
------

* «Prinds Christian Frederik» hos Navalhistory
* Slaget ved Sjællands Odde hos Navalhistory
* «Prinds Christian Frederik» Arkivert 6. juli 2018 hos Wayback Machine.

Portal: Danmark
Navnet til imanen som det framstår i Masjid Nabawi
**Muhammad ibn Hasan ibn ʿAlī (al-Mahdī)** (arabisk: الإمام محمد ابن الحسن المهدى, født 869-872 formodentlig i Samarra, okkultasjon 941) var den tolvte og siste imām i den sjiittiske *tolver*gren.

Forskjellige kilder er enige om at Muhammad al-Mahdī ble født en 15. shaʿbān, men det hersker uenighet om året, som angis som henholdsvis 869, 872 eller 875. Ifølge de eldste kilder var hans mor en *umm walad* som het Narjis.

Ifølge tolver-sjiismen forsøkte Hasan al-ʿAskarī såvidt mulig å skjule det faktum at han hadde en sønn, på grunn av den harde ʿabbāsidiske forfølgelse. Derfor var det kun noen få utvalgte tilhengere som fikk lov til å møte al-Mahdī. Og det er også av samme grunn at al-Mahdī gikk i okkultasjon umiddelbart etter sin fars død i 873-74. Denne okkultasjon ble kalt Den Lille Okkultasjon (*al-ghayba al-kasīra* eller *al-ghayba al-sughrā*). I denne perioden drev Muhammad al-Mahdī sin funksjon som imām via talsmenn. Det var igjennom disse talsmenn at imāmen holdt kontakt med sine tilhengere og omverdenen. Da den siste talsmann gikk bort i 941, ble dette begynnelsen på den endelige og Store Okkultasjon (*al-ghayba al-kubrā*), som ifølge tolver-sjiitene vil fortsette inntil den tolvte imāms tilbakevenden til Dommedagen.

Referanser
----------

1. 1 2  The Encyclopaedia of Islam, Brill, WebCD edition, 2003: *Muhammad al-Kāʾim*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
**Muhammad Shah**, født **Awang Alak Betatar** etablerte sultanatet Brunei, sannsynligvis i 1363 (eller 1368) og var den første sultan av Brunei fram til 1402.

Biografi
--------

Hans avstamning er uklar. Han etablerte sultanatet sammen med sine brødre Awang Pateh Berbai (også kjent som Ahmad av Brunei, tredje sultan av Brunei) og Awang Semaun. Han styrte som raja (indisk for «hersker») under navnet Awang Alak Betatar fram til begynnelsen av 1360-årene, da han konverterte til islam for å gifte seg med datteren til kongen av Temasek (daværende by der Singapore ligger i dag).

Muhammed Shah grunnla etter alt å dømme sultanatet Brunei. Kinesiske kilder opplyser at kongen av Brunei i 1370 var «Ma-ho-mo-sa» som tolkes som «Mahmod Shah». Han skal også ha sendt en delegasjon til Kina i 1371.

Muhammad Shahs datter Ratna Dewi skal angivelig ha giftet seg med en kineser ved navn Ong Sum Ping som startet en handelsstasjon ved Mumiang ved Kinabatangan-elva (i det nåværende Malaysia). For dette fikk han en adelstittel i Brunei. Ong Sum Ping skal ha vært en yngre bror av den kinesiske keiseren. Bruneis relasjoner til Kina bekreftes også av at Muhammed Shahs etterfølger sultan Abdul Majid Hassan som regjerte fra 1402 til 1408 døde under reise i Kina og er gravlagt i Nanjing hvor hans grav fortsatt eksisterer.

Muhammed Shah tilhørte sunni-retningen innen islam. Kilder indikerer at det ikke var Muhammed Shah som innførte islam til Brunei, men at religionen var kommet med utenlandske handelsmenn tidligere.

Referanser
----------

1. ↑  Jatswan S. Sidhu (2010). *Historical Dictionary of Brunei Darussalam*. Scarecrow Press, Inc. s. 20. ISBN 978-0-8108-7078-9.
2. 1 2  «The golden history of Islam in Brunei». The Brunei Times. 3. oktober 2015. Archived from the original on 3. oktober 2015. Besøkt 21. august 2022. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
3. 1 2  Vadime Elisseeff (2000). *The Silk Roads: Highways of Culture and Commerce*. Berghahn Books. s. 145–157. ISBN 978-1-57181-222-3.
4. ↑  «Ming Shih (Ming-dynastiets historie), (bok 325)».
5. ↑  «Info Sejarah». Pusat Sejarah Brunei. Arkivert fra originalen 28. januar 2017. Besøkt 21. august 2022.
**Duli Yang Maha Mulia Sultan Muhammad Jamalul Alam II ibni al-Marhum Sultan Hashim Jalilul Alam Aqamaddin** (født 1889, død 11. september 1924) var den 26. sultanen av Brunei Darussalam (1906 til 1924).

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var den eldste sønnen til sultanen Hashim Jalilul Alam Aqamaddin. Da faren døde, var ansvaret til sultanen i hendene på *Majlis Pemangku Raja*, som er regjeringsrådet. 

### Sultan

Det var først i 1918 at han ble kronet som sultan. Sultan Muhammad Jamalul Alam II viste stor interesse i utviklingen av landet, oppmuntrende fremskritt innen jordbruk, medisin og utdannelse.[]

Han oppfordret også studier av islam, som ble ofte utført i *surau* eller liten moské. Som et tegn på sitt engasjement for islam lot sultan Muhammad Jamalul Alam II bygge en moské til tross for landets mangel på inntekter. Moskeen ble bygget på et område i nærheten av den nåværende Kampong Sultan Lama. Lokalsamfunnet brukt moskeen til den ble ødelagt ved krigstidsbombing da sønnen sultan Ahmad Tajuddin regjerte.

Det var også under regimet til sultan Muhammad Jamalul Alam II at islamsk lov ble offisielt innført.[] Den ble introdusert i 1912, og erstattet *Kanun Brunei*. I 1913 ble *ekteskaps- og skilsmisseloven* innført.

Han beholdt sin posisjon på statsrådet, som møttes for å godkjenne og endre lover og regler. Med innføringen av et regjeringsystem i Brunei i 1906, ble hele den utøvende makt, unntatt spørsmål om religion, overført fra sultanen til residenten. I 1922 flyttet han fra Istana Kampong Ayer til Istana Majlis.

Regjeringstiden til sultan Muhammad Jamalul Alam II var kort. Et utbrudd av malaria tok livet hans sammen med tre andre familiemedlemmer. Han død 11. september 1924, 35 år gammel. Han ble etterfulgt av sin eldste sønn, Pengiran Muda Ahmad Tajuddin. 

Han ble gravlagt ved det kongelige mausoleet i Jalan Tutong.

Utmerkelser (utvalg)
--------------------

* Ridderkommandør av Order of St. Michael and St. George (KCMG) - 1920 (CMG - 1914)

Referanser
----------

1. ↑  BRUNEI hos royalark.net

Eksterne lenker
---------------

* Sultan-Sultan Brunei

| Titler som regent |
| --- |
|
| Forgjenger :**Hashim Jalilul Alam Aqamaddin**

 | **Sultan av Brunei**1906–1924 | Etterfølger :**Ahmad Tajuddin** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Zhao Shuli**  (kinesisk: 赵树理, pinyin: *Zhào Shùlǐ* , født 1906 i Qinshui fylke i Shanxiprovinsen i Kina, drept 1970) var en ledende skikkelse innen moderne kinesisk litteratur. Hans opprinnelige navn var 趙樹禮, som på mandarin lyder nøyaktig på samme måte som hans forfatterpseudonym.

Blant Zhaos viktigste romaner er 小二黑結婚 *Xiao Erhei jiehun* («Xiao Erheis ekteskap»), 李有才板話 *Li Youcai banhua*, 李家莊的變遷 *Li jiazhuang de bianqian*, og 三里灣 *San li wan* («Tremilsbukten»). Handlingen i hans bøker finner som regel sted på landet nord i Kina, og Zhang skildrer de konflikter og dilemmaer som oppstår i landsbyene. Han er kjent for sine nyanserte personskildringer. 

Zhao stiftet den viklige kinesiske bevegelse som er kjent som Shanyaodan-bevegelsen 山藥蛋派.

Zhao ble etter den kommunistiske seier i 1949 medlem av eksekutivkomiteen for Den kinesiske forfatterforening, g ar også direktør for Selskapet for kinesiske diktere, og medredaktør for tidsskriftene 曲藝 *Quyi* og 人民文學 *Renmin Wenxue* («Folkets litteratur»). Han ble også utpekt til utsending til den åttende nasjonalkongress for det kinesiske kommunistparti. 

Han døde i 1970 som en følge av å ha blitt gjenstand for brutalitet under en kampsesjon under kulturrevolusjonen. Man gikk da hardt ut mot intellektuelle og kunstnere og mange andre.

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Zhao-Shuli, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 120054311, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC
 |
**Skanderborg** er en kjøpstad og stasjonsby i Jylland i Danmark. Den ligger 25 kilometer sydvest for Århus. Byen har 14 072 innbyggere (2009) og er et mindre jernbaneknutepunkt mellom den nord-sydgående østkyst-strekning i retning mot bl.a. Århus og Horsens samt den øst-vestgående jernbane i retning mot Silkeborg. Skanderborg er administrativt sentrum for Skanderborg kommune og ligger i Region Midtjylland.

Den østjyske kjøpstaden ligger i et bakket landskap ved Skanderborg Sø, ikke mange kilometer fra Ejer Bavnehøj. Hvert år den andre helgen i august besøkes Danmarks Smukkeste Festival av opp mot 40 000 mennesker i området ved bøkeskogen og sjøen. I det nordlige Skanderborg ligger den delen av Vejdirektoratet som står for Danmarks veiprosjekter.

Skanderborgs historie
---------------------

Skanderborg har opprinnelig oppstått rundt Skanderborg slott som lå på en liten øy i Skanderborg Sø – en glimrende forsvarsposisjon, ved den mest regulære adgangsveien til Århus. Det ble påbegynt i 1171 under Valdemar den store. 

Skanderborg fikk kjøpstadsrettigheter i 1583.

I 1720 ble Skanderborg hjemsted for et rytterdistrikt og i 1720-1722 ble det oppført brakker og staller til mannskap og hester til et regiment.

Bilder fra Skanderborg
----------------------

* Skanderborg omkring 1900Skanderborg omkring 1900
* Skanderup kirkeSkanderup kirke
* Skanderborgs seglSkanderborgs segl

Referanser
----------

1. ↑  Statistikbanken Tabel BEF44

Eksterne lenker
---------------

* Skanderborg kommune
* Skanderborgfestivalen
* Dansk Center for Byhistorie - Skanderborg

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |

Portal: Danmark
T-skjorte knyttet til norsk-texansk kultur.  Foto: C. Hill 
Kopp med uttrykket *Uff da Ya'll* (sic), en kuriositet knyttet til The Norwegian Society of Texas.
**The Norwegian Society of Texas** (NST) er en interesseorganisasjon for norskamerikanere bosatt i delstaten Texas, grunnlagt 8. mars 1975. Det er etablert 8 losjer i delstaten.

NSTs motto er *Vi skal holde ved vaar norske arv*, notert på norsk med oversettelsen *We shall maintain our Norwegian heritage*.

Historie
--------

De første norske innvandrere kom til Texas allerede i 1830-årene. Gjennom årene ble det diskutert å danne offisielle fellesskap, men med en grunnleggende advers til formelle organisasjoner ble det ikke. I november 1974 samlet 17 norsk-amerikanere seg i en kirke i Dallas og besluttet å søke Sons of Norway om å opprette en losje i Texas. Det viste seg at Sønner av Norge manglet lisens til å operere i Texas, og en prosess på over to år måtte ligge til grunn.

I februar 1975 ble det igjen organisert et møte i Dallas, nå med 29 deltakere. Det ble bestemt at de ikke ville vente på Sønner av Norge, men etablere en egen organisasjon i Texas. En nonprofit organisasjon under navnet the Norwegian Society of Texas (NST) ble etablert 8. mars samme år.

NST ble forvaltet av en organisasjonsledelse kalt Alltinget (*Althing*) etter det islandske parlamentet, verdens eldste fungerende parlament. 104 medlemmer ble med fra starten og den 25. mars 1975, ble NST registrety som et nonprofit aksjeselskap hos fylkesrevisjonen. Carl Sorenson ble organisasjonens første president, Gunnar Engen, visepresident og Wayne Rhone ble juridisk rådgiver.

Det er siden blitt en statsomfattende organisasjon med losjer i 8 av de store byene i Texas. Fra 1976 ble NST tilknyttet Nordmanns-Forbundet. Årlig utgis medlemskapskatalogen og nyhetsbrev. Losjene utgir i tillegg egne nyhetsbrev.

Større norske helligdager markeres, som 17. mai, Sankthans og Leif Erikson Day. Folkedansgruppen «Leikarringen» turnerer og opptrer i Texas, også i Norge. I 1982 var kong Olav V gjest hos NST i flere dager i Texas.

Clifton (Norse) omtales gjerne som den norske hovedstaden i Texas på grunn av innsatsen fra NST. I dette området er fylkesveien, *Cleng Peerson Memorial Highway*, navngitt etter norskamerikaneren Cleng Peerson som en anerkjennelse av hans ettermæle som far til den norske innvandringen til Amerika.

### *Texwegian*

*Texwegian* er et portmanteau av *texan* (texaner) og *norwegian* (norsk). Begrepet beskriver norskamerikanere i Texas.

Losjer
------

NST har 8 losjer i Texas, disse er

* Bosque County Chapter, Bosque County
* Hovedstad Chapter, Austin
* Midnattsolen Chapter, Arlington
* Vestlandet Chapter, Lubbock
* Viking Chapter, Dallas
* Snorre Chapter, Houston
* Sol Hjem Chapter, El Paso
* Troll Hjem Chapter, Fort Worth

Referanser
----------

1. ↑  «Texwegian T-shirt». Besøkt 16. januar 2023.
2. ↑  «Uff Da! Ya'll Viking/Cowboy». Besøkt 16. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) The Norwegian Society of Texas på Twitter Rediger på Wikidata

* (en) The Norwegian Society of Texas på Facebook Rediger på Wikidata
**Myteresonans** er resonans av en myte, og er et effektivt dramaturgisk verktøy i filmmanuskriptskrivning.

Monomyten
---------

Folk har alltid hatt behov for forbilder, og dette benyttes effektivt i dramaturgisk sammenheng. Folk har sett opp til alt fra Mohammed, Jesus og Buddha til dagens stjerner fra Idol.

Fellestrekkene for alle mytene danner grunnlaget for monomyten. Monomyten er en dannelseshistorie som beskriver utviklingen fra barn til voksen, og alle de universelle problemene som faller inn under den utviklingen. Monomyten beskriver hvordan man kan danne et forbilde for folk på tvers av nasjoner, religioner og kulturer.

George Lucas og Steven Spielberg benytter seg mye av monomyten, som f.eks. i *Indiana Jones* og *Star-Wars*-trilogien

George Lucas beskriver Harrison Fords rolle i filmer som de ovenstående som en beskrivelse av den arketypiske, mytologiske helt.

Myteresonans er en underbevisst resonans

Litteratur
----------

* Joseph Campbell – *The Hero with a Thousand Faces*. Andre utgivelse 1968.
* Joseph Campbell – *The Power of Myth*
* Golden – *Uses of Comparative Mythology*
* George Lucas – *The Magic of Myth*
* Christopher Vogler – *The Writer’s Journey: Mythic Structure for Writers*.

Portal: Film