recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Agroøkologisk landbruk** er en tilnærming til landbruk basert på å i størst mulig grad etterligne naturens egne økosystemer.

Et system er agroøkologisk når flere av følgende elementer er til stede:

* Allsidig bruk med flere typer vekster i samme åker
* Rotasjon mellom flere typer vekster og unngåelse av samme vekster i samme åker år etter år
* Dekking av jorda med plantemateriale for å hindre uttørring og samtidig øke jordas innhold av organisk materiale
* Nitrogen fikseres direkte i jorda ved dyrking av belgvekster
* Lite bearbeiding av jorda
* Husdyr benyttes som en del av gårdssystemet
* Samplanting av trær for å dyrke frukter, få skygge, le og næring til jorda
* Insekter og andre nyttedyr benyttes som naturlige tjenere i matproduksjonen

Agroøkologi er en landbruksmetode som bruker lokale ressurser i størst mulig grad, som i liten grad bruker innkjøpte sprøytemidler, men heller øker produktiviteten gjennom å bruke naturens egne metoder for å regulere ugress, plantesykdommer og skadedyr. Likeledes minimeres bruken av kunstgjødsel, til fordel for metoder hvor du planter og veksler mellom ulike planter og grøder for både å øke produksjonen av mat og for å tilbakeføre næring til jorda. I stedet for å bruke kjemiske innsatsvarer, legges det vekt på å fremme jordas fruktbarhet, forebyggende tiltak og sørge for størst mulig økologisk likevekt.

Agroøkologi fremmer og er avhengig av et stort mangfold på gården, både under og over jorda. Under jorda dreier det seg om økt jordkvalitet gjennom å øke innholdet av organisk materiale (humus) og den biologiske aktiviteten og mangfoldet via prinsippene beskrevet ovenfor. Dette fører til optimale vekstforhold for planter og samtidig økt lagring av karbondioksid i jorda. Dette er viktig for den enkeltstående bonden der og da, og for klodens klima.

Over jorda dreier det seg om en bedre bruk av sol og regn gjennom et større mangfold av plantesorter og arter bonden dyrker. Dette bidrar til å sikre kvaliteten på produktene, helsen i agroøkosystemet, og gir bonden økt avling per hektar. Et større plantemangfold reduserer bondens risiko ved å gi garanterte avlinger på noen vekster, selv i perioder med klimastress (tørke, flom etc.)

Til sammen gir dette økt sikkerhet for bonden og hans familie. I dette systemet bruker den fattige bonden halmen som er igjen etter at kornet er fjernet til husdyrfôr, og i en risåker kan det leve både fisker, frosker og slanger. Disse organismene kan dø ut ved bruk av kjemiske sprøytemidler og kunstgjødsel.

Referanser
----------

1. ↑   Rapport utarbeidet av Utviklingsfondet om landbruksmetoder i 2012
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
En bruker har foreslått å slette denne siden. Siden vi setter pris på alle forsøk på å forbedre leksikonet, inviteres du til å gi uttrykk for dine synspunkter ved å følge denne lenken: **Wikipedia:Sletting/Calormen**.

**Calormen** er et fiktivt land i C.S. Lewis' bøker om Narnia. Det ligger sør for Archenland, som igjen ligger sør for Narnia. 

Calormen er et kongedømme, ledet av kong Tash. Folket som bor i Calormen ber til ham, så han får en slags religiøs plass hos folket. Han blir mer eller mindre satt i en stilling som gud av folket, noe som kan sammenliknes med europeiske konger opp gjennom tidene. Tash er et vesen med ørnehode og fire hender. Han er altså ikke et vanlig menneske, og dessuten så spiser han mennesker.

| * v
* d
* r
Narnia-bøkene av C.S. Lewis |
| --- |
| Bøkene | *Drømmen om Narnia* **·** *Løven, heksa og klesskapet* **·** *Hesten og hans gutt* **·** *Prins Caspian* **·** *Reisen til det ytterste hav* **·** *Sølvstolen* **·** *Den siste striden* |
| Film & tv | *Drømmen om Narnia* (1988–90) | Legenden om Narnia (film): *Løven, heksa og klesskapet* (2005)  **·** *Prins Caspian* (2008)  **·** *Reisen til det ytterste hav* (2010) |
| Rollefigurer | Digory **·** Polly **·** Jadis (Heksa Hvit) **·** Peter **·** Susan **·** Edmund **·** Lucy **·** Eustace **·** Jill **·** Caspian **·** Aslan **·** Tumnus  **·** Dysterpytt **·** Rippipip |
| Steder | Charn **·** Narnia **·** Cair Paravel **·** Calormen **·** Telmar |

Portal: Litteratur
**Sherwoodskogen** er en naturpark rundt landsbyen Edwinstowe i Nottinghamshire i England. Den er siste rest av en mye større skog, som i middelalderen kan ha dekket det meste av grevskapet og strukket seg inn i nabogrevskapene. Skogen er sterkt knyttet til legenden om Robin Hood.

Det eldste treet i Sherwoodskogen
Et eiketre i Sherwoodskogen, kjent som Major Oak, er mellom 800 og 1000 år gammelt. På folkemunne sies det at hovedkvarteret til Robin Hood og hans menn lå ved dette treet. Siden viktoriansk tid har det vært støttet opp for å unngå at grener brekker av. I februar 1998 tok et lokalt selskap stiklinger fra treet, og brukte disse for å drive frem trær som har blitt plantet i flere byer verden om. I tv-serien *Seven Natural Wonders* ble treet valgt ut som et av undrene i Midlands. 

I 2006 ble det annonsert at myndighetene i Nottinghamshire har søkt om 50 millioner pund fra Big Lottery Fund for å bygge opp et nytt besøkssenter, gangveier mellom tretoppene, utdanningsfasiliteter og annet som vil gjøre skogen mer attraktiv for besøkende. Det er også planer om å plante nye trær for å utvide skogen. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
**Storsjön** er en innsjø i Gävle kommune og i Sandviken kommune i Gästrikland. Innsjøens overflate er på 70,6 kvadratkilometer og ligger 62 meter over havet. Utløpet er i øst til Gävleån. Det samlede nedbørsfeltet utgjør 2 168 kvadratkilometer, hvorav 36 % er skog og 47 % vann. 7 % er bebygget.

Den økologiekse atatusen er klassifisert som «dårlig», blant annet på grunn av overgjødsling. Målet er å få bukt med overgjødslingen innen 2027, og oppnå «god» status i 2045.

Innsjøen er for det meste 2-5 meter dyp, men har en maksimal dybde på 15 meter. Her er mange øyer, anslagsvis 150. En smal halvøy sørover fra Hedåsen deler sjøen i to deler; Västerfjärden og Körnicka. Her går en hovedvei fra Årsunda på sørsiden til E16 ved Sandviken på nordsiden.

Gamle kilder angir at innsjøen tidligere har gått under navnet Odensjön. Dette vises av et 1600-tallskart hvor Gävleån kalles Odensjöströmmen.

Fiske og friluftsliv
--------------------

Det er påvist 18 ulike fiskeslag i Storsjön, herunder abbor, gjedde, gjørs, lake, ål og ørret.

Her er også flere badeplasser, blant annet Hedåsbadet og Sörtuttsbadet på hver sin side av Hedåsen sør for Sandviken, dessuten Strandbaden i Årsunda.

Se også
-------

* Liste over innsjøer i Skandinavia

Referanser
----------

1. 1 2  «Sjöareal och sjöhöjd» (PDF). Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 17. september 2016.
2. 1 2 3  «Sjödjup och sjövolym» (PDF). Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 17. september 2016.
3. ↑  «Storsjön». *Vatteninformationssystem Sverige*. Länsstyrelserna. Besøkt 5. februar 2024.
4. ↑  «Min karta». Lantmäteriet. Besøkt 24. mai 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Laste ned data fra det svenske Vattenarkiv
* Innsjøen på VISS Arkivert 17. oktober 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** LIBRIS **·** VISS
 |
**Georg Fredrik Rieber-Mohn** (født 13. august 1945 på Lillehammer) er en norsk jurist som var Norges riksadvokat i perioden 1986 til 1997 og dommer i Norges Høyesterett fra 1997 til 2007.

Liv og virke
------------

Han vokste opp i Skien og ble uteksaminert cand.jur. fra Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo i 1969.

Før han tiltrådte som dommer i Høyesterett 1. september 1997 var han blant annet statsadvokat i Rogaland (1976–80), ekspedisjonssjef i Justisdepartementets kriminalomsorgsavdeling og sjef for Fengselsstyret (1980–1985), lagdommer ved Eidsivating lagmannsrett (1985–86) og riksadvokat (1986–1997). Da han ble utnevnt til riksadvokat, var han den yngste som til da hadde tiltrådt denne stillingen.

I statsråd 22. september 2007 ble han innvilget avskjed i nåde fra embetet som høyesterettsdommer med virkning fra og med 1. november 2007. Han ble før han pensjonerte seg ansatt i Justis- og beredskapsdepartementet som spesialrådgiver i Lovavdelingen.

Rieber-Mohn var bidragsyter til første utgave av *Straffeloven med kommentarer* (*Straffelovkommentaren*) og har sammen med Magnus Matningsdal videreført Johs. Andenæs' standardverk innen strafferett, *Alminnelig strafferett*. Ifølge en undersøkelse fra 1997 var han blant de dommerne i Høyesterett som utmålte strengest straff i straffesaker. Han var også medlem av Straffelovkommisjonen som utarbeidet forslaget til straffeloven av 2005, samt Lovutvalget for utilregnelighet og rettspsykiatrisk sakkyndige.

Etter å ha vært nestleder i styret for Institusjonen Fritt Ord var han fra 2011 til 2016 styreleder.

Rieber-Mohn er kjent for å være en ivrig sportsfisker. Han var blant annet leder av Villaksutvalget som foreslo etablering av nasjonale laksevassdrag og laksefjorder og har sittet i styret for Kunnskapssenter for laks og vannmiljø siden 2004. Hans onkel var den kjente pateren og forfatteren Hallvard Rieber-Mohn. Som sin onkel tilhører han Den romersk-katolske kirke.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Georg\_Fredrik\_Rieber-Mohn[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Offisielt fra statsråd 21. september 2007
3. 1 2  
Aina Johnsen Rønning (2007). «Fortsatt skuddklar». *Advokatbladet* (11): 36.
4. ↑  Kjetil Kolsrud: Store forskjeller i retten (Aftenposten.no 1. mars 2007)
5. ↑  Georg Fr. Rieber-Mohn ny styreleder i Fritt Ord[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Biografi i Norsk biografisk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
**Ryszard Witke** (–19392020) var en polsk skihopper som representerte Sport Budowlani Karpacz, AZS Wrocław og Śnieżka Karpacz.

Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1961-1972, og ble to ganger blant de 15 beste - 10. plass i 1967/68 og 12. plass i 1964/65. Beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 9. plass i Innsbruck 3. januar 1965 og samme sted 6. januar 1968. I VM i Oslo i 1966 ble han nummer 7 i normalbakken og 25 i storbakken. Han var med i OL i 1964 og 1968, men lyktes ikke spesielt godt der, og hadde sitt beste resultat i storbakken i Grenoble (Saint-Nizier) i 1968, med 31. plass.

Witke ble polsk mester i normalbakke i 1963. Ifølge Polens olympiske komité var han den første polske landslagshopper og polske mester fra Sudetene. Han skadet seg flere ganger under fall, slik at han gikk glipp av renn. Blant annet skadet han seg i Garmisch-Partenkirchen i 1964, men kom seg på beina igjen i tide til OL. I 1972 skadet han seg under hopping i Bulgaria, og gikk glipp av OL i Sapporo.

Ryszard Witke var gift med svømmeren Bożeną Cedro, som flere ganger ble polsk mester.

Kilder
------

* Sports Reference: Ryszard Witke Arkivert 16. desember 2012 hos Wayback Machine. (olympiaresultater, besøkt 11. august 2012)
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Skijumping.pl: Mistrzowie Polski w skokach narciarskich w latach 1920-2002 (besøkt 11. august 2012)
* Polski Komitet Olimpijski: Witke Ryszard[*død lenke*] (besøkt 11. august 2012)
* Skijumping.pl: Witke Ryszard (udatert, besøkt 11. august 2012)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ryszard Witke – Olympedia Rediger på Wikidata

* (pl) Ryszard Witke – Polens olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Ryszard Witke – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**Odd Harrong** (født 4. januar 1913 i Kirkenes, død 17. juli 1981) var en norsk kunstner og tegneserietegner. 

Harrong startet i 1937 studier ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo, etter å ha mottatt stipend fra AS Sydvaranger. Han studerte under blant andre Finn Faaborg og Carl von Hanno, og fant snart sin foretrukne teknikk i tresnitt. I 1939 debuterte Harrong med en tresnittutstilling i Oslo Kunstforening, og ble samme år medlem av Unge Kunstneres Samfund.

Odd Harrong hadde også en stor produksjon av linoleumstrykk, både i sort/hvitt og farger. Han holdt en rekke separatutstillinger med grafikk. En stor del av hans grafiske produksjon er knyttet tematisk til samisk liv og kultur, med motiver lagt til Finnmark. Bildene viser gjerne hverdagssituasjoner, der folkedrakter, gammer, reindrift, hundehold og natur presenterer den tradisjonelle samiske kulturen. De fleste av Nord-Norges hoteller og restauranter hadde et eller flere bilder fra Harrongs produksjon.

Fra 1952 begynte Harrong å utgi fire forskjellige humoristiske tegneseriehefter, deriblant Harrongs Komikk (1952-53) og Harrongs Cowboy Komikk (1953-56). Seriene ble også trykt i ulike aviser og magasiner, og ble gjerne omtalt som «Harrongkomikk». 

Harrong var også kabaretartist og visesanger. Til tross for at kapasiteter som Lalla Carlsen og Bokken Lasson ønsket ham til Chat Noir, valgte Harrong karrieren som kunstner.

Eksterne lenker
---------------

* Odd Harrong, Minetegneserier.no
* Nordlandsbåt og midnattssol, tresnitt av Odd Harong 1939

Portaler: Kunst | Tegneserie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** KulturNav
 |
**Bristol F.2** er et britisk to-seters jagerfly og rekognoseringsfly, også kjent uformelt som **«Bristol Fighter»** og **«Brisfit»**.

**Bristol F.2A** ble levert til Royal Flying Corps i desember 1916 og hadde sin ilddåp under slaget om Arras 5. april 1917. Erfaringene med F.2A var skuffende til å begynne med, men mest på grunn av bruk av taktikker som ikke var tilpasset den nye flytypen og etterhvert som man lærte seg å bruke flyet riktig ble erfaringene mer positive.

I alt ble 50 F.2A produsert før den forbedrede varianten **F.2B** ble introdusert. Denne innførte en rekke små forbedringer inkludert et modifisert skrog som gav bedre sikt, større drivstofftank og større ammunisjonskapasitet. F.2B ble levert fra 13. april 1917.

Etter den første verdenskrig ble F.2B fortsatt brukt av Royal Air Force i mange år. F.2B ble også solgt til flyvåpen i en rekke andre land og var i bruk med Royal New Zealand Air Force helt frem til 1938.

Spesifikasjoner
---------------

En bevart F.2B eid av Shuttleworth Collection
Samme flyet i luften

| Dimensjoner | F.2B (1918-modell m/Falcon III motor) |
| --- | --- |
| Vingespenn | 11,96 m |
| Vingeareale | 37,68 m² |
| Lengde | 7,87 m |
| Høyde | 2,97 m |
| Vekt |  |
| Nettovekt | 975 kg |
| Maksimal startvekt | 1 474 kg |
| Ytelser |  |
| Topphastighet | 198 km/t (1 525 m) 182 km/t (3 050 m) |
| Klatrehastighet | 11,85 min til 3 050 m |
| Topphøyde | 5 485 m |
| Annet |  |
| Motor | 1× Rolls-Royce Falcon III rekkemotor (275 hk) |
| Bestykning | 1× 7,7 mm Lewis mitraljøse 1× 7,7 mm Vickers mitraljøse |

Kilder
------

* BAE Systems - Heritage: Bristol F2B Fighter Besøkt 18. oktober 2018

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN
 |

Portal: Første verdenskrig
**Paul Kornelius Monsen** (født 7. oktober 1906, død 30. november 1973 i Stange) var en norsk offiser i handelsflåten. Han er kjent for sin innsats under andre verdenskrig, da han ble dekorert med Krigskorset, Norges fremste utmerkelse.

Kvarstadbåtene
--------------

Monsen var i 1942 skipsfører på en av de såkalte kvarstadbåtene, de norske skipene som ble liggende i Göteborg etter det tyske angrepet på Norge 9. april 1940. Skipene ble forsøkt brakt over til alliert havn i Storbritannia. Monsen var skipsfører på MT «Rigmor». Skipet forlot Göteborg 31. mars 1942, samtidig som MT «B.P. Newton» og MT «Lind». MT «Rigmor» ble to ganger angrepet av tyske bombefly og påført skade. Mannskapet måtte gå i livbåtene og ble reddet av det britiske orlogsfartøyet HMS «Eskimo». Den sterkt skadete MT «Rigmor» ble senket av britene for å unngå at det falt i fiendens hender.

Kampen om kontroll over norsk tonnasje og kvarstadbåtenes utbrudd vakte stor oppmerksomhet, ikke minst fordi kun to av de ti skipene som brøt ut sist i mars 1942 kom fram til alliert havn. Seks skip ble senket, blant disse MT «Rigmor», og to returnerte til svensk havn. Det var store tap og overlevende mannskap ble ført som fanger til Tyskland. Bare to skip, MT «Lind» og MT «B. P. Newton», kom trygt fram til alliert havn. Kaptein Monsen gikk etter ankomsten til Storbritannia til sultestreik i protest mot sjøfolkenes skjebne.

Krigskorset
-----------

I statsråd 21. august 1942 ble skipsfører Monsen tildelt Krigskorset for å ha brutt blokaden og satt kursen mot havn i Storbritannia.

Referanser
----------

1. ↑  Barker, Ralph: *Blokadebryterne*, Oslo: Gyldendal, 1977, s. 81, 122f.
2. ↑  Hjeltnes, Guri: *Handelsflåten i krig 1939-1945. Sjømann lang vakt*, Oslo: Grøndahl-Dreyer, 1995, s. 393, 422.
3. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl Dreyer, 1995, s. 61.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** WikiTree **·** Krigsseilerregisteret
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Smyle** (*Avenella flexuosa* eller *Deschampsia flexuosa*) er en grasart.

Smyle er en av våre vanligste grassorter. Smyle vokser ofte fram i store mengder på hogstflater etter at skogen er hugget bort, altså vokser den i primærfasen i suksesjonen. Den har et kort livsløp og er med på å gi næring til jorda slik at større planter som geitrams kan vokse.

Denne grasarten er også svært vanlig i etablert skog, men da vokser den mer spredt og er ofte steril i sterk skygge. Smyle vokser også i eng, beitemark, lynghei og til fjells. Den tåler svært sur jord, og jord med høyt blyinnhold, og er ofte den eneste planten som vokser på slagghauger ved gruveanlegg. 

Smyle er flerårig, snau, og blomstene vokser i løse dusker. Strået er glatt og kan være opptil en halv meter høyt. Bladene er valset, smale, myke, glatte og saftig grønne. Snerpene er avrundet og noen få millimeter lange.

Utbredelsen er amfiatlantisk i østlige Nord-Amerika, Grønland, Island, Europa, Nordvest-Afrika, Anatolia, Transkaukasia, Iran og Vest-Sibir. Den har også en amfipasifisk utbredelse i Japan, Taiwan, Øst-Sibir og vestlige Nord-Amerika. I tillegg finnes smyle i Himalaya, i tropiske fjell i Afrika og Indomalaya, og i sørlige Sør-Amerika.

Galleri
-------

* AksAks
* Furuskog med smyle i skogbunnenFuruskog med smyle i skogbunnen

Litteratur
----------

* B. Mossberg og L. Stenberg (2016). *Gyldendals store nordiske flora*. Gyldendal. s. 862. ISBN 978-82-05-42485-2.
* «*Deschampsia flexuosa*». *GrassBase - The Online World Grass Flora*. Kew Science. Besøkt 5. april 2022.
* «*Avenella flexuosa*». *Plants of the World Online*. Kew Science. Besøkt 5. april 2022.
* «*Deschampsia flexuosa*». *Flora of China*. Besøkt 5. april 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Smyle* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Smyle* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Smyle* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Smyle* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Smyle* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Smyle* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Smyle* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Smyle* hos Panarctic Flora Rediger på Wikidata

* (en) *Smyle* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Smyle* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Avenella flexuosa* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Stig Norheim** (født 15. januar 1966) er en norsk tidligere fotballspiller.

Han regnes som et av Bryne Fotballklubb største talenter gjennom tidene. Norheims spillestil var kjennetegnet av ekstrem hurtighet, styrke og evnen til å score mål.

Han begynte å spille fotball som 12-åring, og debuterte på Brynes A-lag 4 år senere, 16 år gammel. Han gjorde seg umiddelbart bemerket ved å score i debutkampen etter bare 36 sekunders spill mot Fredrikstad Fotballklubb i en fjerderundekamp i Norgesmesterskapet i fotball for menn 1983.

Han ble cupmester med Bryne i Norgesmesterskapet i fotball for menn 1987, men spilte ikke finalen.

Etter mange år med skader la han opp som følge av en kneskade i 1994. I sesongene 1984–88 spilte han 197 kamper (92 seriekamper) og skåret 71 mål (29 serie-mål).

Både sønnen Sondre Norheim (født 1997) dattera Andrea Norheim (født 1999) og dattera Martine Norheim (født 2004) spiller toppfotball.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 480474, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   www.vg.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Norges Fotballforbund, NFF-databasen, NFF person-ID 1914428, besøkt 27. mai 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stig Norheim – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Stig Norheim – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
**Otto Emil Birkeli** (født 1877, død 1952) var en norsk misjonær og religions- og misjonshistoriker fra Stavanger.

Han tok eksamen ved Misjonsskolen i Stavanger i 1902 og reiste det følgende år i Det Norske Misjonsselskaps tjeneste til Madagaskar, hvor han virket til 1919. Han ble lærer ved Misjonsskolen i Stavanger i 1923, forstander samme sted 1937. Birkeli redigerte i en årrekke Norsk Misjonstidende. Han arbeidet også blant annet innenfor fagene etnografi og psykologi. Av hans religionshistoriske publikasjoner må nevnes Fedrekult i Norge (1938, avhandling for den filosofiske doktorgrad; han var den første som tok denne uten å være student), Fedrekult (1943) og Religionshistorie; formlære (1946). 

Hans viktigste misjonshistoriske arbeider er En ørkenvandrer; Norges første Afrikamissionær H.C. Knudsen (1925), Misjonshistorie (2 bd. 1935-37), Vest-Madagaskar (i Det Norske Misjonsselskaps historie i hundre år, bd. IV) og Liv i vekst; Stavanger krets av Det norske misjonsselskap 1846-1946.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Misjonsarkivet, «Otto Emil Birkeli», arkiveringsdato 14. april 2016, arkiv-URL web.archive.org, besøkt 27. mai 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, oppført som Emil Birkeli, BNF-ID 10814917x[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Emil\_Birkeli, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Misjonsarkivet, «Fridtjov Søiland Birkeli», besøkt 27. mai 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Otto Emil Birkeli Mission Archives

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** KulturNav
 |
**Halse og Harkmark** (før 1865 kalt *Mandals landdistrikt*) var en kommune i Vest-Agder. Den besto av Halse og Harkmark sogn, som var landdistriktene øst og vest for Mandal ladested og senere by. I dag er Halse og Harkmark en del av Lindesnes kommune.

### Halse sogn

Halse sogn utgjorde det største området og omfattet både områdene vest for Mandalselva med Hilløy, Skogsfjord og Sånum, samt øst for elven med Ime, Skjernøy og Tregde.

### Harkmark sogn

Harkmark sogn utgjorde den østligste delen av kommunen, områdene rundt Harkmarkfjorden og til grensen til Søgne.

Historikk
---------

Halse og Harkmark var en selvstendig kommune (herred) fra 1837 til den i 1964 ble slått sammen med Mandal by og Holum kommune til nye Mandal kommune. 

Halse og Harkmark var Norges sørligste kommune, og Skjernøy er den sørligste øya med bosetting i landet. Den andre store øya i kommunen var Hille, og Ryvingen fyr var et viktig landemerke i kommunen. Mens Harkmark sogn var sentrert rundt Harkmark kirke, hadde Halse sogn kirke sammen med Mandal by. Mandal kirke fra 1821 ble bygget på Halsefidja og en del av kirkeskipet omtales fremdelse av halsefolk som «Halsesida». 

Før sammenslåingen opplevde kommunen stor befolkningstilvekst. I 1951 var folketallet 2795, men det 12 år senere var steget til 3578. Kommunestørrelsen var på 105 km² ved sammenslåingen. Søren Jaabæk var lærer og kirkesanger i Halse og Harkmark kommune i en periode mens han bodde på Jåbekk. Han var også ordfører i kommunen.

De eldre kommunale arkivkildene for kommunen finnes i dag hos Interkommunalt arkiv i Vest-Agder IKS (IKAVA). Dette inkluderer protokoller fra for eksempel kommunestyre, formannskap, fattigstyre, skolestyre og arkiver med blant annet personopplysninger i form av klientarkiver, skatteprotokoller, men også skoleprotokoller.

Litteratur
----------

Yngvar Åge Nilsen: *Posten i tidligere Halse og Harkmark herred* 1997 ISBN 82-994473-0-5

Referanser
----------

1. ↑  Søren Jaabæk (1814 – 1894) Arkivert 12. april 2008 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Oddernes kommune** er en tidligere kommune i Vest-Agder, siden 1964 en del av Kristiansand kommune.

Oddernes herred ble opprettet i 1837, og bestod inntil det ble slått sammen med Kristiansand i 1964.

Oddernes kommune omfattet fra starten også Randesund. De to delene ble skilt 31. desember 1893, og Oddernes og Randesund var selvstendige kommuner fra 1894 til 1964. Etter delingen hadde Oddernes 1 133 innbyggere. Kommunen omkranset byen Kristiansand på nesten alle kanter.

Ved lov av 14. juni 1921 ble ca. 2,75 km² av Lund i Oddernes overført til Kristiansand og ble en ny bydel med 2 164 innbyggere.

Fra 1. januar 1965 ble Oddernes slått sammen med Kristiansand, samtidig med kommunene Randesund og Tveit. På dette tidspunktet hadde Oddernes et areal på 103 km² og innbyggertallet hadde økt til 18 668.

Oddernes kommune hadde sitt rådhus på Otras østre bredd ved broen «Thygesons minde» som senere kalles Lundsbroa, som etter byutvidelsen i 1921 ble liggende i Kristiansand. Bygget var også kjent som Filialen på Lund fordi en kjøpmann i Dronningens gate, Raw Wilson, hadde butikk også der. Oddernes kommune hadde senere et nyere rådhus i Tordenskjoldsgate i Kristiansand, et bygg som ble tatt i bruk av Kristiansand kommune ved kommunesammenslåingen i 1965.

Eksterne lenker
---------------

* Foto av Gamle Oddernes Rådhus; panoramio.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
En pakke med Topimax, 25mg tabletter
**Topiramat** (C12H21NO8S) er den virksomme substansen i et antiepileptika som foreskrives under navnet **Topamax®**, **Topimax Janssen** med flere. Det anvendes som behandling av epilepsi og som stabiliserende ved manodepressive sykdommer. Virkestoffet brukes også som profylakse for noen typer hodepine, som migrene og klasehodepine.

Systematisk (IUPAC) navn 2,3:4,5-Bis-O-(1-metyletyliden)-beta-D-fruktopyranosesulfamat. CAS ID 97240-79-4. Molar masse 339,363 g/mol

Forskere ved Medical University of South Carolina (MUSC) fant i 2008 også gunstig virkning på alkoholisme både for å redusere forbruket, redusere abstinens og unngå tilbakefall.[]

Bivirkninger
------------

Nesten alle som behandles med preparatet merker prikkinger i hender og føtter, og noe endring av smakssansen. Vekttap er vanlig. Gastrointestinale symptomer med kvalme og mavesmerter forekommer, og topiramat kan gi nyrestein. Videre kan det også oppstå doseavhengige bivirkninger som tretthet, talevansker, koordinasjonsforstyrrelser, svimmelhet, synsforstyrrelser, nedsatt konsentrasjonsevne, depresjon, angst, emosjonell labilitet, hypokinesi, anoreksi, parestesier og hodepine. Økt risiko for luftveisinfeksjoner er også ganske vanlig. (Kilde: St Olavs Hospital HF)

Pasienter som får topiramat, bør følges grundig opp i titreringsfasen (minst hver 14. dag). Dersom seponering blir nødvendig bør det skje langsomt og forsiktig.

Kilder
------

* Topiramat (Topimax®), St Olavs Hospital HF

Eksterne lenker
---------------

* Topamax (Felleskatalogen)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Russlands flagg Russland |
| Friidrett: |
| Friidrett Universiaden |
| Gull | Shenzhen 2011 |  4x400 m |
| Bronse | Bangkok 2007 |  4x400 m |
| Friidrett Lag-EM i friidrett (Superligaen) |
| Gull | Bergen 2010 |  4x400 m |
| Bronse | Leiria 2009 |  4x400 m |

**Valentin Krugljakov** (født 28. august 1985) er en russisk tidligere friidrettsutøver som konkurrerte i sprint.

Karriere
--------

Krugljakov ble russisk juniormester på 400 meter innendørs og utendørs i 2004. Han deltok på 400 meter ved junior-VM i friidrett 2004 i Grosseto, der han kom på fjerdeplass i finalen med tiden 46,40. LaShawn Merritt van gullet på denne distansen. I 2005 kom han på niendeplass på 400 meter under det russiske mesterskapet i friidrett, og han vant 400 meter under det russiske U23-mesterskapet innendørs. Utendørs kom han på femteplass på 400 meter under det russiske U23-mesterskapet i 2005. Han deltok i U23-EM i friidrett 2005, og deltok der på det russiske stafettlaget som kom på sjuendeplass på 4 x 400 meter stafett.

Under det russiske U23-mesterskapet innendørs kom han på andreplass på 400 meter, og under det russiske mesterskapet innendørs ble han slått ut i semifinalen. Han deltok i det russiske mesterskapet i friidrett 2006, og ble der slått ut i semifinalen på 400 meter, og han kom på åttendeplass på 200 meter. Ved Universiaden 2007 fikk Russland bronse på 4 x 400 meter, der Kruglyakov løp sammen Maxim Alexandrenko, Vladimir Antmanis og Dmitry Buryak.

Ved Lag-EM i friidrett 2009 i Leiria fikk Russlans bronse, og ved Lag-EM i friidrett 2010 i Bergen fikk de gull på 4 x 400 meter. Også ved Universiaden 2011 ble det stafettgull på russerne, denne gang løp han sammen Aleksandr Sigalovskiy, Dmitry Buryak og Artem Vazhov. Her deltok han også på 400 meter, der han kom på 4.-plass. 

Ved VM i friidrett innendørs 2012 deltok han på det russiske laget som kom på fjerdeplass 4 x 400 meter stafett. De andre løperne på det russiske laget var Sergej Petukhov, Semen Golubev og Vladislav Frolov.

Referanser
----------

1. 1 2  World Athletics - *Valentin Kruglyakov - Results*, besøkt 4. mai 2022.
2. ↑  IAAF - *Timetable - 400 Metres* Arkivert 29. januar 2011 hos Wayback Machine. besøkt 7. mai 2012.
3. ↑  FISU - *Bangkok 2007*, besøkt 7. mai 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Valentin Krugljakov – World Athletics Rediger på Wikidata
* Profil hos European Athletics
* Profil hos All-Athletics Arkivert 12. mars 2013 hos Wayback Machine.
I flere kirker som Peson utsmykket, dekket han store flater med billedfortellinger fra Bibelen. Her fra Vartdal kirke, som han utsmykket i 1938
**Jonas Peson** (født **Johan Alfred Petterson** 31. januar 1887 i Helsingfors, død 18. desember 1952) var en norsk billedkunstner. Han var født i Finland, der han også fikk sin utdannelse som litograf. Jonas studerte også ved kunstakademiet i Helsingfors, der han var ferdig utdannet i 1910, og foretok studiereiser i utlandet, blant annet til Moskva og St. Petersburg. 

Etter å ha bodd i Danmark i årene fra 1913 flyttet Peson i 1916 til Norge. I 1923 fikk han norsk statsborgerskap. Etter å ha bodd en stund i Molde flyttet han til Ålesund, der han drev kunstnerskole. Både byen og sunnmørslandskapet ga Peson kunstnerisk inspirasjon, noe som blant annet resulterte i mange fine akvareller. Peson fikk også mange dekorasjonsoppdrag og har utsmykket kirker, skoler og ungdomshus i teknikkene oljemaleri og fresko. 

På 1930-tallet ble Peson med i Oxfordbevegelsen og fikk ny religiøs inspirasjon som ga seg utslag i interesse for kirkekunst. I forbindelse hermed fikk han i oppdrag å utsmykke kirker og bedhus på Sunnmøre. Utmsykningen av Vartdal kirke i 1938 var et av de store oppdragene.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 00072847[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Register of the Artists' Association of Finland[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Jonas\_Peson, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID d4dafeb7-8c54-4818-8a55-8b257642b867, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Jonas Peson i Norsk kunstnerleksikon
* Harald Grytten: Jonas Peson maleren. Nytt i Ukas Forlag 2007.

  

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** Geni **·** VIAF **·** KulturNav **·** Discogs
 |
**Bjørn Hjalmar Sand** (født 1928) er en norsk revyforfatter, filmforfatter og skuespiller. Han er mest kjent for sin rolle som Stutum, som var fast innringer i Totto Osvolds programmer på NRK radio fra 1972 til 1994. Sketsjene ble gitt ut på albumet *Stutum Speaking*, som vant Spellemannprisen 1973 i åpen klasse.

Bakgrunn og virke
-----------------

Bjørn Sand startet sin karriere innen revy i 1950-årene og samarbeidet blant annet med Einar Schanke og Alfred Næss. Sammen med svigerfar Bias Bernhoft skrev han manus til flere norske filmkomedier i 1960- og 1970-årene, blant annet til *Operasjon Sjøsprøyt* og *Operasjon Løvsprett*. Sand skrev teksten til Chat Noirs familieforestilling *Davy Crockett* med melodier av Arne Bendiksen i 1966. Han sto for manus og regi på *To Norway, Home of Giants*, som var Norges bidrag til Festival Rose d'Or (fjernsynsunderholdningsfestivalen i Montreux). Som skuespiller spilte han bl.a. i filmer som *Mannen som ikke kunne le* fra 1968 og *Norske byggeklosser* fra 1972.

Bjørn Sand var bror av skuespiller Rolf Sand og gift med tidligere skuespiller og innehaver av tobakksforretning, Unni Bernhoft (Sand).
Han er faren til skuespilleren Simen Sand og TV-produsent Jon Ola Sand.

Diskografi
----------

### Album

* *Stutum Speaking* (1973)
* *Stutum 2* (1973)
* *Sommersafari og Waldorf* (1976)
* *Stutums verste!* (1995)

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Bjørn\_Sand[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Plateboksen – Arne Bendiksen – Diskografi – EP-er

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bjørn Sand på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Bjørn Sand hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Bjørn Sand hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Bjørn Sand på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |
**Lamberto Piovanelli** (født 26. juni 1964) er en italiensk tidligere fotballspiller.

Piovanelli ble hentet til Serie A av Atalanta fra Castelfiorentino i Serie D. Etter et drøyt år hos Atalanta ble han solgt videre til Pisa, hvor han tilbragte de beste årene av sin karriere.

De atten målene Piovanelli scoret i 1989/90-sesongen var sterkt bidragsytende til at Pisa rykket tilbake opp i Serie A på første forsøk. Samtidig satte han en klubbrekord, da ingen spiller hadde scoret så mange mål for Pisa i Serie B. Den gode formen hans fortsatte i Serie A. 
Ved juletider i 1990 hadde han scoret åtte mål. Det gjorde ham på tidspunktet til delt toppscorer sammen med Milans Marco van Basten. Landslagstrener Azeglio Vicini belønnet Piovanellis gode form med innkalling til Italias landskamp mot Kypros 23. desember 1990. Piovanelli forble sittende på innbytterbenken mot Kypros, og ble aldri innkalt igjen. Kort tid senere pådro han seg et benbrudd som holdt ham på sidelinjen i tre måneder. Da han omsider kom tilbake på banen, maktet han ikke score flere mål i en sesong som endte med nedrykk for Pisa.

Før nedrykket var Pisa allerede kommet til enighet med Juventus om en overgang for neste sesong. Innen Piovanelli ankom Juventus var klubbens ledelse skiftet ut, og de nyankomne hadde andre planer. Piovanelli fikk aldri sjansen for Juventus. Trener Giovanni Trapattoni ville ikke satse på ham. Da overgangsvinduet åpnet i november 1991, returnerte Piovanelli til Atalanta. Behandlingen han fikk i Juventus demotiverte ham. Karrieren nådde aldri de samme høydene som før overgangen til Juventus.

Piovanelli spilte så tre sesonger i Serie B for Verona, bare avbrutt av et opphold på lån hos Perugia, som han hjalp rykke opp fra Serie C1 til Serie B.

Karriereoversikt
----------------

| Sesong | Klubb | Land | Nivå | Liga | Kamper | Mål
  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985/86
  | Atalanta | Italias flagg | 1
  | Serie A | 8
  | 0
  |
| 1986/87
  | Atalanta
  | Italias flagg | 1
  | Serie A | 4
  | 0
  |
| 1986/87
  | Pisa | Italias flagg | 2
  | Serie B | 27
  | 9
  |
| 1987/88
  | Pisa
  | Italias flagg | 1
  | Serie A | 26
  | 3
  |
| 1988/89
  | Pisa
  | Italias flagg | 1
  | Serie A | 27
  | 2
  |
| 1989/90
  | Pisa
  | Italias flagg | 2
  | Serie B | 36
  | 18
  |
| 1990/91 | Pisa
  | Italias flagg | 1
  | Serie A | 16
  | 8
  |
| 1991/92
  | Juventus | Italias flagg | 1
  | Serie A | 0
  | 0
  |
| 1991/92
  | Atalanta | Italias flagg | 1
  | Serie A | 16
  | 3
  |
| 1992/93
  | Verona | Italias flagg | 2
  | Serie B | 19
  | 3
  |
| 1993/94
  | Verona
  | Italias flagg | 2
  | Serie B | 4
  | 1
  |
| 1993/94
  | Perugia | Italias flagg | 3
  | Serie C1
  | 18
  | 9
  |
| 1994/95
  | Verona
  | Italias flagg | 2
  | Serie B | 5
  | 1 |

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 222987, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lamberto Piovanelli – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Lamberto Piovanelli – FBref Rediger på Wikidata
**Helgesjøen** (svensk: *Helgesjön*) er en innsjø som ligger på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen ligger i Eidskog kommune i Innlandet, den svenske delen ligger i Eda kommune i Värmland. Helgesjøen er den nest største sjøen i Eidskog Innlandet etter Skjervangen. Helgesjøen tilhører vassdraget Byälven som renner inn i Sverige og via et nettverk av elver ender opp i Vänern, og til slutt når Kattegaen. på Helgesjøen er det muligheter for Camping, bading, fiske, hytteliv og vannsport. På Helgesjøen skal hastighet på motorfartøy ikke være større enn 10 knop eller slik at fartøy ikke planer i viker, sund og nærmere land enn 50 m. samt vannscooter. Helgesjøen er et fint turområdet med mange stier og gapahuker hvor du kan nyte friluftslivet.

Helgesjøen har et mangfoldig dyreliv, som inneholder mange typer fugl og fiskeslag, samt kreps som er svært truet mange plasser på grunn av krepsepesten.

Fiskeslag: Gjedde, Abbor, Mort, Steinsmett/steinulke, Hornulke, Lake, Laue, Brasme, Trepigget-stingsild, Sik, Ål og Sørv. Tidlig 80-tallet ble det også sluppet noen eksemplarer ørret i Helgesjøen, men bestanden er nok nokså liten. Helgesjøen er også en av to sjøer i innlandet hvor Suter er observert. Suter ble sluppet her i 1970 på svensk side. Ål har det også blitt tatt her i Helgesjøen, men bestanden har minket med årene.

Fuglearter: Storlom, Toppdykker, Storskarv, Laksans, Kvinand, Toppand, Stokkand, Knoppsvane, Makrellterne, Fiskemåke, Hettemåke. Mange av øyene på helgesjøen buker å være populære hekkeplasser for mange av artene nevnt ovenfor.

På 1700- tallet ble det drevet tømmerfløting i Helgesjøen fra Svartvika til Bodaälven på svensk side. Tømmeret ble senere fraktet med elven sørover til større sagbruk i sør- Sverige.

Referanser
----------

1. ↑   Vattendirektivet - 2016 rapportering, cdr.eionet.europa.eu, utgitt 11. april 2017, besøkt 16. juni 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  SMHI Vattenwebb, sjøregister
3. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 24. april 2015
4. ↑  SMHI Vattenwebb, Modelldata per område
Eidskog




|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister **·** VISS
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Lettmetall** er en fellesbetegnelse på metaller med lav atommasse. Med lettmetaller menes ofte metaller med en tetthet opp til 4 500 kg/m³, men grensen mot andre metaller er ikke entydig.

De viktigste lettmetallene er aluminium, magnesium, titan og beryllium. Disse metallene og deres legeringer har stor styrke i forhold til vekten. Litium, kalsium, kalium, natrium og scandium regnes også som lettmetaller.

Anvendelse
----------

Lettmetallfelg
Aluminium brukes i transportmidler som biler, båter, tog og fly og innen romfart, bokser til dri neger blir beryllium brukt i supersoniske kampfly, romfart og satellitter. «Måneraketten» Saturn 5 hadde for eksempel dyser av rent beryllium. I kjernefysiske våpen blir beryllium brukt som nøytron-reflektor rundt ladningen for å redusere den kritiske massen.

Litium brukes i litiumbatterier og til medisinsk bruk.

Magnesium brukes i aluminiumslegeringer for å gjøre det sterkere. Det benyttes også i fyrverkeri. Magnesiums lave vekt og gode elektriske egenskaper gjør at det er mye brukt i mobiltelefoner og annet bærbart elektronisk utstyr.

Titan brukes alene eller i legeringer som materiale til romraketter, jetfly, ubåter, verktøy samt tennis- og squash-racketer. Til medisinsk bruk egner titan seg godt som implantat-materiale, på grunn av at det ikke er giftig og ikke utløser frastøtningsreaksjon i kroppen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
Hanomag Henschel
**Hanomag** er en forkortelse for *Hannoversche Maschinenbau AG Hanomag* og var en tysk produsent av maskiner, stiftet 6. juni 1835 av Georg Egestorff i Hannover-Linden.

Hanomag var en gang et bilmerke, men det forsvant på 1970-tallet da det ble overtatt av Daimler-Benz, i dag Daimler, i 1969. I tillegg til biler produserte selskapet lokomotiver, militære kjøretøyer, traktorer og anleggsmaskiner.

Hanomag produserte ca. 2 000 lette feltvogner kalt Typ 20 B for tyske Wehrmacht. Bilene sorterte under kjøretøygruppe: Leichte Gelände Einheits-Personenkraftwagen. Hovedproduksjonen foregikk hos Stoewer. Kapasitetsproblemer der medførte at både BMW og Hanomag ble medprodusenter.
Typ 20 B har 4-hjulstrekk, men som særpreg 4-hjulsstyring ved en styrbar bakaksel, hvor inn- og utkobling skjer med en spak mellom forsetene. Tilsammen produserte disse tre selskapene over 10 000 lette feltvogner av denne typen.

I Norge
-------

På 1920-tallet ble det tatt inn noen av Hanomags lille personbil Komissbrot. Senere har Hanomag vært tatt inn av Hanomag Auto A/S i Kristiansand, Arne B. Idsøe & Co. i Stavanger, Johannes Ruud, Strømmen Auto, Sverre Nilsen Jr. R. Lund & M.A. Nissen, A/S Autoindustri og Rogaland Auto i årenes løp.

Ved freden i 1945 etterlot tyskerne et ukjent antall lette feltvogner av Hanomag 20 B i Norge. Enkelte eksemplarer ble solgt til norske kjøpere for privat bruk.

Bertel O. Steen hadde importen etter at merket ble overtatt av Mercedes, men fra 1994 tok Nørstebø Import over delelageret til Bertel O. Steen.

Litteratur
----------

* Bjerke, Thor; Hansen, Trond B.; Johansson, Erik W.; Sando, Svein E. (1987). *Damplokomotiver i Norge*. Norsk Jernbaneklubb. s. 389. ISBN 82-90286-09-0.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hanomag – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** NKC
 |
**NOU 2020: 14 Ny barnelov — Til barnets beste** er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et lovutvalg som ble oppnevnt i statsråd 7. desember 2018 for å revidere barneloven av 1981.

Utvalget avga sin utredning til Barne- og familiedepartementet 4. desember 2020. Det ble ledet av lagdommer Torstein Frantzen og ble kalt barnelovutvalget. Utredningen ble sendt på høring 14. januar 2021 med høringsfrist 6. mai 2021.

Departementet er i gang med oppfølging av barnelovutvalgets forslag, men det er ikke satt noen konkret dato for når en lovproposisjon vil legges frem for Stortinget.

Medlemmer
---------

Barnelovutvalget besto av lagdommer Torstein Frantzen (leder), professor Lena R.L. Bendiksen, førsteamanuensis Torunn Elise Kvisberg, tingrettsdommer Anne Marie Selvaag, advokat Marius Emberland, advokat Hanne Sverdrup Dahl, advokat Geir Kjell Andersland, psykologspesialist Nadia Ansar og professor Kjell Erik Lommerud.

Forslag i utredningen
---------------------

Utredningen inneholder et fullstendig forslag til en ny lov om barn og foreldre (barnelova) som skal den erstatte den gjeldende barnelova av 1981.

Utvalget foreslår å løfte frem noen sentrale menneskerettigheter for barn helt først i loven, hvor det står at barnet har rett til å medvirke og at barnet har rett til respekt for sitt familieliv.

Utvalget mener at barnelovens terminologi bør være kjønnsnøytral slik at den nye loven ikke skal bruke ordene «mor», «far», «medmor», «kvinne» og «mann».  Av kapasitetshensyn fikk ikke utvalget gjennomført den kjønnsnøytrale terminologien fullstendig i lovutkastet. Et eksempel på en delvis kjønnsnøytral bestemmelse i utvalgets lovforslag er forslaget til § 2-2 *Morskap* hvor det står «Den som har født barnet, er mor til barnet.» I den gjeldende barneloven § 2 *Kven som er mor til barnet* står det at «Som mor til barnet skal reknast den kvinna som har fødd barnet.» Som en mulig erstatning for «mor» pekte utvalget på «fødeforelderen», og «den andre forelderen» som en mulig erstatning for «far».

Referanser
----------

1. ↑  NOU 2020: 14 Ny barnelov — Til barnets beste på regjeringen.no.
2. ↑  Høring NOU 2020: 14 Ny barnelov på regjeringen.no.
3. ↑  Skriftlig spørsmål fra Silje Hjemdal (Frp) til barne- og familieministeren, besvart 24. mars 2022 av barne- og familieminister Kjersti Toppe.
4. ↑  Skriftlig spørsmål fra Tage Pettersen (H) til barne- og familieministeren, besvart 30. januar 2024 av barne- og familieminister Kjersti Toppe.
5. ↑  NOU 2020: 14 pkt. 9.1.4 (side 119)
6. ↑  NOU 2020: 14 pkt. 9.1.4 (side 120)
7. ↑  Barnelova 1981 § 2 hos Lovdata.
8. ↑  NOU 2020: 14 pkt. 9.1.4 (side 120)
Bilde fra lobbyområdet på Citybox Danmarksplass
**Citybox AS** er en norsk hotellkjede med opphav i Bergen. Hotellkjeden var blant de første til å innføre selvbetjente innsjekkingsterminaler fremfor betjent resepsjon. Selskapet har seks hoteller, to i Bergen, ett i Oslo, Kristiansand, Tallinn og Antwerp. Kjeden er eid av AS Smith Sivertsen (85 %) og Eivind Hjulstad (15 %) som også er selskapets daglige leder.

Historie
--------

Citybox AS åpnet sitt første hotell, Citybox Bergen, i 2006. Det ble utvidet til 120 rom i 2017. I 2013 åpnet hotellkjeden sitt første hotell i hovedstaden, Citybox Oslo. Ved åpning hadde hotellet 115 rom, og har senere blitt utvidet til 216 rom i 2015 og 341 rom i 2019. Hotellet hadde i 2018 høyest belegg av alle hotellene i Oslo.

I mai 2019 åpnet Citybox AS sitt andre hotell i Bergen, Citybox Danmarksplass med 144 rom. Citybox Tallinn som åpnet i august 2020 var hotellkjedens første hotell utenfor Norge. I 2021 åpner Citybox Lite Kristiansand og Citybox Antwerp.[]

Utmerkelser
-----------

**Mangler referanser:** Dette avsnittet trenger **flere eller bedre** referanser for verifikasjon. Hjelp gjerne til med å forbedre dette avsnittet, ved å legge til pålitelige kilder (en). Materiale uten kilder kan bli fjernet.
* Citybox Oslo Gasellebedrift 2017
* Citybox Oslo Gasellebedrift 2018
* Citybox Oslo Gasellebedrift 2019
* Citybox Bergen Gasellebedrift 2019
* Citybox Bergen Gasellebedrift 2020

Referanser
----------

1. ↑  Nyheter, Estate (8. januar 2019). «Høyest belegg i Oslo». *Estate Nyheter*. Besøkt 16. oktober 2019.
2. ↑  Bjørshol, Eskil (24. mai 2019). «Citybox åpner nytt hotell i Bergen». *Hotellmagasinet.no* **(norsk)**. Besøkt 16. oktober 2019.
3. ↑  «В центре Таллинна откроется уникальная гостиница». *Rus.Postimees.ee* **(russisk)**. 29. juli 2020. Besøkt 4. oktober 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |