recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Globus II** (**Have Stare**, **AN/FPS-129**) er en radar beliggende på Vårberget i Vardø, driftet av Etterretningstjenesten.

Radaren ble plassert i Vardø i 1999.

Oppgaver
--------

* Overvåke, følge og kategorisere objekter i verdensrommet
* Overvåke Norges interesseområde i utlandet
* Samle inn informasjon til bruk innen forskning og utvikling

Historie
--------

Mot slutten av 1980-årene innledet USA og Norge et samarbeid om å sette opp en radarstasjon i tillegg til den Luftforsvaret hadde på Vårberget. Dette samarbeidet ble brutt og amerikanerne satte i 1995 opp radaren som ble kalt Have Stare, på flybasen Vandenberg i California. I 1997 ble norske og amerikanske myndigheter enige om å flytte Have Stare til Vardø, og radaren ble tatt ned sent i 1998. Flyttingen skjedde 1999 og radaren var operativ igjen i 2001, noen sier 2003.

Radaren er utviklet i USA. Ettersom radaren befinner seg rundt 40 km fra den russiske grensen, der Russland har store militære baser, har det ført til flere diplomatiske belastninger mellom Norge og Russland. En tidligere direktør for testing og evaluering av våpensystemer i USA, Philip Edward Coyle III, hevder at Globus II har en viktig rolle i USAs anti-ballistiske missilforsvar. Lokaliseringen av radaren nær de russiske testområdene for ICBM og SLBM, gjør anlegget i stand til å bygge opp en database over de russiske missilers og stridshoders forskjellige signaturer med stor presisjon, slik at nøyaktig identitet kan fastslås, inkludert forskjellen mellom virkelige stridshoder og narremål.

Under en storm i år 2000, ble radarkuppelen som dekker antennedisken revet av slik at antennens stilling kom til syne. Det viste seg da at den var rettet direkte mot Russland.Fra lokalavisen ble kommentaren da slik: "Jeg er ikke ekspert, men jeg trodde retningen mot verdensrommet var opp mot himmelen".
Den offisielle forklaringen fra Etterretningstjenesten var at antennen pekte mot Russland ved en ren tilfeldighet. 

Den russiske generalen Leonid Ivasjov sa på *Dagsrevyen* sommeren 2000 at Russland har programmert taktiske atomvåpen til å angripe Vardø-radaren. Den uavhengige russiske forsvarseksperten Pavel Felgenhauer hevdet i et intervju med NRK at radaren irriterer russiske myndigheter .

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 9. november 2020. Besøkt 5. mars 2021.
2. 1 2 3  «Space Surveillance Sensors: Globus II Radar (June 1, 2012)». *mostlymissiledefense* **(engelsk)**. 1. juni 2012. Besøkt 26. desember 2019.
3. ↑  Higgins, Andrew (6. juni 2000). «How A Storm Spread A Cold War Chill». *The Wall Street Journal*. Besøkt 3. september 2017.
4. ↑  Wormdal, Bård (21. mai 2016). «Vardø-radar irriterer Moskva». *nrk.no*.

Kilder
------

* A GLOBUS II / HAVE STARE SOURCEBOOK, fra Federation of American Scientists, fas.org (PDF-fil)
**Finnmarkssykehuset HF**, eller **Finnmárkku buohcciviessu DF**, er ett av seks helseforetak i Helse Nord RHF, og har ansvaret for spesialisthelsetjenestetilbudet i Finnmark fylke. Finnmarkssykehuset har Hammerfest som administrativ hovedbase hvor også det ene av foretakets to sykehus befinner seg. Det andre sykehuset er i Kirkenes. Den psykiatriske helsetjenesten og rusomsorgen er svært desentralisert.

Finnmark har for en godt utbygd desentralisert spesialisthelsetjeneste – Alta-modellen fremstår i nasjonal sammenheng som et utstillingsvindu for gode og velfungerende desentraliserte spesialisthelsetjenester.[] I tillegg har foretaket en betydelig aktivitet i Karasjok, hvor de har et spesielt fokus på helsetjenester til den samiske befolkningen. De fleste kommunene i Finnmark har sykestueplasser – totalt 40 – som Finnmarkssykehuset finansierer/subsidierer, og som ut fra avstander og befolkningstetthet gir befolkningen i Finnmark et godt og trygt helsetilbud i nærheten av der de bor.

Finnmarkssykehuset er organisert i to sykehus og to klinikker. Støttefunksjonene (økonomi, regnskap, personal, lønn, teknisk drift og forskning- og fagutvikling) er virksomhetsovergripende. På grunn av de store avstandene i fylket, er det vedtatt å opprettholde to sykehus med akuttfunksjoner innen medisin, kirurgi og fødselsomsorg, psykiatrien er samlokalisert på klinikker. Innen psykiatrien har Finnmarkssykehuset et Samisk Nasjonalt Kompetansesenter SÁNAG (SANKS) som har et nasjonalt ansvar for å tilby og utvikle helsetjenester til den samiske befolkningen.

Med avstandene i Finnmark er det spesielt viktig å ha et nært og forpliktende samarbeid med kommunehelsetjenesten, og Finnmarkssykehuset ønsker i så måte å være et utstillingsvindu for desentraliserte spesialisthelsetjenester i samarbeid med kommunehelsetjenesten.

Referanser
----------

1. ↑   w2.brreg.no, besøkt 1. desember 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑

| * v
* d
* r
Norges offentlige helsevesen |
| --- |
| Helse- og omsorgsdepartementet |
| Statlige etater | 
* Statens helsetilsyn
* Helsedirektoratet
* Statens legemiddelverk
* Folkehelseinstituttet
* Direktoratet for e-helse

 | Riksvåpen |
| Helse Nord | 
* Finnmarkssykehuset
* Universitetssykehuset Nord-Norge
* Nordlandssykehuset
* Helgelandssykehuset
* Sykehusapotek Nord
* Helse Nord IKT

 |
| Helse Midt-Norge | 
* Helse Møre og Romsdal
* Helse Nord-Trøndelag
* St. Olavs hospital
* Sykehusapotekene i Midt-Norge

 |
| Helse Vest | 
* Helse Bergen
* Helse Fonna
* Helse Førde
* Helse Stavanger
* Sjukehusapoteka Vest

 |
| Helse Sør-Øst | 
* Akershus universitetssykehus
* Oslo universitetssykehus
* Sunnaas sykehus
* Sykehuset Innlandet
* Sykehuset Telemark
* Sykehuset i Vestfold
* Sykehuset Østfold
* Sørlandet sykehus
* Vestre Viken
* Sykehusapotekene
* Sykehuspartner

 |
| Felles | 
* Helsetjenestens driftsorganisasjon for nødnett
* Luftambulansetjenesten
* Pasientreiser
* Sykehusbygg
* Sykehusinnkjøp

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
Haugesund Billedgalleri, inngangsparti
Haugesund Billedgalleri, storsalen
Arkitekt David Sandveds eksteriør fra 1978 med vindehus, kjetting og brønn som takavvanningssystem
**Haugesund Billedgalleri** ligger nord i Haugesund med utsikt over byparken og rosehagen. Museet har sin historiske bakgrunn i Haugesund Kunstforening, stiftet 1913. Billedgalletiet har en flott serie av Gerhard Meling kunst som har hedersplass i museumet. Verdt å se. Kunstmuseet Haugesund Billedgalleri ble opprettet som kommunal institusjon i 1973 og er i dag en del av Haugalandmuseet.

Bygninger
---------

Museet er bygget i tre etapper: ca. 1915, 1978 og 2004.

Den eldste bygningen ble oppført som bolighus for Lars og Inga Meling ca. 1915. I 1952 ble villaen med tilhørende eiendom testamentert til Haugesund kommune, en gave i tråd med Lars og Inga Melings siste ønske. Siden 1959 har Haugesund Kunstforening brukt Haugesund Billedgalleris lokaler som visningsted. Hovedbygningen fra 1978 er tegnet av arkitekt David Sandved. Den siste utvidelsen ble ferdigstilt våren 2004 og er tegnet av arkitektkontoret Sandved og Wathne arkitekter AS.

Det samlede bygningsarealet utgjør 2210 m², hvorav utstillingsarealet utgjør 1000 m².

Samlinger
---------

Samlingen har sin bakgrunn i Haugesund Kunstforenings faste samling. I 1973 ble denne gitt til Haugesund kommune mot at kommunen etablerte et museum med visningslokaler for skiftende utstilling, magasin og utstillingsrom for den faste samlingen.

Museet har i dag en kunstsamling som omfatter nasjonale og internasjonale kunstnere som Lars Hertervig, Edvard Munch, Pablo Picasso, Christian Krohg, Per Kleiva, Håkon Bleken og Inger Sitter.

Billedgalleriet har en samling som er rik på verk med tilknytning til Vestlandet med kunstnere som Nikolai Astrup, Ole Frøvig, Trygve Goa, Kjell Pahr-Iversen, Fredrik Kolstø, Rita Marhaug, Olav Nygaard, Karl Anton Østensjø, Bjarne Halvorsen, Helene Nielsen, Stein-Magnus Opedal, Knut Rumohr, Gry Hege Rinaldo, Bernt Tunold og Bjørn-Sigurd Tufta m.fl.

Annet
-----

Haugesund Kunstforening har hele året sine løpende salgsutstillinger i billedgalleriet.

Referanser
----------

1. ↑  «HAUGESUND BILLEDGALLERI -ARKITEKTUREN». Arkivert fra originalen 28. september 2007. Besøkt 9. mars 2007.

Litteratur
----------

* Welle-Strand, Erling (1916-2013) (1974). *Museums in Norway*. Oslo: Royal Ministry of Foreign Affairs. s. 31. ISBN 8271770039.

Eksterne lenker
---------------

* Haugesund Billedgalleri
* Utstillingssalene fra 1978

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Tilhengerknapp for folkeaksjonen med tekst på nordsamisk og laksetegning fra Helleristningene i Alta.
Demonstranter fra Folkeaksjonen mot Altautbyggingen i Stilla i Alta. Utbyggingen var omstridt fra planene kom i 1968. I 1979 forhindret folkeaksjonens «lenkegjeng» i Stilla arbeidet med anleggsveien. På det meste var det over 800 demonstranter der. I januar 1981 forhindret politiet ca. 500 demonstranter og veiarbeidet tok til. Foto: Riksarkivet 
**Folkeaksjonen mot utbygging av Alta-Kautokeinovassdraget** var en kampanjeorganisasjon som ble stiftet 12. juli 1978 i Alta. Under Alta-konflikten ble Folkeaksjonen ledende i kampen mot vannkraftutbygging i Altaelva.

På det meste hadde aksjonen 20 000 medlemmer. Til sammen 10 000 deltok i demonstrasjoner. Etter demonstrasjonene ila politiet bøter, og kraftutbyggingen ble gjennomført. På tross av dette, hadde aksjonen oppnådd å få oppmerksomhet, særlig om samenes rettigheter. Organisasjonen ble nedlagt i januar 1982.

Sentrale personer
-----------------

For første gang siden andre verdenskrig ble oppviglerparagrafen tatt i bruk mot de fire fremste lederne i folkeaksjonen:

* Alfred Nilsen
* Tore Bongo
* Svein Suhr
* Per Flatberg, informasjonsleder

Siden 1973 hadde Alta-utvalget for bevaring av Alta-Kautokeino-vassdraget arbeidet under ledelse av Haakon Henriksen.

Folkeaksjonens første leder var Kato Johansen.

### Styrets politiske orientering

Blant styremedlemmene fantes medlemmer av AKP, Høyre og Arbeiderpartiet.

Referanser
----------

1. ↑  Altaelvas vokter (14. desember 2019). NRK. besøkt 20. april 2021.
2. ↑  Jfr. Alfred Nilsens sitat i «Alta – Kraftkampen som utfordret statens makt,s.38»

Litteratur
----------

* Jan Ditlev Hansen og Kjell Pihlstrøm (1981). *Stormen om Stilla*. Trohaug. ISBN 8290303378.
* Øystein Dalland (1994). *Altakrønike*. Davvi girji. ISBN 8273740730.
* Øystein Dalland (1989). *Demningen*. Davvi media. ISBN 8273740498.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Alfred Nilsens åpningstale ved Landskonferansen til Folkeaksjonen mot utbygging av Alta/Kautokeino-vassdraget den 30. mai 1981

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Paaskiviikko** (kvenske kulturdager i Nord-Troms), en ukelang festival som arrangeres hvert år i juni måned, med arrangementer i kommunene Lyngen, Storfjord, Kåfjord, Skjervøy, Nordreisa og Kvænangen. 

Festivaluka er et ledd i arbeidet til Halti kvenkultursenter IKS, som driver med revitalisering av kvensk språk og formidling av kvensk kultur og historie. Gjennom blant annet utstillinger, forestillinger, foredrag, konserter, kurs o.l. har Paaskiviikko et særlig fokus på kvensk språk, kultur og historie. Kvenkultursenteret planlegger, administrerer og koordinerer det som skal skje i løpet av de kvenske kulturdagene, sammen med en rekke ulike samarbeidspartnere.

Bakgrunn
--------

Festivalen ble startet i Nordreisa i 2007, under navnet *Baaskifestivalen*, med Nordreisa kommune som arrangør. 

Navnet *Paaskiviikko* ble tatt i bruk i 2010, etter at Halti kvenkultursenter overtok styringen og festivalen ble utvidet til en regional kulturuke i Nord-Troms. Navnet er en sammensetning av de kvenske ordene *paaski* og *viikko*. På norsk kan ordene oversettes til henholdsvis *bask*og *uke.* En *bask* er en liten og lett trebåt som tradisjonelt har blitt brukt både på fjord og i elv. Den er lett gjenkjennelig med sin flate bunn. Lokalt bruker man ikke ordet *bask*, men en fornorsket versjon av det kvenske ordet *paaski*, nemlig *baaski* med lang -a. 

Til den første festivalen i 2007 rekonstruerte Halti nasjonalparksenter en paaski på grunnlag av funn av et paaskiskjelett i Pessimukka i Nordreisa.

Referanser
----------

1. ↑  «Verdens første kvenkulturfestival skal hete Baaskifestivalen». *Nordreisa kommune*. 06.07.2017.
2. ↑  Om ordet Baaski
3. ↑  «(Annonsørinnhold) Feirer kvenkulturen en hel uke». *framtidinord.no*. 29. mai 2017. Arkivert fra originalen 2. februar 2019. Besøkt 6. juli 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (fkv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (fkv) Paaskiviikko på Facebook Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Kvener og kvensk språk |
| --- |
| Organisasjoner | 
* Norske kveners forbund
* Kvensk Finsk Riksforbund
* Kvensk institutt
* Halti kvenkultursenter
* Vadsø museum – Ruija kvenmuseum med Bietilægården og Tuomainengården
* Nord-Troms Museum med Tørfoss kvengård
* Sannhets- og forsoningskommisjonen

 |
| Kultur | 
* Kvenflagget
* Kvenfolkets dag
* avisen Ruijan Kaiku
* Käsityö (kunsthåndverk)
* festivalen Paaskiviikko
* Kipparifestivalen
* «Tre stammers møte»

 |
| Språk | 
* Kvensk språkråd
* Kvensk språkting
* Kvensk språkdag
* Storfjord språksenter
* Porsanger kvenske språksenter
* Kvænangen språksenter
* Alf Nilsen-Børsskog

 |
**Geez** er et gammeletiopisk sørsemittisk språk i den afroasiatiske språkfamilien. Språket ble talt av semitter (jøder) som utvandret til Etiopia fra Sør-Arabia i førkristen tid, og som deretter blandet seg med den eldre hamittiske befolkningen i landet.

De eldste tekster på geez er innskrifter fra 300-tallet e.Kr.; skriftene mangler vokaltegn likesom de fleste andre semittiske skriftspråk, men i påfølgende århundrer betegnes vokaler ved små streker eller modifikasjoner av konsonanttegn. Den eldste bibeloversettelsen på geez stammer fra ca. år 500, og i århundrene som fulgte dukket det opp en rekke oversettelser av apokryfe bibeltekster, for eksempel Henoks bok. Litteratur på geez består nesten utelukkende av slike religiøse oversettelser, og det lille som eksisterer av originallitteratur er også av kirkelig art, som salmer. Ettersom kirkelitteraturen er forfattet på dette språket er det blitt den etiopiske kirkes liturgiske språk. Fra 900-tallet av ble geez avløst som talespråk av tigrinja og amharisk, der det hamittiske innslag er enda sterkere enn i geez.

Språket var det offisielle språk i Kongeriket Aksum og ved det etiopiske keiserhoffet. I dag brukes geez i hovedsak utelukkende som liturgisk språk i den etiopiske ortodokse kirke, den eritreiske ortodokse kirke, den etiopiske katolske kirke, samt i det jødiske samfunnet Beta Israel.[]

Se også
-------

* Geez-skrift

Referanser
----------

1. 1 2 3  Geez. (2014, 13. januar). I Store norske leksikon. Hentet 10. mai 2017 fra .

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** UNESCO lang
 |
**Samisk filmfestival** var en årlig internasjonal filmfestival som ble avholdt i Kautokeino hver påske i perioden 1996-2012. Festivalen ble drevet av en stiftelse opprettet i 2001 av Kautokeino kommune og Samiske filmforbund/Sámi Filbmabargiid searvi. I 2011 ble stiftelsens styre politianmeldt av Lotteri- og stiftelsestilsynet fordi festivalen ikke hadde levert regnskap og øvrige rapporter verken for 2009 eller 2010. Tilsynet skrev i anmeldelsen at det forelå *«mistanke om en totalt manglende regnskapsføring og bokføring»* og at *«en slik neglisjering av lovmessige plikter over et slikt tidsrom må også ses på som en grov overtredelse»*. Året etter besluttet styret å nedlegge festivalen, for øvrig etter at daglig leder hadde vedtatt et forelegg på kr. 25.0000,-.

Historikk
---------

Festivalen hadde fokus på samiske filmer og filmer laget av og for urfolk. Det ble vist film både innendørs og på iskino, hvor lerretet er bygget opp av sne. Sitteplasser og vegger ble bygget opp av sne og is. Formen på iskinoen varierte hvert år. Iskinoen var verdens eneste snowmobile-drive-in, hvor publikum kunne ankomme sneskuter eller rein, og sitte på skuteren eller sleden for å nyte film.

Samisk Film Festival samarbeidet med andre festivaler, blant annet i USA og Polen, for å gi samiske filmskapere muligheten til å få filmene sine vist ute i verden. Festivalen hadde som formål å være en arena hvor samiske filmskapere kunne vise sin filmer og bruke festivalen som et springbrett ut i verden.

Festivalen gikk over tre dager, og antallet filmvisninger varierte fra år til år. På det meste viste filmfestivalen 55 filmer i løpet av de tre dagene festivalen varte.

Filmfestivalen samarbeidet også med Samisk filmsenter om kurs og seminarer for samiske filmarbeidere.

Referanser
----------

1. 1 2  Aslaksen, Eilif Andreas (18. desember 2012). «Samisk filmfestival nedlegges». *NRK*. Besøkt 28. april 2019. «Samisk filmfestival ble anmeldt til politiet i september 2011 av Lotteri- og stiftelsestilsynet. Årsaken var at festivalen ikke hadde sendt inn rapporter og regnskap for årene 2009 og 2010.»
2. 1 2  Aslaksen, Eilif Andreas (19. september 2011). «Filmfestival politi-anmeldt». *NRK*. Besøkt 28. april 2019.
Vår Frue kirke
**Vår Frue prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Nidaros domprosti. Det omfattet sogn i Trondheim kommune i Sør-Trøndelag fylke, og hovedkirken var Vår Frue kirke.

Vår Frues kirkesogn er nå en del av Trondheim kirkelige fellesråd, og underlagt Nidaros domprosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

### Middelalderen

*Nidaros* fikk sine første kirker på 1000-tallet, hvorav Kristkirkja í Niðaróss var den mest betydningsfulle, etterhvert gjennom middelalderen ble over tyve kirker etablert i Stiftstaden, mellom disse Mariœ kirkja. Byen hadde inntil 15 menigheter i katolsk tid, men en voldsom bybrann den 5. mai 1531 la de aller fleste kirkene i grus, og med reformasjonen rett rundt hjørnet, så forble disse kirkene liggende i asken.

### Reformasjonen

Ifølge Reformatsen av 1589 omfattet *Trondhjems Præstegjeld*:

* Trondhjems Domkircke
* Vår Frue kircke

Etter reformasjonen må det ha vært bare en menighet i Trondheim med Vår Frue kirke som sognekirke. Ved åpent brev 7. mars 1585 ble det bestemt at byen skulle deles i to sogn og at det ene sognet skulle bruke Domkirken som sognekirke. En forordning med lignende innhold var utstedt 26. juli 1584. Grensene mellom de to sognene festnet seg litt etter litt. Både i 1685 og 1686 krevde Kongen at stiftamtmannen, biskopen og magistraten i Trondheim skulle komme med fremlegg om grenser mellom sognene i byen. Initiativet var tatt av sogneprest Sebastian Withe til Vår Frue kirke. Kravet sto trolig i sammenheng med bybrannen i 1681. Det ble ikke noe resultat, og 21. november 1693 ble det utstedt kongelig ordre til stiftamtmann, biskop og magistrat om å få byen inndelt i sogn. Denne gang var sogneprest Oluf Borchmann i Domkirken initiativtaker. Resultatet ble en kommisjon som hadde sitt arbeid ferdig 7. januar 1695, og kommisjonen bekreftet de gamle sognegrensene i Trondheim.

Ved kgl.res. av 23. desember 1878 ble Vår Frue sognekall delt slik at forstaden Ilen og Bymarken ble skilt ut som eget sognekall. Ved kgl.res. av 2. desember 1933 ble grensen til Bakklandet prestegjeld og Domsognet regulert.

### Nyere tid

I 1990 ble prestegjeldet igjen innlemmet i Domkirkesognet.

Referanser
----------

1. ↑  Lilleeng, Sverre (2010). *Byen vår*. Tapir akademisk forl. s. 171. ISBN 9788251926737.
2. ↑  *Samling af gamle norske Love*. Trykt hos Kongelig Univ. Bogtrykker Owe Lynow, boende paa Vandkonsten. 1752. s. 417-19.
3. ↑  Prestegjeld og sogn i Sør-Trøndelag, arkivverket.no
4. ↑  Bratberg, Terje T.V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Kunnskapsforl. s. 621. ISBN 9788257317621.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Russlands flagg Russland |
| Langrenn/skiskyting |
| Paralympics |
| Bronse | 2014 Russlands flagg Sotsji | Langrenn, sprint |
| Para-VM |
| Bronse | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Langrenn, sprint  |

**Oleg Ponomarev** (russisk: **Олег Пономарёв**, født 30. mai 1992) er en russisk funksjonshemmet skiskytter og langrennsløper. Han har en VM-bronse fra 2013 og en bronse fra Paralympiske vinterleker 2014 som fremste internasjonale meritter. 

Han begynte med langrenn i 2007, og debuterte internasjonalt i 2012. Han konkurrerer i klassen B2 og B3 for synshemmede utøvere.

Karriere
--------

Ponomarev deltok ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2013, der han deltok i både langrenn og skiskyting. I langrenn kom han på 3.-plass på sprinten, og kom på 7.-plass på 20 km og 9.-plass på 10 km. I skiskyting kom han på 8.-plass på 12,5 km, og på 9.-plass på både 7,5 km og 15 km. 

Han representerte Russland ved de paralympiske vinterlekene 2014 i Sotsji, der han også deltok i både langrenn og skiskyting. Han kom på 3.-plass på langrennssprinten, der canadiske Brian McKeever vant, og han endte på 12.-plass på 10 km fri teknikk. Han skulle også gå 20 km langrenn, men stilte ikke til start. I skiskyting kom han på 10.-plass på både 15 km og 7,5 km, men på 12,5 km kom han på 5.-plass.

Utmerkelser
-----------

* *Master of Sport*, Internasjonal klasse

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos Paralympics 2014 Arkivert 24. april 2014 hos Wayback Machine.
* Profil hos IPC Arkivert 24. april 2014 hos Wayback Machine. (biografi og resultater)
**«Marcha Real»** er Spanias nasjonalhymne. Den er en av få nasjonalhymner som ikke har tekst. Den er også en av de eldste i Europa; første gang den dukket opp var i 1781 i dokumentet *Libro de Ordenanza de los toques militares de la Infantería Española* av Manuel de Espinosa. I dette dokumentet finner man verket som er kalt «Marcha Granadera» eller «Marcha de Granaderos» («Bondemarsjen») av ukjent komponist. Marsjen har i enkelte perioder hatt tekst, men nå brukes bare musikken.

Forfatteren Hugo Kehrer mener at marsjen ble komponert av Fredrik den store fra Preussen, selv om det ikke fins bevis som underbygger denne påstanden. I 1770 ga kong Karl III navnet *Marcha de Honor*, og med dette begynte man å spille den i offisielle sammenhenger. Etter at en annen nasjonalhymne ble brukt under borgerkrigen, ble la Marcha Real igjen Spanias nasjonalhymne.

Den nåværende versjonen ble gjort av Francisco Grau etter godkjennelsen av den spanske grunnloven i 1978.

Utgave benyttet under styret til Alfonso XIII
---------------------------------------------

Gloria, gloria, corona de la Patria,  

soberana luz  

que es oro en tu Pendón.  

Vida, vida, futuro de la Patria,  

que en tus ojos es  

abierto corazón.  

Púrpura y oro: bandera inmortal;  

en tus colores, juntas, carne y alma están.  

Púrpura y oro: querer y lograr;  

Tú eres, bandera, el signo del humano afán.  

Gloria, gloria, corona de la Patria,  

soberana luz  

que es oro en tu Pendón.  

Púrpura y oro: bandera inmortal;  

en tus colores, juntas, carne y alma están.

Kilder
------

* (no) Spanias nasjonalsang i Store norske leksikon

| * v
* d
* r
Nasjonalsanger i Europa |
| --- |
| Selvstendige stater | 
* Albania
* Andorra
* Armenia
* Aserbajdsjan
* Belgia
* Bosnia-Hercegovina
* Bulgaria
* Danmark
* Estland
* Finland
* Frankrike
* Georgia
* Hellas
* Hviterussland
* Irland
* Island
* Italia
* Kasakhstan
* Kosovo
* Kroatia
* Kypros
* Latvia
* Liechtenstein
* Litauen
* Luxembourg
* Malta
* Moldova
* Monaco
* Montenegro
* Nederland
* Nord-Makedonia
* Norge
* Polen
* Portugal
* Romania
* Russland
* San Marino
* Serbia
* Slovakia
* Slovenia
* Spania
* Sverige
* Storbritannia
* Sveits
* Tsjekkia
* Tyrkia
* Tyskland
* Ukraina
* Ungarn
* Vatikanstaten
* Østerrike

 |
| Selsvstyrte områder, biland | 
* Catalonia
* Færøyene
* Grønland
	+ Nuna asiilasooq
	+ Nunarput utoqqarsuanngoravit
* Man
* Åland

 |
| Afrika **·** Asia **·** Europa **·** Nord- og Sentral-Amerika **·** Oseania **·** Sør-Amerika |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
| Forsvarsgrener |
| --- |
| * Hær
* Flyvåpen
* Marine
* Marineinfanteri
* Kystvakt
 |

Britiske marineinfanterister
**Marineinfanteri** er en forsvarsgren eller våpenart i en militær organisasjon, spesialisert til strid ombord i skip og/eller amfibisk krigføring. Marineinfanteriet er ofte en del av en stats marine (for eksempel Nederlandse Korps Mariniers og Royal Marines), men kan også være en adskilt forsvarsgren (for eksempel U.S. Marine Corps).

Mange land har marineinfanteri, selv om svært få land i verden har noen som helst kapasitet til reelt å drive en egen oversjøisk amfibieoperasjon.
Det er utenom USA, kun Storbritannia, Frankrike og til dels Nederland som har denne kapasiteten i dag.

I Norge er Kystjegerkommandoen det nærmeste man kommer et marineinfanteri.[]

Eksempler på marineinfanterier
------------------------------

**Nåværende**:

* Chile: Cuerpo de Infanteria de Marina
* Nederland: Nederlandse Korps Mariniers
* Norge]: Kystjegerkommandoen
* Russland: Russisk marineinfanteri
* Spania: Infanteria de Marina
* Storbritannia: Royal Marines
* Sverige: Amfibiekåren
* USA: U.S. Marine Corps

**Tidligere marineinfanteri**

* Danmark: Marineregimentet
* Tyskland: Marine-Infanterie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Maryam moské**, også kalt Maria moské, er en moské i Kristiansand som tilhører Ahmadiyya Muslim Jama'at (Ahmadiyya Muslimsk Trossamfunn). Moskéen startet driften i 2020. Moskeen er oppkalt etter Jomfru Maria.

Bakgrunn
--------

Ahmadiyya-samfunnet hadde opprinnelig planlagt å bygge Maryam-moskeen på en tomt på Tinnheia der Agder Taxi hadde holdt til tidligere. De søkte kommunen om tillatelse til å bygge en ny moské på tomten. Planene møtte både støtte og motstand fra lokalbefolkningen. Saken lå sommeren 2018 hos kommunen. 

I begynnelsen av 2020 valgte imidlertid Ahmadiyya-samfunnet å skrinlegge planene om å bygge på tomten de hadde ervervet, og kjøpte i stedet et bygg på adressen Tinnheiveien 30 fra den kristne menigheten God's Grace. Dette bygget ble i sin tid tatt i bruk som kirke av det kristne trossamfunnet Brunstad Christian Church.

Referanser
----------

1. ↑  Haugland, Kjetil (9. mai 2022). «SIAN kommer til Kristiansand -Avstå fra å møte opp!». *Sørnett* **(norsk)**. Besøkt 18. mai 2023.
2. ↑  «Dropper omstridt moské på Tinnheia». *www.fvn.no*. Besøkt 23. august 2020.
3. ↑  «Moské-debatten på Tinnheia». *Fædrelandsvennen*. Besøkt 20. juni 2018.
4. ↑  «Moské på Tinnheia». *Fædrelandsvennen*. Besøkt 20. juni 2018.
5. ↑  «Balkan-strid i Kristiansand». *www.vl.no* **(norsk)**. Vårt Land. 17. oktober 2017. Besøkt 20. juni 2018.
6. ↑  «Frykter moské skader Tinnheias omdømme». *Fædrelandsvennen*. Besøkt 20. juni 2018. «Administrativ leder Zeeshan Ahmed (t.v.) og imam Yasir Fawzi foran Taxi-bygget på Tinheia, der de håper å kunne reise en moske.»
7. ↑  «– Vi ønsker ikke å skape splid i samfunnet». *www.fvn.no*. Fædrelandsvennen. 28. februar 2020. Besøkt 23. august 2020.
**Krølle Kro** var et bevertningssted i Uranienborgveien 13, Oslo fra 1953 til 1994. I mange år var «Krølle» både et lokalt stamsted og et samlingssted for kunstnere og studenter. 

Fra høsten 1985 frem til 1992 var Krølle Kro kjent for sine onsdagskvelder med sigøynermusikk i regi av Oslo Tangoforening. Mange kjente artister var å høre på disse kveldene: Per Karang, Nils Økland, Pål Thorstensen, Erik Fossum Svendsen, Benone Damian, Stefan Bucur, Roar Engelberg, Per Arntzen, Dag Hagen, Reidar Aarsand, Helge Ellingsen, Mikko Lampila. Orkestrene Gjertruds sigøynerorkester, Sturm und Drang og Primas har alle sitt utspring i musikkmiljøet på Krølle Kro. Fortsatt eksisterer det legendariske «Krøllepianoet», et 6-oktavers piano fra Nordiska Pianofabriken. Pianoet er i Per Karangs eie. 

Et større maleri som allegorisk fremstiller folkelivet på Krølle Kro, dekket i sin tid en stor del av fondveggen. Bildet er utført av Sigrun Glomsås og Solveig Scharffenberg Larsen, og ble senere flyttet til restauranten Justisen i Møllergata.

Litteratur
----------

* Oslo byleksikon: Uranienborgveien
**University of West Georgia** (forkortet **UWG**) er et delstatseid universitet i Carrollton i delstaten Georgia, USA. Det er også lokale undervisningssteder utenom campus på ulike mindre steder i vestre Georgia. UWG ble opprinnelig dannet som *Fourth District Agricultural and Mechanical School*  i 1906, og ble college i 1933. Men uinversitetet ble akkreditert med fire-årige programmer først i 1957.

Fakultetene og skolene er:

* College of Arts and Sciences
* Richards College of Business
* College of Education
* UWG Honors College
* UWG Graduate School

Ved universitetet var det 10 163 studenter og 490 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 3 460 for studenter folkeregistrert i Georgia. Studiene gis opp til doktorgradsnivå. Studenttallet er svakt fallende, i høstsemesteret 2008 var studenttallet 10 111.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) University of West Georgia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** GeoNames
 |
I eventyrfilmen *Mark of Zorro* fra 1922 spiller Douglas Fairbanks hovedrollen som den maskerte fektehelten Zorro.
Den amerikanske filmen *King Kong* fra 1933 er en typisk eventyrfilm. Den inneholder både fantastisk dramatikk, romantikk, merkelige hendelser og spennende steder. Bildet viser en av en mengde plakater som har blitt laget til filmen.
Den britiske storfilmen Lawrence of Arabia fra 1963 låner trekk fra klassiske eventyrfilmer. Filmen inneholder både fantastiske begivenheter, eksotiske miljøer og historiske helteskikkelser. Bildet viser hovedrolleinnehaveren Peter O'Toole i karakteristisk kefije.
**Eventyrfilm** er en filmsjanger som omfatter underholdende spillefilmer med eventyrlig, det vil si fantasifull og spennende, handling. Betegnelsen tilsvarer det engelske «adventure films». 

«Eventyrfilm» kan på norsk også brukes om filmer med handling fra folkeeventyr, men dekker vanligvis langt bredere enn det som på norsk forståes som eventyr.

Eksempler
---------

Betegnelsen «eventyrfilm» kan brukes om en rekke filmtyper, for eksempel virkelighetsfjerne actionfilmer og spenningsfilmer, science fiction- og fantasyfilmer, spektakulære skrekkfilmer, tegneseriefilmatiseringer og andre fantastiske filmdramaer der tallrike, overdrevent begivenhetsrike og merkelige hendelser står i sentrum. Undergrupper kan være handlingsmettede sjangerfilmer fra historiske perioder eller eksotiske miljøer, slik som piratfilmer, ridderfilmer eller filmer fra for eksempel fra gresk eller romersk oldtid. Eventyrdramaene har gjerne også karikerte skurker og en tydelig helt, i eldre eventyrfilmer særlig en maskert eller fektende eventyrer, på engelsk ofte kalt *swashbuckler*.

Påkostede eventyrfilmer med storslagne tablåer, visuelle effekter og mer eller mindre spennende handling har siden 1930-tallet vært særlig karakteristisk for den amerikanske filmproduksjonen i Hollywood. 

### Nyere amerikanske eventyrfilmer

* Indiana Jones-filmene
* Jurassic Park-filmene
* Pirates of the Caribbean-filmene
* Filmene om Ringenes herre
* National Treasure-filmene

### Amerikanske eventyrfilmskapere

* Michael Curtiz
* John Huston
* George Lucas
* Steven Spielberg
* Raoul Walsh
* Robert Zemeckis

Eksterne lenker
---------------

* De femti beste eventyrfilmene rangert av brukerne Arkivert 2. september 2011 hos Wayback Machine. hos Internet Movie Database

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** NKC
 |
Det **overnaturlige** eller **paranormale** blir tradisjonelt definert som «*det som ligger hinsides (utenfor) naturen*».

En vesentlig konsekvens av at «noe» blir karakterisert som overnaturlig, blir derfor at dette «noe» da, *per definisjon*, ikke lenger kan hverken fullstendig forklares eller forstås ut ifra rasjonell tenkning (kognisjon) og naturlige (naturvitenskapelige eller samfunnsvitenskapelige) årsak-virkning sammenhenger.

Også forklaringen av hva og hvordan «noe» er, blir derved *per definisjon* ikke lenger avhengig av hva mennesker kan oppfatte med sine fysiske sanser.

Fortellinger om møter med noe overnaturlig er umiddelbare og rent personlig fortolket: De er derfor knyttet til trosutsagn. Da folk gjerne vil oppleve det overnaturlig i tråd med det innlærte og mønstergyldige (innenfor den rådende referanserammen), er det ikke noe i veien for at fortellingene også kan få opptak i kollektivtradisjonen som naturmytiske sagn. Slik sosial aksept oppnås først etter miljøets sanksjon ved at fenomenet blir fortolket, drøftet og plassert innenfor de kjente forklaringsmønstrene i det angjeldende samfunn.

Alternativ definisjon
---------------------

Den tradisjonelle definisjonen av «overnaturlig» har blitt kritisert som fortegnende av historiker og filosof Richard Carrier (2007), som ønsker å bestemme slike fenomener etter: «Alt som ikke kan totalt reduseres til ikke-mentale mekanismer og/eller som ikke avhenger av ikke-mentale mekanismer for sin eksistens».

Metafysikk
----------

Begrepene «overnaturlige» og «metafysisk» brukes ofte om hverandre. Dette kan argumenteres å være en villedende og feilaktig bruk, ettersom metafysikken tar for seg spørsmål om hva som eksisterer og hvordan det eksisterer, mens det overnaturlige refererer til en klasse fenomener med en metafysikk som er distinkt fra en eksistens som mennesker vil kalle naturlig.

Vitenskap
---------

Det hevdes ofte at det overnaturlige ligger utenfor vitenskapens domene. Men, ifølge historiker og filosof Richard Carrier er det en myte at det overnaturlige ikke kan observeres, testes, bevises eller motbevises.. Det overnaturlige er kun «utenfor vitenskapens domene» i den forstand at vitenskapen ikke har funnet empirisk støtte for overnaturlige hypoteser. I tillegg beskjeftiger den folkloristiske disiplin seg med epistemologien; trosutsagn og trosforestillinger, og de verbale ytringer; mytologiske sagn, naturmytiske ballader og memorater knyttet til supranormale fenomen.

Referanser
----------

1. 1 2  Carrier, R. (2007): *Defining the Supernatural*
2. 1 2  Aguilar, F. (2008): *Overnaturlig, Metafysikk & Epistemologi*

Se også
-------

* Fantasi
* Magi
* Overnaturlig vesen
* Parapsykologi
* Religion
* Supranormal

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis **·** NDL **·** NKC **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Errata** (latin, entall:*erratum*) betyr *feil*. Ordet er fortsatt i bruk i forbindelse med utgivelser av bokverk der presisjon og etterrettelighet er særlig viktig og feil er blitt oppdaget etter at det ble for sent å rette på manuskriptet. Da blir det lagt inn et ark med fortegnelse over sidenummer, linjetall og hva som skal være rett.

I dagligspråk og avisspråk snakker vi om skrivefeil, trykkfeil og inkurier. Leksika gjør det ikke, det gir et dårlig image. Der kommer man med sidene «Rettinger og hendelser kommet til etter at boken kom i trykken.»

Skrivefeil dekker alt fra slurv til misoppfatninger. Disse føres videre til å bli trykkfeil.
*Inkurie* (lat. *incuria*, skjødesløshet), forglemmelse, uoppmerksomhet, brukes slik: «Ved en inkurie ble billedteksten feil. Her viser vi bildet med riktig tekst.»

Trykkfeil var mer alvorlig den gang tekst ble satt opp med støpte typer. Da kunne det lett oppstå linjefeil og andre rariteter. For å unngå dette hadde man korrekturlesere som leste teksten speilvendt «i sats» og plukket og redigerte til det ble rett.

I dag vil skrivefeil lett oppstå ved redigering av tekst på to forskjellige skriveprogrammer, eller ved at skribent og medium har forskjellig sideoppsett og ikke får linjedeling eller orddeling på riktig plass. Wikipedia bruker et skriveprogram som unngår de sistnevnte problemene. I tillegg kommer skriveprogrammenes ordforståelse og ordforråd.

Psykoanalysen tar opp en type feil som hevdes å være motivert av det underbevisste. Sigmund Freud holdt i en forelesningsserie fram at mange fenomener som på tysk hadde forstavelsen «Ver»:
*vergessen, verlegen, verschieben, verschreiben, versprechen* osv. kunne forstås ved at det ikke- bevisste hadde kraft til å endre en persons adferd utenom hva personen bevisst ønsket og ville. Et klassisk eksempel fra keisertidens Tyskland slik det framstår i norsk språkdrakt: En avis skulle referere en begivenhet der *kronprinsen* var til stede. Dagen etter sto det at *kronpirsen* hadde kastet glans over tilstelningen, nummeret etter skulle man rette og unnskylde og det ble til: *kornprisen*, og neste forsøk ga *knorpnirsen* – den ga opp. Avisen var republikansk. Forestillingen om motiverte feil finnes i engelsk uttrykt som *«A Freudian Slip»*.

Kilder
------

* *Store norske leksikon*
* *Psykoanalysen* (Gyldendal 1957)
«Nomenklatur» har flere betydninger.
Kileremmer beskrives ved å angi en bokstavkode for remprofilen og en tallkode for remlengden. Tidligere ble også en toleransekode brukt for å angi nøyaktig likhet på lengden. Spesielt for kileremmer er at alle produsenter bruker samsvarende beskrivelse.
**Nomenklatur** i teknikken forstås som en måte å beskrive et produkt på. Beskrivelsen kan angi en produkttype som igjen kan finnes i flere varianter, versjoner eller årsmodeller. Det finnes ingen norm for teknisk nomenklatur. En produksjonsfabrikk som har et produktutvalg med tre produkter kan tenkes å kalle disse henholdsvis produkt 1, 2 og 3 når de omtales. Det er da produktnavn som tildeles av produsenten og har betydning i daglig arbeid med produktet.

Mange produksjonsbedrifter har store mengder produkter i sitt produksjonsprogram. De kan være generelle for alle geografiske markeder og brukerkategorier, og de kan være modifiserbare i forhold til kundens behov. For å beskrive et stort antall forskjellige produkter slik at disse kan identifiseres brukes tilsvarende metode, de kalles produkt A1, A2, B1 osv. eller gis andre hensiktsmessige navn. Har produsenten et stort antall produkter å beskrive utvikles naturlig en nomenklatur som eksempelvis kan bestå av:

* Del 1: Produktkategori og produktvariant
* Del 2: Utførelse, størrelse e.l.
* Del 3: Brukerdetaljer som: Tilpasning, funksjonsvariant e.l.

Den informasjonen som ligger til grunn for det informasjonssystemet produsenten velger styrer bedriftens valg av produktbeskrivelse. Hver del i nomenklaturen gis en kode som igjen kan dekodes. Informasjonen har forskjellig betydning for produsenten, hans handelspartnere, kunder og andre som kommer i kontakt med produkter. Selve produktbeskrivelsen formes utfra et praktisk behov hos produsenten, og kan også omfatte produktnavn som har betydning i markedsføringen.

Ordet prefiks brukes om en tilleggskode som settes til foran en annen produktidentifikasjon og betyr vanligvis at det er en produktvariant med vesentlig annen utførelse. Ordet suffiks brukes om tilleggsspesifikasjoner som settes etter en produktkode for å angi varianter eller utførelser av et hovedprodukt. Ved salg og kjøp er det nødvendig for partene å informere så mye som det kreves i forhold til disses rolle som parter for å kunne angi et tilbud, gi en bestilling og kontrollere en levering.

Se også
-------

* Standarder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Rød hestekastanje** (*Aesculus × carnea*) er et løvfellende treslag.

Den er en hybrid mellom den europeiske arten vanlig hestekastanje (*Aesculus hippocastanum*) og den nordamerikanske amerikahestekastanje (*Aesculus pavia*). Vanlig hestekastanje er et høyt tre med hvite blomster, mens amerikahestekastanje er en busk eller lite tre med røde blomster. Hybriden ble oppdaget i en europeisk hage i 1812.

Den blir 10–15 m høy med en kuppelformet krone. Knoppene er ikke, eller bare litt, klebrige. Bladene er håndkoblete med 5, mer sjelden 7, tannete småblad. Bladstilken er inntil 23 cm lang. Småbladene er mørkere, mer ru og som regel mindre enn hos vanlig hestekastanje. De er sittende, eller har en kraftig, 1 cm lang stilk. Det er ingen spesiell høstfarge. Blomstene er røde og sitter i 12–20 cm høye topper. Frukten har mindre torner enn hos vanlig hestekastanje.

Rød hestekastanje er vanlig plantet i parker og store hager på De britiske øyer og andre steder, men er lite brukt i Norge. Det finnes flere kultivarer. Den vanligste er 'Briotii' med friskt røde blomster og mer glinsende blad. Rød hestekastanje blir ikke så hardt angrepet av kastanjeminermøll (*Cameraria ohridella*) som vanlig hestekastanje blir.

Denne hybriden er tetraploid med 2n = 80 kromosomer, altså ett kromosompar fra hver av foreldreartene. Den danner spiredyktige frø, men det er likevel vanligst å pode rød hestekastanje på stammen til vanlig hestekastanje.

Kilder
------

* A. Mitchell (1977). *Trær i skog og hage*. Oversatt av I. Gjærevoll. Tiden. s. 351–354. ISBN 82-10-01282-7.
* «*Aesculus × carnea*». Missouri Botanical Garden. Besøkt 26. februar 2019.
* G. Aas (2005). «Zur Systematik und Biologie der Gemeinen Rosskastanie (*Aesculus hippocastanum*)». *Beiträge zur Rosskastanie* (PDF). *LWF Wissen: Berichte aus der Bayerischen Landesanstalt für Wald und Forstwirtschaft*. s. 10–11. ISSN 0945-8131.

Eksterne lenker
---------------

Rød hestekastanje på New Zealand
Frukt
* (en) *rød hestekastanje* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *rød hestekastanje* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *rød hestekastanje* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *rød hestekastanje* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *rød hestekastanje* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *rød hestekastanje* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Aesculus × carnea* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Aesculus × carnea* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Aesculus × carnea* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**CAM-fotosyntese** (engelsk: **Crassulacean acid metabolism**), eller **CAM-metabolisme** som det også kalles, er en spesiell type fotosyntese som finner sted hos såkalte CAM-planter. Denne tilpasningen gjør at slike planter kan leve under vanskelige forhold med tanke på blant annet CO2 -og vanntilgang.

For å binde karbondioksid kreves NADPH og ATP, og disse skapes i den delen av fotosyntesen som blir kalt lysreaksjonen. CAM-plantene løser denne utfordringen ved at de i tillegg til enzymet RuBisCO også har PEP-karboksylase-enzymet. Begge disse enzymene er aktive i Calvinsyklusen, der de binder karbondioksid til et organisk molekyl. Men RuBisCO har i tillegg til karbondioksid også muligheten til å binde oksygen fast til en karbonforbindelse (ribulose-1,5-difosfat). PEP-karboksylase kan kun binde karbondioksid og er dermed mer effektiv i karbonfikseringen. Siden CAM-plantene har dette enzymet, betyr det at de binder karbondioksid om natta ved hjelp av PEP-karboksylase og frigjør den på dagtid til enzymet RuBisCO. På denne måten drives det effektiv fotosyntese (CAM-fotosyntese) selv om spalteåpningene er lukket. Optimumstemperaturen for denne typen fotosyntese er 30-35 °C. Det som dermed skiller CAM-plantene fra C4-plantene er at CO2-bindingen og mørkereaksjonen hos de førstnevnte er atskilt i tid, mens de samme prosessene hos C4-plantene er atskilt i forskjellige celler (mesofyllceller og slireceller). 

Siden CAM-plantene har PEP-karboksylase i tillegg til RuBisCO, skjer det minimalt fotorespirasjon (binding av O2 ved hjelp av RuBisCO).

Se også
-------

* Fotosyntese
* CAM-plante
* C4-fotosyntese

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
Antennetårn på Crystal Palace transmitter i London
«Transmitter» har flere betydninger.
**Radiosender**, også kjent under begrepet ***transmitter*** (gjennom-sender, formidler) er en elektronisk innretning som sender (simpleks) og eventuelt også mottar (dupleks) elektromagnetisk signal som formidler innhold i form av radio, television, eller telekommunikasjon. 

Eksempler på radiosendere er WLAN-sender (og -mottaker) i bærbar PC, mobil basestasjon, senderen i en mobiltelefon, eller store installasjoner som radisenderne på Tryvann i Oslo.

De første radiosenderne var gnistsendere, oppfunnet og patentert av Nikola Tesla. Gnistsenderne kunne bare brukes for telegrafi, og de beslagla så stort frekvensområde at de ble forbudt. De ble efterfulgt av rørsendere som kan moduleres med lyd og andre signaler. Rørsendere og transistor består av en oscillator som er en forsterker med positiv tilbakekobling slik at den oscillerer, og et frekvensbestemmende ledd som kan være et krystall. Oscillatoren blir gjerne efterfulgt av ett eller flere forsterkertrinn. Det siste trinnet kobles til antennen. Amplitudemodulering kan skje i det siste trinnet. Frekvensmodulering kan skje i oscillatoren. 

Det trådløse dataoverføringssystemet inkluderer vanligvis to komponenter - en sender som avgir et signal (lyd, video eller digitale data) og en mottaker som lar mottakeren få de tiltenkte dataene. Lyd-, video- eller tekstinformasjonen overføres via et radiosignal på en forhåndsdefinert radiobølge av en bestemt lengde. Hver stat har spesifikke lovbestemmelser angående styrken til et radiosignal du kan bruke. Så sendere ment for individuell eller kommersiell bruk varierer vanligvis fra 100 til 1000 fot når det gjelder signalets reiseavstand.

Referanser
----------

1. ↑  «Kabelloser HDMI-Sender | Video und Audio: So entwickeln Sie Ihre eigenen». *ADUK GmbH* **(tysk)**. 30. januar 2022. Besøkt 23. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* International Telecommunication Union
* Jim Hawkins' Radio and Broadcast Technology Page Arkivert 2. februar 2017 hos Wayback Machine.
* WCOV-TV's Transmitter Technical Website Arkivert 3. juli 2006 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |