recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Brødrene Kyrillos og Methodios' internasjonale pris** er en bulgarsk pris innstiftet 29. april 1979 av statsrådet for Folkerepublikken Bulgaria. Den ble tildelt annet hvert år for viktige forskningsbidrag til gammelbulgarsk og slaviske språk.
 Prisen er oppkalt etter brødrene Kyrillos og Methodios, de to bysantinsk munkene og misjonærene som sammen utarbeidet det første slaviske skriftspråket for kirkeslavisk.

Medalje
-------

Med prisen fulgte en gullmedalje og ærestittelen «mottager av Brødrene Kyrillos og Methodios' internasjonale pris», som rangerte som nummer sju av ni ærestitler i Folkerepublikken Bulgarias ordensvesen. Medaljen er belagt med gull og bærer et motiv med de to misjonærbrødrene. Kyrillos holder en fjærpenn og en dokumentrull med de to første bokstavene i det kyrilliske alfabet. Methodios holder en bok. På revers har medaljen de kyrilliske bokstavene A og B omgitt av medaljens og landets formelle navn. Medaljebåndet har striper i hvitt, grønt og rødt, som er fargene i Bulgarias flagg.

Tildeling
---------

Prisen ble første gang tildelt i 1979. Prisen kunne tildeles både bulgarere og utlendinger. Blant mottagerne er den franske slavisten Roger Bernard og den sovjetrussiske filologen og slavisten Dmitrij Likhatsjov. Disse var de to første mottagere av prisen.

Det ble foretatt ni tildelinger totalt i tiden Brødrene Kyrillos og Methodios' internasjonale pris eksisterte.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  Petrov, Todor: *Bulgarian Orders and Medals 1878–2005*, Sofia: Voenno izdatelstvo, 2005, s. 203.

Kilder
------

* Petrov, Todor: *Bulgarian Orders and Medals 1878–2005*, Sofia: Voenno izdatelstvo, 2005, s. 203. ISBN 954-509-317-X
**Aleksej Jurjevitsj Nagin** (russisk: Алексей Юрьевич Нагин; født 21. mars 1981 Vertyachy i Gorodishchensky-distriktet i Volgograd oblast i RSFSR i Sovjetunionen, død 20. september 2022 i Kakhmut i Ukraina) var en russisk hæroffiser. Han var sjef for en av overfallsavdelingene Wagnergruppen. Han ble tildelt tittelen Helt av Den russiske føderasjon posthumt da han ble drept i kamp i slaget ved Bakhmut,[2] samt *Helt i Folkerepublikken Donetsk*.[3]

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Aleskey Nagin ble født 21. mars 1981[4] som sønn av den tidligere militær Jurij Viktorovitsj Galina Andreevna Zayler-Ivanova.[5] Som barn drev han med karate.[4] Etter eksamen fra videregående skole studerte han ved en teknisk skole.

### Militært virke

Nagin ble innkalt til de russisle væpnede styrker, og deltok i kamp i Tsjetsjenia. Etter å ha fullført militærtjenesten undertegnet han vervingskontrakt.[6]

Nagin deltok i kamp i den russisk-georgiske krig. Deretter ble han med i FSBs spesialstyrker i Volgograd som rekognoseringssnikskytter. Fra 2014 til 2016 var han instruktør for opplæring av speidere på Krim. 

### Wagnergruppen

Til slutt sluttet Nagin i FSB. og ble med i Wagnergruppen. Han deltok i den syriske borgerkrig, og tilbrakte tre år der. Han var også med i andre libyske borgerkrig.[3][6]

I 2022 deltok Nagin i den russiske invasjon av Ukraina.[3] 12. mai ble han hardtsåret. Etter en lang behandling var hab i august tilbake i tjeneste. 

Den 20. september 2022 ble Nagin drept i aksjon i slaget ved Bakhmut.[1][4][2] 

Han ble gravlagt i Volgograd på Dimitrievskij-kirkegården.[3][5]

### Annet

Han var ikke gift.[7] 

I kamper ble han gjentatte ganger såret og utsatt for granatsjokk. Han var medforfatter av filmene «Sunshine» og «Best in Hell».[3]
*For sykkellaget, se T-Mobile Team*

T-Mobile's hovedkvarter i Bonn i Tyskland.
**T-Mobile** er et tysk mobiltelefonselskap, eiet av Deutsche Telekom. Det ble skilt ut som egen virksomhet i 1990, og har hovedkvarter i den tidligere hovedstaden Bonn i det vestlige Tyskland. Selskapet har spesialisert seg på integrerte operasjoner med tilbud av både mobiltelefoni, fasttelefoni og bredbånd, og har overtatt en rekke tidligere statseide teleselskap i Mellom-Europa og på Balkan. Selskapets omsetning i 2007 var om lag 450 milliarder kroner, og driftsoverskuddet 140 milliarder kroner. Antall ansatte i 2008 var 237 000.

Selskapet har 140 millioner abonnenter, fordelt på flere land, og er dermed verdens åttende største mobiltelefonoperatør. Selskapet opererer egne teleselskap i Tyskland, Østerrike, Nederland, Storbritannia og USA, og har majoritetseierskap i teleselskap under navnet T-Mobile i Ungarn, Polen, Tsjekkia, Slovakia, Kroatia og Montenegro. Dessuten har T-Mobile minoritetsposter i Albania, Bulgaria, Bosnia-Hercegovina, Hellas, Makedonia og Romania. Deutsche Telekom har også et internettselskap *(ISP)* kalt T-Online, som leverer tjenester til bredbåndsnett i Tyskland, Østerrike og Sveits.

Referanser
----------

1. ↑   GRID-ID grid.480402.a[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) T-Mobile – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* T-Mobile – Konzernzwischenbericht Q1 2008 (kvartalsrapport første kvartal 2008)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
**Det Hellige Kors' Kirke** (*Church of the Holy Rude* – *Rude* eller *Rood* er gammelengelsk og betyr kors), grunnlagt 1129, er den nesteldste bygningen etter Stirling Castle i den skotske byen Stirling. Med unntak av Westminster Abbey er denne kirken den eneste overlevende kirke i Storbritannia som har hatt en kroning og som fortsatt benyttes til gudstjeneste.

Stirling var tidlig et betydningsfullt sted og lenge også Skottlands hovedstad ved at skottenes konge oppholdt seg her. Den første kirken ble grunnlagt av kong David I i 1129, men den ble ødelagt av brann i 1406. Kort tid etter bevilget Skottlands hoffmarskalk (Lord Chamberlain) en ny kirke, og det sydlige sideskip og tårnet ble bygget ferdig omtrent 1414. Denne del av kirken med runde søyler, gotiske hvelvinger og originale takkonstruksjon av eiketre fremstår i dag, til tross for endringer, bortimot i den samme form som da den ble bygget.

Ettersom menigheten var større enn kirken ble den østlige delen (koret) bygget i årene 1507 og 1546. I 1530 var også tårnet bygget ferdig.

På grunn av religiøse motsetninger mellom kirkens to prester og deres delte tilhengere lot byrådet i 1656 sette opp en skillevegg på det sted hvor korset står i dag. Således ble det dannet en østlig og en vestlig kirke som hadde gudstjeneste med hver sin prest, en ordning som varte helt til 1935 da de to menighetene – etter 279 år – igjen ble forent under en prest.

I årene 1936–1940 ble det gjort store restaureringsarbeider hvor de to korte tverrskipene ble hevet, et sakristi ble bygget under koret og ikke minst at skilleveggene ble fjernet. 

Skottenes dronning, Maria Stuart, deltok i gudstjeneste i kirken og Skottlands reformator, John Knox, har holdt preken i kirken. Maria Stuarts babysønn, James VI av Skottland, den senere James I av England etter dronning Elisabeths død, ble kronet her den 29. juli 1567.

Referanser
----------

1. ↑   Historic Environment Scotland ID, portal.historicenvironment.scot[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Historic Environment Scotland ID, portal.historicenvironment.scot[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Historic Environment Scotland ID[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* The Church Of The Holy Rude

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Kunsthall Trondheim ligger i den gamle hovedbrannstasjonen
**Kunsthall Trondheim** er en institusjon for samtidskunst i Trondheim. Kunsthallen åpnet 20. oktober 2016, med en utstilling med verk av blant annet Kajsa Dahlberg, A K Dolven, Valie Export, Claire Fontaine og Alexandra Pirici. Siden 2019 er Stefanie Hessler direktør. Mellom 2013 og 2016 var Kunsthallen drevet som et forprosjekt av forrige direktør Helena Holmberg. Trondheim kommune og Sør-Trøndelag fylkeskommune står som eiere. Kunsthall Trondheim ligger i Kongens gate i Trondheim sentrum i den gamle hovedbrannstasjonen, med Trondheim folkebibliotek og Litteraturhuset i Trondheim som naboer.

Referanser
----------

1. ↑  *Gustav S. Borgersen*, ArtSceneTrondheim,  Arkivert 15. desember 2018 hos Wayback Machine. 15. des 2018

Eksterne lenker
---------------

* Kunsthall Trondheims nettsted Arkivert 11. januar 2018 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** VIAF **·** NKC
 |
En **homoskinhead**, også kjent som *gayskin* eller *queerskin,* er en homofil person som identifiserer seg med skinheadkulturen, noen ganger (men ikke nødvendigvis) ut av seksuell interesse.

Noen homofile skinheads har en seksuell fetisj for skinheadstiler; andre har en voldsfetisj.
Andre er igjen tiltrukket av skinheadkulturens maskuline uttrykk. De de har felles er at de tar til seg skinheadkuturens subkulturelle aspekter og er seksuelt tiltrukket til andre som gjør det samme.

Det er naturligvis mange skinheads som er homofile, men som ikke har en fetisjert holdning til skinhead-imaget. Disse individene kan foretrekke å ikke bli referert til som homoskinheads på grunn av de seksuelle konnotasjonene og de assosierer seg således ikke med selvidentifiserte homoskinheads av samme årsak. Vi finner homofile skinheads i arbeidene til homofile kunstnere som Attila Richard Lukacs og filmskaper Bruce LaBruce. Homofile skinheads har forekommet på catwalken til designere som Alexander McQueen og Jean-Paul Gaultier siden starten av 1990-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  Andrew Belonsky (16. oktober 2006). «The Totally Frightful Issue: Gay Skinheads». queerty.com. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp).
2. ↑  Kelly, Jon (6. desember 2013). «The secret double life of a gay neo-Nazi». *BBC News* **(engelsk)**. Besøkt 9. april 2018.
3. ↑  Borgeson, Kevin; Valeri, Robin (1. mars 2015). «Gay Skinheads; Negotiating a Gay Identity in a Culture of Traditional Masculinity». *The Journal of Men's Studies*. 23 (1): 44–62 – via Sage Journals.
4. ↑  David Rooney (20. februar 2000). «Skin Flick». *Variety*. Besøkt 9. april 2018.
**Natur videregående skole** er en friskole på Furuset i Oslo. Skolen ble opprettet i 1886 under navnet **Vinterlandbruksskolen**. Det er den eneste videregående skolen i Oslo innen utdanningsprogrammet naturbruk; den eies av en privat stiftelse. 

Skolen bygger på læring gjennom praksis og at teori og praksis er tett knyttet sammen. Formålet er å tilby yrkesfaglig og studieforberedende utdanning, samt å fremme forståelsen i samfunnet for en helhetlig forvaltning av landbruk, natur og miljø. Ved skolen kan elevene få yrkeskompetanse innen landbruk, gartneri og heste- og hovslagerfag samt spesiell studiekompetanse innen realfag eller generell studiekompetanse. Skolen har i tillegg fordypning innen hund og skog/villmark/landbruk.

Historie
--------

Skolen er en av Norges eldste eldste landbruks-/naturbruks-skoler. I 1886 etablerte Bastian R. Larsen og Olav Sendstad skolen under navnet Vinterlandsbruksskolen. 

Skolen ble del av det videregående skoletilbudet i 1990. Fra skolestart i august 1994 kunne skolen tilby studieretningen naturbruk. Skolen lå på den tiden i Pottemakerveien på Rødtvet, og flyttet til nåværende lokaer i 2003. Da Sogn videregående skole ble lagt ned i 2013, ble ikke naturbruksfaget videreført i tilbudsstrukturen i den offentlig videregående skolen i Oslo. Utdanningsletaten kjøper dermed plasser til Osloelever med skolerett som ønsker en utdanning innen naturbruk, på Natur videregående skole.

Frem til 2003 brukte skolen navnet *Vinterlandbruksskolen*, og hadde et kornaks som symbol, etter dette ble navn og logo endret til det som nyttes i dag.

Rektorer
--------

* 2023–: Hilde Iren Norvalls
* 2023: Cecilie Gudmundsen (fungerende)
* 2015–2023: Heidi Tokstad (til Lena-Valle videregående skole)
* 2014–2015: Åshild Maria Eftevåg (fungerende)
* 2011–2014: Geir Lindblad
* –2011: Mali Romestrand (fungerende)

Litteratur
----------

* Sandberg, Magnus (1918-2010) (1986). *Kornakset er de deilige fjær, som løfter dig atter, du ørn!*. [Oslo]: Landbruksforl. ISBN 8252911897.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Natur videregående skole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Private videregående skoler i Oslo |
| --- |
| Nåværende | Akademiet Oslo • Heltberg • Kristelig Gymnasium • Natur videregående skole • Oslo by Steinerskole • Oslo Private Gymnasium • Rudolf Steinerskolen i Oslo • Sonans privatgymnas • Wang Toppidrett • Den tysk-norske skolen i Oslo • Noroff • Norsk Reiselivsskole • NKI Nettstudier  |
| Tidligere | Elisenberg skole • Frogner skole • Gjertsens skole • Haagaas Artiumskursus • Hallings skole • Heltbergs studentfabrikk • Nissens Latin- og Realskole • Nissens Pikeskole • Oslo Sanitetsforenings Hjelpepleierskole  • Vestheim skole • Treider Fagskoler • Aars og Voss’ skole  |

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Markus Simonsen** er tittel- og hovedpersonen i en serie barnebøker skrevet av Klaus Hagerup. 

Den 13–14 år gamle gutten Markus Simonsen er liten for alderen, og er redd for det aller meste. Hans bestevenn Sigmund Bastiansen Vik er den totale motsetningen til Markus. Han er høy, pen og redd for nesten ingenting. Markus bor sammen med faren sin, Mons Simonsen, som bor alene sammen med Markus. Det er fordi Markus' mor døde da Markus var liten. Markus blir mobbet på skolen, og der blir han kalt «Marken». På jobben blir Mons kalt «Muldvarpen». Markus og Mons har mye til felles; De har lik hårfarge, like briller og lik holdning. Den eneste forskjellen er at Markus er tynn, og Mons er tykk.

Mons Simonsen
-------------

Mons Simonsen er faren til Markus Simonsen i Markus-serien. Mons og Markus er svært like. De har likt hår, like briller, lik gange, like dystre holdning. Den eneste merkbare forskjellen er at Mons er tykk, mens Markus er tynn. Det eneste vi får vite om alderen til Mons er at han blir 50 år i den siste hittil utkomne Markus-boka, Markus og Karaokekongen. Mons' kone (og for øvrig Markus' mor) døde da Markus var liten. Hennes navn var Siren Simonsen.

Sigmund Bastiansen Vik
----------------------

Sigmund Bastiansen Vik er Markus Simonsens beste venn. Sigmund er den totale motsetnigen av Markus; høy, pen, smart og populær. Sigmund kommer ofte med vanvittige ideer for å hjelpe Markus når han blir forelsket. Sammen med Markus, Ellen Christine og Mona skaper han klubben Firkløveret. Alle medlemmene sverger å hjelpe hverandre i nød. I løpet av bokserien har Sigmund hatt to kjærester: Ellen Christine og Mona. Han har også vært ordentlig forelsket tre ganger, i Mona, i rapperen Bente Iversen og i Wenche Broch-johannessen.Sigmund er basert på den norske skuespilleren Sigmund Sæverud, en nær venn av Hagerup.

Bøker
-----

De bøkene som hittil har utkommet i serien er:

* Markus og Diana (1994)
* Markus og jentene (1997)
* Markus og den store fotballkjærligheten (1999)
* Markus og Sigmund (2003)
* Markus og Karaokekongen (2004)
* *Markus er konge* (2010)
**Erik Kristian Birkholm Arentz** (født 28. august 1879 i Volda, død 28. mai 1965 i Oslo) var en norsk diplomat, forfatter og forretningsmann.

Liv og virke
------------

Han ble cand.jur. i 1902, konsulatsekretær i København i 1905, sekretær i Utenriksdepartementet i 1906, visekonsul i Le Havre i 1908, konsul i Rio de Janeiro i 1910, var i privat forretningsvirksomhet i 1912, byråsjef i Utenriksdepartementet i 1916, legasjonssekretær i Stockholm i 1917, legasjonsråd i Washington i 1919-21 og generalkonsul i Melbourne i 1922-29. 

Under andre verdenskrig var han bosatt i København og organiserte hjelpearbeid. I tillegg var han sterkt involvert i Den norske turistforening og skjenket et legat for bygging av «Arentzbuer».

Bibliografi
-----------

* 1929 - *Hvor jorden slutter*
* 1930 - *Sydhavets vikinger*
* 1930 - *Østens kalden*
* 1932 - *Siam*
* 1953 - *Lyset og farven i kunsten*

Referanser
----------

1. ↑  «Dødsannonser». *Aftenposten*. 31. mai 1965. s. 20.
2. ↑  «Notiser». *Nationen*. 1. juni 1965. s. 12.

Kilder
------

* Aschehoug og Gyldendals store norske leksikon, 1978
* Hvem er hvem? 1930 og 1948.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Grønlands kulturhus** (grønlandsk: **Katuaq**) er et kulturhus som ligger i sentrum av Nuuk, hovedstaden på Grønland. Det er tegnet av det danske arkitektfirmaet schmidt hammer lassen architects.

Kulturhuset ble bygd i perioden 1994–1997, og åpnet 15. februar 1997. Det inneholder to saler; en stor og en liten, med hhv. 509 og 108 sitteplasser. Den store salen kan brukes til både kino, konserter, teater og møter. Den var grønlands første kino, og viser nye filmer samtidig som de vises i Danmark. Det er også 1 000 m² utstillingsareal her, samt TV-studio, kunstskole, bibliotek og café. 

Huset eies av Nuuk kommune og Grønlands hjemmestyre, og er på over 4 000 m². 

Bygget har vunnet følgende priser:

* Nykredits Arkitekturpris (1998)
* Statens Kunstfonds Pris (1998)
* Eckersbergmedaljen (1999)

Referanser
----------

1. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 24657, besøkt 31. juli 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Katuaq – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Informasjon på Nanoq.gl[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
«Met» omdirigeres hit. For aminosyren, se Metionin.

Metropolitan Opera House ved Lincoln Center
Metropolitan Opera i 1937
**Metropolitan Opera House**, populært kalt **The Met**, er et av verdens fremste operahus. Det ligger ved Lincoln Square i New York og er en av de tolv kulturinstitusjonene som tilsammen utgjør Lincoln Center for the Performing Arts.

Operahuset ble grunnlagt i april 1880 og teateret *Old Met* ble åpnet 22. oktober 1883 med framføringen av Charles Gounods opera *Faust* med svenske Christina Nilsson i en av hovedrollene. Dagens hus ved Lincoln Center, med utsmykninger av Marc Chagall har vært i bruk siden 1966 og tar 3 765 tilskuere.

The Met har i dag et bredt repertoar med rundt 27 operaer årlig, i en sesong som varer fra midten av september og ut mai. Forestillingene blir presentert i et roterende spilleskjema med syv forestillinger av fire ulike verker hver uke. Hver sesong har en rekke nye produksjoner, hvorav noen er gjestespill fra eller fellesproduksjoner med andre operahus. De øvrige forestillinger er videreføringer fra den forutgående sesongen. Live-overføringer fra The Met har blitt en stor suksess. I Norge overføres operaforestillingene til Gimle og Ringen kino i Oslo, Asker kino, Bergen kino, Kilden kino i Tønsberg, Tromsø kino og Trondheim kino. 

Operaen er også hjemmescenen for American Ballet Theatre.

Den første norske som opptrådte på Metropolitan var Ivar F. Andresen i rollen som *Daland* i Wagners opera *Den flyvende Hollender* den 11. januar 1930. 

I februar 1935 gjorde den i verdenssammenheng ennå ukjente dramatiske sopranen Kirsten Flagstad sin sensasjonelle debuten på Metropolitan som *Sieglinde* i Richard Wagners *Valkyrien*. Kirsten Flagstad var i løpet av en lørdag formiddag blitt verdens største stjerne og hadde reddet «The Met» fra å gå konkurs.[]

Andre norske sangere som har opptrådt ved The Met er Ingrid Bjoner, Ragnar Ulfung, Aase Nordmo Løvberg, Anne Gjevang, Solveig Kringlebotn, Randi Stene, Elizabeth Norberg-Schulz og Ingeborg Schübeler Gillebo.[] Kolbjørn Høiseth gjestet Metropolitan med Stockholmsoperaen.

Referanser
----------

1. ↑   Utgave 2017-05-22 av GRID[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Metropolitan Opera – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Metropolitan Opera på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* (en) The Metropolitan Opera Arkivert 12. juni 2014 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** CiNii **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |
*For NRK Troms og Finnmarks nyhetsprogram, se Nordnytt*

**SVT Nyheter Norrbotten**, før 2015 kjent som ***Nordnytt***, er SVTs regionale nyhetsprogram for Norrbottens län. 

De regionale sendingene i Norrbotten startet under navnet *Nordnytt* i i 1973. Fram til 5. mars 2001 omfattet *Nordnytt*s dekningsområde også Västerbottens län, men programmet ble delt, og *Västerbottensnytt* oppstod for å dekke Västerbotten. Sendetidene på hverdager er klokken 17.55 (5 minutter), 19.10 (20 minutter) og 22.15 (15 minutter). På søndager sender SVT Nyheter Norrbotten to 5 minutter lange sendinger, klokken 17.55 og 21.15. Dessuten produserer man visse lengre programmer, for eksempel *Re:agera*. Hovedredaksjonen ligger i Luleå. Det finnes også en lokalredaksjon i Kiruna, som har egne nyhetssendinger – *Nordnytt Malmfälten* – via SVT Nyheter Norrbottens nettside.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (sv) Nordnytt på Facebook Rediger på Wikidata

* (sv) Nordnytt på Instagram Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Förvaltningsstiftelsen |
| --- |
| SVT | 

|  |  |
| --- | --- |
| Riksdekkende | 
* SVT 1
* SVT 2
* SVT 24
* SVT Barn
* SVT Play
* svt.se
* Kunskapskanalen
* Öppet arkiv

 |
| Regionale | 
* Norrbotten
* Västerbotten
* Jämtland
* Västernorrland
* Dalarna
* Gävleborg
* Uppsala
* Värmland
* Örebro
* Västmanland
* Stockholm
* Södertälje
* Sörmland
* Väst
* Öst
* Jönköping
* Småland
* Halland
* Blekinge
* Helsingborg
* Skåne

 |

 |
| SR | 
* P1
* P2
* P3
* P4
* Radio Sweden
* Sameradion

 |
| UR | 
* Kunskapskanalen

 |
| Nedlagte | 
* Gävledala
* SVT Extra
* SVT HD
* SVT World

 |
Høker lager østersomeletter i Shilins nattmarked i Taipei
Østersomelett fra Chien-Cheng Circle, distriktet Datong.
Moderne taiwanesisk østersomelett
Østersomelett og chilisaus fra Newton Food Centre i Singapore.
**Østersomelett** er en rett velkjent i Taiwan og Fujian, og derfra kjent utover flere deler av Øst-Asia. Den opprinnelige versjon anses å være fra Taiwan.

Beskrivelse
-----------

Denne omeletten er ofte å finne på landets nattmarkeder, og fremheves ofte som noe av det beste og mest særpregede for det taiwanesiske kjøkken. Retten er også kjent på steder som Chaozhou og har fått med seg fujianesiske særtrekk med utvandrede kinesere derfra til Guangdong, Hongkong, Malaysia, Singapore, Filippinene og Thailand.

Retten består av en eggeomelett fylt av små stillehavsøsters; potetstivelse er blandet inn i eggerøren. Svinefett inngår ofte. Sausen som helles over varierer fra region til region. Der man ønsker skarp smak tilsetter man krydder som chili.

Små reker brukes til å lage en rett som ligner - rekeomelett (蝦仁煎).

Navn
----

På kinesisk varierer navnet etter geografien. 

| Kinesisk navn | Uttale i talespråket | Geografiske områder der navnet benyttes |
| --- | --- | --- |
| 蚵仔煎 | taiwansk: *ô-á-chiān* mandarin: *ézǎi jiān* | Taiwan og deler av Fujian |
| 蚝煎 | kantonesisk: *hou4 dzin1* mandarin: *háo jiān* hokkien: *o-chian* | Malaysia og Singapore |
| 牡蛎煎 | mandarin: *mǔlì jiān* | det meste av Fastlands-Kina |
| 煎蠔餅 | kantonesisk: *dzin1 hou4 beng2*hakka: *jien hao biang*mandarin: *jiān háobǐng* | Hongkong, Macao og de nærmeste deler av Guangdong |
| 蠔仔餅 | kantonesisk: *hou4 zai2 beng2*hakka: *hao zhai biang*mandarin: *háozǎi bǐng* | Hongkong, Macao og de nærmeste deler av Guangdong |
| 蠔仔煎 | kantonesisk: *hou4 zai2 dzin*mandarin: *háozǎi jiān* | Hongkong, Macao og de nærmeste deler av Guangdong |
| 蠔烙 | teochew: *oh-luak*mandarin: *háo lào* | Teochew-restauranter, for eksempel i USA |

Referanser
----------

1. ↑  «Oyster omelet the nation's favorite». *Taipei Times*. staff w/ CNA. 2. juni 2007. s. 2. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 2. oktober 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Østersomelett – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas **·** TasteAtlas
 |
**Musée d'Orsay** (fransk uttale: [myze dɔʁsɛ]) er et museum i Paris, på Seinens venstre bredd i 7. arrondissement. Museet holder til i en nedlagt jernbanestasjon, Gare d'Orsay, bygd mellom 1898 og 1900. Samlingene dekker hovedsakelig fransk kunst mellom 1848 og 1914, og omfatter bl.a. maleri, skulptur, møbler og fotografi, og er mest kjent for sin samling (verdens største) fra impresjonismen og postimpresjonismen. Monet, Manet, Degas, Renoir, Cezanne, Seurat, Gauguin og Van Gogh er godt representert i utstillingene. Den norske billedkunstneren Edvard Munch er representert med ett kunstverk; maleriet «Trær og hagemur i Åsgårdstrand» fra 1902-04.

Historie
--------

Publikum og skulpturer
Bygningen ble bygd som jernbanestasjon til Verdensutstillingen i 1900, og tjente som stasjon for de sørvestre linjene til 1939. Den opprinnelige jernbanestasjonen er tegnet av Victor Laloux. Ombyggingen til museum ble vedtatt i 1977 og gjennomført i perioden 1983-1986 med arkitektene Renaud Bardon, Pierre Colboc, Jean-Paul Philippon og den italienske interiørarkitekten Gae Aulenti.

Fasade mot Seinen

Utstillingene
-------------

Grunnplanet er viet verk fra før 1870, med to rekker av skulpturer langs midten og malerier i avlukker langs sidene. Utstillingen fortsetter kronologisk i toppetasjen med mesterverk fra impresjonismen. De nyeste verkene befinner seg i mellometasjen. Her er det også saler med møbler og gjenstander i art nouveau.

Museets samlinger
-----------------

* Claude Monet: "Jernbanestasjonen Saint-Lazare" 1877Claude Monet: "Jernbanestasjonen Saint-Lazare" 1877
* Vincent van Gogh: «Stjernenatt over Rhône», malt i Arles september 1888Vincent van Gogh: «Stjernenatt over Rhône», malt i Arles september 1888
* Pierre-Auguste Renoir: «Bal du moulin de la Galette» 1876Pierre-Auguste Renoir: «Bal du moulin de la Galette» 1876
* Édouard Manet: «Frokost i det grønne» (1862-1863)Édouard Manet: «Frokost i det grønne» (1862-1863)
* Paul Cézanne: «Epler og appelsiner», ca. 1899Paul Cézanne: «Epler og appelsiner», ca. 1899
* Gustave Courbet:«Kunstnerens atelier» detalj, 1855Gustave Courbet:«Kunstnerens atelier» detalj, 1855
* Paul Signac:Pavens slott i Avignon.Paul Signac:Pavens slott i Avignon.
* Henri de Toulouse-Lautrec : «Rousse», 1889Henri de Toulouse-Lautrec : «Rousse», 1889
* Camille Pissaro: Femme au fichu vert.Camille Pissaro: Femme au fichu vert.

Referanser
----------

1. ↑   www.latribunedelart.com, besøkt 15. september 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Musée d'Orsay – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Musée d'Orsay – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Insecula: Musée d'Orsay

  

Portaler: Museum | Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii **·** GeoNames
 |
Del av Holbergmotorvejen  Foto: Mogens Engelund 
**Holbækmotorvejen** (M11) er en motorvei som går mellom Vigerslev – Holbæk, den er 62 kilometer lang og ble bygget i årene 1968-1976. Motorveien er en del av primærrute 21 på Sjælland som går fra Vigerslevvej i Valby ved København, videre syd om Holbæk og opp til Sjællands Odde.

Fra Tuse Nord er der motortrafikkvei til Vig, hvor den kobles sammen med resten av motortrafikkvei nord for Vig. Denne strekningen var ferdigbygget i 2013.

Motorveien er på strekningen fra Vigerslevvej – Fløng med seks filer, mens strekningen mellom Fløng – Tuse Nord er med fire filer. Overgangen mellom de to partiene av motorveien, samt innflettinger fra hovedveier – blant annet Rute 14, Ringstedvej – skaper hver morgen og ettermiddag i myldretiden lange køer på mellom 5 og 10 kilometer.

* Veikryss 1 1 Hvidovre
* Brøndby motorvei   til København, Helsingør, Rødby, Gedser
* Veikryss 2 2 Brøndbyvester
* Veikryss 3 3 Vallensbæk N
* Vallensbæk motorvei  til Ishøj,
* Veikryss 4 4 Roskildevej Ø 156
* Veikryss 5 5 Roskildevej V 156
* Taastrup motorvei  til Ballerup,
* Veikryss 6 6 Høje Taastrup C
* Veikryss 7a 7a Høje Taastrup S motortrafikkvei 243
* Veikryss 7b 7b Baldersbrønde
* Veikryss 8 8 Fløng
* Veikryss 9 9 Trekroner
* Veikryss 10 10 Roskilde Ø 156
* Veikryss 11 11 Roskilde SØ  217
* Veikryss 12 12 Roskilde S
* Veikryss 13 13 Ringstedvej
* Veikryss 14 14 Roskilde V 155
* Veikryss 15 15 Gevninge 155
* Veikryss 16 16 Kirke Sonnerup
* Holbæk motorvei  til Kalundborg,
* Veikryss 18 18 Holbæk Ø 155
* Veikryss 19 19 Holbæk C
* Veikryss 19 19 Holbæk V 155
* motortrafikkvei fortsetter mot ferge Sj. Odde

Eksterne lenker
---------------

* Vejdirektoratet om Holbækmotorvejen (dansk)
**Marte Unhammer Kvaale** (født 22. juni 1989) er en tidligere norsk fotballspiller som var målvakt på Røa. I 2010 måtte hun legge opp da skadene hennes hindret videre spill.

Kvaale er fra Notodden og begynte på det lokale laget Snøgg, med en treårsperiode i Flatdal som følge av flytting, fram til hun var 16. I mesteparten av den tiden spilte hun spiss, men etter en kneskade ble hun satt tilbake og var reservekeeper en periode. Hun overbeviste, og fikk etter hvert keeperplassen. Mens hun spilte på Snøgg, trente hun med Notodden Fotballklubbs gutter. Da hun ble 16 år gammel, dro hun til Bø for å spille på seniorlaget til Skarphedin i andre divisjon. Etter én sesong ble hun oppdaget av det stadig nyopprykkende laget Liungen. Kvaale spilte ett år i Liungen, og opplevde flere harde dueller og påfølgende skader. På tross av god innsats på laget, greide hun ikke å forhindre at laget gikk på Toppseriens styggeste målforskjell og flest baklengsmål med svimlende 104 mål bak. 

Imidlertid ble Kvaale lagt merke til av Røa, som tilbød henne kontrakt. I Røa ble Kvaale andrekeeper bak Caroline Knutsen, som begynte i klubben samme år. Imidlertid fikk Kvaale nok kamper til å bli seriemester i 2007 og serie- og cupmester i 2008. I 2009-sesongen var Kvaale skadet hele sesongen, og ble derfor verken serie- eller cupmester med laget. Kvalle spilte heller ingen treningskamper for Røa det året. Røas siste hjemmekamp i 2008, mot Trondheims-Ørn, ble hennes siste kamp.

Meritter
--------

**Med Røa:**

* Seriemester 2007 og 2008
* Cupgull 2008

Referanser
----------

1. ↑  Spillerprofil Røa Arkivert 24. september 2014 hos Wayback Machine. hentet 20. september 2014
2. ↑  Kometkarrieren[*død lenke*] – Drammens Tidene 20. mai 2006, hentet 15. januar 2010
3. ↑  Liungen - Kolbotn 0-6 (0-2) liernett.no
4. ↑  Marte vil tilbake – Telemarksavisa, hentet 20. september 2014
**Veikleåa** er ei elv i Nord-Fron kommune i Innlandet. Den er et sidevassdrag fra nord til Gudbrandsdalslågen. Den dannes ved samløpet av Tjønnåa og Jorda, og munner ut i Lågen ved tettstedet Kvam.

Geografi
--------

Elva er 3,8 kilometer lang, mens hele vassdraget, medregnet Dalsbekken og Tjønnåa har en lengde på 16,3 km. Elva har et nedbørfelt på 100,55 km² og middelvannføringen ved munningen er 1,07 m³/s. Øverste kilde er bekken fra Stortjønne (1 057 moh.), og på sin vei ned til Kvam renner den gjennom fjellvatna Smukksjøen, Øvsttjønna, Brimsen, Leinetjørnin, Nedsttjønna, og møter elva Jorda, som kommer inn fra øst i starten av Veikledalen, der vassdraget bytter navn til Veikleåa. Ved Kvam deler elva seg i to forgreninger, Storelva og Vetlelva, som løper ut i Lågen rundt 700 meter fra hverandre.

Flommer
-------

Elva flommet over både i 2011 og 2013, noe som medførte skader på Kvam sentrum og stengning av E6 og fylkesvei 419.

30. mai 2017 ble det ferdigstilt et flomsikringsanlegg bestående av en bunnlastsperre ved Fagervoll. Denne har kapasitet til å stoppe 100 000 kubikkmeter løsmasse.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Elvenett.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 3. april 2015
2. 1 2  «NVE Atlas». *Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 3. april 2015
3. ↑  Kristin Veskje (27. juni 2011): - Vi blir i Veikledalen. *Gudbrandsdølen Dagningen*.
4. ↑  Kristin Veskje (22. mai 2013): 200 evakuert i Kvam. *Gudbrandsdølen Dagningen*.
5. ↑  «Tettstedet Kvam sikret mot skadeflom».
**Paul Dessen Gjesdahl** (født 22. desember 1893 i Frederikshald (nå Halden), død 14. august 1969) var en norsk journalist, teaterkritiker, forfatter og oversetter. Under psevdonymet **Pueblo** skrev han treffsikre petitartikler som ble svært populære, men som også vakte forargelse. 

Han tok examen artium i 1912 ved Katedralskolen i Kristiania. Deretter ble han elev ved Krigsskolen. Han ble premierløytnant, og i 1914 gikk han nøytralitetsvakt i Bergen. Han tok adjunkt-eksamen ved Universitetet i Oslo i 1919, etter å ha studert historie og geografi.

Han var formann i Det Norske Studentersamfund studieåret 1919/1920. I 1921 ble han med i den sosialistiske, etter hvert kommunistiske, Mot Dag-bevegelsen, som ble etablert av Erling Falk samme år.

Gjesdahl var journalist i Dagbladet 1919-1930, i Tidens Tegn 1931-1937 og Arbeiderbladet 1937-1967. 

I tillegg til å være forfatter virket Gjesdahl også som oversetter av samtidslitteratur. Han oversatte en stor mengde bøker, både fra tysk og fra svensk. Blant annet oversatte han *Prosessen* av Franz Kafka.

Han var styremedlem i Norsk Teater- og Musikkritikerforening, i Forfatterforeningens litterære råd (formann 1945–47), formann i Statens teaterråd 1946 og utover, i tiden 1946–55 nestformann i Kringkastingsrådet og 1956–64 medlem av Norsk språknemnd.

Han var sønn av sogneprest Paul Vinsnes Gjesdahl, og hadde fem eldre søstre og en yngre bror.

Bibliografi
-----------

* 1931: *Eksperimentet : syv noveller* – Gyldendal forlag
* 1935: *Tre menn forteller : noveller* – Gyldendal forlag
* 1957: *Premierer og portretter*.. Illustrert av Randi Monsen. Cappelen forlag
* 1958: Pueblo, *Lett blanding*
* 1964: *Centralteatrets historie* – Gyldendal forlag
* 1971: *Petiter og portretter 1920–1930* – Aschehoug forlag

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  Gjesdahl, Paul (1971). *Petiter og portretter*. Oslo: Aschehoug.
2. ↑  Hirsti, Reidar (25. februar 2020). «Paul Gjesdahl». *Norsk biografisk leksikon*. Besøkt 10. oktober 2021.
3. ↑  Kafka, Franz (1933). *Prosessen*. Oslo: Gyldendal. «Oversatt av Paul Gjesdahl»
4. ↑  Gjesdahl, Paul (1931). *Eksperimentet*. Oslo: Gyldendal.
5. ↑  Gjesdahl, Paul (1935). *Tre menn forteller*. Oslo: Gyldendal.
6. ↑  Gjesdahl, Paul (1957). *Premièrer og portretter*. Cappelen.
7. ↑  Gjesdahl, Paul (1964). *Centralteatrets historie*. Gyldendal.

Eksterne lenker
---------------

* Paul Gjesdahl - Norsk biografisk leksikon
* Paul Gjesdahl - Store norske leksikon
* (no) Paul Gjesdahl hos Sceneweb Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
**HMS «Ark Royal»** var et britisk hangarskip som var sentralt i senkningen av det tyske slagskipet «Bismarck».

Torpedofly fra «Ark Royal» lyktes med å treffe «Bismarcks» ror om natten i svært dårlige værforhold, noe som gjorde at en britisk overflatestyrke kom i kontakt med og senket «Bismarck» påfølgende dag.

Underveis for å angripe Bismarck kom flyene over den britiske krysseren HMS «Sheffield». En del av pilotene trodde det var «Bismarck» og angrep. I det dårlige været bommet disse torpedoene på «Sheffield», og de resterende flyene fortsatte mot «Bismarck».

«Ark Royal» ble torpedert av den tyske ubåten U-81 og sank 14. november 1941.

Dette skipet var det tredje britiske marinefartøyet under navnet «Ark Royal», og må ikke forveksles med sin forgjenger, som kjempet mot den spanske armada i 1588. Også i dag er det et britisk hangarskip som bærer navnet «Ark Royal».

Eksterne lenker
---------------

* (en) HMS Ark Royal (91) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) HMS Ark Royal (91) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Maritimequest HMS Ark Royal fotogalleri

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |

Portal: Andre verdenskrig
Willmannsveita i Trondheim vinterstid, sett i retning nord med Dronningens gate for enden. Foto: Daniel Flathagen, 2007 
**Veit** (norrønt *veit*, av *veita*, «lede vann i grøft») betyr egentlig «grøft» eller «renne», men brukes ofte som navn eller del av navn på bakgater og smug (smau). 

En veit var sammen med *stræti* (= strede, jfr engelsk *street*) og «allmenning» en type gate i norske middelalderbyer. *Stræti* var langgater som gikk parallelt med sjølinjen, med tverrgående forbindelser fra gaten til sjøen. De tverrgående forbindelsene var enten brede allmenninger eller smale veiter eller smug. Ifølge Magnus Lagabøtes bylov fra 1276 skulle *stræti* minst ha en bredde på 12 alen (5,69 m), allmenningene 8 alen (3,79 m) liksom landeveiene, og veitene 3 alen (1,42 m). «Dråpefall» var takdryppet fra eiendommene som viste hvor grensen gikk mellom eiendommene.

Veiter i Trondheim
------------------

Utdypende artikkel: Liste over veiter i Trondheim

I Trondheim finnes det flere veiter, hvor flesteparten av disse befinner seg i Midtbyen, men delvis også ved Bakklandet og Ila henholdsvis øst og vest for sentrum. Flere av disse har sin opprinnelse fra middelalderen, men enkelte er også et resultat av for eksempel reguleringsplaner etter bybranner.

Referanser
----------

1. ↑  Oppslagsordet «veit» i side 973 i Hjalmar Falks *Etymologisk ordbog over det norske og det danske sprog*
2. ↑  Oppslagsordet «veit» i side 855 i Alf Torps *Nynorsk etymologisk ordbok*
3. ↑  Gunnarsjaa, Arne; *Arkitekturleksikon*: «veit» i *Store norske leksikon* på snl.no. Hentet 25. august 2023 fra
4. ↑  «street», *etymonline.com*
5. ↑  «Branngangene i Drammen»
6. ↑  «dråpefall», *NAOB*
7. ↑  Historisk litteratur om Trondheim: Trondheim i 1000 år: Erling Paasche: *Historisk Guide, Veitene - Middelalderens gatenett i Trondheim (Trondheim kommune, 1983)*
8. ↑  Terje Bratberg, *Trondheim byleksikon* (2008) s. 609.

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 978-82-573-1762-1.
* Christiansen, Per (2004). *I veita*. Trondheim: Tapir akademisk forlag. ISBN 978-82-519-1966-1.

Eksterne lenker
---------------

* Kart, veiter i Trondhjem
**Emma Vyssotsky** (født **Emma T.R. Williams** 23. oktober 1894, død i mai 1975) var en amerikansk astronom. Hun var den andre kvinnen som fikk doktorgrad i astronomi ved Radcliffe College.

Da hun tok doktorgraden i astronomi i 1930, var det med avhandlingen *Spectrophometric Study of Stars.* Hun tilbrakte mye av sin karriere som astronom ved McCormick Observatory som var en del av University of Virginia, der hennes spesialitet var bevegelsene på stjernehimmelen og kinematikken av Melkeveien. Hun giftet seg med den russisk-fødte astronomen Alexander N. Vyssotsky i 1929. De fikk en sønn sammen, Victor A. Vyssotsky, som ble matematiker og vitenskapsmann. Han utviklet også flere forskjellige videospill.

I årene etter at hun giftet seg med Victor A. Vyssotsky, underviste hun i astronomi ved University of Virginia. I 1949 skrev hun og mannen sammen en bok som senere er blitt betraktet som en klassiker i sitt felt: *An Investigation of Stellar Motion*.

Emma Vyssotsky ble tildelt Annie J. Cannon Award innen astronomi fra American Astronomical Society i 1946.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Oakes, Elizabeth H. (2007). «Vyssotsky, Emma T.R. Williams». *Encyclopedia of World Scientists* **(engelsk)**. Infobase Publishing. s. 745–746. ISBN 978-1-4381-1882-6.
2. 1 2 3  Shearer, Benjamin F.; Shearer, Barbara Smith (1997). *Notable women in physical sciences : a biographical dictionary*. Westport, Conn.: Greenwood Press. s. 405–409.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** SUDOC
 |
**Silvi Jan** (hebraisk: **סילבי ז'אן**, født 1973) er en israelsk tidligere fotballspiller som spilte i Norge i 1990-årene.

Hun spilte på skolelag og guttelag i Netanya. Mangelen på kvinneliga gjorde at hun gikk til Kolbotn Fotball Kvinner 1996–98 der hun var toppscorer i to sesonger. Norske medier skrev navnet hennes *Silvi Gian*.

Hun returnerte til Israel i 1999 for å spille for Hapoel Tel Aviv i den nystartede Ligat Nashim (*ליגת נשים*), der hun vant *the double* to ganger før klubben ble nedlagt. Så spilte hun for Maccabi og vant ligaen fire ganger og cupen 5 ganger, inntil hun ga seg i 2007. Etter et hvileår spilte hun 2008–12 for ASA Tel Aviv University, der de vant ligaen tre ganger og cupen to ganger.

Hun spilte på Israels kvinnelandslag i fotball i 22 kamper og skåret 29 mål. Debuten var mot Romania i 1997, og hennes siste mot Polen i 2007.

Referanser
----------

1. ↑  Silvi Jan Retires from Women's Football Erez Michaeli, 24 May 2007, Walla (he)
2. ↑  What's Common for Silvi Jan and Pele? Arkivert 6. oktober 2016 hos Wayback Machine. 9 February 2012, Israeli Football Association
3. ↑  *Gian usikker på fremtiden* i Aftenposten den 1. november 1998.
4. ↑  At the Age of 35 – Silvi Jan Returns to Play Football Mickey Sagi, 11 January 2009, ynet.co.il
5. ↑  ASA Tel Aviv Won the Double, Silvi Jan Retires Ze'ev Goldschmidt, 1 May 2012, ynet.co.il

Eksterne lenker
---------------

* (en) Silvi Jan – FIFA Rediger på Wikidata
**Gusu av Baekje** (født ?, død 234) var 6. konge i det koreanske kongedømmet Baekje. Ifølge Samguk Sagi, var han etterkommer etter kongedømmets grunnlegger, Onjo og eldste sønn av den femte kong Chogo.

Selv om datoene gitt i Samguk Sagi er riktige, var Baekje i Gusus regjeringstid trolig en føderasjon, og ikke enda et kongedømme.

I 216 motstod han en invasjon fra mohefolket mot Sadofestningen, og i 222 slo han en hær på 5 000 Sillasoldater. Samguk Sagi viser at Baekje måtte tåle flere militære tap mot mohefolket og Silla, såvel som flere naturkatastrofer mot slutten av kongeperioden til Gusu.

Gusus eldste sønn, Saban, ble kongedømmets sjuende konge i en kort tid. Saban ble kastet fra trona av Goi, etter Samguk Sagi Chogos bror, men er antatt å tilhøre en konkurrerende kongefamilie. De to kongefamiliene har trolig fortsatt å kjempe mot hverandre, for Gusus andre sønn ble 11. kong Biryu, og navnet på den 14. kongen, Geungusu, indikerer avstamming fra Gusu.

Referanser
----------

1. 1 2   www.doopedia.co.kr[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Three-Kingdom Era: Koreans bring culture to Japan The Korea Times 25. november 2011
* (ko) Doosan Encyclopedia Arkivert 12. august 2023 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Koreas monarkerBaekje |
| --- |
| 
* 1 Onjo 18 f.Kr.–29
* 2 Daru 29–77
* 3 Giru 77–128
* 4 Gaeru 128–166
* 5 Chogo 166–214
* 6 Gusu 214–234
* 7 Saban 234
* 8 Goi 234–286
* 9 Chaekgye 286–298
* 10 Bunseo 298–304
* 11 Biryu 304–344
* 12 Gye 344–346
* 13 Geunchogo 346–375
* 14 Geungusu 375–384
* 15 Chimnyu 384–385
* 16 Jinsa 385–392
* 17 Asin 392–405
* 18 Jeonji 405–420
* 19 Guisin 420–427
* 20 Biyu 427–455
* 21 Gaero 455–475
* 22 Munju 475–477
* 23 Samgeun 477–479
* 24 Dongseong 479–501
* 25 Muryeong 501–523
* 26 Seong 523–554
* 27 Wideok 554–598
* 28 Hye 598–599
* 29 Beop 599–600
* 30 Mu 600–641
* 31 Uija 641–660

 |

Portal: Korea
**Lars Emil Haugen** (født 13. juli 1992) er en norsk skytter fra Meråker.

Han ble skytterprins på landsskytterstevnet i Voss i 2023 bak Daniel Sørli. Han er også den første og eneste vernepliktige som har vunnet militært NM i skyting. Dette skjedde under Landsskytterstevnet på Oppdal i 2013. Han representerte da HMKG, der han var inne til førstegangstjeneste i musikktroppen. Han skyter til daglig for Stordalen skytterlag i Meråker.

Haugen var medlem av Meråker kommunestyre for Senterpartiet fra 2011 til 2019. 

Haugen spiller også i et band som kaller seg Ska-Frika, der spiller han barytonsaksofon.

Referanser
----------

1. ↑  «Lars Emil Haugen vant Militært NM - HK416». Det frivillige Skyttervesen. 2013. Besøkt 10. juni 2014.
2. ↑  Moe, Svein Halvor (6. august 2013). «Lars Emil ble norgesmester». *Stjørdalens Blad*: 24.
3. ↑  «Kommunestyret i Meråker». 13. september 2011. Arkivert fra originalen 9. april 2015. Besøkt 10. juni 2014.
4. ↑  «Fikk fritak». *Stjørdalens Blad*: 11. 8. november 2012.
Skisse av regnerekkefølge
**Regnerekkefølgen** er en samling av regler som angir en rekkefølge for de forskjellige operasjonene i et gitt aritmetisk uttrykk slik at flertydige resultater unngås. Slike regler brukes i matematikk og i programmering.

Siden den moderne algebraiske notasjonen ble innført, har multiplikasjon fått høyere prioritet enn addisjon. Rekkefølgen er:

1. Parenteser
2. Potenser og røtter
3. Multiplikasjon og divisjon
4. Addisjon og subtraksjon

Med en parenteser kan det angis at delberegningen i parentesen skal utføres først, slik at delresultatet erstatter parentesen i det omgivende uttrykket. På grunn av prioritetsreglene er parenteser ofte ikke nødvendig, for eksempel er {\displaystyle a+b\cdot c} det samme som {\displaystyle a+(b\cdot c)} fordi multiplikasjon har høyere prioritet enn addisjon.

For operasjoner som ikke er kommutative, som divisjon eller subtraksjon, er det nødventig med en konvensjon om hvordan deluttrykk skal beregnes, som regel skjer dette fra venstre mot høyre.

Eksempel: 1 : 2 · 3 = (1 : 2) · 3 = 3/2, mens 1 · 2 : 3 = (1 · 2) : 3 = 2/3

I litteraturen kan man se uttrykk som {\displaystyle \hbar ^{2}/2I} som skal tolkes som {\displaystyle \hbar ^{2}/(2I)}. Regelen er i slike tilfeller at den underforståtte multiplikasjonen mellom 2 og *I* har høyere presedens enn eksplitt divisjon og multiplikasjon. (Eksemplet er fra side 96 i 4. utgave av Hemmers *Kvantemekanikk*.)

I forbindelse med SI-enheter sees dette ofte brukt, f.eks. skrives ofte enheten for varmeledning som W/mK. SI brosjyren krever imidlertid at man skal bruke parenteser for å unngå tvil, dvs. man skal skrive W/(m K).

Eksempler
---------

* 2 + 3 · 7 + 27 = 2 + 3 · 7 + 128 = 2 + 21 + 128 = 151
* (1 + 2) · (3 + 4) = 3 · 7 = 21
* 10 - 10 · 10 +10 = -80

Referanser
----------

1. ↑  «Ask Dr. Math». Math Forum. 22. november 2000. Besøkt 5. mars 2012.
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld
 |
***The Maniac Cook*** er en amerikansk stum kort dramafilm fra 1909, regissert av D. W. Griffith.

Handling
--------

Hos familien til Mr. og Mrs. Holland og deres spedbarn Margie er det ansatt en kokk, som hittil har vist seg å være en ærlig og trofast arbeider. Men en dag kommer det plutselig en forandring over henne, og hennes vanligvis vennlige ansikt får et demonisk uttrykk. Hun forsøker å riste av seg den merkelige følelsen som har kommet over henne, men forgjeves.

I dette øyeblikket kommer Mrs. Holland inn, og Margie angriper henne. Mr. Holland og hans kone klarer å overvelde Margie, og binde henne fast til en stol. De kontakter politiet, men på overnaturlig vis klarer Margie seg ut av stolen. Hun forsvinner før politiet dukker opp. Ekteparet barrikaderer døren, men Margie dukker opp igjen og tvinger seg inn.

Medvirkende
-----------

* Anita Hendrie som Margie, kokken
* Marion Leonard som Mrs. Holland
* Harry Solter som Mr. Holland
* Clara T. Bracy
* George Gebhardt som politimann
* David Miles
* Mack Sennett som politimann

Referanser
----------

1. ↑  «The Maniac Cook». *Silent Era* **(engelsk)**. Besøkt 25. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Maniac Cook* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Maniac Cook* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Maniac Cook* på Silent Era Rediger på Wikidata