recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Friidrett: |
| Konkurrerte for Polens flagg Polen |
| Friidrett EM i friidrett innendørs |
| Bronse | Praha 2015 |  4x400 m |
| Friidrett IAAF World Relays |
| Bronse | Nassau 2015 |  Medleystafett |
| Friidrett Universiaden |
| Gull | Gwangju 2015 |  4x400 m  |

**Monika Szczęsna** (født 20. desember 1987) er en polsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun fokuserte tidligere på 100 og 200 meter, men fra 2013 har hun også konkurrert på 400 meter. 

Hun har gull på 4 x 400 meter stafett fra Sommeruniversiaden 2015 og bronse på 4 x 400 meter stafett fra EM i friidrett innendørs 2015 som fremste internasjonale meritter.

Idrettskarriere
---------------

Szczęsna fikk sin første medalje på nasjonalt nivå i 2009, da hun kom på 3.-plass på 100 og 200 meter ved det polske U23-mesterskapet utendørs. Hun løp da 100 meter på 12,00 sekunder og 200 meter på 24,45. I 2010 deltok hun i det polske mesterskapet for senior, der kom hun på 2.-plass på 200 meter og 3.-plass på 100 meter. I 2011 var hun med og vant bronse på 4 x 100 meter ved det polske mesterskapet, som ble arrangert i Bydgoszcz. Etter at hun begynte å konkurrere mer på 400 meter fikk hun sølv på 4 x 400 meter ved det polske mesterskapet i både 2013 og 2014. Hun fikk sin første medalje på nasjonalt nivå innendørs også i 2015, da hun var med og vant 4 x 200 meter ved det polske innendørsmesterskapet i Toruń. Utendørs fikk hun bronse på 4 x 400 meter ved det polske mesterskapet. 

2015 var det året Szczęsna begynte å konkurrere internasjonalt. Hun deltok på 4 x 400 meter stafett ved EM i friidrett innendørs 2015, der Polen kom på 3.-plass med tiden 3:31,90. I mai deltok hun på medleystafetten (1200 m + 400 m + 800 m + 1600 m) ved IAAF World Relays 2015 i Nassau, der Polen kom på 3.-plass bak USA og Kenya. Szczęsna løp her sammen med Katarzyna Broniatowska, Angelika Cichocka og Sofia Ennaoui, og Polen satte her polsk og europeisk rekord med 10:45,32. 

Ved Sommeruniversiaden 2015 vant Polen 4 x 400 meter stafett.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 248173, oppført som Monika Szczesna[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  DomTel-Sport - *Monika Szczęsna*, besøkt 19. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Monika Szczęsna – World Athletics Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos European Athletics
* (en) Profil hos All-Athletics (arkivert)
* (pl) Profil hos Domtel-Sport (norsk versjon med Google Oversetter)
**John Arthur Biller** (født 14. november 1877, død 26. mars 1934) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis og 1908 i London.

Biller vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1904 i St. Louis. Han kom på tredjeplass i lengde uten tilløp bak sine landsmenn Ray Ewry og Charles King. I høyde uten tilløp ble han nummer fire og i diskos kom han på femteplass.

Fire år senere, under OL 1908 i London, kom han på delt andreplass i høyde uten tilløp sammen med Konstantinos Tsiklitiras fra Hellas, bak Ray Ewry fra USA. I lengde uten tilløp ble han nummer fire.

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London - Sølv Sølv i friidrett, høyde uten tilløp USAs flagg USA
* 1904 USAs flagg St. Louis - Bronse Bronse i friidrett, lengde uten tilløp USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Biller – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) John Biller – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) John Biller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) John Biller – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Sonipat** (staves også **Sonepat**, hindi: सोनीपत, punjabi: ਸੋਨੀਪਤ) er en gammel by og kommune i distriktet med samme navn i den nordvestindiske delstaten Haryana. Det menes at byen ble grunnlagt som *Suvarnaprastha* av de fem Pandavabrødrene i Mahabharataperioden. En annen legende omskrev navnet til *Raja Soni*, den 13. etterfølgeren av Arjuna, en av de fem Pandavabrødrene. Byen ligger i gjennomsnitt 220 moh.

Demografi
---------

Ifølge folketellingen i 2001 hadde byen 216 213 innbyggere, hvorav 54 % var menn og 46 % kvinner. Sonipat hadde da en gjennomsnittlig lesekyndighet på 72 %, noe som var høyere enn landsgjennomsnittet på 59,5 %. Mannlig lesekyndighet var 77 %, mens kvinnelig lesekyndighet var kun 66 %.

Referanser
----------

1. ↑  2001 Census of India

Eksterne lenker
---------------

* Sonipat distrikts offisielle nettside (engelsk)
* Sonipat by portal (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NKC **·** GeoNames
 |
Garborgheimen i Time kommune er barndomshjemmet til forfatteren Arne Garborg, og er et karakteristisk jærhus.
**Jærhus** er en type hus som blir regnet som typisk for Jæren i Rogaland fylke. Hustypen ble mye brukt frem til begynnelsen på 1900-tallet. Etter hvert ble hustypen regnet som gammeldags, og mange slike hus ble revet for å gi rom for mer moderne typer. Det finnes trolig bare litt over 100 jærhus igjen. Få av disse er fra tiden før 1800, og få er tatt vare på i opprinnelig stil.

Husa ble bygget der landskapet kunne gi ly for vinden. Husa ble helst plasserte slik at vinden fra nordvest traff gavlen, der skuter av stein tok av for det verste. En skut er et utbygg på den ene eller begge sider av huset, sjeldnere på husets langside (på jærhusene er skutene alltid bygd på kortveggene). En skut har gjerne skråtak og kunne bli benyttet som lagringsplass for torv vinterstid. Slik fikk en ekstra isolering mot naturkreftene.

Selve huset er gjerne bygget av tre, men med deler kledd med stein. Bordkledingen er gjerne liggende panel,- vestlandspanel. Slik liggende kledning gjør det lett å skifte ut enkeltbord nederst på veggen der de lett råtner i det våte klimaet (dette er umulig med stående kledning – hvorfor den også er blitt sagd av nederst, og denne nederdelen blitt erstattet med liggende bord)..

I eldre tider ble gjerne bordkledinga behandlet med tjære. Senere begynne man å male med brun eller mørkerød husmaling. Fra ca. 1830 ble husene hvitmalte. Hvitmaling var dyrt, slik at mange malte kun fasaden, en praksis kjent også fra mange andre steder i landet. Taket ble tekt med halm eller gress, og senere gjerne tegl eller skifer. De fleste jærhus er lave, med en og en halv etasje i høyden. I tillegg til skutene har et typisk jærhus sâltak, inngangsdør med bislag i tillegg til bakdør noenlunde midt på huset. Det er gjerne to vindu på hver side av inngangsdøren.

Begrepet jærhus ble først benyttet av samfunnsforsker Eilert Sundt i 1862.

Eksterne lenker
---------------

* Jærmuseet om jærhus

Litteratur
----------

* Marta Hoffmann: *Jærhuset*, Norsk Folkemuseum 1943.
* Torunn Måseidvåg: *Registrering av jærhus i Randaberg, Stavanger, Sola, Sandnes, Klepp, Time, Gjesdal, Hå,* Rapport utgjeven av Rogaland fylkeskommune og kommunane, 2000.
* Ingebjørg Reigstad: *Jærhuset*, i Sjå Jæren Årbok for Jærmuseet 1997, s. 9 – 28.
* Eilert Sundt: *Om bygingsskikken på landet i Norge*, 1862.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**John Edward Biby, Jr.** (født 28. februar 1912, død 23. mars 2002) var en amerikansk seiler som deltok i de olympiske leker; 1932 i Los Angeles.

Biby ble olympisk mester i seiling under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på den amerikanske båten «Angelita» som vant i 8-meterklassen foran «Santa Maria» fra Canada. Det var kun to båter i denne klassen. Seilingene ble gjennomført i Port of Los Angeles mellom 5. og 12. august 1932.

Mannskapet på «Angelita» var; Biby, William Cooper, Carl Dorsey, Owen Churchill, Robert Sutton, Pierpont Davis, Alan Morgan, Alphonse Burnand, Thomas Webster, John Huettner, Richard Moore og Kenneth Carey

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles – Gull **Gull** i seiling, 8-metersklassen USAs flagg USA.

Referanser
----------

1. ↑   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Biby – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) John Biby – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) John Biby – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) John Biby – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) John Biby – World Sailing Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Malmö stadion** er et stadion i Malmö i Sverige som ble innviet i forbindelse med fotball-VM 1958. Arenaen, som er Sveriges tredje største, brukes til fotball, friidrett og større musikkarrangement. Publikumskapasitet; 26 500 hvorav 14 000 sitteplasser. Hele stadionområdet er tegnet av arkitekt Jaenecke & Samuelson, de samme arkitektene som tegnet Nya Ullevi i Göteborg til fotball-VM 1958. Fotballbanen er 105 x 68 meter. Malmö stadion var hjemmearenaen til fotballklubben Malmö FF fram til de flyttet til langt mer moderne Swedbank Stadion. 

Det ble spilt gruppespillskamper under EM i fotball 1992 på Malmö stadion og i 1958 ble det spilt fire VM-kamper:

* Argentina-Vest-Tyskland 1-3
* Vest-Tyskland-Nord-Irland 2-2
* Nord-Irland-Tsjekkoslovakia 2-1
* kvartfinalen Vest-Tyskland-Jugoslavia 1-0

Publikumsrekord 

* 30 953 tilskuere VM-kampen Argentina - Vest-Tyskland 8. juni 1958
* 29 328 tilskuere i derbyet mellom Malmö FF og Helsingborgs IF 24. september 1967

På Stadionområdet ved Stadionvägen finnes også Malmö isstadion, Baltiska hallen og Atleticum, en innendørsarena for friidrett.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Malmö Stadion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Elven Tajo/Tejo på Den iberiske halvøy
Tejo i Vila Velha de Ródão i Portugal, like etter at den har passert grensen fra Spania
**Tajo** (spansk) eller **Tejo** (portugisisk) er med sin lengde på omkring 1 007 km den lengste elva på Den iberiske halvøy. Elven har sitt utspring i Albaracín-fjellene i provinsen Teruel i Aragón i det sentrale Spania, og renner hovedsakelig i vestlig retning mot Portugal, hvor den dreier mot sydvest til den når Atlanterhavet ved Lisboa i Portugal. 

Det er vanlig å regne lengden av den spanske delen til omkring 730 km og den portugisiske til 275 km, og i underkant av 50 km av elveløpet danner grensen mellom de to landene. Elven Ebro som har hele sitt 910 km lange løp innenfor Spania regnes som Spanias lengste elv, mens Tejo er Portugals lengste elv. Den har et tilsigsområde på om lag 80 000 km², bare Douro med et tilsigsområde på om lag 97 000 km² drenerer et større område på Den iberiske halvøy. 

I norsk språk brukes i regelen *Tajo* om den spanske delen av elven og *Tejo* om den portugisiske. I enkelte internasjonale sammenhenger omtales elven med sitt latinske navn *Tagus*.

De viktigste byene elven passerer er Aranjuez, Toledo og Talavera de la Reina i Spania, og Santarém og Lisboa i Portugal. Den krysses av flere broer, de mest kjente er 25. april-broen og Vasco da Gama-broen i Lisboa, den sistnevnte er med en total lengde på 17,2 km Europas lengste brokonstruksjon.

De portugisiske regionene Alentejo og Ribatejo har sitt navn fra elven. Alentejo kommer av *Além-Tejo* «bortenfor Tejo» og Ribatejo kommer fra *Arriba-Tejo* «ved breddene av Tejo».

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tagus River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Tagus – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** NKC **·** BNE **·** GeoNames
 |
Frederiksund kommune på kart
**Jægerspris** er en by med 4 099 innbyggere (2016) i Frederikssund kommune på Sjælland i Danmark, om lag 6 km nordvest for byen Frederikssund. Den var administrasjonssenter i Jægerspris kommune, som ved kommunalreformen i 2005 ble slått sammen med flere andre kommuner til den nye storkommunen.

Slottet
-------

Byen vokste opp rundt Jægerspris slott i Hornsherred fra omkring 1870. Dette slottet kjøpte kong Frederik 7. i 1854 og bosatte seg der sammen med sin «ektefelle til venstre hånd», grevinne Danner. Etter kongens død levde hun et tilbaketrukket liv der, og ved hennes død i 1874 ble slottet testamentert «til gavn for fattige og efterladte piger». Det ble etablert et barnehjem ved slottet for å oppfylle hennes vilje.

Gamle eketrær
-------------

Forsvaret har en leir i Jægerspris, og det er skyteterreng nord for byen. I Jægerspris Nordskov er det flere eketrær som er svært gamle, man antar at Kongeegen er over 1000 år gammel.

I den nærliggende landsby Over-Dråby ligger Dråby kirke med kalkmalerier utført av den såkalte Isefjordsmesteren.

Iskremprodusenten Hansens Flødeis har sine produksjonslokaler og ismeieri i Jægerspris.

Referanser
----------

1. ↑  «Statistikbanken». *www.statistikbanken.dk*. Besøkt 2. desember 2016.
2. ↑  *Museet på Jægerspris Slot*, kongfrederik.dk. Besøkt 2. desember 2016
3. ↑  *Kongeegen har set vikinger og kan have spiret på Jesu tid*, dr.dk. Besøkt 2. desember 2016
4. ↑  *Over Dråby Kirke*, denstoredanske.dk. Besøkt 2. desember 2016

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
**Malmön**, med poststedet *Bohus-Malmön* er en øy og et sted i Sotenäs kommune i Västra Götalands län i landskapet Bohuslän i Sverige. Hoveddelen av stedets innbyggere bor i tettstedet, som også kalles Fiskeläget. Fiskeläget regnes fra 2015 som tettsted hos Statistiska centralbyrån.

Historie
--------

Kantsteinhuggere på 1950-tallet.
Malmön har vært et fiskesamfunn siden 1500-tallet, og er et av Bohusläns eldste fiskesamfunn. Malmön het tidligere Samhället, senere Fiskeläget, som er brukt i en jordebok fra 1589. Allerede i 1572 ble det opprettet en tollstasjon her, under navnet «Stallen». Øya var bebodd på 1500-tallet, og tilhørte gården Näverkärr på Stångenäset, men ble solgt til Olof Knape Strömstierna i 1715. I denne perioden var det 22 husholdninger på øya.  I 1842 ble Sveriges første granittsteinhuggeri etablert, dette kom til å prege plassen i lang tid. Steinhuggeriet her, Kullgrens Enka, ble Nordens største foretak innen sin bransje. De eksporterte stein til både Tyskland og Sør-Amerika. Steinhuggernæringen fikk tilbakegang på 1930-tallet, men fortsatte på Malmön i mindre omfang enn tidligere, fram til 1977 da steinhuggeriet ble lagt ned. 

I dag pendler de fleste på øya til fastlandet, med bilferge. Øya fikk fergeforbindelse til fastlandet i 1952. Malmöns kyrka ble flyttet hit i 1907.

Navnet
------

Navnet *Malmön* er første gang dokumentert i en skrift fra 1307. Malmön tilhørte da Norge. Stedet og øya kalles ofte, feilaktig, *Bohus-Malmön*, men dette er kun navnet på poststedet, som endret navn fra Malmön Olofsholm i 1938.

Bilder
------

* Malmöns kyrkaMalmöns kyrka
* Breviksudde fyrBreviksudde fyr
* TrehusbebyggelseTrehusbebyggelse
* Panorama over hamnenPanorama over hamnen

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. 1 2  Stallebrottet - *Om Stallebrottet*, besøkt 3. juni 2019.
3. ↑  Svenska kyrkan - *Malmöns kyrka*, besøkt 3. juni 2019.
4. ↑  [Diptomatarium norvegicum. Oldbreye. Kundskab om Norges indre og ydre forhold, sprog, slegter, seder, lovgining og rettergang i middelalderen Christiania 1853, P. T Mallings Forlagshandel]

| * v
* d
* r
Sotenäs kommune i Västra Götalands län i Sverige |
| --- |
|  | Bovallstrand **·** Hunnebostrand **·** Kungshamn **·** Smögen **·** Väjern |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Sonja Gill** (født 25. oktober 1894 i Bergen, død 29. november 1933) var en norsk kjemiker, kjent fra 1913 da hun ble den første kvinne som ble uteksaminert ved Bergens Tekniske skole, og den fjerde i Norge med utdanning i kjemi (de andre fra Trondheim Tekniske Skole).

Det var som sjokoladeforsker hun gjorde seg gjeldende, først i tiden 1913 til 1920, da hun virket ved det sveitsiske sjokoladelaboratoriet Nestlé and Anglo-Swiss Condensed Milk Company, der man i 1875 hadde lyktes med de første melkesjokoladene basert på kondensert melk. Hun forflyttet seg i 1920 til Freia Chokoladefabrikk i Kristiania, der man siden 1906 hadde laget Freia Melkesjokolade. Gill forsket videre, helt frem til sin tidlige bortgang i 1933. Til minne om henne navnga Høgskolen i Bergen i 2005 «Sonja Gills rom» i Nygårdsgaten 114.

Hun var søster av Leif Gill, som var fosterfar til skuespilleren Claes Gill.

Referanser
----------

1. ↑  «Sonja Gills rom». Høgskolen i Bergen. 12.10.2005. Arkivert fra originalen 17. september 2017. Besøkt 27. februar 2012.
2. ↑  Kjartan Fløgstad (1994). *Portrett av eit magisk liv*. Aschehoug.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Malmøhus** er en borg i Malmö og Nordens eldste bevarte renessanseslott fra 1526–1530. Slottet inneholderi dag flere forskjellige muséer.

Dansk tid
---------

Et tidligere slott samme sted ble påbegynt i 1434 av Erik av Pommern. I forbindelse med muren ble den såkalte Myntergård oppført. Den var et kastell omgitt av høye murer og et borgtårn. Frederik I beordret i 1526 sin lensmann på Malmøhus, Albert Ravensberg, til å bygge et nytt slott. I 1530 fikk han utbetalt en stor sum for fire års byggearbeide, og i denne perioden oppførtes den nåværende hovedbygning. I 1534 brøt Grevens feide ut, og borgerne rev den veldige muren med skytteganger, som utgikk fra hovedbygningen og omkranset slottsgården. 

I årene 1537–40 ble slottet på Christian IIIs ordre forsterket med en voldgrav og volder med fire store hjørnetårn av tegl. 

Fra 1554–59 fikk den senere kong Frederik II lov til holde hoff her, hvor han førte et muntert ungdomsliv. Det var trolig også her han forelsket seg i adelskvinnen Anne Hardenberg, hvis farbror Eiler var hoffmester for kronprinsen. Maria Stuarts tredje mann, James Hepburn, 4. Jarl av Bothwell, ble holdt fanget her 1567–73. Den siste danske kongen som bodde på slottet var Frederik III i år 1652.

Svensk tid
----------

Malmøhus slott i kveldsbelysning
Mens Skåne var dansk bodde lensmannen i Malmøhus Len, Oxie Herred, Ingelsted Herred og Jerrested Herreder her. Da Skåne ble svensk ble slottet benyttet som bolig for slottskommandanter og flere av de skånske guvernører. Det ble også brukt til å oppbevare politiske fanger, heriblandt Jørgen Krabbe og Carl Gustaf Armfeldt d.y. som døde her 1792.

I 1828 ble Malmøhus gjort om til fengsel. Deler av festningen ble ombygget med nye fengselsavsnitt. Etter en slottsbrann 4. september 1870 ble fengselets østre, søndre og vestre lenger gjenoppført. I 1909 ble fengselet nedlagt og i 1937 ble det gjort om til museum. De tre fengelslengene ble revet. I dag er slottet restaurert for å gi et inntryk av hvordan det så ut på 1500- og 1600-tallet.

Malmøhus i grand vue

Referanser
----------

1. ↑   Wiki Loves Monuments' database, tools.wmflabs.org, utgitt 6. mai 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Anne Hardenberg*, Dansk kvindebiografisk leksikon

Eksterne lenker
---------------

* Svensk side om Malmøhus Arkivert 10. november 2007 hos Wayback Machine.

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** ULAN **·** GeoNames
 |
*Ljusets Kalender* med den lyssatte dammen i forgrunnen. Foto: Knuckles 
Malmö stadsbibliotek Foto: Fred J 
**Malmö stadsbibliotek** er et kommunalt folkebibliotek i Malmö som åpnet 12. desember 1905. Biblioteket lå i Hotel Tunneln og hadde på dette tidspunkt 3 096 bind – bøker og tidsskrifter. I 1946 flyttet Stadsbiblioteket til en tidligere 
museumsbygning ved Regementsgatan. *Slottet*, som det har kommet til å bli kalt, ble opprinnelig reist for Malmö Museum og var tegnet av John Smedberg og Fredrik Sundbärg. Inspirasjonen kom fra danske og skånske renessanseslott.

Malmö stadsbibliotek består nå av tre bygninger; *Slottet*, *Ljusets Kalender* og *Cylindern*. *Ljusets Kalender* er tegnet av Henning Larsen Architects og ble innviet 31. mai 1997. *Slottet* ble restaurert og nyinnviet 24. september 1999. Disse to hovedbygningene forbindes med *Cylindern*. I *Cylindern* finnes det blant annet informasjonsdisk og kafé.

Henning Larsen Architects og *Ljusets Kalender* mottok Kasper Salin-prisen i 1997.

Biblioteket har cirka 550 000 forskjellige media, cirka 1 500 ulike tidsskrifter, cirka 10 000 DVD og 33 500 musikk-cd-er. I 2006 ble biblioteket Sveriges første som lånte ut videospill.

Referanser
----------

1. ↑  Tidigare Kasper Salin-pristagare Arkivert 12. januar 2014 hos Wayback Machine.
2. ↑  Malmö stadsbibliotek – program våren 2011
3. ↑  Sydsvenskan:Malmö först i landet med att låna ut tv-spel[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Stadsbiblioteket i Malmö

Portal: Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
**Malmøya** er med sine 1190 dekar Larviks største øy i saltvann.

Malmøya ligger dels vendt mot havet, dels inn mot Viksfjord. Det offentlige kjøpte Malmøya av Fritzøe Skoger i 2002, og Larvik kommune har forvaltningsansvaret. Navnet Malmøya er sammensatt av det gammelnorske malmr og ey. Malmr betyr malm eller erts, men også sandmo eller grusslette. Den eldste skriftformen er Malmøy fra 1398. I 1600 og på 1700-tallet skrives navnet helst Malmøe, og fra 1838 er den matrikulert som Malmø.
Den høyeste toppen der er Brunås.[]

Historie
--------

Øya opptegna av løytnant Brock i 1811. Kart: Kartverket (Grevskapsmålinger 9B9 12, Vestfold, 1811) 
Malmøya har sannsynligvis vært brukt av fiskere utover i middelalderen, med en viss dyrkning fra 1600-tallet på flatene i nord. Gården Malmøya hadde en skyld på 1 markebol omkring 1400, som må ha hatt basis i fisket her. I 1626 var skylden 1/2 tønne makrell, og Malmøya var da halvgård. I 1649 ble den overført til ødegård, og beholdt denne statusen i matrikkelen for 1667. Gården fikk da 1/2 skpd tunge i skyld, men i praksis fortsatte makrellskylden på 1/2 tønne å gjelde. I 1838 ble skylden satt til 4 dlr 4 ort 7 skilling, og 1886 til 8,49 skm, fordelt på to bruk.

Eiere
-----

Oslo bispestol eide Malmøya 1398, men før reformasjonen ble den lagt under Olavsklosteret i Tønsberg. Malmøya ble inndratt under kronen omkring 1536, og var krongods i over 100 år. Brunlas lensherre Nils Lange forvaltet bygselretten 1649–1652, deretter Tønsberg len noen år. I 1658 pantsatte kronen Malmøya til kjøpmann Kjell Eriksson i Larvik, og han overdro den til sin svoger, sogneprest i Andebu, Peder Christiansstad. Grev Gyldenløve overtok skjøtet på Malmøya i 1680. Gyldenløve la Malmøya under Residensen i Larvik. Etatsråd F.W. Treschow overtok Malmøya sammen med det øvrige grevskapsgodset i 1835.

Referanser
----------

1. ↑  *Krohn-Holm, 1970*, Tjølling bygdebok, bind II, side 75-76
2. ↑  *Krohn-Holm, 1970*, Tjølling bygdebok, bind II, side 76-77

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Malmköpings rådhus
**Malmköping** er et tettsted i Flen kommune i Södermanlands län i Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 977 innbyggere.

Malmköping ligger cirka 15 kilometer nord for Flen, er kommunens største turiststed, og sete for Sveriges Lokaltrafikmuseum med blant annet sporvogner fra Sveriges 13 sporvognsbyer. Museet drives på ideell basis av medlemmer i Svenska Spårvägssällskapet. I Malmköping ligger også museet Malmahed og et såkalt naturum.

Historie
--------

Storgatan
Utgravninger har vist at området var bebodd allerede for 5000 år siden. Malmköping er først og fremst preget av regimentet som hadde sitt øvingssted her. Stedet er opprinnelig vokst opp omkring forsvaret som hadde virksomhet der mellom årene 1774 og 1921. 

I 1771 blev Gustaf Adolf von Siegroth sjef for Södermanlands regiment, og samme år valgte han ut Malma hed til permanent ekserserplass. 

Malmköping, som opprinnelig het Malma by, ble da permanent øvingsplass for Södermanlands regiment. Det finnes mange minner fra militærperioden, blant annet eksersisfeltet Malma hed. I tilknytning til øvingsfeltet ligger Plevnahöjden, som i dag er friluftsområde med skiheis, utsiktsplass, hotell med mer.

Navnet plevna kommer fra den bulgarske byen Pleven. Der ble det i 1877 utkjempet harde slag under den russisk-tyrkiske krigen på Balkan. Da brukte man for første gang skyttergraver, et system som senere ble innført i Malmköping. Restene av disse øvingsskyttergravene finnes fremdeles på Plevnahöjden. I 1921 flyttet Södermanlands regiment permanent til Strängnäs.

Stedet i dag
------------

Luftfoto over østlige Malmköping (august 2006).
I dag er stedet kanskje best kjent for Malma Marken som arrangeres på Malma hed. Markedet er blitt arrangert årlig av Malmköpings IF i juli siden 1976 og pleier å trekke ca. 60 000 – 80 000 besøkere.

Jernbane
--------

Tidligere gikk jernbanen Stålboga-Skebokvarn gjennom stedet. Etter at den ble nedlagt, har stasjonen og en strekning av linjen blitt ombygd til museumssporvei.

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 10. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Malmköping.se
* Museispårvägen Arkivert 31. juli 2005 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Flen kommune i Södermanlands län i Sverige |
| --- |
|  | Bettna **·** Flen **·** Hälleforsnäs **·** Malmköping **·** Mellösa **·** Sparreholm |  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Peter Emil Kaland** (født 22. april 1942) er en norsk botaniker, som er professor ved Institutt for biologi ved Universitetet i Bergen. Han har særlig arbeidet med pollenanalyse, vegetasjonshistorie, kulturlandskap og lyngheilandskap.

Kaland er særlig kjent som prosjektleder for det tverrfaglige Lindåsprosjektet midt på 1970-tallet, og for arbeidet med Lyngheisenteret på Lygra ved Bergen.
Han ble i 2012 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin «innsats for kystlandskapets verdier.»

Referanser
----------

1. ↑  Inger Elisabeth Måren og John-Arvid Grytnes: «Kaland slått til ridder», *På høyden*, Nettavis for Universitetet i Bergen, 23. april 2012.
2. ↑  Professor «Kaland slås til ridder i dag», *Bergens Tidende*, 23. april 2012, del 2, s. 16–17.
3. ↑  «Tildeling av ordener og medaljer: Søk i arkivet», kongehuset.no.

Eksterne lenker
---------------

* Kystlyngheiene i Norge - kunnskapsstatus og beskrivelse av 23 referanseområder Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
**Stian Sigvart Vemmestad** (født 2. juni 1844 i Egersund, død 20. april 1926) var en norsk skolemann.

Vemmestad var sønn av en kirkesanger. Han ble student fra Gjertsens skole i 1863 og *cand. theol.* i 1869. Han var siden ansatt i skolen. Fra 1872 var han bestyrer av Svelvik høyere almueskole, og fra 1877 bestyrer av Porsgrunns borgerskole, som fra 1879 var middelskole.

Han oversatte Augustins *Confessiones* og to tekster av Aurelianus i serien *Vidnesbyrd af Kirkefædrene*. Han oversatte også Kahnis' *Der innere Gang des deutschen Protestantismus*.

Litteratur
----------

* *Kirke-leksikon for Norden*, bind 4. Aarhus: Jydsk forlags-forretning, 1929.
* Jens Braage Halvorsen: *Norsk Forfatter-Lexikon* VI.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Morgenbladet, type referanse dødsannonse, utgitt 24. april 1926[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** VIAF
 |
***Mare:Nøkkelen*** er en fantasy-roman for barn og unge som er skrevet av Ruben Eliassen. Denne andre boken er en del av en serie på tre bøker som alle kom ut i 2008. Boken har illustrasjoner som er laget av Olve Askim. Boken ble utgitt av Gyldendal Norsk Forlag i 2008.

Handling
--------

Mare blir hjemsøkt av drømmer. De skremmer han. I drømmene blir alt mer og mer virkelig. Skyggen jakter på han. Kan han bruke nøkkelen han fikk av alvene til å låse opp noen av de utallig dørene i drømmen? Men det er jo ingen ting å være redd for, det er jo bare drømmer... eller? 
I denne boken blir Mare stadig mer plaget av drømmene. I tillegg må han spille i sirkuset etter at Caravaggio oppdaget evnene han. Sirkuset er hele tiden på rømmen fra skattemonstrene og de drar til slutt til Trondheim. Mare drar også til alvene i Mørkeskogen. Det virker som de har svaret på mange av spørsmålene hans. Men de vil ikke svare.

Personer
--------

**Mare**: En liten gutt som blir reddet fra drukningsdøden. Han vet ingen ting om hvem eller hva han er.

**Sirkusdirektør Caravaggio**: En sleip og grisk svindler med en magisk arm som får han i trøbbel.

**Den skjeggete damen, Esmeralda**: En vaskeekte verdenssensasjon og det snilleste menneske på jord. Og skjegget hennes er helt ekte!

**De siamesiske tvillingene, Rem og Rom**: To rødhårete og fregnete gutter som mer eller mindre henger sammen, nesten hele tiden.

**Forvandlingskunstneren Vlad**: Vlad kan trylle seg om til de underligste ting og har en glupsk appetitt på saftig nattmat- nattmat som skriker.

**Den skrikende nattmaten**: Som heldigvis ikke er så menneskelig.

**Skattemonstrene Bjur og Holt**: De dummeste og mest blodtørstige brødrene som noensinne har eksistert.

**Spåkonen Lamia**: Fremtiden blir aldri den samme etter at denne gråhårete kvinnen har lest hånden din.

**Verdens sterkeste mann, Alf**: Ingen kan måle seg med Alfs muskelkraft, og hjertet er like stort som musklene.

**Barneengelen Angelo**: Den forbrente engelen som aldri klarte å fly helt opp til himmelen fordi vingene hans ble forbrent.

**En storbonde og hans mobb**: Som ikke akkurat har et godt øye for vampyrer.

**Alvene i mørkeskogen**: Og den som ikke kjenner makten i et alvenavn trenger ikke å frykte dem.

**Den forsofne forfatteren, Ruben**: En sikkelse som tydeligvis vet både det ene og det andre om Mare.

**Kirkens menn**: Hvitkledde menn som vil utrydde ondskapen i verden... og drømmene.

Kilder
------

Ruben Eliassen (2008). *Mare:Nøkkelen* **(norsk)**. 2 (1 utg.). Gyldendal Norsk Forlag.
*For den svenske byen, se Malmö*

**Malmo** er en av de eldste gårdene på Malm i Verran kommune i Trøndelag. I bosettningstiden kan bebyggelsen ha ligget på et høyere sted, der gårdene ligger i dag.
Malmo lå under Reins kloster i årene omkring 1250, men gikk senere over til bispestolen.

Gården ligger i sentrum av bygda, innmarka ligger langs sjøen mellom Ressem og Bratreitelva og ovenfor ligger skogen og fjellet, et stort vald, og lengst ute ligger Seterlia med en gammel seter brukt av gården gjennom århundrer. Malmo består av to gårder; Øvre- og Nedre Malmo. 

Navnet Malmo har vært skrevet på forskjellige måter. Malmæ i 1430, Malme i 1516, Mollom i 1590, Malmen i 1692
og Malmo i 1668. Det er fra denne gården, at tettstedet Malm har navnet.

Eiere
-----

* 1250 Reinskloster
* 1516 Erkebiskop Erik Valkendorf
* 1550 Nils Lyche
* 1650 Monstjør Jeldstrup

Loddeiere
---------

* 1718 Bård Malmo
* 1727 Løitnant Jørgen von Coldevin
* 1735 Madame Johan Helsing
* 1736 Fru Anna Grabo
* 1736 Madam Johan Helsing etter skjøte fra kaptein Grabo, stiftscomisserie major Aurich, kaptein Bull og kaptein Tønder
* 1756 Fru Anna Grabo
* 1769 Fogd Peder Randulf Vith
* 1770 Erich Wensel
* 1829 Sivert Mortensen
***Mare:Circus*** er en fantasyroman for barn og unge av Ruben Eliassen. Denne første boken er en del av en serie på tre bøker som alle kom ut i 2008. Boken har illustrasjoner som er laget av Olve Askim. Boken ble utgitt av Gyldendal Norsk Forlag i 2008.

Handling
--------

Boken handler om en mystisk gutt. Han blir reddet fra drukningsdøden av en kvinne fra et cricus. Kvinnen heter Esmeralda og er den skjeggete damen, gutten har ingen anelse om hvem han er eller hvor han kommer fra. Det eneste han har igjen av minner kommer til han som grufulle mareritt. Gutten, som etter hvert får navnet Mare,fordi av hans grusome mareritt. Han blir med sirkuset og han opplever mye rart. Han får nye venner og får hilse på de utrolige personene i Circus Caravaggio. Men hva er det marerittene prøver å fortelle han, vet han ikke, enda. 

Sirkusdirektøren Caravaggio er en lur og lumks man. Han skylder masse penger, så Lignings-Vesenet sender ut sine skattemonstere for å ta den magiske armen til Caravaggio.

Personer
--------

**Mare**: En liten gutt som blir reddet fra drukningsdøden. Han vet ingen ting om hvem eller hva han er.

**Sirkusdirektør Caravaggio'**: En sleip og grisk svindler med en magisk arm som får han i trøbbel.

**Den skjeggete damen, Esmeralda**: En vaskeekte verdenssensasjon og det snilleste menneske på jord. Og skjegget hennes er helt ekte!

**De siamesiske tvillingene, Rem og Rom**: To rødhårete og fregnete gutter som mer eller mindre henger sammen, nesten hele tiden.

**Forvandlingskunstneren Vlad**: Vlad kan trylle seg om til de underligste ting og har en glupsk appetitt på saftig nattmat- nattmat som skriker.

**Den skrikende nattmaten**: Som heldigvis ikke er så menneskelig når det kommer til stykket.

**Skattemonstrene Bjur og Holt**: De dummeste og mest blodtørstige brødrene som noensinne har eksistert. 

**Verdens sterkeste mann, Alf**: Ingen kan måle seg med Alfs muskelkraft, og hjertet er like stort som musklene.

**Barneengelen Angelo**: Den forbrente engelen som aldri klarte å fly helt opp til himmelen fordi vingene hans ble forbrent.

Kilder
------

Ruben Eliassen (2008). *Mare:Circus* **(norsk)**. 1 (1 utg.). Gyldendal Norsk Forlag.
I sterk vind eller ved behov for mindre seilareal kan seilene reves. Den første metoden var tynne tau festet på begge sider av storseilet noe ovenfor bommen. Storseilet ble firt så langt at revelissene kunne knyttes rundt bommen. En nyere metode er å montere maljer i storseilet som det var mulig å tre et tynt tau igjennom slik at tauet gikk rundt bommen og trakk del av storseilet ned på bommen. En nyere måte å reve storseilet på, er å bruke en rullebom som med en sveiv roterer bommen så storseilet delvis trekkes ned og rundt bommen. Enda nyere er rullerev integrert i masten. Da rulles storseilet opp på en profil inne i masten. Fordelen er at seilet ikke lenger er eksponert for sollys når det er rullet inn. Ulempen er at masten blir tykkere og fanger mer vind. Rullemast blir derfor ikke brukt på konkurransebåter.

Det er blitt vanlig med rullefokk. Da er fokkestaget, som er en vaier fra masten ned til baugen der fokka festes, skiftet ut med en metallprofil som kan rotere. Ved å rotere profilen kan en valgfri del av fokka rulles inn.
**Ján Zima** statsautorisert translatør og statsautorisert tolk fra slovakisk språk. Han er ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden

**Utmerkelser:**

2018 utnevnt av H.M. Kong Harald til **Ridder første klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden** for sitt virke for å styrke norsk-slovakiske relasjoner. 

2018 **Rektors medalje for Comenius universitetet i Bratislava**

2009 **Gullmedalje fra dekanen for Jessenius medisinske fakultet**, Comenius universitetet i Bratislava

  

**Oversatt skjønn- og faglitteratur / skuespill**

2010 **S. Lindberg "Lavv"** til slovakisk, premiere DAB Nitra, Slovakia

2002 **J. Fosse „Draum om hausten"** til slovakisk, premiere Astorka Bratislava, Slovakia

2001 **A. Strindberg „ Et drömspel"** til slovakisk, premiere DAB Nitra, Slovakia

1999  **E. Newth: "Jakten på sannheten"** til slovakisk

1997  **J. Gaarder «Hallo, er det noen der?»** til slovakisk

1997 **M. M. Andersen - «Ibsen håndboken"** til slovakisk og tsjekkisk  

1996  **J. Gaarder «Kabalmysteriet»** til slovakisk

1994  **J. Gaarder «Sofies verden»** til slovakisk

  

**Forfatterskap:**

2020 **Norsk -slovakisk ordbok**

2001 Medforfatter av boken **"Slovakia"** guidebok om Slovakia på norsk, med innføring i landets historie og kultur

  

**Verv og profesjonell erfaring:**

2006 Åpner historisk første undervisning i slovakisk språk og kultur i Norge for norske medisinstudenter ved Bjørknes høyskole. Sensor for statsautorisasjonsprøven for norsk/dansk og slovakisk / tsjekkisk språk ved NHH Bergen, HH København, Comeniusuniversitetet i Bratislava.

2003 president i **Norsk slovakisk forum** – **Spoločnosť priateľov Slovenska v Nórsku** - Slovakenes interesseorganisasjon i Norge. Foreningen er en aktiv brobygger mellom Norge og Slovakia med en rekke arrangement for barn og ungdom, integrering og kulturutveksling.  

1992 Starter **norskundervisning på universitetsnivå ved Comenius  universitetet i Bratislava**: For første gang i Slovakias historie blir norsk språk og kultur undervist på universitetsnivå. 

  

**Tolking:**  DDMM Kong Harald og Dronning Sonja – statsbesøk til Slovakia. Tolking for norske slovakiske delegasjoner på statsministernivå, stortings- og parlaments-presidenter, statsråder etc.

Referanser
----------

1. ↑   Proff, oppført som Jan Zima, besøkt 1. september 2021[Hentet fra Wikidata]
**Revisortilsynet** er en dansk tilsynsvirksomhet etablert i 2003 i henhold til kapittel 9 i *Lov nr. 302 af 30. april 2003 om statsautoriserede og registrerede revisorer*.

Det er Revisortilsynets oppgave å foreta kvalitetskontroll av statsautoriserte og registrerte revisorer og revisjonsvirksomheter, samt å utarbeide retningslinjer for gjennomførelse av denne kvalitetskontroll og dertil knyttet innrapportering.

Revisionstilsynet ble etablert i forbindelse med den generelle internasjonale skjerpelse av tilsynskravene til revisjonsvirksomheter i kjølvannet av den amerikanske Enron-skandalen, hvor energigiganten Enron Corporations revisorer viste seg å ha medvirket til systematisk regnskapsmessig svindel.

Revisortilsynet består av ni medlemmer som utpekes av Erhvervsstyrelsen. Erhvervsstyrelsens administrasjon fungerer som sekretariat og administrasjon for Revisortilsynet.

Revisortilsynet utarbeider en årlig redegjørelse over den utførte kvalitetskontroll, og det utsteder likeledes retningslinjer til gjennomførelse av kvalitetskontrollen.

Revisortilsynet er utelukkende en tilsynsvirksomhet og kvalitetskontroll, hvorimot klager over revisorer og deres arbeide skal innberettes til Revisornævnet.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Vårstigåa**  er en sideelv fra øst til Driva i Oppdal kommune i Trøndelag fylke.

Beskrivelse
-----------

### Geografi

Elven er 21,7 km lang, drenerer et nedbørsfelt på 23,4 km² med fjerneste kilde i Finnsjøen (1 260 moh.) i et fjellområde med mange mindre tjern rett øst for Finnshøa. Vårstigåe flyter først drøyt 6 km sørover gjennom et slakt dalføre, vender deretter mot øst i samme rolige tempo (ca 3 % helling fra (1 260 moh. til 960 moh.) til den når randen av Drivdalen og går i en stri elvestrøm med et fall på 250 m i løpet av en elvelengde på 680 m.

### Landskap

Vårstigåa ligger i nedbørsfeltet *Øvre Driva* (424 km²) som omfatter fjellområdene sør for Åmotsdalen, selve Drivdalen fra nordgrensa for Drivdalen landskapsvernområde og sørover til grensen for dette feltet. Landskapet er mer variert enn den vestlige delen av nedbørsfeltet som domineres av runde tertiære former. Fjellformasjonen Storhøa – Risberget – Allmannsranden, som markerer vannskillet mellom Drivdalen i vest og Vinstradalen/Drottningdalen i øst, samt landskapet der Vårstigåa flyter gjennom en bred fjelldal med myrområder og mange mindre tjern, står i kontrast med disse nedskårne, forrevne dalførene.

Vårstigen
---------

Vårstigen er et luftig veistykke på den gamle hovedveien fra Dovrefjell til Rise i Drivdalen. Ferdselen over Dovrefjell gikk her I vikingtiden etter pilegrimsleden, en gang-/ridevei inne på fjellet øst for Drivdalen. På grunn av forholdene i dalbunnen kunne ikke ferdselsåren gå der, men fra Hjerkinn via Heimtjønna 3 km øst for Knutshø gjennom dalen med Vårstigåa, som har fått navn etter ferdselsåren, og over Risberget ned til Rise. Veien er nevnt så tidlig som i 1182. I Ferdaminni har Aa. O. Vinje beskrevet Vårstigen som «Den galnaste og styggaste Aalmanveg eg enno hever farit paa».

Vern
----

Vassdraget er vernet i sammenheng med verneplan 108/2 Driva (øvre deler).

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat
2. ↑   UiT, Det Kgl. Videnselskabers Selskab, Muséet: Simen Bretten, Flora og vegetasjon i Drivas nedbørsfelt s. 20 (lest 18. sept. 2014)
3. ↑  SNL. «Vårstigen».
4. ↑  Per Vinje. «Vårstigen» (PDF). Arkivert (PDF) fra originalen 7. desember 2014.  lest 23. sept. 2014
5. ↑  NVE. «109/2 Driva (øvre deler)». Arkivert fra originalen 12. september 2014.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. september 2014. Besøkt 23. september 2014.
Hematite depositter i Meridiani Planum kartlagt fra verdensrommet, med *Opportunity* sin landingsormådet innringet med en ellipse
Stein undersøkt av borret til opportunity nær Beagle-krateret
**Meridiani Planum** er en slette lokalisert 2 grader sør for Mars sin ekvator. I den vestlige delen av Sinus Meridiani. Slettene er vert for en sjelden forekomst av hematitt. På Jorden dannes hematitt ofte laget i varme kilder eller i stående vann. Mange vitenskapsfolk tror derfor at hematitten på Meridiani Planum kan være indikasjoner på gamle varme kilder eller at det tidlige miljøet på Mars inneholdt flytende vann. Hematitten er del av en lagvis sedimentær stein-formasjon ca. 200 til 800 meter tykk. Andre ting på Meridiani Planum inkluderer vulkansk basalt og nedslagskratere.

*Opportunity*
-------------

I 2004 landet Mars-roveren *Opportunity* på Meridiani Planum. Området hadde også vært målet for Mars Surveyor 2001 Lander som ble kansellert etter uhellene med Mars Climate Orbiter og Mars Polar Lander.

Resultatene fra *Opportunity* indikerte at landingsstedet var gjennomfuktig i lange perioder med flytende vann, mulig med høyt salt- og syrenivå. Forhold som indikerte dette inkluderte bl.a forekomsten av svært mange små sfæriske kuler, samt forekomst av store mengder magnesium-sulfat og andre sulfat-rike mineraler.

I januar 2005 oppdaget *Opportunity* et lite metallisk objekt som fikk navnet Heat Shield Rock. Spektrometer-analyser viste at dette var en jern-nikkel meteoritt.

Kratere på Meridiani Planum
---------------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Airy, ca. 375 km sørvest for Opportunity
	+ Airy-0, ligger inne i Airy
* Argo, besøkt av *Opportunity*
* Beagle, besøkt av *Opportunity*
* Beer
* Eagle – Landingsstedet til *Opportunity* og ca. 30 meter i diameter
* Emma Dean
 |   | * Endurance, besøkt av *Opportunity*
* Erebus, besøkt av *Opportunity*
* Mädler
* Victoria, besøkt av *Opportunity* og ca. 750 meter i diameter
* Vostok krater, besøkt av *Opportunity*
 |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Official Mars Rovers website
* Google Mars zoomable map - centered on Meridiani Planum
* The sedimentary rocks of Sinus Meridiani: Five key observations from data acquired by the Mars Global Surveyor and Mars Odyssey orbiters

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
***Revizor*** (originaltittel: *Ревизор*) er en russisk film fra 1996, regissert av Sergej Gazarov.

Handling
--------

Begivenhetene finner sted i en av de små russiske provinsbyene på midten av 1800-tallet. Ivan Khlestakov, en ung mann fra St. Petersburg, er på vei gjennom området og overnatter ved det lokale vertshuset. Men han hadde tapt alle pengene sine på gambling, og har ingenting å betale for overnatting og måltider, eller for veien videre. Ryktene om denne uforskammede unge mannen fra storbyen når etter hvert guvernøren i byen. Men guvernøren har allerede mottatt nyhetene om at en tjenestemann skal komme fra St. Petersburg. Det blir påstått at denne agenten skal ankomme området inkognito, for å gjennomføre en grundig inspeksjon av blant annet lokale myndigheter.

For å være helt sikker på om Khlestakov faktisk er akkurat den inspektøren de venter på, inviterer guvernøren den unge mannen til huset sitt. Han gir en luksuriøs mottakelse til ære for den unge mannen, sammen med andre personer fra lokale myndigheter. I løpet av de neste par dagene får Khlestakov muligheten til å spise og drikke alt han ønsker i selskap med medlemmer av den lokale eliten, tar imot bestikkelser og gaver, og dessuten flørte med både guvernørens kone og attraktive datter.

Skuespillere
------------

* Nikita Mikhalkov som Anton Antonovitsj Skvoznik-Dmukhanovskij
* Marina Nejolova som Anna Andrejevna
* Anna Mikhalkova som Marija Antonovna
* Zinovij Gerdt som Luka Lukitsj Khlopov
* Oleg Jankovskij som Ammos Fedorovitsj Ljapkin-Tjapkin

Referanser
----------

1. ↑  Что было на неделе
2. ↑  Ревизор (1996)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Revizor* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Revizor* på AllMovie Rediger på Wikidata
«Revolusjonsfanen fra Rjukan» er en arbeiderfane som ble brukt av arbeiderforeningen på Rjukan fra 1919 og fremover. Den er en del av Norges dokumentarv, den nasjonale utgaven av UNESCOs Verdensminne-program Foto: Per Berntsen/Norsk Industriarbeidermuseum 
**Revolusjonsfanen fra Rjukan** er en arbeiderfane som ble brukt av den lokale arbeiderforeningen på Rjukan ved flere markeringer fra 1919 og fremover. Den representerer arbeiderbevegelsens mest revolusjonære fase i tiden etter første verdenskrig.

Materialet i fanen er et enkelt lag lerret, og det er motiv kun på forsiden. Motivet er malt av Oscar Løvaas, en lokal arbeiderkunstner. Selve motivet, med teksten «Se Revolutionen LYSER OVER VERDEN» og en idealisert gjengivelse av sterke, sunne arbeidere av begge kjønn, med gevær, fakkel og en rød, vaiende fane med slagordet «Frihet Likhet Broderskap», gjør budskapet tydelig og revolusjonært. Plakaten har gjennom årene vært gjengitt i flere historieverk, blant annet i *Aschehougs Norgeshistorie* og *Norsk innvandringshistorie*, og på forsiden av *Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek*.

Det er ikke dokumentert med sikkerhet hvem som bestilte fanen, men en antagelse er at Albert Reginald Sund, mangeårig arbeiderleder, og medlem av lokalavdelingen av Jern og Metall, kan ha vært bestiller, og at den til og med kan ha vært denne fagforeningens fane.

Revolusjonsfanen ble sannsynligvis malt i 1918,, men trolig brukt første gang 1. mai 1919.

Fanen er del av Norsk Industriarbeidermuseums samlinger, og har siden 2012 inngått i det nasjonale kulturarvregisteret Norges dokumentarv, et register over de viktigste dokumentene i norsk historie. Registeret er en nasjonal utgave av UNESCOs Verdensminne-program, som skal bidra til å verne og tilgjengeliggjøre verdens dokumentarv, og fremstå som menneskehetens kollektive hukommelse.


|  |
| --- |
|  |
| **Norgesdokumentarv** |

Referanser
----------

1. 1 2  Guri Kulås (30. april 2016). «Telemarksgalleriet slår eit slag for ein truga del av den norske kulturarven: arbeidarfanene: Hevar fanene på nytt». *Klassekampen*, s. 20-21
2. ↑  Norsk Industriarbeidermuseums informasjon om fanen Arkivert 19. juni 2016 hos Wayback Machine.
3. ↑  Nominasjonen av fanen …
4. ↑  Djuve, K.H. (2011), s. 24
5. ↑  Arkivportalen.no: Rjukan Arbeiderpartis arkiv, den andre forhandlingsprotokollen (NIA/A-1065) med informasjon om første gangs bruk av fanen

Kilder
------

* Nominasjon av fanen til Norges dokumentarv
* Djuve, Kjetil H. (2011) «Revolusjonsfanen fra Rjukan». I: *Kulturhistorie frå Norsk Industriarbeidermuseum og Tinn museum*, hefte nr. 3, s. 23–27

Eksterne lenker
---------------

* Telemarksgalleriets informasjon om utstillingen «Hold fanen høyt!»[*død lenke*]
* Kulturrådets informasjon om at fanen inkluderes i Norges dokumentarv