recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Taishan i Guangdong
Gågate i Taicheng
**Taishan** (kinesisk: 台山; pinyin: *Táishān*, taishanesisk: *Hoisan* [hɔ̀isān]; kantonesisk: *Toi⁴saan¹* [tʰɔ̭ːisáːn]) er et byfylke i byprefekturet Jiangmen i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. 

Dets gamle navn lød **Xinning**, men fordi den kunne forveksles med andre byer, som Xinning i provinsen Hunan, fikk den det nåværende navn i 1914. Men dermed er det for ikkekinesere oppstått en lydlig forvekslingsmulighet med det hellige fjell Tai Shan (泰山, *tàishān*) i provinsen Shandong.

Svært mange av utenlandskineserne særlig i Nord-Amerika har sine røtter i Taishan. 

Befolkningen i Taishan var på 1 006 990 innbyggere i 1999.

Siden 2003 bygges verdens største kullkraftverk ut i denne byen – Guohua Taishan kullkraftverk med en planlagt kapasitet på 9.000 MW, hittil (2011) med installert 5.000 MW effekt.

Kulturminner
------------

Området er kjent for sine særegne tårn, kalt diaolou. De er oppført på UNESCOs liste over verdensarven.

Administrative enheter
----------------------

Fylket består av ett subdistrikt og 16 storkommuner:

* Subdistriktet Taicheng (台城街道);
* Storkommunen Dajiang (大江镇);
* Storkommunen Shuibu (水步镇);
* Storkommunen Sijiu (四九镇);
* Storkommunen Duhu (都斛镇);
* Storkommunen Chixi (赤溪镇);
* Storkommunen Chonglou (冲蒌镇);
* Storkommunen Doushan (斗山镇);
* Storkommunen Guanghai (广海镇);
* Storkommunen Chuandao (川岛镇);
* Storkommunen Duanfen (端芬镇);
* Storkommunen Haiyan (海宴镇);
* Storkommunen Wencun (汶村镇);
* Storkommunen Sanhe (三合镇);
* Storkommunen Beidou (北陡镇);
* Storkommunen Shenjing (深井镇);
* Storkommunen Baisha (白沙镇).

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens side
* Infoside
* China Taishan Web
* Taishan (genealogi)
* Fotos fra Taishan i *Panoramio*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***Julekongen – Full rustning*** er en norsk familie-, eventyr- og fantasyfilm fra 2015. Filmen er regissert av Thale Persen, skrevet av Lars Gudmestad og Harald Rosenløw-Eeg, og har Vetle Qvenild Werring, Emma Rebecca Storvik, Stella Stenman, Bjarte Tjøstheim, Tone Mostraum, Kyrre Hellum og Herborg Kråkevik i hovedrollene.

Den er en oppfølger til TV-serien *Julekongen*, som gikk på NRK i 2012.

Den ble sett av 271 000 på kino.

Handling
--------

Det har gått tre år siden Eiril ble tvunget til å stenge portalen mellom vår verden og Ridderdalen for å holde kongeriket fritt for ondskap, og dermed skilte hun også seg selv og bestevennen Kevin, som hun gjenopprettet julen i Ridderdalen sammen med. Nå er det jul igjen, og en ulykkelig Kevin jobber fremdeles hardt for å finne en ny portal til Ridderdalen, mens Eiril - som i mellomtiden har blitt dronning i kongeriket der Kevin fremdeles er hyllet av folket og kjent som *Julekongen* - fortsatt er like utrøstelig, og Kevins lillesøster Mira jobber med å legge prinsessedrømmen bak seg. Foreldrene sliter økonomisk og krangler med hverandre, og det er ikke gode tider for familien Gran, som kanskje må avlyse enda en julefeiring.

Men så snubler den onde trollmannen Snerk over en svært kraftfull magisk rustning, og nå trenger han bare den magiske snøhansken for å gjøre den komplett. Dermed blir Eiril tvunget til å flykte - og hun åpner tilfeldigvis portalen igjen, og ender opp i koma på sykehus på Kevins hjemsted Sølvskogen. Snerk tar over tronen, og ondskapen hersker dermed nok en gang. Dette sender etterhvert Kevin og Mira på en farefull reise inn i Ridderdalen for å redde kongeriket fra Snerks onde hender ved å ta rustningen fra ham og gjenopprette både julen, Eirils trone og familietrivselen.

Rolleliste
----------

* Vetle Qvenild Werring som Kevin
* Emma Rebecca Storvik som dronning Eiril
* Stella Stenman som Mira
* Bjarte Tjøstheim som Anton og Roy
* Tone Mostraum som Sara
* Kyrre Hellum som Snerk
* Herborg Kråkevik som Iris
* Kalle Hennie som Lat
* André Eriksen som Lut
* Nils Jørgen Kaalstad som gårdseier
* Elyas Mohammed Salim som Fnugg
* Maria Brandshaug som Mugg
* Simon Lay som Nick
* Oliver Eidem Nyeng som Aks
* Emelie Alsaker som Isabel
* Silje Marie Korsnes som Miranda
* John Eckhoff som budbringer

Referanser
----------

1. ↑  Filmweb Filmtoppen 2015

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Julekongen – Full rustning* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

Portal: Film
**«Julen har brakt velsignet bud»** er en julesalme med tekst av B.S. Ingemann fra 1839 og med melodi av C.E.F. Weyse.

Julesalmen ble skrevet til prestefamilien Fenger i Lynge prestegard syd for Sorø, hvor Ingemann selv bodde. Ingemann beskriver i salmen, hvordan barna i prestegarden opplevde julen og juleevangeliet.. 
Poul Dam har kalt *Julen har brakt velsignet bud* en «juletresalme» og sett den som parallell til Grundtvigs *Juler-Aften*! *Du er skjøn* fra 1838.
Hos Ingemann heter det "Grenen fra livets træ står skønt / med lys som fugle på kviste", mens Grundtvig skriver "Livets træ med lys i topp / vokste i Guds have opp".

Salmen ble opprinnelig kalt «Barnenes Julesang», men ble sannsynligvis ikke regnet for en salme opprinnelig.

Salmen kom med i *Psalmebog til Kirke og Huus-Andakt* (*Roskilde Konvents Salmebok*) i 1855. I *Den Danske Salmebok 2003* har den nr. 119.

Historie
--------

I slutten av 1839 fikk Ingemann en henvendelse fra sin gode venn og sogneprest Ferdinand Fenger i Lynge ved Sorø. Her ble Ingemann oppfordret til å skrive et juledikt til familiens barn, etter at han to ganger før hadde skrevet dikt til Fenger-familien. Utgangspunktet for julediktet var derfor ikke tenkt til kirkebruk, men det sies at Ingemann hadde familiens barn og sognegården for øye. Salmen ble senere allikevel opptatt i en salmebok mens han levde, og så brukt til gudstjenester. Ingemann ble siden møtt med en del kritikk.

Salmen ble trykt i *Trestemmige Sang til Brug ved Skoleundervisningen* i 1841 og hadde, som mange andre av hans sanger og salmer, en stor plass i datidens skolesangrepertoar .

Melodi
------

Melodien til *Julen har brakt velsignet bud* er skrevet av C.E.F. Weyse i 1841. Opprinnelig er salmen skrevet i 6 vers, men Weyse binder med sin melodi disse sammen to og to. Julesalmen består derfor av tre strofer.

I *Koralboken* fra 2003 er melodien notert i Ess-dur. Salmen spenner en none fra bb1 til c2 og taktarten er 6/8. Salmens meloditoner holder seg innenfor den diatoniske skala.

Tradisjonell dansk julesalme fra *DDS*

Referanser
----------

1. ↑  Marstal, I. (2000) "Julesangbogen" Wilhelm Hansen AS, Copenhagen
2. ↑  Poul Dam (1993). «Juletræet og grundtvigianerne». *Folk og kultur*. 22 (1).
3. ↑  Dahn, Helge. 1968. Salmehåndbog: En gennemgang af Den danske Salmebog. København: Nyt Nordisk Forlag Arnold Busck.
4. ↑  Psalmebog til Kirke= og huus=Andagt. Kjøbenhavn. Paa det Kongl. Vaisenhuses Forlag. Eksemplar trykt i 1869.
5. ↑
6. ↑  A. Malling, Dansk salmehistorie, bind 3, s. 103, J. H. Schultz Forlag, København 1963
7. ↑
8. ↑  Marstal 2000
***The Interloper*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Oscar Apfel.

Handling
--------

En jernbane-eiers sønn, Paul Whitney, besøker plantasjen til Jane Cameron i Virginia - i håp om å overtale henne til å gi jernbanen til faren hans en forkjøpsrett gjennom området hennes. De to forelsker seg snart og gifter seg. Men etter at Jane flytter inn i Pauls hjem, oppdager hun at Paul og familien hans fremdeles forguder hans avdøde første kone.

Samtidig som Paul er bortreist på fisketur oppdager Jane fra vennen Edmond Knapp, som også er forelsket i henne, at han og Pauls første kone hadde hatt en affære. Jane avviser kraftig Edmonds romantiske fremskritt ovenfor henne, og hun bestemmer seg for å ikke avsløre Paul sin avdøde kones utroskap til noen. Når Paul kommer hjem, forteller Jane at hun er den aller viktigste kvinnen i livet hans.

Skuespillere
------------

* Kitty Gordon som Jane Cameron
* Irving Cummings som Paul Whitney
* Warren Cook som Whitney Pere
* Isabel Berwin som Mrs. Whitney
* June Blackman som Tante Patricia
* Frank Mayo som Edmond Knapp
* George MacQuarrie som Courtney Carvel
* Anthony Byrd som Eph
* I. Quong som Kamoto
* Tom Cameron som Whitney-familiens hovmester

Referanser
----------

1. ↑  THE INTERLOPER

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Interloper* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Interloper* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Interloper* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Mudkip** (ミズゴロウ, Mizugorō) er en pokémon fra Game Boy Advance-spillene *Pokémon Ruby* ,  *Sapphire*  og  *Emerald*. Navnet Mudkip er et teleskopord sammensatt av de engelske ordene mud (søle) og kip, som henviser til skip, som er forbundet med fisken mudskipper (slamkrypere). Mudkip er en av starterne man kan velge i tredje generasjon i serien. De er små, blå Pokémon med en stor finne på hodet som de kan bruke til å registrere bevegelse i luft og vann. Den fungerer som en radar. Når de er i vann bruker de sine gule, piggete gjeller de har på kinnene sine, til i puste, mens de bruker den store halefinnen til fremdrift. De er ekstremt sterke, til tross for sin lille kropp, de er i stand til å løfte store steinblokker, og å knuse dem. Når de skal sove, begraver de seg selv i jorda i vannkanten. I animeen får Brock en Mudkip på Dewford Island, som senere utvikler seg til Marshtomp.

Mudkip er kjent for internettmemen "So I herd u liek mudkipz"

Eksterne lenker
---------------

* Mudkip på Pokémon Wiki

Portal: Videospill
**Mudo-institutet** er en kjede bestående av atten private taekwondo-treningssentre. Kjeden ble etablert i 1998 av Henrik Hunstad, Per Christian Pedersen samt Stig Lyshaug. «Mudo», som egentlig er en slags fellesbetegnelse på alle koreanske stilarter/kampkunster (tilsvarende det japanske «budo»), ble valgt som navn på kjeden etter en vurdering om at ord som «taekwondo» var vanskelige å selge.

Mudo-instituttet innførte i 2006-2008 sitt eget graderingssystem og sitt eget pensum, som de kaller «Mudo-metoden». De opererer nå med ni grader før sort belte (til forskjell fra de vanlige ti). Man begynner med hvitt belte 10. cup, men hopper over 9. cup slik at alle graderer seg rett til gult belte 8. cup. Videre får man striper og belter annenhver gang: Grønn stripe på gult belte (7. cup), grønt belte (6. cup), blå stripe på grønt belte (5. cup), osv.. Fargene er hvit – gul – grønn – blå – rød (- svart).

Pensum i «Mudo-metoden» er ikke ren taekwondo i tradisjonell forstand, men henter mye inspirasjon fra kickboksing og enkle moderne selvforsvarskurs. For eksempel skal sortbeltene sparre med boksehansker når de skal gradere seg videre, og helt fra de første evalueringene blir fargebeltene bedt om å «dukke rulle» (som en bokser) og parere innkommende slag.

Eksterne lenker
---------------

* www.mudo.no
* www.tkd.as
«Myint Swe» har flere betydninger.

**Myint Swe** (burmesisk: မြင့်ဆွေ, født 24. juni 1951) er en burmesisk politiker, som siden 1. februar 2021 har vært fungerende president i Myanmar. Han ble innsatt under militærkuppet i Myanmar 2021, der Myanmars militære styrker, Tatmadaw, arresterte regjeringsleder Aung San Suu Kyi, president Win Myint og flere andre ledere av regjeringspartiet.

Han representerer Det forente solidaritets- og utviklingspartiet, og er *mon*. Han har bakgrunn fra militæret, der han var generalløytnant. Swe ble landets visepresident i 2016, og var president i 9 dager i mars 2018, da president Htin Kyaw gikk av.

Den 1. februar overtok Tatmadaw makten i Myanmar etter et militærkupp, der innsatte Myint Swe som president.

Referanser
----------

1. 1 2  Myanmars hær har grepet makten i kupp – Suu Kyi pågrepet. *Nettavisen*. Besøkt 3. februar 2021.
2. ↑  BBC.com - *Myanmar coup: Aung San Suu Kyi detained as military seizes control*, besøkt 1. februar 2021.
3. ↑  BBC.com - *Myanmar's coup: Why now - and what's next?*, besøkt 1. februar 2021.
**Cap-Haïtien** (*Okap* eller *Kap Ayisyen* på haitisk kreol) er en by på Haitis nordkyst. Den er hovedstaden i departementet Nord. I kolonitiden het den **Cap-Français**. Cap-Haïtien hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 163 222, med 261 864 i kommunen med samme navn.

De sentrale delene av byen ligger mellom Cap-Haïtien-viken i øst og nærliggende fjellsider i vest. Fjellsidene er i stor grad bebygd av shantytowns. Gatene er generelt sett smala og arrangert i rutenett. 

Den lille flyplassen rett sørvest for byen betjenes av en rekke små innenriksselskaper. En internasjonal linje flyr til Fort Lauderdale i Florida.

Den store avstanden til hovedstaden Port-au-Prince i kombinasjon med det dårlige veinettet har ført til at Cap-Haïtien stadig har vært arnested for opprør. I februar 2004 ble byen overtatt av kuppmakere som var imot regjeringen under president Jean-Bertrand Aristide, og opprøret førte etter en tid til at Aristide mistet makten.

Galleri
-------

* Sans-Souci-palassetSans-Souci-palasset
* RådhusetRådhuset
* Cruiseskip i byenCruiseskip i byen

Referanser
----------

1. ↑  *Population totale, population de 18 ans et plus estimées en 2012* Arkivert 19. september 2013 hos Wayback Machine. Institut Haïtien de Statistique et d'Informatique, 2012, s. 24.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Gwoyeu Romatzyh** (kinesisk: 国语罗马字, pinyin: *Guóyǔ Luómǎzì*; romanisering av landsmålet) er et romaniseringssystem for mandarin som ble skapt i 1926 av en gruppe kinesiske lingvister under ledelse av Yuen Ren Chao. Selv om systemet ble anerkjent offentlig i 1928 av den kinesiske regjering, fikk det ikke noen særlig gjennomslagskraft, selv om det ble utgitt noen ordbøker med dette systemet.

Det mest særegne med dette systemet er at de fire toneleier ikke gjengis med verken diakritiske tegn eller siffer, men med bokstaver. 

Stavelsen «fen» blir således gjengitt slik:

* 1. tone: fen
* 2. tone: fern
* 3. tone: feen
* 4. tone: fenn

Litteratur
----------

* Yuen Ren Chao: *A Grammar of Spoken Chinese*. UCP, Berkeley, Calif. 1968, ISBN 0-520-00219-9.

Eksterne lenker
---------------

* Sammenligningstabeller for de viktigste kinesiske romaniseringssystemer
* Informasjon om Gwoyeu Romatzyh Arkivert 21. januar 2013 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Myken fyr
**Myken** er ei øygruppe og et fiskevær i Rødøy kommune i Nordland. Øygruppa ligger ytterst på kysten, ca. 32 km fra nærmeste fastland, og har 9 faste innbyggere (2016). Sommeren er høysesong for besøk av et stort antall feriegjester. Det drives helårs kolonialbutikk på Myken, og av lokale aktiviteter kan nevnes whiskydestilleri, snekkerfirma, to kafeer, flere overnattingsmuligheter, kursvirksomhet og værobservasjonsstasjon.

Myken består av ca. 40 små øyer, holmer og skjær. De største øyene er Sjurøya, Sandøya, Jutøya, Finnøya og Grytøya. Fiskeværet ligger på Sjurøya, mens Myken fyr (opprettet i 1917) ligger på Jutøya. Fyret leies ut til overnattingsgjester.

Myken har hurtigbåtforbindelse til Tonnes i Lurøy og Vågaholmen.

I samarbeid med Riksantikvaren har stiftelsen Gamle Myken restaurert noen av bygningene på Myken.

Eksterne lenker
---------------

* Myken.no
* Lokalhistorie fra Myken
* Privat side om Myken
* Privat, norsk side om Myken

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Team BN Bank** (2016–2019) var et norsk privatfinansiert idrettslag for langløp i langrenn med BN Bank som hovedsponsor. Utøvere sesongen 2018/19 var Øystein Pettersen som er lagkaptein, Simen Østensen, Morten Eide Pedersen og Petter Eliassen.

Historie
--------

Utøvere sesongen 2016/17 var Øystein Pettersen, Simen Østensen, Morten Eide Pedersen og Nils-Ingar «Nilsi» Aadne. I 2017 ble den tidligere fotballspilleren John Arne Riise tatt opp i laget. I 2018 ble den tidligere Ski Classics-vinneren Petter Eliassen en del av laget.

Laget ble lagt ned etter sesongen 2018/19.

Referanser
----------

1. ↑  «Team BN Bank | BN Bank». *www.bnbank.no* **(norsk)**. Besøkt 12. januar 2019.
2. ↑  «26072016-Etablerer-langlopslaget-Team-BN-Bank». *BN BANK* **(norsk)**. Besøkt 22. august 2018.
3. ↑  ««Pølsa» om John Arne Riise: – Aldri har en langrennsløper i så dårlig form fått så mye utstyr». *Aftenposten*. Besøkt 22. august 2018.
4. ↑  «Petter Eliassen gjør comeback i Visma Ski Classics». *www.langrenn.com* **(norsk)**. Besøkt 22. august 2018.
5. ↑
**Odsal Stadium** er et rugby-stadion i Bradford i Nord-England. Banen er hjemmebane for rugbyklubben *Bradford Bulls*.

Odsal Stadium ble bygd på et område som tidligere hadde vært steinbrudd og søppelfylling. Rugbyklubben *Bradford Northern* (nå Bradford Bulls) skrev sommeren 1933 kontrakt med Bradford kommune (council) om leie av området. Klubben la gressbane og bygde tribuner, og banen ble åpnet 1. september 1934. I februar 1935 var også klubbhus og garderobeanlegg ferdig.

I dag er tilskuerkapasiteten på banen 25 500, men Odsal har vært en av Englands aller største baner for rugby og fotball. På en rugby-cupfinale-omkamp på Odsal i 1954 var det 102 569 tilskuere, og det var da verdensrekord for en rugbykamp. Dette tallet er fremdeles britisk rekord for rugby. I 1952 var Odsal arena for den første flomlyskampen av noe slag i Nord-England (en rugbykamp mellom Bradford Northern og New Zealand).

Banen har imidlertid blitt kritisert for at den er for stor og at den har for lite atmosfære og for dårlige fasiliteter. Bare en del av banen har tribune med tak, og været har hatt mye å si for stemninga blant publikum. Banen ligger i ei fordypning i terrenget, og det har vært problemer med blant annet tåke på banen. I desember 1948 måtte en rugbykamp mellom Storbritannia og Australia utsettes i en hel måned fordi tåka la seg på banen. Sola skinte på bakken rundt banen, men nede på gressmatta lå tåka tykk som graut. På 1950-tallet fant geologer ut at banen ligger i en dyp kanal som ble gravd ut under istida for 10 000 år siden. Det kan forklare at banen virker å ha sitt helt eget klima!

Odsal er mest kjent for rugby, men det har også vært drevet flere andre idretter på banen. Blant annet speedway, bilrace, basketball, bryting og sprangridning. Etter den katastrofale brannen der 56 tilskuere mistet livet på fotballklubben Bradford Citys bane *Valley Parade* i 1985, spilte City på Odsal i en periode mens Valley Parade ble gjenoppbygd. I 2001 flyttet så Bradford Bulls midlertidig til Valley Parade mens Odsal ble modernisert. Rugbyklubben var tilbake på Odsal igjen i mars 2003.

Det har eksistert tanker om at Bradford Bulls og Bradford City burde spille permanent på samme bane. Odsals mangler er nevnt her, og etter brannen på Valley Parade var det en viss stemning i Bradford kommune (som fremdeles eier Odsal) for at fotballklubben burde flytte permanent til Odsal og dele bane med rugbyklubben. Men tilhengerne til City ønsket ikke dette, og Valley Parade ble bygd opp igjen. Nå er også Odsal modernisert, og ingenting tyder på at de to klubbene kommer til å dele bane igjen med det første.

Eksterne lenker
---------------

* Bradford Bulls' hjemmeside, med blant annet info om Odsal Stadium
* Bradford Citys hjemmeside
* Fanside for Bradford City om Odsal Stadium

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
A Ploughman's lunch
**Ploughman's lunch** er en typisk engelsk rett som ofte serveres på puber, gjerne bare kalt «a ploughman's».

Det er et kaldt måltid bestående av et stykke ost (vanligvis cheddar, stilton eller en lokal ost), pickles (ofte piccalilli eller sylta løk), et rundstykke eller ei brødskive og smør. Den kommer ofte med en grønn salat, et halvt eple, stangselleri, paté, eggeskiver eller rødbeter. Sandwich med cheddar, pickles og salat kan ses omtalt som «ploughman's sandwich».

Betegnelsen ser ut til å ha kommet i bruk i seinere tid, og opphavet til navnet og retten er uklart. I filmen *The Ploughman's Lunch* fra 1983 hevder Ian McEwan (manus) og Richard Eyre (regi) at ploughman's lunch er et nyere fenomen, lansert som en tradisjonell rett, og bruker den som en metafor for hvordan et land omskriver sin egen historie slik at den tjener dagens behov – med særlig henvisning til britenes versjon av Falklandskrigen.

Eksterne lenker
---------------

* Oppskrift Arkivert 15. oktober 2006 hos Wayback Machine.
* Omtale av filmen *The Ploughman's Lunch* på www.screenonline

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas
 |
Accademia
**Accademia di Belle Arti** er Venezias kunstskole, og omtales i Venezia bare som **Accademia**. Den ligger på den sørlige bredden av Canal Grande, og har gitt navn til en av de tre broene over kanalen, Ponte dell'Accademia. **Gallerie dell'Accademia** huser en av verdens største spesialiserte kunstsamlinger, og er en av Venezias viktigste turistattraksjoner.

Historie
--------

Accademia ble flyttet til dagens lokaler i 1807 etter ordre fra den franske okkupasjonsmakten. Denne administrasjonen hadde allerede lagt ned mange institusjoner i Venezia, blant annet kirker, klostre og skoler. *Scuola della Carita*, *Convento dei Canonici Lateranensi* og kirken *Santa Maria della Carita* ble dermed hjem for Accademia. *Scuola della Carita* var den eldste av seks Scuole Grande, og bygningen var fra 1343, selv om skolen ble etablert i 1260. *Convento dei Canonici Lateranensi* ble grunnlagt i 1561 av Palladio, selv om det aldri ble helt fullført.

Innhold
-------

Gallerie dell’Accademia inneholder mesterverker fra venetiansk malerkunst frem til 1700-tallet, hovedsakelig ordnet kronologisk, men med noen tematiske trekk. 

Blant kunstnerne finner vi blant annet: 

Gentile Bellini,
Giovanni Bellini,
Canaletto (Antonio Canal),
Vittore Carpaccio, 
Rosalba Carriera,
Francesco Guardi,
Giorgione (da Castelfranco),
Pietro Longhi,
Lorenzo Lotto,
Andrea Mantegna,
Giambattista Piazzetta,
Giambattista Tiepolo),
Tintoretto (Jacopo Robusti),
Tizian,
Paolo Veronese (Paolo Caliari)

Eksterne lenker
---------------

* (it) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (it) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Gallerie dell'Accademia (Venice) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Virtuell galleriomvisning, klikkbare kart over utstillingsobjektene (italiensk tekst)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CiNii
 |
Idealisert amniot foster.  

a - Foster  

b -**Plommesekk**  

c - Allantois  

d - Amnion  

e - Chorion
**Plommesekken** er en del av fosteret hos virveldyr med egg med mye eggeplomme. Hos slike dyr vil ikke cellekløyvingen være i stand til å splitte opp plommemassen, og fosteret vokser i stedet rundt plommen. Etter hvert som dyret vokser vil mengden plomme i sekken minske, og sekken vil til slutt trekkes inn i buken og bli en del av magesekken hos det voksne dyret.

Ved klekking vil mange dyr ha en synlig ytre plommesekk som de lever av de første dagene etter klekking. Dette gelder særlig hos yngel av beinfisk, skilpadder og krokodiller og forekommer hos en del fugler og skater.

Selv om de fleste pattedyr ikke har noen plomme, vil en plommesekk likevel formes som et ledd i utviklingen av fordøyelsessystemet. Denne plommesekken er også synlig på menneskefosteret i de første fire ukene av utviklingen før den inkorporeres i tarmsystemet. Plommesekken er også utgangspunktet for dannelsen av morkake og navlestreng hos dyr med morkake.

Referanser
----------

1. ↑  «Fish Life Cycle». *Aquaculture at the MIT Sea Grant Finfish Hatchery Gloucester Maritime Heritage Center*. Massachusetts Institute of Technology. Arkivert fra originalen 6. mai 2017. Besøkt 15. mai 2017.
2. ↑  Moore, K.L. Persaud, T.V.N & Torchia, M.G. (2013). «7». *The developing human : clinically oriented embryology* (9. utg.). Philadelphia, PA: Saunders/Elsevier. s. 109-142. ISBN 978-1437720020. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**James Edward Zealley** (født 7. mars 1868, død 1934) var en britisk fotballspiller som deltok i de olympiske leker i 1900 i Paris.

Zealley spilte på det britiske laget *Upton Park F.C.* under verdensutstillingen og i OL 1900 i Paris. Det ble spilt kun to fotballkamper mellom tre lag som demonstrasjonsport på Vélodrome de Vincennes i Paris. *Upton Park F.C.* spilte kamp den 20. oktober 1900 mot *Club Française* som de vant med 4-0. Tre dager senere beseiret det franske laget *Université de Bruxelles* fra Belgia med 6-2. I ettertid har International Olympic Committee valgt å utse tre medaljevinnere, gull til Storbritannia, sølv til Frankrike og bronse til Belgia.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1900 Frankrikes flagg Frankrike - **Gull** i fotball Storbritannias flagg Storbritannia

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Olympedia[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) James Zealley – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) James Zealley – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) James Zealley – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) James Zealley – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata
**Idrija** (italiensk og tysk: *Idria*) er en by og en kommune i den vestlige delen av Slovenia. Byen er kjent for sin kvikksølvgruve, med tilhørende infrastruktur, såvel som gruvearbeidernes hus. Sammen med en kvikksølvgruve i Almadén i Spania har Idrija vært oppført på UNESCOs verdensarvliste siden 2012.

Geografi
--------

Idrija ligger i den vestlige delen av Slovenia, i provinsen Goriška, ved den øvre delen av elven Idrijca, i overgangen mellom subalpine- og karstområder.

Befolkning
----------

I de rundt 35 tettstedene i kommunen bodde det i 2008 totalt 12 034 mennesker, selve byen Idrija hadde 5 878 innbyggere.

Historie
--------

I 1490 ble grunnstoffet kvikksølv oppdaget i Idrija og det ble etablert gruvedrift for å utvinne det. Kvikksølv fra Idrija ble blant annet eksportert og brukt ved utvinning av gull og sølv i gruver i spansk Sør-Amerika, en handelsvirksomhet som er dokumentert i Idrija. Gruvene i Idrija var sammen med gruver i Almadén i Spania verdens største produsenter av kvikksølv fra 1500-tallet og frem til 1900-tallet.

Idrija er også kjent for sine kniplinger, et håndarbeid som har blitt utført i over 300 år. Byen har også en skole for å lære håndverket, skolen ble grunnlagt for over 100 år siden og hvert år i slutten av august er det en kniplingfestival (slovensk: Čipakarski Festival).

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Heritage of Mercury. Almadén and Idrija» Arkivert 3. august 2016 hos Wayback Machine. fra UNESCOs nettsted

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Idrija – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Museum i Idrija (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
*Denne artikkelen handler om en person fra Thailand; thailandsk navneskikk er slik at en person refereres til med fornavnet sitt (James) og ikke slektsnavnet sitt (Wattana).*

**James Wattana** (thai เจมส์ วัฒนา, egentlig **Ratchapol Pu-Ob-Orm**) (født 17. januar 1970) er en thailandsk profesjonell snookerspiller.

Etter at han vant verdensmesterskapet for amatører i 1988 og ble profesjonell året etterpå. Karrièren nådde et høydepunkt midt på 1990-tallet da han to ganger vant Thailand Open og klatret til en tredjeplass på verdensrankingen.

I VM sammenheng har han to semifinaler, i 1993 og i 1997.

Før Wattana sin suksess var snooker for en stor del dominert av britiske og til en viss grad irske, australske og kanadiske spillere. Prestasjonene førte til at han ble meget populær i hjemlandet og var med til å bane vei for andre asiatiske spillere, de mest suksessrike har vært Marco Fu og Ding Junhui.

Wattana er en av fire spillere som har gjort mer enn to maksimum break, det første gjorde han i 1991.

På grunn av dårlige resultater valgte Wattana å trekke seg fra maintouren i snooker foran sesongen 2008/2009. Etter å ha vunnet det asiatiske mesterskapet i 2009 returnerte han til sesongen 2009/2010.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) James Wattana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) James Wattana – CueTracker Rediger på Wikidata
Sisternen
**El Jadida** (arabisk **الجديدة** ) er en havneby på atlanterhavskysten i Marokko, i El Jadidaprovinsen, Doukkala-Abda-regionen. Byen har 144 440 innbyggere (2004) og er Marrakech' havneby. 

Sett fra sjøen har byen et utpreget «u-marokkansk» utseende, med sine massive bymurer og befestninger av portugisisk opprinnelse. El Jadida ble okkupert av portugiserne i 1502; de kalte byen *Mazagan* (*Mazagão*), og beholdt byen inntil 1769 som en lenke i sine handelsruter til India. Da byen ble forlatt av portugiserne, flyttet mange av dem til *Nova Mazagão* i Brasil. El Jadida kom under kontroll av sultan Mohammed ben Abdallah.

Den portugisiske gamlebyen i El Jadina ble vedtatt som verdensarvområde i 2004, med en dobbel begrunnelse: Som et fremragende eksempel på gjensidig innflytelse mellom europeisk og marokkansk kultur; og Som et tidlig eksempel på renessansens stilidealer integrert med portugisisk bygningsteknikk. De viktigste enkeltelementene er sisternen i fortet, og kirken viet til Marias himmelfart, begge bygget i manuelinsk stil, det vil si portugisisk sengotikk.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) El Jadida – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* El Jadida i Lexicorient

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** BNE **·** GeoNames
 |

1. ↑  Høykommissæren for planlegging, red. *Folketelling i Marokko 2014*, Wikidata Q19599909
Taranaki sett fra rommet.
**Mount Taranaki** er det nest høyeste fjellet på Nordøya etter Mount Ruapehu. Det ligger i det sørvestre hjørnet av øya, og er isolert fra andre høye topper og fjellkjeder på øya. Taranaki er en slumrende vulkan, med større utbrudd om lag hvert 500. år. Taranakis kjegleform har fått mange til å sammenligne fjellet med Fuji i Japan, og det har blitt brukt som «stand-in» for dette i filmen *Den siste samurai*. Fjellet har en mindre topp på sørsiden, kalt *Fanthams Peak*.

Navn og historie
----------------

Maoriene kaller fjellet *Taranaki*, *Pukeonaki* eller *Pukehaupapa*. *Taranaki* kan oversettes som «det skinnende fjellet», og henspiller på snøkappen som ligger på fjellet om vinteren. 

James Cook og hans mannskap var de første europeerne som så fjellet, den 11. januar 1770. Cook ga det navnet *Mount Egmont* etter John Perceval, 2. jarl av Egmont. To år senere seilte den franske oppdagelsesreisende Marion du Fresne forbi, og kalte fjellet *Le Pic de Mascarin’* etter navnet på skipet hans.

Naturforskeren Ernst Dieffenbach var, sammen med hvalfangeren James Heberley, de første europeere som besteg toppen i 1839, etter først å ha mislyktes tidligere samme året.

I 1900 ble Egmont nasjonalpark opprettet rundt fjellet.

I 1985 godtok *New Zealand Geographic Board* maorienes krav om at fjellet skulle få tilbake sitt opprinnelige maoriske navn.

Vulkansk aktivitet
------------------

Taranaki er en stratovulkan bygd opp av lag av andesitt og tefra. Krateret på toppen er fylt med is og snø, og har en lavakuppel i midten. Aske som har forvitret og blandet seg med jord i landet rundt fjellet har frembrakt rike, fruktbare jordbruksområder. Taranakis rekke av utbrudd startet for ca. 130 000 år siden, og store utbrudd forekommer i gjennomsnitt hvert 500. år, mindre utbrudd med ca. 90 års mellomrom. Det siste store utbruddet var rundt 1655. Et eksplosivt, mellomstort utbrudd skjedde rundt 1755, og mindre hendelser fortsatte ut på 1800-tallet. I dag anses fjellet for å være en «sovende» aktiv vulkan som sannsynligvis vil bryte ut igjen.

Referanser
----------

1. ↑  GNS Science
2. 1 2 3  Te Ara - The encyclopedia of NZ
3. ↑  Smithsonian Institution

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mount Taranaki – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Monoalfabetisk substitusjon** er en metode for å kryptere klartekst ut i fra et sett av regler, hvor bokstavene i alfabetet byttes ut med hverandre. Ved monoalfabetisk substitusjon er disse reglene faste gjennom hele teksten, i motsetning til polyalfabetisk chiffer hvor det brukes flere chifferalfabet. Hvis man erstatter bokstavene i klartekstalfabetet ut fra et helt tilfeldig mønster vil nøkkelen til chifferet bli hele chifferalfabetet, som i eksempelet under. 

> 
> Tabell som viser et polyalfabetisk substitusjonsalfabet uten nøkkel:  
> 
> 
> 
> *Klartekstalfabet:* ABCDEFGHIJKLMNOPQRSTUVXYZÆØÅ  
> 
> *Chifferalfabetet:* FJGQWHÅLKMZBVUCNXETRASYIOØÆN
> 

Men siden det kan være upraktisk å gå og huske på slike lange, tilfeldige rekker med bokstaver, kan man benytte seg av egenproduserte nøkler, som man setter først i chifferalfabetet, og plasserer resten av alfabetet deretter. Det er viktig at det ikke er bokstaver som gjentar seg, da vil man få problemer med dekrypteringen. Når man velger slike enkle nøkler blir det lettere å huske, og mindre rom for feil. I eksempelet under er det ENIGMA som er nøkkelen. 

> 
> Tabell som viser et polyalfabetisk substitusjonsalfabet med nøkkel:  
> 
> 
> 
> *Klartekstalfabet:* ABCDEFGHIJKLMNOPQRSTUVWXYZÆØÅ  
> 
> *Chifferalfabetet:* ENIGMABCDFHJKLOPQRSTUVWXYZÆØÅ
> 

Siden monoalfabetisk substitusjon tillater alle omkastninger av det vanlige alfabetet, ender vi opp med betraktelig flere nøkler enn ved Cæsarchifferet, nemlig 29! som er lik 8 841 761 990 000 000 000 000 000 000 000 mulige nøkler (sett ut fra det norske alfabetet), rundt 217 bits. (Bits er en betegnelse som brukes for å si hvor mange siffer tallet består av når det er skrevet med binærtall. Dette brukes ofte for å fortelle sikkerheten til nøkkelen i et chiffersystem. Jo større nøkkellengde, jo sikrere system). Selv om dette er betraktelig flere nøkler en Cæsar-chifferet som kun hadde 28 nøkler, regnes det ikke som et særlig sterkt chiffer, og går nokså raskt å knekke om teksten har en grei lengde. Man har kommet frem til at minimum 30 tegn i en chiffertekst er det som kreves av informasjon for å kunne bli dechiffrert, selv om det er å foretrekke fler. Chifferet brytes, i likhet med Cæsar-chifferet, ved hjelp av frekvensanalyse. Frekvensanalyse er en oppdagelse som ble gjort i Østen på 8 -900-tallet ved å se på språket med en kombinasjon av lingvistikk og statistikk.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***Jeanne d’Arc*** (fransk: *La Passion de Jeanne d’Arc*, dansk: *Jeanne d'Arcs lidelse og død*) er en stumfilm fra 1928, laget i Frankrike av den danske regissøren Carl Theodor Dreyer. Filmen handler om den historiske personen Jeanne d’Arc.

Handling
--------

Etter å ha ledet franskmennene i en rekke kamper mot engelskmennene under Hundreårskrigen, blir Jeanne d'Arc tatt til fange i nærheten av Compiègne. Hun blir brakt til Rouen, for å stilles for retten på grunn påstander om kjetteri fremført av franske geistlige som var lojale ovenfor engelskmennene. Den 30. mai 1431 blir Joan forhørt av den franske geistlige domstolen. De forsøker å få henne til å si noe som kan diskreditere henne, eller rokke ved troen på at hun har fått et oppdrag fra Gud om å drive engelskmennene ut av Frankrike - men Joan forblir like standhaftig i sin tro.

Når hun blir truet med brenning på bålet, bryter Joan til slutt sammen. Hun går deretter med på å signere en tilståelse. Dommeren dømmer henne imidlertid til Livsvarig fengselsstraff. Men hun innser senere at hun har vært usann mot Gud. Hun krever at dommerne kommer tilbake, og hun trekker tilbake hele tilståelsen. Etter hvert som flere og flere rundt henne begynner å gjenkjenne hennes sanne tro og kall, får hun lov til en siste nattverd-messe. Hun blir deretter kledd opp, og ført til et henrettelsessted. Folkemengdene samles, og bålet tennes.

Medvirkende
-----------

* Maria Falconetti: Jeanne d’Arc
* Eugène Silvain: Pierre Cauchon
* André Berley: Jean d’Estivet
* Maurice Schutz: Nicolas Loyseleur
* Antonin Artaud: Jean Massieu
* Michel Simon: Jean Lemaître

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Jeanne d’Arc* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Jeanne d’Arc* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Jeanne d’Arc* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Jeanne d’Arc* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Jeanne d’Arc* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Jeanne d’Arc* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Jeanne d’Arc* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Jeanne d’Arc* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Jeanne d’Arc* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Jeanne d’Arc* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata

Portaler: Danmark | Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**James Weekes** (født 11. september 1911, død 13. juni 1977) var en amerikansk seiler som deltok i de olympiske leker 1948 i London.

Weekes ble olympiske mester i seiling under OL 1948 i London. Han var med på den amerikanske båten «Llanoria» som vant 6-meter klassen foran den argentinske båten «Djinn» og «Ali baba II» fra Sverige. Seilingene ble avviklet utenfor Torquay i perioden 3. til 12. august 1948. Mannskapet på «Uanoria» besto av Herman Whiton, Alfred Loomis, James Weekes, James Smith og Michael Mooney

OL-medaljer
-----------

* 1948 Storbritannias flagg London – Gull **Gull** i seiling, 6-meter klassen USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) James Weekes – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) James Weekes – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) James Weekes – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) James Weekes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) James Weekes – World Sailing Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Åpningstidsutvalget** var et utvalg opprettet ved kongelig resolusjon 21. august 1981 som skulle «kartlegge omfanget av arbeidsplasser med arbeidstid utenom 07.00-17.00 («det vanlige») og hva slags regler som avgjør åpningstider og arbeidstider», «vurdere økonomiske og sosiale fordeler og ulemper ved ulike ordninger og trekke inn erfaringer som er gjort i Norge og i utlandet», «gi en oversikt over juridiske og tariffmessige spørsmål ved endring/oppmyking av nåværende regler», «ta initiativ til forsøksordninger spesielt for offentlig tjenesteyting», «interessekonflikter skal avveies», «eventuelt komme med forslag om hvordan tidsrammene i ulike virksomheter kan opp mykes, og hvordan økt individuell frihet i valg av arbeidstid kan kombineres med lovregulering og kollektive avtaler».

Utredningen dannet utgangspunktet for lov av 26. april 1985 nr. 20 om åpningstider for utsalgssteder. Denne loven ga på flere måter støtte til utvidede åpningstider på hverdager og lørdager. Loven fastslo at kommunene ikke kunne påby stenging før kl 20.00 på hverdager og før kl 18.00 på dager før søn- og helligdager og det ble gitt en rekke unntak i loven for visse utsalgstyper, herunder for kiosker og bensinstasjoner mv. På den annen side ble kommunenes adgang til å tillate søndagsåpne utsalgssteder gjennom denne loven begrenset.

Utvalget leverte sin rapport, NOU 1984:13 Åpningstider og tilgjengelighet: Bidrag til en samlet åpningstidspolitikk, til Finansdepartementet i april 1984. Utvalget hadde gjennom perioden en rekke medlemmer.

Referanser
----------

1. ↑  «Om lov om åpningstider for utsalgssteder (åpningstidsloven): 2.2 Någjeldende åpningstidslov». Regjeringen.no. Besøkt 23. november 2012.
2. ↑  «Åpningstidsutvalget». Forvaltningsdatabasen. Besøkt 23. november 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Utvalgets rapport hos Bokhylla
**National Organization for the Reform of Marijuana Laws** (**NORML**) er en organisasjon som ble startet i USA i 1970. Organisasjonen har som mål å legalisere cannabis. NORML sørget raskt for avkriminalisering av mindre mengder cannabis i elleve stater, og betydelig lavere straffer i alle de andre.[] Siden har NORML fortsatt arbeidet også på internasjonalt plan. 

The NORML Foundation, som ble stiftet i 1997, sponser annonsekampanjer som skal opplyse om cannabis. De yter også juridisk hjelp, foretar undersøkelser og forsker på cannabis.

Den norske organisasjonen NORMAL er en av fire undergrupper av NORML.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑   norml.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  .

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) National Organization for the Reform of Marijuana Laws – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* NORML på Twitter Rediger på Wikidata

* NORML på Facebook Rediger på Wikidata

* NORML på Instagram Rediger på Wikidata

* NORML på YouTube Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Kalklok** (latin: *Cystopteris alpina*) er art av bregner innenfor lokslekten i storburknefamilien *(Woodsiaceae)*. Den er av en av fire arter av denne slekten som vokser i Norge

Kalklok er 5–14 cm høy, liten og spinkel, og er lite behåret med krypende jordstengler og 2-3 ganger finnede, gaffelflikete blad. Gaffelflikingen innebærer at endeflikene har innsvinget, smalt feste i midtnerven, og svinger ut i gaffelaktige småfliker.

Arten har slør (indusium), men de blir tidlig visne om høsten. Kromosomtallet (x) er 42.

Den trives i bergsprekker, snøleier, og på fuktig berg med mye kalkstein.

Kalklok vokser i Europa og Lilleasia. I Norden vokser den først og fremst i Nord-Norge og i fjellet i Norge og Sverige, svært spredt.

Den danner også hybrid med arten skjørlok, nemlig hybriden *Cystopteris alpina x fragilis*, som vokser i Nordland og Troms.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kalklok* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Kalklok* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Kalklok* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Kalklok* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Kalklok* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kalklok* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Kalklok* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cystopteris alpina* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cystopteris* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Cystopteris alpina* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cystopteris alpina* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Liste over Cystopteris-arter.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Korpsflagget
Korpsets uniformer
**NOAA-korpset** (engelsk: *NOAA Commissioned Corps*) er et paramilitært offiserkorps i National Oceanic and Atmospheric Administration (NOAA). Korpset består av omkring 300 offiserer som betjener NOAAs skip, fly og helikoptre, og tjenestegjør i vitenskapelige og administrative stillinger. Korpset ledes av en direktør med viseadmirals grad.

Presidenten kan, når presidentens vurderer at det forefinnes en tilstrekkelig nasjonal nødstilfelle, overføre fartøyer, utstyr, stasjoner og tjenestemenn ved NOAA til tjeneste og jurisdiksjon i en forsvarsgrein som presidenten anser for å være i beste interesse av landet.

Grader og distinksjoner
-----------------------

| Fenrik | Løytnant | Kapteinløytnant | Orlogskaptein | Kommandørkaptein |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| O-1 | O-2 | O-3 | O-4 | O-5 |
|  |  |  |  |  |
| ENS | LTJG | LT | LCDR | CDR |

| Kommandør | Flaggkommandør | Kontreadmiral | Viseadmiral |
| --- | --- | --- | --- |
| O-6 | O-7 | O-8 | O-9 |
|  |  |  |  |
| CAPT | RDML | RADM | VADM |

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) NOAA Commissioned Officer Corps – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Loch Fleet på kartet over SkottlandLoch FleetLoch FleetLoch Fleet på kartet over Skottland
**Loch Fleet** (skotsk gælisk: **Loch Fleòid**) er en liten fjordarm av Moray Firth på nordøstkysten av Skottland. Den ligger nord for Dornoch Firth, mellom landsbyene Dornoch og Golspie.

Loch Fleet sett fra østbredden Foto: Paul C. 
Loch Fleet er sammen med Dornoch Firth et verneområde med status som Special Protection Area (SPA). Innenfor SPA området er det betydelige hekkebestander av fiskeørn *Pandion haliaetus*, og overvintringsbestander av lappspove *Limosa lapponica*, grågås *Anser anser*, brunnakke *Anas penelope*, storspove *Numenius arquata*, myrsnipe *Calidris alpina alpina*, tjeld *Haematopus ostralegus* og krikkand *Anas crecca*.

Ruinene av Skelbo Castle ligger ved munningen av fjorden.

Eksterne lenker
---------------

* Special Protection Area designation Arkivert 23. oktober 2008 hos Wayback Machine.
* Bildegalleri Loch Fleet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Nils Persson** (født 11. februar 1879, død 4. februar 1941) var en svensk seiler som deltok i OL 1912 i Stockholm. 

Persson vant en olympisk sølvmedalje i seiling under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den svensk båten «Erna Signe» som kom på andreplass i 12-metersklassen bak den norske båten «Magda IX». Mannskapet på «Erna Signe» var; Per Bergman, Dick Bergström, Kurt Bergström, Hugo Clason, Folke Johnson, Sigurd Kander, Nils Lamby, Erik Lindqvist, Nils Persson og Richard Sällström.

Det var tre båter i 12-metersklassen, en svensk, en finsk og en norsk. Den norske båten «Magda IX» vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 21. juli utenfor kysten ved Nynäshamn. «Erna Signe» kom på andreplass og den finske «Heatherbell» tok bronse etter å ha kommet sist i begge seilasene.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1912 Sveriges flagg Stockholm - Sølv i seiling, 12-metersklassen Sveriges flagg Sverige

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nils Persson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Nils Persson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Nils Persson – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Nils Persson – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Lobsang Chökyi Gyaltsen** (tibetansk: བློ་བཟང་ཆོས་ཀྱི་རྒྱལ་མཚན་ , Wylie: *Blo-bzang Chos-kyi Rgyal-mtshan*, født 1570, død 1662) var den fjerde inkarnasjonen av Panchen Lama i Gelug-sekten i tibetansk buddhisme og den første som ble erkjent som Panchen Lama i sin livstid.

Lobsang Chökyi Gyaltsen var den femte Dalai Lamas lærer og allierte. Dalai Lama skjenket klosteret Trashilhünpo i Shigatse til Lobsang Chökyi Gyaltsen og forkynte at han var en inkarnasjon Amitabha Buddha. Da han døde i en alder av 93 år innledet Dalai Lama et søken etter hans inkarnasjon og etablerte med dette Panchen Lama-tradisjonen.

Lobsang Chökyi Gyaltsen var en flittig forfatter og intet mindre enn tre hundre verker er blitt tilskrevet ham.

Referanser
----------

1. 1 2   BDRC Resource ID P719[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 118913638, besøkt 13. august 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   MAK, oppført som Blo-bzang-cz'os-kji-rgjal-mc'an, PLWABN-ID 9810639637205606[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   IdRef, www.idref.fr, besøkt 5. mars 2020[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** CiNii
 |