recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
«The End» har flere betydninger.

**«The End»** er en sang skrevet av Paul McCartney, men som vanlig kreditert Lennon/McCartney. Sangen ble utgitt i 1969 på The Beatles-albumet *Abbey Road*, og er avslutningen på den såkalte *Abbey Road*-medleyen.

«The End» er som navnet indikerer den siste sangen på albumet, med unntak av en siste «skjult» sang, «Her Majesty», og den siste sangen hvor alle de fire medlemmene av The Beatles spilte sammen. Den var en grandios slutt på en legendarisk karriere.

Albumets foregående spor, «Carry That Weight», leder sømløst over i «The End». Sangen er unik på mange måter: Det er den eneste sangen fra The Beatles hvor Ringo Starr spiller en trommesolo, og den har tre forlengende gitarsoloer av de øvrige tre medlemmene i tur og orden: Paul McCartney, George Harrison, og John Lennon, skjønt det er ikke klart hvor den ene begynner og hvor den andre avslutter.

Den siste verselinjen, mens musikken svinner hen, er kanskje selve essensen i The Beatles' musikk og filosofi:

*«And in the end, the love you take is equal to the love you make!»*
*Og til slutt, den kjærlighet du tar er likestilt med den kjærlighet du gir!*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The End* på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* Lyrics Arkivert 25. august 2005 hos Wayback Machine.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Claude Monet, *Impression, soleil levant*, 1872
Alfred Sisley, *Broen i Moret i morgensol*, 1888.
**Impresjonismen** var en retning innen kunsten på 1800-tallet, og startet som en løs samling av Paris-baserte malere som stilte ut sammen fra 1860-årene. Bevegelsen fikk sitt navn etter Claude Monets maleri *Impression, soleil levant* fra 1872, etter at kritikeren Louis Leroy i en satirisk kritikk av blant annet dette maleriet brukte betegnelsen «impresjonisme» i en nedlatende betydning.

I utgangspunktet var de impresjonistiske malerne i sterk opposisjon til den dominerende og akademiske salongkunsten, som var underlagt strenge regler og definerte motiver. Karakteristisk for de impresjonistiske malerne er tydelige penselstrøk, lyse farger, løse og åpne komposisjoner, hverdagslige motiver, gjerne sett fra uvanlige vinkler, og fremfor alt en ambisjon om å fange det skiftende lyset i alle dets ulike fasetter. For impresjonistene ble det en ideologisk føring å gå ut av atelierene og arbeide i friluft, for å konfrontere naturen mest mulig impulsivt og direkte.

Impresjonismen i billedkunsten spredte seg raskt til litteraturen og musikken. Særlig komponistene Claude Debussy, Erik Satie og Maurice Ravel blir sett som fremstående impresjonister.

«Impresjonistisk» betegner også annen kunst som er utført i denne stilen, men utenfor perioden rundt siste halvdel av 1800-tallet.

Inspirert av malerkunsten er impresjonisme er også brukt om en stilretning innen dikterkunsten. Man kan for eksempel studere impresjonistiske stiltrekk hos den danske dikter Herman Bang og andre, eller hos norske diktere som Jonas Lie eller Hans E. Kinck.

Viktige impresjonistiske kunstnere:

* Mary Cassat

* Edgar Degas
* George Wharton Edwards
* Henri Fantin-Latour
* Édouard Manet
* Claude Monet
* Berthe Morisot
* Camille Pissarro
* Pierre-Auguste Renoir
* Alfred Sisley

Musée d'Orsay i Paris har i dag den største samlingen av malerkunst fra impresjonismen og postimpresjonismen.

Se også
-------

* Postimpresjonisme
* Pointillisme
* Modernisme

Eksterne lenker
---------------

* (en) Impressionism – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Impressionism – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Impresjonismen; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)

Portal: Kunst

| * v
* d
* r
Kunsthistoriske perioder |
| --- |
| 
* Art nouveau
* Barokk
* Bysantinsk kunst
* Dragestil
* Gresk kunst
* Historisme
* Impresjonisme
* Klassisisme
* Middelalder
* Modernisme
* Realisme
* Renessanse
* Rokokko
* Romansk kunst
* Romantikk
* Romersk kunst
* Sveitserstil
* Tidlig kristen kunst

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Barne- og ungdomsskole** er i Norge betegnelsen på kombinerte skoler som underviser fra 1. til 10. trinn, det vil si kombinert barneskole og ungdomsskole.  Barne- og ungdomsskoler brukes også som begrep for det tiårige grunnskolesystemet i Norge.

1. til 10. trinn utgjør hele den obligatoriske grunnskolen i Norge. Ofte er skolene fordelt på barneskolens 1.-7. trinn og ungdomsskolens 8.-10. trinn.

Barne- og ungdomsskoler er gjerne underlagt felles ledelse og administrasjon og felles lokaler, mens barne- og ungdomstrinnene ellers stort sett fungerer som separate enheter. Når elevene begynner på ungdomstrinnene vil det ved en del skoler komme til elever fra andre barneskoler uten ungdomstrinn.

Se også
-------

* Barneskole
* Ungdomsskole
* 8–13-skole

Referanser
----------

1. ↑  «barneskolen». *Store norske leksikon* **(norsk)**. 12. januar 2023. Besøkt 19. juli 2023.
2. ↑  «Grunnskolen i Norge | Nordisk samarbeid». *www.norden.org*. Besøkt 19. juli 2023.
3. ↑  «Fakta om Barne- og ungdomsskoler». *ssb.no*. Besøkt 13. desember 2023.
**Biptest** – også kalt *bleep test*, *beep test*, *multi-stage fitness test*, *pacer test*, *Leger-test* eller *20-m shuttle run test* (20mSRT) – ble laget av Luc Leger ved Université de Montréal og publisert i 1983 som «A Maximal Multistage 20m Shuttle Run Test to predict VO2 Max».[*klargjør*] Biptest kan høres ut som en forkortelse, men det er det ikke. Både beep (US) og bleep (eng) er engelsk og betyr lydsignal, bip, pip.[]

Trenere bruker biptest for å måle utøverens maksimum oksygenopptak (VO2-maks). Testen er spesielt nyttig for utøvere i fotball, håndball, ishockey, innebandy og tennis.[]

Biptest er en flertrinns kondisjonstest som kan gjennomføres med flere personer samtidig. Testen er enkel å gjennomføre og tar ikke lang tid. Utøveren skal løpe mellom to markeringer på 20 m med økende hastighet innen et gitt lydsignal (bip). Dersom man ikke når markeringen på andre siden innen lydsignalet vil testen bli avsluttet for den enkelte, og antall lydsignal/gjennomført lengde vil bli registrert. Testen kan gjennomføres sammen med andre utøvere, og er hyppig brukt i gymtimer på forskjellige utdanningsnivå. Varigheten på testen er avhengig av utøverens utholdenhetskapasitet, men varer vanligvis mellom 10 og 20 minutter. en av de beste på bip test i verden er Aksel

Biptest

Norge
-----

Nedlasting av Biptest: Vær oppmerksom på at amerikanske (*beep*) bruker 22 yards (20,117 meter). Denne biptesten gir omtrent samme resultater som den man bruker i Norge (20 meter), det blir ikke store forskjellen. Andre lengder kan også brukes, for eksempel 18 meter, og er ofte avhengig av hvor stort areale som er tilgjengelig (husk at testen da må justeres for å ha samme vanskelighetsnivå). Biptest er en måte å måle elevers kondisjon på skoler, og da deles gjerne elevene inn i en jente- og en guttegruppe, med forskjellige krav til de forskjellige karakterene.

Referanser
----------

1. 1 2  «Beep Test Variations and Modifications». *www.topendsports.com*. Besøkt 18. mars 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Sørumsand IF; Biptest Arkivert 18. september 2020 hos Wayback Machine. (Har forslag til gjennomføring, to forskjellige registreringsskjemaer, tabell til lydspor og VO2 Maks etc).
Flom i Funchal.
**Flommen på Madeira** i 2010 inntraff den 20. februar og medførte jord- og leirras flere steder på øya Madeira, inkludert hovedstaden Funchal. Oversvømmelser fulgte i kjølvannet av storm og kraftig regnvær, som ødela flere veier, broer, infrastruktur og bygninger. Landets flyplass ble stengt. Etter to dager var det registrert minst 43 døde

og mer enn 100 skadde,

mange som følge av jord- og leirras. Sørsiden av øya ble hardest rammet.

Stormen oppstod da et kraftig lavtrykk over Asorene – et område som nesten alltid har høytrykk – beveget seg nordover 12. februar og skapte en kraftig værfront. Mens normalt regnfall i hovedstaden Funchal er 88 mm på månedsbasis i februar, falt det den 20. februar 2010 og i løpet av bare fem timer, totalt 108 mm i Funchal og 165 mm ved den meteorologiske stasjonen på fjellet Pico da Arieiro.

Det ble satt igang en internasjonal koordinering av hjelpearbeid allerede dagen etter uværet.

Referanser
----------

1. 1 2  «Sobe para 43 o número de mortos na Madeira, já se contam mais de 100 feridos», *Público*,  .
2. ↑   *Britons in Madeira warned after deadly floods*, BBC News, 20 February 2010,  .
3. ↑   *Temporal no Arquipélago da Madeira*, Instituto de Meteorologia, I.P. Portugal, 20 February 2010, besøkt 2010-02-22 .

Eksterne lenker
---------------

* Kart med interaktivt, oppdatert oversikt over flomkatastrofen på Madeira.
* Youtube kort film med leirras og oversvømmelser.
* Bilde fra avisen *«Toronto Sun»*.
* Lokale bilder av flommen og leirras.
*For den danske partilederen, se Mona Juul (dansk politiker).*

**Mona Juul** (født 1959) er en norsk diplomat og politiker (Ap). I perioden 2019-2023 var hun ambassadør ved Norges faste delegasjon til De forente nasjoner i New York.

Juul er oppvokst i Sparbu i Steinkjer kommune. Sammen med sin ektemann Terje Rød-Larsen spilte hun en nøkkelrolle under de hemmelige forhandlingene som førte til Oslo-avtalen. Fredsavtalen ble signert den 13. september 1993 i Washington, DC, mellom Israel og PLO. Juul og resten av teamet i Oslo fokuserte i forhandlingene på å være megler og tilretteleggere, vel vitende om at en fredsavtale om konflikten mellom Israel og PLO måtte være skapt av motstanderne selv. Juul og Rød-Larsen ble tildelt prisen Årets Peer Gynt i 1994.

Under Jens Stoltenbergs første regjering, fra 2000 til 2001 var Juul statssekretær for utenriksminister Torbjørn Jagland i Utenriksdepartementet. Fra 2001 til 2004 var hun norsk ambassadør til Israel og 2005 til 2010 stedfortredende ambassadør for den faste norske delegasjonen til FN i New York. Hun vakte internasjonal oppsikt i august 2009, da et intern notat til Utenriksdepartementet ble lekket til *Aftenposten*. I notatet kritiserte hun FNs generalsekretærer Ban Ki-moon for manglende lederegenskaper.

Fra 2011 til 2014 var Juul ekspedisjonssjef i Utenriksdepartementet, og fra 2014 til 2018 var hun Norges ambassadør i London.

Juul er gift og har to barn sammen med politiker og diplomat Terje Rød-Larsen.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Mona\_Juul[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «The Team». *Norgesportalen* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 8. april 2019. Besøkt 24. juli 2019.
4. ↑  Rønneberg, Kristoffer (19. august 2009). «Sviende norsk refs av FN-sjefen». *Aftenposten*.
5. ↑  «Permanent Representative». *Norgesportalen* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 25. oktober 2018. Besøkt 19. april 2020.
6. ↑  Fransson, Line (14. september 2002). «Vår kvinne i Tel Aviv». *Dagbladet.no* **(norsk)**.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mona Juul – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for politikerdatabaser i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Tamesel
En tamesel er ett elektrisk fartøy der du holder inne en knapp med tommlen og den kjører framover. Dettte kalles en ri maksin eller en eselmaskin. Du kan også få en levnde men den finnes nå elekstrik også.

**Tamesel** (*Equus africanus asinus*, tidligere også *Equus asinus asinus* og *Equus asinus*) er en domestisert form som nå regnes som en underart av afrikansk villesel (*Equus africanus*). Tamesel er populære arbeidsdyr i mange land, spesielt i landene rundt Middelhavet og i mange land i Midtøsten, Asia og Amerika.

Eslet ble trolig domestisert i Egypt eller Mesopotamia for omkring 5000–6000 år siden og er siden spredd rundt om i verden. I dag (2006) regner man med at det finnes over 40 millioner tamesler i verden. Eslet brukes både som ridedyr, trekkdyr og kløvdyr. I mange land har dessuten eslet spilt en viktig rolle i ulike prosesjoner og ritualer, også som offerdyr.

Tameslets progenitor er trolig nubisk villesel (*E. a. africanus*) og somalisk villesel (*E. a. somalicus*). I dag regner man med at det finnes omkring 150–200 (185 i 2006) ulike eselraser. Flest tamesler finnes det i Kina (trolig over 11 millioner), deretter følger Pakistan, Etiopia og Mexico.

* tamesel som kløvdyrtamesel som kløvdyr
* tamesel som kløvdyrtamesel som kløvdyr
* tamesel som kløvdyrtamesel som kløvdyr
* tamesel som kløvdyrtamesel som kløvdyr
* tamesel som ridedyrtamesel som ridedyr
* tamesel som ridedyrtamesel som ridedyr
* tamesel som trekkdyrtamesel som trekkdyr
* tamesel som trekkdyrtamesel som trekkdyr
* tamesel som trekkdyrtamesel som trekkdyr

Referanser
----------

1. 1 2  Waltraud Kugler, Hans-Peter Grunenfelder, Elli Broxham (2008). Donkey Breeds in Europe: Inventory, Description, Need for Action, Conservation; Report 2007/2008. St. Gallen, Switzerland: Monitoring Institute for Rare Breeds and Seeds in Europe Arkivert 2. september 2009 hos Wayback Machine.. Besøkt 2013-11-12

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** HDS **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Lister sorenskriveri** var et sorenskriveri i Lister og Mandals amt. Det ble trolig opprettet i 1598 med Laurits Thomesen som første sorenskriver. Fram til 1694 var Lister sorenskriveri sammenfallende med Lister fogderi. I vest var jurisdiksjonsområdet begrenset av elva Sira, slik at alle gårder på vestsida av elva hørte til Jæren og Dalane sorenskriverembete helt fram til 1837. Dette var gårdene med gnr 1-25 i Bakke, gnr 4-5, 9-18, 22, 24-25 i Sirdal og gnr 26-39 i Tonstad. Lister sorenskriveri ble nedlagt ved resolusjon 25. september 1809 og distriktet delt mellom nyopprettede Lyngdal og Flekkefjord sorenskriverier. Førstnevnte distrikt ble tillagt de fire tinglagene Foss, Berg, Vats og Helvig, mens Feda tinglag utgjorde hele Flekkefjord sorenskriverdistrikt.

Arkiv
-----

Arkivet etter Lister sorenskriveri er avlevert til Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet har et omfang på 11 hyllemeter.

Kilder
------

* Statsarkivet i Kristiansand, arkivkatalog for Lister sorenskriveri
* Næss, Hans Eyvind (red.) (1991). *For rett og rettferdighet i 400 år. Sorenskrivere i Norge 1591-1991*. Utgitt av Justisdepartementet i samarbeid med Fabritius Forlag.

Eksterne lenker
---------------

* Arkivkatalog for Lister sorenskriveri hos Statsarkivet i Kristiansand Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine.
* Skannede pantebøker for Lister sorenskriveri hos Digitalarkivet
* Skannede skifteprotokoller fra Lister sorenskriveri hos Digitalarkivet.[*død lenke*]
* Skannede tingbøker og ekstrarettsprotokoller fra Lister sorenskriveri hos Digitalarkivet.[*død lenke*]
**Domenico Graziani** (født 23. mai 1944 i Calopezzati i provinsen Cosenza i Italia) er en italiensk katolsk prelat og emeritus erkebiskop av Crotone-Santa Severina.

Liv og virke
------------

### Prest

Domenico Graziani ble ordinert til prest den 5. januar 1968 av Michele Federici i katedralen i Santa Severina. Etter videre studier skaffet han seg en lisensiat i dogmatikk ved Det pavelige gregorianske universitet i Roma og et annet lisensiat ved Det pavelige bibelinstitutt. Fra 1984 til 1992 var han prest i Botricello. Deretter fulgte stillinger som foreleser i dogmatikk, blant annet ved *Det pavelige teologiske seminar St. Pius X* i Catanzaro.

### Biskop av Cassano all'Jonio

Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Cassano all'Jonio den 21. august 1999. Han ble ordinert til biskop av prefekten for kongregasjonen for biskoper, kardinal Lucas Moreira Neves O.P. den 10. oktober samme år; medkonsekratorer var Andrea Mugione, erkebiskop av Crotone-Santa Severina, og Giuseppe Agostino, erkebiskop av Cosenza-Bisignano. 

### Erkebiskop av Crotone-Santa Severina

Den 21. november 2006 utnevnte pave Benedikt XVI ham til erkebiskop av Crotone-Santa Severina. 

Pave Frans innvilget hans aldersrelaterte avskjedssøknad den 7. november 2019.[1]
Jubileumsdrakten for Oslo Foto: Olivier2000 
**Jubileumsdrakten for Oslo** er en festdrakt og bunad som er utformet i forbindelse med byens 1000-årsjubileum. Drakten ble offisielt presentert på grunnlovsdagen 17. mai i 1999. Den første personen som brukte antrekket, var Rubina Rana, leder av 17-mai-komiteen. Drakten er designet av Eva Lie i samarbeid med Oslo kommune. 

Fargene i festdrakten er tradisjonelle Oslo-farger; blått, hvitt, gyllent og «søndags-sort». Stoffene til drakten er etter mønster av tekstiler som ble laget ved Hjula Industrier på Sagene. Forkle, vest, liv og jakke er alle jaquardvevet ull og silke. Smykkene, som er laget i rent sølv, er spesialdesignet til jubileumsdrakten for Oslo, og er utformet i samarbeid med gullsmed og designer Elise Thiis Evensen.

Kvinnedrakten
-------------

Kvinnedrakten består av skjørt, forkle, skjorte, liv, belte, jakke og sjal. Det mønstrede forkleet har to fargekombinasjoner; blått/gyllent eller gyllent/sort. Av skjorter finnes det en off-white i silke, en i blå eller gyllen silketaft samt en hvit bomullsskjorte. Det finnes to forskjellige silkeskjerf, med eller uten frynser i gyllent eller blått. I tillegg finnes et stort wienersjal i ull/silke og et litt mindre sjal i ren silke. Smykkene til damedrakten består av sølvknapper, en brystsølje med valgbar farge på stenene: blanke, blå eller gylne, en halsknapp, beltespenne og øredobber med eller uten sten.

Herredrakten
------------

Herredrakten består av bukse, vest, skjorte, jakke og halstørkle. Den mønstrede vesten har to fargekombinasjoner; blå/gyllen eller gyllen/sort. Skjorten er i hvit bomull. I likhet med jakken har halstørklet to farger; blått eller gyllent. Buksene er laget i et lett og behagelig ullstoff. I tillegg finnes det belte og bukseseler til drakten. Smykkene til herredrakten består av sølvknapper, beltespenne, en sølje med valgbar farge på stenene; blanke, blå eller gylne samt mansjettknapper.

Barnedraktene
-------------

Barnedraktene består av skjørt, forkle og liv for jenter og bukse, vest og jakke for gutter. Både jente- og guttedrakten har en hvit bomullsskjorte med tilhørende sølje og skjerf med to fargekombinasjoner.

Smykker
-------

Smykkene til drakten forteller Oslos historie. Brystsøljen med blå stener viser St. Halvards piler og møllestein sammen med «Tigerstaden Oslo», symbolisert ved tigerhodet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**Torleiv Hannaas** (født 14. juli 1874 på Hannås i Hornnes, død 19. november 1929 i Bergen) var en norsk filolog og folklorist.

Han tok utdannelse i voksen alder: lærerskole, artium og etterhvert *cand.phil.*. 

Hannaas utførte et omfattende innsamlingsarbeid av folkeminne og målprøver, men lite av det ble utgitt i hans tid. 
Han var statsstipendiat fra 1914 og professor i vestlandsk målgranskning ved Bergens Museum (senere innlemmet i Universitetet i Bergen) fra 1918. Hannaas etablerte i 1921 *Folkeminnesamlingi* ved Bergens Museum, og var leder (og eneste ansatte) ved samlingen. Han ble etterfulgt av Gustav Indrebø. 

Han var leder for Noregs Mållag 1926–29. Han var den første redaktøren av høgnorskorganet *Norsk Aarbok* fra 1920 til sin død, og gis æren for å ha introdusert *begrepet* «høgnorsk» i en artikkel i 1922. Han oversatte også deler av sagalitteraturen til nynorsk. Torleif Hannaas nynorsk boksamling på ca. 2500 bind ble kjøpt av Bergens museum i 1932. Hannaas samlet på alt som fantes av nynorsk litteratur før 1929. Om boksamlingen heter det at Hannaas 

«var kjent som en av Norges ivrigste og kunnskaps-rikeste boksamlere. Alt tidlig begynte han å samle på alle trykk på norske bygdemål og landsmål, og det blev hele livet det centrale i hans bibliofile interesser; men snart strakte disse sig ut til hele den eldre norske og danske litteratur. Han tok sitt arbeide grundig; besökte og ransaket næsten alle eldre trykkerier, små og store, i Norges land. På denne måte kom han i besittelse av en samling av ukjente og upåaktede trykksaker, hvis make ingen privatmann er i besiddelse av.»

Litteratur
----------

* *Maallære og ordtøke fraa Vest-Agder fra fyrste helvti av 1600-talet*. 1911
* *Ordsamling fraa Robyggjelaget fraa slutten av 1600-talet*. 1911
* «Johannes Skar». I: *Syn og Segn*. 1914
* *Christen Jensøns Den norske dictionarium eller glosebog*. 1915
* «Hans Ross : nokre minneord». I: For bygd og by, 1915
* *Hardingfela*. 1917
* «Helge Væringsaasen». I: Bygd og by, 1916 (Også i 'Jol *1917)*
* *Vestmannalaget i femti aar : 1868 – 21de januar – 1918*. 1918
* *Folkemaal og folkemaals-gransking : fyrste-fyrelesing ved Bergens museum 18. oktober 1918*. *Bergens Tidende*, 1918 (Også som særtrykk. Også i Syn og Segn 1919)
* «Folkevisor fraa Sætesdal». I: *Norsk Aarbok* 1921
* *Henrik Wergeland og den norske maalreisingi*. 1922
* «Vestegde-målet» I: boka *Norske bygde*, bd 2
* *Sogur frå Sætesdal*, etter Olav Eivindsson Austad. 1927. (Ny utg. 1989 ISBN 82-991990-1-8)

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Torleiv\_Hannaas[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Alver, Brynjulf. *Torleiv Hannaas og hans arbeid med folkedikting*. Universitetsforlaget, 1954
3. ↑  Sitat fra *Nordisk tidskrift för bok- och biblioteksväsen*, 1932, jf.

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon ved Ivar Aasen-tunet
* Torleif Hannaas boksamling (Universitetet i Bergen)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** KulturNav
 |
En bruker har foreslått å slette denne siden. Siden vi setter pris på alle forsøk på å forbedre leksikonet, inviteres du til å gi uttrykk for dine synspunkter ved å følge denne lenken: **Wikipedia:Sletting/Ingermanland (band)**.

**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. Angitt grunn: *band som eksisterte fra 1999 til 2004. Utgitt ett album på eget selskap*

**Ingermanland** var et norsk progressiv metal-band fra Kristiansand.

Bandet ble etablert i 1999, og ble oppløst i 2004. To av medlemmene gikk så videre til Communic.

Medlemmer
---------

* Oddleif Stensland – gitar & vokal
* Erik Mortensen – bassgitar
* Øyvind Klev – trommer

Diskografi
----------

* 1999: *Surface as ceiling* (demo)
* 2001: *Beyond Equator* (eget selskap)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ingermanland (band) på Encyclopaedia Metallum Rediger på Wikidata
**Onni Armas Lappalainen** (født 30. juli 1922 i S:t Michel, død 12. januar 1971 i S:t Michel) var en finsk turner som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.

Lappalainen vant en olympisk bronsemedalje i turn under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det finske laget som kom på tredjeplass i mangekamp bak Sovjetunionen og Sveits. de andre på laget var Berndt Lindfors, Paavo Aaltonen, Kaino Lempinen, Heikki Savolainen, Kalevi Laitinen, Kalevi Viskari og Olavi Rove

Lappalainen vant en olympisk bronsemedalje i turn under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det finske laget som kom på tredjeplass i mangekamp bak Sovjetunionen og Japan. de andre på laget var Kalevi Suoniemi, Berndt Lindfors, Martti Mansikka, Olavi Leimuvirta og Raimo Heinonen

OL-medaljer
-----------

* 1952 Finlands flagg Helsingfors - Bronse Bronse i turn, mangekamp lag Finlands flagg Finland
* 1956 Australias flagg Melbourne - Bronse Bronse i turn, mangekamp lag Finlands flagg Finland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Onni Lappalainen – Olympedia Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Elsk meg bort*** , (originaltittel: *Alice et Martin*) er et fransk drama fra 1998 regissert av André Téchiné med Juliette Binoche i hovedrollen.

Handling
--------

I en alder av 10 år bor Martin i Cahors sammen med Jeanine, hans frisør-mor og hennes drosjesjåfør-ektemann, Said. Men Martin er det uekte barnet til en vellykket forretningsmann, Victor Sauvagnac. Mot barnets ønsker sender moren Martin for å bo hos sin far, som han ikke kjenner. Victor er gift, og har tre sønner som er eldre enn Martin. Martin er ikke lykkelig, og kommer raskt i konflikt med sin biologiske far. 10 år senere, like etter hans 20. bursdag, reiser Martin fra hjemmet etter farens død. Martin dukker opp, flere uker senere, i halvbroren Benjamins leilighet i Paris.

Benjamin er en skuespiller som deler en leilighet sammen med sin beste venn Alice, fiolinist i en lokal kvintett som spesialiserer seg på tango-musikk. Martin finner suksess raskt, i løpet av få uker er han en svært ettertraktet modell. Selv om Alice ikke liker den grublende Martin, blir han besatt av henne og begynner å følge etter henne i skjul. Men Alice oppdager dette, og konfronterer ham. Hun blir gradvis fengslet av den oppmerksomheten han gir henne, og de to begynner et lidenskapelig kjærlighetsforhold.

Etter at Alice avslører at hun er gravid, får Martin et nervøst sammenbrudd og faller i koma. Legene fastslår at tilstanden hans er psykosomatisk. Han kommer seg etter hvert, men forblir veldig tilbaketrukket. Han blir fremdeles hjemsøkt av farens dødsfall, som døde etter at Martin skjøv faren ned en lang trapp. Martin avslører at han forårsaket farens dødsfall, og at han ikke lenger kunne bære skyldfølelsen og smerten.

Medvirkende
-----------

* Juliette Binoche : Alice
* Alexis Loret : Martin Sauvagnac
* Mathieu Amalric : Benjamin Sauvagnac
* Carmen Maura : Jeanine Sauvagnac
* Jean-Pierre Lorit : Frédéric Sauvagnac
* Marthe Villalonga : Lucie
* Roschdy Zem : Robert
* Pierre Maguelon : Victor Sauvagnac
* Éric Kreikenmayer : Francois Sauvagnac
* Jeremy Kreikenmayer : Martin (enfant)
* Kevin Goffette : Christophe
* Christiane Ludot : Laurence

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 1. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Elsk meg bort* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Elsk meg bort* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Elsk meg bort* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Elsk meg bort* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Elsk meg bort* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Elsk meg bort* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Elsk meg bort* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Elsk meg bort* på Metacritic Rediger på Wikidata
For kirke
**Stod prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Nord-Innherad prosti. Det omfattet sogn i Steinkjer kommune i Nord-Trøndelag fylke, og hovedkirken var For kirke.

Stods kirkesogn er nå en del av Steinkjer kirkelige fellesråd, og underlagt Stiklestad prosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Stóð sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Sparbu prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Reformatsen 1589 angis at *Stoed Præstegjeld Haffuer nu fem kircker huilcke aff tho prester betienes skulle.* Sogneprestens befaling var *Wdi Stoed och Egge skall skee tieniste huer anden hellig dag per vises.* En residerende kapellan skulle forrette *Wdi Quam [..] tho hellige dage effter huer andre, wdi Følling huer tridie hellig dag och wdi Aals capell huer fierde hellig dag.*

På moderne språk, hadde Stod prestegjeld fem kirker, hovedkirken på Forr, Egge, Kvam og Føling kirker og Ol kapell, hvilket ble betjent av to prester. Kvam og Ol kirker hadde før ligget til Snåsa prestegjeld, og ble i 1589 overført til Stod. Ol kirke på Kirkol ble nedlagt i 1692.

Stod prestegjeld dannet grunnlaget for Stod formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Forr nye kirke ble innviet 15. oktober 1846. Ved kgl.res. av 9. mars 1867 ble Følling kapellsogn utskilt som eget sogn fra Egge sogn. Ved kgl.res. av 7. mars 1868 ble Stenkjær ladested med Egge sogn skilt ut som eget Stenkjær prestegjeld med Stenkjær som hovedsogn og Egge som anneks, gjeldende fra 20. april 1868. Det residerende kapellaniet i Stod ble ved kgl.res. av 27. mars 1869 nedlagt, og kapellaniets arkiv skulle overføres til Steinkjer sogneprestembete. Ved kgl.res. av 27. januar 1877 ble det tillatt å bygge ny kirke og anlegge begravelsesplass for Kvam sogn på Østre Kvam.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Stod
* Kvam
* Følling

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1903). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 257.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 112.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 47-54. ISBN 8270612960.
5. 1 2  Prestegjeld og sogn i Nord-Trøndelag, arkivverket.no
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
8. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Møglestu husmorskole. Hovedbygning
**Møglestu husmorskole** var en husmorskole i Lillesand, opprettet i 1912 sammen med Egelands Verk husmorskole i Gjerstad.

Historikk
---------

Husmorskolen holdt opprinnelig til i et annet, mindre hus i samme område, men ble i 1917 flyttet til Møglestu.

Da husmorskolen på Egelands Verk på Gjerstad ble lagt ned i 1927, fikk Møglestu noen flere plasser. Skolen ønsket i utgangspunktet å være en skole for bondepiker, og i 1932 fikk den bygget fjøs med forsikringspenger etter en brann. Etter krigen ble økonomien til skolen bedre, og den ble en moderne husmorskole i 1951. Møglestu var som mange andre husmorskoler knyttet til et gårdsbruk og skolen hadde internat for elevene.

I 1953 tegnet arkitektkontoret Karen og Odd Brochmann og Dag Rognlien en utvidelse av husmorskolens bygningsmasse.

I 1964/65 kom stortingsmelding 101 «om yrkesskoler i husstell» om utdanning til husmødre og tilrettelegging for videre utdanning i andre yrker. Stortingsmeldingen skapte debatt om husmorskolen skulle være en utdanning til husmødre eller et ledd mot videre utdanning. Resultatet av debatten ble et tosidig utdanningstilbud, ett til husmødrene og ett rettet mot videre utdanning. Familiekunnskapen ble ansett som viktig, og på bakgrunn av det skiftet husmorskolen navn til «fagskole i husstell».

I 1971 kom det undervisningsplaner som fokuserte på den videregående utdannelsen fremfor tradisjonell husmorsutdannelse. I 1974 kom stortingsmeldingen som styrket undervisningsplanen. Dermed ble husmorskolene inkludert i den videregående skolen som hotell- og næringsmiddelfag og de diverse helse- og omsorgsyrkene som tok over for de tradisjonelle husstellinjene.

På 1980-tallet ble murbygget fra 50-tallet påbygd i retning Vardåsen.

Møglestu fagskole i husstell ble en del av Møglestu videregående skole i 1990.

Arkiv
-----

Arkivet etter Møglestu husmorskole er avlevert til Kuben. Arkivet etter husmorskolen spenner seg fra 1911 til 1990 og utgjør om lag 8 hyllemeter. Arkivet inneholder bl.a. møtebøker, kopibøker, journaler, saksarkiv, elevdokumentasjon og regnskapsbøker.

Det eksisterer en rekke klassebilder fra husmorskolens første 40 år. Disse skal digitaliseres av Vestre Moland og Lillesand historielag.

Hovedbygningen
--------------

Hovedbygningen blir også kalt Gamle Møglestu. Den ble bygd av Steener Steenersen i 1806 og er fredet. Bygningen har også blitt brukt som både fattiggård og kommunehus.
Den er i kommunal eie, men den ble vedtatt solgt i 2009.

I 2018 ble bygninger og tomt solgt til Kari Tveranger og firmaet Atlagon AS, som starter firmaet Møglestu Herregård.

Referanser
----------

1. ↑  Gunnarsjaa, Arne (1999). «Brochmanns arkitektkontor, Karen og Odd». *Arkitekturleksikon*. Oslo: Abstrakt forlag. s. 127. ISBN 8279350071.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 1. juli 2012. Besøkt 28. januar 2013.
3. ↑
4. ↑  «Lillesands-Posten 27. august 2018». Besøkt 24.11.2018. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter Møglestu husmorskole på Arkivportalen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Singapores økonomi** er preget av å værre en liten, men utviklet økonomi. Singapores økonomi kan beskrives som en blandingsøkonomi hvor selskaper og privatpersoner kan styre mye av driften ut ifra et kapitalistisk ståsted, mens staten eier store andeler i singaporske firmaer. Minst 60% av BNP kan spores tilbake til bedrifter hvor staten står som eier. Verden åpnet opp øynene for Singapore (og mange andre sørøstasiatiske land) etter 1960 da landet opplevde oppsiktsvekkende høye vekstrater. Singapore, Hongkong, Sør-Korea og Taiwan ble kalt de fire tigrene og termen tigerøkonomi er senere blitt en term som er blitt brukt på land som oppnår høy vekst i økonomi og velstand. Mesteparten av Singapores økonomi baserer seg på internasjonal handel.

Makroøkonomiske tall
--------------------

| Økonomiske nøkkeltall | Verdi | År, kilde |
| --- | --- | --- |
| BNP | 182 mrd USD USD | 2008, Verdensbanken |
| BNP per innbygger | 34 760 US$ | 2008, Verdensbanken |
| Arbeidsløshet | 3,2% | 2008, Verdensbanken |
|

  

Veksttall:

| År | Vekst i BNP | Vekst i KPI |
| --- | --- | --- |
| 2005 | 7,4 % | 0,5 % |
| 2006 | 8,6 % | 1,0 % |
| 2007 | 8,5 % | 2,1 % |
| 2008 | 1,8 % | 6,6 % |
| 2009 | -1,3 % | 0,6 % |

Internasjonal handel
--------------------

Handel med andre land er nødvendig for Singapore da landet har svært lite med egne naturressurser. Varer importeres inn for så og foredles før de sendes videre til andre land.

Hvis man ser på internasjonal handel i forhold til BNP ((Import + Eksport)/BNP) så var den på 2,9, mens Norge hadde 0,5 og verden hadde 0,42 (basert på estimerte tall for 2009)

| Nøkkeltall | Singapore | Norge | Verden |
| --- | --- | --- | --- |
| BNP | 177,1 mrd USD | 383 mrd USD | 58,15 trillioner USD |
| Eksport | 274,5 mrd USD | 122,8 mrd USD | 12,29 trillioner USD |
| Import | 240,5 mrd USD | 65,84 mrd USD | 12,4 trillioner USD |
| Internasjonal handel ifht BNP | 2,9 | 0,5 | 0,42 |
|

### Singapore havn

Singapore havn
Singapore havn er en svært viktig ressurs da deres økonomi er avhengig av internasjonal handel. Singapores havn blir ofte kalt verdens mest travle havn. Denne tittelen er ettertraktet av mange havneområder rundt om i verden og kan måles på flere måter (antall containere, antall tonn, antall skip, trafikk osv.). Tall fra American Association of Port Authorities viser at Singapore havn er verdens største havn når det gjelder antall tonn og antall containere som har vært igjennom havnen.

Referanser
----------

1. ↑  «Maintaining Singapore's Miracle» **(engelsk)**. countryrisk.com. Arkivert fra originalen 12. oktober 2004. Besøkt 4. september 2010.
2. 1 2 3  «The World Bank - Singapore» **(engelsk)**. worldbank.org. Besøkt 4. september 2010.
3. ↑  «Public Information Notice (PIN) No. 10/95 - IMF Executive Board Concludes 2010 Article IV Consultation with Singapore» **(engelsk)**. imf.org. Besøkt 4. september 2010.
4. ↑  «CIA World Factbook» **(engelsk)**. cia.gov. Arkivert fra originalen 12. august 2008. Besøkt 4. september 2010.
5. ↑  «World Port Ranking» (PDF) **(engelsk)**. aapa-ports.org via cms-plus.com. Besøkt 4. september 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Nouveau Stade de Bordeaux**, også kjent som **Matmut Atlantique** av sponsormessige årsaker, er et fotballstadion i byen Bordeaux i Frankrike.

Historikk
---------

Stadionet ble bygget i forbindelse med at Frankrike fikk EM i fotball 2016. Byggingen av stadionet startet i 2013 og det stod ferdig i april 2015. Det ble offisielt åpnet 18. mai 2015. Det er designet av de samme arkitekter som står bak Allianz Arena i München og Beijings nasjonalstadion (ofte kalt Fugleredet). De øverste tribuneseksjonene er på hele 35 grader, det maksimalt tillatte i Frankrike. Utvendig preges stadionet av mange stolper som skal representere furutrærne i skogen Landes som ligger nær stadionet. Forsikringsselskapet Matmut kjøpte navnerettighetene til stadionet i mai 2015 og det skal hete Matmut Atlantique fram til 2025.

Den første kampen var hjemmelaget Bordeaux mot Montpellier 23. mai 2015 i siste serierunde i Ligue 1.

Større idrettsarrangementer
---------------------------

### EM i fotball

Stadionet ble brukt til fire gruppekamper samt én kvartfinale under EM i fotball 2016.

Referanser
----------

1. ↑  Euro 2016 venue by venue: France's 10 stadiums for finals bbc.co.uk Lest 9. juni 2016 (engelsk)
2. ↑  France: Bordeaux stadium signs naming rights deal stadiumdb.com Lest 9. juni 2016 (engelsk)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Grand stade Bordeaux – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Stadionet på UEFA sin hjemmeside (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
*For den irske folkemusikkgruppen, se Altan (band).*
En altan på en ambassadørbolig i Stockholm
En **altan** (fra latin *altus*, «høy») er et gulv utenfor en bygning, over første etasje. Takterrasser kalles ofte altaner. En altan kan ha rekkverk, og være understøttet av søyler, buegang eller annet underbygg. Underbygget kan være et inngangsparti, bislag eller annet tilbygg, og altanen er da på taket av dette tilbygget. Dette forutsetter at tilbygget ikke er i hele hovedbygningens høyde. Altan har som oftest ikke tak, men har av og til et såkalt skjermtak (ikke del av bygningens tak).

Den såkalte slottsbalkongen på slottet i Oslo er faktisk ikke en balkong, men en veranda. Dette fordi det utendørs gulvet med rekkverk er taket på en buegang, og slottets portico (gavl) er overbygg to etasjer lenger opp.

Buckingham Palace i London har tre ulike byggeformer på fasaden, der en veranda med et portico-overbygg har et utbygg på konsoller foran, altså en balkong, mens en altan fortsetter på sidene på samme plan (den hviler på et underbygg), uten at den har noe overbygg.

Forskjell på terrasse, platting, veranda, balkong og altan
----------------------------------------------------------

* Terrasse: En terrasse er en planert avsats for ute­opphold, med direkte atkomst fra terreng og er ikke overbygget
* Platting: En platting er en enkel trekonstruksjon (dekke) som enten er lagt på bakkenivå eller med noen lave fundamenter.
* Veranda: En veranda er et tilbygget til en bygning med én eller flere yttervegger fjernet eller erstattet av glassvegger (glassveranda). En veranda kan ligge i alle etasjer.
* Balkong: En balkong er et fremspring på en bygning fasade der gulvet ofte er en fortsettelse av gulvet i rommet innenfor.
* Altan: En altan er et gulv utenfor en bygning, over første etasje.

Se også
-------

* Balkong
* Terrasse
* Veranda

* Svalgang
* Loggia

Referanser
----------

1. ↑  Altan i bokmålsordboka B R

Eksterne lenker
---------------

* Språkrådet: Hva er forskjellen på en altan, balkong, terrasse og veranda?

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
**Vilde Iris Hartveit Kolltveit** (født 1996) kjent under artistnavnet **iris** er en sanger og låtskriver fra Bergen. I 2019 ble hun Årets Urørt.

Karriere
--------

Kolltveit vokste opp i Arna sammen med fem eldre søsken. Familien var glad i musikk og var en viktig kilde til musikalske intrykk i hennes barndom. Som barn drev Kolltveit med teater, sang, og dans.

I 2014 dannet Kolltveit indiepop-duoen Hage med Veronika Heilund som hun gikk i klasse med på Langhaugen videregående skole. Duoen gav ut låta «The Taste» som ble listet som Ukas Urørt på P3 i 2015.

I 2019 ble hun kåret til Årets Urørt for låten «Hanging around you/crackers».

I 2021 gav hun ut sitt debutalbum *Love and Other Disasters*, som mottok god kritikk.

Diskografi
----------

### Album

* 2021: *Love and Other Disasters*, GEMS under Warner Music Norway

### EP-er

* 2019: *a sensitive being*

Referanser
----------

1. 1 2  «Iris er Årets Urørt!». *NRK P3* **(norsk)**. 31. oktober 2019. Besøkt 12. mars 2024.
2. 1 2  «Iris: On The Rise | Interview». *The Line of Best Fit* **(engelsk)**. Besøkt 12. mars 2024.
3. ↑  «Harmonier fra hagen». *NRK P3* **(norsk)**. 6. april 2015. Besøkt 12. mars 2024.
4. ↑  «Dette er en debutplate som virkelig føles fullendt». *www.bt.no*. 9. juni 2021. Besøkt 12. mars 2024.
5. ↑  «Gode låtar, endå betre album». *NRK P3* **(norsk)**. 8. juni 2021. Besøkt 12. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
**Denne artikkelens innhold ligner reklame:** Wikipedia er ikke et reklamemedium. Om emnet er **relevant** for en encyklopedi bør artikkelen bearbeides for å bli mer nøytral. Hvis emnet ikke er relevant, bør den i stedet merkes for sletting med malen {{Hurtigslett}}.Se diskusjonssiden for mer informasjon.

**Denne artikkelen bygger på én eller flere primærkilder og/eller kilde(r) som er nært knyttet til artikkelens emne.** Du bør forsyne enkeltpåstandene i saken med referanser med kildehenvisninger som lar seg verifisere gjennom pålitelige, uhildede sekundær- eller tertiærkilder.
**Befalselevenes Samarbeidsorgan (BESO)** ble dannet i 1979 som et partipolitisk nøytralt organ for befalselever fra Sjøforsvaret, Hæren og Luftforsvaret, innen YS. BESO ble opprettet i erkjennelsen av at befalselever er en spesiell gruppe i Forsvaret som har egne problemområde. Tillitsmannsordningen i Forsvaret (TMO) ivaretok sjelden befalselevene interessefelt like godt og kjente ikke alltid regelverket som omhandlet befalselever spesielt. 

"*BESO er av og for befalselever, BESO har sine egne vedtekter og sitt eget handlingsprogram som befalselevene selv vedtar. Dette skjer hvert år i november på BESO Landskonferanse. Da velges også BESO Landsstyre som styrer BESO-aktiviteten i henhold til handlings-programmet fram til neste Landskonferanse. BESOs høyeste organ er Landskonferansen. Styret er satt sammen av befalselever fra alle forsvarsgrener og har møter ca. 6-8 ganger i året.*

*Styrets oppgaver er å gjennomføre det som Landskonferansen pålegger det. Styret er altså den utøvende makt i BESO og ansvarlig for koordinering av lokale elevforum.Ved hver skole opprettes det et lokalt elevforum hvor det velges et styre. Dette styret skal stå for lokal aktivitet samt å rapportere til Landsstyret. For å kvalitetssikre dette arbeidet har BFO sekretariat en heltidsansatt person som har ansvar for BESO-driften.*"

Eksterne lenker
---------------

Organisasjonens nettsider Arkivert 11. april 2008 hos Wayback Machine.
**Minna Rode Heiberg** (1899–1997) er den første kvinnen som tok svennebrev som snekker i Norge og arbeidet som arkitekt, tegner og modellbygger.

Heiberg var snekkerlærling hos Brødrene Ollendorff og tok svenneprøven i 1920. Hun utdannet seg som modellsnekker i utlandet og reiste til Wien, Berlin og Paris. Hun ble ansatt som tegner hos Blakstad-Munthe-Kaas i Oslo i 1922. Hun startet etter hvert sitt eget firma som modellbygger og laget modeller for flere sentrale prosjekter av arkitekter som Blakstad-Munthe-Kaas, Arne Korsmo og Frode Rinnan.

Heiberg var politisk engasjert på venstresiden og tok del i motstandsarbeidet under 2. verdenskrig. Hun satt i byrådet og byplansrådet for NKP. I 1959 reiste hun sammen med arkitekt Odd Brochmann, sivilingeniør Hans Granum, og arkitekt Helene Kobbe til Sovjetunionen for å studere sovjetisk boligbygging og byplanlegging etter invitasjon av Sambandet Sovjet-Norge.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no, oppført som Minna Rode Heiberg[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Dødsårsakregisteret, www.digitalarkivet.no, oppført som Minna Rode Heiberg[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Minna Heiberg, Arkitekt, Modellbygger, Snekker». *Nasjonalmuseet*. Besøkt 8. mars 2024.
4. 1 2  Bye, Reidun (07.03.1997). «Nekrolog - Minna Heiberg». *Friheten*. s. 8.
5. ↑  Espeland, Gard (04.03.1997). «Nekrologer - Minna Heiberg». *Aftenposten*. s. 15.
6. ↑  Fotoalbum fra Minna Heibergs modellverksted, 1925-1935, Nasjonalmuseets samling, NAMF.04198.
7. ↑  «Norske arkitekter på studietur til Sovjet». *Friheten*. 08.08.1959. s. 2.

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
Rulett
***Spilleren*** (russisk: Игрок – *Igrok*) er en roman skrevet av den russiske forfatteren Fjodor Dostojevskij, publisert i 1866. Under romanens tilblivelsesprosess led forfatteren av fattigdom som et resultat av blant annet spillegalskap, og forleggerne, som hadde 
forhåndsbetalt forfatteren, ønsket at verket skulle bli fullført fortest mulig. Samtidig med dette skrev Dostojevskij også Forbrytelse og straff (også kjent som *Raskolnikov*), men til tross for dette ble Spilleren en stor suksess og et referansepunkt for russisk 1800-talls litteratur.

I romanen analyserer Dostojevskij spillere, eller spillegalskapen om man vil, og skildrer også forskjellige holdninger til skikkelsene også i forhold til hvilket land de kommer fra. Eksempler på dette er; den strenge tyske baronen; den overfladiske og forfengelige italienske greven; den rike engelske gentleman og den manipulative franskmann.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** BNE
 |