recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**«La oss feire livet»** er en norsk gospelinspirert sang fra 1995 som synges av familiegruppa Arnold B Family. Thomas Børud har komponert sangen, mens faren Arnold Børud har skrevet teksten. Sangen deltok i Melodi Grand Prix 1995 der den kom på andrepass, bak Secret Garden og «Nocturne».

Melodi Grand Prix
-----------------

Sangen var en av fire spesialinviterte låter til Melodi Grand Prix 1995. «La oss feire livet» deltok i semifinale 5, som ble holdt som en del av tv-programmet *Æres den som æres bør* lørdag 11. februar 1995. Der vant sangen en knapp seier over «Til en stjerne» og Elisabeth Ødegård Widmer. Sangen fikk 52 prosent av stemmene, mens «Til en stjerne» fikk 48 prosent.

Seieren gjorde at «La oss feire livet» gikk videre til finalen på NRK Marienlyst lørdag 1. april 1995. I finalen var sangen den sjette ut på scenen, og i avstemningen kom «La oss feire livet» på en andreplass med 327 poeng. Vinnersangen «Nocturne» fikk 404 poeng og vant senere Eurovision Song Contest i Dublin.

Utdypende artikkel: Melodi Grand Prix 1995

Utgivelse
---------

Sangen ble utgitt på singel samme år, og den var også en del av albumet *Livslyst*. «La oss feire livet» lå fem uker på Norsktoppen med en andreplass som beste notering.

Referanser
----------

1. ↑  «Arnold B Family ‎– La oss feire livet». discogs.com. Besøkt 19. januar 2017.
2. ↑  «Norsktoppen-lister 1995–1996». musikalske.net. Besøkt 19. januar 2017.
3. ↑  «Æres den som æres bør». Norsk rikskringkasting. 11. februar 1995. Besøkt 19. januar 2017.
4. ↑  «Melodi Grand Prix 1995 – norsk finale». Norsk rikskringkasting. 1. april 1995. Besøkt 3. august 2016.
5. ↑  «Norsktoppen-lister 1995–1996». musikalske.net. Besøkt 19. januar 2017.
**Catalogue raisonné** er et dokument som på en nesten fullstendig måte beskriver en kunstners verker. En slik katalog blir oftest gitt ut til store kunstneres jubileums- eller retrospektivutstillinger, og sjelden ellers.

Uttrykket er fransk og betyr *resonnert* *katalog* i betydningen gjennomtenkt, rasjonell. Uttrykket brukes mest i forbindelse med bildende kunstnere, men kan dekke andre kunstarter. Skrivemåten er ikke endret ved inntak i engelsk språk, hvor en ellers kunne brukt *catalog*.

For å være en Catalogue raisonné må den inneholde (for hvert verk):

* Avbildning (I dag: foto) eller klar beskrivelse til identifikasjon av det.
* Materiale(r).
* Hvor har verket vært før (tidligere eiere, utstilt osv.)
* Litteratur om verket.
* Størrelse.
* Tilstand.
* Merknader og tvil om verket (godt, dårlig, forfalsket?)
* Introduksjon i form av kort omtale av kunstnerens liv, uten å lage en komplett biografi.
* Signatureksempler.
* Indeks over alle verk:
* Hvor de befinner seg per dato.
* Fortegnelse over akademikere som har omtalt kunstner og verker.

Kataloger er sjelden så omfattende, men kan ta grundig for seg en periode eller bare bestemte typer arbeider, eksempelvis malerier, tegninger eller skulpturer (keramiske arbeider dersom det forekommer)

En gjennomarbeidet Catalogue raisonné kan regnes som primærkilde om en kunstners arbeider fram til redigeringen er avsluttet. Noen kunstnere lager selv sine egne – men har lite styring og oversikt på hvor verkene vandrer etter at de er solgt.

Enkelte eiere av kunstverk ønsker ikke at deres anskaffelser skal være for lette å kopiere, slik at deres eiendom kun kan presenteres i svart-hvitt eller med lav oppløsning. Selv med slike forbehold, er en catalogue raisonné dyr å fremstille og vanligvis for et begrenset marked.

Kilder
------

* What is a Catalogue Raisonne? Arkivert 9. juni 2007 hos Wayback Machine.
* ArtLex Art Dictionary on catalogue raisonné
* What is a Catalogue Raisonné?

Litteratur
----------

* *Judging the Authenticity of Prints by The Masters: A Primer for Collectors* by David Rudd Cycleback

Eksterne lenker
---------------

* The Catalogue Raisonné Scholars Association
* The Print Council of America on-line database of Catalogues Raisonné for prints – some info online

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***Catalamprus*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende
--------

Middelsstore (11-15 millimeter), slanke, blanke, mørke smellere med noe blålig metallglans. Antennene er sagtakkede. Pronotum er litt klokkeformet, litt bredere enn langt, bakhjørnene trukket ut skrått bakover med en kjøl. Dekkvingene har tydelige punktstriper.

**Larvene** er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Utbredelse
----------

Artene er utbredt i Sentral-Afrika (Sentralafrikanske Republikk, Gabon, Den demokratiske republikken Kongo).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien smellere, Elateridae
				+ Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
					- Stammen Ampedini Gistel, 1856
						* Understammen Dicrepidiina Candéze, 1859
							+ Slekten ***Catalamprus*** Basilewsky, 1958
								- *Catalamprus angustus* (Fleutiaux, 1902)
								- *Catalamprus antennalis* (Fleutiaux, 1935)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Catalamprus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**Catalantallene** er en følge av naturlige tall som ofte forekommer i telleproblemer i kombinatorikk. For *n* ≥ 0, betegnes det *n*-te catalantallet *C**n*, og er gitt ved formelen

{\displaystyle C\_{n}={\frac {1}{n+1}}{2n \choose n}.}
De første catalantallene er

1, 1, 2, 5, 14, 42, 132, 429, 1430, 4862, 16796, 58786, 208012, 742900, 2674440, 9694845, 35357670, 129644790, 477638700, 1767263190, 6564120420, 24466267020, 91482563640, 343059613650, 1289904147324, 4861946401452.
Catalantallene er oppkalt etter den belgiske matematikeren Eugène Charles Catalan. Begrepet «catalantall» (*Catalan numbers*) ble første gang kjent brukt i 1938 av den skotske matematikeren Eric Temple Bell.

Egenskaper
----------

Catalantallene vokser asymptotisk som[]

{\displaystyle C\_{n}\sim {\frac {4^{n}}{n^{3/2}{\sqrt {\pi }}}}.}
Tallene tilfredsstiller den rekursive formelen[]

{\displaystyle C\_{n+1}=\sum \_{k=0}^{n}C\_{n}C\_{n-k},}
som forklarer hvorfor *C**n* så ofte dukker opp som svaret på kombinatoriske telleproblemer.

Den genererende funksjonen er[]

{\displaystyle C(z)=\sum \_{n=0}^{\infty }C\_{n}z^{n}={\frac {1-{\sqrt {1-4z}}}{2z}}.}

Anvendelser i kombinatorikk
---------------------------

* *C**n* er antall måter et polygon med *n* + 2 kanter kan deles opp i *n* trekanter ved hjelp av diagonaler som ikke krysser hverandre. For eksempel for *n* = 3 kan en slik triangulering av femkanten foregå på 5 forskjellige måter:

Eksempler på catalantall i polygonerEksempler på catalantall i polygoner
* *C**n* er antall måter *n* par av venstre- og høyreparenteser '(' og ')' kan skrives etter hverandre slik at hver høyreparentes lukker en venstreparentes.

 ((()))   (()())   (())()   ()(())   ()()()
* *C**n* er antall binære trær med *n*+1 blader.

Eksempler på catalantall som binære trærEksempler på catalantall som binære trær

Referanser
----------

1. ↑  «Earliest Known Uses of Some of the Words of Mathematics (C)». Jeff Miller. 25. juni 2017. Besøkt 7. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Catalantallene: følge A000108 i OEIS
* (en) Eric W. Weisstein, *Catalan Number* i MathWorld.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld **·** GND **·** LCCN
 |
**Eckhart Tolle** (født 16. februar 1948 i Lünen i Tyskland som **Ulrich Tolle**) er en tysk forfatter og spirituell læremester. Han har skrevet flere bestselgende bøker om bevissthet, selvutvikling, mental balanse, livsfilosofi og åndelighet. Tolle skal ikke fremme en spesiell religion, men har blitt inspirert av læresetninger fra zenbuddhisme, sufisme, hinduisme og Bibelen. Han har hatt stor innflytelse som «åndelig veileder» gjennom bøkene og foredrag på internett og TV.

Bakgrunn og arbeid
------------------

Eckhart Tolle vokste opp i Tyskland, men flyttet til faren i Spania som 13-åring. Han reiste siden til England der han studerte språk, psykologi, filosofi og litteratur. Han skal ha opplevd en overveldende, spirituell forandring og følelse av stor indre ro etter en personlig krise som 29-åring. Han avbrøyt studier og begynte etterhvert å gi åndelige og personlige råd til venner og kjente. Han flyttet til Vancouver i Canada i 1995 der han fortsatt bor.

Eckhart Tolle har skrevet flere populære bøker, deriblant *The Power of Now: A Guide to Spiritual Enlightenment* fra 1997 (utgitt på norsk som *Det er nå du lever : en veiviser til åndelig opplysning* i 2001) og *A New Earth* fra 2005 (på norsk som *En ny jord : om å ta det indre bevissthetsspranget mot åndelig oppvåkning* i 2006). Bøkene har blitt enorme bestselgere i USA etter at den amerikanske TV-kjendisen Oprah Winfrey anbefalte dem i samtaleprogrammene sine og bokklubben sin. Eckhart Tolle har også nådd mange via foredrag på internett blant annet gjennom *Eckhart Tolle TV* som ble opprettet i 2009. Oprah Winfrey presenterte ham dessuten for et stort publikum i en serie programmer i 2008. 

I 2007 var Tolle en del av æresrådet i stiftelsen *Heal Breast Cancer Foundation* som utga seg for å være en organisasjon for å bekjempe brystkreft, men som i realiteten var et PR-stunt for metamedisin, en avlegger av behandlingsregimet til den straffedømte tyske kvakksalveren Ryke Geerd Hamer.

Referanser
----------

1. 1 2   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 26. mars 2018, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Videokurs i livsfilosofi med Eckhart Tolle
3. ↑  «Alt-Medicated in Beverly Hills». Shooting the Messenger. 30. juli 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Eckhart Tolle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bøker av Eckhart Tolle på norsk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Tegning av forsiden av cumdach laget til Stowe-messeboken**Cumdach** er et skrin til oppbevaring av bøker og manuskript, brukt i middelalderens Irland. Skrinene var ofte vakkert utsmykket og ornamentert. Den første kjente referansen til en cumdach i irske annaler er da Flann Sinna bekostet en til Durrow-boken. Selv om slike skrin nok først ble laget for å beskytte og oppbevare bøker, er dette et eksempel på det motsatte. Durrow-boken har nemlig skader langs kantene på grunn av at boken ikke passet til skrinet den ble plassert i.

Annalene av de fire mesterne nevner også at Donnchad mac Flainn utstyrte Armagh-boken med en cumdach i 937. I 1006 ble Kellsboken stjålet, selv om selve boken kom til rette noe senere, var cumdachen med gull-og juvelutsmykking tapt.

Inskripsjonene på forsiden av Stowe-messebokens cumdach er den eneste samtidige kilde som eksplisitt kaller Donnchad mac Briain konge av Irland.

Referanser
----------

1. ↑  Meehan, Bernard (2005). «Durrow, Book of». I Seán Duffy. *Medieval Ireland. An Encyclopedia* **(engelsk)**. Abingdon og New York: Routledge. s. 138. ISBN 978-0-415-94052-8.
2. ↑  *Annalene av de fire mesterne*, redigert og oversatt av John O'Donovan. Elektroniske utgaver hos CELT - Corpus of Electronic Texts: Redigerte uoversatte utgaver (mellomirsk/latin) til 902 903–1171 1172–1372 Engelsk oversettelser: til 902 903–1171 1172–1372
3. ↑  *Ulster-annalene*, redigert og oversatt av Seán Mac Airt og Gearóid Mac Niocaill (Dublin 1983). Elektroniske utgaver hos CELT - Corpus of Electronic Texts: Redigert utgave (mellomirsk/latin), Engelsk oversettelse

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av cumdach, laget til Stowe-messeboken
**Cumberland Plain** er en region i Sydney bassenget av New South Wales, Australia. Sletten strekker seg fra 10 kilometer nord av Windsor i nord, til Picton i sør; og langs elven Parramatta River inn til Sydneys Inner West. Sletten er idag stedet for mesteparten av Greater Western Sydney.

Sletten tar navnet sitt fra Cumberland, ett av de 39 tradisjonelle countiene i England — og deler navn med Cumberland County Council, en nå nedlagt regional regjeringsavdeling som var ansvarlig for mesteparten av dagens Sydney og veien Cumberland Highway.

Geografi
--------

Cumberland Plain ligger i kommunene Auburn Council, Baulkham Hills Shire, City of Blacktown, Camden Council, City of Canada Bay City of Fairfield, City of Hawkesbury, Hornsby Shire, City of Holroyd, City of Liverpool, City of Parramatta, City of Penrith, City of Ryde og Wollondilly Shire; og deler av City of Campbelltown og flere kommuner i Sydneys indre-vest.

Elvene Hawkesbury /Nepean, Parramatta og Cooks løper gjennom deler av sletten.

Økologi
-------

Ved begynnelsen av europeisk bosetting var Cumberland sletten dekket av 1070 km² busker og skogland. Den vestlige utbredelsen av Sydney utover sletten la enormt press på skogområdene og andre økologiske samfunn, og bare 13% gjenstår.

Etter å ha blitt hogd ned og brukt først til landbruk, senere til byutvikling, er de fleste av de økologiske samfunnene som trivdes på sletten nå ansett som truet. De inkluderer:

* Cumberland Plain woodland
* Shale/sandstone transition forest
* Sydney coastal river-flat forest
* Elderslie banksia scrub
* Blue gum high forest
* Sydney turpentine ironbark forest
* Western Sydney dry rainforest
* Castlereagh swamp woodland
* Agnes Banks woodland
* Cooks River/Castlereagh ironbark forest
* Moist shale woodland
* Shale gravel transition forest

Cumberland Plain Woodland, der rundt seks prosent gjenstår i isolerte områder, var det første australske økologiske samfunnet som ble gitt status truet.

Cumberland Plain områdene er beskyttet i en rekke parkområder, inkludert Lower Prospect Canal Reserve, Scheyville National Park, Windsor Downs Nature Reserve, Leacock Regional Park, Mulgoa Nature Reserve og Mount Annan Botanic Garden.

Eksterne lenker
---------------

* New South Wales Government: Department of Environment and Conservation - Kart over Cumberland Plain
* New South Wales Government: Department of Environment and Conservation – Truede økologiske samfunn på Cumberland Plain
* Botanic Gardens Trust Arkivert 5. februar 2006 hos Wayback Machine. – Mount Annan Botanic Gardens webside
* Australian Government: Department of the Environment and Heritage – Cumberland Plain Woodland: Skogsområder som forsvinner fra Sydneys utkant
**Kolåstinden** er et fjell i Ørsta kommune på Sunnmøre i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 1 432 meter over havet. Fjellet har en primærfaktor på 1 164 meter, som er det 28. høyeste i Norge.

Kolåstinden gir navn til Kolåshalvøya som bygdebyene Ørsta og Volda ligger på.

Fjellklatring
-------------

Fjellet er enklest tilgjengelig fra området ved Standalhytta på Standaleidet. I den store botnen nordøst for toppen ligger en helårlig bre. Kolåstinden er lettest å bestige vinter eller vår på ski over breen. Om våren på fast snø også til fots. Isøks kan være til hjelp. Ei bregleppe åpner seg i normalruta nord for toppen omtrent i slutten av juni hvert år. Resten av året bør en ha med brevante folk og gå i taulag. Krevende klatreruter langsetter østryggen og fra Romedalen. På den lavere ryggen rett sør for toppen ligger de lett tilgjengelige tindenålene Fingeren og Sylen. 

De nærmeste omgivelser består av Sætretindane (Søre Sætretind og Nordre Sætretind) i øst, Kjerringa i vest og Romedalstinden i nord. Lenger nord ligger Molladalen med bl.a. Jønshorn (Ramoen) og den kjente tindenåla Bladet.

Som kuriosa kan nemnes at Egil «Drillo» Olsen og en trenervenn fra Ålesund i et eget NRK-program forsøkte å bestige Kolåstinden, men måtte gi seg pga. værforholdene.

Bilder
------

* Kolåstinden sett fra Standalsida. Fingeren helt til venstre i bildet.Kolåstinden sett fra Standalsida. Fingeren helt til venstre i bildet.
* Kolåstinden og RomedalenKolåstinden og Romedalen
*

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  Kolåstindens referansesadel ligger øverst i Bondalen vest for Videtjørn. Sadelens høyde ligger mellom 265 og 270 moh. og anslås til 268 moh.
2. ↑  Avstand til Hjelledalstindane.

Referanser
----------

1. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 17. januar 2016.
2. ↑  «Kolåstinden - 1432moh». *peakbook.org*. 9. mars 2016. Besøkt 27. mars 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kolåstinden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Standalhytta
* Fjellinordvest.net - turartikkel og bilder fra Kolåstinden
* Utdrag frå boka "Fotturar på Sunnmøre" – standardverket om turar i Sunnmørsalpane

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Plasseringen i EgyptKom Ombo-templetKom Ombo templetPlasseringen i Egypt
**Kom Ombo-templet** er et uvanlig dobbelt tempel bygget under Ptolemeerdynastiet styre i den egyptiske byen Kom Ombo. Noen utvidelser ble utført i den romerske perioden. Bygningen er unik på grunn av dens 'doble' design som medførte at det var rettssaler, haller, hellige steder og andre rom duplisert for to sett av guder. Den sørlige halvdelen av tempelet var viet til krokodilleguden Sobek, fruktbarhetsgud og skaper av verden sammen med Hathor og Khonsu. I mens, ble den nordlige delen av tempelet viet til falkeguden Haroeris, også kjent som Horus den eldre, sammen «med Tasenetnofret (gudesøster, en spesiell form av Hathor) og Panebtawy (Hersker over de to landene)». Templet er atypisk fordi det har en perfekt symmetri langs hovedaksen.

Tempelet ble påbegynt av Ptolemaios VI (180-145 f. Kr) på begynnelsen av hans regjeringstid og utvidet av andre Ptolemeere, mest bemerkelsesverdig av Ptolemaios XIII (47-44 f.Kr.), som bygget de indre og ytre hallene med tak holdt oppe av søyler. Scenen som vises på overflaten av den bakre veggen er spesielt interessant, og «er sannsynligvis et sett med kirurgiske instrumenter».

Mye av tempelet har blitt ødelagt av Nilen, jordskjelv, og seinere av utbyggere som brukte steiner fra det til andre prosjekter. Noen av relieffene på innsiden fikk fjernet ansikt av kopterne som engang brukte templet til kirke. Alle tempelbygningene på sørsiden av platået ble ryddet og restaurert av De Morgan i 1893.

Noen få av de 300 krokodillemumiene som er funnet i nærheten er utstilt inne i templet.

Billedgalleri
-------------

* En velbevart frise inne i Kom Ombo tempeletEn velbevart frise inne i Kom Ombo tempelet
* Kom Ombo veggreliefferKom Ombo veggrelieffer
* Nattbilde av tempeletNattbilde av tempelet
* TempeldetaljTempeldetalj
* Templet før restaureringenTemplet før restaureringen
* Annet bilde av tempelet Annet bilde av tempelet
* Bilder på pillarene på tempeletBilder på pillarene på tempelet
* Relieff på tempeletRelieff på tempelet
* Sobek på murene i Kom OmboSobek på murene i Kom Ombo
* KveldsstemningKveldsstemning
* Kom Ombo veggreliefferKom Ombo veggrelieffer
* Detaljer fra søyleneDetaljer fra søylene

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  Rosalie David (1993): *Discovering Ancient Egyptology*, Facts on File, s. 99

Eksterne lenker
---------------

* (en) Temple of Kom Ombo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Falling Rain Genomics, Inc. «Geographical information on Kawm Umbu, Egypt». Besøkt 5. april 2008.

Portaler: Arkeologi | Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Akom Preedakul** (thai: อาคม ปรีดากุล, RTGS: *Akhom Pridakun*, IPA: [ʔāː.kʰōm prīː.dāː.kūn]; 5. januar 1958 i provinsen Ayutthaya i Thailand, død 30. april 2021 i provinsen Samut Prakan), kjent ved sitt kunstnernavn **Kom Chuanchuen** (thai: ค่อม ชวนชื่น, RTGS: *Khom Chuanchuen*, thai-uttale: [kʰɔ̂m t͡ɕʰūa̯n.tɕʰɯ̂ːn]), var en thailandsk komiker og skuespiller. Han var best kjent for komiske biroller i thailandsk film og fjernsyn.

Karriere
--------

Han var først nattklubbkomiker, og hadde et gjennombrudd i kinofilm i 2002 (Heavens Seven). Han befestet sin filmkarriere i *Saep Sanit Sid Saai Naa* (2006), og fortsatte med roller i mer enn 80 filmer som *See How They Run* (2006), *Sudkate Salateped* (2010), *Khun Nai Ho* (2012), *Bikeman Sakkarin Toodmuek* (2018), *Bikeman 2* (2019) og *E Riam Sing* (2020). Han spilte også fast i komedieshowet *Borisat Ha Mai Jumkud* fra 2015 til 2021.

Til tross for sin analfabetisme behersket han raskt filmskript, og han var en dyktig improvisator.[] Han spilte med regissører som Poj Arnon, Rergchai Poungpetch og Nawapol Thamrongrattanarit. Han var ved sin død blitt en av de mest respekterte og etterspurte thailandske komikere.

### Død

Han hadde fra før diabetes og hadde hatt et slag, og testet så positiv for covid-19 den 10. april 2021 og innlagt på sykehus to dager etter. Tilstanden ble kritisk den 29. april. Den 30. april 2021 døde han av covid-19, under det som ble regnet som Thailands tredje bølge av pandemien.

Etter hans død vant Suneta House's reklameserie for *Krungsri Auto*, der han var med som skuespiller, *Cannes Lions Bronze Award* i underholdningskategorien i Cannes.

Referanser
----------

1. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   coconuts.co[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   news.thaipbs.or.th[Hentet fra Wikidata]
4. ↑
5. ↑  «ย้อนประวัติ "น้าค่อม ชวนชื่น" ผู้สร้างเสียงหัวเราะให้คนไทย». *www.newtv.co.th*.
6. ↑  «เปิดสาเหตุดราม่าบริษัทฮาไม่จำกัดโละนักแสดงตลกยกชุด». *คมชัดลึกออนไลน์*. 10. januar 2021.
7. ↑  Limited, Bangkok Post Public Company. «Comedian 'Kom' dies after catching Covid-19, aged 63». *Bangkok Post*.
8. ↑
9. ↑  «"น้าค่อม ชวนชื่น" คุณตาที่รัก ของ "น้องณิลลา" บทบาทในชีวิตจริง และรอยยิ้มที่แสนอบอุ่น». *www.sanook.com/news*.
10. ↑  «เศร้า 'น้าค่อม ชวนชื่น' เสียชีวิตแล้ว อย่างสงบ เมื่อช่วงเช้าวันนี้». *คมชัดลึกออนไลน์*. 30. april 2021.
11. ↑
12. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kom Chuanchuen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Kom Chuanchuen hos The Movie Database Rediger på Wikidata
**Erik Røine** (født 1946) er en norsk folkemusiker. Hans hovedinstrument er munnharpe, i 1992 og 1994 vant han landskappleiken for dette instrumentet. 

Allerede som barn var Erik Røine aktiv i folkemusikkmiljøet. Han danset i leikarring som femåring og som niåring spilte han munnharpe i radio flere ganger. På 1970-tallet fikk han en munnharpe-hit sammen med gitaristen Robert Normann med låta Her ser du gutta i fra Hallingdal og Valdres, men deretter gikk det mange år før han igjen ble synlig. Fra 1995 var han instruktør og utøver så vel som aktiv ved etableringen av Norsk Munnharpeforum i 1988.

Heder
-----

* Æresmedlem i Norsk Munnharpeforum

Diskografi
----------

* *Munnharpa* (1999) sammen med Hallgrim Berg
* *Munnharpa i 100* (2010) sammen med Hallgrim Berg
* *Fillevern (album)*

Kilder
------

* Eirik Røine Heidersmedlem i Norsk Munnharpeforum Arkivert 24. april 2018 hos Wayback Machine.
* Eirik Røine hos rockipedia.no Arkivert 24. april 2018 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Oxie vanntårn
**Kristineberg** er en tettbebyggelse i Malmö kommune i Skåne län i Sverige. I 2005 var Kristineberg regnet som et eget tettsted, og hadde da 1 076 innbyggere. I 2010 var det vokst sammen med tettstedet Oxie og ble da regnet som en del av dette.

Delområder i Oxie
Kristineberg er også et delområde i bydelen Oxie i Malmö by.

Kristineberg ligger øst for *Käglingevägen* og nord og vest for *Galgebacksvägen*. Fylkesvei 101 passerer den søndre delen av Kristineberg. Det finnes en del industri langs jernbanen, men i første rekke er det villaer og rekkehus, hvorav mange fra 1970-tallet. *Svängedammens förskola* ligger midt i tettstedet. Et stort område rundt det gamle retterstedet er i ferd med å bli bebygd. Oxie vanntårn og Tycho Brahe-observatoriet ligger på en høyde i nærheten av jernbanesporet.

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 21. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Malmö bys nettsider om Oxie

| * v
* d
* r
Malmö kommune i Skåne län i Sverige |
| --- |
|  | Bunkeflostrand **·** Malmö **·** Oxie **·** Skumparp **·** Södra Klagshamn **·** Toarp **·** Tygelsjö **·** Vintrie **·** Västra Klagstorp |  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Elefantnesefisk** er en art i gruppen elefantfisker. De er spesielt utbredt i elvene Niger, Ogun og Chari. 
Den foretrekker mudrete, sakteflytende elver og dammer som er skjermet av f.eks. greiner som ligger under vann. Den er mørkebrun til svart på farge, sammentrykket fra sidene og 23–25 cm lang. Rygg- og gattfinnen har omtrent samme størrelse. Halefinnen er delt.

Det mest særegne trekket, som navnet antyder, er et snabel-aktig fremspring på hodet. Dette er ikke egentlig en nese, men en følsom forlengelse av munnen som brukes til forsvar, kommunikasjon, navigasjon og leten etter mat. 
Dette organet er dekket med elektroreseptorer, som mesteparten av kroppen. Elefantnesefisken har dårlig syn, og bruker et svakt elektrisk felt til å finne mat, finne frem i mørkt eller uklart vann, og for å finne en make.

Elefantnesefisken lever vanligvis 6-10 år, men det finnes eksemplarer som har levd lenger.

Akvaristikk
-----------

Elefantnesefisken er trolig den mest utbredte av elefantfiskene i akvariehandelen. Akvariet bør være minst 200 liter stort. Den er temmelig sky og foretrekker et tett beplantet akvarium med dempet lys, der den kan stikke seg vekk når den føler for det. Den bør ha tilgang på et rør eller en hul trestamme. Substratet bør helst være myk sand for at fisken skal kunne rote i det med sin følsomme forlengede leppe. Den lever av smådyr, men godtar vanligvis også frossenfôr eller til og med flakfôr.

Hvor fredelig disse fiskene er, kan være individuelt. Noen er ganske aggressive mot andre arter, mens andre trekker seg tilbake. De kan holdes i et selskapsakvarium med andre fredelige arter som har lignende behov når det gjelder vannverdier. I akvarier som er mindre enn 400 liter er det risikabelt å holde mer enn én elefantnesefisk, da de kan være territorielle. Det som regnes som optimale vannverdier, er pH mellom 6,8 og 7,2, temperatur mellom 26 og 28 grader celsius, og middels hardhet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *elefantnesefisk* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *elefantnesefisk* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *elefantnesefisk* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *elefantnesefisk* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *elefantnesefisk* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *elefantnesefisk* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Gnathonemus petersii* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Gnathonemus petersii* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Gnathonemus petersii* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
*Se også arten elefantfisk (*Gnathonemus petersii*).*
**Elefantfisker** (Mormyridae) er en gruppe beintungefisker. Arter i denne gruppen er populære, men krevende akvariefisk. Den mest utbredte arten i akvaristikken er elefantnesefisk (*Gnathonemus petersii*). De er kjent for sine evner til å lage svake elektriske felter som tillater fiskene å sanse omgivelsene i turbulent vann hvor sikten er dårlig. Hvordan disse feltene genereres er gjenstand for omfattende forskning, det samme er kommunikasjonen mellom og innen arter.

De elektriske utladningene skjer oftest i pulser, med *Gymnarchus niloticus* som et unntak. Denne arten genererer en sinus-aktig bølge på nær 500 Hz. Det elektriske organet er en struktur som er utviklingsmessig i slekt med muskler.

Noen arter har spesielle munnpartier for å kunne livnære seg på små virvelløse dyr som ligger begravet i slamsubstratet, formen på disse har ledet til populærnavnet «elefantfisk». Utvekstene på munnpartiene (vanligvis kjøttfulle forlengelser av underkjeven) er fleksible og utstyrt med taktile (og muligvis smaks-)sensorer. Når man holder disse fiskene i akvarium, bør bunnlaget være fin sand eller mudder. Med grov sand eller grus, risikerer man at fisken skader «snabelen» når den roter i bunnen etter mat.

Slekter
-------

*Hyperopisus bebe*

* *Boulengeromyrus*
* *Brienomyrus*
* *Campylomormyrus*
* *Genyomyrus*
* *Gnathonemus*
* *Heteromormyrus*
* *Hippopotamyrus*
* *Hyperopisius*
* *Isichthys*
* *Ivindomyrus*
* *Marcunesias*
* *Mormyrops*
* *Mormyrus*
* *Oxymormyrus*
* *Paramormyrops*
* *Petrocephalus*
* *Pollimyrus*
* *Stomatorhinus*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *elefantfisker* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *elefantfisker* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *elefantfisker* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *elefantfisker* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *elefantfisker* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *elefantfisker* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *elefantfisker* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Mormyridae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Mormyridae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

(en) Family Mormyridae - Elephantfishes - FishBase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Per Olav Simonnæs** (født 26. oktober 1928, død 6. november 2016), var en norsk programsekretær i NRK og forfatter.

Simonnæs var bergenser, født i Trondheim, bosatt i Oslo. Han ble fast ansatt som programinstruktør i NRK i 1959 og ble pensjonist i 1998. Simonnæs produserte Den Offisielle Åpning av norsk fjernsyn i august 1960. Gjennom nærmere 40 år som programsekretær og kulturredaktør, hadde han ansvaret for en lang rekke programmer i forskjellige kategorier, der historie og bildende kunst ble prioritert. Nevnes kan «Vikingene» og «Bilder fra Norgeshistorien», og «Ønskebildet» – en populær serie som teller flere hundre programmer.

Simonnæs var i studietiden engasjert i teater og film, og virket som reiseleder og journalist i lange perioder. I 1951/52 gikk han på Nansenskolen, fulgt av studier ved Det norske institutt i Roma og ved Sorbonne i Paris. Etter cand.philol.-eksamen i Oslo dro han til USA og spesialiserte seg i film- og TV-produksjon ved universitetene i Iowa og Michigan.

Simonnæs var medlem i Presseveteranenes Seniorklubb og i NFF (Norsk Faglitterær Forfatterforening).

Bibliografi
-----------

* *Norsk kunst i bilder* (2 b.). Grøndahl/Dreyer, 1977
* *Treklang: Eva, Jan og Karl Erik Harr*. Art pro, 1992
* *Normannerne kommer*. Grøndahl Dreyer, 1994
* *Jakten på det skjønne: Impresjonismens Paris*. Grøndahl Dreyer, 1998

Kilder
------

* Nekrolog i Aftenposten

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Line Victoria Husby-Sørensen** (født 5. april 1983 i Bamble) er en norsk programleder på TV og blogger.

Husby debuterte som programleder på TVNorges interaktive tv-program *Mess-TV* i 2002. Hun avbrøt da tannlegestudier til fordel for TV-arbeid. Siden han hun vært programleder for ungdomsprogrammet *Sonen*, gameshow-programmet *Kjendisjakten*, og *Frokostquiz* på TV 2 sammen med Pia Haraldsen (alle på TV 2). I 2009 var hun vært programleder for *Mega Quiz* på TVNorge. I 2011 gikk Husby tilbake til TV 2. Våren 2012 var hun gjest og vert i *Firestjerners Middag*. Hun trakk seg senere fra mediebransjen og begynte å jobbe som salgssjef i Nordic Choice Hotels.

Husby giftet seg i 2016 med Torben Sørensen, og har siden hatt navnet Husby-Sørensen. Hun er etter dette også kjent for bloggen «Supporterfrue».

Referanser
----------

1. ↑  «Hvem er du egentlig, Line Victoria?». 24. september 2015. Arkivert fra originalen 9. mai 2019. Besøkt 9. mai 2019.
2. ↑  «Om Line Victoria». Besøkt 9. mai 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Line Victoria Husby på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Hjemmeside
**Georg Henriksen** (født 18. januar 1940 i Oslo, død 23. mai 2007 i Bergen) var en norsk professor i sosialantropologi som var spesialist på urbefolkninger. 

Henriksen ble i 1969 mag. art. i sosialantropologi ved Universitetet i Bergen på avhandlingen *The Naskapi Indians on the edge of the White Man's world*. Som sosialantropolog hadde Henriksen feltarbeid særlig i polare strøk, hovedsakelig blant innuene på Labrador i Canada, men også blant reindriftssamer i Norge. Videre hadde Henriksen feltopphold blant micmac-folket i Nova Scotia, Canada, og i Turkana, Kenya. I sin forskning beskjeftiget Henriksen seg i hovedsak med forholdet mellom urfolk og statsmakten, inter-etniske relasjoner, menneskerettigheter, samt utvikling og sosial endring. 

Tidlig i sin karriere arbeidet Henriksen ved Memorial University of Newfoundland i Canada. Fra 1971 var han tilknyttet Institutt for sosialantropologi ved Universitetet i Bergen, fra 1991 som professor. Han var i flere perioder instituttstyrer. Henriksen var i årene 1993–1995 prodekan og satt i styret for Bergen Museum i årene 1995-1998. Fra 1999 til 2001 var Henriksen dekanus ved Det samfunnsvitenskapelige fakultet, Universitetet i Bergen.

I forlengelsen av forskningsarbeidet fulgte engasjement for urbefolkninger, både i Norge og internasjonalt. Henriksen var blant grunnleggerne av International Work Group for Indigenous Affairs (IWGIA), en organisasjon som samler alle alle verdens urfolk. Fra 1981 til 2005 satt han i organisasjonens styre, i femten av disse årene som formann. Henriksen hadde også oppdrag for urbefolkningsgrupper verden over. I årene 1975–1976 arbeidet Henriksen som konsulent for Naskapi Montagnais Innu Association i saker som hadde å gjøre med rettigheter til land. I 1982–83 arbeidet han for det samiske kultursenteret i Hattfjelldal. I 1993 fungerte han som konsulent for myndighetene i provinsen Newfoundland i Canada, som da hadde etablert en Economic Recovery Commission. I 1995 assisterte han Innu Nasjonen i forbindelse med miljøspørsmål knyttet til gruvedrift i Voisey’s Bay, Canada.

Sentrale arbeider
-----------------

* *I Dreamed The Animals – Kaneuketat: The life of an Innu hunter*, Berghahn Books, New York, 2008
* *Hunters in the Barrens*, 1973, ny utgave: Berghahn Books, New York, 2010
* "The experience of social worth as a force in inter-ethnicrelations", 1991
* "Norwegian administration and the Saami community in Helgeland", 1985
* "Rettigheter, oppgaver og ressurser – tre forutsetninger for likeverd i etnisk sammensatte statssamfunn", 1982

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Georg Henriksen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Georg Henriksen i BIBSYS
* The Late Georg Henriksen minneord fra Natuashish Elder Joachim Nui Sr. på YouTube
* Minneord for Georg Henriksen[*død lenke*] i *På Høyden*, Nettavis for Universitetet i Bergen
* Obituary fra IWGIA
* 'A well-intentioned bumbling' Radiointervju på canadisk radio

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
**Erin Cafaro** (født 9. juni 1983 i Modesto i California) er en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing og 2012 i London

Cafaro ble olympisk mester i roing under OL 2008 i Beijing. Hun var med på den amerikanske åtteren som vant åtter for kvinner foran Nederland og Romania. Mannskapet på den amerikanske åtteren var; Cafaro, Anne Cummins, Caryn Davies, Susan Francia, Anna Goodale, Caroline Lind, Elle Logan, Lindsay Shoop og Mary Whipple som var styrmann.

Fire år senere, under OL 2012 i London vant hun en ny olympisk gullmedalje i åtter for kvinner. USA vant foran Canada og Nederland. Roerne på den amerikanske åtteren var; Cafaro, Susan Francia, Esther Lofgren, Taylor Ritzel, Meghan Musnicki, Eleanor Logan, Caroline Lind, Caryn Davies og styrmann Mary Whipple.

OL-medaljer
-----------

* Gull 2008 Kinas flagg Beijing - **Gull** i roing, åtter kvinner USAs flagg USA
* Gull 2012 Storbritannias flagg London - **Gull** i roing, åtter kvinner USAs flagg USA

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, «Erin Cafaro», Sports-Reference.com olympisk utøver-ID ca/erin-cafaro-1, besøkt 31. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   World Rowing athlete database, «Erin Cafaro», World Rowing-ID 662aeeb6-c5f5-4ead-9ca8-cdc209f038c7, besøkt 8. mars 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Erin Cafaro – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Erin Cafaro – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Erin Cafaro – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Erin Cafaro – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Erin Cafaro – FISA Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Vicksburg** er en by i Warren County i Mississippi i USA. Den ligger 377 km nordvest for New Orleans i nabostaten Louisiana og 65 km vest for Jackson, hovedstaden i staten Mississippi, dér hvor elven Yazoo har sitt utløp i Mississippifloden.

Vicksburg er en liten by. Ved folketellingen i 2000 hadde den 26 407 innbyggere. Byen er kjent for sin rolle under den amerikanske borgerkrig da byen var sentrum for Vicksburgfelttoget. 

Byen ble grunnlagt i 1826 og ble oppkalt etter Newitt Vick, en metodistprest som var militærneker under uavhengighetskrigen i 1776.

Byen ligger på en leirbanke syd for et stort sumpområde. Det var derfor et opplagt sted å legge en festning som kunne kontrollere seilasen på Mississippifloden.

Våren 1862 ble New Orleans erobret av Nordstatenes tropper, noe som stengte Mississippi for seilas for Sørstatene. Elven var imidlertid også lukket for Unionen hvilket ikke minst skyldtes festningen i og omkring Vicksburg.

I løpet av 1862 trengte Unionens tropper sørover langs Mississippi til sumpene nord for byen, men kunne ikke bryte gjennom. I løpet av vinteren forsøkte Unionens styrker alt mulig, men uten hell.

I løpet av drøye to måneder frem til den 4. juli 1863 lyktes det imidlertid general Ulysses S. Grant og hans hær å avskjære, omringe og beleire Vicksburg under Vicksburgfelttoget.

Referanser
----------

1. ↑  United States. Bureau of the Census (2016) (på en), *2016 U.S. Gazetteer Files*, Washington D.C.: Bureau of the Census, Wikidata Q32859555,
2. ↑  «Explore Census Data – Vicksburg city, Mississippi». Bureau of the Census. Besøkt 23. desember 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Vicksburg, Mississippi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |
**Kristian Fredrik Figenschow jr.** (født 1962) er en norsk skuespiller. Han er for det brede lagt kjent fra ungdomsfilmen *Piratene* (1983) og rollen som Jendor i flere oppsetningen med Oluf. Han er ansatt ved Hålogaland Teater.

Figenschou scenedebuterte ved Hålogaland Teater i 1989 i rollen som Jendor i forestillingen om *Oluf*, som forøvrig ble filmet og sendt på NRK i 1990. Etter det har han vært sentral i forestillinger som blant annet Arthur Arntzens *Den Fordømte Nordlendingen* (1996–1997) (også utgitt på video og TV-sendt). Han medvirket deretter i stykker som *Vett og Uvett*, *Vildanden*, *Hemmel og Hav*, *Tre Søstre* og *Stein i lomma*. I 2000 spilte han hovedrollen i *Jeppe på Bjerget* for Nordland Teater, og i 2003 jobbet han ved Påtryneteatret i Tromsø. Etter det har han vært å se i hovedrollen som Puntila i *Nessekongen Puntila* (som innbrakte ham en nominasjon til Heddaprisen for beste skuespiller i 2005), i showet *Sørbøe og Figenschow tolker Arntzen*, *Idag og imorgen*, *Mio min Mio*, *Gjengangere*, *Kunsten å kverke ei kjerring*, *Romeo og Julie*, *Bør Børson jr.*, *Les Miserables*, *Kong Lear*, *Mistero Buffo* og *Zapffe*. I 2018 og 2019 spilte han hovedrollen i *Faren*.

Figenschow filmdebuterte i 1983 da han som 21-åring spilte en av hovedrollene i den norske ungdomsfilmen *Piratene*. Han har hatt få filmroller utover dette, men en kan nevne biroller i *Insomnia, Kill Buljo og Kings Bay.*

På TV har han, foruten de tv-sendte oppsetningene av Oluf, vært å se i miniserien *Landstrykere* (1990) og i tv-serien *Outlier* (2020–2021).

Før han ble profesjonell skuespiller, var han aktiv i Tromsøs revymiljø. I tenårene var han med på skolerevyen Bragerevyen. Han jobbet som trafikkassistent hos SAS før han ble skuespiller på heltid.

I 2016 ble han tildelt Åse Byes Ærespris for sin lange og varierte innsats på norske scener.

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, snl.no, besøkt 17. september 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Angelsen, Kjell Magne (28. september 2016). «Aase Byes pris til Figenschow jr». *ht.no*. Besøkt 17. september 2021.
3. ↑  Angelsen, Kjell Magne (28. september 2016). «Aase Byes pris til Figenschow jr». *ht.no*. Besøkt 17. september 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kristian Fr. Figenschow jr. på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Kristian Fr. Figenschow jr. hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Kristian Fr. Figenschow jr. hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Serena Shim Award** er en pris etablert i 2019 som bærer sitt navn etter den libanesisk-amerikanske journalisten Serena Shim som døde under uklare omstendigheter i Tyrkia i 2014. Prisen deles ut til personer og media som har stått for «ukompromittert integritet i sin journalistikk».

Det er organisasjonen *Association for Investment in Popular Action Committees* som deler ut prisen, denne er samtidig moderorganisasjon for *Syria Support Movement* som støtter det sittende syriske regimet til Bashar al-Assad. Organisasjonen ledes av Kamal Obeid som også sitter i styret til organisasjonen *Architects & Engineers for 9/11 Truth*. Prispengene samles inn av iransk-amerikanske Paul Larudee som er grunnlegger av organisasjonene Free Gaza Movement og Free Palestine Movement, og som arbeider for at staten Israel skal oppløses.

Det store flertall av priser har blitt delt ut til personer som er vennligsinnede overfor Syria og andre autoritære regimer som Russland, Venezuela og Iran, og mange av disse har tilsvarende negativ agenda overfor USA og Israel. Den første mottakeren av prisen var Eva Bartlett som selv hadde vært med på å opprette *Syria Support Movement* og som har vært skribent for den statlige russiske propagandakanalen RT.

Referanser
----------

1. ↑  «Serena Shim: The Life and Unexplained Death of a Syria War Reporter». *Who What Why*. 21. oktober 2019.
2. ↑  «Pro-Assad Lobby Group Rewards Bloggers On Both The Left And The Right». *Bellingcat*. 30. september 2019.
3. ↑  «Whitewashing Antisemitism at the NYT». *CAMERA*. 22. september 2022.
4. ↑  «Prizes galore! Assad supporters win awards for 'integrity' – with help from a piano tuner in California». *al-bab.com*. 3. juli 2021.
5. ↑  «Eva Bartlett reprend du service !». *Conspiracy Watch*. 9. september 2022.
6. ↑  Whitaker, Brian (4. november 2021). «The ‘Echo Chamber’ of Syrian Chemical Weapons Conspiracy Theorists». *New Lines Magazine* **(engelsk)**. Besøkt 3. mai 2023.
**Serge Chaloff** (født 24. november 1923, død 16. juli 1957) var en amerikansk barytonsaxofonist som spilte med kjente jazzorkester.

Han var av russisk avstamning. Faren var pianist i Boston Symphony Orchestra og hans mor arbeidet ved Boston Conservatory of Music, der hun underviste blant andre de senere så verdenskjente jazzpianistene Keith Jarrett og Herbie Hancock.

Serge spilte først i et ensemble ledet av bass-saxofonisten Boyd Raeburn (1911–66) fra Sør-Dakota, men ble kjent da han i 1945 ble med i storbandet til Jimmy Dorsey (1904–57) fra Pennsylvania. Han var en av ytterst få innen bebop som spilte barytonsax. Mest kjent er han fra tiden hos klarinettisten Woody Herman (1913–87), der Serge var del av Herman sin "Second Herd" fra 1947 til 1949. Sammen med Stan Getz (1927–91), Zoot Sims (1925–85) og Herbie Steward (1926–2003), fikk Serge være med på originalinnspillingen av den ofte kopierte "Four brothers".

Han slet tidlig i karrieren med store stoffproblemer, men Chaloff klarte å slutte med heroin og ledet diverse små grupper og innspillinger. Albumet *Blue Serge*, fra 1957 regnes som et mesterverk innen bebop, der Chaloff i opptak fra mars 1956, leder kvartetten Sonny Clark, Leroy Vinnegar og Phyllis Jonas gjennom åtte jazzstandarder.

Serge døde av ryggmargskreft bare en måned etter Jimmy Dorsey, som også døde av kreft.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 6. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w66z1d0p, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Disse detaljer om foreldrene er hentet fra den biografisk artikkel Serge Chaloff, skrevet av Jason Ankeny for nettstedet www.allmusic.com, sist lest den 25. oktober 2017.
5. ↑  At dette er et mesterverk er en uttalelse hentet fra Ankenys biografi (nevnt over).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Serge Chaloff på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Serge Chaloff på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Serge Chaloff på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** ICCU **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Mauritius' sentralbank (midten), Mauritius' høyeste bygning.
**Mauritius' sentralbank** (**Bank of Mauritius**) er sentralbanken på Mauritius.

Historie
--------

Mauritius fikk sin selvstendighet fra Storbritannia 12. mars 1968. 

Sentralbanken ble etablert i september 1967, etter modell av Bank of England, og med bistand fra den engelske sentralbanken. Før dette ble utstedelsen av valuta håndtert av *Board of Commissioners of Currency*. Etableringen markerte samtidig et skifte i pengepolitikken, fra å ha en valuta som var låst til det engelske pundet, over til å selv styre verdien av sin valuta.

Hovedmålsetting
---------------

Sentralbankloven fra 1966 (The Bank of Mauritius Act) etablerte sentralbankens tidligere hovedmål; å opprettholde verdien av landets valuta (Mauritisk rupi). Samtidig skulle banken styre sin økonomiske politikk slik at den økonomiske aktiviteten skulle styrkes.

Den nye sentralbankloven fra 2004 definerer hovedmålet som prisstabilitet (stabil og lav inflasjon) og en balansert økonomisk vekst:

> The primary object of the Bank shall be to maintain price stability and to promote orderly and balanced economic development
> 
> 
> Bank of Mauritius, 2006
> 
> 

For å oppnå dette målet har sentralbanken særlig tre virkemidler; styring av bankenes reservekrav, landets pengemengde og rentenivået. Pr juni 2008 lå styringsrenten (reporenten) på 8%.

Sentralbanksjef
---------------

Sentralbanksjef er pr mai 2014 Rundheersing Bheenick. Han har hatt denne stillingen siden februar 2007. Med seg har han to visesentralbanksjefer: Yandraduth Googoolye og Issa Mohamad Soormally.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  «Communiqué : A New Framework for the Conduct of Monetary Policy by the Bank of Mauritius» (PDF). Bank of Mauritius. 13.12.2006. Besøkt 05.07.2008. [*død lenke*]
2. ↑  Mauritius' sentralbank - *Board of Directors*, besøkt 12. mai 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |