recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**EM for brassband 1994**, det 17. europamesterskapet for brassband ble arrangert 7. mai 1994 i Montreux.

Resultat
--------

Williams Fairey Band dirigert av Major Peter Parkes ble europamestere. Juryen tildelte vinnerne, som vant selvvalgt avdeling, 191 av 200 mulige poeng. Eikanger-Bjørsvik Musikklag dirigert av Howard Snell vant avdeling for pliktnummer og endte sammenlgt på andreplass med 190 poeng.

|
|  |
| Plassering | Korps | Vinnernasjon | Dirigent | Poeng pliktnummer | Poeng selvvalgt | Poeng totalt |
| 1. | Williams Fairey Band | Englands flagg | Peter Parkes | 92 | 99 | 191 |
| 2. | Eikanger-Bjørsvik Musikklag | Norges flagg | Howard Snell | 94 | 96 | 190 |
| 3. | Brass Band Limburg | Nederlands flagg | Maurice Hamers | 89 | 97 | 186 |
| 4. | Brass Band Midden-Brabant | Belgias flagg | Benny Wiame | 90 | 94 | 184 |
| 5. | Brass Band Berner Oberland | Sveits’ flagg | James Gourlay | 91 | 91 | 182 |
| 6. | Brass Band Willebroek | Belgias flagg | Frans Violet | 93 | 87 | 180 |
| 7. | Bedwas, Trethomas & Machen | Wales’ flagg | David Maplestone | 85 | 92 | 177 |
| 8. | Brass Band Treize Etoiles | Sveits’ flagg | Richard Evans | 87 | 89 | 176 |
| 9. | Brassband Bürgermusik Luzern | Sveits’ flagg | Ludwig Wicki | 86 | 90 | 176 |
| 10. | Solna Brass | Sveriges flagg | Lars-Gunnar Björklund | 84 | 84 | 168 |
| 11. | Brass Band Conservatoire d'Esch | Luxembourgs flagg | Fred Harles | 83 | 85 | 168 |
| 12. | Strabane Concert | Nord-Irlands flagg | Harold Gault | 80 | 83 | 163 |
|

*B Section* ble vunnet av Fröschl Hall fra Østerrike, dirigert av Hannes Buchegger.

Musikk
------

Pliktnummer i konkurransen var *Le Chant de l'Alpe*  av Jean Balissat. I sin selvvalgte avdeling fremførte Williams Fairey Band *Masquerade* av Philip Wilby.

Endret struktur på mesterskapet
-------------------------------

I 1994 delte man mesterskapet inn i to seksjoner; en A-seksjon (senere også kalt *Championship Section* eller *Premier Section*) bestående av elitebrassband som konkurrerer om mesterskapstittelen, og en B-seksjon (senere også kalt *Challenge Section* eller *Development Section*) for brassband fra europeiske land som enten ikke er tilsluttet EBBA, for brassband fra land som har mangelfull brassbandtradisjon, eller for andre utvalgte brassband fra vertskapslandet.

Referanser
----------

1. ↑  brassbandresults.co.uk European Championships Sat 7th May 1994
2. ↑  ebba.eu.com European Championships Roll of Honour
3. ↑  brassstats.com Contest Results European Championships 1994

Eksterne lenker
---------------

* European Brass Band Association

| * v
* d
* r
EM for brassband |
| --- |
| 
* 1978
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023
* 2024
* 2025
* 2026

 |
Et **livssynssamfunn** er en organisert gruppe av personer som har ett bestemt livssyn. Det er vanlig å skille mellom religiøse og sekulære livssyn, så begrepet livssyn (i videste forstand) omfatter alle trossamfunn og alle organiserte religiøse og ikke-religiøse grupper. Mange bruker dog begrepet livssyn utelukkende om de sekulære livssyn.

I Norge i dag er det tre organisasjoner som tradisjonelt forbindes med betegnelsen livssynssamfunn, nemlig Human-Etisk Forbund, Holistisk forbund og Humanistforbundet. Også Norsk Vegansamfunn regner seg som et livssynssamfunn, og henviser på egne hjemmesider til at veganisme, i 2015, ble anerkjent som livssyn av Likestillings- og diskrimineringsombudet. Også den Europeiske menneskerettskommisjonen har sagt klart at vegansisme er omfattet av livssynsbegrepet.

En forskriftsendring gir fra 1. januar 2007 norske livssynssamfunn med vigselsrett mulighet til etter søknad å registrere partnerskap.

Referanser
----------

1. ↑  «Norsk vegansamfunn». *Norsk Vegansamfunn* **(engelsk)**. Besøkt 14. november 2021.

Se også
-------

* Trossamfunn
* Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn

Eksterne lenker
---------------

* Statistikk: Livssynssamfunn utenfor den Norske kirke, 01.01.2003
* Lov om tilskott til livssynssamfunn
* Lov om trudomssamfunn og ymist anna
* Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Livsmedelsverket** er en svensk statlig etat som har til oppgave å arbeide for trygge næringsmidler, redelighet i næringsmiddelhåndteringen og gode matvaner.

Etaten skal blant annet håndheve regler på næringsmiddelområdet, utøve offentlig næringsmiddelkontroll og utføre undersøkelser og inspeksjoner av næringsmidler. De fleste reglene er fra EU og gjelder i alle medlemslandene.

Livsmedelsverket ble opprettet i 1972 gjennom en sammenslåing av deler av Statens institut för folkhälsan, deler av Kungliga veterinärstyrelsen og den enheten ved Kommerskollegium som hadde ansvar for livsmedelstillsatser. Mellom 1972 og 2001 var navnet Statens livsmedelsverk (SLV).

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 10. august 2021.
2. ↑  Om oss
3. ↑  Historikk

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
***The Colored American Winning His Suit*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av W. S. Smith.

Handling
--------

En tidligere slave kjøper til slutt en stor eiendom i Virginia, som var eid av hans tidligere herre. Han sender deretter sønnen Bob til Howard University, slik at han kan få utdannelse som advokat.

Når Bob kommer hjem, møter han søsteren Bessies klasse-kamerat og ære venninne Alma Eaton. De forelsker seg raskt, men foreldrene hennes har allerede valgt en annen potensiell ektemann for datteren deres: Jim Sample. Alma går med på foreldrenes ønsker, og avbryter forholdet med Bob. Men når Almas far blir mistenkt for tyveri som han egentlig var uskyldig i kommer Bob ham til unnsetning.

Skuespillere
------------

* Thomas M. Mosley som Bob Winall.
* Ida Askins som Alma Elton.
* Florence Snead som Bessie Winall.
* Marshall Davies som Jim Sample.
* F. King som Mr. Hinderus.
* Fred Leighton som oberst Goodwill.
* Edgar Snead som faren til Bob.
* Mrs. E. Snead som moren til Bob.
* Thomas Wheeler som faren til Alma.
* Minnie Smith som moren til Alma.
* Fred Quinn som en detektiv.

Referanser
----------

1. ↑  THE COLORED AMERICAN WINNING HIS SUIT

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Colored American Winning His Suit* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Storelvi** (også kalt **Fresvikelvi**) er ei elv i Vik kommune i Sogn og Fjordane. Elva er 14,2 km lang, og har et nedbørfelt på 62,69 km². Middelvannføringen ved munningen er 3,14 m³/s.

Elva har utspring fra et lite vatn sør for Moldbakkefjellet (1 538 moh.). Den renner først mot vest før den snur mot sør og faller bratt ned mot Helgedalen. Elva, som her kalles Helgedøla, mottar her flere tilløp fra Fresvikbreen og snur mot øst, senere sørøst. Ved munningen av Helgedalen danner elva Helgedalsfossen, som faller ned mot hoveddalføret Storedalen. Her mottar den elva fra Huldabotnen på østsida av Fresvikbreen, og danner selve Storelvi. I sideelva fra Huldabotnen ligger den imponerende Huldafossen. Etter samløpet renner elva mot øst gjennom den trange og skogkledte Storadalen. Ved Engi møter den sideelva Tundøla fra fjellene sør for dalen, og tre kilometer lengre nede kommer Skardselvi inn fra sørøst. De nederste delene av dalen er noe åpnere, med jordbruk og bebyggelse på begge sider. En kilometer før fjorden snur elva mot nord, og munner ut i Fresvikbukti i Sognefjorden ved bygda Fresvik.

Det går bilvei langs vassdraget opp til Engi. Ved samløpet med Skardselvi ligger Joka kraftverk, som utnytter et fall på 66 meter i hovedelva.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 20. november 2014
**Dusavik** er et området i nord i Stavanger kommune i Tasta bydel. Viken ligger i grensen mellom Stavanger og Randaberg kommune. Navnet Dusavik skriver seg fra adjektivet «dus», som betyr «mild, fint avdempet». Navnet forklarer at viken her lenge har vært sett på som en rolig og trygg havn, særlig for dem som kom rett inn fra Nordsjøen. Fra 1880-årene og fremover til første verdenskrig var havnen imidlertid viktigst som mottakshavn for gjødsel fra Bergen til jordbruket på Jæren. Havnen her er fremdeles viktig for oljeindustrien og brukes av Stavanger Interkommunale Havn. 

I 1966 ble det bestemt å bygge en base i Dusavik i den delen av viken som ligger i Randaberg kommune. Aktiviteten rundt oljeletingen i Nordsjøen var startet og selskapene, i hovedsak Phillips, trengte base for utstyr. NorSea Dusavik basen ble bygget.

Etter hvert som utbyggingen av Dusavik basen ble ferdig, ble det drevet utleie av kontor- og lagerlokale, utleie av mannskap til rigger, skipsmegling og administrasjon av forsynings- og hjelpeskip, varehåndtering, lasting og lossing av skip og chartervirksomhet i forbindelse med flytransport av mannskap på oljerigger [*død lenke*]. Før Ekofiskfunnet var imidlertid interessen for å etablere seg på baseområdet i Dusavik laber. 

Dusavik har gode havneomgivelser og har en nær og strategisk plassering til olje- og gassaktivitetene på den Norske kontinentalsokkel. Med over 60 servicebedrifter som spesialiserer seg innen drilling, produksjon og verkstedsaktiviteter, dykke- og (heavy duty mooring)utstyr, er forsyningsbasen i Dusavik et komplett servicesenter for oljeindustrien.

Dusavik representerer senteret for forsyning og støttende aktiviteter i den sørlige delen av Nordsjøen for Statoil, Total E&P Norge og ExxonMobil.

Eksterne lenker
---------------

* Oljemuseet-Dusaviken[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Dusgard** eller **Dusgård** er en gård i Ringsaker i Innlandet, på Ring like nord for Moelv. Dusgård var embedsgård for residerende kapellan i Ringsaker fram til 1925 da Ringsaker prestegjeld ble delt. Gården har gjennom åra vært bosted for flere kjente prester og forfattere som Conrad Nicolai Schwach, Barbra Ring og Ronald Fangen. 

Dusgard har kjent dyrkingshistorie langt tilbake i tid. Antagelig helt tilbake til folkevandringstiden. I dag dyrkes det bringebær, solbær, epler for videresalg lokalt. Garden Dusgard eies av familien Frydenberg/Løvland. Navnet Dusgard kommer fra norrønt Dus og gard og kan oversettes med gården som ligger ved den stillegående elven. Det har vært et bekkedrag i gammel tid som har rent over eiendom, men som i dag er drenert.

Conrad Nicolai Schwach (1793 – 1860) ble født og vokste som prestesønn opp på Dusgard, men har ikke skrevet noe som kan relateres til gården. Siden leide forfatterinnen Barbra Ring Dusgard. Jordvegen ble utskilt, mens den tradisjonsrike huset fra 1850 med tilliggende hage er en selvstendig enhet. I 1937 kjøpte Ronald Fangen bygningen og flyttet inn her. Dette ble hans kunstnerbolig til han omkom i en flyulykke ved Fornebu i 1946. Hans enke og de to døtrene ble boende i Ringsaker. Etter Fangens død overtok forfatteren og forlagsmannen Nils Lie kunstnerboligen og ble boende der til sin død.

Litteratur
----------

* Vestad, Geir (1997). *Litteraturer : vandringer til Hedmarks diktersteder*. Oplandske bokforl. s. 32. ISBN 8275180708. . Her nevnt som *Dusgaard*.
Fukuyama i Hiroshima prefektur.
**Fukuyama** (japansk: 福山市 – *Fukuyama-shi*) er en by ved elven Ashida i prefekturet Hiroshima på øya Honshu. Byen ligger sørøst i prefekturet ved Innlandshavet. Det er den nest største byen i prefekturet, etter Hiroshima. Avstandene til de nærmeste byene er 58 kilometer til Okayama i øst og 103 kilometer til Hiroshima i vest.

Historie
--------

Byen har en lang historie. Den gunstige havnen Tomonoura sør for byen har vært viktig for Fukuyamas utvikling. Mori-klanen, som i middelalderen ble herskerne i Chūgokuregionen, satte havnen høyt og bygde Tomo-slottet der i perioden 1333-1573. Senere ble Mizuno Katsunari føydalherre i lenet, og gav det navnet «Fukuyama». Han fikk bygd slottet Fukuyama (også kalt Hisamatsu), samt drenert og dyrket jorda i Ashida-deltaet. Dette begynte i 1619, og regnes som årstallet Fukuyama ble grunnlagt.

Fukuyama ble regjert av fem generasjoner av Mizuno-klanen (1619-1698), en generasjon av Matsudaira-klanen (1700-1710) og ti generasjoner av Abe-klanen (1710-1868), før området kom under det japanske keiserdømmet.

Offentlig administrasjon og kontorer ble opprettet i Meiji-perioden (1868-1912). I 1891 fikk byen jernbaneforbindelse. I 1916 fikk Fukuyama status som storby.

Byen ble utvidet i 1933 og 1942 da i alt tolv landsbyer ble innlemmet.
8. august 1945 ble 80 % av byen ødelagt og mange mennesker drept i et amerikansk bombeangrep. Året etter startet en planmessig gjenoppbygning og utvikling av det nåværende moderne storbyområdet.

I nyere tid har Fukuyama blitt slått sammen med de omkringliggende byene Shinichi og Utsumi (2003), Numakuma (2005) og Kannabe (2006).

Industri og næringsliv
----------------------

Fukuyamas jern- og stålverk, elektronikkindustrien og maskinindustrien utgjør brorparten av byens næringsliv. JFE Holdings, Inc. en av verdens største stålprodusenter, eier stålverket i Fukuyama.

Vennskapsbyer
-------------

* Bulgarias flagg Kazanlak, Bulgaria
* Canadas flagg Hamilton (Ontario), Canada
* Japans flagg Okazaki (Aichi), Japan
* Sør-Koreas flagg Pohang, Sør-Korea
* Filippinenes flagg Tacloban, Filippinene
* USAs flagg Maui, Hawaii, USA

Se også
-------

Tomonoura
* Ponyo på klippen ved havet (2008) og fiskerihavnen Tomonoura som var modell for byen i filmen.

Referanser
----------

1. ↑  Statistikk for Fukuyama
2. ↑  «FUKUYAMA NOW Fukuyama City Overview». *www.fukuyama.or.jp*. Besøkt 2. februar 2016.
3. ↑  «FUKUYAMA NOW Fukuyama City's Manufacturing Industry». *www.fukuyama.or.jp*. Besøkt 2. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (ja) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Fukuyama, Hiroshima – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) 福山市 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** CiNii **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Durkkianvárri med steinformasjoner, fotografert 5. oktober 2020
**Durkkihanvárri** er et fjell som ligger rundt 20 kilometer sør for Kautokeino i Finnmark. Høyden over havet er 510 meter.

Sagn
----

I samisk tradisjon finnes følgende sagn om Durkkianvárri:

En familie hadde reinflokken sin ved Durkkinavárri. Julaften hadde foreldrene dratt av sted til gudstjeneste i Kautokeino, og lot barna være igjen hjemme med en tjenestepike som het Sara. Barna bråkte masse. En liten gutt holdt til i et telt sammen med en gammel kone. Gutten ville gjerne leke med de andre barna, men den gamle kona nektet ham det. De andre barna ble ustyrlige, og til slutt drepte de et annet barn og kastet tarmene til Sara. Hun ble livredd, og løp inn til den gamle kona og spurte hva hun nå skulle gjøre. Den gamle kona rådet Sara til å gjemme den lille gutten i en kløvbom og sette den ved teltveggen.

Tjenestepiken turte ikke være i teltet sammen med den gamle konen. Så steg månen ned på høyde med huggestabben, og stalloen hoppet ned. Stalloen drepte straks alle barna og gjorde dem om til stein. Da ble Sara enda reddere, og løp på nytt inn til den gamle konen for å spørre hva hun nå skulle gjøre. Den gamle konen rådet Sara til å ta den beste kjørereinen og sette av sted til kirkestedet Kautokeino. På kirkestedet fikk Sara varslet foreldrene, og med det samme.døde hun og ble til stein. Foreldrene dro straks tilbake til Durkkianvárri og ble omgjort til stein av stalloen. Bare den gamle konens telt berget, og hun kunne reise av sted.

Referanser
----------

1. ↑  Hætte, Odd Mathis (2016). «Reinflokken som ble til stein.Opphavssagn om Durkkianvárri og Sárásuolu». *Samebygder på Finnmarksvidda 2*. Alta. s. 230–231. ISBN 978-82-690262-1-4.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Oinikhoe fra Rhodos i orientaliserende villgeitstil, ca. 625–600 f.Kr. Louvre A 318
**Oinokhoe** (gresk: οἰνοχόη; fra οἶνος, *oînos*, «vin» og χέω, *khéō*, «jeg heller»; flertall *oinokhoai*) er en gresk vasetype fra antikken. Den er en vinmugge, som finnes i en rekke former. Et fellestrekk ved formene er at den har en foldet hellekant på tre sider, og vertikal hank på den siste.

Den tidligste typen kalles gjerne *olpe*, og har en S-formet profil; olpe er også en distinkt vasetype i korintisk keramikk. En form som dukket opp mot slutten av det 400-tallet f.Kr. en liten kuleformet oinokhoe normalt dekorert i rødfigurstil, kalles også *khous*. Oinokhoai kan være dekorert eller udekorert. Greske oinokhoai var normalt malt terrakottakeramikk, men kunne også bli framstilt i metall.

Referanser
----------

1. ↑  Woodford, S. (1986): *An Introduction to Greek Art*. London: Duckworth, ISBN 0-7156-2095-9, s. 12.
2. ↑  «Silver 'oinochoe'» fra Filips grav ved Vergina, nordlige Hellas.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oinochoes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Greske vasetyper |
| --- |
| Alabastron **·** Amfora **·** Aryballos **·** Dinos **·** Hydria **·** Kantharos **·** Khous **·** Kotyle **·** Kratér **·** Kyathos **·** Kylix **·** Lagynos **·** Lebes **·** Lekanis **·** Lekyth **·** Mastos **·** Oinokhoe **·** Olpe **·** Pelike **·** Pithos **·** Psykter **·** Pyxis **·** Rhyton **·** Skyfos **·** Stamnos |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin
 |
**BMW H2R** er en av de første racerbilene spesiallaget for å bruke flytende hydrogen som drivstoff. I stedet for å bruke komprimert hydrogen i gassform, lagres hydrogenen flytende i en 11 kilos tank hvor temperaturen er under 250 minusgrader. Tiden fra tegnebrettet til ferdig utviklet versjon tok 10 måneder, og har satt ni internasjonale fartsrekorder på Miramasbanen i Frankrike.

H2R har en 6,0 liter V12-motor med BMWs Valvetronic- og Dobbel-VANOS-teknologi, som er basert på BMW 760i. H2Rs hydrogenversjonen av motoren yter 232 hk og har en toppfart på 302,4 km/t, i motsetning til bensinversjonen som yter 445 hk.

Karosseriet er laget av aluminium. H2R er 5,4 meter, 2 meter bred og 1,34 meter høy. Totalvekt er 1560 kg.

Eksterne lenker
---------------

* (en) BMW H2R – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* BMWs side om ren energi (BMW Clean Energy)
* Videoopptak av BMW H2Rs verdensrekordforsøk
* Bilsamfunn.no: BMW H2R – En ren fartsbombe

´•´
**BMW:** Hovedartikkel · Portal · Kategori
Portal: BMW
***Oisocerus*** er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).

Utseende
--------

Middelsstore (ca. 20 millimeter), avlange, matte, brunlige råtevedbiller. Hodet er forholdsvis lite og lett nedoverbøyd, foran med en bred, avrundet firkantet "snute". Antennene er 11-leddete, ganske lange og kraftige, hos hunnene er de gjerne sagtakkede mens hannene har kamformede antenner. Brystskjoldet (pronotum) er klokkeformet, bredere enn langt, noe hvelvet, med uttrukne bakhjørner. En tapp på forbrystet griper inn i en grop på mellombrystet og billene kan "smelle" med å brekke denne tappen ut av gropen, i likhet med smellerne. **Dekkvingene** er avlange, parallellsidige, så brede som brystskjoldet. De har fine lengdestriper. **Beina** er temmelig korte.

Levevis
-------

De fleste artene har larver som lever i død ved, men enkelte larver graver i jorden og lever på planterøtter.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Afrika (Kongo, Ekvatorial-Guinea).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien råtevedbiller (Eucnemidae) Eschscholtz, 1829
				+ Underfamilien Macraulacinae Fleutiaux, 1922
					- Stammen Oisocerini Muona, 1993
						* Slekten ***Oisocerus*** Bonvouloir, 1868
							+ *Oisocerus murrayi* (Murray, 1863)

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av *Oisocerus murrayi*
* Bilde av *Oisocerus murrayi*
* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
**Lindberg Lyd** er et selskap som har spesialisert seg på musikk- og lydproduksjon i akustiske omgivelser. Selskapet ble etablert i Oslo av Morten Lindberg i 1992. Jørn Simenstad kom til som partner i 1993, og i 1996 ble driften organisert i Lindberg Lyd AS sammen med komponisten og musikeren Wolfgang Plagge.

Lindberg Lyd var først i verden til å ta i bruk DXD (Digital eXtreme Definition) ved innspillingen av Mozart-fiolinkonserter med Marianne Thorsen og TrondheimSolistene i Selbu kirke i juni 2006. Lindberg produserer musikkmerket 2L og leverer lydproduksjon for internasjonale plateselskaper som EMI, Hyperion, Chandos, Linn, Naxos, Simax, Kirkelig Kulturverksted, Atlantic og Universal m.fl. Selskapet har produsert totalt 30 amerikanske Grammy Award for plateselskapet 2L.

Eksterne lenker
---------------

* musikkmerket 2L
* Lindberg Lyd
* *På opptak med Lindberg Lyd*: DVD & Hjemmekino 2/2006 Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
* *FACILITY: Lindberg Lyd*: Resolution Magazine 2007 June Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
* LydRommet gratulerer Lindberg Lyd

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
***Odiøs gjeld*** ( eng. *odious debt*) er et begrep i folkeretten som betegner statslån som på grunn av dets bakgrunn ikke burde være lovlig eller forpliktende for etterfølgende regjeringer. Begrepet kan brukes i situasjoner hvor gjelden er opptatt av et regime som brukte lånene til formål som tydeligvis ikke var til befolkningens beste, slik som angrepskrig. I slike tilfeller kan det argumenteres med *odiøs gæld* – at gjelden tilhører regimet som opptok den og ikke den legitime staten som helhet. I den forbindelse kan det sammenlignes med kontrakter som er underskrevet under tvang.

Begrepet ble først formaliseret i en avhandling fra 1927 av Alexander Nahum Sack, en russisk emigrant og juridisk teoretiker. Han baserte sine observasjoner på forskjellige tilfeller fra det 19. århundre, blant annet Mexicos avvisning av å anerkjenne den gjeld der var tatt opp under det foregående regime ledet av Maximilian av Mexico, og på den amerikanske og cubanske avvisning av at Cuba skulle være forpliktet av gjeld som var opparbeidet av Spanias kolonistyre.

Eksterne lenker
---------------

* Odious and Illegitimate Debt Fact Sheets
* Jubilee Iraq – Odious Debt
* Probe International – Odious Debts
* Adams, Patricia (1991). *Odious Debts: Loose Lending, Corruption, and the Third World's Environmental Legacy]*. Energy Probe Research. ISBN 0-919849-14-8. Arkivert fra originalen 29. september 2011.  Arkivert 29. september 2011 hos Wayback Machine.
* Cato Institute Policy Analysis no. 526 "Iraq's Odious Debts" by Patricia Adams
* Odious Debt by Seema Jayachandran and Michael Kremer
**Hellebust** er navnet på gårdsnummer 26 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger på østsiden av Viksdalsvatnet ved Vikja, sentrum i Viksdalen.

Gården er del i følgende bruk:

* Bruk 1
* Bruk 2, delt fra bruk 1 i ca. 1703
* Bruk 5, *Hellebustneset*, tidligere *plassen Endregarden*, fradelt i 1923
* Bruk 6, *Reinehuset*
* Bruk 7
* Bruk 8
* Bruk 9, 13, 16
* Bruk 11, *Elvestad* og 12, fradelt i 1941

Det har etter 1950 blitt delt fra flere bruksnummer som blir brukt til boligformål, særlig i området langs Viksdalsvatner til boligfeltet *Hellebustneset*.

Hellebust har hatt flere husmannsplasser; *Gamletuften*, *Landet*, og *Bøen* under bruk 1, *Nesabøen* under bruk 2.

Historisk
---------

Navnet har sin opprinnelse i *Helgabustad* som betyr *det hellige bostedet*, dette kan bety at gården har vært arena for offerhandlinger i førkristen tid.

Gården er nevnt i Bergens Kalvskinn som en viktig del av lokalkirkegodset, presten forvaltet 13 lauper smør i gården. Etter svartedauden har gården hatt en ødetid, ny bosetning finnes fra 1563. Gården blir på ny en sentral gård i Viksdalen og blir nevnt som lensmannsgård, en funksjon den hadde til 1650-tallet.

Sentrum
-------

**Landhandel**

De fleste sentrumsfunksjonene i Vikja holder til på Hellebustgården. I 1880 ble det startet landhandel på det som senere ble brukene 11 og 12. Butikken ble startet av Janik Hov og Rognald Hellebust, i perioden 1916–40 drev sønnen Lorentz Hellebust. I 1949 tok Lorentz' sønn Leiv og konen Aslaug over og bygde nytt butikkbygg, de startet også opp bensinstasjon. I 1997 ble butikken kjøpt av Henny Råheim og den ble drevet videre under navnet *Viksdalen Handel*.

Viksdalen Handel flyttet inn i nye lokaler i 2008, lokalene er eid av innbyggerne i Viksdalen.

**Postkontor**

I 1909 ble det bygget postkontor av eier av brukene 9, 13 og 16. På slutten av 1990-tallet ble kontoret nedlagt og det ble post i butikk funksjon ved Viksdalen Handel. I de gamle postlokalene ble det startet opp frisørsalong.

**Handelsvirksomhet & Bakeri**

I huset på bruk 6 *Reinehuset* ble det startet handelsvirksomhet i 1925, det ble også startet bakeri i kjelleren på huset. Bakeriet ble senere flyttet til nytt hus på andre siden av riksveien, det ble nedlagt i 1954. I Reinehuset har det også blitt drevet kiosk.

**Bedehus**

I 1922 fikk indremisjonen fri grunn til bygging av bedehus i Viksdalen, fra før fantes bare Viksdalen kirke og Hestad kapell som religiøse forsamlingshus. Bedehuset ble bygd på dugnad, og ble ferdigstilt i 1925.

**Bygdetun**

I 1987–88 ble det bygd et flerbrukshus nær bedehuset. I dette huset finnes barnehage, bibliotek, legekontor, helsestasjon og bank. Det har også en periode vært kiosk og turistinformasjon ved bygget.

Annet
-----

Geografiske koordinater: 61°21′4,1″N 6°7′6,6″Ø

Referanser
----------

1. ↑  NRK Sogn og Fjordane fylkesleksikon – *Landhandlar i Gaular* Besøkt 4. november 2008.
2. ↑  NRK Nyheter – *Bygda samla inn to millionar kroner (08.05.2008)*

Litteratur
----------

* Timberlid, Jan Anders, *Bygdebok for Gaular Band IV, Gardar og folk. Viksdalen Sokn (s.303-320)*, Oslo 1998. ISBN 82-994538-2-8
**BMW Hydrogen 7** er verdens første hydrogendrevne bil som settes i serieproduksjon. Produksjonen vil starte i 2007. Hydrogen 7 skal kunne bruke både flytende hydrogen og bensin og er basert på 760Li, BMWs største og dyreste bil. Bilen vil kun bli produsert i 100 eksemplarer og kun bli solgt eller utleid til utvalgte kunder.

Motor
-----

V12-motoren til BMW Hydrogen 7
BMW Hydrogen 7s motor er en modifisert versjon av BMWs 6,0 liter V12-motor. Hydrogenmotoren yter 260 hk, mot bensinmotorens 445 hk. 0-100 km/t på 9,5 sekunder og toppfarten er elektronisk begrenset til 230 km/t.

Lagring av flytende hydrogen
----------------------------

Den flytende hydrogenen oppbevares i en åttekilostank, hvor hydrogenen oppbevares i 250 minusgrader og under et trykk på mellom tre og fem bar. Det setter store krav til hydrogentankens isolasjon, og ifølge BMW er tanken så godt isolert at den holder kokende kaffe varm i 80 dager.

Eksterne lenker
---------------

* (en) BMW Hydrogen 7 (E66) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* BilNorge.no: Test av BMW Hydrogen 7
* Forbruker.no: BMW produserer hydrogenbil
* Dinside.no: BMW med megamiljøbil
* CNNMoney.com: Coming soon - Hydrogen-powered BMW

´•´
**BMW:** Hovedartikkel · Portal · Kategori
Portal: BMW
**Odins soldater**, internasjonalt **Soldiers of Odin**, er en innvandringskritisk borgerforening som oppstod i Finland i oktober 2015. Foreningen har som agenda å beskytte sine landsmenn mot det de mener er en økt risiko som følge av innvandring. Fenomenet spredte seg raskt til andre land, og i Norge startet gruppen opp patruljer i en rekke norske byer i januar 2016. Initiativtaker til den norske bevegelsen er Ronny Alte som tidligere var talsmann for Norwegian Defence League. Han har benektet at gruppen har som formål å drive selvtekt. Februar 2016 trakk Ronny Alte seg som talsmann for Odins Soldater i Norge og det ble gjort flere lokale og nasjonale endringer i ledelsen gjennom februar og mars.

> Odins soldater har ingen plass i arbeidet for trygge gater.
> 
> 
> Statsminister Erna Solberg
> 
> 

Mottakelsen i Norge har vært blandet. I noen tilfeller har politikere og politimestere ansett gruppens virksomhet som et positivt tilskudd til trygging av bykjernen på kveld- og nattestid, mens andre har erklært gruppen som uønsket og fordømt aktiviteten som et høyreekstremt initiativ. SV-politiker Eirik Faret Sakariassen anmeldte i februar Odins Soldater for brudd på Politilovens § 26.

Referanser
----------

1. ↑  Anti-immigrant 'Soldiers of Odin' raise concern in Finland Reuters
2. ↑  «Odins soldater» etablerer seg i Trondheim NRK
3. ↑  Nå har«Odins soldater» etablert seg i Norge. - Vi er snart representert i hver krik og krok av landet Dagbladet
4. ↑  Dette er Norges høyreekstreme Bergens Tidende
5. ↑  Islamkritiker sliter med å få jobb Nettavisen
6. ↑  Vil ut i Namsos-gatene Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine. Namdalsavisa
7. ↑  Erna Solberg om Odins soldater: – Ligner en borgerverngruppe, og det er vi imot VG
8. ↑  Frps Jan Arild Ellingsen støtter borgerverngruppen «Odins soldater» Aftenposten
9. ↑  Politisjef om Odins soldater: – Uproblematisk at de trygger byer og tettsteder NRK
10. ↑  Hevder de får stadig nye medlemmer NRK
11. ↑  Erna vil ikke ha Odins soldater i gatene Arkivert 24. februar 2016 hos Wayback Machine. Aftenposten
12. ↑  «SV-politiker anmelder Odins soldater: - De skaper utrygghet». *TV 2*. Besøkt 12. juli 2016.
**NATOs stående maritime styrke 1** (**SNMG1**) er den ene av NATOs fire stående flåtestyrker. Før den 1. januar 2005 var styrkene benevnt *Standing Naval Force Atlantic* (STANAVFORLANT). Den ble også i en kort periode kalt Standing NATO Response Force Martime Group One.

SNMG1 består som regel av 4–6 jagere og fregatter samt et forsyningsskip med Canada, Tyskland, Nederland, Storbritannia, og USA som permanente medlemmer. Styrken har ofte skip fra Belgia, Danmark, Norge, Polen, Portugal, og Spania som medlemmer i perioder. SNMG1-styrken opererer, trener og øver på daglig basis, slik at NATOs flåtestyrker alltid er klare til enhver tenkelig situasjon.

Skipene er som regel tilknyttet styrken i perioder på opptil seks måneder, hvoretter et annet skip tar dets plass. Det er ikke nødvendigvis et skip fra samme land som avløser et skip fra gruppen. Styrkesjefen og staben forblir med styrken i ett år, og rollen roterer mellom de deltakende landene.

Styrken inngår i NATO Responce Force, som kan benyttes for rask innsats når kriser eller situasjoner oppstår et sted i verden.

Referanser
----------

1. ↑  Forsvarsdepartementet (16. januar 2018). «Kommandoskifte NATOs maritime styrke, SNMG1». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 8. november 2018.
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Standing NATO Maritime Group 1 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Allied Maritime Command Headquarters Homepage
* Photos from SNMG1 2009
* Faktaark fra forsvaret.no Arkivert 9. november 2018 hos Wayback Machine.
**Halvor Næss** (født 1957) er en norsk nevrolog og skribent.

Næss er utdannet ved Universitetet i Oslo og Universitetet i Bergen, og er spesialist i indremedisin og nevrologi. Han er ansatt som professor ved klinisk institutt 1 ved UiB, og som overlege ved Haukeland Universitetssykehus.

Siden 2019 har Næss vært skribent for det alternative nyhetsmediet Resett. Han er også en del av fagrådet til Stiftelsen vitenskap og fornuft som utgir Helsemagasinet vitenskap og fornuft.

Under covid-19-pandemien har Næss fremsatt sterk kritikk mot myndighetenes smittevernstiltak. I november 2020 fikk han et debattinnlegg på trykk i Bergens Tidende hvor han hevdet at covid-19 ikke var farligere enn en vanlig sesonginfluensa. Fordi han hadde underskrevet innlegget som overlege ved Haukeland Universitetssykehus og professor ved UiB, ble Næss kalt inn på teppet av sykehusdirektør Eivind Hansen og bedt om å avstå fra å bruke koblingen til arbeidsgiver når han ytret seg som privatperson. Helseminister Bent Høie tok også til motmæle og uttalte at Næss tok feil.

Referanser
----------

1. ↑   ORCID Public Data File 2020, filename in archive 0000-0002-7336-3131.xml, pub.orcid.org, sist oppdatert 10. juni 2014, besøkt 10. januar 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Halvor Næss». Universitetet i Bergen.
3. ↑  «Halvor Næss». Tidsskrift for Den norske legeforening.
4. ↑  «Halvor Næss». Resett. Arkivert fra originalen 12. november 2022. Besøkt 12. november 2022.
5. ↑  «Fagrådet». Helsemagasinet vitenskap og fornuft.
6. ↑  «Korona-kritikere samlet til seminar». *Lister24*. 23. oktober 2021.
7. ↑  «Tiltakene mot korona er ute av proporsjoner». *Bergens Tidende*. 9. november 2020.
8. ↑  «Overlege får kritikk etter BT-innlegg: – Det blir tatt opp med ham». *Bergensavisen*. 10. november 2020.
9. ↑  «Overlege kritiserer koronatiltakene – helseministeren slår tilbake». *TV 2*. 11. november 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ORCID **·** CRIStin **·** ResearchGate
 |
***Odinotsjnoje plavanije*** (originaltittel: *Одиночное плавание*) er en sovjetisk film fra 1985, regissert av Mikhail Tumanisjvili.

Handling
--------

Filmen er satt under den kalde krigen. En journalist om bord på det amerikanske hangarskipet U.S.S. Nimitz forklarer scenariet for den nåværende flåte-øvelsen til den amerikanske marinen i det sentrale Stillehavet. Under en direktesending fra broen til Nimitz peker korrespondenten ut en flåte sovjetiske krigsskip i kommandert av viseadmiral Chernov. Samtidig møter en sivil-kledd mann, senere identifisert som en CIA-agent, den amerikanske hærens major Jack Hessalt, en sprø veteran fra Vietnamkrigen, som ofte lider av tilbakeblikk fra krigstiden og ser ut til å være klar til å sende ut sitt eget private korstog mot sovjeterne.

CIA-agenten bruker Hessalt for å få kontroll over det amerikanske missil-anlegget i det sentrale Stillehavet. De setter i gang et Falsk flagg-angrep, og få det til å se ut som sovjeterne stod bak dette angrepet. Etter å ha ankommet en amerikansk militærbase, mottar Hessalt en hemmelig ordre om å skyte opp et missil med et konvensjonelt stridshode mot et passasjer-cruiseskip. En gruppe agenter fra CIA og militæroffiserer går på golf sammen med innflytelsesrike amerikanske militær-industriister. Der planlegger de en konspirasjon, for å ramme den sovjetiske marinen med senkingen av en sivilt skip. Målet med operasjonen er å avspore et kommende sovjetisk-amerikansk toppmøte om nedrustning, for å sikre videre lønnsomhet for enkelte amerikanske entreprenører.

I mellomtiden tilbringer et amerikansk hipster-liknende par, en lokal pilot og hans kone bryllupsreise på en øy i nærheten av en amerikansk missil-base. Men Hessalt beordrer soldatene sine å eliminere unødvendige vitner. Kvinnen blir drept, men mannen klarer å rømme. Kort tid senere slår manenn seg sammen med sovjeterne, for å straffe skurkene. Sovjeterne står overfor den vanskelige oppgaven å forhindre en mulig tredje verdenskrig.

Skuespillere
------------

* Mikhail Nozjkin som Sjatokhin
* Aleksandr Fatjusjin som Aleksandr Kruglov
* Sergej Nasibov som Sergej Danilov
* Nartaj Begalin som Parsjin

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 13. mai 2016.
2. ↑  Одиночное плавание (1985)
3. ↑  1985 год

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Odinotsjnoje plavanije* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Odinotsjnoje plavanije* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Odinotsjnoje plavanije* på MovieMeter Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
| NATOs bombing av Bosnia-Hercegovina i 1995 |
| --- |
| Konflikt: Bosnia-krigen |
|  Et amerikansk F16 lander ved Aviano-basen i Italia etter oppdrag i Bosnia-Hercegovina. |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 30. august til 20. september 1995 |
| Sted | Bosnia-Hercegovina |
| Casus belli | Bosnia-serbernes angrep på FN-sikrede områder |

 |
| Stridende parter |
| NATOs flagg NATO* USAs flagg USA >
* Italias flagg Italia
* Nederlands flagg Nederland
* Tysklands flagg Tyskland
* Frankrikes flagg Frankrike
* Tyrkias flagg Tyrkia
* Storbritannias flagg Storbritannia
* Spanias flagg Spania
 | Republika Srpskas flagg Republika Srpska |

**NATOs bombing av Bosnia-Hercegovina i 1995** ble utført i samråd med FN, for å stanse de bosniske serbernes trusler mot UNPROFOR-styrkene og innbyggerne i de FN-erklærte sikre sonene. 

Operasjonen ble startet 30. august 1995 som *Operation Deadeye* og var rettet mot det bosnisk-serbiske luftforsvaret. Da denne operasjonen ikke lyktes med å få serberne til å trekke seg tilbake, ble *Operation Deliberate Forces* innledet. Denne operasjonen var rettet mot blant annet bosnisk-serbiske kommandosentre og ammunisjonslagre, og varte til 20. september 1995. Daytonavtalen som avsluttet Bosnia-krigen, ble undertegnet i november samme år.

Bombeangrepene var planlagt i lengre tid blant annet som følge av serbernes angrep på FN-garanterte områder. Bombingen ble utløst av serbernes granatangrep på markedsplassen i Sarajevo 28. august 1995, den andre av Markale-massakrene, der omtrent 38 sivile ble drept. Antallet drepte varierer i kildene.

Den 30. august ble et fransk Mirage 2000K skutt ned over Pale, av et håndholdt bakke til luft-våpen. Pilotene reddet seg og ble tatt til fange. De ble utlevert til franske myndigheter i desember samme år. Pilotene opplevde både å bli ønsket farvel av general Ratko Mladic i Zvornik, og å bli tatt i mot i Frankrike av president Jacques Chirac.

NATOs militæroperasjon innebar at det tyske Luftwaffe, etablert 1956, for første gang ble involvert i en væpnet konflikt.

Referanser
----------

1. ↑  NATO. «Operations and missions: past and present». *NATO* **(engelsk)**. Besøkt 29. august 2022.
2. 1 2  «AFSOUTH fact sheet oppdatert 16. desember 2002». 2002. Archived from the original on 10. november 2008. Besøkt 29. august 2022. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
3. ↑  Twitter; Instagram; Email; Facebook (13. desember 1995). «Bosnian Serbs Free Downed French Airmen». *Los Angeles Times* **(engelsk)**. Besøkt 30. august 2022.
4. ↑  «The Victoria Advocate - Google News Archive Search». *news.google.com*. Besøkt 30. august 2022.
**Gråvannsrensing** er rensing av gråvann. Spillvann (avløpsvann ) fra husholdning og industri deles vanligvis opp i gråvann (fra vask, dusj og vaskemaskiner) og svartvann (fra toalett ). Rensing av gråvann i egne renseanlegg forutsetter kildeseparering, en avløpsløsning hvor gråvann fra vask og dusj er atskilt fra svartvann (toalett og urinal). Toalettløsningene er mange, avhengig av standard, kostnader og miljøvariabler (biologisk, lavtspylende, vakuumtoalett ). Kildeseparerende løsninger benyttes i kombinasjon med renseanlegg for gråvann. 
Gråvann har lite fosfor og sykdomsfremkallende, patogene bakterier og kan derfor renses på stedet (ved byggingen) ved hjelp av ulike filterløsning for å oppnå de kvalitetskrav som stilles av både sentrale og lokale myndigheter, for utslipp i bekker og vassdrag. For gjenbruk av gråvann stilles det andre krav.

Dokumentasjon
-------------

I henhold til forurensningsforskriften §12-10, skal renseløsninger med gråvannsfilter ha dokumentasjon på at anerkjent dimensjonering og utforming er benyttet. Forskriften gir ingen videre utdyping av dokumentasjonskrav, eller anbefalinger. Norges miljø- og biovitenskapelige universitet (NMBU) har i samarbeid med Bioforsk har utarbeidet en Ny norm for prefabrikkerte gråvannsrenseanlegg for fritidshus. Bioforsk anbefaler at kommunene etter hvert vil sette krav til at gråvannsrenseanlegg skal være testet etter denne normen.

Eksterne lenker
---------------

* Ny norm for prefabrikkerte gråvannsrenseanlegg- Forskning på kildeseparering
* Informasjon om Kildeseparasjon- Forskning på forbedring av helse forbundet med rening og gjenbruk av gråvann
* Informasjon om gråvann[*død lenke*]- www.avlop.no
**Kvalitetsjusterte leveår** (fra engelsk **quality adjusted life years** forkortet **QALY**s) er en måleenhet for helsegevinster som benyttes for å kunne gjøre kost-nytte-vurderinger. Metoden benyttes for å kunne sammenligne nytten av forskjellige tiltak på tvers av pasientgrupper i helseøkonomi eller epidemiologisk forskning. Det er også et sentralt begrep i effektiv altruisme når det gjelder evaluering av prosjekter og tiltak rettet mot mennesker i u-land. 

Kvalitetsjusterte leveår beregnes ved å beregne antall ekstra leveår et tiltak forventes føre til, og så trekke fra en andel ut fra en tallfesting hvor mye helseplager antas å redusere livskvaliteten. 

Sammenligninger av kvalitetsjusterte leveår benyttes særlig for å vurdere nytten av å ta i bruk nye legemidler eller ny teknologi i helsetjenesten eller i epidemiologisk forskning. Metoden benyttes særlig for å vise at enkelte pasientgrupper som kronikere overses i helsevesenet, eller at dyre behandlinger kan legge beslag på for store ressurser. Det kan også sammenligne effekten av svært ulike tiltak økonomisk, for eksempel nytten av trafikksikkerhetstiltak opp mot nye medisiner.

Se også
-------

* Utilitarisme
* New public management

Eksterne lenker
---------------

* regjeringen.no NOU 2014:12 Åpent og rettferdig – prioriteringer i helsetjenesten

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
**Halvor Kleppen** (født 3. september 1947 i Bø i Telemark) er en norsk journalist, forfatter, fjernsynsunderholder og en av grunnleggerne av Bø Sommarland.

Kleppen ble kjent da han tidlig på 80-tallet ledet TV-programmet *Hobby* på NRK. Der limte han sammen gamle ispinner til miniatyr-krigsskip og brettet servietter til ganske avanserte propellfly. Meningen med programmet var at alle som så på skulle få seg en hobby. Eller som Halvor sa det i avslutningen i hvert program: «Skaff deg ein hobby du au!» 

Senere ble han mest kjent for programserien «Starshot» på TvNorge, hvor kjente mennesker skøyt på leirduer. Kleppen er også kjent for å samle pins.

Kleppen har også gitt ut folkekjære bøker som *Fytti Katta* og *Hått var det Tjønnåsen sa?*. Han har skrevet den nynorske teksten til «Annie's Song»: «Songen til Anne». Innspillingen med Ivar Simastuen ble utgitt på LP-platen *Den første gang jeg så deg* i 1982.

Bibliografi
-----------

* *Hobbyboka* (1982)
* *God på kjeften* (1983)
* *Fytti katta!!!* (1985)
* *På Telemarkski : Ny stil i gamle spor* (1986)
* *Skikongen : Kong Olav, 80 år på ski* (1987)
* *Holmenkollen* (1988)
* *Stein Eriksen : Hans eventyrlige liv* (1991)
* *Golf : Den eventyrlige sporten* (1998)
* *Våte, ville Sommarland* (2005)
* *Historier om ski : Norges skiforbund 100 år* (2007)
* *De kalde lekene : Norge, skisporten og de olympiske vinterlekene* (2014)
* *Snowshoe Thompson Jon frå Tinn* (2015)
* *Dei kom i lufti: Ballongen 1870* (2020)

Referanser
----------

1. ↑  OL utstilling til Bø

Kilder
------

* Presentasjon av Halvor Kleppen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Velum** er latin for *seil* eller *slør* og brukes innen mykologien om et tynt hudaktig, eller sløraktig vevslag hos soppers fruktlegemer. På norsk kalles det ofte **hylle**.

En ytre hylle (*velum universale*) omslutter dem, mens en indre hylle (*velum partiale*) sitter som et dekke av hymeniet, mellom hattkant og stilk, hos hattsopper. Rester av velum kan bidra til å bestemme visse soppgrupper. En ytre hylle vil kjennetegnes av en oppsprukket slire ved basis, og i mange tilfeller etterlate hudlapper på fruktlegemets hatt. En indre hylle vil etterlate en ring på stilken. Ringen kan være slørrester, eller hudlapper. 

Et lett gjenkjennelig eksempel er rød fluesopp. Et utvokst fruktlegeme har rester etter den ytre hyllen som hudlapper på hatten, de hvite flekkene. Nederst ved stilkens basis har den en slire, en slags «kopp» den vokser ut av. Stilken har en ring som er rester etter den indre hyllen.

Galleri
-------

* Rest av ytre hylle hos en av fluesoppeneRest av ytre hylle hos en av fluesoppene
* Rød fluesopp har både ytre og indre hylleRød fluesopp har både ytre og indre hylle
* Indre hylle hos en sjampinjongIndre hylle hos en sjampinjong
* Slørlignende indre hylle hos en slørsoppSlørlignende indre hylle hos en slørsopp
* Ung hvit fluesoppUng hvit fluesopp

Kilder
------

* Læssøe, Thomas (2000). *Sopp*. no#: Teknologisk forl. s. 291. ISBN 8251205638.
**BMW M50** er en stempelmotor med seks sylindere på rekke. Sylindervolumet varierer fra 2,0 l til 3,2 l. Motoren er en DOHC-motor med 24 ventiler. M50 erstattet motoren BMW M20 i 1989, og ble erstattet av BMW M52 i 1994. En oppdatert versjon av motoren, **M50TU**, ble introdusert i 1992 med blant annet VANOS variable ventiltider.

Modeller| Motor | Sylindervolum | Effekt | Dreiemoment | Turtallssperre | År |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| M50B20 | 2.0 L (1991 cm³/121 in³) | 110 kW (148 hk) @ 5900 | 190 Nm (140 ft·lbf) @ 4700 | 6500 | 1989 |
| M50B24 | 2.4 L | 110 kW (148 hk) @ 5900 |  |  |  |
| M50B25 | 2.5 L (2494 cm³/152 in³) | 141 kW (192 hk) @ 5900 | 245 Nm (181 ft·lbf) @ 4700 | 6500 | 1989 |
| 141 kW (192 hk) @ 5900 | 250 Nm (184 ft·lbf) @ 4200 | 6500 | 1992 |
| 141 kW (192 hk) @ 5900 | 245 Nm (181 ft·lbf) @ 4200 | 6500 | 1992 |

M50B20
------

En 2.0-litersversjon (1991 cm³) introdusert i 1991. M50B20 ble brukt i 520i, og har en boring på 80 mm, slaglengde på 66 mm og en effekt på 150 hk (110 kW).

Brukt i:

* 1991-1995 E36 320i
* 1991-1995 E34 520i

M50B24
------

En 2,4-litersmotor basert på 2,5-literen M50B25, med redusert slaglengde. Denne motoren ble kun brukt i modeller montert i Thailand. Effekten er 188 hk (140 kW), og dreiemomentet er 240 Nm (177 ft.lbf).

Brukt i:

* 1993-1997 E36 3-serie (Thailand)
* 1993-1997 E34 5-serie (Thailand)

M50B25
------

En 2,5-litersversjon (2494 cm³) introdusert i 1992. M50B25 ble brukt i 325i. Den har en boring på 84 mm, slaglengde på 75 mm og en effekt på 192 hk (141 kW).

Brukt i:

* 1991-1995 E36 325i
* 1992-1995 E34 525i/525ix

Dette er motoren som ble videreutviklet til M50TU. VANOS-oppdateringen ble lagt til sent i 1992, og solgt i E34-modeller fra modellår 1993.

S50B30US
--------

**S50B30US** var en 3,0-litersversjon brukt i den amerikanske utgaven av E36 M3. Effekten var 240 hk (179 kW).

Brukt i:

* 1995 E36 M3

S50B30
------

**S50B30** var en sportslig 3,0-litersversjon, som ble brukt i E36 M3. Effekten er 286 hk (210 kW). S50B30 har en boring på 86 mm og en slaglengde på 85,8 mm.

Brukt i:

* 1992-1995 E36 M3

S50B32
------

**S50B32** var en oppgradert versjon av S50B30. Effekten i 3,2-litersversjonen er 321 hk. Motoren har en boring på 86,4 mm og en slaglengde på 91 mm.

Brukt i:

* 1996-1999 E36 M3
* 1997-2000 M Roadster
* 1998-2000 M Coupe

´•´
**BMW:** Hovedartikkel · Portal · Kategori
Portal: BMW
***Velutinodorcus carinulatus*** (også kjent som *Dorcus carinulatus*) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En nokså liten (20-25 millimeter), matt, lysbrun hjortebille. I likhet med de andre artene i slekten *Velutinodorcus* er overflaten fløyelsaktig, og hannens kjever er lite forstørrede slik at det blir liten forskjell mellom kjønnene i utseende. Hannens mandibler er omtrent så lange som hodet, kort sigdformede uten påfallende tenner. Hodet er noe utvidet mot sidene under fasettøynene. Dekkvingene har fine punktrader. Hunnen ligner hannen bortsett fra at kjevene er mindre, omtrent halvparten av hodets lengde.

Levevis
-------

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Taiwan.

Systematisk inndeling
---------------------

Arten blir ofte plassert i slekten *Dorcus*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen Dorcini
						* Slekten *Velutinodorcus* Maes, 1992
							+ ***Velutinodorcus carinulatus*** (Nagel, 1941)

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Velutinodorcus carinulatus* hos NCBI Rediger på Wikidata
* Bilde av en hann
* Bildegalleri
* (en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons