recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Macronychoides*** er en slekt av biller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.

Utseende
--------

Små (1–7 mm), avlange biller. Artene i underfamilien Elminae er glatte og blanke, med litt metallisk glans. Gamle biller kan kjennes på at de er «tilgrodde» med alger og mikroorganismer. Familien kan særlig kjennes på lange fotledd med store klør, som brukes til å klamre seg fast til bunnen. **Hodet** er lite, antennene er middels lange, 7–11-leddete, tråd- eller kølleformede. **Brystskjoldet** (pronotum) har opphøyde lengdelister hos underfamilien Elminae. **Dekkvingene** er avlange med punktrekker, ofte også opphøyde lengdelister. **Beina** er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer uvanlig store klør. **Larvene** er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset. Denne slekten utmerker seg med ganske lange bein med store klør som hjelper dem holde seg fast i rennende vann.

Levevis
-------

Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Både larvene og de voksne lever av å skrape alger og detritus fra steiner og grus. Noen få arter lever på vannplanter i stillestående vann.
Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet. De kan leve flere år.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i India.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
			* Familien **elvebiller**, Elmidae Curtis, 1830
				+ Underfamilien elvebiller (Elminae) Curtis, 1830
					- Slekten ***Macronychoides*** Champion, 1923
						* *Macronychoides amnicola* Champion, 1923

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Macronychoides* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Macronychoides* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Macronychoides* hos ITIS Rediger på Wikidata
**FP-45 Liberator** er en enkeltskuddspistol ifra USA

Amerikanerne ønsket en billig, enkel og kompakt pistol som kunne masseproduseres på kort tid. Den var tenkt brukt av motstandsbevegelsen i okkuperte soner under den andre verdenskrig. Våpenet ble produsert i store mengder og sluppet ifra fly over det okkuperte Europa. Hensikten var å ha et lite og kompakt skytevåpen som kunne være lett å skjule.

Design og produksjon
--------------------

Pistolen ble designet i 1942 av *Inland Guide Lamp Manufacturing Division* hos General Motors Corporation i Ohio. Den ble ladet med kun en .45 ACP patron. Liberatorprosjektet tok ca. 6 mnd inklusiv 11 ukers produksjon, 300 arbeidere laget 1 million pistoler.

Ytelse
------

Pistolen hadde ikke riflet løp og hadde dermed elendig presisjon, effektiv rekkevidde var ca. 8 meter.

Eksterne lenker
---------------

* (en) FP-45 Liberator – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) FP-45 Liberator – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Liberator Pistol
* Bilder av Liberator
* The Liberator instruction sheet Arkivert 9. februar 2012 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**John Francis Seitz** (23. juni 1892 – 27. februar 1979) var en amerikansk filmfotograf og oppfinner.

Karriere
--------

Seitz' karriere begynte i 1909 som laboratorieassistent hos Essanay Film Manufacturing Company i Chicago. Deretter arbeidet han som laboratorietekniker for American Film Manufacturing Company (kjent som "Flying A") også i Chicago.

I 1916 under stumfilmæraen etablerte han seg som filmfotograf, og fikk stor suksess i 1921 da han filmet Rudolph Valentino-filmen *De fire Ryttere*.

Han var høyt ansett av regissøren Billy Wilder, og arbeidet på fler av hans filmer; *Dobbelt erstatning* (1944), *Forspilte dager* (1945) og *Sunset Boulevard* (1950). Han ble nominert til en Oscar for alle tre filmer.

I løpet av sin lange karriere ble Seitz nominert syv ganger til Oscar for beste filmfoto, men vant aldri.

Seitz trakk seg tilbake fra filmen i 1960 og dedikerte resten av livet til fotografiske oppfinnelser.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, oppført som John Francis Seitz, Find a Grave 11771209, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w61135b5, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Steeman, Albert. *Internet Encyclopedia of Cinematographers*, Rotterdam, 2007, hentet 13. desember 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) John F. Seitz på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) John F. Seitz i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) John F. Seitz på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) John F. Seitz på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) John F. Seitz på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) John F. Seitz på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) John F. Seitz på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) John F. Seitz hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) John F. Seitz hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
***Macrolenes*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

Middelsstore, avlange, blanke, gule eller gulrøde bladbiller, dekkvingene han ha svarte flekker. Hodet er stort og bredt, antennene tynne og forholdsvis korte, noe sagtakkede. Pronotum er rundet, mye bredere enn langt, bredere enn dekkvingene. Dekkvingene er jevnbrede, fint og tett, ikke radvis punkterte. Beina er nokså lange og kraftige, særlig forbeina hos hannene som har fortykkede lår og lange, krumme legger.

Levevis
-------

Maurbladbiller skiller seg fra de fleste bladbiller ved at larvene ikke er planteetere, men derimot lever i maurtuer, der de spiser matrester, men trolig også kan forgripe seg på maurlarvene. De voksne billene er bladetere som bladbiller flest, og spiser gjerne på planter.

Hunnen legger eggene sine nær en maurtue, den kan også sitte i en busk over turen og slippe eggene ned på den. Eggene er beskyttet av en hard skorpe, og blir båret inn i tua av maurene. Når larven klekkes, beholder den denne skorpen som beskyttelse, og bygger på den med sandkorn og sekreter etter som den vokser, den unngår slik maurenes angrep.

Maurbladbiller tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Larveutviklingen tar to år eller mer. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Middelhavsområdet.

Systematisk inndeling
---------------------

Maurbladbillene har tradisjonelt vært en del av hettebladbillene (Cryptocephalinae), da som delgruppen (stammen) Clytrini. Men er nå skilt ut som en egen underfamilie.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Maurbladbiller**, Clytrinae Kirby, 1837
					- slekten ***Macrolenes*** Chevrolat, 1836
						* *Macrolenes bellieri* Reiche, 1860
						* *Macrolenes dentipes* (Olivier, 1808)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Macrolenes* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Macrolenes* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Macrolenes (Chrysomelidae)* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Maurbladbiller - Fauna Europaea
* Nettside om slekten
* Nettside om *Macrolenes dentipes*
**FRA-loven** (egentlig navn *Lag om ändring i lagen om försvarsunderrättelseverksamhet*) er en svensk lov som ble foreslått av regjeringen i *Proposition 2006/07:63 – En anpassad försvarsunderrättelseverksamhet*. Lovendringen innebærer i korthet at Försvarets radioanstalt (FRA) gis rett til å bedrive signalspaning på kabelbåren trafikk som passerer Sveriges grenser (hvilket blant annet innbefatter telefon- samt en stor del av Internettrafikken). Proposisjonen ble lagt frem av forsvarsminister Mikael Odenberg (M), som hadde overtatt saken fra den tidligere sosialdemokratiske regjeringen, for Sveriges riksdag den 8. mars 2007.

Proposisjonen ble behandlet en første gang 14. juni 2007 med voteringsresultatet 146–143 for forslaget, men da proposisjonen berørte menneskelige fri- og rettigheter var det nødvendig med et kvalifisert flertall på fem seksdeler for at lovforslaget skulle gå igjennom. Mindretallets krav om utsettelse i ett år ble vedtatt gjennom omvoteringen. Den 8. mai 2008 ble spørsmålet på nytt tatt opp i forsvarskomiteen og ble endelig protokollført den 3. juni 2008. Riksdagen skulle opprinnelig ha debattert og besluttet i spørsmålet den 17. juni 2008, men etter at voteringen først ble framskutt en dag og deretter utsatt i forsvarskomiteen den 18. juni 2008, så ble voteringen holdt i riksdagen på kvelden den 18. juni 2008, hvor komiteens innstilling til slutt bifaltes. Loven trådte i kraft den 1. januar 2009.

I 2011 la regjeringen sammen med Socialdemokraterna frem et forslag om at også Rikskriminalpolisen og Säkerhetspolisen kan få tilgang til signalspaningsinformasjon. Datatilsynet kalte utvidelsen bekymringsfull.

Referanser
----------

1. ↑  Överenskommelse om signalspaning för Säpo (Sveriges Radio, 15. desember 2011)
2. ↑  Sverige utvider overvåkings­lov Arkivert 8. januar 2012 hos Wayback Machine. (Digi.no, 19. desember 2011)

Eksterne lenker
---------------

* Rapporter om den svenske FRA-loven Pressemelding fra Samferdselsdepartementet og Fornyings- og administrasjonsdepartementet
**John Fairfax** (født 24. oktober 1804, død 16. juni 1877) var en australsk journalist og aviseier. Han kjøpte Australias mest ansette avis, *Sydney Morning Herald* i 1838. Så gikk han videre og overtok andre aviser, til han ble en av sin tids mest vellykkede utgivere og grunnlegger av den mest langlivede gruppe familieeide aviser i Australia. 

John Fairfax-gruppen ble børsnotert i 1956, men det er alltid familiemedlemmene som har hatt aksjemajoriteten. Gruppen har ekspandert til ukeblader, fjernsyns-studioer og radiostasjoner over hele Australia, og har kjøpt seg inn i telekommunikasjoner og eiendommer. 

Den ubrutte rekken med suksesser viste seg umulig å opprettholde i 1987 da Warwick Fairfax ble trukket inn i gruppen i en alder av 26 år. Tre år senere hadde gruppen tapt 73,5 millioner australske dollar, og mesteparten av styret trakk seg ut. Den uheldige Warwick Fairfax forlot gruppen i 1991.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Australian Dictionary of Biography **·** VIAF **·** LCCN
 |
**John Helmer Fiore** (født 1960 i New York) er musikksjef ved Den Norske Opera & Ballett. Han sitter som en del av administrasjonen som også består av administrerende direktør Tom Remlov, operasjef Paul Curran og ballettsjef Espen Giljane.

Biografi
--------

Fiore er født i New York. Han begynte tidlig å spille, hans far, som var pianist, organist og kordirigent, var hans første lærer. Da familien flyttet til Seattle, fikk han også opplæring på cello og andre strengeinstrumenter. Han ble betraktet som et stort talent og allerede som fjortenåring medvirket han som assistent ved Seattle Operas årlige oppsetting av Wagners Ring-syklus. Etter å ha fullført studier på musikkonservatoriet, kom han til Santa Fe Opera, hvor han utviklet en forkjærlighet for operaer av Richard Strauss. Han ble kjent som et stort talent og ble etterspurt som assistent ved en rekke operahus i USA, hvor han fikk arbeide med størrelser som Leonard Bernstein, Zubin Mehta, Sir Georg Solti, James Levine og James Conlon.

I 1986 ble han engasjert av Bayreuthfestivalen i Tyskland som assistent ved sommerens oppsetninger, og der fortsatte han de to neste årene som assistent for Daniel Barenboim for oppsettingen av *Tristan und Isolde* og James Levine for *Parsifal*.

Samtidig debuterte han som dirigent i 1986 for operaen *Faust* av Gounod på San Francisco Opera. I 1990 dirigerte han i Japan og Europa, og startet dermed sin internasjonale karriere.

Referanser
----------

1. ↑   Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase, NKC-identifikator js20050718006[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* John Fiores CV

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** CiNii
 |
**Framtidens byer** var et samarbeid mellom staten og de 13 største byene i Norge om å redusere klimagassutslippene – og gjøre byene bedre å bo i. Byer er nå hjem til halvparten av verdens befolkning. Byene er allerede den desidert største forbrukeren av energi og står for 80 % av alle utslipp av drivhusgasser i verden. I Norge bor opp mot 80 prosent av befolkningen i byer og tettsteder. Hvis byene klarer å redusere sine utslipp, vil det med andre ord utgjøre en stor forskjell.

Programmet Framtidens byer hadde som mål å hjelpe bykommunene til å dele sine gode ideer til klimavennlig byutvikling med hverandre – og til å samarbeide med næringsliv, region og stat. Programmet gikk fra 2008 til 2014. De 13 byene var Oslo, Bærum, Drammen, Sarpsborg, Fredrikstad, Porsgrunn, Skien, Kristiansand, Sandnes, Stavanger, Bergen, Trondheim og Tromsø. Det var FutureBuilt som utviklet forbildeprosjektene i Oslo, Bærum, Asker og Drammen, mens Framtidens bygg hadde ansvaret for forbildeprosjektene i de øvrige byene som var med i Framtidens byer.

Programmet ble formelt avsluttet på det politiske toppmøtet deres 23. oktober 2014.[1]

Referanser
----------

1. ↑  Regjeringens omtale av toppmøtet

Se også
-------

* Økoby

Eksterne lenker
---------------

* Framtidens byer regjeringen.no
**International Union of Biochemistry and Molecular Biology** (**IUBMB**) er en internasjonal ikke-statlig organisasjon (NGO) som tar for seg spørsmål som er relevante innen biokjemi, molekylærbiologi og beslektete disipliner. IUBMB ble stiftet i 1955 som **International Union of Biochemistry** etter mønster av den tilsvarende, men langt eldre organisasjonen innen kjemi IUPAC. Union hadde 77 medlemsland i 2008. Norge er representert ved  *Norsk biokjemisk selskap* 

IUBMB organiserer hvert tredje år en kongress: *Congress of Biochemistry and Molecular Biology*, og sponser andre konferanser, symposia, utdanningstilbud og forelesninger. 

Organisasjonen vedtar og publiserer standarder for enzymnomenklatur og annen biokjemisk nomenklatur, i enkelte tilfeller sammen med søsterorganisasjonen IUPAC.

Følgende tidsskrifter har sitt utspring i IUBMB og drives i samarbeid med denne: *Biochemistry and Molecular Biology Education* (tidligere *Biochemical Education*), *BioEssays*, *BioFactors*, *Biotechnology and Applied Biochemistry*, *IUBMB Life*, *Molecular Aspects of Medicine* og *Trends in Biochemical Sciences*. 

For tiden er Angelo Azzi president. Tidligere presidenter har vært blant annet George Kenyon, Brian F.C. Clark, Mary Osborn, Harland G. Wood, William J. Whelan, K. Yagi og Hans Kornberg.

Referanser
----------

1. ↑

* IUBMBs hjemmeside
* IUBMBs Nomenklaturanbefalinger

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** NKC
 |
Kunst utenfor hovedkontoret.
**ITAR-TASS** (russisk: **ИТАР-ТАСС**, **ITAR**: ***И**нформационное **Т**елеграфное **А**гентство **Р**оссии, **I**nformatsionnoje **T**elegrafnoje **A**gentstvo **R**ossii, Russlands Informasjons- og Telegrambyrå*) er et russisk, statseid nyhetsbyrå, med hovedkontor i Moskva. Byrået har drøyt 130 kontorer i Russland og andre land.

Historie
--------

Nyhetsbyråets opprinnelse kan spores tilbake til et brev fra daværende finansminister Vladimir Kokovtsov til utenriksministeren datert 26. mars 1904 der Kokovtsov skriver at både handel og industri, såvel som finansdepartementet har behov for utveksling av uavhengig informasjon med andre nasjoner via telegraf på en måte som gjør nasjonale forretningsmuligheter kjent.

4. juli samme år ble det holdt et møte der en planla telegrambyrået *St. Petersburg Telegrambyrå* (SPTA). Formålet var å distribuere politiske, finansielle, økonomiske, handelsmessige og andre nyheter av allmenn interesse innenlands og utenlands. SPTA startet som Russlands offisielle telegrambyrå 1. september 1904.

9. august 1914, dagen etter at St. Petersburg fikk navnet Petrograd, fikk også SPTA nytt navn; *Petrograd Telegrambyrå* (PTA). Bolsjevikene tok kontroll over byrået den 7. november 1917. 1. desember fulgte et dekret om at PTA ble nyhetsbyrået til den nye regjeringen (Sovnarkom).

Den 7. september 1918 ble PTA og Sovnarkom Pressebyrå (бюро печати) slått sammen til ROSTA og flyttet til Moskva. 25. juli 1925 ble navnet endret til TASS (*russisk: ТАСС, Телеграфное Агенство Советского Союза при кабинете министров СССР, Telegrafnoje Agentstvo Sovetskogo Sojuza, Sovjetunionens Telegrambyrå*) etter dekret fra presidiet i sentralkomiteen i Sovjetunionen.

Etter oppløsningen av Sovjetunionen ble navnet i januar 1992 endret til *Russlands Informasjons- og Telegrambyrå* (ITAR) da Russland overtok eiendelene til byrået. På grunn av den lange historien med navnet «TASS», ble navnet fra 1994 *ITAR-TASS*. TASS sto opprinnelig for «Sovjetunionens Telegrambyrå». Denne forkortelsen ble gitt en ny betydning: «Telegrambyrå for Kommunikasjon og Rapport» (*russisk: ТАСС, Телеграфное Агентство Связи и Сообщения, Telegrafnoje Agentstvo Svjazi i Soobsjtsjenija*). Sloganet på deres engelske nettsted lyder «Every time in real time. TASS».

Byråets mangeårige økonomidirektør Anatolij Voronin ble 16. oktober 2006 funnet død i sin leilighet, som offer for et drap.

Ifølge russisk lov må ITAR-TASS oppgis som kilde når dets nyhetsrapporter refereres av andre.

Referanser
----------

1. ↑  Russisk drapsbølge.VG 19. Oktober 2006.

Se også
-------

* Voice of Russia

Eksterne lenker
---------------

* (ru) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) ITAR-TASS – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Nettsted (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
Gamlebrua i Elverum har gang- og sykkelvei. Foto: Jan-Tore Egge 
**Gamlebrua** er ei fagverksbru som krysser Glomma i Elverum i Innlandet. Brua er ca. 263 meter lang og har 8 spenn. Arbeidet med brua begynte i 1858, og brua ble åpnet i 1862. Stålkonstruksjonene til brua ble laget i Skottland og satt sammen i Elverum. Brua var opprinnelig planlagt som ei kombinert vei- og jernbanebru, med jernbanespor til Elverum Leir på østsiden av Glomma, men den ble aldri tatt i bruk som jernbanebru. I dag er brua bare i bruk som gang- og sykkelvei.

Gamlebrua og Nybrua ble i 2002 foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner. Riksantikvaren fredet 17. april 2008 Glåmbrua, men ikke Gamlebrua og Nybrua.

Se også
-------

* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser
----------

1. ↑  Statens vegvesen: Rv3/25 Midtskogen – Grundset. KU-rapport Arkivert 31. oktober 2007 hos Wayback Machine.
2. ↑  Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner Arkivert 31. oktober 2007 hos Wayback Machine. (se avsnitt om Elverum vegmiljø)
3. ↑  Riksantikvaren: Forskrift om fredning av broer i Statens vegvesens eie Arkivert 6. juni 2011 hos Wayback Machine.
The Hubble Deep Field South.  Foto: NASA/ESA 
**Hubble Deep Field South** er et bilde, sammensatt av flere hundre enkeltbilder av et område av universet, tatt ved hjel av Hubble-teleskopets Wide Field and Planetary Camera 2 (WFPC2) i løpet av 10 dager i september og oktober 1998. Hubble Deep Field South var en oppfølgning av den store suksessen med det opprinnelige Hubble Deep Field, som fremmet studiet av svært fjerne galakser i det tidlige stadiet av deres utvikling. Samtidig med at WFPC2 tok de dype, optiske bildene, ble nærliggende områder fotografert av instrumentene *Space Telescope Imaging Spectrograph* (STIS) og *Near Infrared Camera and Multi-Object Spectrometer* (NICMOS).

Se også
-------

* Hubble Ultra Deep Field
* Edwin Hubble

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hubble Deep Field South – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Hubble Deep Fields – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Portalikon | Portal:Astronomi  |

Portal: Astronomi

* (engelsk) STScI HDF-S informasjonsside
* (engelsk) ESA/Hubble
* (engelsk) Alle bilder fra Hubble-ESA
**«Hubba Hubba Zoot Zoot»** er en sang av den svenske gruppa Caramba. Sangen var med på albumet *Caramba*, som kom ut i 1981, og ble også utgitt som singel i 1980, med en viss suksess. Sangen har siden blitt kalt en «landeplage». I likhet med de andre sangene på albumet, har sangen tekst på et ikke-eksisterende språk. Musikken på albumet er en parodi på ulike musikksjangre.

> Hubba hubba zoot zoot  
> Num  
> Deba uba zat zat  
> Num  
> A-hoorepa hoorepa a-huh-hoorepa a-num num  
> A-num
> 
> 
> Caramba
> 
> 

Singelen lå i 1981 22 uker på VG-lista, herav 4 uker på førsteplass. Albumet lå 8 uker på lista, med 14.-plass som beste plassering.

Sangen ble også gitt ut i en remikset utgave på samleplata *Kul på svenska 2* i 1993.

Gruppa Caramba var et studioprosjekt med Michael B. Tretow og Ted Gärdestad.

Referanser
----------

1. ↑  Gaute Tyssebotn (25. mars 2004). «Tidenes mest uforståelige sommerhit?». *Nettavisen*. Besøkt 25. august 2020.
2. ↑  «Hubba hubba zoot zoot». VG-lista. Besøkt 25. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hubba Hubba Zoot-Zoot* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *Hubba Hubba Zoot-Zoot* på Spotify Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:«Dra te' hælvete» med Beranek | **Nummer 1 på VG-lista**(Uke 36–39 1981) | Neste mottaker:«Bette Davis Eyes» med Kim Carnes |
***Rhythm Is It!*** er en tysk dokumentarfilm fra 2004 av Thomas Grube og Enrique Sánchez Lansch.

Handling
--------

I februar 2003 begynner Berliner Philharmoniker og sjefdirigent Simon Rattle med et prosjekt med 250 barn og ungdommer. Ledet av koreografen og dansepedagogen Royston Maldoom skal de oppføre Igor Stravinskijs ballett *Le sacre du printemps* (*Vårofferet*). De fleste av danserne har ingen erfaring med dans og klassisk musikk, og må lære å danse til musikkverket på bare seks uker.

Under dokumentaren møter man nærmere tre av ungdommene: Martin, som har vanskeligheter med å slippe andre mennesker inn på seg, den foreldreløse flyktningen Olayinka fra Nigeria, og Maria, som anser seg som lat, men likevel beslutter å fullføre skolen og delta i prosjektet, mens venninnen kort etter dropper ut.

Filmen viser dermed unge menneskers utvikling, som gjennom å lykkes utvikler sin selvbevissthet og personlighet. Den viser kaoset under prøvene, de umotiverte ungdommene i begynnelsen, og deres læreres kritikk mot Maldoom, som de mener stiller for strenge krav.

Gjennom felles anstrengelse klarer likevel ungdommene å gjennomføre en imponerende forestilling sammen med Berliner Philharmoniker i Arena Treptow ved Treptower Park.

Kritikeren Axel Brüggemann beskrev filmen som en av de beste filmer som er laget om oppdragelse.[]

Utmerkelser
-----------

* 2005: Bayrischer Filmpreis *Bester Dokumentarfilm*
* 2005: Deutscher Kritikerpreis
* 2005: Deutscher Filmpreis *Beste Dokumentarfilm*
* 2005: Deutscher Filmpreis *Bester Schnitt*

Referanser
----------

1. 1 2   *filmportal.de*, Wikidata Q15706812,
2. ↑   *Freebase-data fra Google*, Google, Wikidata Q15241312,
3. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.kinokalender.com, besøkt 27. desember 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rhythm Is It!* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Rhythm Is It!* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Rhythm Is It!* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Rhythm Is It!* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Rhythm Is It!* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Rhythm Is It!* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Rhythm Is It!* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Rhythm Is It!* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Grei Kafé** var et bevertningssted i Skippergata 3 i Oslo som var i kontinuerlig drift fra 1837 til stengning den 31. august 2016. Gulvet i lokalet ligger på et kjellernivå.

Historie
--------

I 1837 slo Peter Svendsen Bekkevold med familie seg ned i Christiania som traktør og småhandler og drev bevertningssted i Skippergata 3. Stedet har sin plass i norsk litteraturhistorie fordi Henrik Wergeland fant sin tilkommende, Amalie Sofie der. Wergeland fikk lov å sette inn årer og seil hos Bekkevolds mens han tjenestegjorde som annenamanuensis ved Universitetsbiblioteket som den gang lå ved Christiania gamle torv. Han kom innom før han gikk på arbeid, og hentet sakene ved arbeidstidas slutt for å ro eller seile over Bjørvika til hytta si i Grønlia under Ekebergåsen. Henrik Wergeland bodde i Grønlia fra mai-juni 1838 til han solgte stedet i april året etter.

Bekkevolds skjenkestue Grei Kafé har blitt drevet av Mohammed Aslam siden 1977.[] Oppunder en takbjelke ble det sist på 1900-tallet plassert en åre til minne om at Henrik Wergeland fikk lov å sette inn årer og seil hos Bekkevold mens han var på arbeid på Universitetsbiblioteket. I lokalet finner man også bilder av Henrik og Amalie ved siden av idoler som Marilyn Monroe og Elvis Presley.

Bygningen ble oppført i empire-stil i 1837 og står på Byantikvarens gule liste.

Galleri
-------

* Grei Kafé i SkippergataGrei Kafé i Skippergata
* Plakett på veggen utenforPlakett på veggen utenfor
* Inne i kaféen henger Henrik og Amalie Sofie på veggenInne i kaféen henger Henrik og Amalie Sofie på veggen

Referanser
----------

1. ↑  I 179 år har det vært servering i denne kjelleren. Nå er dørene stengt. Aftenposten, lesedato 9. september 2016

Litteratur
----------

* Amundsen, Leiv (1974; *Brevene til Amalie*

Eksterne lenker
---------------

* (no) Byantikvaren
* «Grei Kafé». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**«Rhythm Inside»** (norsk oversettelse: *rytmen på innsiden*) er en popsang som var Belgias bidrag i Eurovision Song Contest 2015. Sangen ble sluppet for nedlasting og strømming 10. mars 2015.

Eurovision Song Contest 2015
----------------------------

3. oktober 2014 offentliggjorde den franskspråklige kringkasteren Radio Télévision Belge de la Communauté Française (RTFB) at de internt hadde valgt ut Loïc Nottet til å representere landet i Wien. 10. mars 2015 ble låten sluppet.

«Rhythm Inside» deltok i den første semifinalen, som fant sted 19. mai i Wiener Stadthalle i Wien. Belgia var land nummer tre til å fremføre sin låt. Det belgiske bidraget kom på andreplass med 149 poeng og var ett av ti som kvalifiserte seg fra første semifinale til finalen 22. mai.

Under finalen ble låten fremført som nummer 13, og den endte til slutt på fjerdeplass i finalen med 217 poeng. Dette var Belgias beste resultat på tolv år.

Referanser
----------

1. ↑  «Belgium: Loic Nottet sings "Rhythm Inside" in Vienna - Eurovoix». *Eurovoix* **(engelsk)**. 10. mars 2015. Besøkt 20. januar 2018.
2. ↑  Eurovision Song Contest (10. mars 2015). «Loïc Nottet - Rhythm Inside (Belgium) 2015 Eurovision Song Contest». Besøkt 20. januar 2018.

| Utmerkelser og prestasjoner |
| --- |
| Forgjenger:**«Mother» med Axel Hirsoux** | **Belgias bidrag i Eurovision Song Contest**(2015) | Etterfølger:**«What's the pressure» med Laura Tesoro** |
***Ransom*** er en britisk politisk thriller fra 1975 regissert av Caspar Wrede. Filmen er lagt til et skandinavisk land handler om en terrorgruppe tar Storbritannias ambassadør til fange. Kravet er at britiske myndigheter skal løslate fengslede kamerater. Sjefen for en skandinavisk sikkerhetstjeneste får i oppdrag å løse krisen. Hovedrollen spilles av Sean Connery, mens en sentrale birolle spilles av Ian McShane. 

Filmen er også kjent under tittelen *The Terrorists* (USA).

Handling
--------

En britisk terrorgruppe har tilfangetatt Storbritannias ambassadør i et Skandinavisk land. Kravene er å få løslatt fengslede kamerater i Storbritannia. Sjefen for skandinavisk sikkerhetstjeneste, Nils Tahlvik får i oppdrag å løse krisen. De videre kravene til terroristene er at alle skal flys ut i det passasjerflyet som samtidig kapres på Fornebu. Tahlvik havner i et politisk dobbeltspill på høyt nivå der alle er mot ham, Inklusive den norske og den britiske regjeringen som vil være imøtekommende mot kaprerne.

Om filmen
---------

Innspillingen tok til i Oslo 14. januar 1974. *Ransom* ble filmet i Norge, og noen scener ble også filmet i Shepperton Studios i Shepperton, England. Scenene fra Norge omfatter blant annet tidligere Fornebu flyplass, Oslo Sentrum med Rådhusplassen, Norges Vassverks- og Energidirektorats (NVE) bygning på Majorstua brukes i to korte scener som «Scandinavia Department of the Interior». Den britiske ambassadørens residens *«in the mountains»* er spilt inn et sted i Romerike hvor man ser politibiler med registreringskilt CJ.

Filmen ble ikke godt mottatt i USA der den ble oppfattet som forvirrende og usammenhengende.

*VG* og *Dagbladet* gav den terningkast fire, mens *Aftenposten* gav den tre.

Produksjonskostnadene var på $1,5 millioner.

Rolleliste
----------

(I utvalg)

* Sean Connery .... Nils Tahlvik
* Ian McShane .... Ray Petrie
* James Maxwell .... Bernhard
* Isabel Dean .... Mrs. Palmer
* Jeffry Wickham .... Kaptein Frank Barnes
* John Quentin .... Shepherd
* Robert Harris .... Gerald Palmer
* Knut Wigert .... Polson
* William Fox .... Ferris

Norske skuespillere som Frimann Falck Clausen, Kaare Kroppan og Alf Malland hadde mindre biroller i filmen.

Referanser
----------

1. 1 2  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 12. mai 2019.
2. ↑  «The Terrorists». *www.filmfront.no*. Besøkt 12. mai 2019.
3. ↑  Michael Deeley, *Blade Runners, Deer Hunters and Blowing the Bloody Doors Off: My Life in Cult Movies*, Pegasus Books, 2009 p 108

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ransom* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Ransom* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Ransom* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Ransom* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Ransom* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Ransom* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Ransom* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Ransom* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Ransom* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Ransom* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |

Portal: Film
**Greindreper** eller **liten tredreper** (*Zeuzera pyrina*) er en sommerfugl som tilhører familien tredrepere (Cossidae). Den finnes på Sørlandet og det sørlige Østlandet i Norge, særlig utbredt rundt Oslofjorden.

Utseende
--------

En middelsstor til stor (vingespenn 38 – 75 mm, hunnen større enn hannen) og kraftig, hvit sommerfugl med svarte flekker. Hannens antenner er fjærformede i den indre halvdelen, trådformede i den ytre, mens hunnens antenner er trådformede. Hodet og forkroppen (thorax) er kledt med hvite hår, forkroppen med seks svarte flekker på ryggen. Bakkroppen er mørkere med antydning til tverstriper. Vingene er forholdsvis smale, tynt bestøvede og delvis gjennomsiktige. De er hvite med tallrike blåaktig svarte, runde flekker, særlig på forvingen, noe som har gitt arten sit engelske navn: *Leopard moth*. Larven er lysgul med mørke vorter og mørkbrun hodekapsel.

Levevis
-------

Arten lever i skogbryn, hager og parker. Den forekommer relativt ofte i parker inne i storbyer, blant annet i Frognerparken i Oslo. Larvene borer i greiner og tynne stammer av mange ulike løvtrær, og kan gjøre noe skade på frukttrær. Larveutviklingen tar to år. Den fullvoksne larven forpupper seg i en gang i veden som åpner seg i et hull dekket med et lokk av silke. Før puppen klekkes, kryper den halvveis ut av hullet, og puppehuden blir sittende igjen i åpningen. De voksne sommerfuglene flyr i juni – august og kommer gjerne til lys.

Utbredelse
----------

Den er utbredt i Nord-Afrika, i det meste av Europa og i det nordlige Asia til Stillehavet i Øst-Sibir. Dessuten er den innført til Nord-Amerika. I Norge forekommer den på Sørlandet og på Østlandet nord til Oslo.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Norges sommerfugler*, greindreper:
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Zeuzera pyrina* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *greindreper* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *greindreper* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *greindreper* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *greindreper* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *greindreper* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *greindreper* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *greindreper* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Zeuzera pyrina* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Zeuzera pyrina* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Zeuzera pyrina* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie
 |
**Mezen** (russisk: Мезе́нь) er ei elv i Komi og Arkhangelsk oblast. Elva er 966 kilometer lang, og drenerer et nedbørfelt på 78 000 km².

Mezen har sine kilder i myrområdene på vestsiden av Timanhøydene i republikken Komi. Elva renner i de øvre delene først sørover, før den snur mot vest og deretter nordover. Etter at den har krysset grensen til Arkhangelsk oblast snur den gradvis mot vest, men etter samløpet med Vasjka, snur den skarpt mot nord igjen. Elva løper ut i Mezenbukta i Kvitsjøen ved byen Mezen.

Ved kildene i Timanhøydene er elva steinete, men stort sett er Mezen en buktende, sakteflytende elv. I det nedre løpet, nedenfor samløpet med Vasjka, er elveløpet fullt av sandbanker og endrer seg stadig vekk, noe som vanskeliggjør båttrafikken. 

Tidevannet er merkbart inntil 64 km oppstrøms fra munningen. Middelvannføringen ved utløpet er 886 m3/sek, maks flomvannføring er 9530 m3/sek. Vårflommen er i mai og juni, men regn om sommeren og høsten kan også medføre flommer. Nedbøren i området kommer dog hovedsakelig om vinteren, som sne. Elva fryser over rundt månedsskiftet oktober-november, og isen blir vanligvis liggende til månedsskiftet april-mai. 

Elva er farbar opp til 201 km fra munningen (til samløpet med Vasjka). Ved munningen foregår et betydelig fiske.

Sideelver
---------

Mezens viktigste sideelver, regnet oppover fra munningen, er:

* Peza – fra høyre, ved Ust-Peza
	+ Tsema – fra venstre, ved Jezevets
	+ Bludnaja – fra venstre, 30 km øst for Safonovo
* Kimzja – fra venstre, ved Kimzja
* Vasjka – fra venstre, ved Lesjukonskoje
* Kyma – fra høyre, ved Ust-Kyma
* Sula – fra høyre, ved Zasulje
* Mezenskaja Pizjma – fra høyre, ved Rodoma
* Pyssa – fra venstre, ved Bolsjaja Pyssa
* Bolsjaja Loptjuga – fra venstre, ved Butkan
* Irva – fra venstre, ved Glotovo

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Река МЕЗЕНЬ». *Russlands statlige vannregister* **(russisk)**. Besøkt 20. januar 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
Klipper i Grejsdalen
Grejsdalen sett fra Skærbækbakken mot Vejle. Tegning av Niels Bredal (1841–1888).
**Grejsdalen** ved Vejle er Danmarks største kløft. Det er en kilometerlang senkning med 50-70 meter høye, skogkledde skrenter nordvest for Vejle. 

Klippene er restene av en dal som Grejs Å nå løper igjennom før den for forener seg med Vejle Å (som også er en del av en dal) i Vejle. 

Det finnes et klippefremspring i Grejsdalen som også er helt unikt for området, ettersom man i Danmark normalt ikke ser klipper stikke opp fra undergrunnen. Klippene består av travertin eller kildekalk. Dette materialet var et populært byggemateriale til noen av de første steinkirkene i Danmark og er i området omkring Grejsdalen blant annet brukt til kirkene i Hornstrup, Hover og Jelling, pluss områdets egen kirke; Grejsdal kirke. 

Grejsdalen har også sin egen skole, Grejsdal skole.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Grejsdalen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Grejsdalen» **(dansk)**. VisitDenmark. Besøkt 20. juli 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
**Kevin Gilbert** (født 20. november 1966 i Sacramento, California, død 17. mai 1996) var en amerikansk musiker. 

Kevin Gilbert var sanger og multi-instrumentalist. Han spilte blant annet keyboards, gitar, trommer, bass og cello. Han var dessuten musikkprodusent.

Gilbert fikk bare utgitt ett album under eget navn mens han levde, men han var medlem i flere band, og platedebuterte som 18-åring med bandet NRG i 1984. I 1993 var han med i låtskriverkollektivet Tuesday Music Club, som skrev låter for det som ble Sheryl Crows debut-album, *Tuesday Night Music Club*. Sheryl Crow og Kevin Gilbert var kjærester på det tidspunktet. Men forholdet sprakk, og Kevin Gilbert skrev senere flere bitre låter med Sheryl Crow i tankene.

Blant musikerne og gruppene Kevin Gilbert var påvirket av, var Genesis. Blant annet spilte han sammen med bandet Giraffe musikken fra Genesis' konseptalbum "The Lamb Lies Down On Broadway" på festivalen Progfest 94. Kevin Gilberts manager sendte i 1996 et opptak av denne konserten til Tony Banks og Mike Rutherford i Genesis, da de var på jakt etter en erstatter til Phil Collins. Kevin Gilberts manager skulle gi Gilbert beskjed om at han hadde fått avtale om audition for Genesis, men fant Gilbert død i senga. Kevin Gilbert døde av såkalt autoerotisk kvelning.

Da Kevin Gilbert døde, jobbet han med en oppfølger til sitt første solo-album, *Thud*. Det nye albumet skulle være et konseptalbum, en rock-opera om skjebnen til en musiker som slet med å komme seg fram i musikk-verdenen. Albumet, *The Shaming Of The True*, ble gjort ferdig og utgitt i 2000, 4 år etter at Kevin Gilbert døde.

Diskografi
----------

* NRG – *No Reasons Given* (1984)
* Giraffe – *The Power Of Suggestion* (1987)
* Giraffe – *The View From Here* (1989)
* Toy Matinee – *Toy Matinee* (1990, remastret og nyutgitt 2001)
* Sheryl Crow – *Tuesday Night Music Club* (1993)
* Kevin Gilbert – *Thud* (1995)
* Giraffe – *Giraffe* (1999) (samling med det meste fra de to første albumene)
* Kevin Gilbert with Thud – *Thud Live At The Troubadour* (1999)
* Kevin Gilbert – *The Shaming Of The True* (2000)
* Kaviar – *The Kaviar Sessions* (2002)

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, oppført som Kevin Matthew Gilbert, Find a Grave 5725480, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Kevin Gilbert på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Kevin Gilbert hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Kevin Gilbert på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Kevin Gilbert på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Nedbørstasjon** er en meteorologisk stasjon som bare måler værforhold knytta til nedbør. Nedbør er et mer lokalt varierende fenomen enn de fleste andre værelementer, og det derfor av interesse å ha et tettere nett for nedbørmålinger enn det som trengs for for eksempel vind og temperatur. De vanligste elementene som observeres på nedbørstasjoner er nedbørmengde, nedbørtype, snødybde og snødekke.

Manuelle nedbørstasjoner
------------------------

De tradisjonelle nedbørstasjonene, som i Norge har eksistert sia andre halvdel av 1800-tallet, er enkelt instrumentert med ei målebøtte som samler opp nedbøren. En gang i døgnet helles så den oppsamla mengden over i et måleglass, der en kan lese av hvor mye nedbør som har falt det foregående døgnet. Dersom nedbøren har falt som snø, hagl eller sludd, må den tines før den helles over i måleglasset.

Nedbørmengden angis i tidels millimeter, men slik at det oppgis å ha falt 0,1 millimeter, dersom det kommer minst én dråpe vann ut av målebøtta. Dersom observatøren i løpet av døgnet har observert nedbør uten at det kommer noe ut av bøtta (for eksempel på grunn av fordamping), oppgis nedbørmengden til 0,0 millimeter. Døgn da det ikke har falt noe nedbør i det heile tatt, markeres derimot som tørre ved en strek (–) eller et annet symbol i nedbøroversikter.

Manuell nedbørmåling foregår også på værstasjoner (som i tillegg måler f.eks. temperatur, lufttrykk og vind). På disse stasjonene er det vanlig at bøtta tømmes to (og tidvis fire) ganger i døgnet.

Snødybden måles en gang i døgnet ved avlesning på en målestav med centimeterskala. Snødekket vurderes samtidig og angis etter en skala fra null til fire.
**Rulleblad** er et begrep som har sin opprinnelse i militær språkbruk og som betegner et løst papirark, arkivkort eller en datafil som påføres alle nødvendige opplysninger om hver enkelt av de mannskaper som er innført i de militære ruller, et register over alle vernepliktige eller alle tjenestegjørende mannskaper. 

Rulleføreren hadde ansvaret for å innkalle personer i et gitt årskull til sesjon hvor de fremmøtte ble målt, veid, gjennomgikk medisinsk undersøkelse og ble klassifisert og tildelt militært nummer. For alle som ble funnet vernedyktige, dvs. arbeids- eller stridsdyktige, ble det opprettet et rulleblad som ved innkallelse til militærtjeneste ble oversendt fra rulleførende avdeling til den avdeling mannskapene skulle gjøre tjeneste ved. Rullebladet fulgte mannskapene gjennom alle tjenesteperioder og ved eventuelle repetisjonsøvelser og ble kontinuerlig oppdatert med informasjon om tjeneste, utdannelse, erfaring, forfremmelser og andre relevante forhold, også brudd på reglement og refselser. Ved dimisjon ble rullebladet oppdatert, kvittert ut og sendt tilbake fra avdelingen mannskapet hadde gjort tjeneste ved til rulleførende avdeling hvor også rullene ble oppdatert tilsvarende på grunnlag av rullebladet.

*Rent rulleblad* innebærer at en person har et rulleblad uten spesielle påtegninger om regelbrudd og refselser og brukes i dag i overført betydning i forhold til arbeidsliv og også i forhold til politi og rettsvesen.

I det sivile liv finnes et strafferegister som føres sentralt av Kripos. Her registreres dommer som medfører samfunnsstraff, fengselsstraff og enkelte andre avgjørelser i straffesaker. Opplysninger fra strafferegisteret benyttes av domstolen i behandling av alle straffesaker og kan etter nærmere regler brukes ved utstedelse av politiattest. Dersom ingen saker er registrert på en person, sier man at vedkommende har *rent rulleblad*, men noe rulleblad i ordets opprinnelige og egentlige betydning føres ikke av sivile myndigheter. Ileggelse av bøter registreres i Bøteregisteret som føres av Statens innkrevingssentral.

Se også
-------

* Politiattest
«**Elling**» er hovedpersonen i en bokserie skrevet av den norske forfatteren Ingvar Ambjørnsen:

* *Utsikt til paradiset* (1993)
* *Fugledansen* (1995)
* *Brødre i blodet* (1996)
* *Elsk meg i morgen* (1999)
* *Ekko av en venn* (2019)
* *Ingen kan hjelpe meg* (2020)
* *Yoko Ono er en sjarlatan* (2020)

I den første romanen, *Utsikt til paradiset*, bor «Elling» alene i en blokk etter at moren nettopp er død og lever mer eller mindre i sin egen verden. I andre roman i serien, *Fugledansen*, følger vi han gjennom hans tid på Brøynes kurssenter der han møter sin første venn,«Kjell Bjarne», som han deler rom med. Midt i denne romanen er det en beretning fra da han og moren dro på sydenferie i den spanske byen Benidorm, hvor Elling ble satt på sosiale prøvelser, mens moren fikk en liten oppblomstring i sitt kjærlighetsliv. I tredje bok, *Brødre i blodet*, flytter «Elling» og «Kjell Bjarne» inn i egen blokkleilighet midt i Oslo, på Majorstuen. Her følger vi kameratene til sosialisering, og «Kjell Bjarnes» kjærlighetsliv blomstrer opp. Han får seg etterhvert en kjæreste. I den neste boken, *Elsk meg i morgen*, prøver Elling seg på kjærlighetsfronten for første gang.

*Brødre i blodet* er dramatisert for teateret og film av Axel Hellstenius. Per Christian Ellefsen spilte hovedrollen begge steder. Sven Nordin spilte Kjell Bjarne.

Romanene om Elling har forandret Ambjørnsens omdømme i Norge, fra å være ansett som sint outsider til å bli folkekjær og mindre kontroversiell.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Elling* på Internet Movie Database
* (en) *Mors Elling* på Internet Movie Database
* (en) *Elsk meg i morgen* på Internet Movie Database
* Elling-wiki[*død lenke*]

| * v
* d
* r
Ingvar Ambjørnsens serie om Elling |
| --- |
| Bøker | *Utsikt til paradiset* (1993) **·** *Fugledansen* (1995) **·** *Brødre i blodet* (1996) **·** *Elsk meg i morgen* (1999)  **·** *Ekko av en venn* (2019)  **·** *Ingen kan hjelpe meg* (2020)  **·** *Yoko Ono er en sjarlatan* (2020) |
| Filmer | *Elling* (2001) **·** *Mors Elling* (2003) **·** *Elsk meg i morgen* (2005) |

Portal: Litteratur
**Fantoft Studentboliger** (vanligvis kalt «Fantoft studentby») ligger i Fantoftveien 14, omkring syv km. sør for Bergen sentrum. Studentboligene ble bygget årene 1969–1972 etter tegninger av arkitektene Jørgen Djurhuus og Erik Fersum. Anlegget består av tre murblokker og en høyblokk på 18 etasjer som tilsammen rommer 1300 studenter i alt fra hybler til familieleiligheter. Iinteriøret har fleksible innredninger og funksjonelle kjøkkenløsninger. Hovedmaterialet i møbler og innredning er umalt furu. Studentboligene eies av Studentsamskipnaden på Vestlandet (Sammen). 

Studentbyen er blant annet kjent for sitt internasjonale miljø, da mange av utvekslingstudentene i Bergen bor her.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Arkitektene Jørgen Djurhuus og Erik Fersum som tegnet studentbyen Foto: Eirik SundvorArkitektene Jørgen Djurhuus og Erik Fersum som tegnet studentbyen Foto: Eirik Sundvor

Eksterne lenker
---------------

* Docomomo – Studentboliger på Fantoft
* Studentsamskipnaden på Vestlandet
* Fantoft Community Site

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon
 |