recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Klosteret hadde på det meste en utstrekning på 51 km², i dag er bare kirkebygningene bevart.
**«Det hvite klosteret»** (*Deyr el-Abiad*) er et koptisk kristent kloster som ble grunnlagt i 442, og som er oppkalt etter dets andre leder, arkimandritten (abbeden) sankt Shenoute (347-466). 

Klosteret ligger i det Øvre Egypt, nær byen Sohag, fire kilometer sørøst for søsterklosteret Det røde klosteret. Det har sitt navn etter fagen på kalksteinen som det er bygget av. 

Klosteret er kjent for sitt omfattende bibliotek, hvorav 300 kodekser er bevart. Om lag 100 av disse er skrevet av Shenoute.

Litteratur
----------

* Tito Orlandi: *The Library of the Monastery of Saint Shenute at Atripe.* In: A. Egberts u. a. (Ed.): *Perspectives on Panopolis* (Papyrologica Lugduno-Batava 31), Leiden: Brill 2002, 211-231. PDF
* *Koptiske skrifter*. Utvalg og innledende essay av Hugo Lundhaug, oversatt av Hugo Lundhaug. Bokklubben, 2012. (Verdens Hellige Skrifter; 72). ISBN 978-82-525-7601-6

Eksterne lenker
---------------

* (en) White Monastery – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Briggs & Stratton** er en amerikansk bedrift med hovedkontor i Wauwatosa i Wisconsin som produserer små luftkjølte bensinmotorer som mest brukes i maskiner som gressklippere og motorsager. Årsproduksjonen (2015) var ti millioner motorer.[]

Selskapet ble startet i 1908 i Milwaukee, Wisconsin, og er i dag basert i Wauwatosa, Wisconsin. [4] Briggs & Stratton-motorer brukes ofte på gressklippere, samt høytrykksvaskere, elektriske generatorer, gokart og et bredt utvalg av andre bruksområder. Deres originale støpejernmotorer var kjent for sin holdbarhet, men selskapets suksess ble etablert etter utviklingen av lette aluminiumsmotorer i 1953. Aluminiumsmotoren var den perfekte løsningen for den nylig oppfunnede roterende gressklipperen på grunn av dens lettere vekt og lavere kostnader.

Selskapet startet i 1908 som et uformelt partnerskap mellom Stephen Foster Briggs og Harold M. Stratton. S.F. Briggs ble født i Watertown, South Dakota, og ble uteksaminert fra South Dakota State College ((SDSC) nå South Dakota State University) i Brookings i 1907. Ideen til hans første produkt kom fra et prosjekt på høyere nivå i ingeniørklassen ved SDSC. Dette første produktet var en sekssylindret, to-syklus motor, som Stephen Foster Briggs utviklet under sine ingeniørkurs i South Dakota State. Etter endt utdanning var han ivrig etter å produsere motoren sin og gå inn i den raskt voksende bilindustrien. Bill Juneau, en trener i South Dakota State, visste om Briggs ambisjon og gründerinteressene til Harold M. Stratton, en vellykket kornhandler som hadde en gård ved siden av Juneaus gård, så han introduserte de to. I 1922 satte deres nybegynnerfirma rekord i bilindustrien og solgte Briggs & Stratton Flyer ("Red Bug") til rekordlave priser på USD 125 - $ 150.

Til slutt slo Briggs og Stratton pris på å produsere bilkomponenter og små bensinmotorer. Briggs kjøpte et motorpatent fra A.O. Smith Company og begynte å drive tidlige vaskemaskiner og rulleklippere, så vel som mange andre typer utstyr. Selskapet ble børsnotert på New York Stock Exchange i 1928.

Under andre verdenskrig produserte Briggs & Stratton generatorer for krigsinnsatsen. Noen motorer før krigen ble laget av aluminium, noe som hjalp selskapet med å utvikle sin ekspertise innen bruk av dette materialet. Denne utviklingen, sammen med etterkrigstidens vekst i forstedene (og plener) fra 1950-tallet, bidro til å sikre Briggs & Strattons vellykkede vekst gjennom hele 1950- og 1960-tallet.

Stephen Briggs kjøpte videre Evinrude og Johnson Outboards og startet Outboard Marine Corporation. Frederick P. Stratton, Sr. (sønn av Harold Stratton) fungerte som styreleder for Briggs & Stratton til han døde i 1962 (Harold døde også det året). Frederick P. Stratton, Jr. fungerte som styreleder til han gikk av med pensjon i 2001.

I 1995 solgte Briggs & Stratton bilindustrien. Det resulterende selskapet er Strattec Security Corporation.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Gymnastikkhjul**, ofte kalt **gymhjul**, er en type gymnastikk som stammer fra Tyskland der utøveren utfører ulike akrobatiske øvelser i og på et stort hjul, eller som et avsprang ut av hjulet. Det konkurreres i denne idretten, men den er også brukt i sirkus.

Det konkurreres i tre øvelser:

* Linje – begge kantene av hjulet er i kontakt med gulvet
* Spiral – kun én av kantene er i kontakt med gulvet
* Hopp – utøveren gjør et avsprang ut av hjulet, i fart

Både kvinner og menn konkurrerer, og det konkurreres også i mix. I Norge er gymnastikkhjul én av syv grener som er organisert under Norges Gymnastikk og Turnforbund (NGTF).

Historie
--------

Gymnastikkhjulet ble oppfunnet i 1925, av Otto Feick i Schönau an der Brend, og han kalte oppfinnelsen «Rhönrad». Han var jernbanearbeider, og sønn av en smed. Han lagde ulike varianter, men i dag konkurreres det i kun én variant. Den første konkurransen i gymnastikkhjul ble arrangert i 1930, og ved sommer-OL 1936 ble sporten vist fram under åpningsseremonien. Sporten ble opptatt i det tyske turnforbundet i 1959, og det første tyske mesterskapet ble arrangert året etter. Det første offisielle europamesterskapet ble arrangert i 1990. Det internasjonale gymnastikkhjulforbundet (Internationaler Rhönradturnverband - IRV) ble etablert i 1995, og senere samme år ble det første verdensmesterskapet arrangert.

Selve hjulet
------------

Hjulet er satt sammen av to PVC-belagte stålringer, med flere stenger på tvers, som både holder stålringene sammen og brukes til å støtte seg. To av stengene har små brett for å stå på, der man også kan bruke reimer for å feste føttene til brettene. To av stengene har håndtak, og to av stengene har ikke håndtak. I tillegg er det to håndtak på selve ringene.

Konkurranser
------------

VM i gymnastikkhjul er arrangert følgende år:

* 1995 – Den Helder i Nederland
* 1997 – Antwerpen i Belgia
* 1999 – Limburg i Tyskland
* 2001 – Liestal i Sveits
* 2003 – Lillehammer i Norge
* 2005 – Aachen i Tyskland og Bütgenbach i Belgia
* 2007 – Salzburg i Østerrike
* 2009 – Baar i Sveits
* 2011 – Arnsberg i Tyskland
* 2013 - Chicago i USA
* 2015 - Lignano i Italia
* 2016 - Cincinnati i USA
* 2018 - Magglingen i Sveits

Referanser
----------

1. ↑  Rhoenrad.de - *History of wheel gymnastics* Arkivert 17. juni 2016 hos Wayback Machine. besøkt 17. april 2011.
2. ↑  NGTF - *Gymnastikkhjul* Arkivert 21. desember 2011 hos Wayback Machine. besøkt 17. april 2011.
3. ↑  Verdensmesterskapet i gymnastikkhjul 2003 - *Gymnastikkhjul*, besøkt 16. mars 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wheel gymnastics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* NGTF – *Gymnastikkhjul*
* Rhoenrad.de – *History of wheel gymnastics*
**Det hvite flagg** var tittelen på to episoder i programserien *Liv og lov*. De ble sendt på NRK TV 19. november og 20. november 1964.

Den første episoden var ved Roald Øyen og Per Simonnæs.

Den andre episoden var ved Kristian Øgrim, Roald Øyen og Per Simonnæs.

Episode 1
---------

En krigsrettssak fra 1814. Sorenskriver Christian B. Apenes har skrevet en dramatisering av hendelsene rundt overgivelsen av Fredrikstad festning i august 1814. Skuespillere fra Fredrikstad studiescene medvirker. Den ble etterfulgt av en moderne juridisk vurdering ved høyesterettsadvokatene Knut Blom og Erik Dehlin.

Episode 2
---------

Lekdommerne har ordet. Fagdommer Axel Heiberg kommenterer.

Referanser
----------

1. 1 2 3  *Liv og lov* - 19. november 1964 - *Det hvite flagg* (del 1:2) på tv.nrk.no
2. 1 2 3 4  *Liv og lov* - 19. november 1964 - *Det hvite flagg* (del 2:2) på tv.nrk.no
3. 1 2 3  *Liv og lov* - 20. november 1964 - *Det hvite flagg* (del 1:2) på tv.nrk.no
4. 1 2 3  *Liv og lov* - 20. november 1964 - *Det hvite flagg* (del 2:2) på tv.nrk.no
**Brigitte Acton** (født 30. november 1985 i Sault-Sainte-Marie) er en canadisk alpinist. Hun har vunnet to sølvmedaljer i junior-VM (Super-G i Hautes-Alpies 2003) og storslalåm i Bardonecchia 2005

Acton debuterte i verdenscupen i alpint|verdenscupen i 2003. Hennes foreløpig beste resultater er to tiendeplasser, fra kombinasjonsrennet i San Sicario i februar 2005 og i superkombinasjonen i Hafjell i mars 2006. 

I februar 2005 i Bormio deltok Acton i sitt første alpin-VM. I kombinasjonsøvelsen ble hun nummer tolv. Hun deltok også i den nyopprettede lagkonkurransen, der det canadiske laget tok femteplass (de andre på laget var Patrick Biggs, François Bourque, Emily Brydon, Thomas Grandi og Erik Guay).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Brigitte Acton – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Brigitte Acton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Brigitte Acton – Canadian Olympic Committee Rediger på Wikidata

* (en) Brigitte Acton – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Brigitte Acton – ski-db.com Rediger på Wikidata
* Brigitte Actons hjemmeside Arkivert 12. juli 2019 hos Wayback Machine. (engelsk)
**Anders Matias Abrahamsen Lothe** (født 23. desember 1875 på Lote, død 23. januar 1962 i Florø) var en norsk lærer, redaktør og målmann. Han var politisk aktiv, og var stortingsrepresentant for Ap.

Biografi
--------

Lothe ble født på husmannsplassen *Nylendebruket* (*Abrahambruket*) på Lote i Gloppen kommune – nå Eid kommune. Han ble uteksaminert ved Lærerskolen i Seljord i 1896. Skoleåret 1900–1901 gikk på *Gloppen private millomskule*, før han tok Millomskuleeksamen ved Tanks skole i Bergen. Han ble i 1901 den første eleven i landet som leverte en eksamensbesvarelse på nynorsk. Sensorene nektet å rette innleveringen, og den ble sendt til Departementet for godkjennelse. Stilen ble der godkjent.

Han var med å stifte *Firda Mållag* 1899, og var der formann i mange år. Han ble redaktør i avisen Firda Folkeblad i Florø i tidsrommet 1910-1915. Han var også sentral i etableringen av Firda Gymnas på Sandane.

Lothe skrev og gav ut fleire lokalhistoriske skrifter, og «Mål-reisingssoga i Sogn og Fjordane» fra 1950 er han mest kjente bok. Den omhandler blant annet striden i Nordfjord mellom Jon «Skule-Jo» Hyenes og sogneprest Jørgen Meier Heffermehl.

Lothe var stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet fra 1928–1930, og fra 1934–1945. Han satt også i bystyret og formannskapet i Florø, og har fått en gate i Florø navngitt etter seg.

Lothe gitet seg i 1902 med Kristine Henden (f. 1881), som døde i barsel i 1905 mens hun fødte tvillinger, der den ene døde tidlig. Han giftet seg på nytt med sin svigerinne, Anna Henden (1886–1964), i 1906.

Den 27. januar 1943 ble Lothe arrestert av tyske styrker og satt i Bergens kretsfengsel til 16. februar, hvorpå han ble flyttet til Ulven og satt der til 7. mai, før han ble sendt til Grini. Han satt på Grini til 21. juli 1944.

Se også
-------

* Liste over stortingsrepresentanter fra Gloppen kommune
* Liste over kjente personer fra Gloppen kommune

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 452[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* NRKs fylkesleksikon
* Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste Arkivert 13. mai 2014 hos Wayback Machine.
* Per Sandal, «Soga om Gloppen og Breim», Band IV, 1992, ISBN 8299272009

Eksterne lenker
---------------

* (no) Anders Lothe hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Olga Nikolajevna Novoksjtsjenova** (russisk: Ольга Николаевна Новокщенова; født 29. november 1974 i Moskva) er en russisk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta, 2000 i Sydney og 2004 i Athen

Novoksjtsjenova ble olympisk mester i synkronsvømming under Sommer-OL 2000 i Sydney. Hun var med på det russiske laget som vant lagkonkurransen foran Japan og Canada. De andre på laget var Olga Brusnikina, Marija Kiseljova, Jelena Azarova, Irina Perskina, Julija Vasiljeva, Olga Vasjukova og Jelena Antonova.

Fire år senere, under sommer-OL 2004 i Athen vant hun en ny gullmedalje i lagkonkurransen sammen med Olga Brusnikina, Anastasija Davydova, Anastasija Jermakova, Elvira Khasjanova, Marija Kiseljova, Jelena Azarova og Anna Sjorina.

OL-medaljer
-----------

* Gull 2000 Australias flagg Sydney - **Gull** i synkronsvømming lag Russlands flagg Russland
* Gull 2004 Hellas’ flagg Athen - **Gull** i synkronsvømming lag Russlands flagg Russland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olga Novoksjtsjenova – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Olga Novoksjtsjenova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata





1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,
**David Cross** (født 4. april 1964 i Atlanta i Georgia) er en amerikansk skuespiller, forfatter og standup-komiker som er kjent for sitt arbeid på HBOs komiserie *Mr. Show* og for sin rolle som Tobias Funke i den amerikanske TV-serien *Arrested Development*.

Cross har en fast rolle i Fox-sitcom *Running Wilde*.[]

Liv og virke
------------

Davids far er opprinnelig fra Leeds i England. Seks måneder etter hans fødsel flyttet familien til Florida. Etter flere flyttinger til New York og Connecticut, bosatte familien seg i Roswell i Georgia, der Cross bodde i nesten et tiår. Hans far var ofte fraværende, og hans familie var fattig. Cross og hans familie ble kastet ut fra hjemmet sitt mens han bodde i Georgia fordi foreldrene ikke kunne betale alle regningene. Han har to søstre, og hans yngste søsken gikk inn og ut av fengsel i løpet av deres yngre år.

Han ble utdannet ved Northside High School of Performing Arts (nå North Atlanta High School), og tok eksamen derfra i 1982. Cross ble valgt til kasserer for hans senior klasse og ble kåret til «mest humoristiske» av sine klassekamerater. Cross begynte å opptre som stand-up komedie etter at han ble uteksaminert fra high school, etter at han hadde reist til New York. Han manglet en plan med hva han ville gjøre med livet sitt. Han drev mye rundt, og arbeidet for en kort periode for diverse selskaper fra Long Island, og senere begynte han på Emerson College i Boston. Han ville ut fra College etter bare ett semester, men i løpet av sin tid der han oppdaget han to nye favoritt-ting å bruke tiden på: festing og komedie.

Filmografi
----------

* 1997 Men in Black
* 2002 Men in Black II
* 2004 Evig solskinn i et plettfritt sinn
* 2006 She’s the Man
* 2006 Nysgjerrige Nils
* 2007 Alvin og gjengen 2
* 2007 I’m Not There
* 2007 Alvin og gjengen
* 2008 Kung Fu Panda
* 2010 Megahjerne
* 2011 Alvin og gjengen 3
* 2011 Scary movie 2
* 2011 Kung Fu Panda 2
* 2013 Kill Your Darlings
* 2015 Pitch Perfect 2
* 2016 Kung Fu Panda 3
* 2017 The Post

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en-US) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) David Cross – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) David Cross på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) David Cross hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) David Cross i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) David Cross på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) David Cross på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) David Cross på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) David Cross på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) David Cross hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) David Cross hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) David Cross hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Illustrasjon av Fobos 2 der landsetter en 'frosk' på Phobos
**Fobos-programmet** bestod av to romsonder (Fobos 1 og Fobos 2) som ble sendt opp av Sovjetunionen. Fobos-programmet hadde som oppgave å studere planeten Mars og dens måner Phobos og Deimos.

Fobos 1 ble skutt opp 7. juli 1988 mens Fobos 2 ble skutt opp 12. juli samme år.

Fobos 1 gikk tapt 2. september 1988 på grunn av en programmeringsfeil som gjorde at romsonden vendte solfangerne vekk fra solen, noe som medførte at batteriene gikk tomme.

Fobos 2 nådde frem til Mars og samlet inn data om planeten og dens måne Phobos. Rett før den siste delen av oppdraget, da romsonden skulle fly i en høyde av 50 m over overflaten og sette ned to landingsfartøy, en mobil enhet (kjent som "frosk") og en stasjonær plattform, mistet man kontakt med romsonden. 27. mars 1989 ble Fobos-programmet avsluttet siden man ikke lengre kunne få kontakt med Fobos 2.

Eksterne lenker
---------------

* Tidligere Mars-sonder, av Øyvind Guldbrandsen Smånytt om Romfart, nummer 5, 1999

| * v
* d
* r
Vellykkede og fremtidige romsonder til Mars |
| --- |
| Forbiflyvninger | 
* Mariner 4
* Mariner 6 og 7
* Mars 4
* Rosetta
* Dawn

 |  |
| Banesonder | 
* Mariner 9
* Mars 2
* Mars 3
* Mars 5
* Mars 6
* Viking 1
* Viking 2
* Fobos 2
* Mars Global Surveyor
* Mars Odyssey
* Mars Express
* Mars Reconnaissance Orbiter
* Mars Orbiter Mission
* MAVEN
* ExoMars

 |
| Landere / rovere | 
* Mars 3
* Viking 1
* Viking 2
* Mars Pathfinder
* Mars Exploration Rover
	+ Spirit
	+ Opportunity
* Phoenix
* Curiosity
* InSight
* Perseverance

 |
| Planlagte | 
* MetNet
* Mars sample return mission

 |
| 
* Mars
* Utforsking

 |

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Focke-Wulf Ta 152** var et tysk jagerfly produsert av Focke-Wulf i den siste delen av andre verdenskrig. Flyet var basert på jagerflyet Focke-Wulf Fw 190, men var primært tenkt som et avskjæringsfly som skulle operere i store høyder. Det ble produsert i to versjoner; en **H**-versjon («Höhenjäger») for oppdrag i store høyder samt en **C**-versjon for oppdrag i lavere høyder. TA-152 var blant de raskeste propellflyene som har vært laget. De første flyene ble produsert i oktober 1944, men alvorlige barnesykdommer gjorde at Luftwaffe ikke tok dem i bruk før i januar 1945. På den tiden gjorde mangelen på råstoffer og sammenbrudd i forsyningsvesenet at tyskerne hadde store vanskeligheter med å produsere fly og å utvikle nye flytyper. Mangelen på drivstoffer og erfarne flyvere gjorde det enda vanskeligere å få flyene på vingene. Med prototyper ble kun 150 TA-152 levert, og bare noen få av dem kom i kamp. Flytypen hadde derfor ingen reell påvirkning på krigens gang.

Betegnelsen *Ta* i stedet for *Fw*, som var vanlig på fly fra Focke-Wulf, er til ære for flykonstruktøren Kurt Tank som ledet design-teamet bak dette flyet.

Spesifikasjoner (Ta 152H-1)
---------------------------

Ta 152H

| Tekniske data |  |
| --- | --- |
| Mannskap | 1 |
| Lengde | 10,8 m |
| Vingespenn | 14,5 m |
| Høyde | 3,55 m |
| Vingeareal | 23,5 m² |
| Vekt (uten last) | 3 600 kg |
| Vekt (maksimalt) | 5 500 kg |
| Motor | 1 × Junkers Jumo 213E-1 (1 × 2 250 hk ) |
| Ytelser |  |
| Maksimal hastighet | 755 km/t |
| Rekkevidde | 1 200 km |
| Marsjhøyde | 15 000 m |
| Klatrefart | 1 000 m/min |
| Bevæpning |  |
| Maskinkanoner | 1 × MK 108, 30 mm 2 × MG 151, 20 mm |
|

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 28. februar 2020. Besøkt 28. februar 2020.
2. ↑  Gunston Bill, 2006, Bojová letadla, Svojtka Co, Praha, CZ, ISBN 80-7237-203-3

Litteratur
----------

* Lowe, Malcolm. Focke-Wulf Ta 152. Prague: 4+ Publications (Mark I Ltd.), 2008. ISBN 978-80-86637-07-5.

Eksterne lenker
---------------

* Wings Palette-fargelegging Arkivert 20. september 2018 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** NKC
 |

Portal: Andre verdenskrig
Flämings geografiske plassering
**Fläming** er et høydedrag i forbundsstatene Brandenburg og Sachsen-Anhalt i Tyskland, ca. 75 km sørvest for Berlin. De slakt bølgende bakkene i Fläming, som hever seg opp over Elbens brede elveslette mot vest og sør, er en endemorene som ble danna i Saale-istida av en urstrømdal som gikk nord for Fläming. Det høyeste punktet er Hagelberg på 200 m, som også er høyeste punkt på hele det nordtyske slettelandet.

Etymologi
---------

Navnet har trolig sammenheng med landskapet Flandern i Belgia. På 1100-tallet slo flamske nybyggere seg ned i området; disse kalte seg «Vlämlinge». I Fläming finnes flere stedsnavn som kan ha sine paralleller i Flandern: Niemegk – Nijmegen, Brück – Brugge og Euper – Ypern. Som navn på området kom Fläming ikke i bruk før på 1800-tallet – tidligere ble det kalt *Sächsischer Grenzwall.*

Byer
----

Fläming er stadig et jordbruksområde, med bare mindre byer som Ziesar, Belzig, Niemegk, Treuenbrietzen, Jüterbog, Baruth/Mark, Dahme/Mark, Wittenberg, Loburg, Möckern og Zerbst.

Eksterne lenker
---------------

* 
* Naturpark Hoher Fläming

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
***Cinderella’s Twin*** er en amerikansk stumfilm-komedie fra 1920, regissert av Dallas M. Fitzgerald. Hovedrollen spilles av Viola Dana.

Filmen er antatt tapt.

Handling
--------

Connie McGill, en vaskehjelp hos Valentine-familien, drømmer om en bedre tilværelse. En dag legger hun merke til en sjarmerende prins, Prentice Blue. Selv om Blue ikke har annet enn sin sosiale status, ønsker den velstående Nathaniel Flint at datteren Helen skal gifte seg med prinsen for å bedre deres egen families sosiale klasser. Flint holder en stor fest for Helen, som snart tiltrekker seg oppmerksomheten til Du Geen-kjeltringene.

De legger snart en plan for å gi den intetanende Connie skikkelige klær, og sørger for at hun tar seg bedre ut. Når hun ender opp på festen, får hun snart muligheten til å danse med Blue - som raskt blir trollbundet av henne. Men når hun forlater festen, glemmer hun ved et uhell igjen den ene skoen sin hjemme hos dem. Men det Connie ikke er klar over er at hun faktisk har hjulpet kjeltringene med å stjele verdisaker fra Flint-familien den natten - og den gjenglemte skoen hennes inneholder nøkkelen til Flint-familiens pengeskap.

Skuespillere
------------

* Viola Dana som Connie McGill
* Wallace MacDonald som Prentice Blue
* Ruth Stonehouse som The Lady
* Cecil Foster som Helen Flint
* Edward Connelly som Pa Du Geen
* Victory Bateman som Ma Du Geen
* Gertrude Short som Marcia Valentine
* Irene Hunt som Gwendolyn Valentine
* Edward Cecil som Williams
* Calvert Carter som Boggs, en hovmester

Referanser
----------

1. ↑  CINDERELLA'S TWIN
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*
3. ↑  Fitzgerald, Dallas M.; Dana, Viola (1920). «Cinderella's Twin». Besøkt 26. februar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cinderella's Twin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Cinderella's Twin* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Cinderella's Twin* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Cinderella's Twin* på American Film Institute Rediger på Wikidata
En **flyvende bil** (riksmål), eller **flyende/flygende bil** (bokmål), er en bil som kan fly for egen maskin. Det er gjennom tidene gjort adskillige forsøk på å bygge et slikt fartøy med gode egenskaper både som bil og fly, men det har vist seg svært vanskelig å kombinere disse egenskapene i ett og samme fartøy.

Det første flyvende bilkjøretøyet som var prøvefløyet var i året 1906 da oppfinneren Trajan Vuia fra Romania klarte å løfte et sykkelbil-liknende firehjuls kjøretøy av bakken. Det første kjøretøyet som var bygd som et kombinasjonskjøretøy, beregnet på vegkjørsel og flyvning, var *Avion-automobile* bygd av René Tampier i Frankrike i 1921, som hadde sammenfoldede vinger på bakken, og som kunne kjøres som en bil. Den var presenterte som en kortvarig sensasjon under flyutstillingen i Paris i det samme året, men ideene levde videre i etterfølgende prosjekter, ikke minst ideen om å folde sammen vingene når man sto på bakken.

Flyvende biler sees ofte i science-fiction.

Se også
-------

* Aerocar

Referanser
----------

1. ↑  Gyger, s. 13
2. ↑  Gyger, s. 22-25

Litteratur
----------

* Patrick J. Gyger; *Flying Cars* Haynes Publishing 2005 ISBN 978-0-85733-091-8
**Rubintopas** (*Chrysolampis mosquitus*) er en liten monotypisk kolibri i slekten *Chrysolampis*, som tilhører gruppen Polytminae.

Beskrivelse
-----------

Rubintopas blir cirka 8–9,5 cm lang og veier omkring 3,5–5 g. Arten viser stor variasjon i farger på fjærdrakten. Det sorte nebbet er halvlangt og rett, øynene er mørkebrune og føttene er gråsorte. I dårlige lysforhold vises fargene i fjærdrakten som kjedelige farger som brun og sort. Men i de rette lysforholdene kan det briljante fargespillet av fjærdrakten bli sett.

Den voksne hannen har en mørk grønn/brun øvre fjærdrakt med en rubinrød krone og nakke. Halsen og brystet har en gyllen smaragdgrønn farge. Hannens nedre fjærdrakt er brun, mens vingene er mørk grå. Halen er kastanje-farget og har en svart tipp.

Hunnen har hovedsakelig en bronse-grønn øvre fjærdrakt og er blek grå under. Hun har en mørk hakestripe. Halen er kastanjefarget med hvite tips.

Utbredelse
----------

Rubintopasen hekker fra det sørlige Panama og sørover gjennom de i søramerikanske landene Venezuela, Colombia og Guyanas til nord-, øst- og det sentrale Brasil og Nord-Bolivia. 

Arten trives i savannelignende vegetasjon (blant annet på caatingaen) og finnes ellers i åpent landskap, hager og på dyrket mark, opp til 1 700 moh, men den mest tallrik under 500 moh.

Atferd
------

Rubintopas drikker nektar fra et bredt utvalg av fargerike, duftende små blomster i trær, busker, og kaktuser. De søker blomster med høyest mulig sukkerinnhold og er spesielt glade i blomstene på treet *Albizia saman* og trær i slekten *Ixora*. De drikker også sukkervann fra lokale fuglebrett og fanger både edderkopper og insekter. En hekkende hunn kan ta opptil 2 000 insekter i døgnet. Insektene er viktige kilder til protein og er et spesielt viktig tilskudd i hekketiden.

Hunnen bygger reir og forsvarer reirplassen aggressivt mot andre fugler, også hannen, og store insekter, som humler og møll.

Sangen hos denne arten oppleves som et høyt, skrikende «tsii tsii tsii».

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Schuchmann, K.L. & Kirwan, G.M. (2016). [Ruby-topaz Hummingbird (*Chrysolampis mosquitus*)]. In: del Hoyo, J. Elliott, A. Sargatal, J. Christie, D.A. & de Juana, E. (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rubintopas* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Rubintopas* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Rubintopas* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Rubintopas* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Chrysolampis mosquitus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Chrysolampis mosquitus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Chrysolampis mosquitus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Ruby-topaz Hummingbirds. BeautryofBirds.com
***Lillebjørns gitarbok*** er en norsk lærebok i gitarspill beregnet for selvstudium, forfattet av Lillebjørn Nilsen. Den ble først utgitt i 1973 og har solgt over 180 000 eksemplarer. 

Boka bruker kjente melodier og sanger innen folkemusikk, blues, rock og klassisk brukt som musikk-eksempler.

Boka er illustert av Øyvind Hansen. Han har både laget instruktive tegninger, de som viser hvordan grep og teknikker skal utføres, og portrettene av ulike artister: forfatteren selv, Bob Dylan, Woody Guthrie, Pete Seeger, B.B. King, Odetta Holmes, Chet Atkins, Øystein Sunde, Andrés Segovia, Magne Mannheim, Chuck Berry, Jimi Hendrix, Django Reinhardt, Terje Rypdal, Joan Armatrading, Finn Kalvik m.fl.

Notekalligrafien, som inkluderer tabulatur, også utført med penn, er gjort av forfatteren selv og Steinar Ofsdal.

Audio og video
--------------

Appendiks til boka:

* DVD Lillebjørns gitartime – 60 minutter. Grappa musikkforlag 2004, ISBN 9788205336704
* Lyd-CD Lillebjørns gitartime – musikkeksempler til Lillebjørns Gitarbok Grappa musikkforlag 2004, ISBN 9788205315280

Eksterne lenker
---------------

* Utgaven fra 1992 Lillebjørns Gitarbok hos Nasjonalbiblioteket.

Portal: Litteratur
*Se også: Flygefisker*
**Flyvefisken** er en fiktiv mekanisk konstruksjon. Den er bygget av oppfinneren Ilmari Erko i Jonas Fjeld-bøkene. Selve Flyvefisken er en ubåt, som kan sprette opp av vannet, folde ut vinger og fly. 

Den bærer også kanoner som skyter et spesielt sprengstoff: Det blir skildret at den sikter inn sitt mål ved at to kameraer fikserer på målet (det ville være logisk å regne med ett horisontalt og ett vertikalt), og bildeene fra disse to kan sees på en skjerm inne i maskinen. Når disse to bildene ligger helt presist oppå hverandre, skyter man, og treffer. Når det gjelder sprengstoffet er det snakk om en merkelig, fiktiv elektrisk ladning som uten lyd eller eksplosjon river atomene og materien i målet fra hverandre.

Flyvefisken er utrustet med et panser laget av en fiktiv ståltype som Ilmari Erko har konstruert. Dette stålet er veldig lett, men er mye, mye sterkere enn vanlig herdet stål. Fargen beskrives som grønnaktig. Dette stålet har ikke noe spesielt navn, men brukes i mange av Erkos øvrige oppfinnelser.

Flyvefisken blir lagd i boken med samme navn, og spiller en helt sentral rolle i verdenskrigen som blir skildret i denne. Den er forsåvidt også utløseren til denne krigen (i bøkene inntreffer den rundt 1921).
**Cangnan** (kinesisk: 苍南县; pinyin: *Cāngnán Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Wenzhou i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. I 1999 talte det 1 189 456 innbyggere.

Det spesielle kinesiske språket mango tales i deler av fylket.

Kulturminner
------------

Puzhuangsuofestningen (*Puzhuangsuo cheng*, 蒲壮所城), og Wudongbroen i Chixi (*Chixi Wudong qiao*, 赤溪五洞桥), en steinplatebro av fem plater fra det sørlige Song-dynastis tid, ble i 1996 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. I 2001 tilkom gravene *Zhenan shipengmu qun*, – noen av dem ligger i Cangnan.

Samferdsel
----------

### Jernbane

Høyhastighetsjernbanen Wenzhou–Fuzhou-banen fører fjennom området.

### Vei

Kinas riksvei 104 løper gjennom fylket. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Cangnan County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Chixi Wudong qiao  Arkivert 10. juli 2006 hos Wayback Machine.
* Wenzhou Puzhuangsuo City (Puzhuangsuo Cheng)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Carl Julius Aller** (født 25. november 1845 i København, død 23. august 1926 på Sophienholm) var en dansk litograf, forlegger, bladutgiver og forretningsmann. Han grunnla blant annet ukebladet Allers.

Carl Aller oppfant som ung grafiker en kjemisk metode for å overføre illustrasjoner fra papir til litografisk stein slik at han kunne kopiere bildene. For dette mottok han det Ørstedske legat. Carl Aller er likevel mest kjent som redaktør og utgiver av ukebladet *Illustreret familie-journal* som han startet i København i 1877. Bladet ble svært populært, og lever fremdeles videre i ukebladet Allers. Den svenske utgaven av ukebladet, *Aller familj-journal*, kom i 1893 og den norske i 1897. 

Carl Aller bygget også opp utgivervirksomheten ved tidlig å utgi et populært konversasjonsleksikon. Carl Allers etablissement A/S (CAE) ble etterhvert en storbedrift som i tillegg til å publisere blader, også overtok flere trykkerier og anla papirfabrikk. Dette konsernet er i dag det største ukebladforlaget i Norden med ledende magasiner i både Danmark, Sverige, Norge og Finland. Selskapet utgir i Danmark blant annet det danske Se og Hør, Billed-Bladet, Kig Ind, Ude og Hjemme og Familie Journal, mens datterselskapet Allergruppen i Norge utgir Allers, Se og Hør, KK og Henne.

Carl Aller giftet seg 20. oktober 1871 med Laura Aller.

Referanser
----------

1. 1 2   Dansk biografisk leksikon, oppført som Carl Aller, Dansk Biografisk Leksikon-ID Carl\_Aller[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5   Dansk Biografisk Leksikon, 2. utgave, oppført som Carl Aller, besøkt 30. mars 2020[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF
 |

Portal: Danmark
**Sune Andersson** (født 21. april 1898, død 8. mars 1981) var en svensk fotballspiller. Andersson, som var spiss, spilte for Djurgårdens IF i Allsvenskan, samt for det svenske landslaget.

Klubbkarriere
-------------

Andersson startet karrieren som ung spiller i Bellevue IK, før han gikk til IF Olympia. Han spilte for Djurgårdens IF fra 1918 til 1919, for IF Olympia en kortere periode igjen i 1920 til 1921, og tilbake i Djurgårdens IF fra 1921 til 1931. I løpet av Anderssons siste periode i Djurgårdens IF, spilte han 31 kamper og scoret åtte mål i Allsvenskan.

Landslagskarriere
-----------------

Andersson spilte sammenlagt tre kamper og scoret ett mål for Sveriges herrelandslag i fotball fra 1920 til 1921. Andersson spilte landslagskamper både når han spilte for IF Olympia og Djurgårdens IF.

Referanser
----------

1. ↑  Alsiö (2011), ss. 277–280
2. ↑  «Sveriges landslagsmän 1908-2014» (PDF), av Jimmy Lindahl, fra SvFFs hjemmeside, besøkt 1. april 2015 (sv)

Litteratur
----------

* Alsiö, Martin (2011). *100 år med Allsvensk fotboll* **(svensk)**. Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sune Andersson – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Laini Taylor** (født 11. desember 1971) er en amerikansk forfatter av fantasylitteratur. Hun bor i Portland i USA, sammen med sin mann, illustratøren Jim di Bartolo, og datteren deres, Clementine. Hun er aller mest kjent for å ha skrevet Ønskemesterens datter-serien, som består av bøkene *Mørk engel* fra 2012, *Støv og stjerneskinn* fra 2013 og *Guder og monstre* fra 2015. Ønskemesterens datter-trilogien er utgitt på norsk av Bazar Forlag.

Laini Taylor ble født i Chico i California, og ønsket hele barndommen å bli forfatter. Hun flyttet mye rundt i oppveksten, og snakker litt fransk og litt italiensk.

I 1994 ble hun utekesaminert fra University of California, Berkely med en grad i engelsk. Hun har også studert illustrasjon ved California College of Arts & Crafts.

Hun har også jobbet som redaktør for reisebøker, bokhandler, servitør, illustratør og designer.

I 2001 giftet hun seg med Jim di Bartolo, og i 2009 fikk de datteren Clementine sammen.

Referanser
----------

1. 1 2   NooSFere, oppført som Laini TAYLOR, NooSFere author ID 2147192123, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Speculative Fiction Database, ISFDB forfatter-ID 138152, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Laini Taylor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Laini Taylor på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Laini Taylor på Twitter Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** ICCU
 |
**Gabriel Báthory** (ungarsk: *Gábor Báthory*; født 15. august 1589 i Varad, død 27. oktober 1613 samme sted) var fyrste av Transilvania 1608–1613.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Gabriel var et medlem av Báthoryslekten. To av hans onkler og en fjern fetter hadde tidligere vært fyrster av Transilvania. Hans syster var den kjente «blodbaderen» Elizabeth Báthory.[]

### Fyrste

Han gjorde seg hatet i Transilvania ved sine grusomheter, fremfor alt av sakserne, hvis rettigheter han forsøkte å innskrenke. Báthory forsøkte å støtte seg enn til tyrkerne, enn på den tysk-romerske keiser, og vant derigjennom ettervert mistro på begge hold. Den tyrkiske sultanen avsatte ham som hersker i Siebenbürgen, og hans rival til makten, Gábor Bethlen, ble valgt istedet av stenderne til fyrste i 1608. Fyrst Siegmund Rákóczi sørget så for at han trakk seg tilbake. 

Gabriel ble myrdet i 1613 under et opprør anstiftet av den keiserlige stattholder.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Eirik Tvedt Gullaksen** (født 26. juli 1966 i Bergen) er en norsk sjakkspiller og sjakkdommer. Gullaksen har vært formann i Bergens SK gjennom mer enn 20 år og er i tillegg en aktiv sjakkdommer, og ble i 2007 tildelt Norges Sjakkforbunds gullmerke for sin innsats.

Karriere
--------

Eirik T. Gullaksen fikk sitt gjennombrudd i 1992, da han tok sitt første napp i tittelen Internasjonal mester under Sjakkameratenes jubileumsturnering i Oslo. Senere dette året oppfylte Gullaksen ratingkrav for å bli internasjonal mester på 2400. Han fullførte IM-tittelen da han i 1997-98 tok sine to siste IM-napp under internasjonale turneringer i London.

Gullaksen har vunnet Norgesmesterskapet for lag med Bergens SKs som lagkaptein i 1994, 1997, 1998, 2000 og 2003. Laget kom med Gullaksen som førstebordsspiller på femteplass i eliteserien 2007/08, og med Gullaksen som andrebordsspiller på fjerdeplass i eliteserien 2008/09.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eirik T. Gullaksen – FIDE Rediger på Wikidata

* (en) Eirik T. Gullaksen – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Eirik T. Gullaksen – Chess.com Rediger på Wikidata

* (en) Eirik T. Gullaksen – 365Chess.com Rediger på Wikidata
* Bergens SKs hjemmeside
***Sune begynner i 2. klasse*** (svensk: *Sune börjar tvåan*) er en ungdomsroman av de svenske forfatterne Anders Jacobsson og Sören Olsson. Boken, som ble utgitt i 1985, og handler om Sune som begynner i andre klasse. En ny jente har begynt i Sunes klasse.

Bok-omslaget viser Sune i en grønn genser, som klemmer Maria Perez og Sophie.

Handling
--------

Sune er en svensk åtte-åring, og skal snart begynne i andre klasse på barneskolen. Det begynner også en ny jente, Maria Perez, i samme klasse - og Sune forelsker seg snart i henne. Problemet er at han fremdeles liker Sophie også. Sune får også besøk av fetteren Algot. Han møter også en fyr, Affe, som forsøker å tvinge Sune til å bli med i en gjeng - noe Sune ikke ønsker å være med på.

Sune opplever også problemer med faren sin, samtidig som Andersson-familien skal snart utvides. På skolen spiller barna i teater, hvor Sune får rollen som Rødhette. Han ender også opp på sykehuset, på grunn av en operasjon for å fjerne blindtarmen. Sune ønsker også å stikke av hjemmefra.

Kilder
------

* Bokelskerne, lest 22. november 2013
**Frank Bill** er en forfatter fra USA. To av hans bøker er blitt oversatt til norsk av Knut Ofstad og gitt ut på Aschehoug.

Frank Bill har bodd i Indiana hele sitt liv og begynte å skrive sine første seriøse tekster mens han jobbet på en malingfabrikk i Louisville.

Han ble inspirert til å begynne å skrive etter å ha sett filmen *Fight Club* basert på Chuck Palahniuks roman ved samme tittel og som han leste etter å ha sett filmen. Han har fortalt at det tok ham fem, seks år å produsere noe han selv mente var bra. Frank Bill er en hardkokt forfatter og debuten *Forbrytelser i Southern Indiana* inneholder historier om hvor grusomme mennesker kan være mot hverandre, både i ord og handling.
Hans stil er preget av stram dialog.

Bibliografi
-----------

* *Back To The Dirt* (2023)
* *The Savage : A Novel* (Ikke oversatt til norsk, 2017 )
* *Donnybrook* [norsk utgave i 2014]
* *Forbrytelser i Southern Indiana* (2012 - novellesamling; originaltittel: *Crimes in Southern Indiana* (2011)

Referanser
----------

1. ↑  Knut Ofstad i Oria.no
2. 1 2  Frank Bill i Oria.no
3. ↑  Dag Eivind U. Larsen (27. mai 2016). «Fabrikkarbeider og forfatter Frank Bill skriver om arbeidsledighet, fattigdom og dop i det sørlige Indiana: Skildrer USAs skyggeside». Klassekampen, s. 22-3

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Den nedlagte Frya kraftstasjon Foto: Tommy Gildseth 
**Frya** er ei elv i Innlandet fylke. Den kommer fra Furusjøen (852 moh.) på grensen mellom Nord-Fron og Sel kommuner, og har et nedbørfelt på 377 km².

Fra Furusjøen renner Frya rolig mot sørøst, gjennom den brede og skogkledte Frydalen. Den får tilløp fra flere sideelver fra Rondane i nord, hvorav den største er Eldå. Elva snur i mere sørlig retning omtrent der den møter kommunegrensa mellom Sør-Fron og Ringebu, som følger elva helt til utløpet i Lågen. Nedenfor Furusætra blir dalen trang, og elva løper i et elvegjel.

Samløpet med Gudbrandsdalslågen er preget av Fryas store vifte, og de akkumulerte massene er så store at Lågens elveløp er presset helt over til vestsiden av Gudbrandsdalen. I den nedre del av dalen, på østsiden, ligger jordbruksbygda Venabygd.

Frya ble varig vernet mot kraftutbygging gjennom verneplan II for vassdrag.

Furusjøen sett fra Bløyvangen

Referanser
----------

1. ↑  «002/6 Frya». *nve.no*. Norges vassdrags- og energidirektorat. 15. juni 2021. Besøkt 16. oktober 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Fryd & Gammen** er et danseband fra Akershus/Oppland. Orkestret startet i 1970 av Jan Erik Aaserud (keyboards). Blant andre viktige medlemmer den første tiden var Reidar Myhre (saksofon), bror av Wenche Myhre. 

Bandet holdt en lav profil frem til 1991, da den første platen ble utgitt. 
Da en ny utgave av bandet tegnet kontrakt med Tylden & Co. i 2000, besto Fryd & Gammen av Aaserud, Kai Robert Johansen (vokal, trompet), Svein Morten Haugerud (saksofon, keyboards), Svein Egil Bjørge (saksofon, bass), Vegar Åslund (trommer) og Harald Kulstad (bass, gitar, trekkspill). Bandet fikk stor oppmerksomhet i august 2001 da de ga ut albumet Bryllup på slottet, der tre av sangene var hyllester til den kommende kronprinsessen. Den ene av sangene, Mette-Marit, ble også fremført på tysk TV.

To år senere sluttet Kai Robert Johansen for å satse på en solokarriere. Hans etterfølger ble Tommy Tungvåg, sønn av Arnstein Tungvåg fra Dænsebændet. Tittelkuttet på bandets fjerde utgivelse, *Musikk er livet* i Årets Dansebandmelodi 2004 var på mange måter selvbiografisk for den nye vokalisten.

Diskografi
----------

* *Midt i trafikken* (GP) 1991
* *Bare … Fryd & Gammen* (Nye Massemedia) 1994
* *Bryllup på slottet* (Tylden & Co.) 2001
* *Musikk er livet* (Tylden & Co.) 2004
* *Damenes* (Tylden & Co) 2007

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fryd & Gammen på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Fryd & Gammen på Spotify Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Discogs
 |
Frustum basert på en pyramide
Et **frustum** (flertall **frusta**) er i geometri en tredimensjonal geometrisk form dannet av volumet mellom to parallelle plan og et polyeder, ofte en pyramide eller en kjegle. Ordet er opprinnelig latin og betyr «stykke» eller «del».

Begrepet er blant annet brukt i datagrafikk, for å beskrive den delen av et tredimensjonalt legeme som vises på skjermen.

Beskrivelse
-----------

De to plane parallelle flatene utgjør bunn og topp i legemet. Frustumet arver også aksen i den opprinnelige kjeglen eller pyramiden. Dersom en slik akse er ortogonal på bunn og topp, så er legemet et *rett* frustum, ellers er det skjevt. Høyden defineres som den vertikale avstanden mellom topp og bunn.

Volum
-----

Volumet av kjegleformet eller pyramideformet frustum er lik differansen mellom to kjegler/pyramider med samme toppunkt:

{\displaystyle V={\frac {1}{3}}(h\_{1}A\_{1}-h\_{2}A\_{2})}
Her er *A*1 areal av den største parallelle flaten og *A*2 er arealet av den minste. Videre er *h*1 og *h*2 høydene fra toppunktet til henholdsvis største og minste parallelle flate.

Eksempler
---------

* En bøtte er vanligvis formet som et frustum med en sirkulær bunn- og toppflate.
* En lampeskjerm er ofte formet som et frustum.
* Kinesiske pyramider
* John Hancock Center i Chicago
* Washingtonmonumentet i Washington, D.C. er et frustum med en pyramide plassert på toppen.
* I første vers av diktet «Kjærlighet og tensor-algebra» i novellesamlingen *Kyberniaden* av Stanisław Lem heter det at «der hvert et frustum kanskje kan bli kjegle».

* Frustumformet lampeskjermFrustumformet lampeskjerm
* Moderne modell av kinesisk pyramideModerne modell av kinesisk pyramide
* John Hancock Center i ChicagoJohn Hancock Center i Chicago
* WashingtonmonumentetWashingtonmonumentet

Referanser
----------

1. ↑  E.J.Borowski, J.M.Borwein (1989). *Dictionary of mathematics*. Glasgow: Collins. s. 234. ISBN 0-00-434347-6.
2. ↑  
Johanssen, Nygaard, Schreiner (1921). *Latinsk ordbok*. Kristiania: J.W. Cappelens forlag. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
3. ↑  Stanisław Lem (1989). *Kyberniaden*. Oslo: Gyldendal Norsk Forlag. s. 51. ISBN 82-05-13190-2.  [Norsk oversetting Arne Moen]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld **·** GNIS
 |
**ShowView** er et system for å programmere videoopptakere. Systemet er utviklet av selskapet Gemstar og fungerer ved at en kode på to til sju siffer tastes inn på videospilleren. Koden inneholder informasjon om når et program starter og slutter.

Historie
--------

ShowView ble opprinnelig utviklet før det var vanlig at videospillere hadde mulighet for å stille inn opptakstider ved hjelp av tv-skjermen. Innstillingene ble da gjort ved hjelp av en liten LCD-skjerm, og var på denne måten noe komplisert. ShowView fungerer ved at det oppgis en kode til hvert program i programoversikter. Ved å taste inn denne koden, kan videospilleren selv stille inn tid, dato og kanal. ShowView-koder ble tidligere oppgitt i flere norske aviser, men har med moderne VHS- og DVD-opptakere blitt noe overflødig, da disse har enkelt oppsett ved hjelp av en oversikt på tv-skjermen.

Andre opptakskodesystemer
-------------------------

Kodesystemer som ShowView, finnes i forskjellige varianter i andre deler av verden, for eksempel **VCR Plus+** i USA og Canada, **G-Code** i Japan, Kina og Australia og **VideoPlus+** på De britiske øyer. ShowView-navnet brukes først og fremst i Europa med unntak av De britiske øyer.

Eksterne lenker
---------------

* VideoPlus+ & ShowView
«**Fryd deg ved livet i dine dages vår**» er et skillingstrykk av ukjent årgang fra Tromsø, merket Urdal og Foss. I allsangbøker oppgis det at visa skal være laget av Frankenau eller H.G. Nägeli. Den synges til ulike melodier.

Teksten
-------

**1.**Fryd deg ved livet i dine dages vår,  

plukk gledens rose før den forgår.  

Man skaper seg så gjerne kval og sørger torne uten tall  

men vandrer liljen kold forbi som blomstrer for vår fot.  

  

**2.**Fryd deg ved livet i dine dages vår,  

plukk gledens rose før den forgår.  

Når uvær mørkner vårens dag og tordnen ruller slag i slag  

så smiler aftenrødens glans jo dobbelt ren og skjønn.  

  

**3.**Fryd deg ved livet i dine dages vår,  

plukk gledens rose før den forgår.  

Den barm som aldri nærer hat men lever kun med livet glad  

for den er stedse livets vei med friske blomstrer strødd.  

  

**4.**Fryd deg ved livet i dine dages vår  

plukk gledens rose før den forgår,  

enhver som ærlighet har kjær som gjerne armod talsmann er,  

om han tilfredshet fryd og fred en evig krets skal slå.  

  

**5.**Fryd deg ved livet i dine dages vår  

plukk gledens rose før den forgår,  

og vorder stundom veien trang og motgangstimen mørk og lang  

så rekker vennskap broderlig hvert ærligt hjerte hand.  

  

**6.**Fryd deg ved livet i dine dages vår,  

plukk gledens rose før den forgår,  

huld tørrer den hver tåre av, fra vuggen til den mørke grav,  

i sorgens midnatt stråler den med morgenrødens glans.  

  

**7.**Fryd deg ved livet i dine dages vår  

plukk gledens rose før den forgår,  

den er bland livets skjønne band slår brødre trofast hand i hand  

så vandrer vi så lett så fro til bedre fedreland.

Kilder
------

* «To skilling for en sang» av Torunn Eriksen, Universitetsforlaget 1981