Daniele Comboni, grunnleggeren.
Antonio Maria Roveggio, instituttets tredje generalsuperior.
Combonianernes hovedhus i Togo.
St. Daniel Comboni barnehage i Eritrea.
**Combonianerne**, eller **Kongregasjonen av Combonimisjonærene av Jesu hellige hjerte** (italiensk: **Missionari comboniani del Cuore di Gesù**, latin: **Missionarii Comboniani Cordis Iesu**; forkortelse: **MCCJ**) er en misjonskongregasjon innen den katolske kirke, som er inndelt i en mannlig gren (Combonimisjonærene) og en kvinnelig gren (Combonimisjonssøstene). De ble grunnlagt i henholdsvis 1867 og 1872 av Daniele Comboni.

Beskrivelse
-----------

### Historie

Daniele Comboni grunnla de to institutter i Verona i Italia som i dag kaller seg **Combonimisjonssøstrene** (grunnlagt i 1872) og **Combonimisjonærene** (1867). Comboni var den første som sendte kvinner til misjonsarbeid i Sentral-Afrika. Han var spesielt aktiv i apostolatet i Sudan og imot slavehandelen internt i Afrika. Misjonssøstrene og misjonærene fikk støtte hovedsakelig fra Østerrike og Tyskland, spesielt fra  *Kölner Missionsverein* og *Wiener Marienverein*.

Etter Combonis død ble misjonsinstituttene omgjort til en kongregasjoner. Den første nye stiftelsen i det tysktalende området fant sted i 1895 i det daværende østerrikske Milland (nær Brixen i Sør-Tirol i Østerrike-Ungarn). Der forberedte tysktalende misjonærer seg til sitt misjonsarbeid; de italiensktalende ble som før utdannet i Verona. 

Etter første verdenskrig ble kongregasjonen delt ved et dekret fra Propaganda Fide av 27. juli 1923. Den tysktalende kongregasjonen fikk navnet *Missionare Söhne des Heiligsten Herzen* (= Misjonærer sønner av Det hellige hjerte; italiensk: *Missionari Figli del Sacro Cuore di Gesù*, MFSC), den italienske kongregasjonen ble kalt *Sønner av Jesu hellige hjerte* (italiensk: *Figli del Sacro Cuore di Gesù*), FSCJ) eller *Sønner av dDet helligste hjerte av Verona*.

I 1908 kjøpte MFSC et andre hus i Messendorf nær Graz for opplæring av misjonærbrødrene. I 1920 ble det første tyske huset (Josefstal) åpnet i Schrezheim nær Ellwangen. Et annet misjonærseminar ble åpnet i nærliggende Bad Mergentheim i 1929. Ett år tidligere var et annet hus blitt anskaffet i Mellatz nær Lindenberg im Allgäu. Ytterligere lokasjoner ble etablert i hele Tyskland.

Den 2. september 1975, ved et generalkapittel i MFSC og FSCJ i Ellwangen, ble gjenforeningen av de to kongregasjonet vedtatt, og dette ble fullført ved generalkapitlet den 22. juni 1979. I 1976, etter at flere Combonimisjonærer gikk over til Engelwerk, oppsto det konflikter mellom Engelwerk og de gjenværende Combonimisjonærene. Sistnevnte ga seg selv navnet *Combonimisjonærene av Jesu hellige hjerte* (MCCJ). Som en del av sammenslåingen ble den tysktalende provinsen *Kongregasjonen av Combonimisjonærene av Jesu hellige hjerte*  opprettet den 5. oktober 1979.

### Struktur og virkefelt

Kongregasjonmener delt inn i 31 provinser og delegasjoner. Ordenens ledelse er Via Luigi Lilio i Roma. Den tysktalende provinsen (DSP) har åtte filialer, hvorav seks er i Tyskland, en i Østerrike og en i Sør-Tirol. Ansvaret til hver provins ligger hos provinssuperioren og hans råd. Dette organet velges hvert tredje år ved hemmelig avstemning blant medlemmene i den respektive provins. I 2008 arbeidet rundt 1740 Comboni-misjonærer (prester og brødre) i rundt 40 land rundt om i verden.

De var pr 2010 nærværende i Europa (Frankrike, Irland, Italia, Polen, Portugal, Storbritannia, Spania, Tyskland, Østerrike), Afrika (Benin, Ghana, Egypt, Eritrea, Etiopia, Den demokratiske republikk Kongo, Malawi, Mosambik, Den sentralafrikanske republikk, Sudan, Sør-Afrika, Sør-Sudan, Togo, Tsjad, Uganda, Zambia), i Amerika (Brasil, Canada, Chile, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Mexico, Nicaragua, Peru), og Asia (Filippinene, Macao, Taiwan). T

Den XVIII generalkapitel i Roma i 2015 valgte etiopiske Tesfaye Tadesse til å etterfølge meksikanske Enrique Sánchez González som ny generalsuperior for kongregasjonen.

Combonimisjonærer er aktive på de mest forskjellige felter: fra førsteevangelisering til pastoral omsorg i utkanten av metropolene, opplæring av pastorale arbeidere, engasjement for indianere og afrikanere, yrkestjeneste til mediearbeid.

Generalsuperiorer
-----------------

* Angelo Colombaroli (1899–1909)
* Federico Vianello (1909–1919)
* Paolo Meroni (1919–1931)
* Pietro Simoncelli (1931–1937)
* Antonio Vignato (1937–1947)
* Antonio Todesco (1947–1959)
* Gaetano Briani (1959–1969)
* Tarcisio Agostoni (1969–1979)
* Salvatore Calvia Calvia (1979–1985)
* Francesco Pierli (1985–1991)
* David Glenday (1991–1997)
* Manuel Augusto Lopes Ferreira (1997–2003)
* Teresino Serra (2003–2009)
* Enrique Sánchez González (2009–2015)
* Tesfaye Tadesse (2015- )

Noen kjente Combonimisjonærer
-----------------------------

* Josef Ohrwalder (1856–1913), misjonær i Sudan, forfatter
* Franz Xaver Geyer (1859–1943), misjonær i Sudan, misjonsbiskop for Sentralafrika med sete i Khartoum, forfatter
* Otto Huber (1871–1954), pater og misjonær i Nordafrika
* Lorenzo Ceresoli (født 1931) i Nave, apostolisk vikar av Awasa
* Gianfranco Masserdotti (1941–2006), biskop av Balsas i Brasil
* Giovanni Migliorati (1942–2016), apostolisk vikar av Awasa
* Camillo Ballin (1944–2020), biskop og apostolisk vikar i Nordlige Arabia
* Giuseppe Sandri (1946–2019), biskop av Witbank, generalsekretær for Combonimisjonærene 1999–2007
* Menghisteab Tesfamariam (født 1948), metropolitt for Den eritreisk-katolske kirke og biskop av erkeeparkiet Asmara
* Luis Alberto Barrera Pacheco (født 1966), biskop av Callao

Bibliografi
-----------

* *Annuario pontificio per l'anno 2010* **(italiensk)**. Vatican City: Libreria Editrice Vaticana. 2010. ISBN 978-8-82098-355-0.
* Mario Escobar (Ed.), *Ordini e congregazioni religiose* (2 voll.), Società Editrice Internazionale, Torino 1951–1953.
* Gilli, A. red. (1976). *Dizionario degli Istituti di Perfezione* **(italiensk)**. III. Milano, Italy: Edizioni Paoline.
* Rocca, Giancarlo, red. (1978). *Dizionario degli Istituti di Perfezione* **(italiensk)**. V. Milano, Italy: Edizioni Paoline.
* Bertolotti, A. (1997). *La vita religiosa dalle origini ai nostri giorni* **(italiensk)**. Milano, Italy: San Paolo. ISBN 978-8-82153-345-7.

Referanser
----------

1. ↑   GCatholic.org, www.gcatholic.org, verkets språk engelsk, besøkt 17. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  ; *GCatholic.org*; verkets språk: engelsk; besøksdato: 17. juni 2022.
3. 1 2  *Die Geschichte der deutschsprachigen Provinz*, lest 9. januar 2020.
4. ↑  *Lexikon für Theologie und Kirche* (LThK), 1. Aufl. Bd. 3: *Colorbasus bis Filioque*. Herder, Freiburg 1932, Sp. 1017.
5. ↑  Josef Schneider. *Missionshaus Josefstal ist „eine Belastung"*.
6. ↑  Heiner Boberski: *Das Engelwerk. Ein Geheimbund in der römisch-katholischen Kirche?* Otto Müller, Salzburg 1990, ISBN 3-7013-0781-4. Seiten 53 ff
7. ↑  «Comboni Missionaries South Sudan». Besøkt 4. august 2017.
8. ↑  «Missionari Comboniani. Dove siamo: delegazioni e province» **(italiensk)**. Besøkt 13. mai 2010.
9. ↑  „Padre Enrique Sánchez González nuovo Superiore generale dei Comboniani", Radio Vatikan, 22. oktober 2009.