recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**José Manuel Sarmento de Beires** (født 4. september i 1892 i Lisboa, Portugal, død 8. juni 1974 i Porto, Portugal) var en portugisisk offiser og luftfartspioneer.

Sarmento de Beires ble kjent for å ha gjennomført den første nattflyvning av Sør-Atlanteren i april 1927.

Den første nattflyvning over Sør-Atlanteren
-------------------------------------------

Den første natteflyvning over Sør-Atlanteren (og del av Nord-Atlanteren) ble gjennomført med  et fly fra den portugisiske hæren, et Dornier Do J Wal sjøfly, med to Lorraine-Dietrich 450 hk motorer, døpt «Argos» hvis mannskap bestod av  Sarmento de Beires (pilot), Duvalle Portugal (co-pilot), Jorge de Castilho (navigatør) og Manuel Gouveia (mekaniker).

«Argos» tok av fra Tagus-elven nær den militære flybase på Alverca den 7. mars 1927, og ankom i Casablanca, Marokko samme dag. Fra Casablanca  fløy de til Bolama, i Portugisisk Guinea.

I Bolama forhindret tekniske problemer takeoff og piloten Duvalle ofret seg selv, han ble igjen for å lette vekten på flyet slik at turen kunne gjennomføres. Etter nye problemer, tok *Argos* av den 16. april for Brasil. På grunn av motorproblemer, måtte mekaniker Gouveia gripe inn to ganger for å redde ferden. Navigatør Castilho ledet flyet til de brasilianske St. Peter og St. Paul-klippene,derfra gikk turen til Fernando de Noronhas-øya, hvor de ankom etter en tur på 2 595; kilometer etter å ha fløyet i 18 timer og 12-minutter. De ble mottatt av fyrvokteren på øya som ropte: «Vi viste ingenting! Det er ikke vanlig med  fly på Fernando Noronhas»!

Turen fortsatte med stopp i Recife, Natal og Rio de Janeiro. I Rio skrev Beires i sin dagbok: «Vi har satt en fantastisk rekord, holdt 14 taler i løpet av 12 timer». Fra Portugal kom et telegram med gratulasjoner  signert av flypioneren Gago Coutinho.

Se også
-------

* Første flyvning over Sør-Atlanterhavet

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   www.ordens.presidencia.pt[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* REIS, Ricardo. *Sarmento de Beires: en primeira travessia nocturna do Atlântico Sul*. i: OPP, desember 2008. s. 146.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
En sarkofag fra Mellomriket-perioden med sarkofagtekster malt på veggene
***Sarkofagtekstene*** eller ***kistetekster*** er en type religiøse tekster fra oldtidens Egypt, fra Mellomriket-perioden (ca 1986-1633 f.Kr.) 

Tekstene utgjør en videreføring av pyramidetekstene, men representerer en «demokratisering av døden», i og med at de var rettet mot vanlige folk, og ikke bare faraoene. Det finnes om lag 2000 varianter av disse tekstene, og de er ikke bare kjent fra sarkofagveggene, mens også fra gravvegger, papyrus, hjerteskrin, steler og mumiemasker. Noen av disse skriveflatene var små, så flere av tekstene finnes både i en lang versjon og i en kortversjon.

Innholdet i tekstene er springende og variert, også innenfor en og samme tekst. I ett og samme kapittel finnes «beskrivelser, bønn, dialoger, forbannelser, hymner ... vevet inn i hverandre». Hensikten med tekstene var å hjelpe den avdøde til å bli integrert i den andre verden, ved å avbilde gjenstander som den avdøde hadde behov for, og ofte gjennom at den døde knyttes til en bestemt guddom, og «tilegner seg gudens makt og virke». 

Sarkofagtekstene inneholder ofte «referanser til skapelsesmytene og til Osirismyten».

Fire av sarkofagtekstene er publisert på norsk i *Den egyptiske dødeboken, og tekster om livets vei,* 2001. Framstillingen her er basert på innledningen der.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Orkanen Doly**| 

|  |
| --- |
| *Orkanen Dolly før landfall* |

 |
| **Varighet:** | 20. -25. juli 2008 |
| **Høyeste vindhastigheter:** | 155 km/h |
| **Totale skader (i USD):** | $1,2 milliarder 2008-dollar |
| **Antall omkomne:** | 21 direkte, 1 indirekte, 3 savnede |
| **Berørte områder:** | Guatemala, Yucatán, nordlige Mexico, Texas |
| 

|
|  |

 |

**Orkanen Dolly** var den andre orkanen og fjerde navngitte stormen i den atlantiske orkansesongen 2008. Orkanen Dolly ble dannet 20. juli 2008 og gjorde landfall to ganger, første gang over Yucatánhalvøya 21. juli som en tropisk storm og andre gang over det sørlige Texas 23. juli som en kategori 2-orkan.

Stormhistorie
-------------

Den tropiske stormen Dolly ble dannet av et kraftig tropisk uværsområde som passerte gjennom Det karibiske hav. Det gikk inn over land tidlig 21. juli ved Cancún i Mexico og drev ut i Mexicogulfen senere samme dag.

Den 22. juli ble Dolly sesongens andre orkan. Den økte stadig i styrke og nådde kategori 2-styrke tidlig 23. juli. Senere samme dag gikk den inn over land ved South Padre Island i Texas med vindhastigheter på 155 km/t og et lufttrykk på 964 mbar. Stormen gikk i oppløsning over det nordlige Mexico 25. juli.

Skader
------

Jordskred forårsaket av kraftig regn kostet 17 mennesker livet i Guatemala. Ytterligere 5 omkom da orkanen traff land andre gang, noe som gir et dødstall på 22. Etter at Dolly var blitt nedgradert til en tropisk storm førte den til dannelsen av minst to tornadoer som forårsaket mindre skader i området rundt San Antonio.

Til tross for at Dolly ikke forårsaket dødsfall i Texas ble det den skadeligste orkanen siden Rita i 2005, 1,2 milliarder dollar i skade, og den tredje mest kostbare i Texas' historie, bak Alicia i 1983 og Rita.

Se også
-------

* Den atlantiske orkansesongen 2008

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Overfallet på Leto av Tityos, A-siden på en amfora av Fintias, omkring 515 f.Kr. Louvre
**Fintias** var en gresk vasemaler; sammen med Eufronios og Euthymides, var han en av de viktigste representativene for Pionér-gruppen, athenske rødfigurvasemalere. Ti arbeider fra perioden mellom 525 og 510 f.Kr. som bærer hans signatur har overlevd: syv vasemalerier og tre pottemakerier.

Siden hans karriere begynte før tiden med Pionér-gruppen, ser hans malerier noe gammelmodigere ut enn de av de andre pionérene; og påvirkningen fra tidligere rødfigurmalere som Psiax eller Oltos er fremtredende. Selv under Pionérgruppeperioden fortsatte han å bruke enkelte teknikker fra svartfigurstilen, for eksempel konturer forsterket av oppskraping og svartfigurornamentale kanter. Hans malerer har blitt kalt klare, konsise og nøyaktige, men også statiske og noe stive.

Fintias' repertoar er allikevel rikt. Han tegnet hverdagsscener så som hetaerae-symposia og musikkleksjoner, men også mytologiske scener. Som de andre fremtredende medlemmene av Pionér-gruppen, skrev han ofte på sine vaser, og avbildet flere av sine kolleger.

Referanser
----------

* Irma Wehgartner: *Phintias [2]*. In: Der Neue Pauly Vol. 9 (2000), Sp. 904.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** GND **·** ULAN
 |
Steinskulptur formet av vinden på Altiplano i Bolivia.
**Eoliske prosesser** er prosesser skapt av vinden, eller mer presist evnen vinden har til å forme en overflate. Vind kan erodere, transportere og avsetre stoffer og er en viktig faktor i områder med sparsom vegetasjon og store mengder løse sedimenter. Selv om vann er langt viktigere når det gjelder å forme et landskap, er eoliske prosesser viktige i tørre miljøer som ørkener. 

Vind eroderer jordoverflaten ved deflasjon (løse og fine partikler som vinden flytter), ved turbulens og ved abrasjon. Områder med intens og vedvarende erosjon kalles deflasjonssoner. Nesten halvparten av ørkenområdene i verden er steinete deflasjonssoner.

Partikler blir transportert av vinden i luften, ved saltasjon og kryping. Små partikler, mindre enn 0,2 millimeter i diameter, kan løftes opp i luften og fraktes av sted. Saltasjon skjer når små partikler mindre enn 1 cm i diameter blir løftet opp fra bakken av vinden og gjør et lite hopp fremover. Partikkelen kan treffe andre partikler når den lander, og disse kan fortsette saltasjonen. Partikkelen kan også treffe andre partikler som er for store til å løftes, men desse kan sakte krype framover når de blir skubbet på av saltasjonspartikler. Slik kryping ved overflaten utgjør så mye som 25 % av partikkelbevegelsene i en ørken. 

Stoff som er avsatt av vinden kan gi signal om nåværende og tidligere vindretninger og vindstyrker. Dette kan hjelpe til med å forstå det nåværende klimaet og kreftene som former det. Vindavsatte sandformasjoner fremtrer som sanddekker, rifler og sanddyner. Sanddekkene er flate og inneholder korn som stort sett er for store til saltasjon. De utgjør om lag 40 % av vindavsettingene. Sanddekket Selima sør i Egypt og nord i Sudan dekker 60 000 km² og er et av de største sanddekkene i verden.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |
**Western Star** er en amerikansk lastebilprodusent som har røtter tilbake til 1967.

Historie
--------

I 1970 startet White Trucks avdelingen Western Star under navnet White Western Star. I 1980 ble White solgt til Volvo, mens den australske forretningsmannen Terry Peadbody kjøpte Western Star. Han solgte senere selskapet videre, og i dag er Western Star en underavdeling av Freightliner, som igjen er eid av Daimler AG.

Peadbody eier fortsatt selskapets australske avdeling.

Modeller
--------

Western Star produserer en rekke ulike tunge lastebiler, både i moderne og mer tradisjonelt utseende. I 1996 introduserte selskapet førerhytten *Constellation Series*, erstatter til den mindre *Heritage*-serien, som hadde vært i bruk i flere tiår. Selskapet tilbød kundene en rekke valgmuligheter av førerhytter, girkasser og motorer fra både Cummins, Caterpillar, Detroit Diesel og Mercedes. I Australia og USA er lastebilene relativt populære.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Western Star vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Orkanen Celia** er den første orkanen og tredje navngitte syklonen i orkansesongen i Stillehavet 2010. Celias opphav var et bredt lavtrykksområde, som ble dannet 17. juni. Det var gunstige forhold for videre utvikling av lavtrykket, og meteorologer kunne tidlig 19. juni konstatere at det hadde utviklet seg til det tropiske lavtrykket 4-E. Senere samme morgen styrket det tropiske lavtrykket seg til en tropisk storm og ble navngitt Celia. Celia økte i styrke og ble ventet å styrke seg til orkan innen 48 timer. Etter en periode med rask økning i styrke var Celia blitt en kraftig tropisk storm. Sterkt vindskjær begrenset imidlertid videre intisifisering inntil 20. juni, da Celia ble oppgradert til sesongens første kategori 1-orkan. Den 21. juni økte orkanen i styrke til en kategori 2-orkan. Den 24. juni vokste orkanen til maks intensitet, men i løpet av de neste 48 timene ble orkanen svekket idet den beveget seg inn i et mer stabilt område med forstyrrende vinder og lite fuktighet. Orkanen ble etterhvert nedgradert til en tropisk storm, og stormen løste seg til slutt opp den 28. juni. 

Orkanen Celias bane.

Se også
-------

* Orkanen Celia (1970)
**Eochaid IV**, med tilnavnet «den giftige», var konge av Dalriada i dagens Skottland i 781.

Han etterfulgte Fergus II; det er uklart hva slags, om noe, slektsforhold det var mellom dem. 

Eochaids hustru skal ha vært søsteren og arvingen til Caustantín, pikternes konge.[] Han regnes som far til Alpin, som var Dalriadas siste konge før Skottlands samling i 841.

Ifølge noen kilder var Eochaid konge av Skottland, men Skottland ble ikke samlet før mer enn 60 år etter hans død. Det er mulig at han hadde en slik tittel, men den var i tilfelle symbolsk.[]

Eochaid ble etterfulgt av Konstantin, som ikke må forveksles med hans svoger Caustantín av pikterne.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage, oppført som Eochaid IV 'the Poisonous', King of Dalraida, The Peerage person ID p10209.htm#i102086, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Virtual International Authority File, VIAF-ID 308201199, besøkt 25. mai 2018[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Fergus II** | **Konge av Dalriada**(781–781) | Etterfølger:**Konstantin** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Fiolett nellikfly** (*Sideridis rivularis*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Sør-Trøndelag i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 30 – 33 mm), brunlig nattfly. Nyklekte eksemplarer har et purpuraktig eller fiolett skjær. Forvingen har hvitkantede nyre- og ringmerker som nærmer seg hverandre sterkt bakerst og noen ganger flyter sammen. Rett bak ringmerket er det en ganske stor, oval, svart flekk. Langs ytterkanten går det en hvit bølgelinje som danner en w i midten. Av mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er den ytterste tydelig i vingens bakerste halvdel, den innerste ikke i det hele tatt. Bakvingen er lysgrå.

Levevis
-------

Arten finnes i åpne områder, særlig blomsterenger. Larvene lever på frøene av smeller (*Silene* spp.) og tjæreblom (*Lychnis* spp.) og andre planter i nellikfamilien. De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juni.

Utbredelse
----------

Den er utbredt over hele Europa. I Norge er den funnet nord til Sør-Trøndelag.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:  Arkivert 5. februar 2007 hos Wayback Machine.
* *Hadena rivularis* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *fiolett nellikfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *fiolett nellikfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *fiolett nellikfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *fiolett nellikfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *fiolett nellikfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *fiolett nellikfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Sideridis rivularis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Sideridis rivularis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Orkanen Rita** var den syttende stormen og den femte orkanen i den atlantiske orkansesong i 2005. Den forårsaket stor skade i New Orleans, der flomvann igjen brøt gjennom dikene og oversvømmet flere bydeler som like før var blitt tørrpumpet etter orkanen Katrina drøyt tre uker tidligere.

Den rammet først Bahamas (som tropisk storm), Cuba og delstaten Florida (som orkan), kom så ifølge det føderale National Hurricane Center i USA opp i kategori 5-intensitet kort etter at den kom inn i Mexicogulfen, men punkterte noe og nådde kysten som kategori 3-orkan av Mexicogulfen tidlig på morgenen 24. september i den aller vestligste delen av Louisiana, tett ved Port Arthur og Beaumont i Texas. 

Det ble igangsatt evakuering av store områder flere dager før orkanen nådde land. Godt over to millioner bler evakuert fra texaskysten og store deler av det sørvestlige Louisiana; evakueringen gikk vesentlig lettere enn den i forbindelse med Katrina en knapp måned før, selv om mange biler strandet fordi de ikke hadde fått nok bensin på tankene.

Lenge så det ut som om orkanen hadde kurs mot Galveston og USAs fjerde største byområde Houston, men etterhvert ble det klart at orkanen ville treffe mer mot øst. Galveston, den gang en av USAs mest betydningfulle byer, ble rammet av en lignende orkan i 1900 og fullstendig smadret. Med rundt 8 000 dødsofre har 1900-orkanen rekorden som landets største naturkatastrofe.

USAs største oljeraffineri ligger i Galveston-Houston-området. Her er omkring 13 prosent av landets oljeraffineringskapasitet. 

Det var også en sterk frykt for at Rita ville føre til så store nedbørmengder i den østlige utkanten av stormsystement at de midlertidig reparerte dikene rundt New Orleans kunne briste på nytt, og derfor ble en invitasjon til flyktninger om å vende hjem til byen reversert, og ny evakueringsordre gitt.

Allerede før orkansenteret nådde kysten, ble to allerede svekkede diker i New Orleans overveldet ca. kl. 08.00 lokal tid 23. september, og vann strømmet inn i to østlige bydeler som også var blitt oversvømmet under den forrige orkanen. Et tredje dike brast noe senere slik at en østlig forstad også ble satt under vann.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hurricane Rita – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* latest public advisory on Hurricane Rita – offisielle værvarslinger og advarsler fra NHC.
* NOAA Web Page
* Rita Storm Tracker
* Steve Gregory's Blog at Weather Underground Arkivert 2. april 2017 hos Wayback Machine.
* The Weather Channel
* Canadian Hurricane Centre Storm Tracker
* Flash Hurricane Tracker - nettside som overvåker pågående orkaner.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN
 |
**Finsterforst** er et folk metal-band fra Tyskland som ble opprettet sent i 2004 av Tobias Weinreich (Bass), Sebastian Scherrer (Keyboard), Marco Schomas (Vokal) og Simon Schillinger (Gitar)

Bandet trengte flere medlemmer og lagde mange sanger de ikke kunne fremføre før de hadde nok medlemmer. Våren 2005 ble Johannes Joseph med i bandet, og Finsterforst kunne endelig begynne og øve på sangene sine. I oktober samme året ble rytme-gitaristen David Schuldis også med på laget. Like etter kom trommeslageren Cornelius Heck også med.
I desember samme året fikk Finsterforst platekontrakt med Worldchaos Studios, der de spilte inn 3 spors-demoen *Wiege der Finsternis*. Det første albumet, *Weltenkraft* ble utgitt i juli 2007. Bandets andre album, *...zum Tode hin*, ble utgitt i februar 2009.

Medlemmer
---------

* Vokal: Marco Schomas
* Gitar: Simon Schillinger
* Gitar: David Schuldis
* Gitar (live): Peter Hamm
* Bass: Tobias Weinreich
* Keyboard: Sebastian Scherrer
* Trekkspill: Johannes Joseph
* Trommer: Cornelius Heck

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Finsterforst – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Finsterforst på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Finsterforst på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Finsterforst på Encyclopaedia Metallum Rediger på Wikidata

* (en) Finsterforst på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Finsterforst på Last.fm Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**.45 GAP** (.45 **G**LOCK **A**uto **P**istol) er et kaliber for patron til pistol som ble introdusert av GLOCK i 2003 for å kunne bli kamret i våpen som bruker GLOCK's normale pistolramme, istedenfor den brede som .45 ACP lages i. Modellen GLOCK 37 var den første i dette kaliber. Flere andre våpenprodusenter har adoptert kaliberet til sine våpen.

Patronen ble designet av Ernest Durham hos CCI/Speer, og er en er en nedkortet utgave av .45 ACP, men med kraftigere patronhylse samt liten tennhette kontra .45 ACPs store. Ballistikken til .45 GAP er lik .45 ACP.

.45 GAP har .150″ kortere hylse enn den tradisjonelle .45 ACP. .45 GAP patronen er 28.9 mm lang, kortere enn standard 9 mm patroner (29 mm).

Se også
-------

* Liste over patrontyper
* Kategori:Skytevåpen i kaliber .45

Eksterne lenker
---------------

* (en) .45 GAP – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) .45 GAP – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* .45 G.A.P. Tech Brief fra Speer (engelsk)
I den fiktive verden skapt av J.R.R. Tolkien var **Finwë** Høykongen av alve folket Noldoene. Derav kommer et av hans tilnavn, **Ñoldóran**). Han ledet sitt alvefolk på den lange reisen fra Midgard til Valinor, i det velsignete riket Aman. Han var en god venn av Elu Thingol, kongen av Doriath.

Finwë hadde to koner. Hans første kone var Míriel, som svant hen kort tid etter å ha født Finwë sønnen Fëanor, som var deres eneste barn. Hans andre kone var Indis, av Vanyafolket, som fødte han to sønner: Fingolfin og Finarfin, og to døtre: Findis og Irimë. Hans tre sønner var alle oppkalt etter Finwë (Fëanor med navnet *Curufinwë*, Fingolfin med navnet *Nolofinwë* og Finarfin med navnet *Finwë Arato finwë*).
Mens Melkor prøvde å koruptere Noldoene, prøvde Finwë å holde dem igjen og ledet dem tilbake til valaene. Da Fëanor dro i eksil fra Tirion, ble Finwë med han til Formenos. Der ble han den første som ble drept i Valinor da Melkor drepte han ved Formenos dører på sin leting etter Silmarillene. Denne handlingen var den utløsende grunnen til Noldoenes opprør.

Finwës navn er ikke fullt ut oversatt. Ordlisten bak i boka *Silmarillion* oversetter *Fin* som hår, men andre kilder mener at det betyr dyktighet eller ferdighet.

### Finwës hus

```
          (1)             (2)
  [[Míriel]] ========= '''Finwë''' ========= [[Indis]] 
             |               |
             |               ------------------------------------------
          [[Fëanor]] = [[Nerdanel]]  |            |                 |         |
                 |           [[Findis]]   [[Fingolfin]] = [[Anairë]]  [[Irimë]]   [[Finarfin]] = [[Eärwen]]
               [[Maedhros]]                         |                          |       
               [[Maglor]]                         [[Fingon]]                       [[Finrod]]      
               [[Celegorm]]                       [[Turgon]]                       [[Angrod]]**
               [[Caranthir]]                      [[Aredhel]]                      [[Aegnor]]
               [[Curufin]]*                       [[Argon (Midgard)|Argon]]                        [[Galadriel]] 
               [[Amrod]]     
               [[Amras]]

  (*  Far til [[Celebrimbor]])
  (** Far til [[Orodreth]], som var far til [[Gil-galad]])

```

Tidligere versjoner av legendariet
----------------------------------

I de første utkastene av denne familien hadde Finwë fire sønner, men den yngste av dem, kalt *Finrun*, ble utelatt, og dermed ble Finrod (som senere ble Finarfin) den yngste sønnen til Finwë.

I en senere versjon hadde Finwë tre døtre med Indis. Disse var Findis (som deres første barn), Faniel (som deres tredje barn), og Finvain (som deres yngste barn). I en enda senere versjon er Faniel tatt bort, mens Findis og Finvain ble beholdt. Finvain (fikk det nye navnet Irimë) ble flyttet oppover slik at hun var rett bak Fingolfin i alder, og nok engang var Finarfin det yngste barnet til Finwë.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ingen** | **Høy konge av Noldoene**(?–?) | Etterfølger:**Fëanor** |

Portal: Litteratur
Pettersen-Nansen-flaske
En sjømann holder en nanseflaske.
En **nansenflaske** er et apparat for å hente vannprøver opp fra et visst dyp. Apparatet ble utviklet i 1910 av oppdageren og oseanografen Fridtjof Nansen som tok patent på den. Den er nå videre utviklet av Shale Niskin.

Flasken, eller mer presist en metall- eller plastikksylinder, blir firt ned langs en kabel i sjøen, og når en har kommet til det dypet en ønsker vannprøve fra, blir et lodd kalt et «bud» (*«messenger»*), sluppet ned langs kabelen. Når loddet når flasken, vil sammenstøtet snu flasken oppned og en fjær vil lukke en ventil i enden, slik at vannet blir stengt inne i flasken. Flasken med prøven blir så heist opp med kabelen. 

Det er også mulig å benytte flere flasker ved forskjellige dybder samtidig. 

Sjøtemperaturen til vannprøven blir registrert av et snutermometer festet til nansenflasken. Det er et kvikksølvtermometer med en innsnevring i røret som brytes når termometret blir snudd, og slik fanger det kvikksølvet og låser det fast til avlesingen. Siden vanntrykket i dybden vil komprimere termometret og påvirke den indikerte temperaturen, blir termometret vernet av en stiv kapsling. En benytter også et uvernet termometer sammen med det vernede, slik at en kan sammenligne de to temperaturene og regne ut trykket. 

Nansenflasken har i stor grad blitt erstattet av **niskinflasken** og blir ikke lenger produsert, selv om den fremdeles er i bruk noen steder.

Niskinflasken
-------------

En niskinflaske på vei ned i vannet.
**Niskinflasken** ble videreutviklet fra nansenflasken av Shale Niskin i 1966. Istedenfor en metallflaske forseglet i en ende, er flasken eller røret vanligvis åpen i begge ender, som begge blir lukket med en springfjærmekanisme.

Kilder
------

* An Introduction to Physical Oceanography, M. Tomczakæ
* US Coast Guard International Ice Patrol, Oceanographic equipment
* Our Ocean Planet: Oceanography in the 21st Century, Robert Stewart

Referanser
----------

1. ↑  *Aftenpostens historieblad* nr. 2, 2016, s. 14.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Flyfoto av kraftverket
 **Westfalen kraftverk**  er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 670 MW, fordelt på 3 gjenværende blokker. Anlegget utvides til 2 470 MW når to nye 800 MW-blokker installeres. 

Dette anlegget ligger på stedet hvor det 1 300 MW store Hamm kjernekraftverk lå, men det ble stengt ned etter Tsjernobylulykken i 1986. Anlegget slik det idag ser ut ble påbegynt omkring 1963 og stod ferdig i 1969. Brenselkilden er steinkull og fyringsolje. Operatør er energiselskapet RWE Power AG. 

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 2 958 000 tonn, mens det samme årets kvote som var 2,061 mill. tonn.

Se også
-------

* Liste over verdens største kullkraftverk

Referanser
----------

1. ↑  EU – liste over CO2-utslipp per installasjon.

Eksterne lenker
---------------

* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |

Portaler: Tyskland | Energi
Det westfaliske språkområdet og dets omgivelser
**Westfalisk** er et vestnedertysk eller nedersaksisk dialektgruppe. Det westfaliske språkområdet omfatter hele Westfalen bortsett fra Siegerland og Wittgenstein, og inkluderer i tillegg den sørlige delen av det tidligere området Weser-Ems i Niedersachsen, med regionen omkring Osnabrück og landskapet Emsland. I Tyskland er Westfalisk inndelt i fire dialekter: Münsterland-dialekten, Ostwestfalisk, Sauerland-dialekten og Westmünsterlandsk. I Nederland finnes de westfaliske dialektene Twents, Grafschafter-dialekten, Westerwoldinger-dialekten, og den sørlige delen av Emsland-dialekten.

Westfalisk har følgende kjennetegn:

* Utheving av den gamle lange *a*, som i *Rot* (Rat) og en strukket a som i *Sake* (Sache)
* Bruken av diftonger; eksempler er *iEten* i stedet for *Eːten* (spise), *wieten* i stedet for *wissen*, *iems* i stedet for *ems*, *uapen* i stedet for *offen* og *Fuegel* i stedet for Vogel. I enkelte områder har også lange vokaler diftonger, på samme måte som i ostfalisk.
* Ordene *küern* (snakke) og *Rüe* (hund).

Westfalisk har bevart tallrike alderdommelige grammatiske former og former for uttale. I dets skriftlige form finnes det ingen normerte rettskrivningsregler. For Münsterlandsk og for Østwestfalisk i Ravensberger Land finnes det likevel tydelige forskjeller på det nedskrevne ord.

Vokabularet i westfalisk er beskrevet i Westfalisk ordbok for Nordrhein-Westfalen og i Niedersachsisk ordbok for Niedersachsen. Den westfaliske ordbok blir utarbeidet av en medarbeider i dialektkommisjonen i Landschaftsverband Westfalen-Lippe. Siste utgave (per 2008) går frem til bokstaven G.

ISO 639-3-koden for westfalisk er *wep*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
Må ikke forveksles med Det internasjonale Nansenkontoret.
**Nansenhjelpen** eller formelt **Nansenhjelp**, kjent som *Nansen Relief* på engelsk og *Nansenhilfe* på tysk, var en norsk, privat humanitær organisasjon som blei stifta i 1937 av blant andre arkitekten og skribenten Odd Nansen (1901–1973), sønnen til polfareren og diplomaten Fridtjof Nansen. Organisasjonen forsøkte å gi hjelp og en trygg havn i Norge til jødiske flyktninger fra europeiske områder under nazistisk kontroll. Kontoret blei stengt av den tyske okkupasjonsmakta i Norge under andre verdenskrig, og Odd Nansen blei arrestert av Gestapo. Organisasjonen blei formelt oppløst i 1946, og gikk inn i Europahjelpen.

Se også
-------

* Det internasjonale Nansenkontoret
* Holocaust i Norge
* Odd Nansen

Referanser
----------

1. ↑  Nansen, Odd (1901-1973) (1970). *Langs veien: opplevelser, møter og samtaler*. Oslo: Gyldendal. s. 77-137.
2. ↑  Greve, Tim (23. januar 2023). «Nansenhjelpen». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 24. juni 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (no) *Oss selv nærmest : Norge og jødene 1914-1943*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Eskill av Nidaros** (død 1428) var en norsk korsbror og senere erkebiskop i Nidaros.

Eskill var erkebiskop av Nidaros fra 1402, og frem til sin død i 1428.

Bakgrunn
--------

Eskill ble født i Gudbrandsdalen, trolig rundt 1370. Foreldrene hans er ukjente. Han nevnes første gang i kildene som korsbror (kannik) i Nidaros i 1395.

Erkebiskop
----------

Eskill ble valgt til erkebiskop av domkapitlet i Nidaros i desember 1402, etter erkebiskop Vinalds død. Fra midten av 1300-tallet hadde imidlertid alle de norske erkebiskopene blitt valgt av paven, og pave Bonifatius IX godtok ikke at domkapitlet nå valgte erkebiskop selv. Paven annulerte derfor valget av Eskill, men utnevnte ham til embetet ved provisjon, det vil si mot å betale en avgift til paven. Eskill måtte betale 800 gylden i hovedavgift for seg selv, i tillegg til det som stod igjen av gjeld etter hans forgjengere Vinald, Nicolaus og Trond - rundt 1240 gylden. Det er mulig at Eskill fikk et lån fra dronning Margrete til å betale avgiftene, for da han døde, hadde han en gjeld til kronen som kan stamme fra de avgiftene han måtte betale til paven. Gjelden måtte hans etterfølger Aslak Bolt overta, men han fikk en del av den ettergitt av kong Erik.

Eskill ble erkebiskop under det vestlige skisma; konflikten i den katolske kirke som førte til at det var to paver i perioden 1378–1417, en i Roma og en i Avignon. Den norske kirkeprovinsen støttet den romerske paven. Pisa-konsilet i 1409, som ble holdt for å løse problemene, førte til at enda en ny pave ble valgt. Eskill valgte etter dette å støtte Pisa-paven, Johannes XXIII, og i 1411 ble Eskill valgt til nuntius.

I løpet av sin tid som erkebiskop var Eskill flere ganger i konflikt med domkapitlet, blant annet om inntekter. Blant annet ble han anklaget for å ta en større del av kirkens inntekter enn han skulle, på bekostning av domkapitlet. Mye tyder på at Eskill prioriterte sine egne og erkebispesetets økonomiske interesser foran domkapitlets. Under Eskill ble erkebispesetet en sterk økonomisk makt, og kirkens jordegods ble sterkt utvidet.

Referanser
----------

1. ↑   katolsk hierarki ID eskill[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  *Nidaros erkebispestol og bispesete: 1153-1953*. [Oslo]: Land og kirke. 1955. s. 402.
3. ↑  *Nidaros erkebispestol og bispesete: 1153-1953*. [Oslo]: Land og kirke. 1955. s. 403.
4. 1 2  Haug, Eldbjørg. (2009, 13. februar). Eskill. I Norsk biografisk leksikon. Hentet 4. september 2017.
5. ↑  Biografi hos katolsk.no, besøkt 4.9.17

Eksterne lenker
---------------

* «Eskill (1402-1428)». Biografi på *katolsk.no*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Catholic-Hierarchy
 |
**Kelly Rulon** (født 16. august 1984 i Point Loma California) er en amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen og 2012 i London.

Villa ble olympisk mester i vannpolo under OL-2012 i London. Hun var med på det amerikanske laget som vant vannpoloturneringen for damer. USA vant kvartfinalen over Italia med 9-6, og i semifinalen vant de over Australia med 11-9. Finalen mot Spania endte 8-5 til USA.

Hun var også med på det amerikanske vannpololaget som vant gull i Panamerikanske leker 2011 i Guadalajara i Mexico.

OL-medaljer
-----------

* Gull 2012 Storbritannias flagg London - **Gull** i vannpolo, damer USAs flagg USA
* Bronse 2004 Hellas’ flagg Athen - Bronse i vannpolo, damer USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kelly Rulon – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Kelly Rulon – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Kelly Rulon – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Kelly Rulon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Kelly Rulon – USAs olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Kelly Rulon – FINA Rediger på Wikidata
**Bathinda** eller **Bhatinda** (punjabi: ਬਠਿੰਡਾ) er en by i distriktet Bathinda i den nordvestindiske delstaten Punjab. Byen er blant de eldste i Punjab, og er oppkalt etter Rajputkongene Bhati. Det er administrasjonssentrum i distriktet, og ligger i Punjabs Malwaregion. Amritsar ligger ca. 150 km nord for Bathinda, som i 2001 hadde 217 389 innbyggere. Byen fungerer som et viktig jernbaneknutepunkt med forbindelse til andre indiske delstater og Pakistan. NH 15 (National Highway 15, Kandla-Pathankot) og NH 64 (National Highway 64, Chandigarh-Dabwali) møtes ved byen. Byen er kjent for sin handel med jordbruksprodukter som kornmøller og veverier. Bathinda domineres av fortet Govindgarh, bygd på 1500-tallet med 36 m høye murer. Siden man finner to kunstige innsjøer i byen, blir også Barnala enkelte ganger kalt *Innsjøers by*. Bathinda er en historisk by. Den var forbundet med fengslingen av den første kvinnelige keiseren av India, Razia Sultan, i fortet her i år 1239. 

Byen er hjemmet til to moderne varmekraftverk, en gjødselfabrikk og fortet Qila Mubarak. Bathinda er også en av de største markedene for matkorn og bomull i Nord-India, og området rundt Bathinda har blitt et stort druedyrkende område. Bathindas jernbanestasjon er en av Asias største jernbaneknutepunkter og gjennomgår i disse dager en nødvendig modernisering. Byen blir også sett på som en av de stedene beste for utdanningsmuligheter i Punjab.

Demografi
---------

Ved folketellingen i 2001 hadde byen 217 389 innbyggere, hvorav 54 % var menn og 46 % kvinner. Bathinda hadde da en gjennomsnittlig lesekyndighet på 70 %, noe som var høyere enn landsgjennomsnittet på 59,5 %. 11 % av befolkningen var barn under 6 års alder.

Referanser
----------

1. ↑   Arkivert 26. november 2009 hos Wayback Machine.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 30. april 2008. Besøkt 27. juli 2008.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 19. juli 2011. Besøkt 27. juli 2008.
4. ↑
5. ↑  2001 Census of India

Eksterne lenker
---------------

* Distriktets offisielle nettside Arkivert 24. november 2009 hos Wayback Machine. (engelsk)
* Informasjon om Bathinda (engelsk)
* Kortfattet fakta om byen (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Kim West** er en science-fiction tegneserie skapt i 1967 av den belgisk-franske serieforfatteren Greg (Michel Régnier) (5. mai 1931 – 29. oktober 1999) og den belgiske tegneren Eddy (Edouard) Paape (3. juli 1920 – 12. mai 2012).

Sentrale personer i serien er Kim West, professor Hugo Kala ved Eurocristal laboratoriet og hans sekretær Lora, samt deres asiatiske venn Toba. Hovedantagonist er Kalas tidligere elev Julius Argos. Deres eventyr involverer bl.a. utenomgjordiske besøkende fra planeten Terrango som de også besøker.

Innledningsvis oppdager Kim West og hans venner tre strandede romskip i nærheten av Sher-Dang dalen, hvorav to med det utenomjordiske mannskapet i fortsatt dvaletilstand. Professor Kala lykkes med å vekke mannskapet fra dvalen, slik at de til slutt kan dra tilbake til sin egen planet (album 1–2). Senere vender terrango-boerne tilbake og får med seg Kim West, Kala, Lora og Toba til Terrango for å styrte tyrannen Sectan som har planer om å innvadere jorden (album 3–5).

Det er laget i alt 19 album i serien, men kun de fem første er utgitt på norsk i ukebladet Tempo:

1. Kim West og "de ildsprutende drager" (Tempo 21–35/1968).

2. Kim West: De tre soler (Tempo 35–50/1968).

3. Kim West: Truselen fra verdensrommet! (Tempo 47–52/1975).

4. Kim West hos drakefolket! (Tempo 24–31/1976).

5. Kim West: Frihetskampen! (Tempo 53/1976–11/1977).
**Bernie Hamilton** (født 12. juni 1928 i East Los Angeles i California, død 30. desember 2008 i Los Angeles i California) var en amerikansk skuespiller kjent for rollen som «Captain Dobey» i fjernsynsserien *Starsky and Hutch*. Han var bror til jazztrommeslageren Chico Hamilton.

Hamilton opptrådte i flere filmer på 1950-tallet før han ble lagt merke til i filmen One Potato, Two Potato (1964). Hamilton huskes kanskje best for sin rolle som brysk kaptein Dobey i TV-serien Starsky og Hutch som gikk på 1970-tallet. Hamilton var kjent som impresario, og siden slutten av 1960-tallet hadde en nattklubb/kunstgalleri som het Citadel d'Haiti og ligger på Sunset Boulevard. Hamilton døde av hjertestans den 30. desember 2008, da han var 80 år gammel.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bernie Hamilton på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Bernie Hamilton i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Bernie Hamilton på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (fr) Bernie Hamilton på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Bernie Hamilton på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Bernie Hamilton hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Robin Hood's Bay** er en idyllisk liten fiskerlandsby og bukt i distriktet Scarborough i grevskapet North Yorkshire, England. Den er lokalisert innenfor nasjonalparken North York Moors, 8 km sør for Whitby og 24 km nord for byen Scarborough. 

Stedet er siste stopp på den populære engelske fotturen «Coast to Coast path», som går tvers igjennom landet fra St. Bees ved Irskesjøen til Robin Hood's Bay, en strekning på ca. 300 km. Kystvaktstasjonen i landsbyen er bevaringsverdig, og eies av National Trust.

Stedsnavnet
-----------

Opprinnelsen til stedsnavnet er usikker, og det er tvilsomt at Robin Hood noen gang var i nærheten, særskilt da det er større sjanser for at han var en mytisk figur enn historisk. Det lokale navnet er Bay Town, «buktbyen», og har en historie som en smuglerby, således assosiert med lovløshet. En engelske ballade og legende forteller en historie om at Robin Hood møtte franske pirater som kom for å plyndre de lokale fiskernes båter og nordøstkysten. Piratene ble omringet og Robin Hood ga tilbake tyvegodset til de fattige i landsbyen som deretter ble kalt for Robin Hood's Bay.

Historie
--------

I 1536 ble det notert at landsbyen hadde 20 fiskebåter og omkring 50 hus. Fiske var viktig for stedet fram til slutten av 1800-tallet. Stedet var tidligere også kjent for smugling. Da husene ligger svært nær hverandre, kunne smuglergodset rekkes fra et vindu til det neste dersom det ble razzia et sted. Viktigste næringsvei på 2010-tallet er turisme.

Referanser
----------

1. ↑   «Robin Hoods Bay», The University of York Outdoor Society. 2014.

Litteratur
----------

* Farnill, Barrie (1966): *Robin Hood's Bay The Story of a Yorkshire Community*. Dalesman Publishing Co. Ltd.
* Howarth, M.K. (November 2002): «The Lower Lias of Robin Hood's Bay, Yorkshire, and the work of Leslie Bairstow» i: *Bulletin of the Natural History Museum: Geology*. **58** (2), s. 81–152. doi:10.1017/S0968046202000037. (sammendrag)

Eksterne lenker
---------------

* Bayfair (lokalavis)
* Bilder fra Robin Hood's Bay

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Det norske Ministerhotellet i Stockholm.
**Norges statsminister i Stockholm** var et statsrådsembede fra 1873 til 1905 i Unionen mellom Sverige og Norge. Norges statsminister i Stockholm hadde rang etter Norges statsminister i Kristiania.

Etter at unionen med Sverige trådte i kraft i 1814 ble den norske regjeringen todelt, med en avdeling i Kristiania og en i Stockholm. I Norges Grunnlov ble det i paragraf 15 tatt inn: 

> 
> «Hos Kongen forbliver stedse, under hans Ophold i Sverige, den Norske Statsminister og tvende af Statsraadets Medlemmer, hvilke sidste aarligen omskifte.» 
> 
> 
> 

Fra 1814 til 1873 hadde Norges statsminister dermed tilhold ved statsrådsavdelingen i Stockholm. I kongens og statsministerens fravær ble Norges regjering i Kristiania ledet av henholdsvis stattholderen og førstestatsråden.

Etter nedleggelsen av stattholderembetet i 1873, ble det samme år opprettet en nytt embete som statsminister i Kristiania. Rangen som Norges statsminister ble overført til dette, mens embetet som norsk statsminister i Stockholm fra nå og fram til unionsoppløsningen i 1905 fikk klarere preg av å være den norske regjeringens representant hos kongen.

«Statsminister» må i denne sammenheng forstås i lys av den personlige kongemakten som først begynte å se sine begrensninger gjennom den gradvise innføringen av parlamentarisme fra 1884.

Forøvrig fantes det i Sverige-Norge 1814-1905 på forskjellige tidspunkt hele fem personer med tittel av statsminister: Sveriges statsminister, Norges statsminister, justitie-statsministern (den svenske justisministeren), statsministern för utrikes ärendena (den svensk-norske utenriksministeren) og Norges statsminister i Stockholm.

Systemet med et todelt statsråd førte til at departementenes innstillinger til statsråd finnes både i det enkelte departementsarkiv og i den voluminøse serien med over 1000 bind kalt regjeringsinnstillinger. Skriften er som regel penere og lettere å lese i innstillingene som ble sendt til Stockholm. Bindene frem til 1833 er digitalisert.

Norges statsministre i Stockholm
--------------------------------

| Periode | Navn |
| --- | --- |
| 1814–1822 | Peder Anker |
| 1822–1827 | Mathias Sommerhielm |
| 1827 | Poul Christian Holst |
| 1827–1828 | Jørgen Herman Vogt |
| 1828–1841 | Severin Løvenskiold |
| 1841–1858 | Frederik Due |
| 1858–1871 | Georg Sibbern |
| 1871–1884 | Otto Richard Kierulf |
| 1884 | Wolfgang Wenzel Haffner |
| 1884 | Carl Otto Løvenskiold |
| 1884–1888 | Ole Richter |
| 1888–1889 | Jacob Stang |
| 1889–1891 | Gregers Gram |
| 1891–1893 | Otto Blehr |
| 1893–1898 | Gregers Gram |
| 1898–1902 | Otto Blehr |
| 1902–1903 | Ole Anton Qvam |
| 1903–1905 | Sigurd Ibsen |
| 1905 | Jørgen Løvland |
|

Eksterne lenker
---------------

* regjeringen.no: Statsminister i Stockholm 1873-1905
* Digitaliserte regjeringsinnstillinger 1814-1833
**Ranheim skiklubb**, stiftet 1990, er en skiklubb på Ranheim i Trondheim. Langrenn er den eneste idretten. Per 2013 har laget ca. 100 medlemmer.[]

Trude Nonstad Fornes ble klubbens første norgesmester, i 19 årsklassen på 15 km klassisk, i Holmenkollen 16.03.2012.

Ranheim skiklubb arrangerer hver høst motbakkeløpet Ranheim til topps, som er ca. seks km langt, og som starter ved Ranheim skole og ender på toppen Solemsvåttan.

Tjønnstuggu
-----------

Tjønnstuggu - klubbhytta til Ranheim Skiklubb, Reppe, Ranheim
Tjønnstuggu er Ranheim skiklubbs hytte på Reppe, på Ranheim i Trondheim. Fra Tjønnstuggu går det en lysløype på 1,4 km rundt Solemstjønna (218 moh.). Det går videre en lyslagt trasé over til Vassdalen, hvor Jonsvatnet IL har sin lysløype. Tjønnstuggu er også et utgangspunkt for å gå opp på Solemsvåttan, som med sine 423 moh. og tårn, har utsikt mot Jonsvatnet og byen forøvrig.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Klubbhuset Tjønnstuggu
***The Spark Divine*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Tom Terriss.

Handling
--------

På grunn av foreldrenes kalde følelser ovenfor henne, og konstante kamp for sosial anerkjennelse, vokser Marcia Van Arsdale opp og forakter ekte kjærlighet. Når gruve-eier Robert Jardine kommer til New York, forårsaker han nesten konkurs for Marcias far ved å manipulere kobber-markedet. Marcias foreldre forsøker deretter å arrangere et ekteskap mellom datteren deres og Robert, selv om Marcia gjør det tydelig at hun aldri kommer til å virkelig elske ham.

Marcia føder senere en baby, men er likegyldig ovenfor sønnen sin frem til barnet plutselig blir kidnappet. Marcia innser at hjertet hennes er fylt av morskjærlighet, og innrømmer også hennes kjærlighet til Robert. Men Robert innrømmer snart at han arrangerte hele kidnappingen av sønnen deres i håp om å endelig tenne Marcias følelsesmessige gnist. Barnet vender deretter tilbake til den lykkelige lille familien deres.

Skuespillere
------------

* Alice Joyce som Marcia Van Ardale
* William P. Carleton som Robert Jardine
* Eulalie Jensen som Mrs. Van Arsdale
* Frank Norcross som Mr. Van Arsdale
* Mary Carr som Mrs. Jardine

Referanser
----------

1. ↑  THE SPARK DIVINE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Spark Divine* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Spark Divine* på American Film Institute Rediger på Wikidata
|  |
| --- |
| **Artikulasjonsmåter** |
| Obstruent |
| Plosiv |
| Affrikat |
| Frikativ |
| Sibilant |
| Sonant |
| Nasal |
| Flapper og flikker |
| Vibrant |
| Approksimant |
| Likvid |
| Vokal |
| Halvvokal |
| Lateral |
| **Ikke-pulmoniske:** |
| Ejektiv |
| Implosiv |
| Klikkelyd |
| Denne siden inneholder fonetisk informasjon skrevet med IPA, som kan vises feil i noen nettlesere. [[Wikipedia:IPA i Unicode|[Hjelp]]] |
| [Rediger] |

En **ejektiv konsonant** er en konsonant som produseres ved dobbel lukning. Glottis lukkes delvis, og det samme gjør en annen del av talerøret. Ved å heve strupehodet skapes det et overtrykk, og når det framre lukninga slippes opp, dannes det er hørbar ejektiv lyd.

En annen benevnelse på ejektiver er **glottal-ejektive konsonanter**, der *glottal* refererer til lukninga i glottis, og *egressiv* forteller at luftstrømmen er utadgående. Hvis luftstrømmen i stedet er *ingressiv*, dannes det implosiver.

Ejektiver er vanlige i språk som tales i fjellområder, for eksempel indianerspråk i Kordillerene, etiopiske og kaukasiske språk.

Norsk har ikke ejektive fonemer, men ejektive konsonanter kan dukke på grunn av nabolyder. Et eksempel er *Etna* der *t* uttales ejektivt.

I IPA markeres ejektiver med et tillegg av [ʼ] til den klusilen, affrikaten eller frikativen som har tilsvarende lukning av talerøret som den gjeldende ejektiven; for eksempel skrives en bilabial ejektiv [pʼ].

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**The Spectre** er en tegneseriefigur og superhelt skapt av Jerry Siegel og Bernard Bailey som opptrer i DC Comics superhelttegneserier. Figuren hadde en fast serie i antologiheftet *More Fun Comics* fra nr. 52 (1940) til nr. 101 (1944). I samme periode opptrådte the Spectre også i historiene om superheltgruppen *Justice Society of America* i *All Star Comics*.

Rundt 1960 ble figuren gjenopplivet av Gardner Fox og Murphy Anderson i tre episoder i antologiheftetheftet *Showcase* (nr. 60-63). Siden på 1960-tallet dukket han hovedsakelig opp som bifigur i serier som *Justice League*, *The Flash* og *Batman*. The Spectre ble utgitt i eget hefte som utkom med ti nummer 1967/69. Blant bidragsyterne var tegneren Neal Adams.

På 1970-tallet produserte Michael Fleisher og Jim Aparo noen kontroversielle historier med The Spectre for heftet *Adventure Comics*, der helten straffet forbrytere på de mest brutale måter.

På 1980-tallet ble figuren på nytt utgitt i eget hefte, skrevet av Doug Moench. Fra 1992 til 1997 utkom enda en ny serie, skrevet av John Ostrander og tegnet av Tom Mandrake.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |