recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Knut Andreas Knutsen** (født 24. januar 1979 i Haugesund) er en norsk multikunstner og arkitekt. Han er oppvokst i Haugesund, og på Karmøy. Knutsen er mest kjent som frontmann (låtskriver/vokalist/gitarist) i populærkunst-bandet Syntax TerrOrkester. 

Etter å ha flyttet til Bergen i 1999, har han fullført utdanning ved BAS (Bergen Arkitektskole, master i arkitektur og landskap, 2007). I 2004 startet han Syntax TerrOrkester, sammen med nåværende sivilarkitekt Mats Odin Rustøy (bass), Knut Olav Holvik (gitar) og Ronny Berdinesen (trommer). Orkesteret har endret besetning mange ganger siden, mens den faste kjernen består idag av Hein Berdinesen, Atle Meyer Andersen og Arne Nordhammer. Første utgivelse til Syntax TerrOrkester kom i 2007 (Syntax Ether Demo), og besto den gang av medlemmer fra både daværende Syntax Terror og bandet the Ether. 

Knutsen jobber som byplanlegger, tekstforfatter, komponist, musiker, musikkprodusent, og kunstner. Han var medredaktør av Syntax TerrOrkesters bokutgivelse «Vårsår», utgitt våren 2012 (Kapabel Forlag, Young Aspiring Professionals). Syntax TerrOrkester har gitt ut tre musikkalbum: «Familien Min Forstår Ingenting Av Det» (2008), «Land Her O» (2010), og «Vårsår» (2012). Knutsen er ansvarlig komponist og tekstforfatter for alle disse. Syntax TerrOrkester har spilt over 100 konserter i til sammen fem land (Norge, Danmark, Tyskland, England, USA).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Knut Andreas Knutsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Knut Andreas Knutsen på Discogs Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** Discogs
 |
**Knut Andreas Olsen** (født 19. januar 1944, død 13. august 2008) bedre kjent som **Knutta**, var en profesjonell trubadur fra Arendal, Aust-Agder.

Bakgrunn
--------

Knutta vokste opp på Eydehavn, og begynte allerede med sang og musikk i søndagsskolen. Han kjøpte gitar for konfirmasjonspengene, og spilte 50-talls rock i ungdomstiden. Hans musikalske karriere var mer eller mindre basert rundt Folkets Hus Eydehavn. Han spilte i rockebandet *Hot Five*, bl.a som var revyorkester for den tradisjonelle Granerevyen i Arendal i 1962 og 1963. Han debuterte i samme revy som tekstforfatter, komponist og artist i 1967, og var med i 16 revyer. 

Han arbeidet innen industrien før han han startet som profesjonell trubadur i 1982 på heltid, med utgivelse av LP-en *Det har raba ifra tåga...*. Han ga ut flere musikkalbum, og tok jobber som trubadur for kommuner, lag, foreninger og næringsliv i Vest- og Aust-Agder.

Priser
------

Knutta mottok Aust-Agder fylkes kulturpris i 1990 og Folkets Hus hederspris post mortem i 2008.

Han ble begravet i Stokken kirke 20. august 2008. Representanter fra lokalt arbeidsliv, idrettslag, Eydehavnmuseet, Filadelfia, Arbeiderpartiet med flere, møtte i begravelsen. Minnetale ble hold av bl.a fylkesordfører i Aust-Agder, Laila Øygarden, ordfører i Arendal, Torill Rolstad Larsen og arbeiderpartileder i Aust-Agder, May Britt Lunde.

Utgivelser
----------

* 1982 LP/MC – *Det har raba ifra tåga....*
* 1983 MC – *Slipp deg løs....*
* 1985 Visebok – *Det har raba ifra tåga og andre nye Sørlandsviser* ISBN 82-7360-006-8
* 1988 LP/MC/CD – *Fra spøk te’ alvor*
* 1990 MC – *Viser fra Arendal*
* 2002 CD – *Lett blanding fra Arendal*
* 2004 CD – *Det har raba igjen...nye og kjente spor...*

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
* Agderposten – Folket æret alle «Knutta»
* NRK – Knutta utfordrer Sørlandstoppen
**Darren Stanley Hayes** (født 8. mai 1972 i Brisbane, Australia) er en australsk sanger og komponist. Han var et av medlemmene i den nå oppløste duoen Savage Garden. Siden 2002 har Hayes jobbet med sine egne soloprosjekt. I 2004 bosatte han seg i London med sin partner Richard Cullen.

Savage Garden
-------------

Hayes var vokalist i den australske pop-duoen Savage Garden, som i tillegg til Hayes besto av Daniel Jones. I 1996 ga de ut sin første singel, «I Want You». Debutalbumet *Savage Garden* ble utgitt i 1997, og ble svært populært blant annet i USA. Gruppens andre album, *Affirmation*, ble utgitt i 1999. Hayes og Jones gikk hver til sitt i 2001.

Soloalbumer
-----------

I 2002 kom Hayes ut med sitt første soloalbum, som hadde tittelen *Spin*. Sjangermessig lignet det på albumet *Affirmation*. Det ble produsert av Walter Afanasieff, som også produserte *Affirmation*. *Spin* solgte rundt 2 millioner eksemplarer på verdensbasis, og det ble gitt ut flere singler fra albumet, blant annet «Insatiable», «Strange Relationship», «Crush (1980 Me)» og «I Miss You». I 2004 ga Hayes ut sitt andre soloalbum, med tittelen *The Tension and the Spark*. Det hadde et mer personlig preg og mørkere tekster enn *Spin*, og solgte mye dårligere. Dette førte etterhvert til at Darren brøt med plateselskapet Columbia i 2006, og startet sitt eget plateselskap som han kalte Powdered Sugar. I 2007 ga han ut albumet *This Delicate Thing We've Made* på eget selskap. Hayes' fjerde soloalbum var ferdig høsten 2010, og en ny singel ble sluppet fra dette albumet senvåren 2011. Albumet ble utgitt høsten 2011.

Referanser
----------

1. 1 2   The International Who's Who in Popular Music 2002, avsnitt, vers eller paragraf Hayes Darren Stanley[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Darren Hayes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Darren Hayes på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Darren Hayes hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Darren Hayes på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Darren Hayes på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Darren Hayes på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Darren Hayes på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) Darren Hayes på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Darren Hayes på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Darren Hayes på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Darren Hayes på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) Darren Hayes på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Darren Currie** (født 29. november 1974 i Hampstead, Stor-London, England) er en engelsk fotballspiller som har spilt for elleve engelske klubber. Han spiller nå for Luton Town i Football League One.

Biografi
--------

Darren Currie startet sin profesjonelle fotballkarriere i West Ham United i 1993, men han spilte aldri noen obligatorisk kamp for *the Hammers*. I februar 1996 kjøpte Shrewsbury Town Currie for £70 000 og han spilte totalt 83 ligakamper for klubben fra Shropshire før han gikk til Plymouth Argyle våren 1998. Sommeren 1998 gikk gratis til Barnet, og han spilte for denne klubben fram til 2001 da Wycombe Wanderers ble hans nye arbeidsgiver. Han spilte for *the Chairboys* ut 2003/04-sesongen.

I august 2004 gikk Currie gratis til Brighton & Hove Albion, og han debuterte for *the Seagulls* den 7. august 2004 da klubben tapte 3-2 for Reading i en ligakamp. Hans første mål for klubben fra East Sussex kom 18. september 2004 da Brighton tapte 3-2 for Queens Park Rangers i en ligakamp på Withdean Stadium. Etter å ha spilt 22 ligakamper og scoret 2 ligamål for Brighton i første del av 2004/05-sesongen kjøpte Ipswich Town Currie for £250 000 i desember 2004.

Han debuterte for Ipswich den 11. desember 2004 da de slo Queens Park Rangers 4-2, og i denne kampen laget han også sitt første mål for *the Tractor Boys*. Currie ble byttet inn i denne kampen i det 55. spilleminutt og i det 72. spilleminutt scoret han Ipswich sitt tredje mål. I siste del av 2004/05-sesongen spilte han 24 ligakamper og scoret 3 mål for klubben fra Suffolk, mens han i 2005/06-seongen scoret 5 ligamål på 46 kamper.

I 2006/07-sesongen ble det mindre spilletid for Currie i Ipswichdrakten, og etter å ha spilt 11 ligakamper i første del av sesongen skrev han i november 2006 under på et låneopphold i Coventry City. Han debuterte for Coventry 25. november 2006 i en ligakamp mot Queens Park Rangers, og han spilte ytterligere 7 ligakamper for *the Sky Blues* før han returnerte til Ipswich i januar 2007. I mars 2007 signerte han på nok en låneavtale, denne gang for Derby County. Han debuterte for *the Rams* den 17. mars 2007 i en ligakamp mot Cardiff City, og han scoret sitt første mål for klubben fra Derbyshire den 6. mai 2007 i en ligakamp mot Leeds United. Totalt ble det 8 obligatoriske kamper for Derby før han returnerte til Ipswich i mai 2007.

Han fikk ikke ny kontrakt med Ipswich, og den 2. juli 2007 skrev han under på en kontrakt med Luton Town. Currie spilte sin første kamp for Luton den 11. august 2007 i en ligakamp mot Hartlepool United, og han scoret også sitt første mål for *the Hatters* i denne kampen som Luton vant 2-1.

Kilder
------

* Rollin, Glenda & Rollin, Jack: *SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2006-07* (side 483). Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1526-X

Eksterne lenker
---------------

* (en) Darren Currie – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Darren Currie – Soccerbase.com Rediger på Wikidata
**Darrell Huff** (født 15. juli 1913 i Gowrie i Iowa, død 27. juni 2001 i Carmel) var en amerikansk forfatter og er mest kjent som forfatteren av boken *How to Lie with Statistics* («Hvordan lyve med statistikk»), som ble gitt ut i 1954. Det er en kortfattet, fornøyelig, illustrert bok som er den bestselgende statistikkboken noen sinne. Den engelske utgaven er solgt i over en halv million eksemplarer. I 2003 ble en kinesisk utgave utgitt av Institutt for økonomi ved Universitetet i Shanghai. Dette er den foreløpig (2005) siste av en rekke oversettelser.

Huff ble født i Gowrie i Iowa i USA og tok sin utdannelse ved Universitetet i Iowa, (BA 1938, MA 1937). Før han gikk over til å skrive fulltid i 1946, var han redaktør for Better Homes and Gardens og Liberty Magazine. Som freelancer laget han hundrevis av artikler og skrev minst seksten bøker, de fleste om hus og hage. En av hans største prosjekter var et prisbelønt hjem i Carmel i California hvor han bodde til sin død.

Se også
-------

* Løgn, forbannet løgn og statistikk

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6mw3wf3, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* J.M. Steele, Darrell Huff and Fifty Years of "How to Lie with Statistics" (PDF, 126 KB).

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Arturo Umberto Illia** (født 4. august 1900 i Pergamino, Buenos Aires-provinsen, død 18. januar 1983) var president i Argentina fra 12. oktober 1963 til 28. juni 1966.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var sønn av Emma Francesconi og Martín Illia, som opprinnelig var italiensk-argentinske innvandrere fra Lombardia-regionen. Han studerte medisin ved Universitetet i Buenos Aires i 1918. Dette året ble han med i bevegelsen som støttet en ny universitetetsreform i Argentina (Reforma Universitaria), som først dukket opp i byen Córdoba, og som la grunnlaget for en fri, åpen og offentlig universitetssystem som skulle være mindre påvirket av den katolske kirke. Denne utviklingen endret konseptet og administrasjonen av all høyere utdanning i Argentina, og i en god del av andre land i Latin-Amerika. Som en del av hans medisinske studier begynte Illia å arbeide ved San Juan de Dios Hospital i byen La Plata.

Den 15. februar 1939, giftet han seg med Silvia Elvira Martorell, og de hadde tre barn sammen: Emma Silvia, Martín Arturo og Leandro Hipolito. Sønnen Martín Illia ble valgt til Kongressen i 1995, og hadde dette embetet frem til sin død i 1999. Arturo Illia var medlem av en gruppe radikale militante sammen med sin bror, Italo. 

### Politiker

Som følge av valgene som fant sted 10. mars 1940 ble Illia valgt til visepresident-guvernør i provinsen Córdoba, under ledelse av Santiago del Castillo, som ble valgt til guvernør. Han hadde denne rollen i den provinsielle regjeringen som ble erstattet av diktaturstyret til General Pedro Ramírez i 1943.

Etter fallet av den populistiske regjeringen til Juan Perón i 1955, var det en lang periode med politisk ustabilitet i hele Argentina. I denne perioden hadde hæren stor innflytelse over politikken i landet, og selv om enkelte valg fortsatt ble holdt, ville disse være sterkt preget av en betydelig mangel på legitimitet, og de politiske partiene som hadde mest støtte blant befolkningen var blitt utestengt i denne perioden.

Fra 1955 til 1963 hadde landet fem presidenter, hvorav bare en disse var demokratisk valgt. Arturo Frondizi, som styrte landet fra 1. mai 1958 til 29. mars 1962, ble styrtet i et nytt statskupp. Også denne gangen ledet av militæret. Illia tok over som president i 1963, men ble avsatt med hærens medvirkning i 1966. Han døde i januar 1983, da han var 83 år gammel.

Referanser
----------

1. 1 2   Munzinger Personen, oppført som Arturo Illia, Munzinger IBA 00000010314, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Det tyske nasjonalbibliotekets katalog, GND-ID 1033446386, besøkt 30. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 6951902, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Det tyske nasjonalbibliotekets katalog, GND-ID 1033446386, besøkt 10. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   referansebilde 
Recoleta 034.jpg

[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** BNE **·** Munzinger (iba)
 |
**Agustín Arturo Prat Chacón** (født 3. april 1848 nær Ninhue, Chile, død 21. mai 1879 i Iquique, Peru, nå i Chile) var en chilensk marineoffiser. Han ble drept kort tid etter å ha bordet den peruanske pansrede monitoren «Huáscar» i slaget ved Iquique under salpeterkrigen, etter at skipet han kommanderte, «Esmeralda», var blitt pårent av det peruanske skipet. Prat var den første som bordet «Huáscar».

Før sin død hadde Prat deltatt i en rekke marineoppdrag, inkludert slag ved Papudo (en havneby nord for Valparaíso) i 1865 og i slaget ved Abtao i 1866. Etter hans død ble hans navn et kamprop for de chilenske styrkene, og Arturo Prat har siden blitt ansett som en nasjonalhelt.

En rekke torg, gater, bygninger og institusjoner i Chile bærer Prats navn. Han har også gitt navn til fire av Chiles største krigsskip. En av Chiles forskningsstasjoner i Antarktis er navngitt etter ham og hans portrett er avbildet på de chilenske 10000-pesosedlene.

Referanser
----------

1. ↑   basert på følgende heuristikk avledet fra tidslinjen fra andre hendelser[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Find a Grave[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arturo Prat – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Arturo Prat – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
**Paul L. Dujardin** (født 10. mai 1894 i Tourcoing, død 1959 i Coulon/Deux-Sèvres) var en fransk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.

Paul Dujardin ble olympisk mester i vannpolo i OL 1924 i Paris. Han var målvakt på det franske laget som vant vannpoloturneringen. Det var tretten nasjoner som stilte lag. Frankrike slo Belgia med 3-0 i finalen. Dujardin spilte alle fire kampene. De andre spillerne på det franske laget var Robert Desmettre, Georges Rigal, Noël Delberghe, Henri Padou, Albert Deborgies og Albert Mayaud. Fire år senere, i 1928 i Amsterdam var han målvakt på det franske vannpololaget som kom på tredjeplass.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1924 Frankrikes flagg Paris - **Gull** i vannpolo, menn Frankrikes flagg Frankrike
* Bronse 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Bronse i vannpolo, menn Frankrikes flagg Frankrike

Referanser
----------

1. 1 2   GeneaStar, GeneaStar person-ID dujardinpau[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Paul Dujardin – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Paul Dujardin – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Paul Dujardin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Paul Dujardin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Paul Dujardin – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
**USS «Vincennes» (CG-49)** var en amerikansk krysser av Ticonderoga-klassen, i tjeneste i U.S. Navy mellom juli 1985 og juni 2005.

Etter kommandoheis i 1985 opererte skipet i Stillehavet, før det ble sendt til Persiabukten i 1988 som en del av operasjon Earnest Will for å beskytte kuwaitiske oljetankere under Iran–Irak-krigen. Under dette oppdraget skjøt krysseren ned et sivilt iransk passasjerfly over Persiabukten. Alle de 290 ombord i flyet mistet livet, og hendelsen førte til en internasjonal krise mellom Iran og USA. Etter at trusselen mot oljetankerne opphørte, vendte «Vincennes» tilbake til Stillehavet der skipet ble værende for resten av karrieren.

Referanser
----------

1. ↑  «Flere ganger før er passasjerfly blitt skutt ned med missiler. Hvorfor skjer det igjen nå?». *www.aftenposten.no*. 10. januar 2020. Besøkt 15. oktober 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) USS Vincennes (CG-49) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**US Amateur Championship** er den ledende amatør-turneringen i golf for herrespillere i USA. Den avholdes årlig og organiseres av United States Golf Association.

Turneringen ble første gang avholdt i 1895 på Newport Golf Club i Rhode Island. Det er ingen aldersgrense for påmelding, men det er begrensninger i handicap. Turneringen består av to dager med slagspill og deretter en konkurranse i matchspill blant de 64 beste for å kåre en vinner. Turneringen vinnes i dag som regel av spillere i begynnelsen av 20-årene som jobber mot en karriere som profesjonell turneringsspiller.

Mange av de ledende skikkelsene i golfhistorien har vunnet US Amateur Championship, inkludert Bobby Jones (5 ganger), Jack Nicklaus (2 ganger) og Tiger Woods (3 ganger). Før den profesjonelle golfen ble dominerende var denne turneringen regnet blant *major*-turneringene. Dette er ikke tilfelle i dag, men vinneren blir fortsatt invitert til å spille i alle *major*-turneringenen unntatt PGA-mesterskapet.

Eksterne lenker
---------------

* US Amateur Championship – offisielt nettsted

  

Portal: Golf

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**USS «Saipan»** (LHA 2) er et amerikansk amfibiekrigsskip i Tarawa-klassen. Skipet ble sjøsatt 20. juli 1974.

Skipets operative tjeneste begynte i juli 1979 da det ble overført fra *Fleet Refresher Training* til *Special Contingency Operations*, for å stå i beredskap for å evakuere sivile amerikanere fra Nicaragua under landets borgerkrig.

USS «Saipan» på flåtebesøk i Oslo i forbindelse med unionsoppløsningsfeiringen 7. juni 2005
I forbindelse med hundreårsmarkeringen av unionsoppløsningen med Sverige var skipet på flåtebseøk i Oslo 6. juni 2005.

Skipet ble tatt ut av aktiv tjeneste den 20. april 2007 og overført til den amerikanske reserveflåten.

Skipet er 254,2 m langt, 40,2 m bredt og har en toppfart på 24 knop. Besetningen består av 65 offiserer og 1009 menige. I tillegg har skipet kapasitet for en amfibisk landstyrke på 125 offiserer og 1730 menige.

Eksterne lenker
---------------

* USS «Saipan» (LHA-2). Besøkt 25. mai. 2013.

| * v
* d
* r
Tarawa-klassen |
| --- |
| USS «Tarawa» (LHA-1) **·** USS «Saipan» (LHA-2) **·** USS «Belleau Wood» (LHA-3) **·** USS «Nassau» (LHA-4)  **·** USS «Peleliu» (LHA-5) |
**USS «Utah»** var et amerikansk slagskip av Florida-klassen. Hun er det eneste amerikanske krigsskipet som er oppkalt etter den amerikanske delstaten Utah.

De første årene i aktiv tjeneste ble tilbragt på den amerikanske østkysten. I 1914 var «Utah» innblandet i stridigheter i den mexicanske byen Veracruz. Her deltok en bataljon med soldater fra «Utah» i kampen om en tysk våpenleveranse til den mexicanske diktatoren Victoriano Huertas regime.

Den 30. august 1918 seilte «Utah» over Atlanterhavet for å delta i første verdenskrig. Hun ble her liggende i Irskesjøen for å beskytte allierte konvoier mot tysk ubåtaktivitet.

Etter Washingtontraktaten i 1922 ble de forskjellige lands tonnasje begrenset, noe som førte til at «Utah» ble tatt ut av tjeneste. Hun ble nå omklassifisert som hjelpeskip. Ti år senere ble hun imidlertid nok en gang klassifisert som slagskip, og satt i aktiv tjeneste igjen.

På 1930-tallet opererte «Utah» i Stillehavet. Høsten 1941 ble hun lagt til marinebasen Pearl Harbor på Hawaii. Under det japanske angrepet på Pearl Harbor den 7. desember fikk hun tidlig et treff fra en torpedo, og ble i løpet av få minutter gjort stridsudyktig. «Utah» ble aldri satt i stand igjen etter dette, og den dag i dag ligger det rustede vraket ved Pearl Harbor.

Bilder
------

* USS Utah et sted mellom 1910 og 1923USS Utah et sted mellom 1910 og 1923
* USS Utah synkerUSS Utah synker

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** GeoNames
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Waidmannslust** er en ortsteil i Berlins bydel Reinickendorf.

Geografi
--------

Waidmannslust ligger vest for Lübars og er delt i to av gaten Waidmannsluster Damm. Den nordlige og vestlige del preges av villaer og landsteder som den tilgrensende Hermsdorf. I den østlige del (Rollberge-Siedlung) finnes høyhusbebyggelse som i den nærliggende Märkisches Viertel.

Historie
--------

Området for Waidmannslust ble fra 1875 kjøpt og utbygget av skogeieren og kroverten Ernst Bondick. Navnet kommer av Bondicks eget vertshus med samme navn. *Waidmann* er tysk for jeger eller veidemann.

I 1884 fikk villaområdet et stoppested på Berlins nordbane, dagens Waidmannslust stasjon som trafikkeres av S-Bahnlinjene S1 og S85. Mellom 1908 og 1912 ble jernbanen bygget til et høyere nivå. Stasjonsbygningen og broen over Waidmannsluster Damm stammer fra denne tiden og er vernet som kulturminner.

Den evangeliske Königin-Luise-Kirche er fra 1913.

Etter den andre verdenskrigen ble det oppført en rekke bolighus for de franske okkupasjonsstyrkene i området. Gateskiltene med hvit skrift på blå bunn etter typisk fransk manér, stammer fra denne tiden.

Bildegalleri
------------

* Bolighus oppført 1886Bolighus oppført 1886
* Dianaplatz ble anlagt 1900Dianaplatz ble anlagt 1900
* Bolighus fra 1908Bolighus fra 1908
* Waidmannslust stasjon er fra 1910Waidmannslust stasjon er fra 1910
* Høyhus (Wohnsiedlung Rollberge) oppført 1969 til 1971 etter tegninger av Hans ScharounHøyhus (Wohnsiedlung Rollberge) oppført 1969 til 1971 etter tegninger av Hans Scharoun

Referanser
----------

1. ↑  Berlins liste over kulturminner[*død lenke*] Besøkt 19. mai 2012
2. ↑  morgenpost.de, videoer fra Berlin Besøkt 19. mai 2012
3. ↑  Berlins liste over kulturminner[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Berlin-Waidmannslust – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Berlin-Waidmannslust – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  

Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Ortsteiler i Berlins bydel Reinickendorf |
| --- |
| Stadtwappen Berlin | 
* Borsigwalde
* Frohnau
* Heiligensee
* Hermsdorf
* Konradshöhe
* Lübars
* Märkisches Viertel
* Reinickendorf
* Tegel
* Waidmannslust
* Wittenau

 | Bezirkswappen Reinickendorf |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Youssef Zulficar Pasha** (født 6. juni 1866, død i 1952) var en egyptisk politiker og dommer. Pasha var far til dronning Farida av Egypt og dermed svigerfar til kong Farouk I av Egypt.

Liv og virke
------------

Youssef Zulficar tilhørte en fremtredende familie hvis turko-cirkassiske forfedre innvandret til Egypt på begynnelsen av det 19. århundre, og som etterhvert ble en fremtredende del av landets aristokrati. Pasha var barnebarn av Youssef Bey Rasmi, sjef for den egyptiske hæren. Hans far var Ali Zulficar, en tidligere guvernør i Kairo. Youssef Zulficar tok sin juridiske embetseksamen i Kairo før han begynte i det egyptiske rettsvesenet. Pasha ble senere utnevnt til visepresident i lagmannsretten i byen Alexandria. 

Zulficar giftet seg med Zeinab Sa'id, datter av tidligere statsminister Muhammad Sa'id Pasha og søster til den kjente kunstneren Zulficar og Zeinab hadde en datter, Safinaz (født i 1921), samt to sønner, Muhammad Sa'id (født cirka 1926) og Sheriff (født cirka 1931). Zulficar ble utnevnt til den første egyptiske ambassadøren til Iran den 13. mars 1939. Hans diplomatiske utnevnelse kom etter de diplomatiske forbindelser mellom de to landene ble oppgradert til ambassadør-nivå. Zulficar ble først sendt til Iran for å forberede ankomsten av kong Farouks søster prinsesse Fawzia, som giftet seg med Mohammad Reza Pahlavi, den daværende kronprinsen (senere sjah) av Iran den 16. mars 1939. Kort tid senere kom utbruddet av den andre verdenskrig. Under den andre verdenskrig kommuniserte Zulficar i all hemmelighet med representanter for aksemaktene i Teheran. 

Kong Farouk og mange egyptere på denne tiden sympatiserte med det nasjonalsosialistiske Tyskland i håp om aksemaktenes seier som ville gjøre en slutt på flere tiår med britisk okkupasjon av Egypt. Det farligste oppdraget i Zulficars tid som ambassadør fant sted i 1941, da han videresendte et brev fra kong Farouk til tyskerne. Det inneholdt flere detaljer om den kommende anglo-sovjetiske invasjonen av Iran. I 1942 ble Zulficar erstattet som Egypts ambassadør til Iran av Abdel Latif Pasha Talaat. Zulifcar kom tilbake til Egypt i 1942 og han ble nominert som en senator i juli samme år. Han ble gjenvalgt som egyptisk senator i mai 1946. Seks år senere, veltet den egyptiske revolusjonen i 1952 kong Farouk fra makten og som ble tvunget til å abdisere.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Youssef Zulficar Pasha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Genealogical tree of Youssef Zulficar Pasha» **(Arabic)**. *Al-Musawar* Magazine. Arkivert fra originalen (JPG) 4. oktober 2009. Besøkt 17. mai 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Youyang zazu*** (kinesisk: 酉阳杂俎; pinyin: **Yǒuyáng Zázǔ**, «Blandede smuler fra Youyang», på engelsk kalt *Miscellaneous Morsels From Youyang*) er en blandet samling av kinesiske og utenlandske legender og hørensagen, beregninger om naturfenomener, korte anektoter, fortellinger underfulle og mondene, og nedtegnelser vedrørende emner som medisinurter og tatoveringer.

*Youyang* er sørhellingen av fjellet *You*, en liten høyde i det som nå er Huaihua i Hunan. Verket ble skrevet av Duan Chengshi fra Zibo i Shandong på 800-tallet. Den er 30 bind sterk, med et uvanlig variert innhold under 1300 oppslag som beskriver verden slik Duan Chengshi hadde hørt eller lest om den, eller personlig opplevd den.

*Ye Xian*, en fortelling som ligner på eventyret om *askepott*, er å finne i kapittel 21. Historien fortelles her angivelig fra Duans tjener Li Shiyuan; han stammet fra den ny som nå heter Nanning. Den er lagt til 200-tallet f.Kr. Det helt nøyaktige åstedet er ikke kjent, men mest sannsunlig mulighet er Guangxi, og der fant skoen etterhvert veien til en konge fra en øy.

Litteratur
----------

* *Cihai*; ISBN 7-5326-0839-5
* Carrie Elizabeth Reed, *A Tang miscellany : an introduction to Youyang zazu*; New York, NY [u.a.] : Lang, 2003 (Asian thought and culture ; 57); ISBN 0-8204-6747-2
* Edward H. Schafer: „Notes on Tuan Ch’eng-shih and his Writings." *Asiatische Studien* 16 (1963): 14-33.
* *Zhongguo pengren cidian*, S. 660
* *Zhongguo pengren wenxian tiyao*, Nr. 20
* Ding Naitong (1974). *The Cinderella cycle in China and Indo-China*. Helsinki: Suomalainen Tiedeakatemia. ISBN 951-41-0121-9.
* Duan Chengshi (2001). *Youyang Zazu*. Beijing: Xueyuan Chubanshe. ISBN 7-5077-1467-5.
**Østlandske Skipsassuranceforening** ble opprettet den 22. november 1866. Dette var i en tid da forsikringsvesenet generelt begynte å gjøre seg mer gjeldende, både i forbindelse med forsikring av eiendommer, løsøre og innen skipsfart. For sjøfartsbyen Tønsberg samlet de første selvstendige forsikringsselskapene seg om skipsfartsnæringen. Innenfor denne forsikringsgrenen hadde man lenge måtte ty til utenlandske selskaper. 

Det var den veldige veksten i seilskutefarten som ga grobunn for Østlandske Skipsassuranceforening i Tønsberg. Fra starten av hadde man 109 skip inntegnet. Blant stifterne av assuranseforeningen var A.B. Bull, Laurentius Foyn, Svend Foyn, L. Hofgaard og Thorvald I. Røed. Foreningens forsikringssum for egen regning, som i 1868 utgjorde vel 700 000 spesidaler, var i 1880 steget til ca. 6 millioner kroner. 

Foreningen nådde sitt høydepunkt i 1884, med en assuransesum på 7 ¼ millioner kroner. Etter det året gikk det nedover med virksomheten. I 1893 lød forsikringssummen på ca. 3 ¼ million kroner. Det ble derfor samme år foreslått å avvikle foreningen. Årsaken til nedgangen var økonomiske tap som følge av mange totalforlis. Forslaget om avvikling skulle finne sted på ekstraordinær generalforsamling den 18. desember 1893. Selve avviklingstidspunktet er ukjent, men ut ifra siste forhandlingsprotokoll, antas dette å være i 1897.

Litteratur
----------

* Johnsen, Albert Oscar: *Tønsbergs historie*

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter Østlandske skipsassuranseforening på Arkivportalen
St. Peterskatedralen i Regensburg
**Regensburger Domspatzen** («Regensburgs domspurver») er et guttekor som er domkor i St. Peterskatedralen i Regensburg. Korets historie spenner over mer enn tusen år, og det er et av de eldste kor i verden, og et av de mest berømte og renommerte kor overhodet.

Korets historie går etter legenden tilbake til det 7. århundre. Mer sikre kilder påviser at biskop Wolfgang av Regensburg i år 975 grunnla en domskole for musikalsk utdannelse, og med ansvar for den musikalske liturgien i Regensburg. I det 20. århundre ble koret verdensberømt, særlig under ledelsen til domkapellmestrene Theobald Schrems (1924–64) og Georg Ratzinger (1964–94), bror av pave Benedikt XVI.

Koret er ikke bare et kor, men også en internatskole, hvor skole, internat og kor er tett integrert. Korets grunnskole holder til i et kloster i Pielenhofen. Deretter blir guttene, de såkalte *Spatzen*, overført til korets gymnasium.

I 1925 ble det grunnlagt en vennskapsforening, *Freunde des Regensburger Domchors*.

Koret holdt bl.a. en konsert for pave Benedikt XVI i det sixtinske kapell i 2005. I forbindelse med pavens reise til Bayern i 2006 deltok koret i en gudstjeneste med paven i Regensburg 12. september.

Regensburgs domkapellmestre siden 1700-tallet
---------------------------------------------

* Anton Joseph Havek (1702–1715)
* ...
* Fortunat Cavallo (1769–1801), etterfulgt av sin sønn
* Wenzeslaus Cavallo (1801–1834)
* Johann Ev. Deischer (1834/38–1839)
* Joseph Schrems (1839–1871)
* Franz Xaver Haberl (1871–1882)
* Michael Haller (1882–1882) ?
* Ignaz Mitterer (1882–1885)
* Max Rauscher (1885–1891)
* Franz Xaver Engelhardt (1891–1924)
* Theobald Schrems (1924–1963)
* Msgr. Georg Ratzinger (1964–1994)
* Roland Büchner (1994–2019), den første ikke-geistlige siden F. Cavallo
* Christian Heiß (2019-)

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Regensburger Domspatzen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Regensburger Domspatzen på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Regensburger Domspatzen på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Regensburger Domspatzen på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Regensburger Domspatzen på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Regensburger Domspatzen på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Regan Teresa MacNeil** er en fiktiv rollefigur i William Peter Blattys skrekkroman *Exorcisten*. Figuren dukker også opp i filmatiseringen *Exorcisten*, oppfølgeren *Exorsisten II: Kjetteren* og TV-serien *The Exorcist*. I filmene ble hun spilt av Linda Blair, mens Mercedes McCambridge var stemmegiver til demonen som besetter henne. I TV-serien ble figuren spilt av Geena Davis, mens demonen ble spilt av Robert Emmet Lunney og David Hewlett.

Regan MacNeil er en 12 år gammel jente og datteren til skuespiller Chris MacNeil (spilt av Ellen Burstyn i førstefilmen). Siden moren er ateist lærer hun lite om religion, men hun får svar av moren når Regan spør henne. Etter hvert begynner Regan å oppføre seg annerledes, mer aggressivt enn tidligere, og Chris forstår at hun har blitt besatt av en demon. Det viser seg senere at denne skikkelsen heter **Pazuzu**, en vinddemon innen babylonsk og assyrisk mytologi. Chris ber pater Karras om å gjennomføre en eksorsisme på datteren for å drive ut den onde ånden. I TV-serien har Regan vokst opp og byttet navn til **Angela Rance**.

Flere kjente skuespillere ble vurdert til rollen for førstefilmen i 1973, blant annet Sharon Stone, Jamie Lee Curtis, Carrie Fisher og Brooke Shields. Kim Basinger, Laura Dern og Melanie Griffith hadde også prøvespilt for rollen. Til slutt falt valget på Linda Blair, som ble nominert til Oscar for beste kvinnelige birolle for skildringen.

Det amerikanske filminstituttet har kåret Regan MacNeil / Pazuzu til filmhistoriens 9. beste skurkeskikkelse.

Referanser
----------

1. ↑  «The 46th Academy Awards (1974) Nominees and Winners». Academy of Motion Picture Arts and Sciences (AMPAS). Besøkt 29. oktober 2017.
2. ↑  «AFI'S 100 YEARS...100 HEROES & VILLAINS». Det amerikanske filminstituttet. Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 29. oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Regan MacNeil hos Internet Movie Database
**Wolfgang Webner** (født 23. april 1937 i Wrocław i Polen, død 1. november 2020) var en østtysk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by og 1972 i München.

Webner vant en olympisk sølvmedalje i volleyball under OL 1972 i München. Han var med på det østtyske laget som kom på andreplass i volleyballturneringen for menn bak Japan. Øst-Tyskland vant semifinalen mot Sovjetunionen med 3-1 men tapte finalen mot Japan med 1-3. Webner spilte i sju kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1972 Tysklands flagg München - Sølv Sølv i volleyball menn Øst-Tysklands flagg Øst-Tyskland

Referanser
----------

1. ↑   Olympedia[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wolfgang Webner – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Wolfgang Webner – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Wolfgang Webner – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Wolfgang Webner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
***Ivan*** (originaltittel: *Иван*) er en sovjetisk film fra 1932, regissert av Aleksandr Dovsjenko.

Handling
--------

En gruppe arbeidere skal bygge en stor demning over elven Dniproges, og bygge et kraftverk. En ung landsby-gutt forteller om en tale han hørte på en byggeplass om at landsbyen har akkumulert arbeidsoverskudd, som burde sendes til de større byene. Det er en ung Ivan i huset, som godkjenner planen. Men Ivans far, Stepan, nekter. Den fremtidige formannen Stepan Vasilyevich har en annen oppfatning, han mener at det er nødvendig å være et eksempel for andre landsbyer og være blant de første til å sende bistand til byggingen.

Arbeidslederen møter en sekretær fra en komite, en tidligere venn som han ikke hadde møtt på 22 år, ved byggeplassen. Ivan er fornøyd med landskapet i Dnepr. Han arbeider entusiastisk ved jernbanen, i motsetning til faren sin - som forsøker å gjøre minst mulig arbeid. Ivan mangler imidlertid utdannelse, og hans innsats er til liten nytte. Arbeidslederen bemerker: mye arbeid, men gjort slurvete, vil føre til trøbbel. Forlegen innser Ivan at han mangler utdannelse. Om kvelden studerer han til å bli ingeniør, noe faren hans forakter. Deretter skjer det en ulykke ved byggeplassen, en bøtte med sement faller på en sjåfør og han dør.

Sekretæren forklarer til noen på telefonen at arbeideren døde som følge av andres brudd på sikkerheten. Et råd bestående av Komsomol-medlemmer bli sammenkalt, for å inspisere hele byggeplassen. Et helt team med spesialister av høy klasse ankommer Dniproges for å kommandere arbeiderne, og introdusere nye arbeidsmetoder. Men Ivan klager over at innsatsen hans ikke har blitt verdsatt ordentlig, og mener at han ikke har noen plass på Dnepr.

Skuespillere
------------

* Konstantin Bondarevsky som en ung Ivan.
* Dmitry Golubinsky som en sekretær.
* Elena Golki som moren til en arbeider som døde på jobb
* Maksim Gornatko
* Aleksandr Zapolsky.
* Pyotr Masokha som Ivan Guba.
* Nikolai Nademsky
* Peter Pastushkov
* Stepan Shagaida som en formann.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 19. mai 2016.
2. ↑  ИВАН (1932)
3. ↑  29 пальм и один золотой лев

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ivan* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Ivan* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Ivan* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Ivan* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Sagløkka**, også kalt **Sagstua**, var et sagbruk og husmannsplass under Skullerud gård. Plassen lå like ved Sagdammen i Skulleruddumpa som ble opparbeidet for å gi nok vannkraft til sagbruket. Sagbruket og dets bygninger vest for det som kalles *Sagstua* skal ha fått stå frem til slutten av siste verdenskrig. I dag er det kun sistnevnte stue som står igjen ved ut- og inn-fartsparkeringen i Skulleruddumpa. Den opprinnelige stua brant ned i 1999, men ble bygget opp igjen i samme stil på starten av 2000-tallet. Det er i dag Miljøprosjektet Ljanselva som disponerer stua. Sagdammen man finner sør for stua er rekonstruert til slik det så ut på 1800-tallet. 

Sagdammen sørøst for Sagstua. Sagstua ligger til høyre utenfor bildet.
Skilt med informasjon om Sagstua på stedet.

Referanser
----------

1. ↑  *Bøler er stedet*. Bydel Bøler. 2000. s. 60. ISBN 8299566606.
2. ↑  Saugstad, Even, 1960- (2012). *Østmarka fra A til Å* (2. utg utg.). Oslo: Frie fuglers forl. ISBN 978-82-995415-6-5. OCLC 1028439137. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

Eksterne lenker
---------------

* «Sagløkka». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
**Jurij Nikiforovitsj Danilov** (russisk: Юрий Никифорович Данилов; født 25. august 1866 i Kiev, død 2. september 1937 i Paris) var en russisk offiser.

Danilov ble offiser ved artilleriet i 1884, generalstabsoffiser i 1894, oberst i 1903, generalmajor i 1909, generalløytnant i 1913 og general i infanteriet i 1915. 

Danilov var 1906-1908 sjef for 166. infanteriregiment, 1908-1909 overkvartermester og 1909-1914 generalkvartermester i generalstaben (*Stavka*) - og var dermed den tredje høyeste i det militære hierarki etter keiser Nikolaj II. Han var blant annet leder for den militære etterretning.

Ved første verdenskrigs utbrudd ble han generalkvartermester i det store høykvarteret, en post han innehadde til september 1915, da han ble utnevnt til sjef for 25. armékorps. I 1916 ble han generalstabssjef vid nordfronten og 1917 sjef for 5. armé. 

Etter den russiske revolusjon oppholdt Danilov seg for det meste i Tyskland og Frankrike.

Verker
------

Blant Danilovs skrifter kan nevnes *Russland im Weltkriege 1914-15* (tysk oversettelse 1925) og *Grossfürst Nikolai Nikolajewitsch* (1930).

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 22. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, oppført som Ûrij Nikiforovič Danilov, BNF-ID 167696635[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Social Networks and Archival Context, oppført som Yuri Danilov, SNAC Ark-ID w6zd0rrm, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Kort biografi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
Skager 660 i rolig sjø
Skager 660
Skager 660 sett fra siden
**Skager 660** er en 22-fots, selvdrenerende motorsjekte, utviklet i 2004 av Salen Service AS, senere under navnet Skager Service AS.

Båten ble produsert av Skager Service fra bunnen av i Langesund, Norge. I 2021 ble produksjonen overtatt av Nordic Boats i Øygarden kommune, og det er planlagt å utvikle en helelektrisk utgave.

Skager 660

Teknisk info
------------

Skager 660 kommer per 2008 med Yanmar dieselmotor på 13–28 HK; som gir en toppfart på 7–13 knop. Tidligere har båten blitt levert med Vetus Mitsubishi- og Volvo Penta-motorer og gjorde med disse opptil 10–12 knop.

Ytterskroget til Skager 660 er opprinnelig et skrog fra en gammel norsk tresnekke (Jørgensensnekka). Det er senere modernisert til det som i dag er en enkel, åpen snekke. Den er 2,40 m bred og 6,60 m lang; 5,85 m ved vannlinjen. Skrogets unike form gjør den sjødyktig. Rett aktenfor midtskips, på hver side av kjølen, flater båten helt ut, og er plan helt ut i sidene. Det gir god bæring, og sammen med kjøl og ballast kan skroget tåle 6-7 meter bølger. Den har en dypgang på 0,70 m, vekt på 1 150 kg og er CE-godkjent for ti personer. Båten leveres med 60 liters dieseltank.

Tilpassinger
------------

Båten bygges på bestilling og kan derfor tilpasses kjøperens ønsker og behov. Per 2010 kan båten leveres med følgende tilleggsutstyr:

* Vindskjerm
* Vindskjerm med hardtop
* Kalesje
* Teakdetaljer
* Puter
* Farget skrog
* Farget bordgang
* Rekker
* Kraftblokk
* Hydraulisk styring
* WC
* Pentry
* Badeplattform
* Solseng/seng
* Baugpropell
* Targabøyle
* Kartplotter/ekkolodd

Referanser
----------

1. ↑  Telemarksavisa: Enkel snekke ypper mot millionbåtene – 6. september 2008
2. ↑  «Overtatt produksjon av Skager». *Båtsans*. 18. mars 2021.
3. ↑  «Vil lage sjøens VW eGolf». *Kapital*. 14. september 2022.
4. ↑  Telemarksavisa: Båtprodusent i medvind – 14. april 2005
5. ↑  Skagerboat.no: Skager 660 - Teknisk
6. ↑  Skagerboat.no: Skager 660 - Teknisk
7. ↑  Skagerboat.no: Skager 660 - Tilpass din båt
8. ↑  batliv.com: Kreative Skager med bysse i motorkassen[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Skager 660 *(Flash)*
* VG NETT - Første norskbygde hybridbåt
Fellesavisa mellom Adresseavisen, Arbeider-Avisen og Nidaros i Trondheim den 9. mai 1945.
**Fellesavis** er et samlebegrep benyttet om de avisene som ble etablert som en overgangsordning mange steder i Norge etter frigjøringen 8. mai 1945.

Hjemmefrontens ledelse med Londonregjeringens velsignelse bestemte at det i de første dagene etter frigjøringen i størst mulig grad skulle utgis fellesaviser med nøytrale navn og med redaksjoner godkjent av Hjemmefronten. Fellesavisene skulle ivareta det enorme behovet etter saklig og nøktern informasjon i frigjøringsdagene.

Målet med fellesavisene var at de avisene som var blitt stanset av den tyske okkupasjonsmyndigheten og NS-styrt skulle få tid og anledning til å stable på beina sin egen organisasjon. Imens skulle de få benytte utstyret hos avisene som hadde fått komme ut. Ingen av avisene som hadde intakt produksjonsutstyr skulle få dra nytte av sin posisjon på bekostning av avisene som ble stanset.

Hjemmefronten bestemte at fellesavisene skulle ha nøytrale navn og redaksjoner godkjent av Hjemmefronten. De fleste redaktørene ble informert av Hjemmefronten om beslutningen allerede i april og hadde god til på å planlegge den nye tiden.

Overgangsordningen sikret at pressefolk både i stansede aviser og i aviser som fikk komme ut, kunne komme sammen og lage avis, samtidig som en kunne forberede sine egne aviser. Det var avisene som hadde kommet ut under krigen som «måtte» stille utstyr til rådighet. Hjemmefronten hadde tvangsmidlene klare om noen nektet. Ingen nektet. Mange aviser stilte også utstyr til rådighet etter at fellesavisene ble avviklet.

Ordningen med fellesavisene varierte fra sted til sted. I Trondheim og Oslo var avisene på gata igjen med egne navn mandag 14. mai 1945. Andre fellesaviser varte mye lenger.

Fellesaviser
------------

* Askim-Pressen
* Den frie Rørospresse
* Fellesavisen (Harstad)
* Fellesavisen (Lillehammer)
* Fredrikstad-Pressen
* Fritt Norge (Drammen)
* Halden-Pressen
* Hamar Frie Presse
* Haugesunds-Pressen
* Mosjøpressen
* Oslo-Pressen
* Romsdalspressen (Molde)
* Sarpsborg-Pressen
* Trondheims-Pressen

Litteratur
----------

Guri Hjeltnes: Avisoppgjøret etter 1945 (1990)

Portal: Litteratur
Typisk NPN emitterfølger med forspenningsnettverk.
En **felles kollektor-kopling** kalles et transistortrinn hvor kollektor er koplet til et statisk potensial, altså uten signal, gjerne en av spenningsforsyningene. Derav begrepet "felles". Et mere treffende navn, gitt av aktiviteten som trinnet oppviser, er *emitterfølger*. "Følger" betyr at trinnet ikke har spenningsforsterkning og heller ikke fasedreiing og at utgangssignalet (spenning) er nesten identisk med (altså følger) inngangssignalet. Spenningsforsterkningen er en smule mindre enn 1. Inngangsstrømmen til basis er lavere enn emitterstrømmen med en faktor gitt av strømforsterkningen til transistoren. En kan se på koplingen som en impedansvandler; en ekstern signal-spenningskilde med høy indre motstand blir til en kilde med (nesten) samme spenning, men med langt lavere indre motstand.

I den positive halvbølgen kan transistoren gi på masse strøm til lasten, mens i den negative halvbølgen er det kun Re som driver utgangen; transistoren leder ikke da, og kondensatorens (Cout) likespenning driver strømmen. Strømmen gjennom utgangen er kun gitt av lastens impedans.

Siden halvbølgene oppstår på forskjellig vis har trinnet forholdsvis høy forvrengning av de like harmoniske frekvensene. Dette må ikke ha så mye å si hvis trinnet er en del av en forsterker som har negativ tilbakekobling over hele forsterkeren.

I effektforsterkere blir trinnet ofte brukt i en push-pull-konfigurasjon, for både klasse A og klasse B. Her er emitteren koplet til en PNP-transistors emitter og disse til lasten. PNP-transistorens kollektor er koplet til en negativ spenningsforsyning og den andre siden av lasten til jord. Slik forsvinner Re og Cout og ingen motstand koker bort unødig effekt. Basene forspennes med to Vbe diodespenninger, ca. 1.2 volt tilsammen, ved hjelp av et såkalt bias-trinn. Hver transistor tar hver sin spenning-halvperiode og strømmen gis av lastens impedans. Spenning og strøm er for det meste ikke i fase for en høyttaler, som er effektforsterkerens vanligste last.

Forsterkning
------------

Formelen for strømforsterkningen er:

* {\displaystyle \ Gi=1+hfe}

Formelen for spenningsforsterkningen er:

* {\displaystyle \ Gu={\frac {Uut}{Ube+Uut}}={\frac {(1+hfe)Re'}{Rbe+(1+hfe)Re'}}}

hvor Re' er parallellkoplingen av Re og lasten

Typiske egenskaper ved FK-trinnet
---------------------------------

  

- **Ingen spenningsforsterkning** (FU er tilnærmet lik 1)  

- **Stor strømforsterkning**  

- **Ingen fasedreiing** (fasen inn i trinnet er identisk med fasen ut)  

- **Stor inngangsresistans** ("{\displaystyle \ R\_{inn}=hFE\*RE} ", RE pleier å være høy siden den skal ha halve driftspenningen over seg)  

- **Liten utgangsresistans**   

FK-trinnet blir ofte brukt som første trinn i en forsterkerkjede for at inngangsresistansen skal bli stor nok til at signalkilden ikke blir belastet. Det blir også brukt som siste trinn for å få lav utgangsresistans, slik at trinnet kan belastes en del uten at signalet blir dempet for mye.