recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Skjernøysund** eller **Skjernesund** er et sund mellom fastlandet og Skjernøya i Lindesnes kommune. 

Det er også en av grendene på Skjernøy og det var fra 1807 privilegiert gjestgiveri der. Sundet er rent og relativt dypt, og hadde tidligere stor båttrafikk. Håkon Håkonson lå i 1225 i Skjernøysund og ventet på at vinden skulle snu. Redningskøyta «Ambassadør Bay» hadde fra 1958 fast stasjon i Skjernøysund. Sundet er nevnt først gang i 1160. Under Napoleonskrigene hadde den danske marine en vaktstyrke stasjonert i Skjernøysund.

I 1450 var tvillingrikenes konge, Christian I, i Skjernesund på reise fra kroning i Trondheim. Der forfattet kongen et brev til biskop Gunnar i Stavanger. Brevet er datert: «Datum Skersund crastino beati Mauritijo sub secreto anno domini mcdquinquagesimo».[]

Nyere marinarkeologiske undersøkelser av skipsvrak langs Agderkysten og historiske kilder kan tyde på at både Skjernøysund og andre havner i dette området ofte ble brukt både av legitime handelsmenn som hanseater, nederlendere og skotter og av internasjonale pirater og sjørøvere, særlig fra 1400-tallets begynnelse til midt på 1500-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  *Norge =: Norway = Norwegen = Norvège = Norway = Norwegen = Norvège*. Stavanger : Dreyer aksjeselskap. ISBN 8271820508.
2. ↑  Johannessen, Arve (1999). *Kysten vår*. [Oslo]: Orion. ISBN 8245803464.
3. ↑  Liene, Normann (1942-) (1978). *Fra Kristiansand til Stavanger: havnelos for båtfolk*. Oslo: Gyldendal. ISBN 8205109249.
4. ↑  *Mellom fjorder og fjell: kulturhistoriske glimt bak bildene*. [Nærsnes]: Ida Elisabeths kunstforlag. 1991. ISBN 8299234301.
5. ↑  "Diplomaticum Norvegicum".
6. ↑  «Arkeologi i nord». Besøkt 6. mars 2018.
Sirkus calliope, litografi av Gibson & Co. 1872.
**Dampfløyteorgel** eller **calliope** er et musikkinstrument for dampfløyter, opprinnelig for damplokomotiver. Det var ofte montert på Mississippi-elvebåter eller i bruk som sirkusmusikk. Amerikanske sirkus brukte å paradere inn i en by, og orgelet ble da trukket av hester.

*Kalliope* i gresk mytologi har gitt navn til instrumentet. Hun var datter av Zevs og mor til Orfeus – og den fremste av musene med ansvar for musikk. Navnet betyr *vakker røst*.

Et dampfløyteorgel er høyrøstet og høres på lang avstand.

Historien
---------

Kitch Greenhouses Steam Calliope, Ohio Historical Society - 2006
*Joshua C. Stoddard* fra Worcester, Massachusetts tok ut patent 9. oktober 1855, basert på allerede eksisterende elementer som dampfløyte(lansert i 1832 uten patent) og knasthjul til lirekasser og spilledåser.

Stoddard hadde opprinnelig tenkt på orgelet som erstatning for kirkeklokker, men det var på hjuldamperne det tok av. De fortsatt eksisterende hjuldamperne har alle damporgler bygd av *Thomas J. Nichol*, Cincinnati, Ohio, som bygde dem mellom 1890 og 1932. De nye utgavene kan enten spilles mekanisk eller ved hjelp av et klaviatur, og brukes regelmessig når båtene er i gang med turister ombord.

Rundt 1900-tallet ble drivverkene endret til valsene som var i bruk på mekaniske pianoer. Musikeren ble dermed overflødig, selv om det var mulig å kople om etter ønske. Dampen ble også erstattet med trykkluft. Dette reddet orglene etterhvert som dampmaskinene ble faset ut. 

Musikeren Tom Waits album fra 2002: *Blood Money* har en låt for trompet og dampfløyteorgel.

Referanser
----------

1. ↑  «Patent US 13668: Apparatus for producing music by steam or compressed air.» (PDF). United States Patent Office. Besøkt 22. februar 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
***The Martyrdom of Philip Strong*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Richard Ridgely.

Handling
--------

Philip Strong, en ung pastor i en stor og fasjonabel kirke, er omgitt av luksus - drevet frem av en velstående menighet. Han har forkynt Kristi læresetninger, men hans arbeid har bare vært et verk av tomme ord. For å bevise sannheten i det han sier, begynner Philip å arbeide i en fattig slum - hvor han får se en elendighet i verden som han aldri har kjent til før. Philip innser at dette skal være hans egentlige oppdrag i livet, og hjelpe de undertrykte og veldig fattige.

Men Sarah, Philips kone som er mest opptatt av hennes sosiale ambisjoner, blir forferdet når Philip kunngjør hva han ønsker å begynne med. Hun nekter å la deres lille datter, Irma, leke med noen foreldreløse og fattige barn i slummen. som Philip har tatt med hjem. Sarah ber Philip om å gi opp det nye arbeidet sitt, som kan bety økonomisk ruin og sosial utstøting for dem selv. Men Philip er fast bestemt. Sarah forlater deretter hjemmet deres, og tar med seg datteren Irma. Senere bosetter Philip seg i slummen, fordypet i det nye arbeidet sitt.

Men når han kjemper for de undertryktes kamp, ​​vekker han også hatet til mektige krefter - fra velstående mennesker, som ønsker å forårsake hans undergang. De gamle vennene hans har forlatt ham, den lille datteren hans dør kort tid senere, og kona han elsker står imot ham - men Philip kjemper videre så godt han kan. Sarah begynner å tro at Loreen - en kvinne som Philip forsøker å hjelpe - er den nye elskerinnen hans.

Skuespillere
------------

* Robert Conness som Philip Strong.
* Mabel Trunnelle som Sarah Strong.
* Janet Dawley som Irma Strong.
* Bigelow Cooper som Brother Man.
* Helen Strickland som Mrs. Alden.
* Frank A. Lyons som William Winter.
* William Wadsworth som Dunn.
* Herbert Prior som Hikes.
* Olive Wright som May Hikes.
* Edith Wright som Loreen.
* Brad Sutton som Hooks.

Referanser
----------

1. ↑  THE MARTYRDOM OF PHILIP STRONG
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Martyrdom of Philip Strong* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Martyrdom of Philip Strong* på American Film Institute Rediger på Wikidata
***Himaloconnus*** er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.

Utseende
--------

Små (1-2 millimeter), mørke, blanke biller, fint hårete. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, de tre ytterste leddene er tykkere og danner en smal klubbe. Hodet er stort, rundet, med ganske små fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er hvelvet, rundt, uten påfallende groper, hos mange arter med påfallende kraftig, oppstående behåring. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten, blanke. De dekker hele bakkroppen. Lårene, særlig framlårene, er tykke og kølleformede, beina ellers slanke.

Levevis
-------

Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i fjellområder i Asia (Nepal, Taiwan, Japan).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
				+ Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae
					- Stammen Glandulariini
						* Slekten ***Himaloconnus*** Franz, 1979
							+ *Himaloconnus alishanensis* (Franz, 1985)
							+ *Himaloconnus hindu* (Franz, 1981)
							+ *Himaloconnus klapperichianus* (Franz, 1985)
							+ *Himaloconnus nagarkotensis* (Franz, 1979)
							+ *Himaloconnus pokharanus* (Franz, 1981)
							+ *Himaloconnus ramamensis* (Franz, 1979)
							+ *Himaloconnus reductipenisides* Newton, 2017
							+ *Himaloconnus shutjensis* (Franz, 1979)
							+ *Himaloconnus topali* (Franz, 1979)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Himaloconnus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Himaloconnus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Deutsche Tageszeitung*** var en overregional dagsavis som ble utgitt i det tyske rike fra 1894 til 1934. I utgangspunktet ble den lest av middelklassen, bønder, leger og advokater, og senere også av storbønder, industriherrer, bankierer og statsråder, regionalt såvel som nasjonalt. Avisen utkom på hverdager med en morgen- og en kveldsutgave, og på søndager med bare en morgenutgave. I det store og hele ble *Deutsche Tageszeitung* ansett som en seriøs avis.

Under Weimarrepublikken inntok den sterke antirepublikanske tendenser. Fra 1925 ble konservative, overveiende nøytrale emner behandlet, som var i samsvar med holdningene til tyske herreklubber. Etter nasjonalsosialistenes maktovertagelse, mistet avisen raskt sin innflytelse.

Referanser
----------

1. ↑  Thomas Nipperdey: *Deutsche Geschichte 1866–1918*. Band *Machtstaat vor der Demokratie*. C.H.Beck, 1993, S. 584.
2. ↑  Karin Ploog: *Als die Noten laufen lernten*. Band 3. Norderstedt 2016, S. 110.
3. ↑  Rudolf Stöber: *Deutsche Pressegeschichte. Einführung, Systematik, Glossar. Übersicht bedeutender Zeitungen und Zeitschriften.* Konstanz 2000. u. a. auch in: Schwerpunkt Kaiserreich und Weimarer Republik mit Bestandsangaben Arkivert 3. januar 2017 hos Wayback Machine. der Arbeitsstelle für Publizistik Uni Köln.
***The Master Key*** er en amerikansk stumfilm-føljetong fra 1914, regissert av Robert Z. Leonard. Den består av 15 filmer, hvorav 10 anses som tapt.

Handling
--------

James Gallon og hans partner Wilkerson leter etter gull. Men når Gallon endelig oppdager gull forsøker han å skjule dette for Wilkerson, som allerede mistenker at partneren hans ikke følger deres rettferdige avtale. Under en konflikt skyter han Wilkerson, og Gallon etterlater ham tilsynelatende som død. Gallon, etter flere timers vandring, når endelig den lille gruve-byen Jacito. En fremmed tar ham med til det nærmeste lensmannskontoret. Gallon forteller byens sheriff at han og partneren hans skal ha blitt angrepet av en gruppe fredløse kriminelle, og at partneren hans ble myrdet av dem.

Men når sheriffen og Gallon reiser tilbake til området hvor dette skal ha skjedd, har kroppen til Wilkerson forsvunnet sporløst. Sheriffen tror derfor ikke på Gallons historie, og beordrer Gallons arrestasjon. En cowboy blir satt til å stå vakt over ham, men vakten sovner kort tid senere og Gallon kommer seg løs fra tauet han ble bundet fast med. Han får tak i en hest, og stikker av fra området. Men problemene hans er fremdeles ikke overstått, og han opplever en rekke andre eventyr. Samtidig er en av hans aller største bekymringer er at Wilkerson plutselig skal dukke opp igjen, for å ta hevn.

Skuespillere
------------

* Robert Z. Leonard som John Dore
* Ella Hall som Ruth Gallon
* Harry Carter som Harry Wilkerson
* Jean Hathaway som Jean Darnell
* Alfred Hickman som Charles Everett
* Wilbur Higby som Tom Gallon
* Charles Manley som Tom Kane
* Jack Holt som Donald Faversham
* Jim Corey som Wah Sing
* Allan Forrest som George Crane

Referanser
----------

1. ↑  The Master Key

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Master Key* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Master Key* på Silent Era Rediger på Wikidata
En **dampslede** er en innretning formet som en slede som ble drevet av en dampmaskin. Den var en forløper til snøskuteren.

Gründeren Paul Steenstrup forsket på dette og fremla i 1826 en prototype. Dampsleden kunne blant annet erstatte hestekjøringen av trelast til Christiania. Det ville også gi moralske fordeler, fordi unge kjørekarer stadig havnet på kneiper langs strekningen.

Steenstrup fikk statstilskudd til å bygge en modell uten dampmaskin og kjele. Modellen ble drevet av et par mann, og ble i mars 1826 testet på Kongsberg, på snøen ovenfor Våpenfabrikken og på islagte Lågen. Steenstrup rapporterte at fremdriftsmekanismen virket utmerket. Deretter ble prøvesleden testet i Pipervika i Christiania.

Motoren var en høytrykks dampmaskin av Trevithicks modell. I den første beskrivelsen 1826 nevner Steenstrup bare én slik maskin, men på tegningen fra 1832 ser det ut til å være to ensylindrede maskiner ved siden av hverandre – selv om bare den ene sylinderen er synlig på profiltegningen, antydes den andre ved en bakenforliggende stempelstang i en annen slagposisjon.
Det var Trevithick som omkring 1800 hadde utviklet høytrykks dampmaskiner, noe som ga større kraft i forhold til maskinens størrelse – en forutsetning for å ta dampmaskiner i bruk til jernbane. Fra stempelstangen ble kraften overført via tannhjul og giret litt ned til fremdriftsmekanismen, «en ristformig valse». Valsen var forsynt med stålsatte tagger med mothaker, som grep ned i underlaget av snø eller is. Ifølge Steenstrups første beskrivelse fra 1826 skulle valsen være to alen i diameter (1,26 m) og en alen bred (63 cm).
Valsen måtte være bevegelig oppakslet med et slingringsmonn på 5 tommer langs en bue som samsvarte med overføringstannhjulet, for å tilpasse seg vekslingene i banens høyde mellom valsen og sledemeiene i ujevnt terreng. 
I beskrivelsen fra 1826 nevnes «krumme tenner eller skrapere» mot valsens rand for å holde den fri for snø, og en krummet, fjærbelastet jernplate under frontkjelken for å glatte snøen for valsen. Sleden går på to kjelker. På frontsleden er det et sete for føreren, med en hendel for å regulere pådraget på dampmaskinene, og en styrestang. 
«Ledsageren eller kusken kan ved en på den forreste kjelkes underløp anbragt donkraft, eller og, ved en styrestang som beveger seg om en bolt i fatningen, og ligger med den forreste ende mellom to tapper eller bolter i den forreste kjelkes forende, styre dampsledens kurs eller retning på det nøyaktigste.» Fyrkjelen er plassert bakerst, med en krakk for fyrbøteren. Litt lenger fram er skorsteinen plassert. Lastesledene er ikke tegnet, men måtte likesom maskinsleden gå på to kjelker for nøyaktig å følge sporet. For kjøring på is kunne de være av det vanlige slaget for hestekjøring.

Referanser
----------

1. ↑  «1814 Steenstrup Eidsvollmann og industrigründer» - *Norsk Bergverksmuseum*
**Deutscher Fußball-Bund** (DFB, Tysk fotballforbund) er et særidrettsforbund for fotball i Tyskland og er sammenslutningen av de tyske fotballklubbene. Den ble grunnlagt 28. januar 1900 i Leipzig og var med å grunnlegge FIFA og UEFA. På grunn av krigens følger ble den oppløst i 1945, men grunnlagt på nytt 10. juli 1949 i Stuttgart, mens Deutscher Fußball-Verband ble grunnlagt i juli 1950 i Øst-Tyskland (som ble oppløst etter gjenforeningen av landet i 1990). 

I dag er DFB med nesten 26 000 klubber og mer enn 6,7 millioner medlemmer det kanskje største og rikeste enkeltsportforbundet i verden. Hovedsete er i Frankfurt am Main. DFB er inndelt i fem regionalforbund og 21 landsforbund. De over 6,7 millioner medlemmer er aktiv i nesten 180 000 lag. Vel en million av medlemmene er kvinner som spiller i omtrent 8 600 lag.

Øverste spilleklasse er Bundesliga som ble opprettet i 1963, vinneren av den blir Deutscher Meister. Samtidig spilles et cupmesterskap om DFB-Pokalen. 

DFB stiller også de tyske landslag som er blant de mest suksessrike i verden. På herresiden har man vunnet fire verdens- og tre europamesterskap, på kvinnesiden to verdens- og åtte europamesterskap.

Se også
-------

* Tysklands herrelandslag i fotball
* Tysklands kvinnelandslag i fotball

Referanser
----------

1. ↑  *Der DFB: Mitglieder-Statistik* dfb.de, Besøksdato: 15. mai 2010

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Deutscher Fußball-Bund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Nasjonale fotballforbund i Europa (UEFA) |
| --- |
|  | Albania **·** Andorra **·** Armenia **·** Aserbajdsjan **·** Belarus **·** Belgia **·** Bosnia-Hercegovina **·** Bulgaria **·** Danmark **·** England **·** Estland **·** Finland **·** Frankrike **·** Færøyene **·** Georgia **·** Gibraltar **·** Hellas **·** Irland **·** Island **·** Israel **·** Italia **·** Kasakhstan **·** Kosovo **·** Kroatia **·** Kypros **·** Latvia **·** Liechtenstein **·** Litauen **·** Luxembourg **·** Malta **·** Moldova **·** Montenegro **·** Nederland **·** Nord-Irland **·** Nord-Makedonia **·** Norge **·** Polen **·** Portugal **·** Romania **·** Russland **·** San Marino **·** Serbia **·** Skottland **·** Slovakia **·** Slovenia **·** Spania **·** Sveits **·** Sverige **·** Tsjekkia **·** Tyrkia **·** Tyskland **·** Ukraina **·** Ungarn **·** Wales **·** Østerrike |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NDL
 |
Napier motor yacht, 1903
Dixie III, den amerikanske marinens fartøy
 Miss America II
**Harmsworth-troféet** (en: *Harmsworth Trophy* ) er en pris som deles ut i det populære historisk årlige britiske internasjonale løp for motorbåter.

Offisielt er det en konkurranse, ikke mellom båter eller individer, men mellom nasjoner. Båtene skulle opprinnelig være konstruert og bygd utelukkende av innbyggerne i det landet de representerte ved hjelp av materialer og deler bygget helt i det aktuelle landet. Reglene ble litt avslappet i 1949

I begynnelsen var det svært primitive forhold, med mange båter som unnlot å starte.. England vant troféet i 1903 ved Dorothy Levitt som kjørte en Napiernåt med stålskrog og oppnådde19.53 mph i Queenstown (nå Cobh) i Cork Irland. Båten var eid av Selwyn Edge, eieren av Napier Motorer. Frankrike vant i 1904. I 1907 ble den vunnet av amerikanerne for første gang. USA og England tok det og tilbake til 1920. Fra 1920-1933 hafde amerikanerne en ubrutt seiersrekke. Gar Wood vant dette løpet åtte ganger som en fører og ni ganger som eier mellom 1920 og 1933.

Time Magazine skrev om løpet i 1920: « *Many a race between shadowy contraband-carrying rumrunners and swift, searchlight playing patrol boats has been run on the narrow Detroit river. Last week 400,000 persons lined the river's edge to watch millionaires race millionaires»*

Harmsworth ble gjenopprettet i 1949 og prisen forble på amerikanske hender fram til 1959 da Canada vant prisen. Bob Hayward vant Harmsworth igjen i 1960 og 1961, han omkom under et annet løp 1961.Harmsworth ble ikke arrangert igjen før i 1977, og fortsatte å gå helt til 1986.

Løpet er blitt sporadisk arrangert fra 1986 og frem til 2010. I 1989 vant Stefano Casiraghi, Prinsesse Caroline av Monacos mann.

Referanser
----------

1. ↑  1949 Race of the Giants
2. ↑  1904 Harmsworth Trofé
3. ↑  1907 Harmsworth Trofé
4. ↑  Time Magazine
5. ↑  1949 Løpet av Gigantene
6. ↑  1959 Harmsworth Trofé
7. ↑  Alle Harsmworth løp

Eksterne lenker
---------------

* Løpets historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Nationalthetret pyntet i forbindelse med Ibsenfestivalen i 2002, fotografert 11. september samme år  Foto: Sean Hayford O'Leary 
**Ibsenfestivalen** ved Nationaltheatret er en norsk festival knyttet til den norske dramatikeren Henrik Ibsens forfatterskap.

Ibsenfestivalen ble første gang avholdt ved Nationaltheatret i 1990. I starten var festivalen en årlig begivenhet, men gikk raskt over til å bli avholdt hvert annet år. Ved siden av teaterets egne produksjoner blir det også inviterte utenlandske Ibsenforestillinger. Blant de mer eksotiske innslag har vært *Peer Gynt* og *En folkefiende* fra Burkina Faso og *En Folkefiende* og *Hedda Gabler* fra Kina.

Teaterfrynser
-------------

I tillegg til Nationaltheatret har også Torshovteatret og Ibsenmuseet, som også bistår med mottakelse for tilreisende teaterfolk, journalister og Ibsenstafetten, stått for forestillinger og foredrag, noe som i det offisielle programmet er blitt omtalt som «teaterfrynser». I 2006 var også Riksteatret med i arrangementet, men også de øvrige teatrene i Oslo (Centralteatret og Det norske teatret) har fra tid til annen fulgt opp festivalen med egne Ibsenproduksjoner.

Ibsenfestivalen 2008
--------------------

Ibsenfestivalen omfattet i 2008 cirka førti arrangementer. På programmet sto som vanlig gjestespill fra utlandet, egenproduksjoner fra Nationaltheatret samt samarbeidsproduksjoner og symposier både i Oslo og i Ibsenhuset i Skien (arrangert av The Ibsen Awards). Ibsenstafetten for skoleungdom ble også, slik tradisjonen tilsier, avholdt med semifinale i Skien og kåring av vinner etter finalen i Nationaltheatret.

Nye innslag i Ibsenfestivalen for 2008 var utdelingen av den første internasjonale Ibsenprisen til den britiske regissøren Peter Brook, og åpningen av Ibsenstien, med gateteater spilt over åtte av de i alt 169 sitatene som er lagt ned med metallbokstaver i granitthellene mellom Grand Café og Ibsenmuseet. Skuespillerne Nils Ole Oftebro, Marian Saastad Ottesen og Thorbjørn Harr, med museumsleder Erik Henning Edvardsen som forteller mellom innslagene, sto for de kunstneriske innslagene, og tanken er at dette skal gjentas i forbindelse med kommende Ibsenfestivaler.

Ibsenfestivalen 2012
--------------------

Ibsenfestivalen arrangeres[*trenger oppdatering*] i 2012 fra 23. august til 9. september.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**Deutsche Oper undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Deutsche Oper er på linjen U2. Stasjonen ligger under Bismarckstraße og i nærheten av Deutsche Oper.

Stasjonen åpnet 14. mai 1906 under navnet *Bismarckstraße* som del av den første utvidelsen av Stammstrecke-linjen fra 1902. Stasjonen ble omdøpt *Städtische Oper* 1. august 1929, *Deutsches Opernhaus* 16. august 1934 og fikk sitt nåværende navn 22. september 1961.

8. juli 2000 under arrangementet Love Parade brøt det ut brann ved stasjonen, som skadet 21 personer og ødela et togsett. Stasjonen fikk omfattende skader. Som følge av brannen ble stasjonen renovert og åpnet på nytt 1. september 2000.

Stasjonen har vært med i Rammsteins musikkvideo for Mein Teil og i filmen Løp, Lola, løp!.

Eksterne lenker
---------------

* (en) U-Bahnhof Deutsche Oper (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  



| **Forrige stasjon** |   |  Berlins undergrunnsbane |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| BismarckstraßeRuhleben |  | U2 |  | Ernst-Reuter-PlatzPankow |
**Klubbhuset Phønix** i Fredrikstad ble åpnet med stort ball den 6. januar 1876. Bygget skal da ha vært så nytt at en kunne risikere å sitte fast i fersk maling og lakk. Arkitekt for bygget er Jacob Wilhelm Nordan og ligger i Ferjestedsveien 17 i Fredrikstad

Navnet *Phønix* kan ha sin bakgrunn i et spiselokale i Storgaten 20. Her dannet en rekke unge herrer fra «Forstaden» (Fredrikstad på vestsiden av Glomma), en klubb de kalte Fønix der de hygget seg med samtaler og kortspill. Disse tok initiativet til byggingen av Phønix etter modell av engelske herreklubber. 

På tomten nederst i Ferjestedsveien stod det en låve. Denne ble revet i 1863 og erstattet med et dampbakeri. Dette bakeriet brant ned i 1871. Tomten ble da forært av J.N.Jacobsen og Halvor Bjørneby til det da planlagte, klubblokalet Phønix – festivitetslokalet reiste seg som en fugl Phønix av asken. Dette kan være en annen forklaring på navnet Phønix. 

*Klubselskabet Phønix* leiet i bygningen frem til 1911, deretter som eiere. Klubblokalene omfatter et biljardrom på hjørnet mot Phønixplassen og et lese- røkeværelse langs J.N.Jacobsens gt. Bygningen domineres av en stor ballsal med scene, galleri og tilhørende salonger med kjøkken. Gjennom årene har en rekke fester, revy- og teaterforestillinge vært avviklet i Phønix. Gjennom mange år på 1960-1980 tallet avviklet Randi Bangs danseinstitutt sine juleball her. For enkelt av byens unge kunne det bli hektisk med Danseskoleball, Framball (gymnasforeningen) og 5. dags ball (Phønix) i tyllkjoler og sorte dresser med hvite hansker. Mange ungdommer i Fredrikstad har gjennomførte sin første polonese i Phønix. 

Vinteren 1965/66 var det russekro i den mørke kjelleren under klubblokalene. 

Lokalen drives i 2008 av *Phønix Selskapslokaler AS* og *Klubselskabet Phønix* eksisterer fortsatt.

Kilder
------

* Svein Skajem (2000). *Byvandring i Fredrikstad, Bymiljøene som ble borte III*. MITT FORLAG. s. 28 - 30. ISBN 82-90658-83-4.
**Harold Suydam Brewster** (født 2. mai 1903 i Lakewood i New Jersey, død 3. september 1994) var en amerikansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.

Brewster vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1932 i Los Angeles. Han var målvakt på det amerikanske laget som kom på tredje og siste i plass i landhockeyturneringen bak India og Japan. Det var kun tre lag som deltok og det ble spilt en enkeltserie i perioden 4. til 11. august. USA tapte begge kampene, 2-9 mot Japan og 1-24 til India. Brewster spilte begge kampene i OL-turneringen som målvakt.

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles - Bronse Bronse i landhockey (USA)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Harold Brewster – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Harold Brewster – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Harold Brewster – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Edderdun
E-hus på Lånan, Vega
**Ederdun** er dun fra ærfugl.

Ærfuglungene har fjærdrakt allerede ved klekkingen og forlater redet umiddelbart etterpå. Innsamlingen av duna foregikk etter at ungene hadde forlatt reiret. Duna stammer fra brystpartiet hos fuglen, og brukes av fuglene som fôring og varmeisolering i reiret under ruging. Den er lett og har stor evne til å danne masse med stort luftinnhold. Duna har fra gammelt vært regnet som det aller fineste fyll i dyner, og ederdunsdyner er både lette og godt varmeisolerende. Slik var det et statussymbol å eie en ederdunsdyne, og den var kostbar. Det kreves dun fra rundt 60 reir for å få *en* kg ferdig renset dun. Det er nok til *en* dyne.

Fra tidlige tider og fram til andre verdenskrig har dunnæringen vært en viktig attåtnæring for fiskeribefolkningen langs Norskekysten, og noen steder som på Vega har dunsanking pågått og kunnskapen bevart opp til vår tid. Ærfuglen er nå fredet, og dunsanking er stort sett opphørt, med få unntak. I dag sankes bare rundt 10 kg ærfugldun, nok til 10 dyner.

Litteratur
----------

* Suul, Jon (2012): *Ederdun fra nord. Det biologiske, kulturhistoriske og juridiske grunnlaget for fredning av egg- og dunvær samt anvendelsen av andre sjøfugler.* Røros.ISBN 978-82-990868-5-1

Eksterne lenker
---------------

* Utværet Lånan – Det største egg- og dunværet på Helgeland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Klubbgaarden** (tidligere **Alders Hvile**) er en herrskapsbygning i Larvik. Adressen er Colin Archers gate 8.

Bakgrunn
--------

Den ble trolig reist i 1720-årene på ei branntomt. I 1767 berettes det om at at bygningen hadde to etasjer med fem rom i hver. For øvrig inneholdt eiendommen bryggerhus, boder, stall, fjøs, hønsehus samt vedskur.

I cirka hundre år tjente huset som bolig og kontor for grevskapets forvaltere, høyere militære, byfogder (blant annet byfogd Bryn 1815-1827), sorenskrivere samt skipsredere.

Et rom i andre etasje fungerte rundt 1800 som lokale for det første amtsveivesens forvaltning. Det bestod av to personer. 

Huset ble på Bryns tid eller noe tidligere ombygd i empirestil.

Utover på 1800-tallet gikk huset under betegnelsen «Klubbgaarden», fordi det rommet selskapslokaler for én av Larviks finere herreklubber etter engelsk mønster. I 1850 og noen år fremover holdt Borgerskolen til i bygningen.

En kort tid i starten av 1920-årene fantes det en trikotasjefabrikk i gården. Fra 1926 til 1980-årene var bygningen et privat aldershjem under navnet «Alders Hvile».

Byningen har nå fått tilbake sitt tidligere navn «Klubbgaarden».

Kilder
------

* Nyhus, Per: *Larvik fra A til Å*, s. 93 og 95
*For **Edenbridge**, et metal-band fra Østerrike, se* Edenbridge (band).
**Edenbridge** er en småby og verdslig sogn i distriktet Sevenoaks i Kent, England. Den ligger i området Weald, nær stedet hvor grevskapene Kent, Surrey og East Sussex møtes. Navnet kommer fra angelsaksisk *Eadhelmsbrigge*, «Eadhelms bro»; byen vokste opp ved et krysningspunkt i elven Eden, en bielv til Medway som har fått sitt navn fra byen.

Byen betjenes av to jernbanestasjoner, en ved linjen fra Redhill til Tonbridge, og en ved den gamle hovedlinjen mellom London og Eastbourne. De to linjene krysser hverandre rett utenfor Edenbridge. Byen hadde i henhold til folketellingen i 1991 en befolkning på 7 196 innbyggere, noe som hadde økt noe til 8 172 innbyggere i 2011.

I middelalderen ble byen et sentrum for den omfattende jernindustrien i Weald. Flere tømmerbygninger fra perioden er bevart, og et av dem er innredet som museum. Edenbridge har hatt fire møller i århundrenes løp; Haxted Mill og Honour's Mill ved elven Eden, Christmas Mill ved en bielv, og en vindmølle sør for byen. Alle de fire møllebygningene er bevart, men i dag konvertert til annen bruk.

Referanser
----------

1. ↑  «Edenbridge (Kent)», *City Population*

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Edenbridge, Kent – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Marlpit Hill samfunnsnettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Keats** var et britisk band som kun eksisterte noen måneder i 1984 som et sideprosjekt til Alan Parsons Project. Bandet ble stiftet og satt sammen av Eric Woolfson med vokalist Colin Blunstone, gitarist Ian Bairnson, bassist David Paton, trommeslager Stuart Elliott (alle med en fortid i Alan Parsons Project) og keyboardist Peter Bardens (tidligere fra Van Morrison og Camel). 

Bairnson og Paton hadde for øvrig også en felles fortid i poprockbandet Pilot. Keats var oppkalt etter en restaurant Woolfson besøkte ofte og ble regnet som en sammenblandet 1980-talls poputgave av både Alan Parsons Project og Camel. Keats ga ut et album med samme navn og en single, som begge ble produsert av Alan Parsons, før bandet ble oppløst.

Medlemmer
---------

* Colin Blunstone – Vokal
* Ian Bairnson – Gitar
* David Paton – Bass, vokal
* Stuart Elliott – Trommer
* Peter Bardens – Keyboards

Utgivelser
----------

* 1984 – *Keats*
* 1984 – *«Turn Your Head Around»* (single)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Keats på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Keats på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Keats på Songkick Rediger på Wikidata
* (en) Glory-daze.com – Keats 1984

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Archibald «Archie» Stinchcombe** (født 17. november 1912 nær Barnsley i Yorkshire, død 3. november 1994) var en britisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Garmisch-Partenkirchen og 1948 i London.

Stinchcombe ble olympisk- og verdensmester i ishockey under vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen. Han spilte på det britiske laget som vant ishockeyturneringen foran Canada og USA. Storbritannia la grunnen til OL-gullet da de i sin semifinalegruppe beseiret Canada med 2-1. Resultat tok de med seg til finalerunden som besto av fire lag. Storbritannia slo Tsjekkoslovakia med 5-0 og de spilte uavgjort 0-0 i siste kampen mot USA og var dermed olympiske og verdensmestere i ishockey for første og eneste gang. Den femte olympiske turneringen i ishockey var også det tiende verdensmesterskapet og det tjueførste europamesterskapet i ishockey. Spillerne på det britiske laget var Stinchcombe, Edgar Brenchley, James Chappell, Alexander Archer, James Borland, John Coward, Gordon Dailley, John Davey, Carl Erhardt, James Foster, John Kilpatrick og Robert Wyman.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Garmisch-Partenkirchen - Gull **Gull** i ishockey (Storbritannia)

EM og VM-medaljer
-----------------

* VM 1936 Nazi-Tysklands flagg Garmisch-Partenkirchen - Gull **Gull** i ishockey (Storbritannia)
* EM 1936 Nazi-Tysklands flagg Garmisch-Partenkirchen - Gull **Gull** i ishockey (Storbritannia)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Archibald Stinchcombe – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Archibald Stinchcombe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Archibald Stinchcombe – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Archibald Stinchcombe – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Archibald Stinchcombe – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

* (en) Archibald Stinchcombe – Eliteprospects.com (personale) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND
 |
*Denne artikkelen omhandler den engelske elven Eden i Kent, England. For andre betydninger, se Eden.*
Munningen av elven Eden hvor den går sammen med elven Medway i Penshurst, Kent.
**Eden** er en elv i vestlige Kent i England er en bielv til Medway, som renner vestover fra grensen til Surrey gjennom Weald i Kent. Den har sitt opphav i sognet Titsey i Surrey, omtrent 350 meter nord for Clacket Lane, en bensinstasjon ved motorveien, og flyter østover gjennom Wealden for å slå seg sammen med elven Medway i nærheten av Penshurst i Kent. Seksjonen fra dens kilde til hvor Gibbs Brook går sammen er også kjent som Broadmead Water.

Dets navn er en subtraksjonsform fra Edenbridge, hovedbyen som den går forbi, og den ble opprinnelig kalt *Eadhelmsbrigge* («Eadhelms bro») på angelsaksisk. Dette er motsatt av hva man skulle forvente, og en parallell til Cambridge der elven Granta fikk det nye navnet Cam fra byen.

Referanser
----------

1. ↑  *Explorer 147 Sevenoaks & Tonbridge* (Map) (Get-a-Map ed.). Ordnance Survey.
2. ↑  Reid, Kenneth (1987): *Watermills of the London Countryside*, bind 1. Cheddar, Somerset, UK: Charles Skilton Ltd. ISBN 0-284-39165-4. s. 127–128

Eksterne lenker
---------------

* (en) River Eden, Kent – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Berry–Esseens teorem** er et teorem i matematikk som gir en øvre grense for konvergenshastigheten
i sentralgrenseteoremet. Teoremet ble bevist uavhengig av hverandre av Andrew C. Berry i 1941 og Carl-Gustav Esseen i 1942.

Ettersom teoremet ble bevist av to forskjellige matematikere, og deretter ble videreutviklet både av disse og andre, finnes det flere forskjellige formuleringer. En versjon er som følger:

La {\displaystyle X\_{1},X\_{2},\ldots } være uavhengige stokastiske variabler med samme sannsynlighetsfordeling, og anta at {\displaystyle \mathbb {E} [X\_{1}]=0}, at {\displaystyle \mathbb {E} [X\_{1}^{2}]=\sigma ^{2}>0} og at {\displaystyle \mathbb {E} [|X\_{1}|^{3}]=\rho <\infty }. La videre
{\displaystyle Y\_{n}={\frac {X\_{1}+X\_{2}+\ldots +X\_{n}}{n}}}
være gjennomsnittet av de n første variablene. La {\displaystyle F\_{n}} være den kumulative fordelingsfunksjonen til
{\displaystyle {\frac {Y\_{n}{\sqrt {n}}}{\sigma }}},
og \Phi  være den kumulative fordelingsfunksjonen til den standard normalfordelingen. Da finnes en positiv konstant {\displaystyle C} slik at for alle {\displaystyle x} og n så er
{\displaystyle |F\_{n}(x)-\Phi (x)|\leq {\frac {C\rho }{\sigma ^{3}{\sqrt {n}}}}}.
Her er {\displaystyle C} en universell matematisk konstant, som er kjent som Berry–Esseen-konstanten.
Den nøyaktige verdien av konstanten er ikke kjent. 
I Esseens opprinnelige arbeid gis den en øvre grense på 7,59, som senere har blitt forbedret. Den beste øvre
grensen som er kjent i dag er 0,7655 og ble vist av Sjiganov i 1985. På den annen side er det kjent at {\displaystyle C}
er større enn {\displaystyle 1/{\sqrt {2\pi }}\approx 0,3989}.

Referanser
----------

1. ↑  I. S. Shiganov: *Refinement of the upper bound of the constant in the central limit theorem*. I: *Journal of Soviet Mathematics*. 1986, s. 2545–2550.
2. ↑  Gänssler, Stute: *Wahrscheinlichkeitstheorie*. Springer, Berlin 1977, Eksempel 4.2.16.
**New York fylke** er et fylke (county) i den amerikanske delstaten New York. Det har sammenfallende grenser med bydelen Manhattan i New York. Pr. 2000 hadde fylket 1 537 195 innbyggere, men det er delstatens minste fylke i flateinnhold. Det er USAs tettest befolkede fylke, med en befolkningstetthet på 25 849,9/km².

Fylket dekker øya Manhattan, omgitt av elvene East River, Harlem og Hudson. Det inkluderer også noen mindre øyer, som Roosevelt Island (tidligere kjent som Welfare Island og Blackwell's Island) og Belmont Island (også kjent som U Thant Island), samt en liten del av fastlandet (Marble Hill) som grenser til Bronx County. Størrelsen på fylket er 87,5 km², hvorav 59,5 km² er land og 28 km² (32 %) er vann.

New York County er oppkalt til minne om hertugen av York, som senere ble Jakob II av England. Byen og delstaten New York er også oppkalt etter hertugen. Fylket ble opprettet i 1683 og dekket samme område som idag. I 1873 ble den vestlige delen av dagens Bronx County overført til New York County, og i 1895 fulgte resten av dagens Bronx County etter. I 1914 ble de delene av datidens New York County som var blitt annektert fra Westchester County, satt sammen til Bronx County, og New York County ble redusert til sine opprinnelige (og dagens) grenser.

Med broer og tunneler er New York County tilknyttet New Jersey i vest, Bronx County i nordøst, og Kings County (Brooklyn) og Queens County på Long Island i øst og syd.

I likhet med de andre fylkene i byen New York har New York County ingen fylkesregjering, men fylkesdomstoler og visse andre enheter eksisterer, deriblant et statsadvokatembede.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) New York County, New York – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Fylker i delstaten New York |
| --- |
| New Yorks flagg | Albany **·** Allegany **·** Bronx **·** Broome **·** Cattaraugus **·** Cayuaga **·** Chautauqua **·** Chemung **·** Chenango **·** Clinton **·** Columbia **·** Cortland **·** Delaware **·** Dutchess **·** Erie **·** Essex **·** Franklin **·** Fulton **·** Genesee **·** Greene **·** Hamilton **·** Herkimer **·** Jefferson **·** Kings **·** Lewis **·** Livingston **·** Madison **·** Monroe **·** Montgomery **·** Nassau **·** New York **·** Niagara **·** Oneida **·** Onondaga **·** Ontario **·** Orange **·** Orleans **·** Oswego **·** Otsego **·** Putnam **·** Queens **·** Rensselear **·** Richmond **·** Rockland **·** Saratoga **·** Schenectady **·** Schoharie **·** Schuyler **·** Seneca **·** St. Lawrence **·** Steuben **·** Suffolk **·** Sullivan **·** Tioga **·** Tompkins **·** Ulster **·** Warren **·** Washington **·** Wayne **·** Westchester **·** Wyoming **·** Yates | USAs flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NLA **·** GeoNames **·** GNIS
 |
Plantehormoner er organiske forbindelser som i lave konsentrasjoner kan påvirke vekst, metabolisme, utvikling og differensiering i planter. Plantehormonene kan være naturlig forekommende eller produseres kunstig. Plantehormoner kan kalles **vekstregulerende stoffer**, **vekstregulatorer** eller **vekststoffer**.

Syntesen av plantehormoner finner for det meste sted i plantenes delingsvev. Delingsvevet, også kalt *meristem*, er en type vev hvor det foregår celledeling og celledifferensiering, prosesser som fører til at nye celler dannes og spesialiseres for å inngå i forskjellige typer cellevev.

De viktigste gruppene av plantehormoner kan deles inn i fem klassiske grupper, i tillegg til to grupper som har kommet til de siste tiårene. Auxiner, gibberelliner og cytokininer er tre grupper som først og fremst stimulerer veksten, mens etylen (eten) og abscisinsyre utmerker seg ved å hemme veksten. I den senere tid er man også begynt å inkludere brassinosteroider og strigolaktoner i denne gruppen.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Berner, Endre (1994). *Plantefysiologi*. Oslo: Pensumtjeneste. s. 158. ISBN 8213000412.
2. 1 2  Berner jr. Endre; Aarnes, Halvor: plantehormoner i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 16. desember 2021

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Kjetil Glimsdal** (født 3. januar 1961) er en norsk teolog og politiker, som var ordfører i Grimstad fra 2015 til 2019. Glimsdal representerer KrF, og ble valgt til ordfører gjennom et samarbeid med Arbeiderpartiet, Venstre, Senterpartiet og SV. Etter Stortingsvalget 2017 ble han også vararepresentant til Stortinget.

Glimsdal er utdannet teolog og ordinert prest i Den norske kirke. Han har i tillegg studert pedagogikk ved Universitetet i Oslo, og har rektorutdanning fra Handelshøyskolen BI.

Glimsdal kom fra stillingen som rektor på Landvik skole. Før det var han rektor og lærer på Bibelskolen i Grimstad, der han blant annet underviste i filosofihistorie.

Personlig
---------

Glimsdal ble født på Vestre Toten og er yngst av 6 søsken. Han er gift med Astrid Glimsdal og har fire barn.

Referanser
----------

1. ↑   www.stortinget.no, besøkt 21. november 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Kjetil Glimsdal». Stortinget.no.
3. ↑  «Her skjer ordførerskiftet». *Grimstad Adressetidende*. 29. oktober 2019. Arkivert fra originalenBetalt abonnement kreves 23. september 2020. Besøkt 24. mai 2020.
4. ↑  Her er Grimstad sin nye ordførar
5. ↑  Glimsdal, Kjetil (1961-)
6. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kjetil Glimsdal hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Kjetil Glimsdal hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**Andrej Bajuk** (født 18. oktober 1943, død 16. august 2011) var en slovensk politiker og økonom.

Bajuk ble født inn i en slovensk intellektuell familie i det nazi-okkuperte Ljubljana, Slovenia. Faren Bozidar Bajuk var en klassisk filolog, og hans bestefar Marko Bajuk var rektor ved en av de mest prestisjetunge videregående skolene i den slovenske hovedstaden. Bajuk og hans familie forlot Slovenia i begynnelsen av mai 1945, da kommunistene tok makten i Jugoslavia. Familien bodde i nesten tre år i forskjellige flyktningleirer i Østerrike før avreise til Argentina med hjelp av en slovensk flyktningleir, før de bosatte seg i Mendoza, Argentina, der Bajuk vokste opp, studerte og senere stiftet familie. 

Bajuk fikk sin første grad i økonomi fra Universidad Nacional de Cuyo. Han fikk sin første mastergrad i et to år langt internasjonalt studium i regi av University of Chicago, som mottar andre sammen med sin doktorgrad fra University of California, Berkeley. Etter militærkuppet i 1976 ble Bajuk sparket og han dro kort tid senere til Washington, DC, der han arbeidet for Verdensbanken i et år. Deretter jobbet han ved Inter-American Development Bank (IDB), hvor han jobbet i flere år. 

Ved valget i 2000 ble Bajuk valgt inn i den slovenske nasjonalforsamlingen, med Janez Drnovšek som statsminister. I det nasjonale valget i 2004, ble Bajuk igjen valgt inn til den slovenske parlamentet. Bajik satt for en kortere periode som statsminister i Slovenia i 2000, og som finansminister i regjeringen til statsminister Janez Janša mellom 2004 og 2008. Bajuk snakker flytende slovensk, spansk, engelsk og fransk. Bajuk var svigerfar av den slovenske diplomat og essayist Igor Senčar. Bajuk døde av et slag den 16. august 2011, i en alder av 68 år.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000023417, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.sta.si[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biography in the magazine Mladina Arkivert 28. september 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** Munzinger (iba)
 |
**Kjetil Melkersen** (født 20. september 1966 i Bergen) er en norsk musiker og gitarist. Han er best kjent som tidligere gitarist i det norske rockebandet CC Cowboys fra Fredrikstad, hvor han var med fra 1996, da han overtok gitaren til Trond Berg, til 1998 da bandet valgte å ta en pause. Melkersen startet karrieren i Uncle Sams WigWam Party, et rockband fra Bergen som startet vinteren 1987. Dette bandet ble siden til The Rambelins som signerte med plateselskapet EMI høsten 1992 i Oslo. The Rambelins rakk to utgivelser på EMI før de gav seg; *Into the Woods* (1993), som ble nominert til Spellemannprisen, og *Spirit and Soul* (1994). The Rambelins var det første norske bandet som spilte på bransjetreffet South By South-West i Austin i Texas (1995).

Diskografi
----------

### The Rambelins

* *Into the Woods* (1993)
* *Spirit and Soul* (1994)
* *The Rambelins* (1994)
* *Spirit and Soul* (1994)

### CC Cowboys

* *Himmeltitter* (1996)
* *Ekko: CC Cowboys Beste* (1998)
* *40 beste* (2011)

### Uncle Sam's Wig-Wam Party

* *Life's Cool* (1990)
* *Uncle Sam's Wig-Wam Party* (1990)

### Andre deltagelser

* Giftige løgner: *Giftige løgner* (1992)
* Norske sleivspark: *Norske sleivspark* (1994)
* TVNorge: *Heia Tufte!* (2005)
* Sony Music: *Fotballhits* (2010)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kjetil Melkersen på Discogs Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**Spesialområde bevaring** er en tidligere bestemmelse i plan- og bygningsloven som innebærer at et større natur og/eller kulturmiljø er regulert til spesialområder med formål bevaring, jf. Plan- og bygningsloven § 25 nr 6.

«Hensikten med reguleringsformålet med tilhørende bestemmelser er å bevare, videreutvikle og dels gjenopprette områdets opprinnelige karakter og uttrykk. Tiltak som virker skjemmende og som kommer i konflikt med planens målsetting skal ikke tillates.»

I gjeldende plan- og bygningslov har bestemmelsene knyttet til hensynssone bevaring erstattet *spesialområde bevaring*.

Se også
-------

* Hensynssone bevaring
* Fredning (kulturminnevern)

Referanser
----------

1. ↑  sitert div. steder i samband med kulturminnevern. Må prøve å finne ut av primærkilden her

Eksterne lenker
---------------

* Lovdata
* Ot.prp. nr. 32 (2007-2008)
* Riksantikvaren
* «Kulturminner i pressområder»
* Direktoratet for naturforvaltning: «Kulturminner- og kulturmiljøer»
* Miljøverndepartementet
"Nordens Frihet"
**Samfundet Nordens Frihet** var en svensk forening som ble dannet i 1939 for å presse for uavhengighet under Andre verdenskrig. I 1946 ble den oppløst.

Fellesskapet ble opprinnelig nært knyttet til Finlandskommittén, som jobbet for å hjelpe den finske militære korps av frivillige. Sigurd Curman var president i begynnelsen, og Harald Wigforss var redaktør av fellesskapets avis. Etter den tyske okkupasjonen av Norge og Danmark i 1940, ble samfunnet stadig mer innstilt på at Sverige bør gå inn i krigen.

Politisk ble Nordens Frihet nasjonale og demokratiske, mot nazisme og kommunisme. På de fleste, hadde de 250 medlemmer, blant dem flere prominente kulturelle. Nær 50 prosent av dens medlemmer ble nyutdannede i disiplinene historie, "kjernegruppen bestod av medlemmer av senior seminar i historie ved Stockholms universitet."

Ledende skikkelse i samfunnet inkluderte historikeren Yngve Lorents, borgerrådet Yngve Larsson, Nils Ahnlund, Harald Hjarne, Eli Heckscher, Karl-Gustaf Hildebrand, Nils Herlitz, Stig Jägerskiöld, KG Westman, Adolf Schuck, Birger Steckzén og Andreas Lindblom. Larsson, Ahnlund og Lindbom, var medlemmer av styret i hele tiden samfunnet eksisterte.

Se også
-------

* Svensk-norska föreningen

Referanser
----------

1. ↑  Alf W. Johansson – Finlands sak: svensk politik och opinion under vinterkriget 1939-1940 (1973) ISBN 91-38-01547-1, sid 205
2. ↑  Tora Byström – Nordens förenta stater: debatten under andra världskriget om en nordisk union[*død lenke*], 2005, sid 147

Kilder
------

* Tora Byström, "Striden om begreppen" (pdf)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Samfundet Nordens Frihet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Andre verdenskrig