recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Trøgstad fort har et omfattende underjordisk tunnelsystem Foto: Tommy Gildseth 
I tillegg til panserbatteriene og de 8 feltkanonene som var plassert rundt om på fortsområdet, var det også en rekke nærforsvarsverk spredt rundt på fortsområdet Foto: Tommy Gildseth 
**Trøgstad fort** er en grensefestning i Østfold i Viken. Trøgstad fort ble påbegynt omtrent samtidig med Høytorp fort og stod ferdig i 1917. Dette fortet, Høytorp fort, brugalleriene ved Fossum bru og Langnes jernbanebru dannet Fossumstrøkets festning, datidens kraftigste festning. Dette var en sperrefestning og det skulle kjempes til siste mann eller til hæren var oppmarsjert. Fortet er inndelt med to panserbatterier. Panserbatteri A og panserbatteri B. 

All militær aktivitet opphørte ved Trøgstad fort i januar 1997 og det eies i dag av Indre Østfold kommune. Det vedlikeholdes som museum og friluftsområde. Frivillige og tidligere offiserer og soldater ved Trøgstad fort har lagt ned et stort dugnadsarbeid for fortet.

NIKE
----

NIKE Hercules utstilt ved panserbatteri B Foto: Tommy Gildseth 
Radarsystemet og kontrolltroppen til Nikebataljonens Trøgstad batteri ble installert i panserbatteri B i 1959. Utskytningsområdet ble plassert på Havnås.

Krigshandlingene
----------------

Kart som viser Trøgstad forts rekkevidde, signalsentraler, synlighet av omliggende terreng mm
Ved Fossum bru lå 12. april 1940 120 norske soldater i stillinger på Askimsiden og forsøkte å hindre at tyske tropper skulle komme over elva. 13. april slo Trøgstad fort tilbake et tysk fremstøt langs Rv22 fra Båstad. 12 skudd ble avfyrt og en tysk infanterikanon ble ødelagt. Senere samme dag ble det avfyrt 18 skudd i retning Slitu. Fortets 12 cm tårnkanoer hadde en skuddvidde på ca. 11.300 m. Disse når ikke lenger enn til Askim jernbanestasjon og kunne, i likhet med Høytorp fort, ikke medvirke i forsvaret av Fossum bro.

| * v
* d
* r
Grensebefestningene 1895–1915 |
| --- |
| Festninger | Kongsvinger festning **·** Fredriksten festning  |
| Fort | Gullbekkåsen fort **·** Greåker fort **·** Hjelmkollen fort **·** Høytorp fort **·** Håøya fort **·** Lihammeren fort **·** Ravneberget fort **·** Trøgstad fort **·** Vardåsen fort **·** Urskog (Dingsrud) fort **·** Ørje-fortene **·** Ørjekollen fort |
| Batterier | Bjørnåsbatteriet **·** Bragernesåsen østre og vestre batteri **·** Brårudåsen batteri **·** Fetsund batteri **·** Fossum brogalleri **·** Falkenstenbatteriet **·** Gjetholbatteriet **·** Gråkollen batteri **·** Gyllerås batteri **·** Høgaas batteri **·** Høyås batteri **·** Isesjøbatteriet **·** Kjellås batteri **·** Mokoll batterier **·** Langenes batteri **·** Orkerødbatteriet **·** Sarpsborg vestre batteri **·** Sarpsborg østre batteri **·** Skorås nordre batteri **·** Skorås søndre batteri **·** Staås batteri **·** Sundås batteri **·** Tønsåsen batteri **·** Vedenbatteriet **·** Verksbatteriet **·** Vittenbergåsen batteri **·** Vetaåsen batteri **·** Mineforsvaret |
**Utdatert:** Denne teksten kan inneholde feil på grunn av informasjon som er utdatert. artikkelen Du kan hjelpe med å oppdatere artikkelen. Artikkelens diskusjonsside kan inneholde mer informasjon.

**Retten** eller **Underretten** (engelsk: General Court) er en selvstendig domstol i Den europeiske union. Den er overinstans for Personalretten og underinstans til Domstolen. Samlet utgjør de tre domstolene EUs samlede domstolsystem. Retten holder til i Luxembourg, sammen med de øvrige domstolene i EU.

Retten avgjør blant annet klager direkte fremsatt av borgere i EU-land og saker som reises av medlemsland mot Europakommisjonen. Den er ankeinstans for saker behandlet av Personalretten. Retten består av 27 dommere, en fra hvert medlemsland.

Inntil Nice-traktaten i 2005 ble Retten kalt Domstolen i første instans. Navnet ble endret da EU fra samme tidspunkt gjorde det mulig å opprette spesialdomstoler på lavere nivå. Hittil (2012) er det av slike spesial- eller fagdomstoler kun Personalretten som er opprettet.

Referanser
----------

1. ↑  Utenriksdepartementet (17. juni 2016). «Ny utgave av EU/EØS-håndboken». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 9. august 2020.
2. ↑  «EUR-Lex - 12016M/TXT - EN - EUR-Lex». *eur-lex.europa.eu* **(engelsk)**. Besøkt 9. august 2020. «Article 19 1. The Court of Justice of the European Union shall include the Court of Justice, the General Court and specialised courts. It shall ensure that in the interpretation and application of the Treaties the law is observed.»

Eksterne lenker
---------------

* CURIA – EU-domstolens internettside (alle EU-språk) Besøkt 5. april 2012

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI **·** NKC
 |
**Idiom,** eller fast ordforbindelse, er et uttrykk eller en vending som ofte er særegen for et språk. Betydningen av et idiom kan ikke utledes direkte fra betydningen av hvert ord som utgjør idiomet. Det er ofte få muligheter til å variere ordbruken og ordrekkefølgen i idiomet, med mindre man varierer for å lage et ordspill. Et eksempel er "Å bøye seg i hatten", som er en sammenslåing av "Å bøye seg i støvet" og "Å ta av seg hatten for". Begge idiomene betyr å vise respekt eller anerkjennelse, noe som kanskje gjør det lettere å slå dem sammen. 

Idiom utgjør en betydningsmessig helhet som er annerledes enn den betydning som en bokstavelig forståelse av uttrykkets enkelte deler legger opp til. Det norske uttrykket «å gå bort» kan bety «å dø», men en som kjenner ordene *gå* og *bort* vil ikke nødvendigvis forstå at uttrykket betyr å dø. 
Idiomer har ofte to forskjellige tolkninger – en bokstavelig og en overført (figurativ) betydning. For å bruke det samme eksemplet: Uttrykket «gå bort» kan også bety den konkrete handlingen at noen går bort fra der de befinner seg. Enkelte slike uttrykk brukes praktisk talt alltid i den overførte betydningen, som idiomer, mens andre brukes også mye bokstavelig.

Idiomer er ofte spesifikke for et språk, derfor vil en direkte oversettelse av idiomer til et annet språk gjerne føre til at den overførte betydningen forsvinner. En del idiomer eksisterer på flere språk, fortrinnsvis i beslektede språk, (*å gå bort = to pass away*), men språkvitenskapen har ikke påvist noen regelmessighet. På grunn av dette representerer idiomer en særlig utfordring for dem som lærer seg et nytt språk.

Mange idiomer var opprinnelig aktive metaforer. Senere ble de gjennom leksikalisering gjort til idiomatiske uttrykk hvor de ikke lenger aktivt fungerer som billedspråk.

Ordet idiom kommer fra gresk ἰδίωμα (*idioma*), «egenskap» eller «særegenskap».

Se også
-------

* Liste over ordspråk og idiomer
* Kjenning
* Ordspråk

Litteratur
----------

Norske idiomordbøker
* Knut Lystad mfl. *Rosinen i pølsa. 333 ord og uttrykk fra hverdagsspråket* Kagge 2005
* Kjell Ivar Vannebo *Katta i sekken og andre uttrykk. Bruk, bakgrunn og betydning* Cappelen 2006

Om idiomer
* Fernando, Chitra, *Idioms and Idiomaticity*, Oxford University Press, 1996
* George Lakoff og Mark Johnson *Hverdagslivets metaforer* (original *Metaphors we live by* oversatt av Mie Hidle) ISBN 9788253024745

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
Meløyvær Fortress Canon B - Russøya
**Meløyvær fort** er et nedlagt kystartillerifort på Krøttøya i Harstad kommune i Troms og Finnmark. Anlegget består av tre kanoner og en kommandosentral, og ble ferdigstilt i 1988 som et av de tre siste kystfortene som ble bygget i Norge. Meløyvær fort var strategisk viktig under den kalde krigen, og skulle dekke området mellom Andøya og Senja.

Meløyvær fort ble nedlagt i 2007, og fredet av Riksantikvaren i juni 2013.

Meløyvær fort, verdens mest moderne kystfort[] og et monument fra den kalde krigen, ble oppført på slutten av 1980-tallet. En milliard kroner ble brukt på tre 120 mm Bofors-kanoner, kommandosentral og det som ellers måtte til for å sikre fred og fordragelighet mellom øst og vest. 

Kanonene er bygd i et mer enn 30 meter dypt anlegg som er utstyrt slik at det skal være selvforsynt med vann og strøm i en krisesituasjon. Siden anlegget er så nytt, er alt av aggregater, kontrollrom, overnattingsrom, kjøkken, kontorer og så videre fullt operative. 

Meløyvær fort er det første kystartillerifortet fra den kalde krigen som ble fredet i Norge. Riksantikvaren mener Meløyvær fort er av stor historisk verdi, både militært og teknisk. Det er også et poeng å vise fram den enorme økonomiske satsingen på Forsvaret under den kalde krigen. Kanon A, som ligger på holmen Øya, er beholdt fullt inntakt. I tillegg til den ene kanonen er også kommandosentralen på Krøttøy bevart i sin helhet. Luftvernstillingene og nærområdet rundt fortet er også bevart.

Forsvarsbygg betaler for vellikehold og drift, mens Sør-Troms Museum har ansvaret for formidlingen på fortet.

Galleri
-------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Meløyvær fort». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* Vakre Meløyvær offisielt fredet
* Topp hemmelig fort åpnes
* Meløyvær fort - Verdens mest moderne kystfort - Sør-Troms Museum Arkivert 9. juni 2015 hos Wayback Machine.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
Stord kirke
**Stord prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Sunnhordland prosti. Det omfattet sogn i Stord kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Stord kirke.

Stords kirkesogn er nå en del av Stord kirkelige fellesråd, og underlagt Sunnhordland prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Storð sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Stord prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Stord med Fitjar og Valestrand annekssogn.

Stord prestegjeld dannet grunnlaget for Stordø formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

I 1862 ble Stord prestegjeld delt, og Fitje opprettet som eget sognekall, bestående av Fitje sogn Ved kgl.res. av 26. februar 1870 ble Valestrand sogn overført fra Stordøen og lagt som annekssogn til Sveen prestegjeld.

Nysæter sogn ble etablert i 1998.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Stord
* Nysæter.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1910). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 139.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 78.
3. 1 2  Prestegjeld og sogn i Hordaland, arkivverket.no
4. ↑  Espeset, Kolbein (2007). *Gamle Valestrand kyrkje 1707-2007*. Sveio kommune. s. 13. ISBN 9788299349949.
5. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
6. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Eystein Hanssen** (født 26. juli 1965 i Oslo) er en norsk forfatter, journalist, og filmskaper. Han debuterte som forfatter i 2010, og har skrevet sju krimromaner med karakteren Elisabeth Sunee Rathke (Elli) i hovedrollen.

Hanssen startet sin yrkeskarriere som frilansjournalist og fotograf i lokalavisen *Oppland Arbeiderblad* på Gjøvik. Senere jobbet han som fotograf, fotojournalist og vaktsjef i NTB, før han begynte i TV 2 i oppstartsåret 1992. Der ble han fram til 1996, da han sluttet og sammen med flere andre startet filmproduksjonsselskapet Rabalder. Der jobbet han som regissør og produsent av dokumentarfilmer. Senere har han jobbet i produksjonsselskapene Zulu Film og Mediamente. 

Filmkarrieren hans inkluderer filmen *22* fra år 2000, som Norsk filminstitutt og Cinemateket i Oslo omtaler som «Norges første selvfinansierte slasher/splatter-film med en viss distribusjon». I 2003 skrev han manus, produserte og regisserte programmet *Lykkelandet* for TV 2, som vant Gullruten for beste aktualitets- eller sportsprogram. Samme år vant dokumentarfilmen *Et steinkast unna* Amandaprisen hvor Hanssen var produsent. 

Hanssen er utdannet innen medier, film og informasjonsteknologi. Han har en MBA fra Robert Kennedy College / University of Wales.

Bibliografi
-----------

* 2010: *De ingen savner*
* 2011: *Giftstrøm*
* 2012: *Triangel*
* 2013: *Åtseldyr*
* 2015: *Brennemerket*
* 2016: *Jaget*
* 2018: *Svart landskap*
* 2019: *En kort evighet*
* 2021: *Kokong*
* 2023: *Bikkjer*

De to første bøkene er utgitt på forlaget Vigmostad & Bjørke og ble begge nominert til Bokhandlerprisen. Fra og med utgivelsen *Triangel* har Hanssen vært utgitt på forlaget Cappelen Damm. Fra og med 1. januar 2015 er dessuten de eldre titlene også å finne på Cappelen Damm.

Oversettelser
*De ingen savner* (Totenmaler) og *Åtseldyr* (Knochen) ble utgitt i Tyskland i februar 2015, på forlaget Aufbau-Verlag.

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Internet Movie Database*, IMDb-ID tt0312306, Wikidata Q37312,
2. 1 2   LinkedIn, LinkedIn personlig profil-ID eysteinhanssen, besøkt 23. desember 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «22». Norsk filminstitutt. Arkivert fra originalen 29. oktober 2013.
4. ↑  «Den spede starten til den norske skrekkbølgen». Filmweb. Besøkt 23. september 2019.
5. ↑  «Gullruten». *Store Norske Leksikon*. Besøkt 23. september 2019.
6. ↑  Marie L. Kleve (10. november 2010). «- Som å bli Oscar-nominert med Hackman og Brando». *Dagbladet*. Besøkt 23. september 2019.
7. ↑  «Produkte nach Autoren: Eystein Hanssen» **(tysk)**. Aufbau-Verlag. Arkivert fra originalen 23. september 2019. Besøkt 23. september 2019.

Kilder
------

* Presentasjon av Eystein Hanssen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Norsk uhygge brer om seg
* 

* (no) Publikasjoner av Eystein Hanssen i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MusicBrainz
 |
**Márkomeannu** er en samisk kultur- og musikkfestival som arrangeres i grenseområdet mellom Tjeldsund kommune i Troms og Evenes kommune i Nordland i slutten av juli hvert år. Festivalen har en klar samisk profil og ønsker å fremme markasamisk kultur samtidig som den ønsker å være en kulturaktør for hele Sápmi. Festivalen ble arrangert for tolvte gang i 2011. Til og med 2006 ble festivalen arrangert av ungdomsforeningen Stuornjárgga Sámenuorak, men fra og med 2007 ble den organisert av en egen festivalforening, Márkomeannu Searvi. Festivalen ble de to første årene arrangert på dyrskueplassen nært Evenes flyplass, men har siden 2002 blitt arrangert på Gállogieddi samiske friluftsmuseum.

Márkomeannu består av blant annet konserter, utstillinger, seminarer og teater. Festivalen hadde 2200 besøkende i 2011. Det er en egen barnefestival kalt Mánáidmeannu og en ungdomsfestival kalt Nuoráidmeannu.

Festivalen fikk Troms fylkeskommunes kulturpris i 2017.

Referanser
----------

1. ↑  Årets kulturpris til Márkomeannu Arkivert 11. juni 2016 hos Wayback Machine.; tromsfylke.no, 13.12.17

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Márkomeannu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Márkomeannu på Facebook
* Festivalleders blogg
Husnes kirke
**Husnes prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Sunnhordland prosti. Det omfattet sogn i Kvinnherad kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Husnes kirke.

Husnes' sogn er nå en del av Kvinnherad kirkelige fellesråd, og underlagt Sunnhordland prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Kaldrekstaða sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Husnes antas å være lagt under Kvinnherad i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Ved kgl.res. av 9 november 1967 ble Husnes opprettet som eget sognekall, bestående av Husnes sogn i Kvinnherad prestegjeld og utvidet med fastlandsdelen av Eid sogn (Valen krets) i Fjelberg prestegjeld og Holmedal sogn i Skånevik prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 1968.

Ved avviklingen bestod Husnes prestegjeld av menighetene i Husnes og Holmedal.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1910). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 37.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 78.
3. ↑  Forskrift om nytt prestegjeld, Husnes prestegjeld, lovdata.no
4. ↑  Prestegjeld og sogn i Hordaland, arkivverket.no
5. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
6. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
**Visterflo** er en innsjø som ligger i kommunene Sarpsborg og Fredrikstad i Viken. Sammen med Ågårdselva og Mingevannet utgjør Visterflo et sideløp til Glomma, og er en del av Glommavassdraget. De to fluviale øyene Tunøya og Rolvsøy ligger på hver sin side av Visterflo. Navnet Visterflo brukes også om den korte elvestrekningen som fører vann ut av sjøen til samløpet med Glomma ved Greåker. Utløpet er noen ganger også kalt Rolvsøysund. 

Ved Eidet nordøst ved sjøen munner det ut en tømmertunnel som kommer fra Vestvannet ved Isnes. Tunnelen var i bruk fram til 1985, så lenge det ble fløtet tømmer i Glomma

Sjøen ligger praktisk talt på havnivå, men tidevann når normalt ikke så langt motstrøms.

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 4. april 2015
2. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase – Dybdekart.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 4. april 2015
3. ↑  Kartverket
4. ↑  «Turtips for Østfold, om tømmertunnelen». Arkivert fra originalen 26. september 2013. Besøkt 15. juni 2012.

Eksterne lenker
---------------

* NVE dybdekart

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Tysnes kirke
**Tysnes prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Sunnhordland prosti. Det omfattet sogn i Tysnes kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Tysnes kirke.

Tysnes' sogn er nå en del av Tysnes kirkelige fellesråd, og underlagt Sunnhordland prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Uppdals sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Tysnes prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Tysnes med Onarheim og Opdal annekssogn.

Tysnes prestegjeld dannet grunnlaget for Tysnes formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Reksteren ble i 1952 skilt ut som eget sogn med deler fra Tysnes og fra Uggdal.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Tysnes
* Onarheim
* Uggdal
* Reksteren

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1910). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 160.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 76.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. 1 2  Prestegjeld og sogn i Hordaland, arkivverket.no
5. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
6. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Folkehøgskolen Sørlandet** er en kristen folkehøgskole i Birkeland i Birkenes kommune i Agder. Skolen tar årlig imot vel 130 elever. Skolen eies av Normisjon, Indremisjonsforbundet og Norges KFUK-KFUM.

Folkehøgskolen Sørlandet ble startet opp under navnet *Sørlandets Kristelige Ungdomsskole* i 1912 av fire misjonsorganisasjoner, Indremisjonskretsene for Landsindremisjonen og Vestlandske indremisjonsforbund, Agder krets av Norges kristelige ungdomsforbund og Sørlandets kristelige ungdomsforening. I 1970 skiftet skolen navn til *Birkeland Folkehøgskole* og fra 2010 heter skolen *Folkehøgskolen Sørlandet*.

Historie
--------

Interessen for å få til en kristelig ungdomsskole på Sørlandet hadde begynt å gjøre seg gjeldende straks etter 1900. Den kristne ungdomsskoletanken ble drøfta i misjonskretser både i Aust- og Vest-Agder i tida framover. Høsten 1910 var planene om en slik skole i Vest-Agder kommet så langt at det ble innkalt til et møte i Kristiansand. På dette møtet skulle det tas stilling til spørsmålet om å starte en ungdomsskole i den gamle skrivergården i Oddernes. Det mislyktes. Etter det møtet begynte misjonsforeningene i begge Agder-fylka å samarbeide om å reise en kristelig ungdomsskole for hele Sørlandet. Det resulterte i at ei forberedende nemnd med medlemmer fra Aust- og Vest-Agder ble valgt til å komme med grunnregler for skolen. På en ekstraordinær generalforsamling i Arendal 24. januar 1912 ble grunnreglene enstemmig vedtatt.

Etter en del debatt ble det vedtatt at skolen skulle ligge på Birkeland i Birkenes kommune, Aust-Agder fylke. Skolen tok til i leide lokaler 1. oktober 1912 med 52 elever. Bernt Nordset fra Klæbu i Trøndelag var skolens første rektor (1912–1915). Han la grunnlaget for undervisningsforma og samfunnslivet på Birkeland Folkehøgskole. I hans tid ble det første skolebygget, Fridheim, bygd. En av ildskjelene bak oppstarten av skolen var Terje Anderssøn Mørland, som også ble ansvarlig for oppføringen av det første skolebygget. Mørland satt også i styret for skolen i en år-rekke.

Referanser
----------

1. ↑  «– Det er en kjempespagat vi står i». *Agderposten*. 27. januar 2018. Besøkt 27. februar 2023. «Rektor ved kristen folkehøyskole medgir at det er vanskelig å håndtere konservativ kristent syn med en langt mer liberal kristendom anno 2018.»
2. ↑  «Fædrelandsvennen 1970.06.19». 1970. s. 7.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Skrolsvik** er ei bygd ytterst på Sør-Senja i Senja kommune i Troms og Finnmark. Den har i underkant av 100 innbyggere.

Stedet har en avdeling under Midt-Troms Museum; Kveitmuseet/Gammelbutikken og det nedlagte Skrolsvik fort. 

Hurtigbåt og ferje til Harstad. Bygda ligger ved enden av fylkesvei 221. Følger man den 20 km østover kommer man til Stonglandseidet, hvor det blant annet er sykehjem, skole og bank. Postadressen til Skrolsvik er 9392 Stonglandseidet. Nærmeste bysamfunn er Finnsnes.

Mellemvik grunnkrets
--------------------

**Mellemvik** er en grunnkrets som omfatter Skrolsvik og grendene rundt. Mellemvik, eller Mellomvika, er den midterste av de tre vikene sentralt i Skrolsvik. De andre to er Heimstevika og Skrollsvika.

Grunnkretsen omfatter ytterste del av den halvøya som stikker ut mot Andfjorden, lengst sørvest på Senja, inkludert ytre del av Blyfjordens sørside, samt fjellene vest for Åborsvatnet. Bebyggelsen strekker seg fra Tømmervika i sørøst til Sjursvika i nordvest. Areal: 23,4 km².

Mellemvik tilhører Delområde Stonglandet, og grenser i sørøst til Buvik og i nordøst til Rødsand. I vest ligger Andfjorden.

Innbyggertall i Mellemvik grunnkrets:

| 2000 | 2005 | 2010 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- |
| 147 | 128 | 126 | 112 |

Eksterne lenker
---------------

* turliv.no - informasjon og bilder fra båthavna i Skrolsvik

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Sandnes kirke i Masfjorden
**Masfjorden prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Nordhordland prosti. Det omfattet sogn i Masfjorden kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Sandnes kirke.

Masfjorden kirkesogn er nå en del av Masfjorden kirkelige fellesråd, og underlagt Nordhordland prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Sandness* eller *Matrsfjǫdðr sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Masfjorden antas å være lagt under Lindås prestegjeld i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Ved kgl.res. av 28. august 1875, ble det vidløftige Lindaas prestegjeld delt, ved at Sandnes sogn ble utskilt som et eget soknekall, gjeldende fra 1. januar 1876. Solheim kirke ble innviet 24. mars 1882 og Frøyset kirke i 1937, begge tilhørende Masfjorden sogn.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Sandnes kirke
* Frøyset
* Solheim

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1910). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 430.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 84.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Nordland, Lars (1951). *Masfjordboki*. xx#. s. 307.
5. ↑  *Våre kirker*. Vanebo. 1993. s. 372. ISBN 8275270227.
6. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Aero L-29 Delfin** (NATO-kallenavn: *«Maya»*) er et tsjekkoslovakisk treningsfly.

L-29 Delfin ble utviklet for å introdusere et jetdrevet treningsfly for det Tsjekkoslovakiske flyvåpenet. I 1961 ble flyet evaluert sammen med PZL-Mielec TS-11 Iskra og Jakovlev Jak-30, og som resultat av dette valgt som standard treningsfly for alle landene i Warszawapakten unntatt Polen, som valgte å bruke den polske TS-11 Iskra. Sovjetunionen var største bruker av flytypen og tok i mot 2 000 fly alene.

L-29 Delfin har også blitt eksportert til en rekke av de tradisjonelle sovjetiske klientstatene.

I tillegg til hovedvarianten ble bare én annen variant satt i produksjon, en en-seters variant for aerobatikk som ble produsert i et lite antall som **L-29A Delfin Akrobat**. En angrepsfly-variant under betegnelsen **L-29R** ble også utviklet, men ble aldri satt i produksjon.

L-29 VIPER
Opprinnelig ble denne maskinen som prototype utrustet med en kraftigere motor fra Rolce Royce. I nyere tid er disse
igjen blitt installert i flytypen som en modifikasjon. Disse benevnes da som L-29 Viper og med
performance som overgår de fleste andre en-motors jagerfly uten etterbrenner. 
Typen er da blant annet kjent fra å ha satt flere hastighetsrekorder under Reno Air Race i Nevada.
Med modifikasjonen er flyets rekkevidde øket med ca 100 NM og marshastighet øket til ca 611 km/t.

Spesifikasjoner
---------------

Aero L-29 Delfin
L-29 Delfin er utstyrt med en Motorlet M 701 turbojetmotor
En L-29 Delfin brukt av det tidligere Øst-Tyskland

  


|  | L-29 Delfin |
| --- | --- |
|  | Dimensjoner |
| Vingespenn | 10,29 m |
| Vingeareale | 19,85 m² |
| Lengde | 10,81 m |
| Høyde | 3,13 m |
|  | Vekt |
| Nettovekt | 2 364 kg |
| Maksimal startvekt | 3 540 kg |
|  | Ytelser |
| Topphastighet | 850 km/t max speed

```
 655 km/t max levelspeed
```
 |
| Marsjhastighet | 545 km/t |
| Topphøyde | 11 000 m |
| Rekkevidde | 640 km |
|  | Annet |
| Motor | 1× Motorlet M 701c 500 turbojetmotor (8,73 kN) |

Kilder
------

* (no) Aero Delfin i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* (1961) Aero L-29 Delfin Flight Manual[*død lenke*]
* Czech Jet Team Arkivert 16. august 2018 hos Wayback Machine. — civilian display team.
* Aircraft.co.za – The Complete Aviation Reference
* Warbird Alley L-29 Page
* Gauntlet Warbirds — L-29 Trening i Chicago region
* Walkaround L-29 Delfin from Poltava
* Walkaround L-29 Delfin from Yegoryevsk
* Walkaround L-29 Delfin from Zaporozhye
* Soviet Star, Christchurch, New Zealand
* Double X Aviation Ltd, Queenstown, New Zealand

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** LCCN **·** NKC
 |
Strandebarm kirke
**Strandebarm prestegjeld** var et prestegjeld prestegjeld tilhørende Hardanger og Voss prosti. Det omfattet sogn i Kvam og Kvinnherad kommuner og tidligere Jondal kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Strandebarm kirke.

Strandebarms hovedsogn er nå en del av Kvam kirkelige fellesråd, og underlagt Hardanger og Voss prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Strandarbarmar sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Strandebarm prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto innen 1585 av hovedsognet Strandebarm med Varaldsøy og Jondal annekssogn.

Ved kgl.res. av 26. februar 1802 ble Strandebarm og Varaldsøy overført fra Søndhordland til Hardanger prosti, mens Jondal allerede tilhørte Hardanger.

Strandebarm prestegjeld dannet grunnlaget for Strandebarm formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 2. november 1967 ble Jondal sogn overført til Ullensvang prestegjeld, med virkning fra 1. januar 1968.

Varaldsøy sogn ble overført til Kvinnherad prestegjeld 1. januar 2000, og Strandebarm prestegjeld avviklet og hovedsognet overført til Kvam prestegjeld 1. januar 2004.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1910). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 7.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 78.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Næss, Anders (1947). *Strandebarm og Varaldsøy i gamal og ny tid*. xx: Strandebarm og Varaldsøy bygdeboknemnd.
5. ↑  Prestegjeld og sogn i Hordaland, arkivverket.no
6. ↑  Vibe, Johan (1896). *Søndre Bergenhus amt*. xx#: Olaf Norli. s. 208.
7. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
8. ↑  *Jondal kyrkje 100 år*. Jondal sokneråd. 1988.
9. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Oslo Buddhistsenter** ligger på i Helgesens gate 10b på Grünerløkka. Det er en del av Triratna buddhistorden og Triratna buddhistfellesskap og er medlem i Buddhistforbundet. Senteret ble opprettet 19. februar 2000 av Gunaketu Bjørn Kjønstad som ble ordinert i Triratna Buddhistorden i 1996. I 2024 er det 5 ordensmedlemmer tilknyttet senteret og 6 kvinner og menn trener til ordinasjon. Etter å ha leid lokaler kjøpte foreningen lokalene i Helgesens gate 10b og innviet det under fullmånen i mai 15.5.2022 

Oslo Buddhistsenter søker å være en oase av visdom og medfølelse, hvor vi kan bidra til at mennesker og dyr blir fri fra lidelse. Vi gjør dette gjennom etikk, meditasjon, refleksjoner over virkeligheten, vennskap og fellesskap. Det er en liten gjeng som blir inspirert av å oversette buddhas tidløse lære til praktiske måter å leve bedre her og nå. Det gjøres ved å anerkjenne og etter hvert akseptere alle sider ved oss selv og de rundt oss. Og så integreres det som er sunt i alt vi gjør. Og vi gjør det med kjærlighet – det er i alle fall målet. Ut fra en slik vennlig aksept og voksende indre ro kan vi begynne å gi slipp: Først dårlige vaner og til slutt alle forestillinger eller vrangforestillinger vi har om livet, om oss selv og om verden. Du kan lese mer om folka her. Det arrangeres introduksjonskurs, fordypningskurs og retretter.

Du kan lese mer om buddhas lære, om meditasjon eller bli ledet i meditasjon. 

Hvis du vil melde deg inn som medlem kan du gjøre det her.

Referanser
----------

1. ↑  «Oslo Buddhistsenter». *w2.brreg.no*. Nøkkelopplysninger fra Enhetsregisteret - Brønnøysundregistrene. Besøkt 15. februar 2021.
2. ↑  «Om oss». *Oslo Buddhistsenter* **(engelsk)**. Besøkt 4. januar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**Orlando Duarte Figueiredo**, kjent som **Orlando Duarte** (født 18. februar 1932 i Rancharia i São Paulo i Brasil, død 15. desember 2020), var en brasiliansk sportskommentator og sportsjournalist.

Liv og virke
------------

Han dekket som sportsreporter og -kommentator 14 verdensmesterskap og ti olympiske leker. Han arbeidet for fjernynssenderne Globo, Band, Gazeta, SBT og, og dessuten for en rekke radiostasjoner. Blant sporsavisene han skrev for kan nevnes Gazeta Esportivo, O Tempo, og Ultima hora.

I 2014 kommenterte han for Brasil Verdensmesterskapet i fotball i 2014..

Han forfatteet dessuten mer enn 30 sportsbøker; blant dem var det en biografi om Pelé og en om De olympiske leker. Han anses som sentral for brasiliansk sporshistoriedkrivning.

Fra 2018 led han av alzheimer. Han døde 15. desember 2020 i en alder av 88 år som følge av covid-19.

Publikasjoner i utvalg
----------------------

* *Pelé. O supercampeão.* Makron Books, São Paulo 1993.
* *Enciclopédia: todas as copas do mundo.* Makron Books, São Paulo 1998, ISBN 85-34608873.
* *História dos esportes.* 6. Auflage. Senac, São Paulo 2019, ISBN 978-85-39605750.
* *Na mesma sintonia. O rádio na vida e na obra de Orlando Duarte.* Entrevista a Chico Barbosa. Senac, São Paulo 2008, ISBN 978-85-73597226.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 15074650g, catalogue.bnf.fr, besøkt 30. desember 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
3. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
4. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
**Lindhøy skole** er en barneskole på Tjøme i Færder kommune i Vestfold. Skolen har over 60 ansatte og rundt 390 elever fra 1. til 7. klassetrinn. Lindhøy har også en egen skolefritidsordning for omkring 100 barn. 

Skolen ble bygd i 1952 og besto opprinnelig av to bygninger plassert på hver side av den asfalterte skolegården. Bygningene var forbundet med et leskur. Skolen hadde spesialrom for sløyd, pappsløyd, håndarbeid, naturfagundervisning og skolekjøkken. Skolen er ombygd og utvidet flere ganger og en av de opprinnelige to bygningene er revet.

Historie
--------

Etter at skoleloven ble innført i 1739, var det omgangsskole på øyene Tjøme og Hvasser. Faste skoleordninger med egne bygninger kom på 1860-tallet da den nye skoleloven krevde det. Det ble da bygd grendeskoler på Kirkely, nær ved Tjøme kirke, i Utbygda, søndre del av Tjøme, på Fredheim, for nordre del av Tjøme, og på Hvasser.

Lindhøy skole ble åpnet i 1952 som sentralskole for Tjøme kommune. Den erstattet da grendeskolene på øya Tjøme, mens kommunens siste grendeskole, Hvasser skole, først ble nedlagt i 2009. Lindhøy skole hadde lenge skoletrinnene fra første til syvende klasse, med åttende klasse som framhaldsskole for de elevene som ikke valgte å fortsette på realskolen i nabokommunen Nøtterøy.

Lindhøy skole fikk aula i 1962 og påbygg for ungdomsskoleelevene i 1972. I 1978 åpnet Tjømehallen like ved skolen, som ble tatt i bruk som skolens gymsal og idrettshall for kommunens lag og foreninger. I 2002 åpnet et nytt bygg for mellomtrinnet. Det er tegnet av arkitektfirmaet Ola Roald i Tønsberg og har vært demonstrasjonsskole for åpne arkitektoniske løsninger og en friere pedagogisk gruppeinndeling. Skolen utvides ytterligere og beregnes å kunne ta imot i alt 490 elever. Lindhøy var kombinert barne- og ungdomsskole fram til Tjøme ungdomsskole ble bygget i 1990.

Elevene fra Lindhøy skole fortsetter på Tjøme ungdomsskole som også ligger i Tjøme sentrum.

Eksterne lenker
---------------

* Kort presentasjon av Lindhøy skole
* Arkitektfirmaet Ola Roalds presentasjon av den nye skolebygningen fra 2002
* Søk på «Lindhøy skole» i lokalavisa Tønsbergs Blads nettarkiv[*død lenke*]

| * v
* d
* r
Offentlige grunnskoler i Færder kommune |
| --- |
| Barneskoler: | Brattås skole  **·** Føynland skole  **·** Herstad skole  **·** Lindhøy skole  **·** Oserød skole  **·** Teie skole  **·** Torød skole  **·** Veierland skole  **·** Vestskogen skole | Skoler |
| Ungdomsskoler: | Borgheim ungdomsskole  **·** Teigar ungdomsskole  **·** Tjøme ungdomsskole |
| Tidligere skoler (Nøtterøy): | Bergan skole  **·** Grindløkken skole  **·** Hårkollen skole  **·** Lysheim skole  **·** Skjerve skole  **·** Tømmerholt skole |
| Tidligere skoler (Tjøme): | Bjørnevåg skole  **·** Haug skole  **·** Honerød skole  **·** Hvasser skole  **·** Kirkebakken skole  **·** Kirkely skole  **·** Utbygda skole |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Store Risen** er en innsjø 194 meter over havet helt nord i Marker kommune og Aurskog-Høland kommune i Viken fylke.

Sjøen er smal og 5,6 km lang i nord-syd-retning. Vannet får tilsig fra Veslerisen med flere i nord, og avløpet er fra sørenden via Vegatjern og Krokselva til Rødenessjøen ved Kroksund. Den sørligste delen av sjøen er skilt fra resten med et smalt sund, og kalles Damtjern.

Terrenget stiger bratt opp fra sjøen flere steder, på østsiden opp mot Østre Risenhøgda, 308 meter over havet.

Det går skogsbilvei fram til den sørlige delen av sjøen fra fylkesvei 831 i sørvest, og til nordenden fra fylkesvei 21 i øst.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 22. april 2015
2. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 22. april 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Commersondelfin** (*Cephalorhynchus commersonii*) er en liten svart-hvit delfin som hører til i gruppen Cephalorhynchinae, der de svart-hvite delfinene utgjør en egen familie.

Beskrivelse
-----------

Commersondelfin blir omkring 1,3-1,5 meter lang og har et distinkt sort og hvitt mønster. En voksen 136 cm lang hunne som ble fanget utenfor det sørlige Patagonia veide 23 kg. Hodet, sveivene, bakre del av ryggen og ryggfinnen, samt halefinnen er sort, mens resten av kroppen er hvit. Hunner og hanner skilles enkelt fra hverandre gjennom forskjellen på den sorte mageflekken disse dyra har. Hannens flekk er dråpeformet, mens hunnens er mer rund i formen.

Utbredelse og habitat
---------------------

Commersondelfin holder til i kalde havområder utenfor sørspissen av Sør-Amerika, Tierra del Fuego og Falklandsøyene, samt i kyststrøkene rundt Kerguelenøyene.

Atferd
------

Commersondelfiner er svært aktive dyr som ofte svømmer energisk i overflaten og gjerne hopper, spinner, vrir seg eller svæmmer på rygg. Den er også kjent for å surfe på baugbølgen til hurtige båter. Man vet imidlertid lite om levesettet til denne delfinen, som livnærer seg av fisk og blekksprut som den fanger langs kysten og et stykke ut på åpent hav.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Commersondelfin* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Commersondelfin* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Commersondelfin* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Commersondelfin* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Commersondelfin* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cephalorhynchus commersonii* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cephalorhynchus commersonii* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Jin-dynastiet**, **Senere Jin** (kinesisk: 后晋, *Hòu Jìn*) var en kortlivet kinesisk dynasti fra 936 til 947 under epoken De fem dynastiers oh ti rikers tid.

Dynastiet ble brunnlagt av opprørslederen Shi Jingtang (892-942) som var svigersønn til Senere Tangs keiser Mingzong. Med hjelp fra khitanerne styrtet Shi Jingtang *Senare Tang* og dannet  *Senere Jin*. Det nye dynastiet kontrollerte de nordlige kinesiske territoriene som tidligere var i *Senere Tang* foruten de strategiske *Seksten prefekturer* (燕云十六州). *De seksten prefekturer*, i de moderne Shanxi og Hebei, ble overlatt til det khitanske Liaodynastiet som hadde stor innflytelse over *Senere Jin*. *Senere Jinææs huvudstad var Bian (汴京) (dagens Kaifeng)*

Shi Jingtang ble etter sin død i 942 etterfulgt av sin brorsønn Shi Chonggui. Shi Chonggui utfordret de mektige khitanerne, noe som førte til fire års krig som endte med at *Senere Jin* ble erobret av Liaodynastiet og gikk under i 946/947.

Referanser
----------

1. ↑  *Imperial China 900-1800* **(engelska)**. Harvard University Press. 2003. s. 13. ISBN 0674012127.
2. ↑  *Unbounded Loyalty: Frontier Crossing in Liao China* **(engelska)**. University of Hawaii Press. 2006. s. 133-134. ISBN 0824829832.

Litteratur
----------

* *Imperial China 900-1800* **(engelska)**. Harvard University Press. 2003. ISBN 0674012127.
* *Unbounded Loyalty: Frontier Crossing in Liao China* **(engelska)**. University of Hawaii Press. 2006. ISBN 0824829832.

Mal:De fem dynastierna och De tio rikena
**Nøtterøy videregående skole** er en skole i Færder kommune. Den ligger i kommunens administrasjonssentrum, Borgheim, rett ved siden av en annen skole, Borgheim ungdomsskole. Den ligger også ved siden av Wilhelmsenhallen, som blir brukt i kroppsøvingstimene. Skolen ble etablert i 1977, og utvidet i 2009.

Nøtterøy videregående skole tilbyr utdanningsprogram både for studiespesialisering og for helse- og oppvekstfag. I 2008 hadde skolen ca. 550 elever og ca. 75 ansatte. Rektor ved skolen er Arild Nordahl Johnsen.

Elgestad videregående skole
---------------------------

I 1981 ble Nøtterøy og Elgestad videregående skoler slått sammen, og i 1990 ble navnet Elgestad fjernet helt. Elgestad videregående skole var opprinnelig en husmorskole som ble etablert i 1958. Den lå rett ved Nøtterøy kirke. Elgestad videregående skole hadde sin opprinnelse i Nøtterøy husmorskole som ble opprettet av Nøtterøy kommune i 1935. Skolen var lokalisert flere steder på Nøtterøy i løpet av sin levetid: Torød, Skjerve, Stangeby, og til sist Elgestad der den flyttet inn i nybygde lokaler i 1958.

Referanser
----------

1. ↑  Tønsbergs Blad, 21. november 2011
2. ↑  Tønsbergs Blad, 23. juli 2008
3. ↑  Tønsbergs Blad, 12. april 2006

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Arkiv etter Nøtterøy husmorskole på Arkivportalen

| * v
* d
* r
Videregående skoler i Vestfold |
| --- |
| Offentlige: | Færder  **·** Greveskogen  **·** Holmestrand  **·** Horten  **·** Melsom  **·** Nøtterøy  **·** Re  **·** Sande  **·** Sandefjord  **·** Thor Heyerdahl | Skoler |
| Private: | Gjennestad  **·** Rudolf Steinerskolen  **·** Signo grunn- og videregående skole  **·** Skagerak International School  **·** Wang toppidrett |
| Tidligere: | Vestfold flyttbare fylkesskole |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
Denne artikkelen omhandler TV-filmen fra 1999.  For romanen av Charles Dickens, se En julefortelling.

***En julefortelling*** (originaltittel ***A Christmas Carol***) er en britisk-amerikansk TV-film fra 1999, basert på Charles Dickens' *En julefortelling*. Filmen ble regissert av David Jones, mens Patrick Stewart, Richard E. Grantog Joel Grey spiller i hovedrollene.

Handling
--------

I England i viktoriansk tid lever en mann som heter Ebenezer Scrooge. Hans eneste interesse i livet er penger. Julen anser han bare å være kommersiell og et unødig sløseri med tid og penger. Hvorfor skulle han gi sin ansatte, Bob Cratchit, fri en dag i året? Det er bare på hans bekostning, mener han, slik humbug!

På kvelden på julaften får Scrooge besøk av sin tidligere kollega, Jacob Marleys, spøkelse. Han kommer for å advare Scrooge mot å fortsette i samme bane. Marley ordner det slik at Scrooge får besøk av tre spøkelser i løpet av påfølgende natt for å vise han hva han mangler i livet.

Spøkelsene er *Julespøkelse fra fortiden*, *Julespøkelse fra nåtiden* og *Julespøkelse fra fremtiden*, og alle kommer til å lære Scrooge å sette pris på gleden og julens høytid bærer med seg.

Scrooge innser etter dette hvor utakknemlig han har behandlet sin kollega Bob Cratchit som, tross i at lever i trange kår og har en alvorlig syk sønn, nyter livets enkle gleder med sin familie og føler takknemlighet.

For å unngå den samme bitre skjebne som Marley lover Scrooge nå å omfavne en ny og mer berikende livsstil. Han lærer å åpne sitt hjerte til julens budskap og det sanne glede.

Medvirkende
-----------

* Patrick Stewart - Ebenezer Scrooge
* Richard E. Grant - Bob Cratchit
* Joel Grey - Julespøkelse fra fortiden
* Ian McNeice - Albert Fezziwig
* Saskia Reeves - Mrs. Cratchit
* Desmond Barrit - Julespøkelse fra nåtiden
* Bernard Lloyd - Jacob Marley
* Dominic West - Fred
* Trevor Peacock - Old Joe
* Liz Smith - Mrs. Dilber
* Elizabeth Spriggs - Mrs. Riggs
* Kenny Doughty - Ebenezer Scrooge (som ung)
* Laura Fraser - Belle
* Celia Imrie - Mrs. Bennett
* Claire Slater - Martha Cratchit
* Tim Potter - Julespøkelse fra fremtiden

Referanser
----------

1. ↑  «Patrick Stewart in 'A Christmas Carol'» **(engelsk)**. Los Angeles Times. Besøkt 9. september 2016.
2. ↑  «En julefortelling» **(norsk)**. filmweb.no. Besøkt 20. desember 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *En julefortelling* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *En julefortelling* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *En julefortelling* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *En julefortelling* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *En julefortelling* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *En julefortelling* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata