recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jan Fredrik Støren Tøssebro** (født 8. november 1954) er dr. polit. i sosiologi (1985) og professor emeritus i sosialt arbeid ved NTNU siden 2022.

Hans primære forskningsinteresse er samfunnsvitenskapelige problemstillinger knyttet til funksjonshemming, særlig slike som er i skjæringspunktet mot politikk. Dette inkluderer spørsmål som avvikling av institusjoner, en inkluderende skole, familier med funksjonshemmete barn, levekår og tilknytning til arbeidslivet.

Jan har også sittet i flere offentlige utvalg knyttet til politikken om funksjonshemmete, som Manneråkutvalget (NOU 2001: 22), Syseutvalget (NOU 2005: 8) og Graverutvalget (2008: 1; 2009: 14). Han var leder av Statens Råd for Funksjonshemmede fra 2003-2007 og medlem av Likestillings- og diskrimineringsnemda fra 2008-2012. I 2010 utgav han innføringsboka *Hva er funksjonshemming* i Universitetsforlaget serie *Hva er*.

Han var tidligere direktør ved NTNU Samfunnsforskning.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Jan Tøssebro hos Samforsk.no

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Umm Musa al-Hashimiyya** var en qahramana (hoffdame) i tjeneste ved abbasidenes harem i kalifen Al-Muqtadirs regjeringstid 908-929.

Hun ble *qahramana* for kalifens mor Shaghab i 910. Hun ble gunstling hos kalifens mor og klarte ved sine kontakter å gjøre seg til sentralfigur for et verdifullt nettverk av protesjeer. Hennes intriger til fordel for sina protesjeer, hennes families nepotisme og hennes fiendskap mot den populæra vesiren Ali ibn Isa al-Jarrah, som i 917 ble avskjediget på grunn av hennes anstrengelser, gjorde henne upopulær. 

Da hun giftet bort sin niese med prins Abu'l-Abbas, sønnesønn til kalifen al-Mutawakkil, ble hun av opposisjonen anklaget for å ha planer om å styrte kalifen og på plassert sin inngiftede brorsønn på tronen.Men i 923 ble hun arresterr og erstattet av Thumal, som lot henne, hennes bror og søster torturere til de avslørte hvor de hadse gjemt sin formue på en million gulldinarer.

Referanser
----------

1. ↑  Marilyn Booth:*Harem Histories: Envisioning Places and Living Spaces*
Anderetten *fuliji* (符离集烧鸡, *Fúlíjí shāojī*
*Gela*nudler (格拉条, *Gélā tiáo*.
*Taihe*nudler med lam (太和羊肉板面, *Tàihé yángròu bǎnmiàn*.
**Anhuikjøkkenet** (kinesisk: 徽菜, pinyin: *Huicai*) er et av Kinas åtte store kjøkken. Matkulturen fra traktene rundt Huangshanfjellene i provinsen Anhui er selve utgangspunktet, men kjøkkenet forekommer også i andre deler av Kina med en viss variasjon som følge.[]

Anhuikjøkkenet er kjent for sin bruk av viltvoksende urter, og sine enkle tilberedelsesmetoder. Braisering og stuing er vanlige metoder. Steking og woking er sjeldnere benyttet enn i de andre store regionale kinesiske kjøkken.[] Det finnes tre regionale hovedretninger, én rundt floden Yangtze, én rundt elven Huai, og den tredje i det sørlige Anhui.[]

Anhuikjøkkenet er også sterkt preget av tofu, og kinesisk folklore vil at tofuens tilblivelse skyldes Han-fyrsten Liu An som kom fra Shou (kalte «tofuens hjemby». Legendene forteller vider at stinkende tofu ble skap av an anhuinesiske håpefulle lærde Wang Zhihe som solgte sitt produkt i Beijing for å ha et levebrød etter at han hadde strøket til den kinesiske embedsmannseksamen. Fra Anhui kommer også hårete tofu.

Anhuikjøkkenet har likhetstrekk særlig med jiangsukjøkkenet.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Tofu culture in China».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Seljebrannmåler** (*Epione repandaria*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den kan kjennes på de tofargede vingene, og kan skilles fra den nærtstående arten ospebrannmåler (*Epione vespertaria*) på de spissvinklede vingespissene.

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 25 – 30 mm), slank, mest brunoransje måler. Antennene er smalt fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen. Vingene er brunoransje ut til det ytterste tverrbåndet, rødaktig grå utenfor dette. Forvingen har markerte, spissvinklede vingespisser og er litt innbuktet bak disse. Ytterkanten er helt jevn uten bølging. Ved roten har den en V-formet, svart tverrstripe. Nær fremkanten omtrent midt i vingen er det en liten, svart flekk, og omtrent to tredjedeler ute i vingen er det et skrått, i midten utbuktet, svart tverrbånd som fortsetter på bakvingen. Utenfor dette tverrbåndet er vingen gråaktig. Larven er gråbrun, litt knudrete og ligner sterkt på en avbrukket kvist. Litt foran midten har den to små, svarte vorter på ryggen.

Levevis
-------

Denne arten er knyttet til fuktig løvskog, også sumpskog. Larvene lever mest på selje (*Salix caprea*), men de kan også finnes på or, osp, slåpetorn og andre busker. De voksne målerne flyr om natten i juli – september og kommer gjerne til lys. Overvintringen skjer som egg.

Utbredelse
----------

Seljebrannmåleren finnes i Europa. I Norge er den funnet nord til Nord-Trøndelag, men den ser ut til å mangle på Vestlandet.

Litteratur
----------

* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker
---------------

* (en) *seljebrannmåler* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *seljebrannmåler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *seljebrannmåler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *seljebrannmåler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *seljebrannmåler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *seljebrannmåler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Epione repandaria* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Epione repandaria* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site Arkivert 3. september 2009 hos Wayback Machine.
Et **«vanlige folk-argument»** (engelsk: *plain folks*) er en form for propaganda og en logisk feil.

Et vanlige folk-argument er et argument hvor taleren presenterer seg som en gjennomsnittlig person - en «hvermansen» som kan forstå og ha empati med lytterens bekymringer. Den viktigste delen av denne appellen er talerens skildring av seg selv som noen som har hatt en lignende opplevelse som lytteren, og derfor vet hvorfor de kan være skeptiske eller forsiktige med å godta talerens synspunkt. På denne måten inngir taleren en følelse av tillit og trygghet, og lytterne vil tro at taleren og publikum deler et felles mål og at de dermed bør være enige med taleren.

Eksempel: «Vi må øke skattene noe. Jeg vet at vi ikke liker skatteøkning. Jeg betaler selv skatt».

Referanser
----------

1. ↑  «Fallacies». *terpconnect.umd.edu*. Besøkt 17. desember 2017.

| * v
* d
* r
PropagandaPropagandateknikker |
| --- |
| 
* Ad hominem-argument
* Autoritetsargument
* Blodanklage
* Code word
* Desinformasjon
* Doublespeak
* Falske nyheter
* Framing
* Gjerningens propaganda
* Glittering generality
* Greuelpropaganda
* Historisk revisjonisme
* Hundefløyte-politikk
* Ideograf
* Indoktrinering
* Kirsebærplukking
* Lawfare
* Moteord
* Negasjonisme
* Nytale
* Obskurantisme
* Populæreffekt
* PR
* Sensur
* Skremselspropaganda
* Slagord
* Spin
* Språkmanipulering
* Stor løgn
* «Vanlige folk»
* Weasel word
* Whataboutism

 |
**Selius Marselis** *(Selio Marselis)* (født 15. desember 1600 i Rotterdam, død 20. mars 1663 i København) var en hollandsk kjøpmann som kom til Christiania (Oslo) og ble både postdirektør og medlem av Bergamtet (bergråd) i Norge på 1650-tallet.

Biografi
--------

Selius Marselis var bror (og svoger) til Gabriel Marselis (1609–73). Sammen med sine brødre førte han farens handelsvirksomhet videre. Han drev handel med korn, våpen, kobber og trelast. Marselis bosatte seg i Christiania i 1644. Han sørget for å ha gode relasjoner til stattholder Hannibal Sehested og fikk en rekke særrettigheter. Borgerskapet i Christiania klaget over denne særbehandlingen, uten at klagen ble tatt til følge. Marselis bygget opp en stor kapital gjennom diverse leveranser til kongen, blant annet av krigsskip. Han og broren Gabriel Marselis ble etter hvert de største eiendomsbesittere i Norge.

Selius Marselis studerte bergverk i sin ungdom. Stattholder Sehested rådførte seg med ham om å opprette en norsk bergrett i Norge. Opprettelsen skjedde i 1654. Marselis ble assessor i bergamtet fra 1657 (bergråd). Han og broren Gabriel gav kongen betydelige lån og fikk til vederlag flere bergverk. 

Det norske postvesen ble opprettet 1647. Postprivilegiene ble ved etableringen gitt til andre, men i 1653 oppnådde Selius Marselis å bli postdirektør. Sønnen Gabriel ble utnevnt til generalpostmester 1667.

Fra 1659 til sin død var han den reelle eier av Frogner Hovedgård.

Marselis' gate i Oslo er oppkalt etter brødrene Selius og Gabriel Marselis.

Marselienborg
-------------

I Christiania oppførte Marselis i 1650-årene et stort lyststed på området som senere ble kalt Grünings løkke. Det ble kalt Marselienborg og hadde en stor have med tulipanbed og fem fiskedammer. I samtiden ble dette regnet som det mest overdådige lyststedet på Bymarken. Den smale hovedfløyen mot veien var over femti meter lang, med en stor havesal i sydgavlen ut mot en praktfull *have*. Et bredt midtparti gikk opp i to etasjer, og ovenpå lå den overdådige festsalen.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som el. Selio Marselis, Norsk biografisk leksikon ID Selius\_Marselis, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt (red): *Oslo byleksikon*, Kunnskapsforlaget 2010, Grünings løkke side 219, Frogner Hovedgård side 182, ISBN 978-82-573-1760-7

Eksterne lenker
---------------

* (no) Selius Marselis i Norsk biografisk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Prabook
 |
**José Mendes Cabeçadas Júnior** (født 19. august 1883 i Loulé, død 11. juni 1965 i Lisboa) var en portugisisk marineoffiser og admiral, en republikansk politiker og president i Portugal. 

Han ble utnevnt til den niende presidenten i Portugal og satt i presidentembetet mellom den 31. mai og 19. juni 1926. Han var også den 95. statsministeren i Portugal i den samme perioden. Han var i tillegg minister for Portugals indre anliggender i den samme perioden. Han hadde en stor rolle i utarbeidelsen av flere revolusjonære bevegelser som skapte og var med på å ende den portugisiske første republikk til fordel for Estado Novo.

Mendes Cabeçadas var en av de ansvarlige for opprøret ombord på skipet Adamastor, under den republikanske revolusjonen i 1910. Men han ble raskt skuffet over militær-regimet som han hadde bidratt til å skape. I 1926 ledet han en revolusjon mot den første republikk i Lisboa etter at Gomes da Costa hadde startet det i Braga.[]

Han giftet seg i mars 1911 og hadde fire døtre.

Referanser
----------

1. 1 2   www.ordens.presidencia.pt[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Wheeler, Douglas (2010). *Historical dictionary of Portugal*. Lanham, Maryland: Scarecrow Press. ISBN 9780810870758.
3. ↑  *Gyldendals konversasjonsleksikon*. Oslo: Gyldendal. 1933. s. 214.
4. ↑  Griffin, J. O. & Griffin, W. D. (2007). *Spain and Portugal: A Reference Guide from the Renaissance to the Present.* Infobase Publishing.
5. ↑  Black, J. (2014). *War: a short history.* A&C Black.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Selincro** (nalmefen) er et legemiddel som kan brukes til reduksjon av alkoholinntak hos voksne pasienter med alkoholproblemer som har et skadelig høyt forbruk av alkohol, uten fysiske seponeringssymptomer og som ikke krever umiddelbar avrusning. Det bør forskrives samtidig med psykososial rådgivning som fokuserer på behandlingsetterlevelse og reduksjon av alkoholforbruk. Selincro skal tas ved behov, hver dag det er en risiko for å drikke alkohol. En tablett Selincro bør tas helst 1-2 timer før forventet alkoholinntak.

Selincro er en opioidsystemmodulator med distinkt µ-, δ- og κ-reseptorprofil. Studier har vist at Selincro er en selektiv opioidreseptorligand med antagonistisk aktivitet på µ- og δ-reseptorene, og partiell agonistaktivitet på κ-reseptoren. Alkoholinntaket reduseres sannsynligvis ved å modulere kortikale og mesolimbiske funksjoner.

De vanligste bivirkningene vist i kliniske studier var kvalme, svimmelhet, søvnløshet og hodepine. De fleste av disse bivirkningene var milde eller moderate, relatert til behandlingsstart og av kort varighet. Selincro er kontraindisert hos pasienter med alvorlig nedsatt lever- og nyrefunksjon, hos pasienter som nylig har vært avhengige av opioider, bruker opioidanalgetika, har symptomer på opioidabstinens eller som nylig har opplevd akutt alkoholabstinens (da med symptomer på alvorlig alkoholabstinens inkludert hallusinasjoner, kramper og delirium tremens).

Eksterne lenker
---------------

* Selincro omtale i Felleskatalogen
* Legemiddelverkets legemiddelanmeldelse[*død lenke*]

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |
Etruskisk speil med riss av Paris' dom, 4.-3. århundre f.Kr. (Musée du Louvre)
**Bronsespeil** er en form for speil som var i bruk før de moderne glasspeil. Arkeologien har vunnet varianter av slike speil i mange kulturområder.

Historie
--------

Bronsespeil fra mingdynastiets tid, med himmelvesensymboler
### Egypt

Polert bronse- eller kobberspeil ble produsert av de gamle egyptere fra 2900 f.Kr. og fremover.

### Indusdalen

Fra Indussivilisasjonen kjenner man bronsespeil fra så lang tilbake somt 2800 til 2500 f.Kr.

### Kina

Jernalder-bronsespeil fra 120-80 f.Kr. funnet i St. Keverne i England
Bronsespeil ble produsert i Kina fra neolittisk tid og frem til Qing-dynastiet, da vestlige glasspeil ble introdusert. Bronsespeilene var vanligvis runde, med en blankpolert side og den reverse side med dekorasjoner. De hadde ofte en knagg på midten slik at de kunne festes til klesplagg. Noen av de eldste eksempler på kinesiske bronsespeil tilhørte den neolittiske Qijiakulturen fra om lag 2000 f.Kr. Men frem til de stridende staters tid var slike speil ikke vanlige - bare rundt tyve er blitt funnet av arkeologien. Men fra da av ble speilene svært populære. Det var under Handynastiet, og introdusjonen av TLV-speilet, at de begynte å ble masseprodusert. Både Han- og Tang-speil anses som teknisk særlig avanserte. Bronsespeil forble populære frem til Songdynastiets tid, tapte seg så i popularitet. Produksjonen opphørte etter hvert som vestlige glasspeil ble kjent under Ming- og Qing-dynastiene.

### Europa

I Europa er det blitt oppdaget bronsespeil fra bronsealderen en rekke steder, som for eksempel i Storbritannia og Italia.

Litteratur
----------

* B. Schweig: "Mirrors", *Antiquity*, Vol. 15 (1941), s. 257–268

Referanser
----------

1. ↑  Z. Y. Saad: *The Excavations at Helwan. Art and Civilization in the First and Second Egyptian Dynasties*, University of Oklahoma Press, Oklahoma 1969, s. 54
2. ↑  Richard Corson: *Fashions in Makeup: From Ancient to Modern Times*, 1972, ISBN 0-7206-0431-1, s. 32

Eksterne lenker
---------------

Chinese Bronze Mirrors - Australian Museum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for SverigeSverige Sverige |
| Langrenn |
| Langrenn Vinter-EYOF |
| Sølv | 2022 i Finlands flagg Vuokatti | Sprint |

**Elin Näslund** (født 28. april 2004 i Själevad) er en svensk langrennsutøver, som representerer klubben Vårby IK. 

Hun fikk sølv på sprinten under Vinter-EYOF 2022 i Finland.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2020/21

Näslund deltok i Vasaloppet 30, som går fra Oxberg til Mora, og kom der på 33.-plass.

### Sesongen 2021/22

Den 7. januar 2022 deltok hun i sitt første renn i Skandinavisk cup, og kom der på 17.-plass på sprint i Falun. Hun deltok under Junior-VM på ski 2022, der langrennsdelen ble arrangert i Lygnasæter i Norge. Hun kom kom der på åttendeplass på sprinten, og Sverige kom på fjerdeplass på stafetten. Under det svenske juniormesterskapet i langrenn kom hun på ellevteplass på 10 km fellesstart. I mars deltok hun i langrenn under Vinter-EYOF 2022, der hun fikk sølv på sprinten, seks hundredeler bak sin lagvenninne Tove Ericsson. Hun deltok også på 7,5 km fri teknikk, der hun kom på niendeplass, og på 5 km klassisk, der hun kom på ellevteplass.

Referanser
----------

1. ↑  Sveriges olympiske komité - *Elin Näslund*, besøkt 29. mars 2022
2. ↑  FIS-ski.com - *Elin Naeslund - Results 2021*, besøkt 29. mars 2022.
3. ↑  FIS - *Elin Naeslund - Results 2022*, besøkt 29. mars 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Elin Näslund – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
**Vanlig stikkflue** tilhører møkkfluene (Muscidae) som er en artsrik familie av fluer. Vanlig stikkflue som voksen suger blod fra pattedyr. Det er sjelden vanlig stikkflue plager mennesker, men for husdyrene kan den være en alvorlig plage.

Utseende
--------

Det er flere ytre kjennetegn som skiller familiegruppen møkkfluer fra andre nærstående fluer. For en generell beskrivelse se hovedsiden om møkkfluer.

Kroppen er 6-7 millimeter lang. Den har en kort, fremoverrettet sugesnabel og ligner litt på tsetsefluene. Utseendet er ganske lik stor husflue, men vanlig stikkflue skiller seg fra stor husflue på sugesnabelen som stikker frem foran hodet. Husfluene har sugende munndeler.

Larvene er av den vanlig fluetype (maggot). De er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. De er mer eller mindre kjegleformede med hodet i den spisse enden. De har ingen form for bein, men på grensen mellom hvert ledd sitter en liten forhøyning som bærer korte pigger som hjelper dem å feste seg til underlaget.

Levevis
-------

Vanlig stikkflue er en blodsugende flue og er ganske vanlig i Norge. Den er først og fremst er å finne i fjøs og staller. Begge kjønn suger blod fra husdyr, en sjelden gang også fra mennesker. Stikket klør ikke, slik som myggstikk, og det er vanligvis ikke noen særlig hevelse. I Norge flyr den fra mai til oktober. Midt på sommeren kan den påtreffes ute, men den lever for det meste i fjøs og staller.

Vanlig stikkflue kan spre noen sykdommer på husdyr, den kan også være bærer av (spre) parasitter.

Larvene lever i ku- og hestemøkk (saprofager), og bidrar til nedbrytingen og dermed til stoffkretsløpet.

Vanlig stikkflue tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der fluens indre og ytre organer endres. Helt mot slutten av puppestadiet blåser fluen opp en «ballong», bak spalteåpning kalt frontalsuturen. Dette er nødvendig eller i alle fall til god hjelp, for å komme seg ut av puppehylsteret. Utviklingstiden eller generasjonstiden er avhengig av temeraturen.

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 18. april 2021. Besøkt 18. april 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *vanlig stikkflue* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig stikkflue* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *vanlig stikkflue* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *vanlig stikkflue* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig stikkflue* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig stikkflue* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig stikkflue* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Stomoxys calcitrans* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Stomoxys calcitrans* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Eske av massivpapp med støtbeskyttelse av emballasjekartong
**Emballasjekartong** er bokser og esker som ikke er laget av massiv- eller bølgepapp, som forbrukerpakninger til frokostblandinger, kjeks, pasta, leker og småelektronikk og liknende.

De fleste norske kommuner har i dag et godt tilrettelagt innsamlingssystem der forbruker leverer kartongen sammen med aviser og tidsskrifter. Ordningen kan imidlertid variere noe fra kommune til kommune. I 2009 ble det sendt om lag 43.500 tonn emballasjekartong ut på det norske markedet. 44 % av dette ble kildesortert og gikk til materialgjenvinning mens 40 % ble energiutnyttet fra restavfallet.

Emballasjekartong kan produseres i plane ark og konverteres til esker, kombineres med plast til forpakninger eller lages i former. Eggekartong og koppholdere av papp er formstøpte emballasjekartongtyper.

Fremstilling
------------

Plan emballasjekartong lages i kartongmaskiner. Disse er papirmaskiner som kan håndtere høyere papirvekter.

For å lage for formstøpte kartong/papp anvendes maskiner vakuumsatte former som suger papirmassen fast på formen. Formene er lagd av finmaskede siler. Videre tørkes papirmassen og separeres fra formene. Kartongen blir glatt på maskinsiden og ru på utsiden.

Applikasjoner
-------------

* Eggekartong
* Støtbeskyttelse
* Drikkebeger
* Koppholdere
* Småemballasje
* Billige alternativer for:
	+ Ekspandert polystyren (isopor).
	+ Vakuumformet polyetylentereftalat (PET) eller polyvinylklorid (PVC)
	+ Bølgepapp
	+ Skumgummi

Se også
-------

* Banankasse
* Eurokasse

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
Kart over Karakoramveien
Pakistanske lastebiler på Karakoramveien
På kinesisk side
**Karakoramveien** (urdu: شاہراہ قراقرم, *śāharāha karākaram*; kinesisk: 喀喇昆仑公路, *Kèlǎkūnlún gōnglù*) er en vei mellom Pakistan og Folkerepublikken Kina i Karakorumfjellene gjennom Khunjerabpasset. Det er verdens høyeste asfalterte vei, med en maksimal høyde på 4 693 meter over havet. Veiens strekning regnes til 1 200 kilometer fra Kashgar i Xinjiang i det vestlige Kina til Havelian i distriktet Abbottabad i Pakistan. Veien er et populært turistmål på grunn av den høye beliggenheten og nærheten til svært høye fjelltopper. På grunn av den usikre situasjonen i Kashmir har veien også militær betydning. Den ble bygget i fellesskap av Pakistan og Kina, og stod ferdig i 1978, etter om lag 20 års arbeid. Flere hundre pakistanske og kinesiske arbeidere omkom under arbeidet.

Fjell og isbreer
----------------

Karakoramveien ligger nær de fleste av de høyeste fjelltoppene i det nordlige Pakistan og i sørlige Xinjiang i Kina og noen av de største isbreene i verden. Ettersom veien ligger så lettilgjengelig, er den et naturlig utgangspunkt for ekspedisjoner til disse toppene. Fem fjell som er over 8 000 m kan nås fra veien. 

* K2, grenser til Kina og Pakistan, 8 611 m;
* Nanga Parbat, Pakistan, 8 125 m;
* Gasherbrum I, grenser til Kina og Pakistan, 8 080 m;
* Broad Peak, grenser til Kina og Pakistan, 8 047 m;
* Gasherbrum II-IV, Pakistan, 8 035 m – 7 932 m;
* Masherbrum (K1), Pakistan, 7 821 m;
* Muztagh Ata, Kina, 7 546 m;
* Kongur Tagh, Kina, 7 719 m.

Innsjøer
--------

Flere innsjøer kan nås via Karakoramveien.

* Karakulsjøen i Xinjiang (Kina)
* Sheosarsjøen på Deosaiplatået (Pakistan)
* Satparasjøen i Skardu (Pakistan)
* Shangrilasjøen i Skardu (Pakistan)
* Ramasjøen nær Astore (Pakistan)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Karakoram Highway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Karakoram Highway – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
Et **embetsverk** er en organisasjon av offentlig ansatte som er direkte underlagt regjeringen. Embetsverk iverksetter regjeringens politikk, og skal opptre lojalt overfor sine politiske foresatte, men samtidig politisk nøytralt. Embetsverk består derfor av *fast ansatte*, ikke politisk utnevnte. For å beskytte embetsverkenes nøytralitet, er de ansatte embetsmenn, som innebærer meget sterkt oppsigelsesvern.

Sverige og Finland
------------------

Embetsverkene hadde sitt opphav i de kollegier som oppsto i Sverige fra Gustav Vasas tid og fremover, særlig i og med vedtakelsen av regjeringsformen av 1634, og fikk sin moderne form gjennom departementalreformen av 1840. I *gjeldende* svenske forfatninger forekommer betegnelsen *embetsverk* nå bare i kapittel 40 § 8 i rättegångsbalken. Betegnelsen anvendes imidlertid stadig i finsk lovspråk og kan også forekomme i dagligtale og iblant i pressen. Det kan bemerkes at oppdelelsen av statlige forvaltningsorganer i sentrale, regionale og lokale organer e blitt mindre relevant gjennom de forandringer som er foretatt i forvaltningsstrukturen på 1990- og 2000-tallet.
Torneroseslottet i Hong Kong Disneyland med juledekorasjon foran
**Hong Kong Disneyland Resort** består av temaparken **Hong Kong Disneyland** og to hoteller. Parken åpnet 12. september 2005 og er den tredje Disney-parken som er åpnet utenfor USA. Det er også den minste av alle Disney-parkene, og den eneste som består av bare én park. Disney eier 48 % av Hong Kong Disneyland, mens de resterende 52 % eies av myndighetene i Hong Kong. Siden åpningen i 2005 og frem til desember 2010 har parken hatt mer enn 25 millioner gjester.

Parken er bygget etter samme modell som den originale Disneyland i California og er delt inn i fire soner: *«Main Street, U.S.A.»*, *«Fantasyland»*, *«Adventureland»* og *«Tomorrowland»*. Tre nye soner er under utbygging, og den første av dem er planlagt å åpne mot slutten av 2011. Torneroseslottet i Hong Kong Disneyland er den eneste kopien av originalen i California, de andre parkene i verden har valgt å bygge helt andre versjoner. 

Hong Kong Disneyland ligger mellom Hongkong by og Hongkong internasjonale lufthavn, og det tar 23 minutter med tog fra flyplassen til parken. Hong Kong Disneyland er derfor lett å besøke for reisende som har noen timers stopp i Hongkong.

Referanser
----------

1. ↑  The Wall Street Journal: «Visitors up at Hong Kong Disneyland» Publisert 18. januar 2011, besøkt 3. april 2011

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hong Kong Disneyland Resort – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**José Miguel García Meseguer** (født 28. september 1952), spansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva og 1984 i Los Angeles.

García vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1980 i Moskva. Han var med på det spanske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak India. Spania vant den innledende runden der alle seks lagene spilte en enkeltserie, de vil si alle lagene møttes en gang. I finalen møtte de India som ble nummer to i den innledende runden. Spania tapte finalem med 3-4. García spilte fem kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Sølv Sølv i landhockey, menn Spanias flagg Spania

Referanser
----------

1. ↑   Catalan Sport Encyclopedia, oppført som Josep Miquel Garcia Messeguer, Enciclopèdia de l'Esport Català ID 6068[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Eksterne lenker
---------------

* (en) José Miguel García Meseguer – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) José Miguel García Meseguer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC **·** BNE
 |
En **kalkant** (fra latin *calcare*, å trykke noe ned), også kalt **belgtreder**, **orkestertjener** eller **belgtråkker**, var tittelen på den eller de personene som opererte blåsebelgene i et kirkeorgel. På mindre orgelpositiver kunne belgene bli drevet for hånd, eventuelt også av organisten selv, da ved bruk av fotpedaler. I større kirkeorgler var flere personer sysselsatt med å tråkke store blåsebelger når orgelet skulle spilles. Et eget signalanlegg, ofte en ringeklokke operert av organisten med en klokkesnor, varslet kalkantene om at instrumentet skulle spilles.

Siden det var kostbart å lønne kalkanter måtte organistene vanligvis øve på andre tangentinstrumenter, for eksempel klavikord eller cembalo. I et kommunebudsjett fra Voss for 1907 er det budsjettert med at kalkanten lønnes tilsvarende som ringeren og kirketjeneren; den samlede posten for disse tre stillingene – som det er påregnelig at var deltidsstillinger som innehaverne hadde ved siden av annet arbeid – er på 138 kroner.

Fra midten av det nittende århundret ble belgene gradvis erstattet av kompressorer drevet av dampmotorer og etterhvert elektriske motorer. Dette gjorde det mulig for organistene å øve mer regelmessig på selve orgelet.

I de fleste moderne kirkeorgler er elektriske motorer den eneste luftforsyningen. Men enkelte steder er den gamle manuelle driften beholdt som et alternativ, for eksempel i Glogerorgelet i Kongsberg kirke der de manuelle belgene fortsatt benyttes jevnlig, blant annet på enkelte konserter.

Avledet betydning
-----------------

Ordet «kalkant» eller «calcant» kan også være en kortform av betegnelsene «calcantklokke» og «calcantvekker», som viser til et av registertrekkene i et pipeorgel.

Se også
-------

* Pipeorgel

Referanser
----------

1. 1 2  Andersen, Knut Albrigt (1993). *Tysk-norsk ordliste for musikere*. Bergen: Alma mater. ISBN 8241901291.
2. ↑  «Herredets Budget for 1807». *Voss Avis*. Voss. 25. september 1906.
3. ↑  Winter-Hjelm, Otto (1920). *Musikalsk Real-Ordbog*. Oslo: Norsk Musikforlag.

Kilder
------

* (no) Kalkant i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Arikarakriger. Maleri av Karl Bodmer.

**Arikarakrigen** kalles de stridigheter som fant sted i 1823 mellom indianerfolket arikara på den ene side og U.S. Army og indianerfolket siouxer på den andre, i det nåværende South Dakota.

Stridighetenes utbrudd
----------------------

Heftigheten i arikaraenes sterke reaksjon og angrep hadde handelspolitisk bakgrunn. Arikaraene spilte en nøkkelrolle i prærieindianernes handelsnettverk, som meglere og mellommenn, og de ville ikke at de amerikanske handelsmennene skulle få direkte tilgang til den nordlige præriens indianere.

Amerikansk straffeekspedisjon
-----------------------------

En militære straffeekspedisjon under oberst Henry Leavenworth ble organisert. Straffeekspedisjonen bestod av 230 regulære soldater fra *Sixth United States Infantry*, 40 pelsjegere og 80 av Ashleys pelshandlere.[] Den 30. juli begynte de fremrykningen oppstrøms Missourifloden. Under fremrykningen forente 750 siouxkrigere seg med dem. Den 9. august angrep siouxene arikaraene, som flyktet tilbake til sine landbyer. Arméen innledet da en flere timers lang artilleribeskytning, som imidlertid hadde liten virkning på de velbefestede indianerlandsbyene og få arikaraer ble skadet. Etter at de ble blåst ild opphør, og det ble innledet forhandlinger, flyktet arikaraene nordover.

Arikaraene vender tilbake
-------------------------

Etter at straffeekspedisjonen hadde retirert vendte arikaraene tilbake og gjenoppbygde landsbyene.

Referanser
----------

1. ↑  James P. Ronda, "The Winds of Change", i *The Story of the West*, Robert M. Utley (ed.) (London: Dorling Kindersley, 2003), s. 149-150.

Litteratur
----------

* William R. Nester, *The Arikara War: The First Plains Indian War, 1823* (Mountain Press Publishing Company, 2001).

Eksterne lenker
---------------

* General William Ashley 2010-03-26
* Ashley's fur trappers attacked by Indians 2010-03-26
* "The Regulars" History of the 6th U.S. Infantry 2010-03-26

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Patruljekompani** (forkortet **PTRKMP**) en spesialutdannet fjernoppklaringsavdeling i det danske forsvaret oppstillet av eller til Hæren på enten divisjons- eller korpsnivå. Fjernoppklaring vil si at det skal innhentes informasjoner på stor avstand av egne avdelinger og kan blant annet utføres ved hjelp av spesialiserte patruljer eller droner. Et sådant patruljekompani kalles derfor også **fjernoppklaringskompani**.

Et patruljekompani er organisert med tre patruljetropper (PTRDEL), bestående av et antall fjernoppklaringspatruljer, og en stabstropp (STDEL) som omfatter seksjoner innenfor operasjon, etterretning, forsyning, administrasjon og samband. Patruljene overfører deres meldinger via HF-radio, og derfor vil der ofte være tilknyttet et særlig HF-signalsenter, til tider betegnet *patruljesenter*.

Historisk sett har det vært oppstillet to patruljekompanier til rådighet for Hæren: Dels Jydske Divisions patruljekompani (senere Danske Division patruljekompani – DDIV PTRKMP) og dels Østre Landkommando patruljekompani (ELK PTRKMP) (senere Hærens Operative Kommando patruljekompani – HOK PTRKMP). Sistnevnte var oppstillet av Hjemmeværnet.

HOK PTRKMP skiftet fra 2007 navn til Særlig Støtte og Rekognoscering (SSR) og ble samtidig til rådighet for samtlige de operative kommandoer (HOK, SOK, FTK) og Totalforsvaret. SSR skal blant annet kunne støtte Jægerkorpset og Frømandskorpset i forbindelse med internasjonale operasjoner. DDIV PTRKMP ble nedlagt ved inngåelsen av forsvarsforliket 2006–2009, hvilket gjør SSR til eneste gjenværende patruljekompani.

Tidligere oppstilte Hjemmeværnet lokale hjemmeværnskompani-patrulje (HJVK-PTR) eller utrykningsfunksjon-kompanier (HJVK-UDR) ved hærhjemmeværnsdistrikter landet over, hvor de utgjorde distriktenes taktiske reserve og innsatsstyrke. I daglig tale ble sådanne distriktspatruljer ofte omtalt som et *patruljekompani*, uten at avdelingene av den grunn hadde hverken fjernoppklaringskapasitet, førings- og analysekapasitet, den nødvendige spesialutrustning, eller var tildelt en fjernoppklaringsoppgave. Hjemmeværnets distrikts-patruljekompanier ble nedlagt i 2000, med innførelse av Hjemmeværnets 3000-mannsstyrke, mens patruljekompaniet ved Hærens Operative Kommando fortsatte som fjernoppklaringskompani oppstillet av Hjemmeværnet til disposisjon for Hærens Operative Kommando.

Eksterne lenker
---------------

* *Danske hærordninger efter 2. verdenskrig, i nationalt og internationalt perspektiv*. Af S.C. Volden, Hærens Militærhistoriske Arbejder, Hærens Operative Kommando 2007. ISBN 978-87-986756-1-7
* *Danske Specialstyrker*. Af Jacob Skaarenborg, Tøjhusmuseet 1994. ISBN 87-89022-30-0
* Forsvarsministerens svar til forsvarsudvalget den 31. maj 2000 omkring nedlæggelsen af hjemmeværnets patruljekompagnier:
* Hjemmeværnet: Patruljekompagni (forkortelse: PTRKMP)
* Historisk gennemgang af begrebet Patruljekompagni
* Danske specialoperationsstyrker og patruljeenheder
* SSR Arkivert 7. mars 2007 hos Wayback Machine. (forsvarets eneste tilbageværende fjernopklarings- / patruljekompagni).
**Værlegata 10** er en vernet boligeiendom som befinner seg i Værlegata i Moss. Den består av to bolighus som er bygd tett innpå hverandre. Hovedbygningen ble bygget før 1836, det var da selve gaten også ble opparbeidet. Værlegata 10 er regulert til spesialområde for bevaring på bakgrunn av alder, autentisert, representativitet og historisk betydning.

Historie og byggestil
---------------------

Værlegata 10 er en eiendom som består av to bygninger. Hovedbygningen ble bygget før Værlegata ble opparbeidet. Huset sto opprinnelig på Refsnes før den ble flyttet til Værlegata i 1836. Bygningen har 1 ½ etasje og taket består av saltak med ark mot vest. Værlegata 10 er en tømmerkonstruksjon med trepanel kledning. Hovedbygningen har en karakteristisk dobbeltrapp ut mot gaten som var typisk for empireperioden.

Eiendommen ble vernet i 2019 etter PBL. Bakgrunnen til verningen har som tidligere nevnt å gjøre med alder, autentisert, historisk betydning og representativitet. 

I likhet med resten av husene i gata ble nummer 10 også oppført mellom 1830 og 1850. På den tiden hadde gata status som småbygate, men i vår samtid har roen senket seg mer over bolighusene. Den originale gata som da ble kalt Kugate strakk seg frem til 2019 helt fra rundkjøringa i Kransen og Bedehuset sørover til Klevberget.

Tidligere beboere og deres historie
-----------------------------------

Informasjonen i tabellen nedenfor er hentet fra papirutgave fra digitalarkivet av Matrikulerede eiendomme i Moss 1933-1868. 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Årstall | Gatenavn | Hus nr. / matrikkelnummer | Eier |
| 1933 | Værlegaten | 10 | Hans Nilsen |
| 1923 | Værlegaten | 10 | Hans Nilsen |
| 1897 | Værlegaden | 331 | S. Wang |
| 1893 | Værlegaden | 331 | Carl Sigv. Wang |
| 1889 | Værlegaden | 331 | Carl Sigv. Wang |
| 1884 | Værlegaden | 331 | Joh. Henriksen |
| 1868 | Værlegaden | 331 | Joh. Henriksen |

Generell informasjon| Kulturminne-ID | 248102 |
| --- | --- |
| Informasjon fra Kulturminnesøk.no | Værlegata 10 består av to bygninger hvor Hovedbygningen 
ble flyttet til Værlegata i 1836 selv om den ble bygget før det. |
| Oppført/ endret (år) | Ukjent |
| Byggestil, materialer | Informasjon kommer |
| Antall etasjer | 1,5 |
| Matrikkelnummer | 331 |
| Gård/ Bruk | Nei |

Referanser
----------

1. ↑  «Kart - Kulturminnesøk». *Kulturminnesøk*. Besøkt 7. september 2022.
2. ↑  «Værlegata – Moss byleksikon». *www.mossbyleksikon.no*. Besøkt 8. september 2022.
3. ↑  «Kart - Kulturminnesøk». Besøkt 14. september 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Det Kongelige Akademi for de Skønne Kunster**, før 1991 **Akademiet for de Skønne Kunster**, er en del av Kunstakademiet i Danmark og virker til kunstens fremme og som statens rådgiver i kunstneriske spørsmål innenfor områdene arkitektur, billedkunst og tilgrensende kunstarter.

Akademiet består av 60 medlemmer som velges for 6 år ad gangen av og blant Kunstnersamfundets medlemmer. Kunstnersamfundets oppgave er bl.a. å velge og stille kandidater til akademiet. Opptak i Kunstnersamfundet skjer på bakgrunn av en vurdering av kvaliteten i en kandidats kunstneriske virksomhet og kvalifikasjoner. Medlemskap forutsetter statsborgerskap eller fast bopel i Danmark. Av Kunstnersamfundets medlemmer er (pr. 2006) ca. 493 arkitekter, ca. 238 billedhuggere og ca. 603 malere og det tilstrebes at alle kvalifiserte kunstnere tas opp.

Akademiets «styre», **Akademiraadet**, utpekes av akademiets medlemmer og består av 12 medlemmer likelig fordelt mellom malere, billedhuggere og arkitekter.

Akademiet yter økonomisk støtte til danske kunstnere ved utdeling av en rekke legater og medaljer. Dessuten utpeker Akademiraadet en del medlemmer til representantskaper, styrer mv. utenfor akademiet.

Akademiets medaljer
-------------------

* C.F. Hansen-medaljen
* Thorvaldsenmedaljen
* Eckersbergmedaljen
* Thorvald Bindesbøll-medaljen
* N.L. Høyen-medaljen
* Franciska Clausen-medaljen

Referanser
----------

1. ↑   *Det Centrale Virksomhedsregister*, Wikidata Q795419,

Eksterne lenker
---------------

* Akademiraadets hjemmeside

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Ariel Pestano Valdés** (født 31. januar 1974), cubansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 2000 i Sydney, 2004 i Athen og 2008 i Beijing.

Pestano ble olympisk mester i baseball under Sommer-OL 2004 i Athen. Han var med på det cubanske laget som vant baseballturneringen foran Australia og Japan. Cuba vant over Australia med 6-2 i finalen.

Fire år tidligeree, under Sommer-OL 2000 i Sydney vant han en sølvmedalje i baseball. Cuba tapte finalen mot USA med 0-4.

Under Sommer-OL 2008 i Beijing vant han sin tredje olympiske medalje. Cuba tapte finalen mot Sør-Korea med 2-3. Det var siste gangen som baseball var med på det olympiske programmet.

OL-medaljer
-----------

* Gull 2004 Hellas’ flagg Athen - **Gull** i baseball Cubas flagg Cuba
* Sølv 2000 Australias flagg Sydney - Sølv i baseball Cubas flagg Cuba
* Sølv 2008 Kinas flagg Beijing - Sølv i baseball Cubas flagg Cuba

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ariel Pestano – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ariel Pestano – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
*Se også: Værtegn*
**Værmerke** er varsel av været knyttet til mer eller mindre sikre tegn i naturen. Utsagnene om hvordan været vil bli er basert på akkumulert folklig erfaring. og på rene iakttakelser. Utsagnene uttrykkes gjerne i en form det er lett å huske, for eksempel ved at de går på rim. Ofte opereres det også med årsakssammenhenger mellom vidt forskjellige fenomener, som strengt tatt ikke har noe med hverandre å gjøre.

Geografiske forskjeller
-----------------------

Likelydende utsagn kan ha stikk motsatt fortegn fra det ene sted til det annet. Noen steder heter det at hvis hundedagene går inn med regn, skal det regne i 40 dager. Andre steder at det vil føre til pent vær: «Går hundedagene inn med vete går de ut med hete». «Austa glette gir våt hette, vesta klare vil lenge vare» gjelder eksempelvis bare for områder som har skjerming mot vest og ligger åpent mot øst.

Værmerker etter dyr
-------------------

De fleste dyr er mer vare for været enn hva mennesker er, og registrerer og endrer adferd etter trykkforandringer i lufta. Hvis hestene stikker hodene sammen, sauene trekker ned fra fjellet, eller svalene flyr lavt, varsler det regn. Her høster mennesket nyttig informasjon ved å ha observert hvordan dyrene reagerer. Slikt ble regnet som både gode og pålitelige varsler.

Varsler etter naturen
---------------------

Regn og fuktighet skaper optiske opplevelser, som en ring rundt månen, eller som det heter i et rim: Går sola ned i en sekk, står den opp i en bekk. Dvs. om sola går ned i mørke skyer, blir det regn morgenen etter. Statistisk sett holder det som oftest mål. Er det skyer i anmarsj om kvelden så er det selvfølgelig en stor mulighet for at ansamlingen av skyer vil vedvare, og at en våkner opp til nedbør dagen derpå.

Varsler på spesielle merkedager
-------------------------------

Været på spesielle kalenderdager er gjerne knyttet til langtidsvarsler. Slik været er på første nyttårsdag gir en pekepinn om hvordan hele året vil arte seg. Foruten de ovennevnte hundedagene er også de dagene en snur primstaven fra vinter- til sommerside og vice versa (14. april og 14. oktober), mikkelsmess (29. september) og mortensgås (11. november), merkedager som en mente var bestemmende for været i lang tid fremover.

Arrangerte spådommer
--------------------

Spesielt i romjula var det vanlig å ta merker av ulike gjenstander. En skikk var å ta inn et rognebærtre og tolke vær og årsvekst av om det skyter knopper eller ikke.

Konkrete forløp knyttet til været har en tendens til å gjenta seg, og dette var jo de mest sikre målingene en kunne oppdrive før de meteorologiske måleinstrumentene ble oppfunnet. For øvrig er det knyttet atskillig ønsketenkning til værmerkene, og de ble derfor gjerne også manipulert til å gi det beste resultat, slik at vardelet ikke ble en modell av, men en modell for hvordan fremtiden skulle arte seg.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** NKC
 |
*Homalium cochinchinensis* (Lour.) Druce, først beskrevet av de Loureiro som *Astranthus cochinchinensis* Lour.
**João de Loureiro** (døpt 8. september 1717 i Lisboa i Portugal, død 18. oktober 1791 samme sted) var en portugisisk katolsk misjonær tilhørende jesuittordenen, og botaniker som utforsket østasiatisk flora. Hans autornavn er LOUR.

Liv og virke
------------

Etter opptak i jesuittordenen virket han som misjonær i Goa i tre år og i Macao i fire år. I 1742 reiste han til Cochinkina, der han ble i 35 år. Her virket han som matematiker og naturalforsker, og forsket ikke minst på naturmedisinske planters egenskaper og bruksområder.

I 1777 reiste han til Kanton, og fire år etter reiste han tilbake til Lisboa.

I 1790 publiserte han er arbeide om Cochinchinas flora - *Flora Cochinchinensis*.

Litteratur
----------

* *Pe. João de Loureiro : missionãrio e botãnico* by José Maria Braga, 1938.

Referanser
----------

1. ↑   International Plant Names Index, besøkt 12. januar 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  JSTOR, Loureiro and his botanical work by E.D. Merrill Proceedings of the American Philosophical Society Vol. 72, No. 4 (Apr. 1933), pp. 229-239
3. ↑  Google Books Flora Cochinchinensis
4. ↑  WorldCat Titles Pe. João de Loureiro, etc.

Se også
-------

* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** SUDOC **·** NLA **·** Botanist **·** CiNii
 |
Oppfostringshuset på et stikk fra 1750-tallet.
Oppfostringshuset på Kalkbrænderivej (nåv. Randersgade) i 1880. Xylografi av C.V. Nielsen
**Det Kongelige Opfostringshus** er en dansk kostskole opprettet 1. oktober 1753 av Frederik V på Christianshavn i det senere Søkvæsthus (som nå inneholder Orlogsmuseet). Arkitekt var J.C. Conradi. Opprinnelig var skolen oppfostringshus for gutter av enslige foreldre i trange kår, og målet var å lære dem opp i håndverk og fabrikkarbeide. Gradvis vant vanlig skolegang over håndverket, og skolen ble en belønningsskole for flittige gutter. Etter noen år flyttet skolen til en bygning i St. Kongensgade, og i 1880 flyttet den til nye bygninger i Randersgade på Østerbro, tegnet av arkitekten Ludvig Knudsen. Bygningen inneholder i dag Heibergskolen. 

I 1878 ble det opprettet et legat og i september 1918 vedtok magistraten at man for fremtiden skulle benytte rentene til beste for oppfostringshuset, som deretter fikk navnet: **Det Kgl. Opfostringshus og Den Thorupske Stiftelse**

Siden 1953 har skolen ligget på Hellebækgård i Hellebæk og etter 1986 er også jenter også blitt tatt opp. Etter gammel tradisjon kalles skolens elever for *skorper* fordi man i gamle dager fikk rugbrød med fett på, og derfor er skolens navn i lokalsamfunnet *Skorpeskolen*.

Klasselotteriet ble opprettet i 1753 med det formål å gi kostskolen et økonomisk grunnlag. Inntekten som tilfalt Opfostringshuset fra lotteriene, beløp seg i gjennomsnitt opp mot 19000 riksdaler i året – mer enn det hadde kostet å reise skolens bygning på Christianshavn. Lotteriet var derfor en av skolens faste inntektsskilder, inntil Johann Friedrich Struensee tok lotteriet fra Opfostringshuset i 1771. Visstnok skulle lotteriet betale Opfostringshuset 6000 riksdaler årlig, som ved kronemyntens innføring i 1873 ble omregnet til 12000 kroner. Men denne kompensasjonen ble ikke indeksregulert, så det som i 1771 kunne finansiere kjøpet av et mindre gods, svarer 250 år senere knapt nok til en halv lærermånedslønn.

Det var gutter fra Opfostringshuset som trakk lotteriets gevinstlodd, inntil Klasselotteriet gikk over til elektronisk trekning i 2000.

Skolen i dag
------------

Det kongelige Opfostringshus ble nedlagt som kostskole i 2004, men fortsetter som et fond som skal administrere bruken av fondets bygninger i Hellebæk (Hellebækgaard).

Hellebækgaard benyttes nå som kurssted for mindre barn og deres foreldre av Københavns Kommune.

Eksterne lenker
---------------

* www.ohf.dk Opfostringshusforeningen

Portal: Danmark


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |