recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***WarioWare Gold*** er et actionspill utviklet av Intelligent Systems og Nintendo EPD, og utgitt av Nintendo til Nintendo 3DS. Spillet ble utgitt internasjonalt sommeren 2018 som en del av *WarioWare*-serien, og går ut på å fullføre påfølgende minispill i stadig økende tempo.

*WarioWare Gold* inneholder over 300 mini, det største antallet i et *WarioWare*-spill noensinne, der de fleste av dem er hentet fra tidligere spill i serien. Minispillene varierer mellom å kreve bruk av pekeskjermen, bevegelsessensoren, mikrofonen eller knappene på Nintendo 3DS. Det er det første spillet i serien som bruker stemmeskuespill. En demo av *WarioWare Gold* er tilgjengelig fra Nintendo eShop.

Handling
--------

I WarioWare Gold er spilleren nødt til å gjennomføre en rekke minispill med korte tidsbegrensninger. Hvis spilleren lykkes i et minispill, går spillet automatisk videre til neste runde. Men hvis spilleren mislykkes, mister spilleren ett av fire liv. Hvis spilleren går helt tom for liv avsluttes hele spillet, og spillerens poengsum vises - som bestemmes av hvor mange minispill som ble bestått. Etter å ha gått helt tom for penger, etter en skattejakt i landsbyen Luxeville, bestemmer den grådige Wario seg for å organisere en turnering i Diamond City.

Wario overbeviser sine venner om å designe noen nye minispill for arrangementet. Han tilbyr 10 millioner i premie til turneringens vinner, selv om han i hemmelighet planlegger å ta alle premie-pengene for seg selv. Samtidig som spilleren konkurrerer i turneringen, får Wario problemer på grunn av en ung kvinne kalt Lulu fra Luxeville som begynner å trene for å utfordre ham - fordi Lulu ønsker å få tilbake en skatt som Wario tidligere skal ha stjålet fra landsbyen hennes.

Referanser
----------

1. ↑  «Spill: WarioWare Gold». *nintendo.no*. Besøkt 10. februar 2019.
2. ↑  «WarioWare Gold review - a glitter-trumpet of sheer joy». *Eurogamer*. Besøkt 10. februar 2019.
3. ↑  «There's a new WarioWare Gold 3DS demo to try». *Eurogamer*. Besøkt 10. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *WarioWare Gold* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *WarioWare Gold* på OpenCritic Rediger på Wikidata

* (en) *WarioWare Gold* på Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

* (en) *WarioWare Gold* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *WarioWare Gold* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
*Wario*-spill |
| --- |
| *Wario Land* | *Wario Land: Super Mario Land 3* **·** *II* **·** *Virtual Boy Wario Land* **·** *3* **·** *4* **·** *The Shake Dimension* |
| *WarioWare* | *Minigame Mania* **·** *Mega Party Game$!* **·** *Touched!* **·** *Twisted!* **·** *Smooth Moves* **·** *Snapped!* **·** *D.I.Y.* **·** *Game & Wario*  **·** *Gold*  **·** *Get It Together!* |
| Andre spill | *Mario & Wario* **·** *Wario Blast* **·** *Wario's Woods* **·** *Wario World* **·** *Wario: Master of Disguise* |
| Relaterte spill | *Super Mario Land 2: 6 Golden Coins* **·** *Dr. Mario 64*  **·** *Super Mario 64 DS* **·** *Mario Kart*  **·** *Super Smash Bros.* |

Portal: Videospill
**Ján Tóth** er en slovakisk økonom, som siden november 2012 har vært visesentralbanksjef i Slovakias nasjonalbank.

Utdanning og yrkeskarriere
--------------------------

Tóth har en mastergrad fra Faculty of Management ved Comenius University i Bratislava. En stor del av utdanningen tok han i USA, der han mottok en BBA, magna cum laude, fra W. Barton School of Business ved Wichita State University, samt en mastergrad innen sosialøkonomi fra Ohio State University.

Da han returnerte til Slovakia begynte han å jobbe i Tatra banka. Her ble han sjeføkonom og sjefstrateg (*Chief Economist and Strategist*) i 1998, og var med i bankens *Assets-Liability Committee*. Fra 1999 var han utleid til ING Bank, der han var i 10 år, og fungerte som sjeføkonom og forskningsleder. Han ble forfremmet til direktør i 2003, men gikk i 2009 til UniCredit Bank, som sjeføkonom og leder for markedsundersøkelser og strategi. 

I september 2010 ble han ansatt i Finansdepartementet, der han var sjeføkonom og direktør for departementets forskningavdeling, *Institute for Financial Policy* (IFP). Han var også medlem av OECDs *Economic Policy Committee*. 

Den 5. november 2012 ble Tóth utnevnt til visesentralbanksjef for Slovakias nasjonalbank, og overtok da etter Viliam Ostrozlik.

Referanser
----------

1. ↑  Central Banking - *New deputy governor for National Bank of Slovakia*, besøkt 22. januar 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Slovakias nasjonalbank - Ján Tóth
***Homo ergaster*** er en utdødd art i slekten *Homo*.
Den holdt til øst og sør i Afrika mellom 1,9 og 1,4 millioner år siden.

*Homo ergaster* hadde et skallevolum på mellom 750 og 800 kubikkcentimeter, og mindre grad av seksuell dimorfisme enn tidligere hominider. *Homo ergaster* antas å ha vært rundt 1,80 m høye.

Epitetet *ergaster* kommer fra det greske ordet for «arbeider». Navnet ble valgt etter at man hadde funnet flere verktøy som steinøkser og steinklyvere i nærheten av skjelettlevninger etter *Homo ergaster*. Brente dyrebein og rester av leirplasser tyder på at de også behersket ild.

*H. ergaster* er trolig stamfaren til de senere *H. erectus* og arkaiske mennesker, og er derved en av våre direkte forfedre. Arten blir regnet som en mellomform mellom *homo habilis* og de senere *Homo*-artene.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Homo ergaster* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Homo ergaster* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Homo ergaster* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Homo ergaster* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Homo ergaster* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Homo ergaster* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Shambhala Publications** er et uavhengig forlag med sete i Boulder, Colorado. Selskapet spesialiserer seg på «bøker som presenterer kreative og bevisste veier for å transformere individet, samfunnet og planeten». Mange av dets titler dreier seg om buddhisme og beslektede emner innenfor religion og filosofi. Selskapets navn er inspirert av sanskritordet Shambhala, et mytisk kongedømme skjult hinsides de snøkledte fjellene i Himalayas, ifølge tibetansk buddhistisk tradisjon. Flere av dets sentrale forfattere er Chögyam Trungpa, Pema Chödrön, Thomas Cleary, Ken Wilber, Fritjof Capra, A. H. Almaas, John Daido Loori, John Stevens, Edward Espe Brown og Natalie Goldberg.

Selskapet har ingen tilknytning til hverken Shambhalabuddhisme eller magasinet *Lion's Roar* (som tidligere hadde tittelen *Shambhala Sun*).

Referanser
----------

1. ↑  «Shambhala and the Environment». Shambhala Publications. Arkivert fra originalen 8. februar 2015. Besøkt 11. desember 2014.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 8. februar 2015. Besøkt 27. mars 2018.
2. ↑  *Shambhala Mail Order Catalogue*, Twentieth-Anniversary Issue, Autumn & Winter 1989, pp. 1, 2.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Shambhala Publications på Instagram Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz
 |
*«Warlpiri» kan også referere til warlpirier.*

**Warlpiri** er et pamanyungansk språk som snakkes av rundt 3 000 mennesker i det australske Nordterritoriet. Det tilhører den ngarrkiske grenen av pamanyunganske språk, og er en av de største australske språkene målt i antall brukere.

I den delvis isolerte landsbyen Lajamanu har det de siste årene utviklet seg et nytt språk med unike gramatiske regler med utgangspunkt fra Warlpiri. Språket kalles Warlpiri rampaku, eller *Warlpiri light*, og er innfødt språk til rundt 350 mennesker.

Fonologi
--------

Følgende tabeller lister opp lydsystemet til warlpiri. Symboler i vinkelparenteser (f.eks. ‹p›) er slik de ser ut i ortografien, mens symboler i hakeparenteser (f.eks. [p]) er fonene skrevet med IPA.

### Vokaler

|  | fremre | midtre | bakre |
| --- | --- | --- | --- |
| trang | ⟨i⟩ [i], ⟨ii⟩ [iː] |  | ⟨u⟩ [u], ⟨uu⟩ [uː] |
| åpen |  | ⟨a⟩ [a], ⟨aa⟩ [aː] |  |

Warlpiri har et vokalsystem som minner om det i klassisk arabisk; tre vokaler pluss at lengden er avgjørende, noe som gir totalt seks vokallyder.

### Konsonanter

|  | bilabial | alveolar | retrofleks | palatal | velar |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| plosiv | ⟨p⟩ [p] | ⟨t⟩ [t] | ⟨rt⟩ [ʈ] | ⟨j⟩ [c] | ⟨k⟩ [k] |
| nasal | ⟨m⟩ [m] | ⟨n⟩ [n] | ⟨rn⟩ [ɳ] | ⟨ny⟩ [ɲ] | ⟨ng⟩ [ŋ] |
| trill |  | ⟨rr⟩ [r] |  |  |  |
| flapp |  |  | ⟨rd⟩ [ɽ] |  |  |
| lateral |  | ⟨l⟩ [l] | ⟨rl⟩ [ɭ] | ⟨ly⟩ [ʎ] |  |
| approksimant | ⟨w⟩ [w] |  | ⟨r⟩ [ɻ] | ⟨y⟩ [j] |  |

Referanser
----------

1. 1 2  Ethnologues tall fra 1990
2. ↑  NRK 15. juli 2013: Nytt språk har oppstått i Australia. Besøkt 16. juli 2013.
3. ↑  The New York Times Science 14. juli 2013: A Village Invents a Language All Its Own. Besøkt 16. juli 2013. (en)

Eksterne lenker
---------------

* Warlpiris grammatikk, eksempler og språklige studier

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | UNESCO lang
 |
**Ján Ursíny** (født 11. oktober 1896 i Rakša, død 8. januar 1972 samme sted) var en slovakisk politiker. Han var medlem av Det slovakiske nasjonalråd under oppstanden mot den slovakiske marionettstaten under den tyske okkupasjonen. Etter andre verdenskrig var han en av grunnleggerne av Det demokratiske parti og var visestatsminister i Tsjekkoslovakia. Han ble fengslet da kommunistenes tok makten i 1948.

Bakgrunn
--------

Ursíny kom fra en bondefamilie og i mellomkrigstidens Tsjekkoslovakia var engasjerte han seg i bondebevegelsen, blant annet ved samvirkeorganisering og etablering av kredittinstitusjoner for landbruket. Han var i flere år leder i bøndenes sparebank i Bratislava.

Andre verdenskrig
-----------------

Etter at Tsjekkoslovakia ble besatt av Tyskland, og Slovakia ble organisert som en nominelt selvstendig stat under ledelse av Jozef Tiso, ble Ursíny presset ut av bankledelsen. I 1943 deltok Ursíny i stiftelsen av Det slovakiske nasjonalråd, som i august 1944 startet et opprør mot Tisos regjering og de tyske okkupantene. Han ble da medlem av presidiet i nasjonalrådet og ble kommissær for økonomi og forsyning.

Etterkrigstid
-------------

Etter at Tsjekkoslovakia ble frigjort og gjenopprettet som stat, var Ursíny folkevalgt både i Tsjekkoslovakia og Slovakia. I april 1945 ble han tsjekkoslovakisk visestatsminister. Han representerte Det demokratiske parti (Demokratická strana), et parti han var med på å grunnlegge og som han ble viseformann i. I 1947 gikk han av som visestatsminister og i april året etter, da Det tsjekkoslovakiske kommunistpartiet hadde tatt makten, ble han anklaget for forræderi og dømt til sju års fengsel. Anklagene mot ham var falske og bevisene fabrikkert.

Ursíny satt i fengsel til 1953. I 1964 ble han rehabilitert. Etter dette arbeidet han som bonde og skogbruksarbeider.

Utmerkelser
-----------

I 1945 ble Ursíny tildelt 1. klasse av Den slovakiske oppstandens orden. I 1992 ble han hedret med 2. klasse av den tsjekkoslovakiske Tomáš Garrigue Masaryks orden.

Referanser
----------

1. 1 2   en.isabart.org, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.prazskyhradarchiv.cz[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   isap.sejm.gov.pl[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3 4 5 6  Tatiana Cvetková: «Ján Ursíny», *BIATEC*, bd. X, nr. 5, 2002.
5. ↑  «Home resistance», Museum of Slovak National Uprising.
6. ↑  William Mahoney: *History of the Czech Republic and Slovakia*, Santa Barbara: ABC-CLIO, 2011, s. 227–228.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |

Portal: Andre verdenskrig
Canadas drakt under OL-1952
**Robert Watt** (født 24. juni 1927, død 11. mai 2010) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo.

Watt ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1952 i Oslo. Han spilte på det canadiske ishockeylaget som vant turneringen foran USA og Sverige. Det var laget «Edmonton Mercurys» som representerte Canada i OL-turneringen.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Canada vant sju kamper og spilte uavgjort 3-3 mot USA. Canada vant serien med femten poeng foran USA som fikk tretten poeng, de tapte en kamp, 2-4 til Sverige

Watt ble verdensmester i ishockey i 1952, OL-turnering i Oslo var også det 19. verdensmesterskapet i ishockey. To år tidligere i 1950 i London spilte han på «Edmonton Mercurys» som representerte Canada og vant VM-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Norges flagg Oslo - Gull **Gull** i ishockey Canadas flagg Canada

VM-medaljer
-----------

* 1950 Storbritannias flagg London - Gull **Gull** i ishockey Canadas flagg Canada
* 1952 Norges flagg Oslo - Gull **Gull** i ishockey Canadas flagg Canada

Referanser
----------

1. ↑   www.legacy.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Robert Watt – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Robert Watt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Robert Watt – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Robert Watt – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
***Homoderus gladiator*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor til stor (hannen 35-58 millimeter), matt gulbrun eller rødbrun hjortebille, noen individer nesten svarte. Hannen har mer eller mindre sterkt forstørrede, kløvede i spissen, men uten større tenner langs innersiden. Hodet er stort og bredt, forkanten oppbrettet som en tverrkam, særlig hos store hanner. Hodet har en oval, mørk flekk ved siden av hvert antennefeste, fasettøynene sitter forholdsvis langt bak på hodet og er nokså små. Antennene er nokså tynne, det innerste leddet nokså sterkt buet. Pronotum har fire svarte flekker som danner en tverr-rad, de midterste flekkene er større enn de på sidene, som gjerne er kommaformede. Kantene på pronotum er smalt svarte. Dekkvingene er gulbrune, smalt svarte langs sømmen, med markerte, spissvinklede "skuldre". Beina er brungule. Undersiden er nokså mørk brunlig. Hunnen er mye mindre enn hannen og ganske annerledes farget: hodet er svart, pronotum er brunrødt, de midterste svarte flekkene er store, de ytterste ganske små. Dekkvingene er gulrøde med en bred, svart sømstripe, beina delvis mørke. Oversiden hos hunnen er også nokså blank.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Artene lever i tropiske områder i Sentral-Afrika, fra Kamerun i vest til Kenya i øst.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Homoderini*
						* Slekten *Homoderus* Parry, 1862
							+ ***Homoderus gladiator*** Jakowlew, 1895
								- ***Homoderus gladiator bellicosus*** Boileau, 1902
								- ***Homoderus gladiator gladiator*** Jakowlew, 1895
								- ***Homoderus gladiator johnstoni*** Waterhouse, 1902 - noen ganger regnet som en egen art

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* (en) *Homoderus gladiator* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Homoderus gladiator* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Homoderus gladiator* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Homoderus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Wareham** er en liten by i Plymouth County, Massachusetts, United States. Ifølge folketellingen fra 2010 hadde byen 21,822 innbyggere .

Historien
---------

Wareham ble grunnlagt av Europeere først i 1678. På den tiden tilhørte området byene Plymouth og Rochester. I 1739 ble Wareham etablert som en offisiell by med nesten 1 000 innbyggere. Navnet kom fra byen Wareham i England. På grunn av beliggenheten ved sjøen var den tidlige industrien knyttet til skipsbygging og relaterte industrier. På 1800-tallet ble møllene langs elvene industrisentrum av byen. Hovedproduktet var spiker og den første spikerfabrikken åpnet i 1819. Andre fabrikker åpnet senere. Jernbanen kom til Wareham i 1847. På tidlig 1900-tallet skiftet økonomien fra industri til turisme og jordbruk. Jorda i området er perfekt for tranebær og strendene tilbyr folk en flukt fra Boston. Disse to industriene er fortsatt de viktigste delene av byens økonomi.

Geografi
--------

Wareham ligger i sørøst i Massachusetts. Den grenser til byene Marion, Rochester, Carver, Middleborough, Plymouth and Bourne. Området er relativt plant og har flere innsjøer og små elver. Wareham er på Buzzards Bay og har 92 kilometer av kystlinje. Tidligere var Wareham inkludert som en del av Cape Cod. Etter byggingen av Cape Cod kanal i Bourne, mistet Wareham denne distinksjonen. Nå er kallenavnet til Wareham "Gateway to Cape Cod".

Referanser
----------

1. ↑  «2010 Demographic Profile Data: Wareham town, Plymouth County, Massachusetts». U.S. Census Bureau.
2. ↑  «History of Wareham». Wareham, MA.
3. ↑   «Discover Wareham». Wareham, MA.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Wareham, Massachusetts – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS
 |
Harry Johnston lette etter «jungelhesten» i 40 år før den ble funnet. Det viste seg å være et korthalset sjiraffdyr – nå kjent som okapi. Foto: Charles Miller 
**Kryptozoologi** er læren om mytologiske dyr, ukjente dyr og/eller utdødde dyr, som man antar kan eksistere eller ha eksistert, selv om det ikke finnes tradisjonelle bevis på deres eksistens.

Mange kryptozoologer er zoologer, biologer eller har andre lignende yrker. Fagfeltet er gjerne tett knyttet til jakt på slike dyr og beviser for deres eksistens, ofte med betydelig innslag av overbevisning på tross svakt vitenskapelig fundament, og ofte med innslag av konspirasjonsteorier. Tett på fagfeltet er bestiarier fra middelalderen, disse skildret fiktive dyr.

Kryptozoologer interesserer seg hovedsakelig for store ukjente dyr. Disse kan katalogiseres i tre grupper; som ukjente dyr (drager, sjøorm, yeti og lignende), antatt utdøde dyr som fremdeles er i live (pungulv og lignende), eller store dyr som befinner seg et sted de ikke burde være (leoparder i Sør-England).

Et eksempel på et uløst problem er historien om Mokele-mbembe som skal leve i jungelen i Kongo. Er det et reelt vesen, er det en utdødd plesiosaur, eller er det en ny art av neshorn med lang hals. Tidligere er flere historier avvist som fabler, men har senere vist seg å medføre riktighet. Eksempler på slike bekreftede historier er kjempeblekksprut, fjellgorilla (*Gorilla beringei beringei*), nebbdyr og okapi (*Okapia johnstoni*).

På en side kan kryptozoologi betraktes som helt legitim jakt på nye dyrearter – alt fra nye rundormer, via nye biller og tiger, til en og annen ny mus eller kanskje ape. Disse funnene har gjerne opphav i vitenskapelige arbeider som i noen tilfeller understøttes på et tidlig tidspunkt med fabler og historier fra lokalbefolkning i et område.

På den andre siden kan kryptozoologi sees på som dyrkningen av fabeldyr. Uansett hvor lite sannsynlig det er at det finnes en sjøorm i Loch Ness, en Bigfoot i Rocky Mountains, eller en dinosaur i Afrika, finnes det alltid noen som aldri vil gi opp å tro på dem. Disse vil gjerne støtte seg på for svake historier, selv der holdbare vitenskapelige funn viser at påstandene ikke kan medføre riktighet.

Referanser
----------

1. ↑  Erik Tunstad. 2005-12-16. *Hva er kryptozoologi?*. Forskning.no Besøkt 2016-03-18

Eksterne lenker
---------------

* Hva er kryptozoologi? - artikkel fra forskning.no 16.12.05
* Forskning.no: Fablene som var sanne - 29.1.12

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Canadian Encyclopedia **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
***Wario*-serien** består av ulike videospill skapt av Nintendo, med figuren Wario i hovedrollen. Serien startet med *Wario Land: Super Mario Land 3*, det første spillet som har Wario som en spillbar figur, og har fått mange flere etterfølgere. *Wario-*serien omfatter for det meste plattformspill og minispill-samlinger, men også andre sjangere. Den er en spin-off av *Mario*-serien.

*Wario Land*-serien
-------------------

*Wario Land*-serien er en plattformspill-serie som startet med *Wario Land: Super Mario Land 3*, etter Warios første opptreden i *Super Mario Land 2: 6 Golden Coins*.

### *Wario Land*-spill

I *Wario Land*, har Wario et slott på Kitchen Island, og reiser ofte for å finne skatter. Spillingen består av hoppe seg gjennom nivåer, kaste fiender, knuse sperrer og bruke andre evner.

*WarioWare*-serien
------------------

### *WarioWare-*spill

### Mikrospill

**Mikrospill** er enkle videospill som er laget av det fiktive selskapet *WarioWare, Inc.*. Nintendos linje av *WarioWare-*spill inneholder alle slike mikrospill, som er generelt er mindre enn 5 sekunder lange. Mikrospill er enda enklere og kortere enn minispill, som er funnet i andre spill som i *Mario Party*-serien. Spillingen i alle *WarioWare*-spill er forskjellig fra de fleste andre spill, ettersom de involverer spilleren eller spillerne å prøve å vinne mikrospillene så fort som mulig. De fleste spill presenterer instruksjoner i form av et verb og slipper spilleren raskt inn i en situasjon hvor de må utføre det verbet, for eksempel å springe fra noe.

Portal: Videospill
«Marshal Ustinov», en russisk missilkrysser.
USS «Port Royal», en amerikansk missilkrysser.
**Krysser** har historisk sett vært betegnelsen på de minste krigsskipene som er i stand til å dra på selvstendige tokt uten støtte fra andre skip. Typiske oppdrag for kryssere var tidligere senking eller kapring av handelsskip.

Washington-flåtetraktaten i 1922 begrenset kryssere til 10 000 tonns fortregning (vekt) og 8-tommers (203 mm) kanoner.

I dagens terminologi er kryssere større krigsskip som har kapasitet til å angripe flere mål samtidig.

Lett krysser
------------

I London-flåtetraktaten i 1930 ble klassen delt opp i «lett krysser», med kanoner opptil 6,1 tommer (155 mm). Navnet er en forkortelse for lett pansret krysser.

Klasser som hørte til her:

* «Agano», Japan

Tung krysser
------------

Oppdelingen i London i 1930 fikk også en gruppe med «tung krysser» opp til 8 tommer. Vektgrensen var 10 000 tonn for begge klassene. Navnet er en forkortelse for tungt pansret krysser.

Slagkrysser
-----------

Det var også en klasse, slagkryssere, som var store skip med kanoner på linje med de som finnes på slagskip, men med lettere pansring og større fart.

Eksterne lenker
---------------

* «krysser» i *Store norske leksikon*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** KulturNav
 |
**Edmund Dell** (født 15. august 1921 i London, England, død 28. oktober 1999) var en britisk politiker, kommunist og forretningsmann. 

Han var sønn av en jødisk produsent.[] Under den andre verdenskrig tjenestegjorde han i Rifle Corps and Royal Artillery der han ble utnevnt til løytnant. Han studerte ved Dame Alice Owen's School og Queen's College, Oxford hvor han var medlem av Communist Party of Great Britain.[] Dell ble uteksaminert med første klasse laud i moderne historie i 1947.[]

Dell begynte kort tid etter studiene på å arbeide ved Imperial Chemical Industries (ICI) i Manchester der han hadde stillingen som oversjøisk salgssjef, og han spesialiserte seg på den latinamerikanske handelen og han steg i gradene og tilslutt ble han visepresident i Plastics Division.[] Dell var medlem av Labour Party og i 1953 ble han valgt inn til Manchester City Council der han satt i syv år. Han prøvde uten hell å bli valgt til parlamentet i 1955 for distriktet Middleton og Prestwich. Dell ble frarådet fra å stille til parlamentet ved det neste valget i 1959. 

Han tjenestegjorde som parlamentarisk privatsekretær for Jack Diamond, deretter var han statssekretær for teknologi under Tony Benn i 1966 og han hadde han stillingen *Under-Secretary of State for Economic Affairs* under Peter Shore i 1967. Etter hans tid i politikken var over hadde han en karriere innen næringslivet som leder av Guinness Peat og han satt som styremedlem i Shell Trading. I 1991-1992 var han president for London Chamber of Commerce and Industry.[]

I 1996 skrev han boken *The Chancellors: A History Of Chancellors The Exchequer 1945-1990*. Hans bok om demokratisk sosialisme i Storbritannia ble utgitt posthumt i 2000. Denne boken var en oppsummering av hans kritikk mot Labour Party.[]

Dell var gift med Susan Gottschalk i 36 år. Han døde i 1999 i en alder av 78 år.

Referanser
----------

1. 1 2   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000014821, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Edmund Dell hos Hansards parlamentsdebatter Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** CiNii **·** Munzinger (iba)
 |
***Die Firma heiratet*** er en tysk stumfilm fra 1914, regissert av Carl Wilhelm.

Handling
--------

Gertie, en sjarmerende, livlig ung kvinne som bor i en liten landsby, blir uteksaminert fra videregående skole. Moren sender straks datteren til hennes tante Amelia, eier av en fasjonabel klesbutikk i Leipzig. Når hun ankommer Leipzig blir Gerie umiddelbart satt i arbeid av sin tante, som er en meget dyktig forretningskvinne. Kontrasten mellom hennes nåværende liv i Leipzig er veldig stor, sammenlignet med gamle tilværelsen i landsbyen hvor Gertie kommer fra.

Kort tid senere kommer Sigmund Phillippsohn til Leipzig, som er ansatt for en større klesbutikk i Berlin. Han tilbyr Gertie en jobb ved hans egen forretning i Berlin, hvor hun gjør rask karriere som modell. Sigmund blir også forelsket i henne, og ønsker snart å gifte seg.

Rolleliste
----------

* Victor Arnold som Hoflieferant Manfred Mayer
* Ernst Lubitsch som Moritz Abramowski / Siegmund Lachmann
* Albert Paulig som Reisender Siegmund Philippsohn
* Ressel Orla som Trude Hoppe
* Jacques Burg

Referanser
----------

1. ↑   *filmportal.de*, Wikidata Q15706812,
2. ↑  The Firm Gets Married

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Die Firma heiratet* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (de) *Die Firma heiratet* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Die Firma heiratet* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
**Kryptokalvinisme** (avledet av gresk *kryptos* som betyr skjult, det vil si den skjulte kalvinisme) er en form for lutherdom med elementer av kalvinisme. 
Friedrich III av Pfalz fikk utferdiget Heidelberg-katekismen som bidro til å utbrede denne oppfatning. Særlig i Sachsen ble kryptokalvinisme bekjempet.

Beskrivelse
-----------

Kryptokalvinisme ble utbredt i siste halvdel av 1500-tallet. En viktig ting for denne isme er nattverden, og troen på at Jesus er til stede i dennes brød og vin, men bare slik som det ble påstått at Philipp Melanchthon hevdet, nemlig at kun de troende mottar Kristus. 

Begrepet har altså brodd mot på de tyskere (og andre) som ble mistenkt for å i smug innføre den kalvinistiske nattverdslæren. Det var særlig blant Melanchthons disipler at man så denne retning videreført under økt kalvinistisk innflytelse særlig blant teologene i Wittenberg. Disse framla i 1571 for August I av Sachsen den kryptokalvinistiske oppfatning i bare tilsynelatende lutherske former i *Consensus Dresdensis*. Senere skulle kryptokalvinistne bli undertrykt til fordel for den lutherske ortodoksis oppfatning av den rene lære, først i 1574 og endelig etter Nicolaus Crells fall i 1591.

I 1579 ble den danske teolog Niels Hemmingsen avsatt fra sit embede på Københavns Universitet etter anklage for kryptokalvinisme.

Eksterne lenker
---------------

* «Kryptokalvinisme» fra Snl.no, *Store Norske Leksikon* med 'fri gjenbruk'

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
En baby spiser barnemat
**Barnemat** er som regel definisjonen på mat man gir barn som er fra 4-6 mnd frem til de er 1-1/2 år.

Industrilaget barnemat
----------------------

Barnemat i Norge kan man kjøpe i butikken av Nestlè, Småfolk og hipp (økologisk). Maten er variert og selges i glass, fra 4 mnd og opp til 1 1/2 år, spesielt tilpasset alderstrinn. Maten lages på ernæringsmessige retningslinjer gitt fra staten og EU. Barnemat skal ikke inneholde konserveringsmidler, mens salt er greit i små mengder.

Barnemat i Norge som selges i butikken finnes i grøt, middag og desserter, samt noe drikke. Prisene på barnematen varierer fra de ulike butikkene, men en middag koster som oftest rundt 13 kr, en grøtpakke 15 kr og dessertglass rundt 10 kr. Drikken koster også rundt 10 kr.

Hva maten bør og ikke bør inneholde
-----------------------------------

Som hovedregel skal barn under 1 år ikke ha ren uprossesert fisk, egg (begge disse er på grunn av at det kan trigge allergi), de skal heller ikke ha ren kumelk fordi det er for sterkt for tarmene deres. De skal heller ikke ha for grove varer fordi tarmen ikke er sterk nok enda. De skal heller ikke ha rødbeter fordi dette kan reagere i kroppen og produsere nitritt i større mengder. Utenom dette kan barn spise det meste, men man må selvfølgelig ta hensyn til kvaliteten og sammensetningen.

Eksterne lenker
---------------

* Forskrift om bearbeidet kornbasert barnemat og annen barnemat til spedbarn og småbarn
* Side om tilberedning av barnemat

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** NDL
 |
**Barnepark** er utendørs leketilbud for småbarn ledet av voksne. Barnepark er et korttidstilbud på 4 timer i sommerhalvåret og 3 timer i vinterhalvåret. De er stengt ved temperaturer kaldere enn minus 10 grader. Formålet er å gi barn mulighet til samvær og lek med andre barn under tilsyn og omsorg av voksne. Det kan søkes om kommunalt tilskudd til drift av barnepark etter kommunalt fastsatte vilkår. Barneparker kommer inn under *Forskrift om miljørettet helsevern i barnehage og skole*, som forvaltes av Folkehelsekontoret i kommunen. Foruten for barnehager og skole gjelder forskriften for bl.a. barneparker og dagmammaer såfremt virksomheten fyller vilkårene i § 2.

På grunn av pålegget om full barnehagedekning i Norge har det siste årene har behovet for barneparker blitt sterkt redusert, og mange har blitt nedlagt.

Må ikke forveksles med lekepark eller barneparkering.

Referanser
----------

1. ↑  Bærum kommunes temaside om barneparker Arkivert 17. mai 2014 hos Wayback Machine.
2. ↑  «Godkjenning og tilsyn | Barnehage». *Bærum kommune* **(norsk)**. 11. august 2020. Besøkt 8. mai 2021. «Barnepasstilbud som er regelmessig, mer enn ti timer ukentlig og har tre eller flere barn til stede samtidig må søke om godkjenning etter forskriften. Dette kan være for eksempel dagmamma eller barnepark.»
3. ↑  Merknader til Forskrift om miljørettet helsevern. Arkivert 17. mai 2014 hos Wayback Machine.
4. ↑  Fortsatt håp for Oslos barneparker Arkivert 17. mai 2014 hos Wayback Machine.. dittoslo.no

Eksterne lenker
---------------

* Forskrift om miljørettet helsevern i barnehage og skole
* Bærum kommune sin temaside om barneparker
* Fortsatt håp for Oslos barneparker

Kilder
------

* Forskrift om miljørettet helsevern i barnehage og skole
* Merknader til Forskrift om miljørettet helsevern.
**Johan Garder** (1884–1971) var en norsk journalist, genealog og lokalhistoriker fra Romerike.

Liv
---

Garder var født i Fet på Romerike. Som ung var han med på å stifte Romerike ungdomsforbund (1909), hvor han i mange år var formann. Fra 1911 til 1916 var han gårdbruker i Nes på Romerike. Han var senere ansatt som journalist og redaktør i flere aviser: *Romerike*, Nordstrands Avis og *Akersposten*. Etter 2. verdenskrig deltok han i redaksjonen for biografiene i oppslagsverket *Våre falne 1939–1945*, på oppdrag fra Sosialdepartementet.

Han var medlem av kommunestyret i Lørenskog.

Lokal- og slektshistoriker
--------------------------

Garders lokalhistoriske forskning omfattet hele Romerike. Han skrev kommunalhistorien for Sørum og var redaktør for bygdeboken i sin hjembygd Fet, samt for første bind av Toten bygdebok (1952). Han leverte også bidrag til andre bygdebøker, og skrev om Fet og Lørenskog i samleverket *Romerike* (1928). Han skrev artikler for *Heimen* og *St. Hallvard*, samt enkelte militærhistoriske bidrag for *Norsk militært tidsskrift*. På eget forlag utga han boken *Nasjonalt musikkliv gjennem skiftende tider* (1933), om norsk musikkhistorie før ca. 1800.

Ved siden av lokalhistorien var Garder sterkt interessert i slektgranskning. I 1935 stiftet han Romerike Ættehistorielag, hvor han siden var formann og æresmedlem, samt redaktør for lagets årbok. Han bidro til *Norsk slektshistorisk tidsskrift* gjennom 50 år og var medlem av Norges bondelags ættegranskningskomite 1937–1941. Han skrev flere slektshistorier om slekter fra Akershus og Østfold. I en artikkel i Østfold historielags tidsskrift *Runar* fra 2002 omtaler Sten Høyendahl Garders innsats som slektsforsker: «Garder hadde en særegen evne til å grave fram relevante opplysninger fra 1500- og 1600-tallet, ofte fra dokumenter i privat eie. Han hadde imidlertid en tendens til å trekke for raske slutninger, og alle hans artikler bør leses med et øyekast til originalkildene».

Referanser
----------

1. ↑   urn.nb.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Runar*. Historielaget. 2002. s. 17.

Litteratur
----------

* *Norsk allkunnebok*. Fonna. 1953.
* «Indre Akershus Blad». Aurskog-Høland. 11. september 1971.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS
 |
Barneklinikken
Hovedinngangen
Skilt på det gamle Barnesenteret
**Barneklinikken** (tidligere **Barnesenteret**) er en del av kvinne-barn-divisjonen ved Ullevål universitetssykehus. Den er den største og en av de mest spesialiserte pediatriske behandlingsinstitusjoner i Norge, og omfatter akuttmottak for barn, generell barnemedisin, barnekirurgi samt intensivbehandling av nyfødte og større barn. 

Barneklinikken holder til i en egen bygning på sykehusområdet, som ble åpnet i 1998. Den ligger rett ved siden av Kvinneklinikken, og de to klinikkene er forbundet gjennom glassbroer.

Det arbeider omkring 75 leger (hvorav 45 overleger og 25 med doktorgrad) og 350 sykepleiere ved Barneklinikken, og stillingene ved senteret er meget ettertraktet. I 2004 ble det innlagt 7 925 pasienter (barnemedisin: 4 500, barnekirurgi: 2 200, barneintensiv: 1 225, hvorav 850 nyfødte og 375 større barn) og foretatt omkring 20 000 polikliniske konsultasjoner. Til Barneklinikkens oppgaver hører også forskning og undervisning av medisinstudenter, og det er fire medisinprofessorer og et antall andre i universitetsstillinger tilknyttet Barneklinikken, som utgjør en enhet ved Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo.

Klinikkstruktur
---------------

1. januar 2007 ble det tidligere Barnesenteret, som var en løsere sammenslutning av tre avdelinger, omdannet til en klinikk, Barneklinikken. Klinikksjef er Jens Grøgaard.

### Avdelinger

* Barnemedisinsk avdeling
* Barnekirurgisk avdeling
* Barneintensiv avdeling

I tillegg omfatter Barnesenteret Lærings- og mestringssenteret og Sykehusskolen.

NRK-serie om Barnesenteret
--------------------------

I begynnelsen av 2006 sendte NRK1 en dokumentarserie (*Avd. barn*) for barn i seks deler om Barnesenteret ved Ullevål universitetssykehus. Barn som er under behandling ved Barnesenteret fortalte selv sine historier og om livet på sykehuset. Opptakene var gjort gjennom et år.  Arkivert 8. oktober 2006 hos Wayback Machine.

I januar 2006 mottok Barnesenteret ved Ullevål universitetssykehus også NRKs årlige Blånissepris, som gis organisasjoner eller enkeltpersoner «som arbeider for å styrke barn i håp og tro om et bedre liv».  Arkivert 8. oktober 2006 hos Wayback Machine.

Portal: Oslo
**Johan Georg Huber** (født 3. september 1820 i kongedømmet Bayern, død 21. mars 1886 i Stockholm) var en tysk katolsk prelat som virket i Sverige 1874-1886.

Den 1. september 1874 utnevnte pave Pius IX ham til apostolisk vikar i Sverige uten biskops rang, og han ettertrådte med dette Jacob Laurentius Studach. På hans tid talte katolikkene om lag tusen troende, de fleste av dem utlendinger.

Under Hubers tid som apostolisk vikar døde enkedronning Joséphine (1876), som hadde vært de svenske katolikkenes og den katolske kirke i Sverige og Norge til stor hjelp. I nærvær av kongehuset ble det forrettet katolsk begravelsesliturgi på Stockholms slott. I samme perioden kom jesuittfedrene til Sverige. En ny katolsk bønnebok ble publisert, den inneholdt blant annet et litani til *Jesu hellige hjerte*. I Gävle ble det innviet en katolsk kirke i 1881.

Referanser
----------

1. ↑  «Johan Georg Huber». *gravar.se*. Besøkt 18. januar 2016.
2. ↑  Sveriges Dödbok 1860–2016, USB, Version 7.10, Sveriges Släktforskarförbund (2016).
3. 1 2 3 4  «Katolska biskopar i Sverige efter reformationen». *Stockholms katolska stift*. Besøkt 18. januar 2016.
4. ↑  catholic hierarchy.org huber lest 2022-01-15

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** VIAF **·** GND
 |
**Kim Andersen** (født 17. oktober 1957 i Silkeborg) er en dansk politiker for Venstre. Han var medlem av Folketinget fra 1998 til 2015.

Han var sekretær ved Venstres Folketingsgruppe 1981-84. Pressesjef i Dansk Landbrugs Grovvareselskab A.m.b.a.-DLG-Axelborg, 1984-87, og informasjonssjef i Aktieselskabet Korn- og Foderstof Kompagniet, Viby 1987-98.

Videre var han medlem av Skanderborg Byråd 1994-1998, samt 1. viseborgermester og ordfører for Venstre i samme periode. Medlem av Århus Amtsråd fra 1994, der han var medlem av Økonomiudvalget.

I sin politiske karrière har han vært medlem av VUs landsstyre og forretningsutvalg 1979, nestformann for VUs Landsorganisasjon 1980-82. Medlem av Venstres hovedstyre 1980-82 og 1990-94. Medlem av hovedstyret for Den danske Europabevægelse 1979-93, av forretningsutvalget fra 1985 og formann for dette 1988-92. Medlem av styret for kurseiendommen Gl. Skovridergaard og formann for Gl. Skovridergaards Højskoler 1980-84. Initiativtager til «Århus Amt stemmer JA» – Komiteen for et JA til Den europeiske union 1992.

Han var dessuten delegat ved FNs 55. generalforsamling i år 2000, formann for Venstres Landsorganisasjons Energipolitiske Utvalg fra 1998, og energipolitisk talsmann fra 2001. Formann for Folketingets kulturutvalg fra 2001.

Referanser
----------

1. 1 2   www.ft.dk, besøkt 11. mars 2019[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* «Kim Andersen (V)» **(dansk)**. Folketinget. Besøkt 11. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (da) Kim Andersen hos Folketinget Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
***Boys from the Black Stuff*** er en britisk miniserie på fem episoder, opprinnelig sendt på BBC 2 fra 10. oktober til 7. november 1982. 

Serien ble skrevet av Liverpoolfødte Alan Bleasdale som en oppfølger til fjernsynsteateret *The Black Stuff*, som ble sendt i 1980. Den er på nettsiden til British Film Institute beskrevet som «Et høyst originalt tv-drama...et varmt og humoristisk men til sist tragisk blikk på den måten økonomi påvirker vanlige mennesker...Fjernsynets mest komplette dramatiske respons på Thatcheræraen og en svanesang over den maskuline britiske arbeiderklassekulturen. Dette sitatet er i seg selv interessant i og med at mesteparten av seriens manus var ferdig skrevet ett år før Thatcher kom til makten og derfor strengt tatt foregår i et England styrt av Labours statsminister James Callaghan. Serien forbindes allikevel med Thatchers England siden den faktisk ble sendt i hennes regjeringstid.

Serien ble sendt på NRK under navnet «Gutta fra asfaltgjengen» med sendestart søndag 18. september 1983.

Referanser
----------

1. ↑  Wickham, Phil (4. september 2006). «BFI TV 100 – 7: Boys from the Blackstuff». British Film Institute. Arkivert fra originalen 14. mars 2007. Besøkt 2. oktober 2006.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 14. mars 2007. Besøkt 16. april 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Boys from the Blackstuff* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Boys from the Blackstuff* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
**Ingeborg Moen Borgerud** (født 29. desember 1949) er en norsk advokat og tidligere politiker (Ap). Hun er spesialist på arbeidsrett og er partner i advokatfirmaet Arntzen de Besche.

Borgerud ble cand.jur. i 1973 og fikk møterett for Høyesterett i 2008. Hun har også en mastergrad fra universitetet i Leicester i England fra 1993. Hun har vært dommerfullmektig ved Oslo skifterett (1973–1976), og har siden vært ansatt som konsulent hos Sivilombudsmannen og Justisdepartementet og som advokat i Akershus fylkeskommune og LOs juridiske avdeling.

Fra 1992 til 1996 var hun statssekretær i Justisdepartementet. Hun ble partner i Advokatfirmaet Arntzen, Underland & Co i 1996; fra 2001 er hun partner i Arntzen de Besche. Borgerud har blant annet vært advokat for Ingunn Yssen under konflikten med Gerd-Liv Valla.

Hun var leder for Arbeidslivslovutvalget, som la grunnlaget for dagens arbeidsmiljølov. Videre var hun styreleder i NSB fra 2004 til 2014.

Publikasjoner
-------------

* Arbeidsrett, særlig om omstilling i offentlig sektor (2007, Universitetsforlaget)
* Obligatorisk tjenestepensjon – pensjon til alle (2006)
* Trends in European Social Policy

Referanser
----------

1. ↑  Ellen Marie Arefjord (2004): [ TEMA: Portrett – Utgave: 1/2004A Arbeidsmiljøsenteret, hentet 7. juni 2013

Eksterne lenker
---------------

* (no) Ingeborg Moen Borgerud hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Boeing X-46** UCAV-N (**U**nmanned **C**ombat **A**ir **V**ehicle – **N**avy) var et eksperimentelt ubemannet kampfly for hangarskip-operasjoner. Oppdragsgiver var USAs marine (USN) og DARPA. Prosjektet ble kansellert i 2003, før byggingen av flyet var fullført.

Historie
--------

Parallelt med USAs flyvåpen USAF og DARPAs (**D**efense **A**dvanced **R**esearch **P**rojects **A**gency) utviklingsprogram for et ubemannet kampfly, samarbeidet USAs marine og DARPA om et hangarskip-basert ubemannet kampfly. 2 kontrakter ble inngått i juni 2000, den ene med Boeing for X-46, og den andre med Northrop Grumman for X-47. I stedet for å utvikle 2 identiske eksperimentfly ble det i 2003 besluttet å slå sammen marinens og flyvåpenets UCAV-programmer til J-UCAS (**J**oint **U**nmanned **C**ombat **A**ir **S**ystems). Dette medførte at X-46-programmet ble kansellert før flyet var ferdigbygd.

Formål
------

X-46 skulle sammen med Northrop-Grumman X-47, teste ut tekniske løsninger og konstruksjonsdetaljer for et ubemannet hangarskip-basert selvstyrt kampfly.

Design
------

Ingen sikre kilder finnes per dags dato (august 2008) for de tekniske løsningene og flyets dimensjoner.

Spesifikasjoner
---------------

**Dimensjoner**

* **Mannskap:** Ubemannet
* **Lengde:** 10 m (antatt)
* **Høyde:** 2 m (antatt)
* **Vekt:** ukjent
* **Vingespenn:** 13,5 m (antatt)

**Ytelse**

* **Motor:** ukjent
* **Skyvekraft:** ukjent
* **Toppfart:** ukjent
* **Maks operasjonshøyde:** ukjent
* **Rekkevidde:** ukjent

***NB**. Flyets dimensjoner er basert på antagelser, og kan være ukorrekte*

Kilder
------

* NASA – American X-vehicles, An Inventory—X-1 to X-50 (side 56) Utgitt 2003 (pdf) Besøkt 20. mars 2015
* GlobalSecurity.org: X-46 Besøkt 20. mars 2015

| * v
* d
* r
USAs X-fly (eksperiment-fly) |
| --- |
| 
* X-1
* X-2
* X-3
* X-4
* X-5
* X-6
* X-7
* X-8
* X-9
* X-10
* X-11
* X-12
* X-13
* X-14
* X-15
* X-16
* X-17
* X-18
* X-19
* X-20
* X-21
* X-22
* X-23
* X-24
* X-25
* X-26
* X-27
* X-28
* X-29
* X-30
* X-31
* X-32
* X-33
* X-34
* X-35
* X-36
* X-37
* X-38
* *X-39*
* X-40
* X-41
* X-42
* X-43
* X-44
* X-45
* X-46
* X-47
* X-48
* X-49
* X-50
* X-51
* *X-52*
* X-53
* X-54
* X-55
* X-56
* X-57
* *X-58*
* X-59
* X-60
* X-61
* X-62
* *X-63*
* *X-64*
* X-65
* X-66

 |
**Ingeborg Kirstine Reichwein** (født 27. februar 1736, død 16. januar 1815) var en norskfødt adelskvinne av slekten Reichwein. 

Hun var datter av offiser Nicolai Frederik Reichwein og hustru Søster Christiansdatter Scavenius (1699 –1738). Hun hadde magister F.C. Eilschow som lærer, og holdt syv år gammel, annen juledag 1743, offentlig talen «Nogle Betragtninger over Jesu Christi Fødsel, fremførte i en offentlig Tale den anden Juule-Dag 1743», senere utgitt i København på fransk og dansk som «Reflexions sur la naissance de Jesus Christ prononcées en forme d'harangue dans une illustre assmblée le second jour de noel, »

Den 15. januar 1755 ble hun gift i Christiansborg slottskirke med kammerherre og senere generalmajor Valentin Vilhelm Hartvig Huitfeldt til Ellinggaard (1719–1792). Hun døde på Ramberg på Jeløya, og ble begravet på Moss kirkegård.

Referanser
----------

1. ↑  Halvorsen. J.B.: *Norsk Forfatter-Lexikon 1814-1880 : paa Grundlag af J.E. Krafts og Chr. Langes "Norsk Forfatter-Lexikon 1814-1856". 2 : C-H*, Kristiania, 1888, s. 773–74
2. ↑  Thiset, Hiort-Lorenzen, Bobé, Teisen: *Danmarks Adels Aarbog*, 1910, s. 359

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Boyomafallene** (tidligere kjent som **Stanleyfallene**, også kalt **Wageniafallene** og **Kisanganifallene**) er en rekke på syv fossestryk (katarakter) i elva Lualaba i provinsen Orientale i Den demokratiske republikken Kongo. Fallene strekker seg over mer enn 100 km, mellom byene Ubundu og Kisangani, hvor elva gradvis svinger fra en nordlig til vestlig retning. Nedenfor Boyomafallene skifter elva Lualaba navn til Kongo. 

De syv kataraktene har en total fallhøyde på 61 meter, hver av dem opptil fem meter høye og fra 150 til 1000 meter brede. Mellom kataraktene ligger lange og bredere elvestrekninger. De to største kataraktene er den første nedenfor Ubundu, som ligger i et smalt, kronglete og vanskelig tilgjengelig parti av elva, og den siste, som ligger like ved Kisangani og kan enkelt ses og besøkes fra byen. Middelvannføringen gjennom fallene er 17 000 m³/s, mens den største målte vannføringen er 51 933 m³/s.

Byene Ubundu og Kisangani er viktige havnebyer og endepunkter for elveskipsfarten på henholdsvis Lualaba og Kongo. Mellom de to byene går en smalsporet (1000 mm) jernbane som transporterer gods og passasjerer forbi fallene og knytter sammen transportsystemene i øvre og nedre Kongo.

Spesielt blant fransktalende blir fallene ofte kalt Wageniafallene (*chûtes Wagenia*), med henvisning til det lokale fiskerfolket kalt *Wagenia* eller *Wagenya* som har utviklet en spesiell teknikk for å fiske i fossestrykene. De bygger et system av trestativer over strykene, forankret i huller som er gravd ut av berggrunnen av vannstrømmen. Til disse stativene festet store kurver som senkes ned i elva for å «sikte» fiskene ut av vannet. Metoden er meget selektiv, ettersom kurvene er store og bare fanger store fisker, mens småfisken slipper gjennom.

Boyomafallene blir ofte referert til som det vannfallet i verden som har størst vannføring, etter at *Sete Quedas* eller *Guaírafallene* i elva Paraná i Sør-Amerika ble neddemt og ødelagt som følge av byggingen av Itaipu-demningen. Dette er imidlertid ikke korrekt, ettersom verdens mest vannrike vannfall, med god margin, er Ingafallene, som er den mest kraftfulle delen av Livingstonefallene i det nedre løpet av Kongo-elva.

|  |  |
| --- | --- |
| Wagenia-fiskere i fallene ved Kisangani | Det nederste av Boyomafallenes katarakter, ved Kisangani. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |