**Tangens Gardinfabrik** er en tidligere norsk tekstilfabrikk grunnlagt på Nygårdstangen i Bergen av kjøpmann A.F. Simonsen (1849–1929), som den første gardinfabrikken i Norge i 1881. Fabrikken gikk konkurs allerede i 1883, og kjøpmannen C. Sundt overtok fabrikken og overlot den til sønnen Christian Sundt jr. (1860–1938). Han drev fabrikken i noen år under navnet Tangens Gardinveveri. Halfdan Wiberg var ansatt som mønstertegner i 1885–88.

De første årene produserte fabrikken gas-gardiner på 36 vevstoler. På 1880-tallet var Nygårdstangen et øde sted mellom Puddefjorden og Strømkaien, og den eneste andre bygningen i nærheten tilhørte Frelsesarmeen. Den første Nygårdsbroen var derimot bygd, og C. Sundt innså at trafikken inn til Bergen sentrum kom til å gå der, ikke gjennom den trange Stadsporten i Kalfaret. Derfor hadde han kjøpt gardinfabrikken, og i hans sønn Christians hender ble den Skandinavias først og største i sitt slag, og var lenge enerådende på markedet for blondegardiner. Varemerket Tangen var kjent i hele Europa, og Sundt klarte seg til og med på markedet i England som var blondemaskinens hjemland, oppfunnet av John Heathcoat.

I 1890 ble Tangen Gardinfabrik omorganisert i et nytt aksjeselskap under navnet Skandinavisk Aktie Tyllgarnfabrik. Christian Sundt og tyske Theodor Lindenhein satt i ledelsen. I 1892 ble Lindenhein avløst av Christian Hasselbach fra København som direktør, mens Sundt hadde den tekniske ledelsen. Det ble bygd en ny fabrikkbygning for å produsere tyllgardiner, tegnet av arkitekt Schak Bull og med britiske maskiner. Fabrikken vokste, og i 1896 var arbeidsstokken på 225–250 kvinner og menn. Med moderne maskineri og rasjonell drift satset Sundt på eksport: først til unionslandet Sverige, der man kunne føre varer inn i landet tollfritt, og så til andre land. Da mellomriksloven ble opphevet i 1897, og tollunionen mellom Norge og Sverige ble erstattet av en tollmur, hadde Sundt allerede dannet et eget aksjeselskap i nabolandet, Aktiebolaget Skandinaviska Trådgarnfabriken, Tangen pr. Stockholm. Over 200 ansatte var beskjeftiget der.

Møbelstoffprøver fra Tangens Gardinfabrik, Tekstilindustrimuseet.
Prøve fra Tangens Gardinfabrik med Håkonshallen og Rosenkrantztårnet som motiv.
Sverige var den bergenske gardinfabrikkens viktigste eksportmarked, så i Bromma bygde Chr. Sundt opp et lite industrisamfunn med arbeiderboliger, badehus, handelsbod, spisested og bibliotek. Familien Sundt bodde like ved, og Chr. Sundt fikk kommunens tillatelse til å kalle hele området for Tangen, etter Nygårdstangen i Bergen. Flere av arbeiderne var dradd østover fra Bergen, og fikk svenske etterkommere. Chr. Sundt selv valgte å bosette seg permanent i Sverige, og da han og konen feiret sølvbryllup i 1911, ble det feiret i fabrikkene i begge land samtidig. Noen år senere kjøpte han en grammofon til fabrikken på Nygårdstangen så det ble musikk til arbeidet. Like lett var det ikke alltid å være norsk i Sverige; da Chr. Sundts sønn Chr. Fredrik Sundt skulle på bryllupsreise med sin kone i 1939, tok politiet ham for å være tysk spion pga bergensdialekten hans. Fabrikken i Bromma var blitt solgt ut av familien i 1936, tyve år senere ble den nedlagt og på 1970-tallet revet. Men fremdeles finnes Tangens boligbyggelag.

Driften på Nygårdstangen ble nedlagt i 1972, men man kan ennå skimte fabrikknavnet på mursteinsbygningen i Lars Hilles gate 14, der Fretex Lars Hillesgate ligger.

Referanser
----------

1. ↑  Morten Valestrand: «Nygårdstangen ble Tangen i Stockholm», *Bergens Tidende* 15. mai 1998
2. ↑  Fra John Heathcoats liv
3. 1 2  Morten Valestrand: «Nygårdstangen ble Tangen i Stockholm», *Bergens Tidende* 15. mai 1998
4. ↑  «Møbelstoffer». *digitaltmuseum.no*. Besøkt 28. januar 2022.
5. ↑  «Gardinprøve». *digitaltmuseum.no*. Besøkt 28. januar 2022.
6. ↑

Kilder
------

* Grieg, Sigurd (1950). *Norsk tekstil*. Oslo: Johan Grundt Tanum.
* Simonnæs, Olav (1950). *Tangens gardinfabrikk 1890 - 1. januar - 1950*. Bergen.

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel om Tangens Gardinfabrikk på DigitaltMuseum
* Objekt fra Tangens Gardinfabrikk på DigitaltMuseum