recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**«Saltzkammergut»** er en coverlåt med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 1. desember 1978 på musikkalbumet *Brakara*. Sangen ble innspilt mellom 31. juli – 3. august 1978 i Roger Arnhoff studio i Oslo. Jonas Fjeld Band var musikere. Brakara ble relansert på CD i august 2001.

Originaltittelen er «Im Salzkammergut» og er fra den østerrikske operetten *Im Weissen Rössel* (1930), hvor norsk/dansk tittel er *Sommer i Tyrol*. De som skrev sangen het Ralph Benatzky (melodi) og Robert Gilbert (tekst).

Jahn Teigen synger i høyt stemmeleie på originalspråket. Kun refrenget fra originalen er det lytteren får høre.

> Tyrolermusikk blir neppe den samme etter dette fullstendige mislykkete forsøk på og rippe opp i gamle og elendige operettemelodier, og bra er jo det!  
> 
> 
> 
> Sangeren ville helst holde det hemmelig at han sang med en belgisk tannprotese (Egentlig er han faktisk en meget habil protes(t)sanger), men det kom fram under samtalen med ham før innspilningen. Velbekomme!
> 
> 
> Kommentar til «Saltzkammergut» som fulgte med i et hefte til *Brakara*.
> 
>

Andre utgivelser
----------------

* *Prima Vera Show* – (utgitt juni 1999 – playback-versjon hvor Teigen mimer etter sangen fra scenen).
* *Prima Vera (a)live* – (DVD utgitt oktober 2001 – «Saltzkammergut» er med i medleyen «Rest of the best»).

Jahn Teigen var hovedgjest i NRK-programmet *Si det som det er!* (sendt 16. desember 1978), og han sang blant annet «Saltzkammergut» med sporadisk assistanse fra programleder Harald Tusberg.

Referanser
----------

1. ↑  *Absolute Prima Vera* – cover informasjon
2. ↑  VG 28. august 2001
3. ↑  NRK TV – *Si det som det er!* 16. desember 1978
**Fightstar** er et britisk band som ble stiftet i slutten av 2003. Musikken deres har blitt karakterisert som en blanding av post-hardcore og hardrock. 

Debut-EP-en, *They Liked You Better When You Were Dead*, ble utgitt 28. februar 2005. Den første singelen, *Paint Your Target*, kom ut den 13. juni 2005 og nådde til nummer ni på den britiske singellista. Deretter fulgte singlene *Grand Unification part 1* og *Waste A Moment*, før albumet *Grand Unification* ble sluppet den 13. mars 2006. Den nyeste singelen *Floods* ble sluppet 3. mars 2008. 

Etter *Grand Unification* har Fightstar sluppet albumet *One Day Son, This Will All Be Yours*. Det kom på internett én måned før det skulle slippes ut og frontmannen, *Charlie Simpson* trodde de kunne få problemer med plateselskapet for de har for lavt salg. Men det skulle vise seg at *One Day Son, This Will All Be Yours* solgte bedre en *Grand Unification* gjorde den første uka.

Bandmedlemmer
-------------

* Charlie Simpson – vokal, gitar og piano
* Alex Westaway – vokal og gitar
* Dan Haigh – bass
* Omar Abidi – trommer

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Fightstar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Fightstar på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Fightstar på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Fightstar på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Fightstar på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Fightstar på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Fightstar på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Fightstar på AllMusic Rediger på Wikidata
* Fightstar på Twitter Rediger på Wikidata

* Fightstar på Facebook Rediger på Wikidata

* Fightstar på Instagram Rediger på Wikidata

* Fightstar på YouTube Rediger på Wikidata

* Fightstar på Myspace Rediger på Wikidata
* Fightstars fanside

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Pionerplante** er de første plantene som rykker inn ved en primærsuksesjon, og er ofte spesialister i å leve under ekstreme forhold. Mange av pionerene i tidlige faser av primærsuksesjoner har spesialisert seg på å klare seg uten jordsmonn eller i et jordsmonn med lite næring. Blant pionerene er gjerne lavarter og alger som kan feste seg som et overtrekk eller en skorpe på for eksempel stein. Noen alger og bakterier er i stand til å hente nitrogen fra lufta og lage nitrogenforbindelser. Nitrogenforbindelsene er næring som alle planter er avhengig av. Nitrogenforbindelser som pionerene lager, danner grunnlaget for at andre planter kan etablere seg. De første høyere plantene som etablerer seg, er gjerne også tilpasset forhold med lite nitrogennæring. På røttene til slike planter er det knoller med bakterier som binder nitrogenet i lufta og lager nitrogenforbindelser.
Gråor er et treslag som har knoller med nitrogenforbindende bakterier.
Den klarer seg derfor godt på nitrogenfattig jord.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** NKC
 |
**GE Healthcare** er en del av det amerikanske General Electric-konsernet, og omsetter for ca. 17 mrd. USD årlig fordelt på ca. 47000 ansatte verden over. GE Healthcare utvikler, produserer og selger et stort spekter av produkter og tjenester rettet mot helsesektoren - bl.a. MR, CT, PET, SPECT og Ultralydmaskiner, kontrastmidler og nukleærmedisinske substanser, samt IT-løsninger for kommunikasjon av bilder, diagnose og pasientoppfølging samt pasientovervåkingssystemer. GE Healthcares løsninger sikter mot å kunne stille diagnose av f.eks kreft, hjerte- og karsykdommer og nevrologiske lidelser på tidligst mulige stadium - å se ting på nye måter - slik at en eventuell behandling kan startes så tidlig som mulige i sykdomsforløpet.

Globale omsetningstall
----------------------

* 2005: 15,2 mrd. USD
* 2006: 16,6 mrd. USD
* 2007: 17,0 mrd. USD

GE Healthcare i Norge
---------------------

General Electric, herunder GE Healthcare, sitt hovedkontor på Storo i Oslo. Opprinnelig var dette hovedkontor for Nyco. Nycoveien midt i bildet.
GE Healthcares historie i Norge strekker seg så langt tilbake i tid som til 1874, da farmasøyten Morten Nyegaard dannet Nyegaard & Co (Nyco) – det firmaet som senere ble til Nycomed. Virksomheten flyttet til nytt syv-etasjers nybygg i Nydalen (1940). og hovedkontoret for både GE Healtcare Norge og GE Norge ligger i Nydalen / Storo i Oslo. I 1997 dannet Nycomed fra Norge og Amersham fra England *Nycomed Amersham* – som noen år senere skiftet navn til Amersham Health. I 2004 kjøpte GE *Amersham Health* og den nye enheten ble kalt **GE Healthcare AS**.

GE Healthcare har totalt ansatt om lag 1400 personer i Norge innenfor forskning, utvikling, produksjon, service, markedsføring & salg – fordelt ut over landet på følgende steder: Lindesnes, Horten, Oslo & Kjeller. 

Lindesnes fabrikker er verdens største produsent av "virkestoff" for kontrastmidler – substanser som bidrar til kontrastforsterkning. På Kjeller og i Oslo foregår forskning og utvikling på denne typen legemidler samt produksjon av disse for bruk i sykehus og klinikker verden over. Ut fra Kjeller forsynes norske sykehus som har nukleærmedisinske avdelinger med radioaktive substanser for dette formålet.

I mai 2008 ble det besluttet å legge ned virksomheten på Kjeller innen utgangen av året. Det innebærer at produksjonen av radiofarmaka nedlegges, mens forskning og utvikling flyttes til Storo. PET-senteret på Rikshospitalet vil videreføres.

I Horten ligger GE Vingmed Ultrasound – som også er en del av GE Healthcare. Her utvikles meget avanserte ultralydmaskiner for diagnostisering av hjertelidelser.

I samarbeid med Rikshospitalet i Oslo og Haukeland Sykehus i Bergen driver GE Healthcare for tiden en utstrakt preklinisk forskning innen tidlig kreftdiagnose.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  Nycomed og farmasoytisk forskning Arkivert 19. oktober 2007 hos Wayback Machine. fra teknisk museum

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) GE Healthcare – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI
 |
***Archiv für Orientforschung*** (forkortet **AfO**) er et anerkjent tidsskrift innen assyriologi (i Tyskland kjent som *Altorientalistik*). 

Tidsskriftet utforsker Den gamle Orient og inneholder forskningsartikler, rapporter, anmeldelser og bibliografiske bidrag fra vitenskapsfolk fra hele verden. 

Tidsskriftet ble stiftet i 1923 av Ernst Friedrich Weidner under navnet *Archiv für Keilschriftforschung*, og fikk tre år etter sitt nåværende navn. Det utkommer årlig og blir nå (2014) ledet fra *Institut für Orientalistik* i Universität Wien; utgivere er Hermann Hunger, Michael Jursa og Gebhard J. Selz.

Fra bind 25 omfatter det også det såkalte *Register Assyriologie*, som oppfører og sorterer etter underemne samtlige nye fagpublikasjoner innen assyriologien. Ved siden av tidsskriftet utgis uregelmessig også de såkalte *AfO-Beihefte*; dette er monografier om den gamle orient.

Eksterne lenker
---------------

* Archiv für Orientforschung auf der Homepage des Instituts für Orientalistik der Universität Wien

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISSN
 |
***Figulus foveicollis*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En ganske liten (15 -17 millimeter) og slank, blank, svart hjortebille. Kroppen er langstrakt og nokså flat. Som vanlig for gruppen har hannene forstørrede kjever (mandibler), men disse blir ikke svært store i denne slekten, omtrent så lange som hodet, som er firkantet med et kantet framspring foran hvert fasettøye. Pronotum er firkantet, noe bredere enn langt, svært blankt med en smal tett punktert midtfure. Beina er korte, leggene (tibiae) utvidete med tenner på utsiden. Dekkvingene er jevnbrede, svært blanke, med skarpe, kraftige punktstriper. Hunnen har litt bredere kroppsform enn hannen.

Levevis
-------

I alle fall noen av artene i slekten ser ut til å ha et selskapelig levevis, ved at larvene vokser opp sammen i kull, ofte med en av foreldrene til stede. Det skjer en betydelig kannibalisme mellom larvene i slike reir, og foreldrene spiser også noen larver, men reir med foreldrene til stede har likevel flere overlevende larver enn dem uten.

Utbredelse
----------

Arten er vidt utbredt i den vestlige delen av Stillehavet: øyer utenfor Ny-Guinea, Vanuatu, Ny-Caledonia, Fiji, Samoa og Tahiti.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Figulini*
						* Slekten *Figulus* MacLeay, 1819 – ca. 140 arter
							+ Underslekten *Figulus* (i snever forstand)
								- ***Figulus foveicollis*** (Boisduval, 1835)

Eksterne lenker
---------------

* Lucanidae du Monde, oversikt over artene
* (en) *Figulus foveicollis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Figulus foveicollis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Blokk 6 til 3
 **GKM Mannheim kraftverk**  (tysk: *Grosskraftwerk Mannheim*) er et varmekraftverk ved storbyen Mannheim i delstaten Baden-Württemberg  i det sørvestlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 1521 MW, fordelt på 6 fortsatt operative blokker. 

Anlegget ble påbegynt omkring 1950 og stod ferdig i 1993. i mellomtiden er 3 blokker stengt ned. Brenselkilden er kull, råolje og naturgass. Operatør er energiselskapet Grosskraftwerk Mannheim AG. 

Utslippene av CO2 er 7,7 millioner tonn i 2007.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 7 101 000 tonn, godt over årets kvote som var 5,87 mill. tonn.

Se også
-------

* Liste over verdens største kullkraftverk

Referanser
----------

1. ↑   www.gkm.de[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  WWF – *Dirty Thirty*, 2007.
3. ↑  EU – liste over CO2-utslipp per installasjon.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Grosskraftwerk Mannheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Baden-Wurttemberg and Bayern».

Portaler: Tyskland | Energi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
Duvnäs nedre gård i april 2011.
Stasjonshuset Saltsjö-Duvnäs
**Saltsjö-Duvnäs** er et villaområde ved Skurusundet på Sicklaön i den midterste delen av Nacka kommune i Stockholms län, Sverige. Duvnäs har røtter tilbake til middelalderen og flere verdifulle gårdsbygninger og enkelte eldre hus fra 1700- og -1800-tallet er bevart. Saltsjöbanans stasjon i Duvnäs ble åpnet i 1893, noe som åpnet opp for villabebyggelsen som siden da har preget området. Blant villaene finnes mange vel bevarte eksempler på påkostede bygninger fra 1910- og 1920-tallet, og Duvnäs anses som et kulturhistorisk meget interessant villaområde. Nord for Saltsjö-Duvnäs ligger de nyere boligområdene Duvnäs utskog, Ekängen og Skuru.

Referanser
----------

1. ↑  Stockholms läns museum Saltsjö-Duvnäs, Sjöbacken - Ringparken - Rättarbacken - Kristinavägen - Strandpromenaden Arkivert 16. januar 2014 hos Wayback Machine. (besøkt 15. januar 2014).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Saltsjö-Duvnäs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Saltsjöbanan |
| --- |
| L25 | 
* Slussen
* Henriksdal
* Sickla
* Nacka
* Saltsjö-Järla
* Lillängen
* Storängen
* Saltsjö-Duvnäs
* Östervik
* Fisksätra
* Igelboda
* Neglinge
* Ringvägen
* Saltsjöbaden

 |
| L26 | 
* Igelboda
* Tippen
* Tattby
* Erstaviksbadet
* Solsidan

 |
| Nedlagte stasjoner | 
* Stadsgården
* Fåfängan
* Dockans lastplats
* Snörom
* Lännerstasundet
* Vinterbrinken
* Pålnäsviken
* Dalaröbryggan

 |
| Kollektivtrafikk i Stockholm |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Fightin' Mad*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Joseph Franz.

Handling
--------

Når han returnerer fra utlandet til farens storfe-gård, blir Bud McGraw snart rastløs. Faren hans bestemmer seg for å sende sønnen til en gammel venn som kommanderer en avdeling fra grensepolitiet i Texas. På veien møter han Peggy Hughes, som blir ledsaget av sin onkel Graham, en toll-inspektør, og han får tak i hatten hennes som har landet på skinnene foran et tog.

Lazaro, en agent for U.S. Secret Service, inviterer fru Graham og Peggy, som bor ved grense-stasjonen, på en biltur. Men de blir tatt til fange av banditter, som kidnapper dem for å få tak i løsepenger. Bud og vennene hans leverer løsepengene de krever, og de oppdager at Lazaro er lederen for bandittene. Lazaro nekter å løslate Peggy, men en sjalu fiende, Nita de Garma, skyter ham samtidig som grensepolitiet dukker opp.

Skuespillere
------------

* William Desmond som Bud McGraw
* Virginia Brown Faire som Peggy Hughes
* Doris Pawn som Eileen Graham
* Rosemary Theby som Nita de Garma
* Joseph J. Dowling som James McGraw
* W.E. Lawrence som Francisco Lazaro
* Emmett King som Howard Graham

Referanser
----------

1. ↑  «Fightin' Mad (1921)» **(engelsk)**. Besøkt 17. januar 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 17. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fightin' Mad* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
*For volleyballspilleren, se Chen Jing (volleyballspiller)*

**Chen Jing** (tradisjonell kinesisk: 陳 靜, forenklet kinesisk: 陈 静, pinyin: *Chén Jìng*, født 20. september 1968 i Wuhan i Folkerepublikken Kina), kinesisk bordtennisspiller som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul, 1996 i Atlanta og 2000 i Sydney.

Chen Jing ble olympisk mester i bordtennis under Sommer-OL 1988 i Seoul. Hun vant singleturneringen for damer foran sine landsmenn Li Huifen og Jiao Zhimin. Sammen med Jiao Zhimin vant hun en sølvmedalje i double, de tapte finalen til Hyun Jung-hwa / Yang Young-ja fra Sør-Korea.

Åtte år senere, under sommer-OL 1996 i Atlanta, representerte hun Kinesisk Taipei. Hun kom på andreplass i damesingel bak Deng Yaping fra Kina. Hun vant sin tredje olympiske medalje i damesingel under sommer-OL 2000 i Sydney. Hun ble nummer tre bak Wang Nan og Li Ju begge fra Kina.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - **Gull** i bordtennis, single damer Kinas flagg Kina
* Sølv 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - Sølv i bordtennis, double damer Kinas flagg Kina
* Sølv 1996 USAs flagg Atlanta - Sølv i bordtennis, single damer Kinesisk Taipei Kinesisk Taipei
* Bronse 2000 Australias flagg Sydney - Bronse i bordtennis, single damer Kinesisk Taipei Kinesisk Taipei

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chen Jing – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Chen Jing – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Chen Jing – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (cn) Chen Jing – Kinas olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Chen Jing – ITTF Rediger på Wikidata
*For å lese om redskap (såld) til å sikte korn, småsteiner og liknende, se sikt (redskap)*
Tåke hemmer siktbarheten.
**Sikt** er et mål på den lengste avstanden man kan se et legeme eller et lys på. God sikt er viktig i alle former for trafikk, både på veien, på sjøen og i lufta. Den meteorologiske sikten omhandler hvor gjennomsiktig luften er, og dersom luften er den samme vil sikten være lik både på dagtid og om natten. 

Innen luftfart er sikt definert som: 

* den største avstanden man kan se et svart legeme med en viss størrelse på en hvit bakgrunn.
* den største avstanden man kan se og identifisere et lys med en styrke i nærheten av 1000 candela.

I luftfart har man også en egen definisjon for rullebanesikt. 

I svært ren luft som i Arktis eller i fjellområder kan sikten være opp mot 70 til 100 km. Men sikten blir redusert av luftforurensning og i høy fukt. Dis i form av tørrdis og tåkedis, kan redusere sikten en god del, mens man i tåke og røyk kan ha bortimot null sikt. Det samme kan skje i sandstormer. Kraftig regn (for eksempel fra en tordenbyge) gir også dårligere sikt, og det samme kan snøstormer og snøfokk føre til.

Dersom sikten er mindre enn 1500 m, regner man det for å være dårlig sikt. Sikt mindre enn 100 m blir vanligvis rapportert som null sikt. I disse tilfellene kan veier bli stengt eller man kan ha automatiske varsellys som varsler sjåførene. Slike lys kan man sette opp i områder som er kjent for å ofte ha dårlig sikt, og ofte blir det gjort langs veier som har hatt store kjedekollisjoner. I Norge blir derimot dette lite brukt. 

Flytrafikken kan ofte bli forsinket når sikten er dårlig fordi flyene må bruke regler for instrumentflyvning og ha større avstand mellom seg. Sikt innen luftfart blir som regel rapportert i meter over hele verden, mens sikt over 5000 m kan oppgis i kilometer. Amerikanske lufthavner bruker ofte statute miles, eller eventuelt fot dersom målt med laser.

Sikt er også et mål på spredning av lys. Enten blir noe lys sendt ut og et måleapparat måler hvor mye av lyset som kommer fram, eller så måler man spredningsmengden direkte. 

Sikt blir også brukt som et mål på hvor grumsete et vann er.

Referanser
----------

1. ↑  «International Civil Aviation Organization - International Standards and Recommended Practices - Annex 5 to the Convention on International Civil Aviation - Units of Measurement to be Used in Air and Ground Operations Fifth Edition - July 2010» (PDF). Arkivert (PDF) fra originalen 10. desember 2019. Besøkt 26. oktober 2019.
2. ↑  «Aviation's Crazy, Mixed Up Units of Measure - AeroSavvy». 5. september 2014. Arkivert fra originalen 7. desember 2019. Besøkt 26. oktober 2019.
**Geminio Ognio** (født 13. desember 1917, død 28. oktober 1990 i Roma) var en italiensk vannpolospiller og svømmer som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.

Ognio ble olympisk mester i vannpolo under OL 1948 i London. Han var med på det italienske laget som vant vannpoloturneringen foran Ungarn og Nederland. Italia vant alle tre kampene i finalerunden, som besto av fire lag; de vant over både Belgia og Nederland med 4–2 og seier over Ungarn med 4–3 fra gruppespillet, et resultat som ble tatt med til finalerunden. Ognio spilte seks kamper og scoret fire mål i OL-turneringen. 

Fire år senere, under OL 1952 i Helsingfors, vant han en olympisk bronsemedalje i vannpolo med det italienske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Jugoslavia. Italias resultat i finalerunden som besto av fire lag; 2–7 mot gullvinnerne fra Ungarn og 1–3 mot Jugoslavia og seier over USA med 5–4 fra gruppespillet, et resultat som ble tatt med til finalerunden. Det var 21 lag som deltok i vannpoloturneringen som ble avviklet 25. juli til 2. august 1952. Ognio spilte fire kamper.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Storbritannias flagg London – Gull **Gull** i vannpolo, Italias flagg Italia
* 1952 Finlands flagg Helsingfors – Bronse Bronse i vannpolo, Italias flagg Italia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Geminio Ognio – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Geminio Ognio – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Geminio Ognio – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Geminio Ognio – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (it) Geminio Ognio – Italias olympiske komité Rediger på Wikidata
**Emmanuel de Blommaert de Soye** (født 15. oktober 1875, død 12. april 1944 i Gembloux) var en belgisk rytter som deltok under i de olympiske leker 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.

Blommaert vant en olympisk bronsemedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han kom på tredjeplass i sprangridningskonkurransen med hesten «Clomore», bak gullvinneren Jean Cariou på «Mignon» fra Frankrike og tyske Rabod Wilhelm von Kröcher på «Dohna». Blommaert var også med på det belgiske laget som kom på sjetteplass i lagkonkurransen. Åtte år senere, under OL 1920 i Antwerpen kom han på 11.-plass i dressur med hesten «Grizzly».

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse Bronse i hestesport, sprangridning Belgias flagg Belgia

Referanser
----------

1. 1 2   Roglo, Roglo person ID p=emmanuel;n=de+blommaert+de+soye, oppført som Emmanuel de Blommaert de Soye[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Emmanuel de Blommaert – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Emmanuel de Blommaert – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Emmanuel de Blommaert – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
**B&B TOOLS** (navnet skrives med versaler, på samme måte som for eksempel TINE) er et svensk industriselskap som er notert på Stockholmsbørsen. Selskapet var tidligere kjent som Bergman & Beving, men ble omdøpt i regnskapsåret 2006/2007. Selskapet ble grunnlagt i 1906 av ingeniører Arvid Bergman og Fritz Beving som drev med import av tekniske produkter. Selskapene Addtech og Lagercrantz Group ble skilt fra konsernet i 2001.

B&B TOOLS er et av Nordens største[] selskaper som selger industrielt forbruksmateriell som verktøy, maskiner, vern- og sikkerhetsutstyr, samt industrielle komponenter som kulelagre, tetninger, overføringer og automatisering. Selskapet retter seg primært mot bedrifter innen industri, olje og gass, bygg og anlegg, eiendom og offentlig forvaltning. I Norge har B&B TOOLS lag 700 ansatte. Selskapet driver også verktøykjeden TOOLS som er rettet mot bedrifter. I Norge har TOOLS-kjeden rundt 60 butikker over hele landet.

Eksterne lenker
---------------

* tools.no
**Emmerich Weissenberger** (født 1966 i Graz) er en østerriksk kunstner.

Weissenberger studerte skulptur under Franz Graf og Gunter Damisch ved Akademie der bildenden Künste Wien. Hans kunstneriske virksomhet med tegninger, malerier, installasjoner og aksjonskunst har over lengre tid vært sterkt orientert mot religiøse temaer, eksempelvis «døden som tabu», og kristen ikonografi.

Oppsiktsvekkende kunstaksjon på langfredag 2010 i Wien
------------------------------------------------------

Langfredag, den 2. april 2010, vakte Weissenberger internasjonal oppmerksomhet i det han framførte en «performance» (kunstaksjon), i et stillas på Stefansdomen i Wien. Bare ikledt et lendeklede og en tornekrone av piggtråd, framstod han som et krusifiks.

Han avga følgende erklæring som begrunnelse:

> På dagen for Kristus' korsfestelse korsfester jeg meg selv, stedfortredende for alle avmektige. Det er et rop om hjelp, for kunsten er alltid sann. Kirken, slik den i dag viser sitt ansikt, er det ikke.
> 
> 
> ORF 2. april 2010
> 
> 

På sin internett-hjemmeside hadde Weissenberger på forhånd annonsert aksjonen, som var rettet mot skandalene i forbindelse med seksuelle overgrep innenfor den katolske kirke. Han utløste dermed en utrykning både fra politiets og brannvesenets side. Weissenberger ble arrestert og deretter siktet for grovt skadeverk.

Filmer
------

* Nora Ruzsics: *Ölpapierhaus beim Neulandcamp09* En installasjon. Semperdepot Wien. November 2009. Online youtube.com 4:06 min
* Nora Ruzsics: *ANNA.IKONA - Geliebter Tod 2009* En kunstaksjon på allehelgensdag 2009. Anatomisk Institutt, Universitetet i Wien. Online youtube.com 4:19 min

Referanser
----------

1. ↑  Emmerich Weissenberger Arkivert 5. april 2010 hos Wayback Machine. CV
2. ↑  "Frykter frafall og pengekrav", aftenposten.no 5. april 2010
3. ↑  Aktionskünstler kreuzigt sich auf Stephansdom Österreichischer Rundfunk 2. april 2010

Eksterne lenker
---------------

* Emmerich Weissenbergers hjemmeside

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Geminiano Montanari** (født 1. juni 1633 i Modena i Italia, død 13. oktober 1687) var en italiensk astronom, linsesliper og talsmann for den ekspesimentelle tilnærming innen naturvitenskapene.

Montanari studerte jus i Firenze og tok etterpå slutteksamen ved Universitetet i Salzburg. I 1662 eller 1663 flyttet han til Bologna. Der utarbeidet han et nøyaktig månekart, hvortil han benyttet et måleokular han selv hadde bygd.

Han foretok også oberservasjoner vedrørende kapillaritet og statikkens problemer, og fremkastet den hypotese at væskenes viskositet avhenger av hvordan deres molekyler er gestaltet.

Montanari ble mest kjent for en observasjon han gjorde i 1667. Han kunne da fastslå at lysstyrken fra Algol, den nest klareste stjernen i stjernebildet Perseus, gjennomgikk periodiske endringer. Dette fenomen var allerede blitt sett av andre, men Montanari var den første kjente astronom som skrev om fenomenet. (Stjerens navn på arabisk og hebraisk og andre språk har alle betydningen *monster* eller demon*(arabisk:* Al Ghul*), noe som nok skyldes at fenomenet var kjent forlengst.)*

I 1669 etterfulgte Montanari Giovanni Cassini som astronomilærer ved bobservatoriet i Panzano nær Modena. Der ble en av hans første oppgaver å utarbeide en astronomisk almanakk. 

Den 21. mars 1676 skriv han til Edmund Halley at han hadde fått øye på en komet.

I 1679 begynte Montanari å undervise i Padova. Men nesten alle hans nedtegnelser fra denne perioden er gått tapt. ERt brev fra 1682 er blitt bevart - der skriver han om Halleys komet. 

Han skrev også om økonomi og om myntvesenet og pengeverdi (1683).

Verker
------

*Prostasi fisicomatematica*, 1669 
* *De motionibus naturalibus a gravitate pendentibus* (1667)
* *Pensieri fisico-matematici* (1667)
* *La Livella Diottrica* (The Spirit Level) (1674)
* *Trattato mercantile delle monete* (1680)

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6b29mmj, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Dizionario Biografico degli Italiani, «MONTANARI, Geminiano»[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* «The impact of Galilean culture - From Bonaventura Cavalieri to Gian Domenico Cassini», Bologna University Department of Astronomy (2004)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
Emmerstadbukta
**Emmerstadbukta** ligger på østsiden av Oslofjorden ca. 1,5 kilometer sør for Hvitsten. Bukta er den eneste uthavnen mellom Son og Hvitsten, den er ca. 300 meter nord-sør og ca. 250 meter øst-vest. Innerst i bukta er et mye brukt kommunalt friområde og badested.

Norrøne kilder lar guden Tor besøke Yme på dennes gård (Ymes gård – Ymestad – Emmestad – Emmerstad) for å fiske.

Innerst i bukta lå i sin tid husmannsplassen Sagstua, navnet vitner om utskipning av trelast herfra. I 1976 ble vraket av Emmerstadskipet fra 1500-tallet funnet her. 

Sagstua var husmannsplass under Hauger gård, og er i dag flyttet til Follo museum i Drøbak. Den lå i Sagdalen. og bekken som renner forbi, dannet naturlig skille mellom Hvitsten gård og Hauger gård.

Emmerstadbukta er utgangspunktet for lokaliseringen av storgården Hestviken i Sigrid Undsets romaner om Olav Audunssøn. Hestviken er navnet på en vik midt mellom Emmerstad og Hvitsten, og passer mye dårligere enn Emmerstad når Undset beskriver Olav Audunssøns bosted. I bøkene er topografien vesentlig omskrevet fra virkeligheten.

Referanser
----------

1. ↑  «Emmerstadbukta». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 19. oktober 2016.
2. ↑  Emmerstadbukta på Norgeskart.no fra Statens kartverk
3. ↑  Emmerstad som «Ymes gård»
4. ↑  Sagstua
5. ↑  Emmerstad i Undsets romaner
Diagram av en laserskjærer.
Laserskjæring av en stålplate.
Datategning (øverst) og ferdig laserutskjært produkt i rustfritt stål (nederst).
**Laserskjæring** er en teknologi hvor det brukes en laser til å skjære ut materialer ved at det konsentreres en lysstråle med høy energi på et lite område. Metoden regnes som svært nøyaktig, og det kreves ofte ikke etterbehandling av skjærefugen.

Laserskjærere har blitt brukt i industrien siden 1970-tallet, og har de siste årene også begynt å bli tatt i bruk av skoler, små bedrifter og amatører. Laserskjærere er ofte datastyrte (CNC) etter en såkalt G-kode. Materialet som laserstrålen rettes mot vil som regel enten smelte, brenne eller fordampe bort, eller eventuelt blåses bort av en gasstråle, og etterlate seg en kant med høy kvalitet på overflatefinishen.

Se også
-------

* Skaperverksted
* Vinylskjærer

Referanser
----------

1. 1 2  «TIP-ordboka». *www.tip-ordboka.no*. Besøkt 21. februar 2021.
2. ↑  Oberg, p. 1447.
3. ↑  Thomas, Daniel J. (1. februar 2013). «The effect of laser cutting parameters on the formability of complex phase steel». *The International Journal of Advanced Manufacturing Technology*. 64 (9): 1297–1311. doi:10.1007/s00170-012-4087-2.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Nordrhein-Westfalens landdag** er delstatsparlamentet til den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Landdagens bygning finnes i regjeringskvarteret i delstatshovedstaten Düsseldorf. Landdagen er det sentrale lovgivende organ i delstaten. I tillegg til å være lovgivende makt har landdagen som sin viktigste oppgave å velge ministerpresidenten og å øve kontroll med delstatens regjering. Nordrhein-Westfalens landdag holdt sitt første møte 2. oktober 1946, i Düsseldorf operahus.

Valg
----

### Valgordningen

Landdagen blir valgt etter et personifisert forholdstallsvalg. Landdagsmedlemmene blir valgt i alminnelige, like, umiddelbare hemmelige og frie valg. Landdagen har minst 181 medlemmer. Den kan imidlertid bli utvidet med overskuddsmandater og utjevningsmandater. 

Av medlemmene velges 128 ved direkte personvalg. De øvrige medlemmer velges ved partilister. Hver velger har således to stemmer. Den direkte valgte kandidat blir valgt ved førstestemmen. Andrestemmen avgjør den forholdsmessige størrelsen av hvert parti i den nye landdagen.

Dersom et parti får flere direktevalgte medlemmer til landdagen enn det utfallet av partivalget skulle tilsi, taler man om overskuddsmandater. Samtlige av disse kommer inn i landdagen. Imidlertid mottar da vinneren av partivalget et tilsvarende antall utjevningsmandater, for å opprettholde forholdet mellom partiene. Antallet medlemmer av landdagen vil slik bli utvidet tilsvarende antallet overskudds- og utjevningsmandater.

### Utviklingen mellom partiene etter 1947

Valgresultater fra 1947

Se også
-------

* Liste over presidentene for Nordrhein-Westfalens landdag

Referanser
----------

1. 1 2  «Wahlergebnisse i NRW». Die Landeswahlleiterin i Nordhrein-Westfalen. Besøkt 12. oktober 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |


Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Tysklands delstatsparlamenter |
| --- |
|  | Baden-Württemberg • Bayern • Berlin • Brandenburg • Bremen • Hamburg • Hessen • Mecklenburg-Vorpommern • Niedersachsen • Nordrhein-Westfalen • Rheinland-Pfalz • Saarland • Sachsen • Sachsen-Anhalt • Schleswig-Holstein • Thüringen |
Yugao-tei, Kanazawa
Et **tehus** er et element i orientalsk landskapsarkitektur, særlig i Japan og i Kina. I 1700-tallets *chinoiserie* spredte det seg også til Europa. Som regel dreier det seg om en enkeltstående paviljong.

Asia
----

Hiroshige Uragawa, *Mariko, berømt tehus*, 21. bilde av «Tokaidos 53 stasjoner»
Vindu i Joan-tehuset i Urakuen-tehaven i Inuyama
De asiatiske tehus er stort utbredt I Kina og Japan og har en meget lang historie. I Japan kalles de *chashitsu* (茶室, ordrett «terom»), og der er de svært sparsommelig utformede og utstyrte husene sted for teseremonien. De er et særlig typisk uttrykk for japansk kultur. Det typisk japanske tehus ligger inne i en liten japansk have, ofte med et vannbekken. 

Derimot bremset politiske faktorer den kinesiske tekultur, slik at flere tehus måtte stenge. Men tradisjonene ble holdt i hevd i mange familier og tradert videre fra generasjon til generasjon.

I Kina er et tehus (茶馆, *cháguăn*, eller 茶屋, *cháwū*) tradisjonelt temmelig likt til en vestlig kafé, skjønt den er sentrert rundt te i stedet for rundt kaffe. Folk samles i tehusene for å prate sammen og nyte te. Ungdom møtes der for å treffe noen av det motsatte kjønn. Særlig kjente er tehusene i provinsen Guangdong. Denne modellen tehus har slått gjennom også utenlands. Det er slike kantonesiske tehus også i byer som New York og San Francisco, og det serveres i tillegg til te også dim sum (点心). Denne type tehus kalles gjerne 茶楼 *chálou*.

Tehusene fikk på et tidlig tidspunkt avleggere vestover langs Silkeveien. De fikk navnet *shayhana* på kasakisk, *chaykhana* på kirgisisk og *chayhona* på usbekisk – alle versjonene betyr «terom».

Europa
------

Det kinesiske tehuset i Sansoucci
Det kinesiske tehuset i Sansoucci
Tehus var del av Kina-begeistringen som kom på moten i barokken i Europa. Viktige eksempler er terommet i pagodeborgen i Schloss Nymphenburg i München og det kinesiske tehus som Friedrich II av Preussen lot bygge i parken Sanssouci i Potsdam. Mantge adelige og rike borgere etterapet disse grandiose forbildene.

Litteratur
----------

* William T. DeBary: *Introduction to oriental civilizations*. CUP, New York
	+ 1. *Sources of the japanese tradition*. 1971, ISBN 0-231-02254-9
* Rhoads Murphey: *East Asia. A new history*. Pearson/Longman, New York 2004, ISBN 0-321-16336-2
* Morgan Pitelka: *Japanese tea culture. Art, history and practice*. Routledge Curzon Books, London 2003, ISBN 0-415-29687-0
* Paul Varley: *Japanese Culture*. 4th ed. Updated and Expanded. University of Hawaii Press, Honolulu 2000, ISBN 0-8248-2292-7
* Arend Vollers: *Tee*, Heyne Verlag 1996, ISBN 3-453-09379-8

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
Nordrhein-Westfalens flagg
Nordrhein-Westfalens statsflagg
**Nordrhein-Westfalens flagg** er en trikolor med vannrette striper i fargene grønt, hvitt og rødt. Flagget er i forholdet 3:5 

Flaggets farger er avledet fra forbundslandet Nordrhein-Westfalens våpen. Dette er sammensatt av våpenmerker som representerer de tre hoveddelene av delstaten: En hvit bølgete skråbjelke på grønt for Rhinland, en hvit hingst på rødt for Westfalen og en rød rose på hvitt for Lippe. Samtidig er Nordrhein-Westfalens flagg en kombinasjon av fargene for de tidligere prøyssiske provinsene Rhinland, grønt og hvitt, og Westfalen, hvitt og rødt. Disse provinsfargene ble fastsatt i 1882.

Nordrhein-Westfalens flagg ble innført 10. mars 1953, etter å ha vært i uoffisiell bruk siden 1948. Statsflagget har Nordrhein-Westfalens våpenskjold i midten.

Litteratur
----------

* Jörg-M. Hormann og Dominik Plaschke: *Deutsche Flaggen. Geschichte – Tradition – Verwendung*, 2006
* Harry D. Schurdel: *Flaggen und Wappen Deutschland*, 1995

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon om flagg fra Innenriksministeriet i Nordrhein-Westfalen
**Bose-Einstein-kondensasjon** eller **Bose-Einstein-kondensat** er en faseovergang som skjer ved lav temperatur i kvantemekaniske systemer, beskrevet i Bose-Einstein-statistikk.

Atomene nedkjøles til så vidt det absolutte nullpunkt, da er det så vidt de beveger seg. I stedet begynner de å klumpe seg sammen, og innta samme energinivå. Fra en fysikers synsvinkel blir de identiske, og hele atomklyngen begynner å oppføre seg som om den er ett eneste atom.

Fenomenet ble beskrevet teoretisk i 1920-årene av Satyendra Nath Bose i samarbeid med Albert Einstein. Av Bose-Einstein-kondensatet fremkommer mange interessante og mye studerte fysiske fenomener, deriblant superfluiditet og superledning.

Teori
-----

Bosoner er partikler med heltallig spinn, og karakteriseres ved at et vilkårlig antall partikler tillates å okkupere en hvilken som helst mikroskopisk tilstand. Ved termodynamisk likevekt, når det ikke finnes noe Bose-kondensat, er antallet partikler i hver tilstand gitt ved Bose-distribusjonsfunksjonen, som avhenger av temperatur og kjemisk potensial.

Etter faseovergangen bryter dette bildet delvis sammen og et makroskopisk antall partikler finnes i systemets mikroskopiske grunntilstand (resten beskrives fortsatt av Bose-distribusjonensfunksjonen). Med «makroskopisk» menes at hvis *N* er totalt antall partikler og *N*0 er antall partikler i kondensatet, er *N*0/*N* ulik null når *N* går mot uendelig. Denne faseovergangen skjer ved en gitt temperatur som kalles kritisk temperatur eller kritisk punkt. Den kritiske temperaturen er lav, men endelig, dvs. høyere enn 0 K.

Systemer med Bose-Einstein-kondensat
------------------------------------

* Superfluider. Superfluiditet som fenomen oppstår fordi det finnes et kondensat som kan bevege seg kollektivt uten viskositet. For superflytende helium er bildet av kondensatet mer komplisert enn beskrevet over, siden helium er en væske med forholdsvis sterk vekselvirkning mellom partiklene (Det finnes per i dag ingen mikroskopisk teori for superflytende helium).
* Superledere. Her er partiklene som kondenserer par («Cooper-par») av elektroner. Elektroner er fermioner, men som par kan de under gitte omstendigheter oppføre seg som bosoner og kondensere.
* Ultrakalde, ultratynne gasser. Dette er de eneste systemene hvor en kan se Bose-Einstein-kondensatet i fysiske, nær ideelle, gasser. Disse har ingen praktisk nytte, men er svært viktige i forskningsammenheng.

Referanser
----------

1. ↑  Jesse Emspak: *Bose-Einstein condensate*, 4. august 2018

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
| Doolittle-raidet |
| --- |
| Konflikt: Andre verdenskrig |
| B-25 bombefly tar av fra hangarskipet USS Hornet for USAs første bombeangrep mot Japan |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 18. april 1942 |
| Sted | Stillehavet |
| Resultat | Moralsk seier for USA |

 |
| Stridende parter |
| USA | Japan |

**Doolittle-raidet** 18. april 1942 var det første flyangrepet under andre verdenskrig mot japansk fastland utført av amerikanske bombefly. De 16 modifiserte North American B-25 Mitchell bombeflyene fra United States Army Air Force tok av fra hangarskipet USS «Hornet» (CV-8) øst for Japan for å bombe mål i Tokyo, Kobe, Yokohama og Nagoya. Ett av flyene landet i Sovjetunionen og mannskapet ble internert, alle de øvrige gikk tapt ved at de gikk tom for drivstoff og måtte nødlande eller forlates. De fleste av mannskapene overlevde, men noen ble tatt til fange og flere av disse ble henrettet.

Bombeangrepet gjorde lite materiell skade. Den psykologiske effekten var imidlertid stor for den amerikanske befolkningen. I USA ble flyverne som utførte angrepet feiret som helter og lederen, oberstløytnant Jimmy Doolittle fikk presidentens Medal of Honor og ble forfremmet til brigader. I Japan viste angrepet at de japanske øyene var for dårlig beskyttet og fly ble trukket tilbake fra frontlinjene for å kunne forsvare landet. Men noe moralsk nederlag var ikke angrepet for den japanske befolkningen, som ikke fikk vite om angrepet hverken da eller senere.

Etter raidet ville japanerne ta hevn for den hjelp som var gitt til de flyverne som landet i Kina etterpå. Japanerne satte i gang Zhejiang-Jiangxi-kampanjen som skulle skremme kinesere fra noensinne å hjelpe amerikanske flyvere igjen. Japanerne drepte om lag 250 000 sivile mens de lette etter Doolittles flyvere.

Den siste gjenlevende piloten fra Doolittle-raidet var Bill Bower.

Referanser
----------

1. ↑  PBS Perilous Flight

Eksterne lenker
---------------

* «Revenge For Pearl Harbour: The Story Of The Doolittle Raid», video om raidet, på Youtube (lengde 1:21:50, engelsk)

| **Stillehavskampanjen 1941-43** |
| --- |
| Pearl Harbor - Malaya - Singapore - Wake Island - Hongkong - Filippinene - Singapore – Darwin – Timor – Javahavet – Java – Indiske hav – Bataan – Doolittle-raidet – Korallhavet – Sydney – Midway – Kapp St. George |

Portal: Den andre verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Klubblogo
**Idrettslaget Fjell-Kameraterne** er et tradisjonsrikt fleridrettslag fra Bergen. Klubben ble stiftet 6. juli 1919 av medlemmer fra Skansens Bataljon. Per 2010 har klubben aktive avdelinger for fotball, bordtennis og innebandy.

Bordtennis
----------

Fjell-Kameraterne har en aktiv bordtennisavdeling. Avdelingen har en lang tradisjon for å arrangere store mesterskap i samarbeid med Sportsklubben Heros.

Fotball
-------

Fotballavdelingen i Fjell-Kameraterne har lange og stolte tradisjoner, om enn ikke de siste par tiårene. I løpet av 2010-sesongen trakk klubbens A-lag seg fra seriespill i 6. divisjon i Hordaland Fotballkrets. Sesongen 2010 hadde avdelingen også oldboyslag og veteranlag, samt et lag i 7er-serien.

Innebandy
---------

Fjell-Kameraterne har hatt en aktiv innebandygruppe siden seint høsten 2003. Før dette hadde spillere fra klubbens bordtennisavdeling hatt jevnlige treninger med innebandy i flere år, men 
19. desember denne vinteren bestemte en håndfull spillere seg for å iverksette drømmen om en ny avdeling i klubben. Den nye gruppen deltok i seriespill for første gang sesongen 2003/2004, og med helt ferske spillere ble det et tøft møte med de mer etablerte klubbene i kretsen. Dette satte ikke en stopper for den nystartede gruppen, og allerede i klubbens andre sesong var det nok spillere til to lag i seriespill. Siden oppstarten har gruppen jobbet langsiktig, og det har etter hvert gjort klubben til den største i Bergen og i Hordaland. Siden 2007 har klubben vært sterkt representert i kretsstyret i Hordaland, og har også engasjert seg i idrettens utvikling på nasjonalt nivå. Siden 2010 har klubben vært den største i Hordaland, og hadde per 31.12 2010 106 medlemmer. 31.12 2015 hadde klubben 323 medlemmer, og var med det den 5. største innebandygruppen i landet.

Sesongen 2016/2017 har klubben seks lag i seriespill, fire herrelag og to damelag (ett i samarbeid med Haukeland Sykehus Idrettslag). I tillegg deltar klubben i turneringer for barn og unge arrangert av Hordaland Bandykrets. Klubben har sitt nedslagsfelt i Fyllingsdalen og på Laksevåg. Siden våren 2010 har Fjell Innebandy hatt en egen gruppe for funksjonshemmede. Fjell-Kameraterne innebandy har et sterkt engasjement for å bidra til at alle som ønsker å spille innebandy i Bergen har et tilbud som passer for dem.

Våren 2010 ble Fjell utpekt til EMBLA-klubb av Norges Bandyforbund, noe som innebærer en ekstra satsing på innebandy for jenter.

Sommeren 2016 ble tidligere landslagstrener for det nederlandske damelandslaget, Tim Hidskes, engasjert som A-lagstrener for herrene. Dette har ført til en økt interesser rundt klubbens representasjonslag.

Hytter
------

IL Fjell-Kameraterne eier to hytter, Byfjellshytten på Fløien og Fjelltun på Kvamskogen. Byfjellshytten er stort sett åpen hver søndag, mens Fjelltun er mye utleid til bedrifter og skoleklasser, i tillegg til å være flittig brukt av klubbens medlemmer.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
* Hordaland Bandykrets
**Tegnspråkprisen** er en norsk språkpris som deles ut av Språkrådet. Prisen er tenkt utdelt annenhvert år. 

Den deles ut «til enkeltpersoner, grupper, organisasjoner eller institusjoner som har utmerket seg gjennom betydningsfull innsats for å fremme, utvikle eller bevare norsk tegnspråk. Prisen kan deles mellom flere prismottakere eller deles ut posthumt».

Språkrådets tegnspråkpris ble første gang delt ut 20. september 2018, i forkant av FNs nye internasjonale dag for tegnspråk: 23. september.

Prisen var på 25 000 kroner.

Prismottagere
-------------

* 2018: Delt mellom NRK og språkforsker og tegnspråkpioner Marit Vogt-Svendsen.
* 2020: Ål folkehøgskole og kurssenter.

Referanser
----------

1. ↑  «Tegnspråkprisen», Språkrådets nettsider (Besøkt 7. mars 2019)
2. ↑  «Tegnspråkprisen 2018», Språkrådets nettsider (Besøkt 7. mars 2019)
3. ↑  «Tegnspråkprisen 2018 til Marit Vogt-Svendsen og NRK», Språkrådets nettsider (Besøkt 7. mars 2019)
4. ↑  «Tegnspåkprisen 2020 til Ål», *Språknytt* nr. 4 2020, side 12
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Triatlon Triatlon |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
| Norgesmesterskapet i triatlon |
| Bronse | 2021 Håve |  Sprintdistanse  |
| Bronse | 2017 Kristiansand |  Normaldistanse  |
| Sølv | 2017 Bryne |  Sprintdistanse  |
| Bronse | 2016 Kristiansand |  Normaldistanse  |
| Sølv | 2016 Haugesund |  Sprintdistanse  |
| Bronse | 2015 Kristiansand |  Normaldistanse  |
| Bronse | 2015 Tønsberg |  Sprintdistanse  |

**Monica Kristin Wold** (født 13. juni 1981 i Fredrikstad) er en norsk triatlet som representerer Fredrikstad Triatlonklubb i nasjonale og internasjonale konkurranser på sprintdistanse, normal-/olympisk distanse og halvdistanse (Ironman 70.3).

Karriere
--------

Wold startet med idrett i tenårene og hadde landeveissykling som sin hovedidrett. Som supplement til syklingen begynte hun med svømming og løping.

I 2014 ble hun anbefalt å prøve triatlon og debuterte som triatlet under Soon Tryathlon, et lavterskel stevne som ledd i Folkehelseuka i Son i Akershus. Som vinner av dameklassen ble hun oppfordret til å satse videre i eliteklassen.

Året etter deltok Wold i sitt aller første Norgesmesterskap. Men denne gangen i duatlon, hvor hun endte på en tredjeplass bak Line Foss og Kristin Lie. I 2015, 2016 og 2017 tok hun sølvmedalje på NM-sprint, elite, og bronse på NM-olympisk, elite.

Under Europamesterskapet i 2016 deltok Wold i sin aldersklasse (age-group), og løp inn til en sjetteplass til tross for en skade som skulle vise seg å bli langvarig. Denne skaden forhindret henne fra å fullføre NM langdistanse, som ble arrangert som en del av Haugesund Ironman 70.3, men etter syklingen hadde hun plassering som beste ikke-profesjonelle utøver. Vinner av konkurransen ble Nicola Spirig fra Sveits. Kristin Lie ble norgesmester.

I 2017 deltok Wold både i Europamesterskapet på halvdistansen og i Verdensmesterskapet på normaldistansen.

Etter å ha vært ute i 2018 og 2019 som et resultat av skade, var Wold tilbake i 2020. Under Sprint NM på Håve i 2021 tok hun sin 7. mesterskapsmedalje. I tillegg ble hun sammenlagtvinner av Norgescupen i eliteklassen. 

Wold trenes av den britiske triatlontreneren Martin Hill (Masters of Triathlon).

Meritter
--------

2015
* 3.-plass Duatlon-NM, normaldistanse
* 3.-plass Triatlon-NM, normaldistanse
* 2.-plass Triatlon-NM, sprintdistanse

2016
* 6.-plass EM Age-group, normaldistanse
* 3.-plass Triatlon-NM, normaldistanse
* 2.-plass Triatlon-NM, sprintdistanse

2017
* 9.-plass VM Age-group, normaldistanse
* 3.-plass Triatlon-NM, normaldistanse
* 2.-plass Triatlon-NM, sprintdistanse

2021
* 1.-plass Norgescup-Elite, sprintdistanse
* 2.-plass Triatlon-NM, sprintdistanse

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Monica Kristin Wold – ITU Rediger på Wikidata