recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Vatikanbiblioteket*
**Vatikanbiblioteket** (latin: *Bibliotheca Apostolica Vaticana*) er Den hellige stols bibliotek, og ligger i Vatikanet. Det er et av de eldste og viktigste bibliotekene og samlingene av historiske tekster. 

Pave Nikolas V opprettet biblioteket i 1448 da han kombinerte omkring 350 greske, latinske og hebraiske kodekser overlevert av hans forgjengere med sin egen samling og fortløpende kostbare nyanskaffelser, blant dem manuskripter fra Konstantinopels keiserlige bibliotek.

Da den første bibliotekaren, Bartolomeo Platina, satte opp en bestandfortegnelse i 1481, kom den på over 3500 enkeltposter. Dermed stod det fast at biblioteket allerede da var det største i den vestlige verden. Omkring 1587 gav pave Sixtus V arkitekten Domenico Fontana i oppdrag å konstruere en ny bygning for biblioteket. Denne bygningen er fremdeles i bruk. Bøkene var lenket til og utstilt på benker. 

Over århundrene ble biblioteksbestanden ytterligere økt ved gaver og anskaffelser. 

I 1623 ble biblioteket for arvefyrstedømmet Pfalz i Heidelberg med sine omkring 3500 manuskripter skjenket av hertug Maximilian I av Bayern til Pavestolen. Litt er senere blitt gitt tilbake til Heidelberg, men storparten av samlingen er fremdeles i Vatikanet. 

I 1657 anskaffet biblioteket også manuskriptene som hertugene av Urbino hadde samlet. I 1661 ble grekeren Leo Allatius utnevnt til bibliotekar. Christina av Sverige sørget for at hennes bibliotek, som i praksis var omtrent alt som hadde hørt til det svenske kongelige bibliotek, også ble del av Vatikanbiblioteket ved hennes død i 1689. 

I 2005 hadde biblioteket 75 000 manuskripter og over 1,1 millioner trykte bøker, av dem ca. 8 500 incunabula. Vatikanets arkiver ble utskilt fra biblioteket tidlig på 1600-tallet; de har ytterligere 150 000 bestanddeler.

Blant bibliotekets mest fremstående skatter er Codex Vaticanus, det eldste bibelmanuskript som kjennes til. Procopius' «hemmelige historie» ble oppdaget i biblioteket i 1623.

Referanser
----------

1. ↑   www.vaticanlibrary.va[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Biblioteca Apostolica Vaticana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* U.S. Library of Congress Vatican exhibition, mange avbildninger fra viktige dokumenter
* Avvisning av «legenden» om bibliotekets pornografiske samlinger, fra snopes.com

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** BNE **·** CiNii **·** CatolicDiocese
 |
Slawenburg Raddusch
**Slawenburg Raddusch**, som betyr noe slikt som *Slavernes borg i Raddusch*, er en autentisk kopi i det ytre av en slavisk forsvarsborg i nærheten av Raddusch ved byen Vetschau i den østlige delen av Tyskland. Festningen er en typisk slavisk borg, antagelig i sin tid bygget av den slaviske stammen Lusitzi i som levde i området Niederlausitz.

Borgmuren med vanngraven.
Borgen ble brukt som et sted befolkningen i nærheten kunne flykte til i tider med fare. Konstruksjonen av denne typen borger i området Niederlausitz er knyttet til ekspansjonen av germanske stammer i førkristen tid. Anleggene ble bygget av laftet, lagdelt trestokker og omgitt av en vollgrav. På innsiden av trestammene ble det fylt opp med og forsterket av sand, jord og leire.

Etter at Slawenburg Raddusch hadde mistet sin opprinnelige funksjon falt den sammen og eroderte bort, men var fremdeles synlig som ringlignende økning i terrenget. I tiden da DDR eksisterte ble området benyttet for gruvedrift av brunkull, og den gamle festningen ble gjenoppdaget i 1984 og det ble gjort arkeologiske undersøkelser i årene 1989 og 1990. Det ble blant annet funnet en trestatue av en guddom som var rundt 1100 år gammel.

Etter DDR har *Brandenburgische Landesamt für Denkmalpflege und Archäologie*, «Brandenburgs kontor for bevaring og arkeologi», har stått for oppbyggingen og rekonstruksjonen av den gamle festningen. Prosjektet ble finansiert med midler fra den tidligere gruvedriften. Den slaviske borgen slik den står nå er derfor representativ for et stort antall tapte festningsanlegg.

Innenfor borgmuren er det museum og restaurant.
Ved anlegget er det et moderne museum med utstillinger, et auditorium og en restaurant. Festningens borganlegg fungerer som terrasse for restauranten og som arena for teaterforstillinger. Museets utstillinger har hovedsakelig vist historien fra de siste 12 000 år i regionen. Anlegget blir administrert av *Förderverein Slawenburg Raddusch e. V.*, som også har de kulturelle og vitenskapelige arrangementer ved anlegget.

Referanser
----------

1. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 22198, besøkt 31. juli 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Förderverein Slawenburg Raddusch e. V. (tysk)
* Raddusch im Spreewald (tysk), engelsk tekst
Rafael – *Galateas triumf* (1511).
**Villa Farnesina** (opprinnelig *Villa Chigi*) er en villa i bydelen Trastevere i Roma, like ved Palazzo Farnese på andre siden av Tiber. Villaen ble oppført i 1508–1511 av Baldassare Peruzzi, sannsynligvis etter tegninger av Rafael, for Agostino Chigi, vennen til paven Julius II. Kardinal Alessandro Farnese kjøpte villaen i 1580, hvoretter den tilhørte familien så lenge de levde, og etter familien fikk den sitt navn.

Villa Farnesina huser et flertall interessante malerier, blant annet Rafaels freske *Galateas triumf* (1511). Havnymfen Galatea ses farende på et skjell dratt av delfiner. *Galateas triumf* utgjør, sammen med Sandro Botticellis *Venus fødsel* og *Våren*, renessansens fremste skildringer av antikkens gullalder.

Referanser
----------

1. ↑   dati.beniculturali.it[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   archINFORM, besøkt 30. juli 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (it) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Villa Farnesina (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Images of the Villa Farnesina, Rome, Italy (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** BNE **·** CiNii **·** GeoNames
 |
***Bentley's Hackpack*** er en selvstendig minispill pakke som kom ut 6 februar 2013 i Norge. Spillet er basert på *Sly Cooper: Thieves in Time*, som kom ut rundt samme tid.

Spillet er kun tilgjengelig digitalt på Playstation store på Playstation 3 og Playstation Vita. Spillet er en del av Sony sin cross-buy ide, som vil si at folk som kjøper Playstation 3 versjonen av spillet får Playstation Vita versjonen gratis.

Spillet
-------

Man kan spille på 3 arkade maskiner: System craker, Alter ego og Spark runner. Hver arkade har 20 baner, som har 5 utfordringer hver man kan slå.

Handling
--------

Karakterer fra Sly Cooper: Theives in Time som Sly, Murray, Carmelita, El Jefe og lommelykt vaktene fra spillet henger i Bentley's arkade plass i moderne Paris i fri tiden sin, noe som hinter til at dette ikke er canon med resten av serien.

Norske stemmer
--------------

* Trond Teigen som Bentley

Alle andre karakterer som dukker opp i spillet har ingen vanlig dialog, og dermed ingen norsk stemme skuespiller

Referanser
----------

1. ↑   James Martin, «40+ PS3 Exclusives Added to PS Now Subscription Today», arkiveringsdato 24. mars 2021, arkiv-URL web.archive.org, publisert i PlayStation Blog, arkivert hos Wayback Machine, utgitt 5. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Portal: Videospill
**Bloomfield Stadion** (hebraisk: אצטדיון בלומפילד) er et 29 400-seters fotballstadion i Tel Aviv, Israel. Det er hjemmebanen til Hapoel Tel Aviv, Bnei Yehuda Tel Aviv, og Maccabi Tel Aviv.

Historie
--------

Bloomfield Stadion ble bygget på samme sted hvor Basa stadion (fra 1950 hjemmebanen til Hapoel Tel Aviv) tidligere sto. Den første kampen på det nye anlegget ble spilt mellom Hapoel og Shimshon Tel Aviv 13. oktober 1962. 13. desember samme år ble arenaen offisielt åpnet med en vennskapskamp mellom Hapoel og Sportclub Enschede.

I september 2010 fikk Bloomfield kategori 4-status av UEFA, noe som medførte at stadionet kan brukes til gruppespill i Mesterligaen. Stadionet ble benyttet som kamparena under U21-EM i fotball for herrer i 2013.

Konserter
---------

Artister som Phil Collins, The Black Eyed Peas, Scorpions, Barbra Streisand og Rihanna har alle holdt konserter på arenaen.

Referanser
----------

1. ↑   GeoNames, besøkt 6. april 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Bloomfield Stadium

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Norske hemmeligheter** er et norsk nettsted og kunstprosjekt som siden 2009 har visst frem innsendte hemmeligheter til det norske folk. Nettstedet ble til etter inspirasjon fra det amerikanske nettstedet PostSecret. Hemmelighetene som publiseres på nettstedet følger årstidene og er et speilbilde av samfunnet vårt.

Norske hemmeligheter ga i 2011 ut en bok med rundt 200 innsendte hemmeligheter fra det norske folk. Alle som sender inn sine hemmeligheter forblir anonyme og kan ikke på noen måte spores opp. Nettstedet brukes av alle aldersgrupper, fra barn til voksne. Hemmelighetene blir som regel illustrert av nettstedets eiere som er illustratører, men det hender at de lar andre få illustrere hemmeligheter. De har arrangert workshops på skoler, foredrag, kunstutstilling og hatt innslag i tegneserieheftet Lunch. inkludert andre ukeblader og avis..

1. august 2018 kom nyheten om at Norske hemmeligheter er kommet som en applikasjon for iOS telefoner. I denne appen får brukerne selv anledning til å illustrere innsendte hemmeligheter som blir publisert på nettsiden. Det oppdateres med nye hemmeligheter som brukerne kan illustrere hver uke.

Bibliografi
-----------

* *Norske hemmeligheter* (2011)

Referanser
----------

1. ↑  Cappelen Damm. Norske hemmeligheter Besøkt 14. juni 2018
2. ↑  Comics.org. Lunchblad. Besøkt 14. juni 2018
3. ↑  Finart.no Norske hemmeligheter - kunst Arkivert 14. juni 2018 hos Wayback Machine. Besøkt 14. juni 2018
4. ↑  Norske hemmeligheter lanserer app. 1 august 2018. Norskehemmeligheter.no Arkivert 17. september 2018 hos Wayback Machine. Besøkt 17 september 2018
5. ↑  Itunes Apple - APP store. Norske hemmeligheter app Besøkt 17. september 2018
6. ↑  Bok: Norske hemmeligheter. Illustrert av Cathrine Louise Finstad og Elise Sofie Østby (illustratør). Besøkt 14 juni 2018

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Arkivert 14. juni 2018 hos Wayback Machine.
Hovedinngangen fra Argyle Street
Museet fotografert fra tårnet på University of Glasgow.
**Kelvingrove Art Gallery and Museum** er et museum og kunstgalleri i Glasgow, Skottland og er den best besøkte turistattraksjonen i Skottland. Museet ligger på vestsiden av byen i utkanten av Kelvingrove Park og like nedenfor hovedbygningen til University of Glasgow.

Bygningen ble bygget med penger fra verdensutstillingen i 1888 og ble satt opp for en annen verdensutstilling i 1901. På grunn av at utstillingen foregikk i Kelvingrove Park er museet vinklet mot parken og det kan derfor i dag virke som om bygningen er bak frem. De fleste besøkende kommer i dag fra Argyle Street som strengt tatt er på baksiden av bygget. Museet gjennomgikk en omfattende rehabilitering fra 2003 til 2006 og ble gjenåpnet av Elisabeth II av Storbritannia.

Referanser
----------

1. ↑   www.universitystory.gla.ac.uk[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kelvingrove Art Gallery and Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** ULAN **·** BBC Things
 |
En amerikansk admiral prater med to liasonoffiserer  Foto: Kilho Park, US Navy 
**Liaisonoffiser** (**liaison officer**, forkortet **LNO**) er en person som samarbeider mellom to organisasjoner med å kommunisere og koordinere aktiviteter. 

Dette gjøres for oppnå best ressursutnyttelse fra en organisasjon til en annen. I militær sammenheng kan en liaisonoffiser koordinere aktiviteter for å beskytte annen enhet fra utilsiktede tap eller fatal skade. Ved katastrofehåndtering, fungerer en liaisonoffiser som primærkontakten for etater eller organisasjoner og responderer og informerer om situasjonen. Liaisonoffiserer gir ofte tekniske ekspertise ut ifra hovedorganisasjonen vedkommende representerer. Vanligvis innlemmes et liaisonoffiser i annen organisasjon for å gi ansikt til ansikt koordinering og informasjons utveksling.

Under Norsk Militær Tattoo benyttes kadetter fra Krigsskolen som liaisonoffiserer, altså som et bindeledd mellom de gjestende militære og sivile avdelingene og Tattooens administrasjon.

Referanser
----------

1. ↑  Offisielle programmer for Norsk Militær Tattoo 1996 - 2018

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND
 |
***Exocentrus adspersus*** er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Det er en mellomeuropeisk art som har en relikt-forekomst i Sør-Sverige.

Utseende
--------

En liten (5–8 mm), brun trebukk med lange antenner. Arten ligner slektningen *Exocentrus lusitanus* men er noe større og bredere enn denne. Dekkvingene har jevnt spredte, lange, oppstående børster innimellom de korte, nedliggende hårene. Antennene er noe lengre enn kroppen og gulbrune, med ganske lange, utstående hår. Hodet er kort og bredt. Pronotum er en del bredere enn langt, i midten av hver sidekant med en spiss, bakoverrettet pigg. Det er kledt med lyse hår som er innover- og bakoverrettede. Dekkvingene er noe bredere enn pronotum, med markerte skuldre og et tverrbånd av lyse hår litt bak midten. Beina er brune og forholdsvis korte.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i innerbarken (basten) på nylig døde greiner av eik, av og til også hassel og lind. Larven lever av innerbarken, men gnager seg inn i veden for å forpuppe seg. Larvene finnes ofte sammen med trebukkene *Phymatodes alni*, *Phymatodes pusillus*, *Anaesthetis testacea* og *Exocentrus lusitanus.* Utviklingen tar to år. De voksne billene kan finnes mellom eikegreiner i juni-juli.

Utbredelse
----------

Arten finnes i Sør- og Mellom-Europa, mot øst til Kaukasus. Den finnes ikke i Norge, men det er en relikt-bestand i Småland i Sverige.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
				+ Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
					- Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825 – ca. 315 arter i Europa
						* Stammen Acanthocinini
							+ *Exocentrus adspersus* Mulsant, 1846

Kilder
------

* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Exocentrus adspersus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Exocentrus adspersus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Exocentrus adspersus* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Exocentrus adspersus* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Exocentrus adspersus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Exocentrus adspersus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Exocentrus adspersus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Exocentrus adspersus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bilde av arten
**Mýrdalsjökull** er den fjerde største isbreen på Island og ligger i Mýrdalur; på sørkysten. Den ligger øst for den vulkanske Eyjafjallajökull, de to isbreene var tidligere såvidt sammenhengende over fjellryggen mellom dem. Arealet er 590 km² og høyeste punkt er 1 450 meter over havet. Under ligger vulkanen Katla som truer innbyggere og natur i regionen. Den hadde sist utbrudd i 1918.

Mýrdalsjökull sett fra nord, midt i juli.
Øst for Mýrdalsjökull renner to store glaciale breelver ut i Atlanterhavet: Kúðafljót i vest er Islands største breelv, og har sitt opphav direkte fra Mýrdalsjökull. Denne elven deler delta med Skaftá, som har sitt opphav dels fra fjellmassivene nord for Mýrdalsjökull, og dels fra lengre nordvest ved Skaftárjökull (Vatnajökull).

Referanser
----------

1. ↑  «See how the ice cap of Mýrdalsjökull glacier has changed in 28 years». *Icelandmag* **(engelsk)**. Besøkt 11. oktober 2022.

Portal: Island

| * v
* d
* r
Breer på Island |
| --- |
| Drangajökull **·** Eiríksjökull **·** Eyjafjallajökull **·** Hofsjökull **·** Langjökull **·** Mýrdalsjökull **·** Snæfellsjökull **·** Þrándarjökull **·** Þórisjökull **·** Tindfjallajökull **·** Torfajökull **·** Tungnafellsjökull **·** Vatnajökull | Islands flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
Åpningsseremonien under Sommer-OL 1912.
Stadionet sett fra luften 3. juni 1995, i påvente av Rolling Stones konsert. Foto: Towpilot
**Stockholms stadion**, **Stockholms Olympiastadion**, eller i dagligtale bare **Stadion**, ligger på Norra Djurgården og ble bygd i perioden 1910–1912 til Sommer-OL 1912, arkitekt var Torben Grut. Olympiastadionet erstattet Idrottsparken som hadde ligget på samme sted. 

Olav Frogner vinner 200 meter på Stockholms stadion under Svenska Spelen den 9. juli 1916.
Mellom 10. og 17. juni 1956 arrangerte man de olympiske hestesportkonkurransene på Stockholms stadion (resten av lekene ble arrangert i Melbourne, Australia). I dag er arenaen vernet, og mulighetene for ombygging eller påbygging er begrenset.

Den svenske finalen i bandy er blitt spilt på Stockholms stadion 50 ganger. Stadionet var fra 1936 til 2013 hjemmebane for Djurgårdens IFs fotballag.

Stadionet var lenge viktig for Djurgården, ikke bare i fotball. DIF Bandy spilte der fra starten frem til 1970. Bordtennisgruppa holdt til i klokketårnet fra 1947 til 1951, og bokserne holdt i perioden 1917–1922 til i tårnet ved Drottning Sofias väg. På 1950-tallet hadde sykkelseksjonen klubblokaler ved Stadion, og mellom 1959 og 1971 hadde fekterne treningslokaler under de gamle ståtribunene. Fra 1922 til 1962 holdt ishockeylaget til der.

Hvert år arrangeres det internasjonale friidrettsstevnet DN Galan, og Stadion er en av de arenaene i verden der det er satt flest verdensrekorder i friidrett. Stadionet brukes også til store musikkonserter. Arenaens publikumskapasitet er 14 160, og banen måler 105 x 68 meter. 

I nærheten av Stockholms stadion ligger Stadion tunnelbanestasjon.

Referanser
----------

1. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 14155, besøkt 31. juli 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Wiki Loves Monuments' database, tools.wmflabs.org, utgitt 6. mai 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* The Stadium Guide
* World StadiumsArkivert 15. juli 2013 hos Wayback Machine.
* Djurgårdens IFs guide til Stockholms stadion

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Inngangen til Picasso-museet i Barcelona.
Inne i museet.
**Museu Picasso** (**Picasso-museet**) i Barcelona har en av de største samlingene av verker av den spanske kunstneren Pablo Picasso. Det er et av de mest besøkte museene i Barcelona. Museet ligger i fem sammenhengende palasser fra Middelalderen i bydelen Barri Gòtic.

Samlinga består av 4.249 verker. De fleste av dem er fra Picassos tidlige periode, da han bodde i Barcelona. Picasso kom til byen i 1894 da faren hans, som var kunstlærer, hadde fått jobb ved byens kunstskole. Høydepunktene i samlinga er to av Picassos første store verker, *Første kommunion* (1896) og *Vitenskap og veldedighet* (1897). Museet uttrykker særlig kunstnerens forhold til Barcelona, er forhold som starta i barndoms- og ungdomstida, og som varte helt til hans død. Mange av verkene ble donert av Picasso selv til museet i 1970, tre år før han døde.

Samlinger
---------

Museet inneholder følgende samlinger, sortert kronologisk:

1. Málaga
2. La Coruña
3. Barcelona
4. Málaga: sommerne 1896 og 1897
5. Madrid
6. Horta de Sant Joan
7. Barcelona: 1899–1900
8. Paris: 1900–1901
9. Den blå perioden
10. Den rosa perioden
11. Barcelona: 1917
12. 1917–1957
13. Las Meninas
14. Picassos kobberstikk
15. Picassos keramikk

Utstillinger
------------

Museu Picasso avholder ofte spesielle utstillinger hvor hans verker eller verker av andre kunstnere blir presentert. Fra tid til annen holdes det også seminarer og forelesninger om emner relatert til Picasso eller andre ting av interesse av spesialister fra hele verden.

Referanser
----------

1. ↑   Barcelonas bystyre, «Presentació del nou director del Museu Picasso de Barcelona»[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (ca) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Museu Picasso – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** BNE **·** CiNii **·** GeoNames
 |
Skrinet med padre Pios legeme
**Padre Pios pilegrimskirke** (*Chiesa di Padre Pio*) er en kirke i San Giovanni Rotondo i Provinsen Foggia i Italia, tilhørende Kapusinerordenen i Foggia. Den ble innviet 1. juli 2004 og ble bygget til ære for den hellge Pio av Pietrelcina

Kirken har kapasitet til å ta imot 6 500 personer sittende til messe. Utenfor er det ståplass til 30 000. Kirken ble gitt så store dimensjoner på bakgrunn av det store antallet pilegrimer som årlig besøker stedet, og er etter Peterskirken den nest største i Europa.

Levningene etter Den hellige Pio har siden 19. april 2010 ligget i en glassarkofag i kirkens krypt.

Kirken er tegnet av den italienske arkitekten Renzo Piano, og ligger ved sykehuset *Casa Sollievo della Sofferenza* («Hjemmet for de lidendes tilflukt»), et stort italiensk sykehus og forskningssenter, grunnlagt av den hellige Pio.

Referanser
----------

1. ↑   archINFORM, archINFORM project ID 2645, besøkt 31. juli 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) San Pio da Pietrelcina (San Giovanni Rotondo) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Jonathan Glancey, «In the name of the padre: Renzo Piano, co-creator of the Pompidou Centre, has pulled off another masterpiece», *The Guardian*, 30.september 2002, besøkt 11. oktober 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Prinsippskisse av vannlås med to typer utforming.
En vannlås i moderne design.
En eller et **vannlås** eller **vasslås** er en konstruksjon som benyttes i sluk og avløp for å hindre at kloakkgass og lukt trenger opp fra rørsystemet. Dette oppnås ved å utforme avløpsrøret som en liggende S, det vil si lage en bue på røret slik at det hele tiden er fylt av vann på et punkt.

I nyere tid er det også laget *tørr-vannlåser*. Disse er gjerne utformet som et rett, kort rør og kan monteres fritt, liggende og stående. Innvendig har de en enveisklaff som hindrer tilbakestrømming av kloakkgass. Slike tørre «vannlåser» er frostsikre og særlig egnet i uoppvarmede boliger og hytter.

Vannet blir liggende som en barriere mellom luften på begge sider av denne vannlåsen. Vannlåser er obligatoriske under oppvaskbenker og utslagsvasker, i toaletter og sluk og i de fleste typer avløp. Oftest er vannlåsene og de buede rørene godt synlige, men ikke alltid. I toaletter med moderne design kan vannlåsen ligge skjult i konstruksjonen, og under nyere servanter vil den ofte bare framstå som en utbuling eller som en sylinderformet konstruksjon nede på avløpsrøret. Under sluk er ofte vannlåsen støpt inn i gulvet.

Over tid vil det samle seg skitt og avleiringer nederst i rørbuen. Derfor er de fleste vannlåser utstyrt med en plugg i bunnen, egnet for å tappe ut vann og skitt og stake opp rørene. I prinsippet er det enkelt å gjøre dette. Om røropplegget er gammelt og pluggen rustet fast kan det imidlertid være nødvendig med fagfolk, spesielt om konstruksjonen er murt fast i golv eller vegg. Da kan ukyndig bruk av makt ødelegge eldre konstruksjoner. En del nyere vannlåser er konstruert slik at man for hånd kan demontere hele vannlåsen og rense den.

Bortsett fra rensing, krever sjelden vannlåser vedlikehold. Dersom avløpet står ubenyttet i lang tid er det imidlertid fare for at vannet i vannlåsen fordamper, slik at kloakkgassen kan sive opp. Vannlåser kan også være utsatt ved frost, dersom hus for eksempel står ubenyttet og uoppvarmet vinterstid. I så fall kan man forhindre skade ved å helle frostvæske i vannlåsen.

Vannlås-prinsippet benyttes også i gjærlåser, som for eksempel på vinballonger når råstoffet gjærer. I det tilfellet er poenget at gassen fra gjæringen skal slippe ut, mens luft fra omgivelsene ikke skal slippe inn og forurense den gjærende væsken.

Eksterne lenker
---------------

* Om vannlås, fra *Store norske leksikon*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** BBC Things
 |
**Gråskimlet løvtrebukk** (*Aegomorphus clavipes*) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er funnet langs kysten av Østlandet og Sørlandet og i Trøndelag i Norge.

Utseende
--------

En middelsstor (8–17 mm), kort og bred, gråspraglete trebukk med lange antenner. Den kjennes særlig på de lange og kraftige beina, og på hannens forføtter, der de tre innerste leddene er kraftig utvidet. Antennene er kraftige og vel så lange som kroppen, tydelig tofargede med en lysgrå indre del og en mørk ytre del på hvert ledd. Pronotum er mye bredere enn langt, med en kraftig, trekantet pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er korte og brede, med markerte, men litt rundete skuldre, bak disse langsomt tilsmalnende bakover. De er spraglete i lysgrått og brunlig. Beina er vekselvis lysgrå og svarte, ganske lange og svært kraftige. Hos hannen er de tre første leddene på forfoten sterkt utvidet, det tredje leddet dypt tolappet.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg under barken på mange forskjellige løvtrær, særlig osp og bjørk. Den finnes gjerne sammen med trebukker som *Rusticoclytus rusticus*, *Saperda perforata* og bjørkebukk. Larvene lever i grove greiner eller stammer. Utviklingen tar to år. De voksne billene er aktive fra slutten av juni til slutten av august, men er vanskelige å finne på grunn av kamuflasjefargene.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Europa, bortsett fra de vestligste delene, og videre østover til Sibir. I Norge er den funnet langs kysten av Sør- og Østlandet, og i Trøndelag.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
				+ Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
					- Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825 – ca. 315 arter i Europa
						* Stammen Acanthoderini
							+ gråskimlet løvtrebukk, *Aegomorphus clavipes* (Schrank, 1781) (synonym *Acanthoderes clavipes*)

Kilder
------

* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
* Norges biller – *Aegomorphus clavipes*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Aegomorphus clavipes* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Aegomorphus clavipes* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Aegomorphus clavipes* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Aegomorphus clavipes* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Aegomorphus clavipes* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Acanthoderes clavipes* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Aegomorphus clavipes* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Aegomorphus clavipes* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
«Uspenskijkatedralen» har flere betydninger.

Ikonostasen i katedralen.  Foto: Andreas Hünnebeck 
**Uspenskijkatedralen** (*finsk: Uspenskin katedraali, russisk*: Успенский собор) er hovedkirke for Helsingfors' ortodokse menighet, og domkirke for Helsingfors' ortodokse bispedømme. Katedralen ligger på Skatudden, nær Salutorget i Helsingfors sentrum; og sto ferdig i 1868.

Uspenskijkatedralen er Nord- og Vest-Europas største ortodokse kirke, og bygningen i rød teglstein med de gyldne kuplene er et a de mest synlige tegnene på den russiske innflytelsen i Finlands historie. Kirken har 13 gyldne kupler, formet som ildluer. Kirken er tegnet og bygget av den russiske arkitekten og akademikeren Alexej M. Gornostajev. 

Kirkens navn kommer fra det slaviske ordet *uspenie*, som betyr «sovne inn» (dø). Katedralen er helliget til minnet om jomfru Marias innsovning, som minnes 15. august. Kirken er byens nest mest populære turistattraksjon, etter Borgbacken og foran Tempelplassens kirke. I 2006 ble Uspenskijkatedralen besøkt av 516 500 turister.

Referanser
----------

1. ↑   www.kyppi.fi[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Lantmäteriverkets stedsnavnregister, finsk geografisk sted-ID 12011470, besøkt 3. januar 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   built heritage register[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   kartta.hel.fi[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Uspenski Cathedral – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Uspenskin katedraali – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Ortodoksi.net – Uspenskijkatedralen
* Helsingfors' turistportal - Uspenskijkatedralen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
***2025 Armageddon*** er en amerikansk film fra 2022 regissert av Michael Su.

Handling
--------

Et ukjent flygende objekt (UFO) er på vei mot jordkloden, og romstasjonen ISS blir ødelagt. Omtrent samtidig blir et amerikansk slagskip under ledelse av Madoyln Webb angrepet og senket av en gigantisk fisk, som minner om en piraja. Dr. Quinn Ramsey fra NASA blir snart satt på saken. Til alles forferdelse blir en rekke byer snart angrepet av enten fremmede romskip, eller av gigantiske monstre.

Det viser seg at den utenomjordiske rasen har valgt jordkloden som deres nye habitat, og derfor ønsker de å utrydde menneskeheten. De har faktisk kontroll over de aggressive store dyrene, og sender også ut kamp-roboter for å ødelegge hele sivilisasjonen på jorden. Derfor settes det inn en arbeidsgruppe bestående av vitenskapsfolk og militæret for å sette i gang et mot-angrep, for å redde jordkloden.

Skuespillere
------------

* Michael Paré som Thomas Ramsey. USAs president
* Jhey Castles som Madoyln Webb
* Lindsey Marie Wilson som Dr. Quinn Ramsey
* Joseph Michael Harris som Mckee
* David Thomas Newman som Pfc. Sharp
* Gerald Webb som Jerry Ford
* Anthony Jensen som Adam Forster

Referanser
----------

1. ↑  «2025 Armageddon (2022)» **(engelsk)**. Besøkt 11. august 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *2025 Armageddon* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Danny Lee** (født 24. juli 1990 i Sør-Korea) er en golfspiller fra New Zealand. Som 18 år gammel amatør vant han i februar 2009 Johnnie Walker Classic, en europatourkonkurranse i Australia. Han var da den yngste vinner noensinne, samt bare den andre amatøren gjennom tidene til å vinne en turnering på denne touren.

I august 2008 ble han den yngste til å vinne US Amateur Championship, 6 måneder og 29 dager yngre enn den forrige rekordholderen, Tiger Woods.

Meritter
--------

* 2008 US Amateur Championship
* 2009 Johnnie Walker Classic

Eksterne lenker
---------------

* (en) Danny Lee – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Danny Lee – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Danny Lee – New Zealands olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Danny Lee – PGA-touren Rediger på Wikidata

* (en) Danny Lee – Europatouren Rediger på Wikidata

* (en) Danny Lee – Japantouren Rediger på Wikidata

* (en) Danny Lee – Verdensrankingen Rediger på Wikidata

Portal: Golf
Blicking Halls hovedinngang  Foto: Hans A. Rosbach 
**Blickling Hall** er en herregård i Blickling nord for Aylsham i Norfolk i England. Eiendommen har siden 1940 tilhørt National Trust.

Herregården tilhørte en periode Boleynslekten. Mellom 1499 og 1505 var eieren Thomas Boleyn, 1. jarl av Wiltshire og hans hustru Elizabeth. Det antas at deres to første barn, Mary og George ble født der. Det ser også ut til at paret fikk flere barn der som ikke levde opp. Dersom det mest kjente av deres barn, Anne, ble født før 1505 slik enkelte hevder ble også hun født på Blickling Hall. Det er dog mer sannsynlig at hun ble født senere, antagelig i 1507, da familien bodde på Hever Castle i Kent. Det er allikevel reist en statue av henne på eiendommen. Innskriften hevder at *Anna Bolena hic nata 1507*, «Anne Boleyn ble født her i 1507», noe som uansett ikke er korrekt. 

Den nåværende bygningen ble reist over ruinene av Boleynslektens eiendom av Hobartslekten i Jakob Is regjeringstid. Henry Hobart, 1. baronet, som var Lord Chief Justice of the Common Pleas, kjøpte eiendommen fra Robert Clere. Arkitekten som stod bak Hatfield House, Robert Lyminge, får også æren for den nye Bickling Hall. 

Under andre verdenskrig ble huset rekvirert av militæret og brukt som offisersmesse for RAF Oulton. Det var på dette tidspunkt at det ble overdratt til National Trust i henhold til bestemmelsene i Country Houses Scheme. Da krigen sluttet forsvant RAF, og National Trust leide det ut inntil 1960. Man begynte så med restaureringsarbeid, og i 1962 ble herregården åpnet for publikum under navnet «Blickling Hall, Garden & Park».

Referanser
----------

1. ↑   National Heritage List for England[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   vocaleyes.co.uk, besøkt 9. februar 2023[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Blickling Hall, Garden & Park – informasjon fra National Trust

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Lion Gate Films** er et kanadisk filmproduksjons- og distribusjonsselskap. Selskapet er en del av Lions Gate Entertainment, og er den største og mest suksessrike distributøren av uavhengig film i Nord-Amerika, og er det største filmproduksjonsselskapet utenfor USA. Selskapet fokuserer hovedsakelig på ikke-amerikansk og uavhengig film, og er best kjent for å distribuere filmer (som *Fahrenheit 9/11*, *American Psycho* og *Dogma*) som er for kontroversielle for de største amerikanske selskapene.

Selskapet ble dannet i 1970 av regissør Robert Altman, som ga det navn etter broen Lions' Gate Bridge i Vancouver. Den første filmen de produserte var Altmans egen *Brewster McCloud*, og frem til Altman solgte selskapet til Jonathan Taplin i 1981, var det stort sett bare Altman-filmer de produserte.

Selskapet hadde en liten omsetning frem til midten av 90-tallet, da filmindustrien i Canada begynte å vokse ettersom flere og flere produksjoner ble flyttet fra USA av kostnadshensyn. I 1997 ble firmaet kjøpt av investoren Frank Giustra, sammen med en rekke produksjonsfasiliteter og distributører. Deres første suksess etter dette ble *American Psycho* fra 2000, som startet en trend med å produsere og distribuere filmer med innhold for kontroversielt for de store studioene i Hollywood. Michael Moores dokumentarer *Farenheit 9/11* er deres største suksess, og har spilt inn over $220 millioner.

I 2000 forlot Guistra firmaet, og styringen ble tatt over av Jon Feltheimer og Michael Burns. De bestemte seg for å satse mot det voksende DVD-markedet, og kjøpte opp flere økonomisk skakkjørte distributører med store filmbibliotek. De to største var Trimark og Artisan Entertainment. Dette har gjort Lions Gate til innehaveren av verdens største filmbibliotek, med alle sjangre fra *De hensynsløse* til *It's A Wonderful Life*.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Lions Gate Entertainment Corp, www.bloomberg.com, besøkt 16. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   «Subsidiaries of Lions Gate Entertainment Corp.», besøkt 16. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   blankbookinformation.wordpress.com, besøkt 16. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   OpenCorporates, OpenCorporates-identifikator us\_ca/200636310097, besøkt 16. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Bloomberg company ID 0192895D:US, besøkt 16. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  ; besøksdato: 16. desember 2020; oppført som: Lions Gate Entertainment Corp.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lions Gate Entertainment – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Irske aviser har ofte brukt en tiger med grønne striper for å symbolisere den keltiske tiger
**Den keltiske tiger** (engelsk: *The Celtic Tiger*; irsk: *An Tíogar Ceilteach*) er et kallenavn på den perioden med kraftig økonomisk vekst Irland opplevde i 1990-årene og begynnelsen på 2000-årene. Landets økonomi ble snudd fullstendig rundt etter mange år med trange budsjetter.

På begynnelsen av 1990-tallet var Irland et relativt fattig land etter vesteuropeiske standarder, med høy fattigdom, høy arbeidsledighet, inflasjon og lav økonomisk vekst. Den irske økonomien ekspanderte med en gjennomsnittlig hastighet på 9,4 % mellom 1995 og 2000, og fortsatte å vokse med en gjennomsnittlig hastighet på 5,9 % i løpet av det følgende tiåret frem til 2008, da den falt i resesjon. Irlands raske økonomiske vekst har blitt beskrevet som et sjeldent eksempel på et vestlig land som tilsvarte veksten til østasiatiske nasjoner, det vil si «de fire asiatiske tigrene», det vil si Sør-Korea, Singapore, Hongkong, Taiwan og andre land i Øst-Asia i deres vekstperioder i 1980- og 1990-årene.

Den første dokumenterte bruken av uttrykket var i Kevin Gardiners rapport for Morgan Stanley i 1994. Det har også blitt tilskrevet den irske økonomen David McWilliams, men han nekter for å ha innført uttrykket.

Referanser
----------

1. ↑  Alvarez, Lizette (2. februar 2005): «Suddenly Rich, Poor Old Ireland Seems Bewildered», *The New York Times*
2. ↑   «The luck of the Irish», *The Economist*
3. ↑  Kirby, Peadar; Gibbons, Luke; Cronin, Michael (2002) *Reinventing Ireland: Culture, Society and the Global Economy*, ISBN 0 7453 1825 8; s. 17.

Eksterne lenker
---------------

O'Mahony, John (19. august 2000): A tiger by the tail, *The Guardian*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Canadian Encyclopedia
 |
Middleham Castle sett fra sør.   Chris Heaton (2006)
**Middleham Castle** er en borgruin ved elven Ure i North Yorkshire. Borgen ble bygget i det 12. århundre, og kom på et senere tidspunkt i Nevilleslektens eie. Den meste kjente personen i denne slekten var Richard Neville, 16. jarl av Warwick, som var en av de mest sentrale personene under rosekrigene.

Mens Warwick eide borgen gjorde han en rekke forbedringer, som førte til at det ble kjent som «Nord-Englands Windsor». Etter at Richard Plantagenet, 3. hertug av York døde bodde hans sønner George, hertug av Clarence og Richard, hertug av Gloucester på borgen en periode. 

I 1470, etter at Warwick hadde skiftet side, satt Edvard IV i fangenskap på Middleham en kort tid. Warwick falt neste år, og etter Edvards gjeninnsettelse på tronen giftet Gloucester seg med Warwicks yngste datter, Anne Neville. De valgte slottet som sitt hovedhjem, og gjorde ytterligere forbedringer og utvidet det. Deres sønn Edward ble født og døde der. 

I 1646, under den engelske borgerkrigen, ble slottet ødelagt. Ruinene eies nå av English Heritage.

Referanser
----------

1. ↑   National Heritage List for England[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   vocaleyes.co.uk, besøkt 9. februar 2023[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** GeoNames
 |
**Aksjeloven** (**lov om aksjeselskaper** av 13. juni 1997 nr 44, forkortet «asl.») er en norsk lov som regulerer dannelse, styring og andre forhold vedrørende aksjeselskaper. Loven erstattet lov av 4. juni 1976 nr. 59 om aksjeselskaper.

Den er nært relatert til allmennaksjeloven av 1997 som regulerer de samme forhold for allmennaksjeselskap. De to lovene har i grove trekk lik oppbygging og felles lovforarbeider.

Loven medvirker til at norsk rett er i samsvar med de EU-direktiver som Norge er forpliktet å holde etter EØS-avtalen.

Historikk
---------

Sammen med allmennaksjeloven erstatter loven lov av 4. juni 1976 nr. 59 om aksjeselskaper. Før dette gjaldt lov av 6. juli 1957 nr. 4 om aksjeselskaper, og før dette lov av. 19. juli 1910 nr. 1 om aktieselskaper og kommanditaktieselskaper.

Aksjeloven og ansattes medbestemmelsesrett
------------------------------------------

De ansattes medbestemmelse i aksjeselskaper foregår gjennom representasjon i bedriftsforsamlingen og styret i større aksjeselskaper. Aksjeselskaper med flere enn 200 ansatte skal som hovedregel ha bedriftsforsamling.

Bedriftsforsamlingen kontrollerer styret og uttaler seg om styrets forslag til regnskap. Bedriftsforsamlingen har også avgjørende myndighet ved viktige beslutninger, som omlegginger av selskapets drift eller store investeringer.

Aksjeloven gir også ansatte i mindre selskaper (færre enn 30 ansatte) uten bedriftsforsamling rett til å kreve å være representert i selskapets styre som medlem eller observatør.

Handleplikten
-------------

Aksjeloven § 3-5 pålegger styret i et AS eller ASA en handleplikt når selskapets egenkapital ikke lenger er forsvarlig ut fra risikoen ved og omfanget av virksomheten i selskapet.

Handleplikten innebærer at styret straks skal behandle saken, samt at styret skal innkalle til generalforsamling innen rimelig tid. Innenfor dette tidsrommet skal styret i selskapet klarlegge og vurdere selskapets stilling. Dersom de økonomiske vanskelighetene kan regnes som forbigående, eller styret er i stand til å bedre de økonomiske forholdene innen rimelig tid, kan styret likevel unnlate å innkalle generalforsamlingen ved å henvise til at selskapets egenkapital er forsvarlig.

Hvis det avholdes en generalforsamling, må styret redegjøre for selskapets økonomiske stilling, herunder årsaken til at egenkapitalen og likviditeten ikke er forsvarlig, og om framtidsutsiktene. I tillegg må styret fremme forslag til hvordan egenkapitalen kan styrkes, eventuelt om selskapets virksomhet bør avvikles.

Referanser
----------

1. 1 2  Mads Henry Andenæs (2009). *Aksjeselskaper & allmennaksjeselskaper* (2 utg.). s. 7-8. ISBN 978-82-997439-0-7.
2. ↑  Justis og Politidepartementet (13.06.1997). «Aksjeloven: § 6-35. Bedriftsforsamling» (web) **(norsk)**. Lovdata. Besøkt 21. mai 2011.
3. ↑  Justis og Politidepartementet (13.06.1997). «Aksjeloven: § 6-4. Ansattes rett til å velge styremedlemmer» (web) **(norsk)**. Lovdata. Besøkt 21. mai 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Aksjeloven (asl)
* Allmennaksjeloven (asal)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***The Star Reporter*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Duke Worne.

Handling
--------

Fast bestemt på å finne årsaken til hvorfor faren hennes ble innesperret ved et sanatorium, blir Nan Lambert involvert i en rekke hektiske opplevelser. Underveis møter hun ofte Anthony Trent, en vågal ung mann som alltid hjelper henne uten å avsløre hans virkelige hensikter. Nan og Trent oppdager etter hvert Conington Warren planla, sammen med sine medarbeidere, å kidnappe Nans far og plassere ham ved sanatoriumet.

Deretter avslører Anthony Trent at han faktisk arbeider som avis-reporter, og han har nettopp blitt forfremmet til redaktør, og han ønsker å gifte seg med Nan.

Skuespillere
------------

* Billie Rhodes som Nan Lambert
* Truman Van Dyke som Anthony Trent
* William T. Horne som Conington Warren

Referanser
----------

1. ↑  «The Star Reporter (1921)» **(engelsk)**. Besøkt 15. august 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 15. august 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Star Reporter* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Privatbanken i Kjøbenhavn** var en dansk bank, stiftet i 1857 av en krets med forretningsfolk fra «Grosserer-Societetet», bl.a. David Baruch Adler. 

De to firmaene G. A. Gedalia & Co. (stiftet 1848) og D. B. Adler & Co. (stiftet 1850) fikk sterk innflytelse på kredittvesenet i København, bl.a. ved etableringen av de gjennom over 100 år tre dominerende københavnske hovedbanker. G. A. Gedalia stod senere bak stiftelsen av Landmandsbanken, mens D. B. Adler initierte senere stiftelsen av Kjøbenhavns Handelsbank.

Privatbankens første direktør ble den unge grossereren Carl Frederik Tietgen, som var direktør fram til 1897, og deretter æresformann for bankrådet (bestyrelsen) frem til 1901.

Privatbanken introduserte en rekke nye banktjenester, bl.a. innlån på anfordring (dvs at de kan tas ut uten forhåndsvarsel), kassekreditt (kontokuranten) og sjekker.

Privatbanken fusjonerte i 1990 med Sparekassen SDS og Andelsbanken under navnet Unibank. Unibank fusjonerte i 2000 med MeritaNordbanken, som noen år tidligere var dannet med en fusjon av finske Merita Bank og svenske Nordbanken, og dannet Nordea.

Referanser
----------

1. ↑   www.kristeligt-dagblad.dk[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Cohn, Einar. *Privatbanken i Kjøbenhavn gennem Hundrede Aar 1857-1957*, København 1957.

  

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Arturo Alfandari** (født 8. juni 1888 i Italia, død 1. mai 1969) var en belgisk diplomat. Opprinnelig kom han fra Italia.

Liv
---

Alfandari var opprinnelig fra Italia og under den første verdenskrig tjenestegjorde han som krypto-offiser i den italienske overkommandoen. Etter krigen bosatte han seg i Belgia hvor han arbeidet med eksport og ble etterhvert diplomat for Belgia.

I tillegg til Neo snakket han syv språk.

Neo
---

Han er kjent som opphavsmannen til språket Neo, første gang presentert i 1937. Som mange andre språklagere tok Alfandari utgangspunkt i esperanto. Han reduserte bruken av for- og etterstavelser, og bygde ut ordforrådet. Ordstammene ble gjort så korte som mulig. I Neo legges det vekt på rytme og vellyd, på bekostning av gjenkjennelighet. Resultatet er at Neo ved første øyekast kan virke like utilgjengelig som Schleyers volapük fra 1879.

Alfandaris språk er blitt omtalt som "den naturlige og uunngåelige videreutviklingen av esperanto" (P. Rasquin) og som "en radikal og etter måten tilfredsstillende reform av esperanto, som kunne blitt akseptert av esperantistene selv som en forenkling av språket deres." (A. Lavagnini).

Neo fikk en del oppmerksomhet på 1960-tallet gjennom Alfandaris plastinnbundne bøker på engelsk og fransk. Det er fremdeles mulig å komme over dem i antikvariater. Men det gikk likevel med Neo som med de fleste andre slike språkprosjekter: det overlevde ikke sin skaper.

Det som først og fremst fikk Alfandari til å legge ned så mye arbeid i Neo, var ønsket om fred i verden. «Enten dere er flamlendere eller wallonere, hvite eller svarte, amerikanere eller russere, så ønsker dere alle fred. Gjør da et forsøk på å forstå hverandre og på å holde av hverandre.»

Referanser
----------

1. ↑  *Life Magazine*. 16. juni 1961. Besøkt 16. oktober 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** NKC
 |