recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jakob V av Skottland med sin kone, Maria av Guise
**Maria av Guise** (fransk *Marie de Guise*) (født 22. november 1515 i Bar-le-Duc, Lorraine, død 11. juni 1560 i Edinburgh) var dronning av Skottland, kong Jakob Vs gemalinne, og mor til Maria Stuart. Hun var skotsk regent fra 1554 til 1560.

Maria var den eldste datter av Claude, hertug av Guise og overhode av Huset Guise, og hans kone Antoinette av Bourbon. 18 år gammel ble hun gift med Louis av Orléans, hertug av Longueville. Det var et lykkelig ekteskap, og året etter ble hennes første sønn, Francis, født. Vinteren 1536 overvar hun bryllupet til sin fremtidige ektemann, kong Jakob V av Skottland, og Madeleine de Valois, eldste datter av kong Frans I av Frankrike.
I juni 1537 døde Louis i Rouen og gjorde Maria til enke i en alder av 21 år. 4. august fødte hun sin andre sønn, Louis. Senere samme år bestemte kong Jakob, hvis kone døde av tuberkulose i juli, seg for å finne en ny fransk hustru for å styrke den fransk-skotske alliansen mot England. Hans onkel, kong Henrik VIII av England, forsøkte å avverge dette ved selv å fri til Maria, men kongen av Frankrike valgte å godta Jakobs frieri. 18. mai 1538 ble bryllupet holdt i Notre-Dame-katedralen i Paris, med en stedfortreder. Maria forlot Frankrike måneden etter, og 10. juni ankom hun Fife og ble mottatt av kong Jakob. 22. februar 1540 ble Maria kronet til dronning av Skottland. Paret fikk to sønner, Jakob og Robert, men begge døde svært unge. Datteren Maria, senere dronning, ble født 8. desember 1542. Kongen døde seks dager senere og Maria ble regjerende dronning.

Fra 1554, etter at James Hamilton, annen jarl av Arran, hadde sagt fra seg regentskapet, styrte Maria Skottland for sin datter, dronningen, som hadde blitt sendt til Frankrike for å bli oppdratt med sin fremtidige ektemann, Henrik IIs sønn. Maria forhørte seg alltid med sine to mektige brødre i Frankrike – Karl, kardinal av Lorraine og Frans, hertug av Guise, slik at Skottland og Frankrike arbeidet i samforståelse utad. Hennes franskorienterte politikk gav henne fiender såvel blant skotske protestanter som den skotske adelen. Hun ble avsatt i 1559 og døde året etter i Edinburgh. Hennes legeme ble bragt til Frankrike og gravlagt i Reims.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14   genealogy.euweb.cz, besøkt 11. januar 2016[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   The Peerage person ID p10190.htm#i101893, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** Gazetteer for Scotland **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ICCU **·** BBC Things
 |
*NPK-språket*, Nynorsk Pressekontors språkbok og *NTB-språket*, Norsk Telegrambyrås språkbok, fra henholdsvis 2007 og 2012
***NPK-språket*** er en språkbok utgitt av Nynorsk Pressekontor i 2010. Boka brukes og ofte i nynorsk-pressekretser. Den er todelt; en regeldel med språkråd om rettskrivning og grammatikk og en ordliste med rundt 30 000 oppslagsord.

NPKs språknorm følger i stor grad gjeldende nynorskrettskriving, men ordlista har færre valgfrie former enn i offisiell rettskriving.

Redaktør for boka er Hallvard Østrem, språkansvarlig i NPK. 

Nynorsk Pressekontor inngår i NTB-gruppen, og boka er bygget over samme lest som Norsk Telegrambyrås bok *NTB-språket*.

Eksterne lenker
---------------

* Presentasjon på Kunnskapsforlagets nettsider
* *NPK-språket* i bokhylla.no

  



| * v
* d
* r
Norske ordbøker |
| --- |
| Bokmål (moderat / radikalt) | 
* Bokmålsordboka
* Norsk ordbok
* Det Norske Akademis ordbok
* NTB-språket
* Tanums store rettskrivningsordbok

 |
| Nynorsk (Høgnorsk) | 
* Nynorskordboka
* Norsk Ordbok
* Norsk Ordliste
* NPK-språket

 |
| Riksmål | 
* Norsk Riksmålsordbok
* Det Norske Akademis ordbok
* Norsk ordbok
* Riksmålsordlisten

 |
| Elektroniske | 
* Det Norske Akademis ordbok
* Clue Norge
* Ordnett
* Stor norsk ordbok

 |
**Gunnar Christian Skagestad** (født 25. august 1910, død 3. mars 2002) var en norsk teolog fra Kristiansand. Han avla teologisk embetseksamen ved Menighetsfakultetet i 1937, og arbeidet deretter i flere år som middelskolelærer, først på Modum, deretter på Ulefoss. Skagestad var sogneprest i Alta 1946-59, prost i Vest-Finnmark prosti 1950-59, og residerende kapellan i Bakke sogn i nåværende Eiker prosti 1959-67. Han var deretter generalsekretær i Norges Samemisjon i årene 1968 til 1978. 

Skagestad innførte i 1963 ordningen med konfirmantleirskole her i landet, etter at han sommeren i forveien hadde hatt et studieopphold i Finland – finansiert av NRK – og gjort seg kjent med de finske erfaringene med denne typen ordning. Han var forøvrig kyndig i finsk-ugriske språk, og behersket samisk og finsk flytende. Skagestad var også en etterspurt foredragsholder, kjent for sin fine formuleringsevne. 

Gunnar Skagestad var født Petersen, men tok i 1959 navn etter familiegården på Skagestad i Mandal kommune. Imidlertid benyttet han døpenavnet da han forfattet boken *Døgnet og evigheten* i 1967, som ble utgitt etter at manuset hadde vunnet en romankonkurranse i regi av Ansgar Forlag. 

Skagestad var en ivrig amatørsjakkspiller, og vant ved en anledning sørlandsmesterskapet i lynsjakk. I sin berømte sjakkbok *Spillet i mitt liv* omtaler dikteren og sjakkentusiasten André Bjerke et sjakkparti med Skagestad – «en sjakkspillende prest» – i Alta i 1958. Trekkene kommenteres på tysk, språket som ifølge Bjerke er «Caïssas tungemål», og replikkvekslingen hinter til Siegbert Tarrasch' *Das Schachspiel,* Goethes *Faust,* Gottfried August Bürgers *Lenore og* Bram Stokers *Dracula*. 

Gunnar Skagestad er bror til Finn Peter Petersen og Arne Petersen, samt far til statsviteren og skribenten Odd Gunnar Skagestad og filosofen og forfatteren (Finn) Peter Skagestad.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Gunnar Christian Skagestad, (25.august 1910 - 03.mars 2002).»[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Samenes Venn:
* G. Petersen: *Døgnet og evigheten*, Ansgar 1967
* A. Bjerke: *Spillet i mitt liv - en amatør ved sjakkbrettet*, Aschehoug 1968, s. 45

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Gunnar Söderlindh** (født 10. februar 1896, død 26. desember 1969) var en svensk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Söderlindh ble olympisk mester i turn under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det svenske laget som vant lagkonkurransen i turn svensk system foran Danmark. Det var tre lag fra tre nasjoner med totalt 73 turnere som deltok i konkurransen. Sverige vant med 1363,833 poeng foran Danmark 1324,833 og Belgia på tredje og siste plass med 1324,833 poeng

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Gull **Gull** i turn, lagkamp svensk system (Sverige)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gunnar Söderlindh – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Gunnar Söderlindh – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Gunnar Söderlindh – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Gunnar Söderlindh – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
**Hydro Extruded Solutions**, inntil 2017 **Sapa**, er et forretningsområde i det norske aluminiumselskapet Hydro Aluminium, med markedsandeler i Europa, Nord-Amerika, Sør-Amerika og Asia. Hydro Extruded Solutions utvikler og produserer aluminiumprofiler, profilbaserte byggesystemer og aluminiumrør for bruk i varmevekslere i biler og til andre industrielle anvendelser. Profilene er som regel halvfabrikata, men kan også være systemløsninger eller ferdige produkter.

Hydro Extruded Solutions er organisert i fire forretningsenheter: Extrusion Europe, Extrusion North America, Building Systems og Precision Tubing. Forretningsområdet leverer bearbeidede aluminiumsprofiler til kunder i de fleste bransjer.

Hydro Extruded Solutions har 22 400 ansatte i over 40 land. Hovedkontoret er i Oslo. Omsetningen i 2016 var 53,4 milliarder norske kroner. I Norge har Hydro Extruded Solutions et salgskontor på Kjeller og profilproduksjon på Magnor.

Referanser
----------

1. ↑  Hydros og Orklas samarbeidsselskap Sapa er etablert Arkivert 6. mars 2014 hos Wayback Machine.. www.hydro.com (2. september 2013)
2. ↑  Prosjekt: Spar én milliard. dn.no (8. februar 2015)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sapa Group – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for sosiale medier i Wikidata*
* (no) Orklas hjemmeside- om Sapa

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC **·** NKC **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Mariager kirke** er en kirke i Mariager i Mariagerfjord kommune. Kirken er den siste rest av et birgittinerkloster fra middelalderen.

Mariager kloster
----------------

Mariager kloster var sammen med klostret i Maribo de eneste klostrene i Danmark som tilhørte birgittinerordenen. Klostret var innviet til Vår Frue og Sankt Birgitta. Klostret ble opprettet i kong Erik av Pommerns regjeringstid, en gang i perioden 1425-1432. Det egentlige stiftelsesår regnes dog å være 1446, året pave Eugenius IV stadfestet en overdragelse av de to tidligere benediktinerklostrene i Glenstrup og Randers til birgittinerne i Maribo, for at det kunne gi grunnlaget for opprettelsen av datterklosteret i Mariager. Blant grunnleggerne var en krets av adelige, blant annet rikshoffmesteren Otte Nielsen Rosenkrantz. I de følgende årene vokste stiftelsen, og ved slutten av middelalderen var Mariager kloster det største og helt dominerende klosteret i Østjylland. Birgittinerordenen tiltrakk seg i særlig grad medlemmer av adelige slekter. Ved inntredenen i klosteret skulle man ha med seg en «medgift» tilsvarende «mat og drikke» på livstid. Dette medførte at Mariager ved reformasjonen hadde over 600 gårder i Nordøstjylland.

Klosterbygningene
-----------------

I birgittinerordenens klostre bodde det både munker og nonner, men i adskilte bygninger på hver side av kirken. Nonnegården bestod av 3 fløyer som dannet en lukket gård der kirken utgjorde sørfløyen. Munkegården bestod av flere bygninger som lå sør for kirken med gårdens nordfløy i forlengelsen. Fremdeles bevart er deler av kirken samt nordfløyen av munkegården, mens de øvrige bygninger ble revet på 1700-tallet og begynnelsen av 1800-tallet.

Klosterkirken på 1400-tallet
----------------------------

Klosterkirken ble bygget i årene fra ca. 1460-1480. Da den var ferdig, var den en av landet største kirker: 75 meter lang og 32 meter bred. Den var oppdelt i et 25 meter høyt hovedskip, flankert av to 15 meter høye sideskip. Alle tre skip var dekket av et veldig tak og avsluttet med kraftige gavler med murblendinger mot øst og vest.

Kirkebygningen i dag
--------------------

Slik Mariager kirke fremstår i dag er den en beskjeden bygning sammenlignet med dens opprinnelige utforming. Etter at klosteret ble lagt ned ble kirken alminnelig sognekirke for Mariager by. Vedlikeholdet av den store kirken var en for stor oppgave for den lille kjøpstaden, og kirken forfalt. I 1788-89 ble det gjennomført en radikal redkusjon og oppussing av bygningen ved Horsens-arkitekten Anders Kruuse. Hele kirkens østlige del ble revet og erstattet av et lite, lavt kor. I 1931-33 forhøyet man det lille koret. 

* Mariager kirke.Mariager kirke.
* Koret med altertavlenKoret med altertavlen
* Nattverdscene på altertavlenNattverdscene på altertavlen
* PrekestolenPrekestolen

Eksterne lenker
---------------

* Mariager Kirke Arkivert 31. januar 2011 hos Wayback Machine. hos *Nordens Kirker*
* Mariager Kirke hos *KortTilKirken.dk*
* Mariager Kloster på 1001 fortællinger om Danmark

Portal: Danmark
*For den svensk-danske regissøren, se Anders Gustafsson (regissør)*

**Anders Gustafsson** (født 7. april 1979 i Jönköping) er en svensk padler som konkurrerer for Jönköpings kanotklubb og Sverige.

Gustafsson var en del av det svenske K4-laget som ved de olympiske leker i Sydney i 2000 kom inn på en åttendeplass. I de olympiske leker i Aten i 2004 konkurrerte han i K1-500m, og kom til semifinalene. I de olympiske leker i Peking i 2008 kom Gustafsson seg til finalen, hvor han til slutt endte på en 7.-plass. Han deltok også i K2-1000m sammen med Markus Oscarsson, men de gav opp i forsøksheatet.

Meritter
--------

* VM-gull, K1-500m: 2010
* VM-sølv, K1-500m: 2009
* VM-sølv, K1-1000m: 2009
* Sammenlagtseier, verdenscupen: 2009
* EM-gull: K1-500m: 2009
* EM-sølV: K1-1000m: 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anders Gustafsson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Anders Gustafsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Anders Gustafsson – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Anders Gustafsson – ICF (slalom) Rediger på Wikidata
* Anders Gustafssons offisielle hjemmeside
**Hydroformylering**, **oksosyntese**, er en viktig kjemisk prosessindustri for produksjon av aldehyder fra alkener. Denne kjemisk reaksjon innebærer  addisjon av en formylgruppe (CHO) og et hydrogen atom til en karbon-karbon dobbelbinding.

Hydroformylering
Denne prosessen har hatt kontinuerlig vekst siden oppdagelse i 1930-årene: Produksjonskapasiteten nådde 6.6×106 tonn i 1995. Prosessen er viktig fordi de produserte aldehyder konverteres lett til mange sekundærprodukter. For eksempel, i Shell higher olefin process (SHOP) hydrogeneres produsert aldehyd til alkoholer, som konverteres til vaskemiddel. Hydroformylering brukes også i spesialkjemikalier, relevant for organisk syntese av parfyme og naturprodukter. Utviklingen av hydroformylering, som har sin opprinnelse innen den tyske kullindustrien, er regnet for ett av de fremste fremskritt i det 20. århundre innen industriell kjemi.

Prosessen foregår ved behandling av alken under høyt trykk (10 til 100 atmosfærer) av karbonmonoksid og hydrogen ved temperaturer mellom 40 og 300 °C. Overgangsmetall katalysatorer er nødvendig. Kombinert med hydrolyse dannes karboksylsyre i Koch-reaksjonen. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**John Adolf Fredrik Zander** (født 31. januar 1890 i Stockholm, død 9. juni 1967 i Stockholm) var en svensk mellomdistanseløper som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.

Zander vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass på 3 000 meter lagløp bak USA. Løperne på laget var Thorild Ohlsson, John Zander, Ernst Wide, Bror Fock og Nils Frykberg. han kom på sjuendeplass på 1500 meter.

Zander satte verdensrekord på 1500 meter i Stockholm den 5. august 1917 med tiden 3.54,7.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Sølv Sølv i friidrett, 3 000 meter lagløp (Sverige)

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Zander – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) John Zander – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) John Zander – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) John Zander – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS
 |
**Hans Øvergaard** (født 5. november 1795 i Elverum, død 17. mai 1840 på Christiansfjeld festning) var en norsk offiser, stortingsrepresentant og Elverums første ordfører. 

Øvergaard ble født på gården Gaarder. Han ble offiser i 1812. Fra 1814 var han i 1. Bergenhusiske regiment. Han ble der forfremmet til premierløytnant i 1816. Som et resultat av hærens omorganisering i 1818 ble han overført til 1. Akershusiske brigade. Han ble i 1823 adjutant ved Østerdalske Jægerkorps. Han ble i 1837 forfremmet til kaptein.

Øvergaard var suppleant (varamann) til Stortinget fra 1826. Han ble selv valgt inn som Stortingsrepresentant i 1833 og gjenvalgt i 1836 og 1839. Øvergaard ble 10. juli 1837 valgt til Elverums første ordfører.

Øvergaard døde ca. kl. 12 den 17. mai 1840 under salutteringen fra Christiansfjeld festning. Han bemannet salutteringskanonen da den eksploderte og drepte ham. Broren Gulbrand Øvergaard var ordfører i Elverum 1845–47. Hans Øvergaard var far til offiseren Alexander Bretteville Øvergaard.

Hans Øvergaards veg nedenfor Christiansfjeld festning i Elverum har fått navn etter ham.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 971[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Lindstøl, Tallak (1914). *Stortinget og statsraadet*. Kristiania: Steen'ske bogtrykkeri. s. 971.
3. ↑  Trond Bækkevold: Hans Øvergaard privat hjemmeside
4. ↑  *Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847-1947*. Oslo: Grøndahl. 1947. s. 65.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Hans Øvergaard hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Olle Dahlin** (født 8. august 1954) er en svensk tidligere langrennsløper og skiskytter, som siden 2018 har vært president i International Biathlon Union (IBU), da han overtok etter Anders Besseberg.

Dahlin har selv drevet med både langrenn, skyting og skiskyting, og grunnla Sundsvall Biathlon, skiskytingklubben i Sundsvall, der bl.a. Magdalena Forsberg var aktiv. Han har en rekke verv innen skiskyting, der han bl.a. var konkurranseansvarlig for skiskyting under Vinter-EYOF 1997, han var lagleder for Sverige under VM, OL og verdenscupen i 1987–1988, og han ble president i det svenske skiskytterforbundet i 2010, der han hadde sittet i styret siden 1999, og var visepresident fra 2005. Fra 2014 til 2018 var han visepresident i IBU. Han har også vært medlem av Sveriges Olympiske Komité siden 2017.

Han er utdannet ved Chalmers tekniska högskola, der han har en mastergrad innen kjemisk prosessteknologi, og han har en Bachelor of science-grad i økonomi fra Handelshögskolan i Göteborg. Han er gift og har tre barn.

Referanser
----------

1. ↑  Inside The Games - *Olle Dahlin - Candidate IBU President*, besøkt 19. november 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olle Dahlin – Olympedia Rediger på Wikidata
**Thomas Aune** (født 9. januar 1976) er en norsk radioprogramleder, TVprogramleder, forfatter og mediepersonlighet. 

Sammen med Aleksander Schau ledet Aune programmet FK Fotball på NRK P3, og senere også programmet FK Sport. 
Høsten 2010 begynte Thomas Aune og Aleksander Schau i TV 2-sporten i deres dekning av engelsk Premier League.

Aune har sammen med Schau skrevet bøkene *Sieg!* (om VM i fotball 2006 i Tyskland, Giga forlag 2006) og *Vi er best i verden!* (Gyldendal 2010). Sammen med Vålerenga-spilleren Freddy dos Santos har Aune og Schau også skrevet boken "Mitt liv som ganske god fotballspiller" (Gyldendal 2009), som er dos Santos' selvbiografi. I 2010 ga Aune ut boken *King Chief of the World*, en dagbok fra VM i fotball 2010 i Sør-Afrika (Det stille forlaget, 2010). Han har også vært med på boken "Fotball Europa" 2012-2013 der han har skrevet fyldige tekster om Tippeligaen og Premier League.

Aune var programleder for *FC Football*, som blir sendt på TV 2's Premier League kanal, sammen med sin kollega igjennom mange år, Aleksander Schau. Aune sluttet i TV 2 etter 6 år.[] Siden høsten 2015 har Aune og Aleksander Schau vært programledere for podcasten Fotballklubben. Fra januar 2017 har Aune, Schau og Siri Kristiansen hatt radioprogrammet Plenum sammen på NRK P13.

Eksterne lenker
---------------

* Aunes bloggside hos TV2
* Gyldendals forfatterside
* Forlagets side om *King Chief of the World*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
Heksen, Hans og Grete
***Hans og Grete*** (tysk: *Hänsel und Gretel*) er et eventyr fra brødrene Grimms samling *Kinder- und Hausmärchen*, utgitt i 1812. I den internasjonale typekatalogen for folkeeventyr (AT-katalogen) har *Hans og Grete* fått nr. 327, og er registrert med varianter i de fleste europeiske språkområder. Det er et av de mest kjente eventyr i vestlig kultur.

Handling
--------

Hans og Grete er barna til en fattig tømmerhugger. De bor i et lite hus i skogen sammen med faren og den onde stemoren sin. Da nøden blir for stor, overtaler stemoren faren til å etterlate barna til sin egen skjebne i skogen. Tømmerhuggeren tar neste dag barna med på arbeid. Men Hans overhørte farens og stemorens samtale, og barna lager et spor av små hvite stener for å finne hjem igjen. Dermed mislykkes stemorens plan. 

Men et nytt forsøk lykkes: Denne gangen har barna bare med en skive brød. Men smulene de legger igjen blir spist opp av fuglene. Dermed finner barna ikke veien hjem og går seg vill. Etter lang søken finner de et hus som er laget av brød, kaker og sukker, og forsyner seg av huset. 

Men i huset lever en heks som er menneskeeter. Hun fanger begge barna, gjør Grete til tjenestejente og setter Hans i et bur for å feite ham opp, så hun kan spise ham. For å undersøke om gutten er blitt tykk nok føler den halvblinde heksen hver dag på fingeren hans. Men Hans strekker hver dag ut en liten knokkel han har funnet i maten. Da heksen skjønner at Hans ikke blir feitere, mister hun tålmodigheten og bestemmer hun seg for å spise ham likevel, feit eller ikke. Hun ber Grete se om ovnen er varm nok, men Grete sier hun er for liten til å se inn i ovnen. Derfor må heksen selv se etter, og da hun åpner ovnen, dytter Grete henne inn i den og hun brenner opp. 

Barna tar med seg skattene fra heksehuset og finner veien hjem til faren. Den onde stemoren er i mellomtiden død. Og nå lever barna og faren lykkelig med nok å spise.

Eldre varianter
---------------

I Norsk folkeminnesamling er det registrert 12 varianter av AT 327. I Kvam i Hardanger skrev Halldor Opedal ned en variant *Dei to borna og gygra*, som ble trykt i *Norsk eventyrbibliotek*, band 4. s.96f. 

Eventyrets motiv ligner på mange andre stemorhistorier. Det er nærliggende å se en sammenheng mellom den onde stemoren og heksen, særlig fordi disse dør samtidig. En parallell til den menneskeetende heksen fins i den slaviske eventyrfiguren Baba Jaga, menneskeeter.

I brødrene Grimms førsteversjon var stemoren likevel ikke stemor, men barnas virkelige mor. Det gir eventyret en sosialkritisk dimensjon. Barna blir satt ut fordi familien sulter.

Yngre versjoner
---------------

Engelbert Humperdinck har skrevet en kjent opera med samme navn.

Eksterne lenker
---------------

* Hans og Grete - originaltekst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** LCCN
 |
Libyas oljefelter, oljeledninger, raffinerier og oljelagre.
**Oljereservene i Libya** er de største i Afrika og de niende største i verden per 2007 med 41,5 milliarder fat (6,60 x 109 m³). Per 2006 var oljeproduksjonen 1,8 millioner fat per dag (290 x 103 m³/dag), noe som ga Libya 23 års reserver ved daværende produksjonshastighet dersom ingen nye oljereserver skulle bli funnet. Libya betraktes som et meget attraktivt oljeområde på grunn av landets lave oljeproduksjonskostnader (så lavt som 1 USD per fat på noen felt) og dets nære beliggenhet til europeiske markeder. 

Libya ønsker å øke produksjonen fra 1,8 millioner fat per dag (290 x 103 m³/dag) i 2006 til 3 millioner fat per dag (480 x 103 m³/dag) i løpet av 2010-13, men med de eksisterende oljefeltene som gjennomgår en produksjonsnedgang på 7-8%, er Libyas utfordring hovedsakelig å opprettholde produksjon på eldre felt samtidig som å finne og utvikle nye oljefelter. Størsteparten av landet er fortsatt uutforsket som følge av tidligere sanksjoner og uenigheter med utenlandske oljeselskaper.

Akkumulert produksjon i 2009 var 27 Gbbl (4,29 x 109 m³). Gitt dette tallet vil det utgjøre 65% av reservene. Boringen av oljebrønner i Libya ble først godkjent av petroleumsloven av 1955. National Oil Corporation (NOC) er det største oljeselskapet i Libya.

Referanser
----------

1. ↑  «Libya - Oil». *Country Analysis Briefs*. US Energy Information Administration. 2007. Arkivert fra originalen 14. juni 2008. Besøkt 20. januar 2008.
2. ↑  «Daily and Cumulative Crude Oil Production in OPEC Members». *OPEC Annual Statistical Bulletin*. OPEC. 2009. Besøkt 22. februar 2009.
3. ↑  Waddams, Frank C. (1980), «The Libyan Petroleum Law of 1955», *The Libyan oil industry*, Croom Helm series on the Arab world, Taylor & Francis, ISBN 9780709903529,
**Kari Juhani Sundgren** (født 25. oktober 1967 i Vammala) er en svensk tidligere fotballspiller.

Sundgren ble født i Finland og flyttet til Västerås med sine foreldre før han var blitt ett år gammel. Han startet å spille fotball i Västerås SK, men gikk tidlig videre til IK Franke, hvor han spilte seg gjennom de alderbestemte lagene og til seniorlaget i division 3. Som 20-åring ble Sundgren i januar 1988 hentet til toppklubben AIK. I flere sesonger ble han benyttet på midtbanen og i angrep. Det var da treneren Tommy Söderberg i 1992 valgte å plassere ham på høyreback at han ble en sentral spiller på laget. Som høyreback markerte han seg på et lag som endte 1992-sesongen med å vinne Allsvenskan. I sesongens siste kamp, scoret han seiersmålet mot Malmö som sikret klubben seriemesterskapet for første gang på 55 år. Kort tid etter fikk han sin første innkalling til det svenske landslaget. 

På landslaget var han ubenyttet reserve i fire kamper før han fikk sin landslagsdebut i februar 1994 i en treningskamp mot Mexico. På klubbnivå var han etablert på høyreback. På landslaget ble han benyttet på begge sider av forsvaret, men konkurransen om plassene på landslaget førte til at han oftere ble benyttet på venstreback.

I november 1996 var han på prøvespill hos den daværende Premier League-klubben Sunderland, uten at det resulterte i en overgang.

I juni 1997 ble han klar for spill i spansk Primera División da Real Zaragoza betalte tre millioner kroner i overgangssum for ham. Sundgren spilte fem sesonger i spansk fotball for Zaragoza, med triumf i Copa del Rey i 2001 som den fremste meritten.

På sommeren i 2002 vendte Sundgren tilbake til AIK, hvor han avsluttet karrieren på toppnivå på høsten i 2003.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 16102, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Mats Härdh (2. juni 1997). «Sundgren klar för spanska Zaragoza». *Svenska Dagbladet*. s. 36.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gary Sundgren – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Gary Sundgren – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Gary Sundgren – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Gary Sundgren – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Gary Sundgren – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Gary Sundgren – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Gary Sundgren – FBref Rediger på Wikidata
* Svenska Fotbollförbundet
* AIK
* BDFutbol

| * v
* d
* r
Sveriges tropp – EM i fotball 2000 |
| --- |
| 
* 1 Hedman
* 2 Nilsson
* 3 P. Andersson (k)
* 4 Björklund
* 5 Lučić
* 6 Sundgren
* 7 Mild
* 8 Gustafsson
* 9 Ljungberg
* 10 Pettersson
* 11 Alexandersson
* 12 Kihlstedt
* 13 Svensson
* 14 Mellberg
* 15 D. Andersson
* 16 A. Andersson
* 17 Mjällby
* 18 Osmanovski
* 19 K. Andersson
* 20 Larsson
* 21 Allbäck
* 22 Asper
* Landslagstrenere: Lagerbäck & Söderberg

 | Flagget til Sverige |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Sandebukta landskapsvernområde** i Holmestrand kommune ble opprettet i 2006. Sandebukta har et egenartet natur- og kulturlandskap. Omkring Sandeelvas ytre del er det et mål å bevare landskapet med tilhørende elveslette, og gårdsbrukene med tilhørende innmark, hagemark og skogstykker.

Indre deler av Sandebukta er rasteområde for vannfugler på trekk, og et sted der fuglene kan overvintre så lenge sjøen er isfri. Det er observert mer enn 220 fuglearter i området. Sandebukta har blitt viktig for grågås på høsttrekk. Det er sett flokker på opptil 2500 gjess i verneområdet.
Vest for utløpet til Sandeelva er det anlagt et større dreneringsanlegg. Anlegget tørrlegger arealene innenfor, slik at de lar seg dyrke.

Formålet med verneområdet er å verne natur- og kulturlandskap, og trekkområde for fugl.

Referanser
----------

1. ↑  «Sandebukta landskapsvernområde». *Fylkesmannen i Vestfold og Telemark*. Besøkt 23. mai 2018.
2. ↑  (no) Sandebukta landskapsvernområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Eksterne lenker
---------------

* Sandebukta landskapsvernområde Arkivert 10. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
* Faktaark Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Per Jahr** (født 24. januar 1922 i Oslo, død 5. desember 2010 i Spania) var sekretær og personlig adjutant for Vidkun Quisling, leder i Nasjonal Samling (NS), under andre verdenskrig i Norge.

Per Jahr (1922–2010) var Quislings sekretær og seinere adjutant under andre verdenskrig i Norge. Fotografiet viser den 22-årige Jahr iført svart hirduniform med adjutantsnor under et arrangement for Germanske SS Norge på Slottsplassen i Oslo sommeren 1944. Til venstre i bildet sees Wilhelm Rediess, SS-sjefen i Norge, like til høyre for Jahr politiminister Jonas Lie og i midten Quisling selv. Foto: 6. juni 1944, NTBs krigsarkiv, Riksarkivet 
Per Jahr var født i Oslo der han vokste opp i fattigslige kår på Grünerløkka og Sagene med fraskilt mor og fem søsken.

Jahr deltok som frivillig brannmann i aprildagene 1940 da det nasjonalsosialistiske Tyskland invaderte Norge. Jahr meldte seg inn i NSUF, ungdomsavdelingen i NS, i juli 1940, der han ble med i Unghirden. Samme høst ble han volontør hos Quislings sekretær, og seinere kontorsjef, Paul Follegg. Da Follegg ble skadd i en bilulykke litt seinere, overtok den 18-årige assistenten som sekretær for partiføreren.

Jahr ledsaget Quisling på flere reiser, blant annet til Hitler i Berlin to ganger, i april 1943 og januar 1944. Etter «Statsakten» 1. februar 1942 ble Jahr del av Quislings stab på Slottet og på Gimle, Quislings privatresidens på Bygdøy, der han ble en slags visevert.

Han ble arrestert på Gimle 10. mai 1945, to dager etter frigjøringen. 

Jahr var to ganger Quislings reisefølge under NS-lederens besøk hos Hitler. På bildet sees Quisling foran med Thorvald Thronsen, Rolf Jørgen Fuglesang og Jahr bak etter hjemkomsten fra Berlin på Fornebu flyplass 24. januar 1944. Foto: Riksarkivet 
I landsvikoppgjøret ble han dømt til fengsel i to år og to måneder.

I 2002 utga Jahr den selvbiografiske boka *Tre skritt bak. Mennesker og opplevelser som Quislings unge adjutant så dem* på Historisk forlag.

Referanser
----------

1. 1 2   Aftenposten, side(r) 15, type referanse dødsannonse, utgitt 15. desember 2010[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   home.hib.no, besøkt 8. desember 2018[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Datoer ifølge dødsannonse i *Aftenposten* 15. desember 2010]
4. 1 2 3 4 5  «Stikkord ved videointervju 1997». Arkivert fra originalen 9. desember 2018. Besøkt 8. desember 2018.
5. 1 2 3 4  Intervju med Per Jahr i *Aftenposten* 30. april 2005

Eksterne lenker
---------------

* (en) Per Jahr – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** LCCN
 |
Oljeterminalen i Kowloon i Hongkong, 1988.
**Oljeterminal** eller **oljelager** er et industrianlegg for lagring av olje og/eller petokjemiske produkter. Herfra transporteres produktene til sluttbrukere eller andre lageranlegg. En oljeterminal har vanligvis en rekke tanker over eller under bakken; fasiliteter for overføring mellom tanker; pumpeanlegg; lasteporter for fylling av tankbiler eller lektere; utstyr for lasting/lossing av skip ved marine terminaler; og rørledningsforbindelser.

Lokalisering
------------

Oljeterminaler kan være plassert i nærheten av eller være en del av oljeraffineri eller ved en havn tankskip kan losse eller laste last. Enkelte oljeterminaler er tilknyttet oljerørledning, jernbane eller bilvei. Terminaler kan også betjenes av jernbane, lekter og tankbil. Oljeterminaler er også lokalisert i nærheten av byer hvorfra tankbiler frakter produkter til bensinstasjoner eller andre private, kommersielle eller industrielle brukere.

Olje- og gassterminaler i Norge
-------------------------------

*Se også* Norges gasseksport
* Mongstad
* Slagentangen
* Kårstø
* Melkøya
* Stureterminalen

Referanser
----------

1. ↑  «oljeterminal», *NAOB*
2. 1 2  «Oil Tanking - Tank storage and tank terminals», *Oiltanking.com*
3. 1 2  «Refineries, terminals and storage (UK)», *Fueloilnews*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Styreformer** |
| --- |
|  |
| Anarki
Aristokrati
Autokrati
Demokrati
Despoti
Diktatur
Konstitusjonelt monarki
Kleptokrati
Meritokrati
Monarki
Oligarki
Oklokrati
Parlamentarisme
Plutokrati
Presidentsystem
Semipresidentsystem
Teknokrati
Teokrati
Timokrati
Tyranni |

**Timokrati** (av gresk *timo* – «ære» eller «verdighet», og *krati* – «styre») er en styreform hvor politisk makt er fordelt forholdsmessig etter ut fra eiendomsbesittelse.

Begrepet kan også brukes der visse personer deltar i styret på grunn av den spesielle ære eller respekt de nyter i samfunnet.[] Det kan også bety at de har en plass i styret på grunn av sin formue.[]

Timokrati ble periodevis praktisert i oldtidens Hellas og styrformen blir diskutert av både Aristoteles (i *Den nikomakiske etikk*) og Platon (i *Staten*).[]

Referanser
----------

1. ↑  Aure, Andreas Harald. (2014, 21. juli). Timokrati. I Store norske leksikon. Hentet 10. april 2016 fra .

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Joseph Hammer** (1830–1911) var en norsk kjøpmann, skipsreder og konsul i Arendal.

Joseph var oppkalt etter sin bestefar med samme navn, som var en av to bytjenere (politibetjenter) i Arendal. Faren til Joseph slo seg opp som kjøpmann i Arendal, og var nederlandsk visekonsul og eide Hammers hus og Løvolds hus på Nedre Tyholmen i Arendal, som sønnen Joseph overtok. Joseph overtok også stillingen som visekonsul etter farens død, og holdt denne frem til 1887.

Joseph opprettet sin egen kjøpmannsforretning i 1857, var den første av Arendals mange kjøpmenn som spesialiserte seg innen kjøpmannsyrket, ved å opprette byens første jernvarehandel. Joseph var også med og startet Arendal Handelsstands Forening, og var foreningens første formann.

Familie
-------

Hans far var Simon Christian Hammer (1798–1893), og moren var Jensine Petrine Henrika Natvig (f.1800). Han var gift med Jacobine Lindved Toft (1835–1925) og de fikk 7 barn, hvorav sønnen Joseph Hammer fortsatte som direktør av farens forretning i 1915, etter farens død.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, www.slektogdata.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Dagsavisen, «Arendals ældste handelsborger grosserer Josef Hammer er igaar avgaat ved døden i en alder av 81 aar.», utgitt 20. januar 1911[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  *Arendal Byes Historie*, Frithjof Foss - 1893
5. ↑  *Arendal Byes Historie*, Frithjof Foss - 1893
6. ↑  *Arendal Byes Historie*, Frithjof Foss - 1893
7. ↑  *Aust Agder fylke : Arendal (ved 200 aars jubilæet 1923)*, Hanche, 1923
8. ↑  *Arendal og næringslivet : noen historiske trekk : utgitt ved Arendals handelsstands forenings 100-års jubileum 16. juni 1968*, Birger Dannevig - Arendal Handelsstands Forening, 1968

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
Moto Guzzi V 11
**Moto Guzzi** er en italiensk produsent av motorsykler som har vært i drift siden 1921. Prototypen til "Normale" fra 1921 hadde en liggende ensylindret motor på 500 ccm. Motor og girkasse var en smørekrets, og det var doble ventiler. dette var enestående på den tiden. Den liggende ensylindra motoren med åpent svinghjul var i produksjon i forskjellige varianter helt fram til 1970-tallet. Fabrikken ligger i den lille byen Mandello del Lario på østsiden av Comosjøen. De har opp gjennom årene hatt et stort spekter av modeller for både sivilt bruk og til bruk i politi og forsvar. Moto Guzzi dukket først opp i Norge på slutten av 1960-tallet. Merket har sin egen merkeklubb, Norsk Moto Guzzi klubb, som ble dannet i 1983.

Sin storhetstid i motorsport hadde de på 1950-tallet. Da produserte Moto Guzzi blant annet en Grand Prix-sykkel som hadde en firetakts V8-motor med slagvolum 500 cm3.

I dag er det tunge motorsykler med tosylindret V-motor på langs i rammen som produseres. Selv om det er et lite merke, har det en trofast tilhengerskare. Det finnes merkeklubber over hele verden, både lokale og nasjonale.

Referanser
----------

1. ↑   sapere.it, De Agostini ID Moto+Guzzi[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Mario Colombo, sport e genio

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Moto Guzzi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
 Besøkt 4. mars 2015
* Moto Guzzi 850 Le Mans

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND
 |
En cappuccino med krem, en avart som finnes i Tyskland og deler av Østerrike, i Spania og Portugal
**Cappuccino** er en type kaffe med opphav i Wien på begynnelsen av 1800-tallet (muligens før), opprinnelig som «Kapuziner» av mørk kaffe med varm melk. Mest sannsynlig har den sitt navn fra kapusinermunkenes kutter, hvis farve kan minne om en blanding av kaffe og fløte.

Gjennom espressomaskinens utbedringer i Italia i 1940-årene oppstod «Kapuziner» i «ny» skikkelse, tilberedt av espresso og steamet melk, og med italiensk navn.

Fra og med 2007 har italienerne sertifisert *den italienske cappuccinoen*.

Det som er spesielt med cappuccino er at sukker ikke er nødvendig, fordi melken i seg selv inneholder melkesukker som lager sitt eget søtningsstoff.

Se også
-------

* café cortado
* caffè latte
* caffè macchiato
* wiener melange

Referanser
----------

1. ↑  «Stammt der Cappuccino wirklich aus Italien?» **(tysk)**. P.M. Magazin. 27. juni 2006. Arkivert fra originalen 27. juni 2006. Besøkt 6. desember 2017.
2. ↑  Italiensk cappuccino sertifisert

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cappuccino – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Cappuccino – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Kaffe- og espressobaserte drikker |
| --- |
| 
* Espresso (lungo
* ristretto
* corretto
* con panna)
* Americano
* Cappuccino
* Cortado
* Caffè latte
* Caffè macchiato
* Caffè mocca
* Irish coffee

 | Kaffe |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** TasteAtlas **·** GND
 |
**Per J. Gjelvold** (født 13. januar 1875, død 8. desember 1963 i Ørland) var gårdbruker på Geilvoll på Opphaug og ordfører i Ørland 1929–34. Han overtok gården etter faren i 1908. Han skrev seg også som **Peder Johansen Gjelvold**.

Han gikk på Sør-Trøndelag fylkesskole i 1892–93 mens skolen var i Ørland, og tok et bokholderkurs i 1894. Han representerte Bondepartiet; satt i kommunestyret fra 1923 og sto på stortingsvalgliste i 1936. Foruten kommunepolitikken var han med på å stifte Ørland bondelag i 1923, og satt i det første styret, og han var styremedlem i sparebanken Ørland sparekasse.

Han var far til motstandsmannen Halvdan Gjelvold som ble arrestert av Gestapo under Operasjon Oleander i mai 1944 og døde av tortur etter få dager.

Referanser
----------

1. 1 2  *Ørland kommune gjennem hundrede år 1837-1937*. 1937. s. 88, 97.
2. 1 2  Andersen, Thor M. red. (1931). *Norges ordførere : 1929-1931*. Hanche. s. 213-214.
3. ↑  Gården Geilvoll, under matrikkelgården Røstad. G.nr. 81/1; Yrjar heimbygdslag
4. ↑  Gravminner i Norge; disnorge.no
5. ↑  *Stortingsvalgbok 1936*. Oslo: Tiden. 1936. s. 32.
6. ↑  *Våre falne. Bind 1*. Oslo: Grøndahl. 1949. s. 686.
7. ↑  Arnt Tore Andersen (1997). *Krigstid og fangeliv på Ørland 1940-45*. Beograd: Saga T.S.T. s. 97-98.
**Sainsbury Centre for Visual Arts**, ofte forkortet **SCVA**, er et britisk kunstgalleri og musé som ligger på universitetsområdet til University of East Anglia i Norwich i England. Galleriet er en av de første store offentlige bygningene som ble tegnet av den kjente arkitekten Norman Foster. 

I 1973 donerte Sir Robert og Lady Lisa Saisbury kunstsamlingen sin til universitetet. Samlingen inneholdt over 300 kunstverk og kunstgjenstander som de hadde samlet på siden 1930-tallet. Samlingen ble tilgjengelig for publikum i 1978 og har siden den gang vokst i størrelse til flere tusen verk, blant annet verk av Jacob Epstein, Henry Moore (flere skulpturer kan bli funnet rundt omkring på universitetet), Alberto Giacometti, Francis Bacon og John Davies, i tillegg til kunst fra Afrika, Asia, Nord- og Sør-Amerika, Oseania, middelalder-Europa og områdene rundt Middelhavet.

Eksterne lenker
---------------

* Sainsbury Centre for Visual Arts Arkivert 11. mai 2008 hos Wayback Machine. – Offisiell hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** CiNii
 |
**Joseph Han Zhihai** (født 1965 i Folkerepublikken Kina) er katolsk undergrunnsbiskop av erkebispedømmet Lanzhou i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina.

Biografi
--------

Han etterfulgte biskop Philip Yang Libai (Libo), som var første kineser som biskop av Lanzhou, fra 1981 til 1998 – de første årene i det skjulte, fra 1987 som alment kjent «undergrunnsbiskop». Han var en ledende i undergrunnskirken og hadde vært over 30 år i fengsel. Etter hans død ble fader Han administrator av bispedømmet Lanzhou.

Han Zhihai ble bispeviet i 2003 av undergrunnsbiskop Paul Xie Tingzhe av Xinjiang.

Biskop Han uttrykte i et «Brev til mine venner» i juli samme år, offentliggjort i september, sin lengsel etter at de splittede katolikker i Fastlands-Kina («åpen kirke»/»undergrunnskirke») fant sammen. Ikke alle undergrunnsbiskoper satte pris på appellen.[]

Religiøs virksomhet kunne etter de verste undertrykkelsesårene først starte opp igjen i 1980-årene i Lanzhou. Erkebispedømmet dekker 20 fylker, blant dem fire berømte steder på Silkeveien: Dunhuang, Jiuquan, Wuwei og Zhangye. Bispedømmet har (2008) over 40 000 katolikker, mange av dem bønder, betjent av 38 prester.[] I 2008 oppfordret biskop Han de troende til bønn og faste for ofrene etter Wenchuan-jordskjelvet i Sichuan i mai: «Hvis enhver spiser mindre eller røyker mindre, vil det sparte beløpet som kanskje synes lite, bli av betydning når vi holder hverandre i hendene når vi gir det som finansiell hjelp til ofrene så de kan gjenoppbygge sine hjem og klare seg gjennom en vanskelig tid».[]

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) \* bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) \*1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) \*1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) \*1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) \*1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) \*1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) \*1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) \*1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) \*1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) \*1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) \*1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) \*1777
* Kardinal  Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) \*1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) \*1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) \*1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) \*1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) \*1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1852-1918) \*1900
* Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) \*1934
* Biskop Anthony Zhou Weidao (1905-1983) \*1950
* Biskop Lucas Ly Jing Feng (Li Jingfeng) (1905-1983) \*1980
* Biskop Paul Xie Ting Zhe (1931-2017) \*1991
* Biskop *Joseph Han Zhihai* (1966-) \*2003

Referanser
----------

1. ↑   Catholic-Hierarchy.org, katolsk hierarki ID hanzh, besøkt 11. september 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  hanzht, lest 19. desember 2021

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |
Tristan da Cunhas flagg
Flagg for Tristan da Cunhas administrator
**Tristan da Cunhas flagg** ble tatt i bruk 20. oktober 2002 i en proklamasjon av guvernøren av Saint Helena. Før dette brukte Tristan da Cunhas Saint Helenas flagg i offisielle sammenhenger.

Flagget er blått med Storbritannias flagg i øverste venstre hjørne og Tristan da Cunhas riksvåpen i flaggdukens frie ende. Skjoldet viser i midten en stilisert framstilling av den vulkanske øya som speiler seg i havet, omgitt på alle fire sider av albatrosser. Hjelmtegnet er en åpen båt med seil av en type som benyttes på Tristan da Cunha, mens skjoldholderne er to hummere. Hummerfiske er en viktig næringsveg på Tristan da Cunha. Under skjoldet står territoriets motto, *Our faith is our strength (Vår tro er vår styrke).*

Flagget er tegnet av den britiske vexillologen Graham Bartram.

Administratorens flagg
----------------------

Administratoren er koloniens øverste myndighet og fører eget flagg etter samme modell som for guvernører i britiske besittelser. Det vil si det britiske unionsflagget med koloniens våpenskjold omgitt av en krans i midten. Flagget til administratoren for Tristan da Cunha ble innført samtidig med øyas eget flagg.

Litteratur
----------

* Graham Bartram: *British Flags and Emblems*, 2004

| * v
* d
* r
Afrikanske flagg |
| --- |
| Selvstendige land | 
* Algerie
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina Faso
* Burundi
* Djibouti
* Egypt
* Ekvatorial-Guinea
* Elfenbenskysten
* Eritrea
* Eswatini
* Etiopia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Kamerun
* Kapp Verde
* Kenya
* Komorene
* Republikken Kongo (Kongo-Brazzaville)
* DR Kongo
* Lesotho
* Liberia
* Libya
* Madagaskar
* Malawi
* Mali
* Marokko
* Mauritania
* Mauritius
* Mosambik
* Namibia
* Niger
* Nigeria
* Rwanda
* São Tomé og Príncipe
* Senegal
* Den sentralafrikanske republikk
* Seychellene
* Sierra Leone
* Somalia
* Sudan
* Sør-Afrika
* Sør-Sudan
* Tanzania
* Togo
* Tsjad
* Tunisia
* Uganda
* Vest-Sahara
* Zambia
* Zimbabwe

 |
| Territorier | 
* Ceuta
* Det britiske territoriet i Indiahavet
* Kanariøyene
* Madeira
* Melilla
* Réunion
* Saint Helena
* Tristan da Cunha

 |