**Jacques Jean Marie de Morgan** (født 3. juni 1857 i Huisseau-sur-Cosson i departemenet Loir-et-Cher i Frankrike, død 12. juni 1924 i Marseille) var en fransk oldtidsforsker og egyptolog.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Jacques de Morgans far Eugène, aogså kalt *baron* de Morgan, var en ingeniør innen mineralogien. Han interesserte seg for entomologi og prehistorie. Hans sønner var Henry og Jacques. Begge ble senere også aktive i feltarbeide, og gravde i Campigny nær Rouen med faren. I farens selskap ble Jacques kjent med Gabriel de Mortillet, som var tilknytter Museet for nasjonale oldtidssaker i Saint-Germain, under deres utforsking av merovingergravfelter, og slik ble han introdusert for hvordan utgravde artefakter katalogiseres. Jacques' mål var å bli geolog, som sin far. 

Jacques de Morgan studerte ved *Écoles des mines* i Paris (geologi og ingeniørvitenskap).

### Karriere

Han foretok tidlig flere studiereiser. Blant annet oppholdt han seg i lengre tid i Danmark, hvis geologiske forhold og museer, særlig de forhistoriske samlinger, han ivrig studerte. Noen resultater av sine studier har han redegjort for i sin *Voyage en Scandinavie* i «Bulletin de la Société de Géologie» (1877). Han fikk deretter understøttelse fra den franske regjering tii arkeologiske og lignende undersøkelser i Kaukasus, Armenia og Persia. 

Åren 1892-97 var han direktør for de egyptiske samlinger i Louvre;det kunne han kombinere med at han i I 1892 ble direktør for kedivens egyptiske museum i Ghiseh og til generaldirektør for utgravningene i Egypt, hvilken stilling han fratrådte i 1897. Man skylder de Morgan mange høyst viktige funn, således oppdagelsen av flere graver fra det 12. egyptiske dynasti, deriblant en kongegrav og to prinsessegravee med de fortrinnligste gull- og juvelsaker som noen sinne er blitt funnet i Egypt. De ble funnet i 1894 av ham ved Dashur 36 km sør for fra Kairo og er beskrevne i hans *Fouilles à Dachour* (1895). 

Flere bemerkelsesverdige graver fra det 5. egyptiske dynasti er likeledes blitt oppdaget og utgravd av de Morgan ved Sakkarah på den store gravplass der innbyggere i det gamle Memfis i fordums tid ble bisatt. Ikke mindre fortjeneste innlae de Morgan seg ved å oppdage Egypts prehistoriske tid, som han belyste ved en rekke av ham oppdagede gravfunn og lignende — undersøkelser som han foretok med største omhyggelighet og samvittighetsfullhet og beskrev i sine *Recherches sur les origines de l’Égypte* (2 bind, 1896 og 1897; I: *L’âge de la pierre et les métaux*; II: *Ethnographie préhistorique*). *Recherches sur les origines de l'Égypte* behandlet også «taseproblemet» i Egypt. 

I 1898 dro de Morgan atter til Persia, der han foretok utgravninger med understøttelse fra den franske og den persiske regjering. Blant annet ledet han store utgravninger i Susa, der han fant de deler av byen som før persertiden hadde hatt størst betydning, og hvor gamle elamittiske konger hadde residert. Funnet av støtten med den babylonske konge Hammurabis lover i Susa i 1901 skyldes de Morgan. Den ble kjent straks av pater Scheil presentasjon med fransk oversettelse og forklaringer. 

Ellers ble fruktene av hans virke iPersia beskrevet i *Delegation en Perse* (1900-02, 4 deler, del I av Gustave Jéquier og Georges Lampre; delene II-IV omfatter kileskriftstekster, hvoriblant Hammurabis lover. 

En sammenfattende skildring av den orientalske forhistorie har han gitt i sitt posthume verk *La Préhistorio orientale* (Paris 1925—27).

Skrifter i utvalg
-----------------

* *Catalogue des monuments et inscriptions de l’Égypte antique.* Band 1: *Nubie à Kom Ombos.* 1894; Band 2 und 3: *Description du Temple d’Ombos.* 1895–1909.
* *Fouilles a Dahchour. Mars–Juin 1894.* Holzhausen, Wien 1895 (Online).
* *Fouilles a Dahchour. 1894–1895.* 2. Bände, Holzhausen, Wien 1903 (Online).
* *Recherches sur les Origines de l’Égypte.* 2 Bände, 1896–1897.
* *Manuel de Numismatique Orientale.* 3 Bände, 1923–1936 (unvollendet).

Litteratur
----------

* Edmond Poitier: *Jacques de Morgan*, I: *Syria* 5, 1924, S. 373–380 tekst
* Salomon Reinach: *Jacques de Morgan (1856-1924)*, I: *Revue archéologique* 34, 1924, s. 204–222
* Maurice L. Bierbrier: *Who was who in Egyptology*. 3. opplag. London 1995, s. 297
* Andrée Jaunay (utg.): *Mémoires de Jacques de Morgan 1857–1924. Directeur Général des Antiquités Égyptiennes, Délégué général de la Délegation Scientifique en Perse; souvenirs d'un archéologue*. L'Harmattan, Paris 1997, ISBN 2-7384-5798-3
* Andrée Jaunay (utg.): *Exploration dans la presqu’île malaise par Jacques de Morgan, 1884*. CNRS Editions, Paris 2003, ISBN 2-271-05966-6

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 2. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   annuaire prosopographique: la France savante, oppført som Jacques de, Jacques Jean Marie Morgan, CTHS person-ID 789, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Léonore database, oppført som Jacques Jean Marie Morgan de, Léonore 19800035/205/26882, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Morgan, Jacques Jean Marie de i Christian Blangstrup, *Salmonsens Konversationsleksikon* (2. udgave, 1924)

Eksterne lenker
---------------

* Biografi Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Jacques de Morgan Arkivert 12. april 2011 hos Wayback Machine. i Encyclopædia Iranica
* Jacques de Morgan. An Archaeologist Who Found Oil Arkivert 6. februar 2012 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |