**Joy Uche Angela Ogwu** (født 23. august 1946) var fra 2006 til 2007 utenriksminister i Nigeria. Hun var den andre kvinne i denne stilling i landet. Før hun ble utnevnt til utenriksminister, var hun generaldirektør for Nigerian Institute of International Affairs (NIIA).

Ogwu har vært rådgiver for FN i saker som gjelder nedrustning og har gitt ut bøker om å knytte sterkere afrikanske bånd til Latin-Amerika. Hun var leder av rådet for UNIDIR.

Ogwu ble utnevnt til utenriksminister 30. august 2006 av Nigerias president Olusegun Obasanjo.

Faglig karriere
---------------

Joy Ogwu har bachelor- og mastergrad i statsvitenskap fra Rutgers University. Senere tok hun doktorgrad fra Lagos Universitet i Nigeria. Da hun tok denne, var hun ansatt ved Institutt for internasjonale saker ved Universitetet i Lagos. 

Ogwu startet sin karriere som assisterende foreleser ved Nigerias nasjonale krigsskole og Nigerias institutt for politikk og strategiske studier (NIPSS). Deretter ble hun foreleser samme sted og fikk en forskerstilling mens hun skrev sin første bok, *Nigerian Foreign Policy: Alternative Futures* (Macmillan, 1986). Etter hvert fikk hun ledelsen av avdelingen for internasjonal politikk, noe som ledet henne til rollen som den første kvinnelige generaldirektør.

Hennes karriere har vært tydelig i sitt fokus på utviklingslandene i Latin-Amerika hvor hun har undersøkt mulighetene for en sør-sør-forbindelse mellom Afrika sør for Sahara og Latin-Amerika.[] For dette formålet hadde hun et stipendopphold ved University of Londons institutt for latinamerikastudier. Hennes bøker er gitt ut på portugisisk, spansk, fransk og kroatisk. Som ekspert på sikkerhetsspørsmål er hun en av rådgiverne til FNs generalsekretær om nedrustning.[]

Som kvinne i en fremskutt posisjon i sitt spesielle fag har Ogwu blitt en røst for kvinnesak og menneskeretter.[] For dette formålet strekker hennes perspektiv seg over Asias Stillehavskyst, Latin-Amerika og Afrika sør for Sahara med en rekke publikasjoner om regionale sider av disse spørsmålene.[] Hennes deltaking i regjeringen gav positive bidrag til praktisk regjeringspolitikk så som bygging av Nigeria-Sør-Amerika forhold på makronivå og UNESCO-støttede program for å undervise i menneskerettigheter i nigerianske skoler på mikronivå.[] Videre har hennes varige rolle i delegasjonen til FNs generalforsamling utvidet hennes bidrag som en innflytelsesrik skikkelse i å bygge Nigerias relasjoner med resten av verden.[]

Utgitte bøker
-------------

* *Nigerian Foreign Policy: Alternative Futures*, utgitt av Nigerian Institute of International Affairs i samarbeid med Macmillan Nigeria Publishers, 1986
* *Africa and Latin America: Perspectives and Challenges*

Eksterne lenker
---------------

* "Nigeria names Rutgers-trained professor as new foreign minister", *Newsday*, August 30, 2006 (Besøkt 31. august 2006)
* Reference 1
* Reference 2


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ngozi Okonjo-Iweala** | **Nigerias utenriksminister**(30. august 2006–2007) | Etterfølger:**Ojo Maduekwe** |

| * v
* d
* r
Utenriksministre av Nigeria |
| --- |
| Jaja Wachuku •  Nuhu Bamalli •  Yakubu Gowon •  Arikpo Okoi •  Joseph Nanven Garba •  Henry Adefope •  Ishaya Audu •  Emeka Anyaoku •  Ibrahim Gambari •  Bolaji Akinyemi •  Ike Nwachukwu •  Rilwanu Lukman •  Ike Nwachukwu •  Matthew Mbu •  Babagana Kingibe •  Tom Ikimi •  Ignatius Olisemeka •  Sule Lamido •  Oluyemi Adeniji •  Ngozi Okonjo-Iweala •  Joy Ogwu •  Ojo Maduekwe •  Henry Odein Ajumogobia  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |