recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Ceratogonys*** er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).

Utseende
--------

Middelsstore (gjerne ca. 10 millimeter), avlange, kontrastrikt fargede råtevedbiller. Antennene er rødoransje eller svarte, hode, pronotum og scutellum er oransjerøde, dekkvingene svarte med noe blålig metallglans eller gulrøde, beina for det meste mørke. Antenneleddene har en tagg i spissen. Pronotum er trapesfomret, bredere enn langt, bakhjørnene spisst tilbaektrukne. Dekkvingene er nokså brede, jevnbrede.

**Larvene** finnes i to hovedtyper: den ene ligner larver av praktbiller (Buprestidae), er sylindrisk og tynnhudet med frembryst-segmentet (prothorax) kraftig oppsvulmet; den andre typen er parallellsidig, ganske flat, hard (sterkt sklerotisert), hodet er hardt og kileformet. Begge typene har beina sterkt redusert eller helt manglende. Munndelene er også nokså sterkt redusert, og larvene kan trolig bare ta til seg flytende føde.

Levevis
-------

De fleste artene har larver som lever i død ved, men enkelte larver graver i jorden og lever på planterøtter. Larvenes munndeler synes bare å tillate flytende føde, og det er uvisst hva de faktisk spiser. Kanskje skiller larvene ut fordøyelsesenzymer, og tar opp oppløste næringsstoffer fra den omkringliggende veden. En annen mulighet er at de lever av slimsopper som vokser i veden. De larvene som er harde og flate kan ta seg fram gjennom ganske tett ved å presse seg mellom vedfibrene. Siden billene er avhengige av død ved er de truet av moderne skogbruksmetoder der lite døde greiner og stokker blir liggende igjen i skogen. De fleste norske artene står på Rødlisten over truede arter. De voksne billene kan fanges i ulike feller, men man finner dem sjelden. Dette kan skyldes at de er kortlivede, eller flyr lite, eller også at de er reelt sjeldne og truede arter.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien **råtevedbiller**, Eucnemidae Eschscholtz, 1829
				+ Underfamilien Macraulacinae Fleutiaux, 1922
					- Stammen Orodotini Muona, 1993
						* Slekten ***Ceratogonys*** Perty, 1830
							+ *Ceratogonys deplanatum* (Bonvouloir, 1875)
							+ *Ceratogonys nigricorne*
							+ *Ceratogonys spinicorne* (Fabricius, 1801)

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av *Ceratogonys spinicorne*
* Bilde av *Ceratogenys nigricorne*
* (en) *Ceratogonys* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**Håkan Axelsson** (født 7. mai 1957) er en svensk handikappidrettsutøver som konkurrerer i langrenn og skiskyting. Han representerer Borås SK. Han debuterte i verdenscupen i 2007. 

Hans handikapp er at han har fjernet det ene benet under kneet. Først skadet han benet i en fres når han preparerte skisporet på Borås Skistadion, i 1999. Den gangen reddet de benet, selv om funksjonaliteten ikke ble helt som før. Senere, i 2005, knekte han den samme foten, og den ville ikke gro. I samråd med familien besluttet han dermed å amputere foten. I tillegg har han nedsatt syn. Synet ble gradvis dårligere siden 1990-tallet, og i 2005 fikk han diagnosen Retinitis Pigmentosa. Han går derfor med ledsager

Han representerer Sverige i de paralympiske vinterlekene 2010 i Vancouver. Her deltar han i både langrenn og skiskyting for synshemmede; I skiskyting deltar han i 12,5 km alene og 3km × 2 sammen Zebastian Modin. I langrenn deltar han i sprint, 10 km og 20 km.

Referanser
----------

1. ↑  Håkan Axelsson Borås SK

Eksterne lenker
---------------

* Profil på Vancouver 2010
***Brasilucanus*** er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

Nokså små, blankt rødbrune biller. Hodet er bredt skovlformet, uten påfallende forstørrede kjever hos hannene. De nyreformede fasettøynene sitter oppe på hodet, som er betydelig utvidet mot sidene. Beina er korte og brede, føttene (tarsene) er redusert til ett enkelt, flatt ledd. Beina kan foldes tett inntil kroppen. Dekkvingene har fordypede lengdefurer. Slekten ligner lite på andre hjortebiller, kan derimot overflatisk minne om noen gjødselbiller (Aphodiinae).

Levevis
-------

Ingenting er kjent med sikkerhet om disse billenes liv, men ut fra utseendet, med lemmer som kan foldes tett inn til kroppen og glatt overflate, har man antatt at de lever underjordisk i maur- eller termitt-tuer.
De har blitt samlet inn med feller som fanger flygende insekter, så de er trolig aktive flygere.

Utbredelse
----------

Slekten er kjent fra Brasil, Peru og Fransk Guyana.

Systematisk inndeling
---------------------

Det er mulig at denne noe avvikende slekten ikke hører hjemme i Lucanidae.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien Penichrolucaninae)
					- Slekten *Brasilucanus* Vulcano & Pereira, 1961
						* *Brasilucanus acomus* Ratcliffe, 1984
						* *Brasilucanus alvarengai* Vulcano & Pereira, 1961

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Brasilucanus*
* Liste over artene
* Bildegalleri[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brasilucanus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Brasilucanus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Brasilucanus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Margrete** (tysk *Margarete*; født 1318 i Kärnten, død 3. oktober 1369 i Wien), også kalt *Margarete Maultasch*, var 1335–1363 grevinne av Tirol. Hun var det siste medlemmet av den tyrolske linjen av grevehuset Görz.

Margrete var den ene av to døtre til hertug Henrik av Kärnten og Tirol og prinsesse Adelheid av Braunschweig. Som tolvåring ble hun giftet bort til Johann Henrik av Böhmen. Da faren døde i 1335 uten å ha fått noen sønn, arvet Margrete grevskapet Tirol, mens hertugdømmet Kärnten mot Margretes protest ble okkupert av Albrecht II av Østerrike. Både keiser Ludvig IV og Tirols stender hadde godkjent den kvinnelige arvefølgen i Tirol. At det var Margrete som var Tirols overhode, ble også tydelig da hun 23 år gammel jaget mannen sin ut av landet (visstnok pga. hans impotens). Kort etter (1342) giftet hun seg med keiser Ludvig IVs sønn Ludvig V. Denne «middelalderens første skilsmisse», som den har blitt omtalt som, vakte oppsikt i hele Europa. Til tross for bl.a. William av Ockhams forsvar ble det nygifte ekteparet ekskommunisert og bannlyst av pave Benedikt XII. Grevinnen hadde imidlertid folkets støtte og klarte også i 1347 å forsvare borgen Tirol mot angrepet av den forsmådde første ektemannens bror Karl I av Böhmen.

I årene som fulgte, knyttet hun nære bånd til huset Habsburg. Blant annet giftet Margretes sønn Meinhard III seg med hertuginne Margarete av Østerrike. Dennes bror, hertug Rudolf IV, oppnådde i 1359 at pave Innocent VI opphevet bannlysingen. Margrete innsatte også Rudolf IV som sin arving etter at mannen Ludvig og sønnen Meinhard hadde dødd i hhv. 1361 og 1363. Før Tirol på denne måten ble overlatt til habsburgerne, innhentet Margrete folkets tillatelse. Dette er en av de første dokumenterte illustrasjonene på den sterke stillingen borger- og bondestanden hadde i Tirol. Ludvigs bayerske slektninger (huset Wittelsbach) gjorde imidlertid også krav på Tirol, men ble avfunnet med en pengesum av habsburgerne. Margrete flyttet etter sin abdikasjon til Wien, hvor hun døde i 1369.

Tilnavnet *Maultasch* er av usikker opprinnelse og ble ikke brukt av Margrete selv. Navnet kan ha vært ment som en nedverdigende betegnelse med betydningen «hore» i pavens og Böhmens propaganda mot Margretes andre ekteskap. Det kan også være avledet av navnet til Margretes yndlingsslott ved Terlan. En tredje teori, som knyttet navnet til en misdannelse av munnen, kan forkastes fordi hennes samtidige beskrev Margrete som en usedvanlig vakker kvinne.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Henrik II** | **Grevinne av Tirol**(1335–1363) | Etterfølger:**Rudolf IV** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Håkan Erik Gunnar Syrén** (født 31. januar 1952) er en svensk general som var øverstkommanderende (*överbefälhavare*) fra 2004 til 2009. Han var den første øverstkommanderende som kommer fra Marinen.

Syrén er født i Växjö i Kronobergs län, og vokste opp i Uppsala der han tok studenteksamen ved Lundellska läroverket i 1970. Hans militære utdannelse omfatter blant annet sjefskurs ved Försvarshögskolan etter Kungliga Sjökrigsskolan i 1973 samt utdannelse ved Naval War College i USA i 1988 til 1989 og påbygging ved US Navy Postgraduate School i 1998. Mellom 1999 og 2003 var han sjef for Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (MUST). Han var kong Carl Gustafs adjutant en måned i året fra 1988 til 1996. Den 20. august 2008 ble han nominert av den svenske regjeringen som formann i Den europeiske unions militærråd.

Syrén ble 15. april 2009 utnevnt til storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fremme av forsvarssamarbeidet mellom Norge og Sverige.»

Referanser
----------

1. ↑  Tildeling av ordener og medaljer: Søk i arkivet, kongehuset.no.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
**Jondal stavkirke** var en stavkirke i Jondal i Hardanger som ble revet i 1725. Da den neste kirken som ble bygget, ble revet i 1888, ble det funnet tre rammetrær fra svillerammen til den gamle stavkirken, en søyle og enkelte andre fragmenter. Disse var uten utskjæringer.

Historie
--------

Det finnes ikke noe grunnlag for en detaljert datering av kirken. En kirke i Jondal dukker første gang opp i kildene i 1306, da en *Jon prest i Jondal* er nevnt. Det ble sagt ved en befaring i 1665 at det "Behøves et nyt Spaantag paa Kirken paa nordre Side, hvortil ungefær kan medgaa 6000 Egespaan, eftersom ingen huggen Bord der kan faaes uden stor Bekostning". Svalgangene ble tatt ned og satt opp på nytt i 1699–1701. I en rapport fra 1709 heter det at kirken var *en gammel Stavkirke, meget brøstfældig paa Tag, Stave og Stavlægjer.*  I 1722 skal kirken ha vært *en ældgammel og i Grund forraadnet Stavkirke, hvorudi Tjenesten med allerstørste Livsfare forrettes, og især naar det blæser noget haardt*. I 1714 var det planlagt en stor reparasjon, men dette måtte man slå fra seg fordi så mye av treverket var råttent. Kirken skal ha blitt revet i 1725. Den nye kirken stod ferdig i 1727.

Utseende
--------

I befaringen i 1665 blir det nevnt at kirken hadde svalgang på nord- og sørsiden.Kirken hadde en innlagt himling, som ble utbedret 1702–1704. Svalgangene hadde to dører.

Se også
-------

* Liste over tapte palisadekirker, stolpekirker og stavkirker

Referanser
----------

1. ↑  "Jon prestr i Jonaðalle". Lorentz Dietrichson, *De norske stavkirker* (Kristiania og Kjøbenhavn, 1892), s. 444. Originalkilde i Diplomatarium Norvegicum II, 81
2. 1 2 3  Lorentz Dietrichson, *De norske stavkirker* (Kristiania og Kjøbenhavn, 1892), s. 444–445.

Litteratur
----------

* Lorentz Dietrichson (1892). *De norske stavkirker*. Kristiania og Kjøbenhavn.

Eksterne lenker
---------------

* «Jondal stavkirke». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Margrete Urne** (født etter 1503, død 9. august 1582) var en dansk adelsdame og abbedisse. 

Hun var datter av riksråd Knud Jørgensen Urne til Søgård og Aarsmarke (d. 1543) og Inger Axelsdatter Walkendorff (d. 1555). Margrete kom i 1542 til Maribo Jomfrukloster hvor hun i 1562 ble abbedisse. Margrete som hadde betydelig større myndighet enn sin forgjenger Mette Jensdatter, måtte allikevel føre en lang og til tider håpløs kamp innen det lyktes å få tonen og forholdene nonnene i mellom noe forbedret. Det var i klosteret et motsetningsforhold mellom de gamle katolske nonnene og de nyankomne unge piker. Det kom til ørefiker og slåssing jomfruene i mellom, og i 1570 sendte kongen riksråder til klosteret for å undersøke forholdene til bunns. Resultatet ble helt nye retningslinjer, underskrevet av kongen og riksrådene i 1572.

Ny skikk og orden
-----------------

Abbedissen fikk tilsendt et eksemplar av den nye skikk og orden, med ordre om å opplese den for jomfruene således at det skulle gå ordentlig for seg med reigion, sang i kirken og uenigheter abbedissen og jomfruene i mellom. Margrete fnyste av den nye orden, da hennes makt var blitt betydelig innskrenket gjennom ansettelsen av en særlig regnskapsfører og riksrådenes tilsynsplikt. Hun var heller ikke tilhenger av en gang om uken å skulle forhandle med jomfruene i forhold til uteståender, og nektet pure å etterkomme de nye krav. Klager innløp til kongen, og i 1573 sendte han igjen riksråder til Maribo, denne gang med fullmakt til å avsette den ulydige abbedisse dersom hun ikke ville føye seg. Margrete ga seg, men det oppsto stadig episoder i klosteret som ga næring til folkesnakken.

Margrete Urne døde i Maribo Jomfrukloster i 1582, hvor hun ble bisatt i klosterkirken. 3 å senere fikk hennes etterfølger Sofie Gyldenstjerne nedlagt en liksten til minne om henne. I stenens arkadenisje står den avdøde abbedisse i sin ordensdrakt med bok og blomst i hendene. På nisjens sider og i buevinklene ses hennes 8 anevåpen. Nederst en liten løveklippet hund, som skal være kommet med på stenen, da den døde av sorg over sin bortgangne eier.

Referanser
----------

1. 1 2   Danmarks Adels Aarbog[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Haugner, C. C. (1937). *Maribo historie* (PDF). s. 48–61.
3. ↑  «Maribo Domkirke» (PDF). *Danmarks Kirker*. 1 (VIII): 74. 1948.

Portal: Danmark
**Lars Olof Håkan Rydving** (født 9. mai 1953) er svenskfødt professor i religionsvitenskap ved Universitetet i Bergen.

Rydving er dr.theol. fra Universitetet i Uppsala med en avhandling om det lulesamiske religionsmøtet: *The end of drum-time : religious change among the Lule Saami, 1670s-1740s* (1993).

Han underviser særlig i samisk religion, og religionsvitenskapelig metode, og forsker ellers på samisk språkhistorie. Forfatterskapet omfatter blant annet  *Den samiska trumman* (1988), *Samisk religionshistorisk bibliografi* (1993), *Rus & rit : om droger och religioner* (1996), *Antisekularism : några exempel från kristendom och islam* (red. 2002) *Samisk kyrkohistorisk bibliografi* (2007), *Tracing Sami traditions : in search of the indigenous religion among the Western Sami during the 17th and 18th centuries* (2010).

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Håkan Rydving i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* uib.no *biografi*[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ORCID **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** CRIStin
 |
**Håkan Lennart Jeppsson** (født 6. mai 1961, død 7. desember 2018) var en svensk økonom og forretningsmann, og styreleder i Malmö FF mellom 2010 og 2018. Jeppsson var økonomiutdannet ved Lunds universitet.

Karriere
--------

### Som sportsutøver

I sine yngre dager spilte Jeppsson fotball for Malmö FF, samtidig som han spilte bordtennis for IK Pallas. Etter et par år som aktiv i begge idretter, bestemte Jeppsson seg for å slutte med fotball, og satse på en karriere som profesjonell bordtennisspiller. Jeppssons aktive karriere var i en god periode for svensk bordtennis, som dominerte i idretten på verdensbasis på 1970- og 80-tallet. Etter en tid gikk han lei av et liv som en profesjonell idrettsutøver, og han begynte studiene innen internasjonal økonomi ved Lunds universitet.

### Sivil karriere

Etter endt utdanning jobbet Jeppsson seg til bedre posisjoner innen svensk næringsliv. Jeppsson hadde en ledende stilling i Papyrus AB fra 1999 til 2001, og var senere konsernsjef i BE Group. Jeppsson var konsernsjef i Inwido fra 2009 av.

### Styreleder i Malmö FF

Jeppsson ble valgt inn i Malmö FFs styre i 2004. Han ble etter hvert valgt til nestleder i styret, hvor Bengt Madsen var valgt til styreleder. I 2010, da Madsen bestemte seg for ikke å stille til gjenvalg, var Jeppsson eneste kandidat til å etterfølge ham, noe han også gjorde 18. februar 2010. I Første sesong med Jeppsson som styreleder, og i det som var klubbens hundreårsjubileum, vant Malmö FF sitt 16. svenske mesterskap.

Malmö FF hadde flyttet fra sin tidligere hjemmebane Malmö stadion, til Swedbank Stadion, året før Jeppsson tok over klubbens ledelse. Det nye stadionet skapte økonomiske muligheter, men utgjorde også en risiko for klubben. Denne risikoen ble synliggjort da klubben for 2010-sesongen rapporterte om et underskudd på 30 millioner SEK. Malmö FFs administrerende direktør, Pelle Svensson, gikk av, og Jeppsson annonserte flere innstrammingstiltak for å snu resultatet til overskudd. Et av tiltakene som ble iverksatt, var en økning av Malmö FFs eierandel av Swedbank Stadion til 75 %, for å redusere klubbens kostnader, samt øke inntektene. Jeppsson beholdt vervet som styreledere til sin bortgang i 2018.

Referanser
----------

1. ↑   Familjesidan.se, www.familjesidan.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.familjesidan.se[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «MFF i sorg efter beskedet om Håkan Jeppssons bortgång - Malmö FF». *mff.se*. Arkivert fra originalen 9. desember 2018. Besøkt 7. desember 2018.
4. 1 2  «Håkan Jeppsson» Arkivert 10. mars 2012 hos Wayback Machine. fra Malmö FFs hjemmeside. Besøkt 25. mai 2013 (sv)
5. ↑  «Håkan Jeppsson tar över MFF», sydsvenskan.se, 19. februar 2010. Besøkt 25. mai 2013 (sv)
6. ↑  «MFF:s Pelle Svensson avgår», av Magnus Pier, sydsvenskan.se, 24. mars 2011. Besøkt 25. mai 2013 (sv)
7. ↑  «MFF utökar ägandet i stadion», av Max Wiman, sydsvenskan.se, 13. juni 2012. Besøkt 25. mai 2013 (sv)

Eksterne lenker
---------------

* «Håkan Jeppsson», presentasjon på Malmö FFs hjemmeside (sv)
**Enare** (finsk: *Inari*) er et tettsted i kommunen Enare i Finland. I 2013 hadde stedet 497 innbyggere.

Bosetningen vokste fram ved munningen av elva Juutuanjoki ved bredden av innsjøen Enare träsk, og med tiden utviklet stedet seg til et markeds- og handelssenter. Det ble også valgt til senter i kommunen Enare da den ble grunnlagt i 1876.

Folket som da bodde i Enare, var imidlertid ikke de første som bodde på stedet, ettersom det har bodd folk ved bredden av Enare träsk i flere tusen år før det. Flere steinalderbosteder er funnet i Vuopaja, i utkanten av tettstedet, nær det samiske museet Siida.

Galleri
-------

* Snø i EnareSnø i Enare
* Hotelli InariHotelli Inari
* Supermarked i EnareSupermarked i Enare
* Enare träskEnare träsk

Referanser
----------

1. ↑  Befolkning etter aldersgruppe i Enare i 2013 Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. fra Enare kommune (.xls-fil) (finsk)
2. ↑  «History (of Inari)». Arkivert fra originalen 16. mai 2012. Besøkt 9. mai 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Inari (village) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
***Ceratomia catalpae*** er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne svermeren finnes i Nord-Amerika.

Utseende
--------

Em middelsstor (vingespenn 65 – 95 mm), lyst grå til brunlig svermer. Brystet har en klokkeformet, svart tegning og bakkroppen tre svarte lengdestriper. Forvingen har en krum fremkant. Den er ensfarget bortsett fra to doble, kurvede, mørke tverrbånd, to små, svarte lengdestrker som ligger mellom de to tverrbånd-parene, en tynn, svart stripe langs ytterkanten og en siksak-formet svart tegning ved vingespissen. Alle disse tegningene kan være ganske utviskede. Bakvingene er blekt brungrå med to diffuse, mørkere tverrbånd. Larven er nesten helt hvit når den klekkes med utvikler etter hvert mer og mer svarte flekker. Som utvokst finnes den i to former: en mørk som er ensfarget svart langs ryggen og en lysere der den svarte fargen er brutt opp eller mangler helt. Begge formene er lyst gulaktige på sidene. Huden er ganske glatt, og det svarte hornet på bakkroppen er uvanlig langt. Den lyst brunrøde puppen mangler en fri sugesnabel-slire.

* ♂♂
* ♂  △♂ △
* ♀ ♀
* ♀ △ ♀ △

Levevis
-------

Larvene lever bare på trompettre (*Catalpa* spp, familien Bignoniaceae). De kan snauspise denne om de er tallrike. Larvene brukes som agn av sportsfiskere. De voksne svermerne flyr om natten og tar trolig ikke næring til seg.

Utbredelse
----------

Arten finnes over det meste av USA øst for Rocky Mountains, og inn i Mexico.

Kilder
------

* Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – *Ceratomia catalpae*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ceratomia catalpae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ceratomia catalpae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Ceratomia catalpae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Ceratomia catalpae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Ceratomia catalpae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Ceratomia catalpae* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Ceratomia catalpae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
*Denne artikkelen er om den svenske ishockeyspilleren (senter). For den finske keeperen, se Niklas Bäckström*

| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Sveriges flagg Sverige |
| Ishockey |
| De olympiske ringer Olympiske vinterleker |
| Sølv | 2014 Sotsji | Tropp |
|  Verdensmesterskap |
| Gull | 2006 Latvia | Tropp |
|  U20-verdensmesterskap |
| Bronse | 2005 Tsjekkia | Tropp |

**Lars Nicklas Bäckström** (født 23. november 1987 i Gävle, Sverige) er en svensk, profesjonell ishockeyspiller som spiller for Washington Capitals i NHL.

Karrière
--------

Bäckström var en av favorittene i NHL Entry Draft i 2006 og ble valgt av Washington Capitals som fjerdevalg totalt i draften. Med det ble han den 4. høyeste draftede svenske spiller, kun slått av Mats Sundin (1), Daniel Sedin (2) og Henrik Sedin (3).

Han spilte sin første landskamp for Sverige 6. april 2006 mot Norge. Han vant VM med Sverige i 2006. I det mesterskapet ble han den yngste, svenske ishockeyspilleren gjennom tidene som representerte landet i et VM. Bäckström spilte de fire siste verdenscupene (spilte for Daniel Alfredsson) og ble umiddelbart tatt opp på førsterekka med Henrik Zetterberg og Johan Franzén.

Den 21. mai 2007 signerte Bäckström en 3-årskontrakt med Washington Capitals som startet med spill i 2007-08-sesongen.

Den 5. oktober 2007 fikk han sitt første poeng i NHL, en assist på et mål av lagkameraten Michael Nylander, mot Atlanta Thrashers.

Bäckström var en stor konkurrent til Chicago Blackhawks' Patrick Kane om seieren i Calder Trophy. Kane hadde 1 087 stemmer mens Bäckström hadde 872 stemmer. Tredje mann ble Jonathan Toews med 647 stemmer. Uansett ble Bäckström stemt inn på All-Rookie Team sammen med Patrick Kane og Jonathan Towes.

Under Vinter-OL 2014 i Sotsji ble han tatt for doping i forkant av finalen mot Canada. Han fikk ikke spille finalen, der Sverige tapte og fikk sølvmedaljer. Bäckström fikk sin olympiske sølvmedalje etter at WADA besluttet at straffen skulle bli en reprimande i stedet for utestengelse.

Referanser
----------

1. ↑   The Washington Post, «At home in Sweden, the Capitals’ Nicklas Backstrom reveals the origins of his ascent to the Stanley Cup», verkets språk engelsk, utgitt 27. september 2018, besøkt 3. januar 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  NRK.no: Mårts: – Vi burde få vite noe slikt 24 timer før
3. ↑  DN.se – «Lägsta straffet för Bäckström», 15. januar 2015

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nicklas Bäckström – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Nicklas Bäckström – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Nicklas Bäckström – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Nicklas Bäckström – National Hockey League (NHL) Rediger på Wikidata

* (en) Nicklas Bäckström – Kontinental Hockey League (KHL) Rediger på Wikidata

* (en) Nicklas Bäckström – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Nicklas Bäckström – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Nicklas Bäckström – Hockey-Reference.com Rediger på Wikidata

* (en) Nicklas Bäckström – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
Innbyggere i Nord-Rhodesia, som samme år skulle bli Zambia, protesterer mot den britiske koloniministeren Iain Macleod.
**Afrikas år** er en betegnelse på året 1960 på grunn av en rekke viktige begivenheter som fant sted i Afrika det året og som førte både til at kontinentet fikk stor oppmerksomhet fra resten av verden og til forsterka følelser for panafrikanismen. Uttrykket «Afrikas år» (engelsk *Year of Africa*) ble første gang brukt av den britiske koloniministeren O.H. Morris i begynnelsen av januar dette året, og deretter av Ralph Bunche 16. februar samme år.

Først og fremst representerer året en milepæl i avkoloniseringa av Afrika, ettersom hele 17 land fikk sin uavhengighet: Kamerun, Togo, Mali, Senegal, Madagaskar, Dahomey (nå Benin), Niger, Øvre Volta (nå Burkina Faso), Elfenbenskysten, Tsjad, Den sentralafrikanske republikk, Republikken Kongo, Gabon, Mauritania, Somalia, Nigeria og Republikken Kongo (Léopoldville) (nå Den demokratiske republikken Kongo).

Verdensdelen fikk dermed også plutselig en mye sterkere stilling i De forente nasjoner. Disse raske politiske forandringene førte til spekulasjoner og håp om Afrikas framtid, men samtidig begynte kontinentet å oppleve problemer med postkolonial og neokolonial vold. Dessuten opplevde man i 1960 den første bevæpna motstanden mot apartheid i Sør-Afrika, som blant annet leda til Sharpeville-massakren og som hadde politiske konsekvenser over hele verden.

Referanser
----------

1. ↑  Chamberlin, William Henry. «Africa's Year», 5, januar 1960. Besøkt via ProQuest (krever innlogging).

Eksterne lenker
---------------

* 1960: The year of independence hos France24
En 3 km lang del av Cerberus Fossae-sprekken, tatt av *Mars Global Surveyor* (MGS) *Mars Orbiter Camera* (MOC)
**Cerberus Fossae** er en serie med semiparallelle sprekker på Mars som er blitt dannet av forkastninger som dro overflateskorpen fra hverandre i Cerberusregionen (9°N, 197°W). Bølger sett i bunn av forkastningene er sand som blåses av vinden. Den underliggende årsaken til forkastningen var magmatrykk knyttet til dannelsen av det vulkanske feltet Elysium som ligger i nordvest. Forkastningene går gjennom pre-eksisterende strukturer som åser og indikerer at det er en yngre struktur.

Galleri
-------

* Cerberus Fossae, som sett fra THEMIS.Cerberus Fossae, som sett fra THEMIS.
* Cerberus Fossae, som sett fra HiRISE.Cerberus Fossae, som sett fra HiRISE.

Referanser
----------

1. ↑  «Photojournal» **(engelsk)**. NASA. Besøkt 24. august 2011.
2. ↑  «Cerberus Fossae» **(engelsk)**. Mars Space Flight Facility, Arizona State University. 21. mars 2005. Besøkt 24. august 2011.

Se også
-------

* Mars' geologi

Portal: Astronomi
**Afrikansk nakenhund** kalles også **abyssinsk sandterrier** og er en mellomstor terrierlignende hund som primært har vært brukt som jakthund på rotter og andre små skadedyr, men den lever helst som pariahhund og er ikke nødvendigvis en terrier. Rasen anerkjennes ikke av noen stambokregistere.

Opprinnelse og alder
--------------------

Intet er kjent omkring denne hundens opphav, annet enn at navnet peker mot en opprinnelse fra Etiopia eller strøk som tidligere lå under det abissiske riket vi i dag kjenner som Etiopia. Noen har hevdet at den kan være en slektning av chinese crested, men dette er høyst uvisst. Kan hende er den også en nær slektning av den nå antatt utdødde egyptisk nakenhunden, som av noen også ble kalt nubisk nakenhund og hårløs pyramidehund. Kanskje er det til og med snakke om at de er varianter av samme type.

Utseende, anatomi og fysikk
---------------------------

Afrikansk nakenhund kan minne om en blanding mellom chinese crested og små peruvianske nakenhunder, men dette er kun en visuell betraktning. Den skal finnes i en rekke fargevarianter, både uten og med behåring (trolig i forholdet 2:1).

Bruksområde
-----------

Afrikansk nakenhund brukes i sitt naturlige habitat som jakthund på rotter og andre små skadedyr. Trolig er den også en habil vakthund og familiehund, men svært lite er kjent om dens brukshundegenskaper.

Lynne og væremåte
-----------------

Intet kjent, men den sies å være svært primitiv.

Annet
-----

Noen hevder at såkalte nakenhunder har en generelt høyere kroppstemperatur enn andre hunderaser (opp mot 40°C sier noen), men dette medfører ikke riktighet. Det korrekte er at kroppstemperaturen er som for hunder flest, altså omkring 38 °C.

Alle nakenhunder har et gen som gjør at de ofte mangler noen tenner. Nakenhunder som er lyse i huden blir fort solbrendte i sterk sol og trenger beskyttelse, enten i form av bekledning eller solkrem med høy solfaktor. Mørke nakehunder tåler imidlertid nesten like mye sol som hunder med behåring.

For solkremer bør man rådføre seg med en veterinær før man velger merke og type, eventuelt med andre som har erfaring på området. Nakenhunder kan (og bør) bades fra tid til annen, men ikke for ofte og en bør bruke en svært mild shampoo som ikke har tilsetninger av parfyme, primært en shampoo beregnet for hunder.

Det skal også påpekes at såkalte nakenhunder ikke er spesielt allergivennlige, slik mange tror. Se artikkel om hundeallergi for flere detaljer om hvorfor.

| * v
* d
* r
Nakenhunder |
| --- |
| 
* Afrikansk elefanthund
* Afrikansk nakenhund
* Amerikansk nakenterrier
* Argentinsk pila
* Boliviansk nakenhund
* Chinese crested
* Ecuadoriansk nakenhund
* Egyptisk nakenhund
* Jonangi
* Elefanthund
* Guatemalisk nakenhund
* Mandsjurisk nakenhund
* Meksikansk nakenhund
* Peruviansk inkahund
* Peruviansk nakenhund
* Siamesisk nakenhund
* Sri Lanka nakenhund
* Tyrkisk nakenhund

 | Nakenhunder |
**Ut på landet-bevegelsen** (kinesisk: 上山下乡运动, pinyin: *Shàngshān xiàxiāng yùndòng*, ordrett «opp i fjellene og ned i landsbyene») var en politikk innført i Folkerepublikken Kina på tampen av 1960-årene og tidlig i 1970-årene. Mao Zedong erklærte at han som et mottrekk til den inngrodde borgerlige tenkemåte blant byungdommen ville sende de unge til fjellområder og jordbrukslandsbyer slik at de kunne lære av arbeiderne og bøndene der. 

Maos politikk må ikke forveksles med Liu Shaoqis politikk tidlig i 1960-årene, da hungersnøden som var fremkalt av den feilslåtte kampanjen «det store spranget» var bakgrunn for at mange byfolk ble flyttet ut fra byene. *Ut på landet-bevegelsen* var i virkeligheten en måte å få slutt på rødegardistenes destabiliserende virkning. Mao Zedong hadde sendt rødegardistene – for det meste tenåringer – på de reneste ødeleggelsestokter for å knuse «de fire gamle». De var nær ved å styrte landet ut i et kaos som kunne ha utløst borgerkrig. Ved å sende dem spredt inn i fjellene og ut i landsbygdene fikk han avverget sammenbruddet. 

En stor del av ungdomskullet fikk på den måten avbrutt sin utdannelse, og på landet lot det seg ikke gjøre å gjenoppta utdannelsen. For manges vedkommende skulle det ta ti år før de kom tilbake til steder med utdannelsesinstitusjoner, og da var de i eldste laget. Derfor kalles gjerne disse årskullene for *Kinas tapte generasjon*. 

Kjente forfattere har beskrevet sine opplevelser under *ut på landet-bevegelsen*. Blant dem er Jiang Rong og Zhang Chengzhi, som begge ble sendt til Indre Mongolia.

Litteratur
----------

1. R. Keith Schoppa: *Revolution and Its Past: Identities and Change in Modern Chinese History*, Pearson Education, 2006, s. 349-356, ISBN 0-13-193039-7
2. Linda Benson: *China Since 1949*, Semnar Studies in History, Pearson Education, 2002, s. 38-44, ISBN 0-582-43739-3
3. Zhong Xueping et al.: *Some of Us: Chinese Women Growing Up in the Mao Era*, Rutgers University Press, 2001, ISBN 0-8135-2969-7

| * v
* d
* r
Kulturrevolusjonen |
| --- |
| Viktige hendelser | 
* Den sosialistiske dannelsesbevegelse
* Lushankongressen
* Ut på landet-bevegelsen
* Wuhanhendelsen
* Lins kuppforsøk
* Kritiser Lin, kritiser Konfucius
* Tiananmenepisoden

 |
| Viktige personer | 
* Mao Zedong
* Liu Shaoqi
* Zhou Enlai
* Lin Biao
* Deng Xiaoping
* Firerbanden
	+ Jiang Qing
	+ Zhang Chunqiao
	+ Yao Wenyuan
	+ Wang Hongwen
* Peng Dehuai
* Wu Han
* Peng Zhen
* Chen Boda
* Wang Dongxing
* Xie Fuzhi
* Kang Sheng
* Mao Yuanxin

 |
| Dokumenter | 
* *Bombarder hovedkvarteret*
* *Maos lille røde*
* *Hai Rui avsettes fra embedet*

 |
| Konsepter | 
* De fire gamle
* Kampsesjon
* De to enhver
* Dazibao
* Demokratimuren
* Arr-litteratur

 |
| Grupper | 
* Rødegardistene
* Kulturrevolusjonsgruppen

 |
| Relaterte artikler | 
* Maoisme
* Det store spranget
* Klassekamp

 |
| 
* Kategori
* Portal:Historie

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Nickel Creek** er en americana-trio fra San Diego, North Carolina. Musikalsk tilordnes gruppa sjangeren *progressive bluegrass*, som ligger i området mellom folk- og countrymusikk.

Medlemmene, Chris Thile (mandolin, mandola, banjo, sang), Sara Watkins (fiolin, sang) og Sean Watkins (gitar, klaver, koring), var i alderen åtte til tolv år da de i 1989 begynte å spille sammen. De første årene var Chris Thiles far, Scott Thile, med på kontrabass. Det ble laget to album i de tidlige årene, men disse er ikke å få mer.

Alison Krauss hjalp til med utviklingen av gruppas egenart. Hun var også produsent på albumet *Nickel Creek*, som ble gitt ut på selskapet Sugar Hill. Albumet regnes som bandets «major»-debut. På dette tidspunktet hadde Scott Thile gitt seg, og de neste årene turnerte de med vekslende bassister inntil Mark Schatz ble fast turnebassist.

På slutten av 2007 tok trioen en pause med ubestemt lengde. Chris Thile og Sara Watkins forfulgte sine respektive soloprosjekter og Sean Watkins startet opp bandet Fiction Family sammen med Jon Foreman, vokalisten i Switchfoot. På begynnelsen av 2014 tok de opp samarbeidet i Nickel Creek igjen, og våren 2014 slapp de albumet *A Dotted Line*.

Trioen har vunnet en rekke priser, blant annet Grammy Award for *Best Contemporary Folk Album* for *This Side* i 2002. I 2001 ble de Grammy-nominert til *Best Bluegrass Album* for albumet *Nickel Creek* og *Best Country Instrumental Performance* for låta «Ode to a Butterfly». RIAA tildelte *Nickel Creek* og *This Side* gold-status for over 500 000 solgte eksemplarer.

Diskografi
----------

* *Little Cowpoke* (1993)
* *Here To There* (1997)
* *Nickel Creek* (2000)
* *This Side* (2002)
* *Why Should the Fire Die?* (2005)
* *Reasons Why – The Very Best* (2006)
* *A Dotted Line* (2014)

Referanser
----------

1. ↑  Nate Chinen: *Fed by Three Streams, a Creek Rises. After Solo Projects, Nickel Creek Reunites.*, New York Times 28. mars 2014
2. ↑  Genevieve Koski: *Nickel Creek returns from a 7-year hiatus with a ready-made best-of album*, avclub.com 1. april 2014

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nickel Creek – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Nickel Creek – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Nickel Creek på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Nickel Creek på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Nickel Creek på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Nickel Creek på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Nickel Creek på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) *nickel creek*, npr.org

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
***Ut i naturen*** er et norsk naturprogram som har gått på NRK-TV siden 1992. Programserien består av egne produksjoner fra NRK, eksterne produksjoner og innsendte seervideoer. Programmet tar i all hovedsak for seg norsk natur og dyreliv.

Programmet har vunnet Gullruten tre ganger: Gullruten 2012 i klassen beste magasin- eller livsstilsprogram for *Min ungdoms vår*, Gullruten 2013 i klassen beste foto (Tom Edvinsen) for *Glomfjellets hemmeligheter* og Gullruten 2014 i klassen beste foto - enkamera (Tor Sivertstøl) for *Lysleite*. Serien var også nominert til beste magasinprogram under Gullruten 1999.

Programmet er en oppfølger til *Naturredaksjonen* som gikk fra 1982 til 1992.

Referanser
----------

1. ↑  «Mikkel tok Bergs høner». *ostlendingen.no*. 1. juli 2012. Besøkt 20. april 2017.
2. ↑  «Film dyr! Vinneren får en Svalbardtur». *ut.no*. 28. november 2014. Arkivert fra originalen 7. august 2016. Besøkt 20. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ut i naturen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Ut i naturen* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
**Colville Norbert Young** (født 20. november 1932) var generalguvernør i Belize fra 1993 til 2021. 

Young var en av grunnleggerne av Liberal Party, som var et kortvarig politisk parti som til slutt ble en del av et annet partiet ved navn United Democratic Party (UDP). På slutten av 1980-tallet ble Young utnevnt til president for University College of Belize, som er en av de fem overordnede institusjonene ved Universitetet i Belize, og han var en av deres seniorforelesere. 

Han var på denne tiden involvert i belizisk musikk og komponerte musikalske stykker fra operaer til kantater. Han utgav også en rekke bøker av og om belizisk litteratur og han har utgitt to poesibøker som ble skrevet på engelsk. Young har en uttalt interesse for å fremme utviklingen av belizisk musikk.

Han overtok generalguvernørembetet den 17. november 1993. I 2021 kunngjorde han sin avgang som generalguvernør og 30. april 2021 ble han takket av i en seremoni. Statsminister Johnny Briceño kunngjorde at han ville bli etterfulgt som generalguvernør av Froyla Tzalam.

Young var beskytter av Scout Association of Belize.

Young ble i 2004 utnevnt til storkorsridder av Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden og derved opphøyet i ridderstanden. Han har deretter rett til å føre tiltaleformen *sir* foran sitt navn. Han er også medlem av Den britiske imperieordenen.

Referanser
----------

1. ↑   The London Gazette 53640, side(r) 5476[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Farewell to Sir Colville». *Amandala Newspaper* **(engelsk)**. 5. mai 2021. Besøkt 9. mai 2021.
3. ↑  Vejea Alvarez: PM Confirms Nomination of Froyla Tzalam as the next Governor General Arkivert 23. april 2021 hos Wayback Machine. Love FM, 22. april 2021. Lest 25. april 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Knud Axel Nielsen** (født 10. februar 1904 i Hvorup ved Nørresundby, død 31. desember 1994 i Hadsund) var en dansk landsrettssakfører og sosialdemokratisk politiker. Han var medlem av Folketinget for Nordjyllands amtskrets 1953–1973 og Danmarks justisminister 1964–1968 og 1971–1973.

Han tok studentereksamen i Aalborg i 1922 og juridisk embedseksamen ved Københavns Universitet i 1929. I studietiden var han engasjert i Studentersamfundet og Clarté, som tilhørte den politiske venstresiden. Etter eksamen var han sakførerfullmektig i Aalborg og Hobro, og etablerte sin egen sakførervirksomhet i Hadsund i 1932. I 1933 fikk han også bevilling til å føre saker for Vestre Landsret. Han ble også en meget benyttet auksjonarius.

Nielsen ble styremedlem i den sosialdemokratiske foreningen i Hadsund i 1936 og medlem av Socialdemokratiets hovedstyre i 1945. Fra 1953 var han medlem av Folketinget for Nordjyllands amtskrets, og satt blant annet som formann i grønlandsutvalget 1962–1964 og medlem av Folketingets delegasjon til Nordisk råd 1964–1973.

Nielsen var justisminister i Jens Otto Krags andre og tredje regjering (1964–1968 og 1971–1972) og i Anker Jørgensens første regjering (1972–1973). Han stod blant annet for avkriminaliseringen av homoseksualitet, opphevelsen av forbudet mot prevensjonsreklame og en oppmykning av forbudet mot tatovering. Han fjernet også straffen for homoseksuell prostitusjon og likeså straffen for skriftlig pornografi. Han innførte muligheten for prøveløslatelse og åpnet for at innsatte kunne settes i arbeid utenfor fengselet. I sin siste periode skjerpet han straffene for økonomisk kriminalitet og krenkelser av privatlivet, men senket den øvre strafferammen for voldtekt. Fremfor alt huskes han for lovgivningsarbeidet for selvbestemt abort i 1973. Alle disse reformene var kontroversielle i sin samtid. Konflikt med Anker Jørgensen førte til at Nielsen etter eget ønske trakk seg fra regjeringen i 1973.

Han var sønn av lærer og senere revisor i direktoratet for sygekassevesenet Christen Nielsen og hustru Else Marie Andersen. Han giftet seg i 1933 med farmasøyt Helga Christine Behrens. Blant deres barn var advokat Klaus Axel Nielsen og viseborgermester i Birkerød kommune Birgitte Flindt Pedersen, som er gift med journalist, forfatter og filminstruktør Jørgen Flindt Pedersen. Sønnesønnen Jakob Axel Nielsen har vært advokat, næringslivsleder og konservativ folketingsmann og minister.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Dybdahl, Vagn. «K. Axel Nielsen». *Dansk Biografisk Leksikon* **(dansk)**. denstoredanske.dk. Besøkt 21. oktober 2019.
2. 1 2  Krak, Ove (1983). *Kraks Blå Bog* **(dansk)**. Kraks Legat. s. 834. ISBN 87-7225-232-4.
3. ↑  Skou, Kaare A. (2005). *Dansk politik A–Å. Leksikon* **(dansk)**. København: Aschehoug. s. 519. ISBN 978-87-11-31440-1.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon
 |
**Schmidtbreen** er en isbre, 1,3 km) lang, som sider vestover fra Baudissinbreen mellom Mount Drygalski og North West Cornice, på vestsiden av Heardøya i det sørlige Indiahavet. Nord for Schmidtbreen ligger Baudissinbreen, som ender på vestsiden av Corinthian Bay, nær Sealers Cove. Kildalkey Head ligger vest for Schmidtbreen. Sør for Schmidtbreen ligger Vahselbreen, som ender opp i South West Bay, mellom Erratic Point og Cape Gazert. like sør for Vahselbreen ligger Allisonbreen.

Schmidtbreen ble grovt kartlagt i 1902 av Den første tyske antarktisekspedisjonen under ledelse av Erich von Drygalski. Han navngav breen etter dr. J. Schmidt fra den prøyssiske regjeringen, som assisterte ham i å få statlig støtte til ekspedisjonen.

Referanser
----------

1. 1 2  «Schmidtbreen». Geographic Names Information System, U.S. Geological Survey. Besøkt 28. desember 2013.
2. 1 2  «Schmidtbreen». .

Eksterne lenker
---------------

* Klikk her Arkivert 11. februar 2014 hos Wayback Machine. for å se et kart over Heard- og McDonaldøyane
* Australian Antarctic Division
* Australian Antarctic Gazetteer
* Composite Gazetteer of Antarctica
* Australian Antarctic Names and Medals Committee (AANMC)
* US Geological Survey, Geographic Names Information System (GNIS)
* Scientific Committee on Antarctic Research (SCAR)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS
 |
Cheapside sett mot Londons finansdistrikt og historiske sentrum.
Cheapside i 1837. Kirka er St Mary-le-Bow.
**Cheapside** er ei gate i det sentrale London. Den strekker seg østover fra St. Paul's undergrunnsstasjon mot City of Londons finansdistrikt. I middelalderen var Cheapside byens hovedmarked – navnet kommer fra det gammelengelske *ceap*, som har samme rot som det norske *kjøp*. Sidegatene Bread Street og Milk Street minner om den historiske aktiviteten i området.

Den engelske erkebiskopen og seinere helgen Thomas Becket ble født i et hus som lå på hjørnet av Cheapside og Ironmonger Lane. I 1290 reiste Edward I Cheapside Cross til minne om dronning Eleonora – et annet var Charing Cross lengre vest. Korset var pryda med statuer av paven, Maria og barnet og apostlene. Minnesmerket ble ramponert av protestantiske puritanere på 1600-tallet. Ved Cheapside Cross sto også kirka St Peter Westcheap, som ble ødelagt i bybrannen i 1666.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Slottet fra sørvest  Foto: Christian Skubich 
**Schloss Moritzburg** (norsk: Moritzburg slott) er et jaktslott i barokkstil i Landkreis Meissen nærheten av Dresden i Sachsen i Tyskland. 

Kurfyrst Moritz av Sachsen fikk i 1542 reist et jaktslott i renessansestil. I 1661 bygde Johan Georg II slottskapellet. August den sterke satte i 1723 i gang med omfattende ombygging av slottet i barokkstil. Matthäus Daniel Pöppelmann var arkitekt for arbeidene. Kunstige innsjøer ble anlagt sammen med viltinnhegninger og fasaneri. Slottet fikk sju saler og over 200 rom. Fredrik August I fortsatte arbeidene på slottsanlegget med omgivelser. Fasanenschlösschen ble reist og det ble anlagt havn med fyrtårn.

Slottet var fra 1933 til 1945 brukt som bolig av Ernst Heinrich von Sachsen. 

I Norge er Schloss Moritzburg særlig kjent som kongeslottet i filmen *Tre nøtter til Askepott*, en tysk-tsjekkoslovakisk samproduksjon fra 1973.

Bildegalleri
------------

* Slottet sett fra sørvestSlottet sett fra sørvest
* HavnenHavnen
* Trappen der Askepott mister skoen i filmen Tre nøtter til AskepottTrappen der Askepott mister skoen i filmen Tre nøtter til Askepott

Referanser
----------

1. ↑  «Geschichte - Barockschloss Moritzburg». *Barockschloss Moritzburg*. Besøkt 28. desember 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Moritzburg Castle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Moritzburg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Slottets internettside
* Moritzburgfestivalen
* Dresdenbilder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ULAN **·** BNE **·** GeoNames
 |