recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Inngangen til Musée de l'Orangerie
**Musée de l'Orangerie**, eller **Orangeriet** ligger i nordvestre hjørne av Tuilleriparken i Paris. Navnet stammer fra den tid det lå et orangeri, et drivhus med appelsintrær der. Stedet er bygd om og bygd ut i flere omganger, og fungerer i dag som bevaring av 8 av de aller største veggbildene som Claude Monet har malt. Disse finnes i hovedetasjen som er helt og holdent dedikert for bildene. Temaet er vann, vannliljer, piletregrener - og lys.

I etasjen under finnes samlingen etter kunsthandler Paul Guillaume og hans enke, som donerte i 1960 en samling med moderne klassisistiske og impresjonistiske bilder. I tillegg finnes en sal der en viser temporære utstillinger. I rommene for de faste samlingene finnes, foruten afrikanske figurer og masker, bilder av: Cézanne, Renoir, Rousseau, Modigliani, Marie Laurencin, Matisse, Picasso, Andre Derain, Chaim Soutine og Maurice Utrillo.

Kilde: Museets infobrosjyre med kart

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Musée de l'Orangerie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
**Gabriel Msipu Phiri** (født 13. juli 1964 i Vubwi i Eastern Province i Zambia) er en zambisk katolsk prelst og hjelpebiskop i Chipata.

Liv og virke
------------

### Prest

Gabriel Msipu Phiri studerte filosofi og teologi ved seminarene i Mpima og Lusaka. Den 15. september 1991 ble han prestevit for bispedømmet Chipata.

Fra 2001 til 2002 tok han en grad fra *Institute for Spiritual Leadership* i Chicago. Fra 2005 til 2008 studerte han ved St. Augustine University of Tanzania i Mwanza, hvor han tok en grad i Business Administration. I tillegg til oppgaver innen menighetspastoral, var han generalvikar for bispedømmet Chipata fra 1999 til 2001 og fra 2003 til 2005 og igjen fra 2009 til 2010. Fra 2008 til 2009 og fra 2010 til 2012 var han bispedømmeøkonom og leder for menneskelige ressurser for bispedømmet. Fra 2013 til 2021 var han økonomisk og administrativ leder for Zambian Bishops' Conference. Siden var han ansvarlig for å organisere bispedømmets inntekter.[1]

### Hjelpebiskop i Chipata

Den 10. desember 2022 utnevnte pave Frans ham til titulærbiskop av *Arae in Mauretania* og hjelpebiskop i Chipata.[1] Biskopen av Chipata, George Cosmas Zumaire Lungu, ordinerte ham til biskop den 11. februar året etter. Medkonsekratorer var biskopen av Mongu, Evans Chinyama Chinyemba OMI, og biskopen av Kabwe, Clement Mulenga SDB.
**Retningslinjer for menneske–maskin-grensesnitt** (*human interface guidelines*, HIG) er ulike veiledninger for programvareutvikling som tilbyr utviklere anbefalinger om brukergrensesnitt til applikasjoner. Dokumentenes formål er å forbedre brukeropplevelsen ved å gjøre applikasjonenes brukergrensesnitt mer intuitive, lærbare og konsistentk. De fleste veiledninger er begrenset til å definere en felles look and feel for applikasjioner i et spesielt skrivebordsmiljø. Veiledningene opplister en spesifikk politikk, som noen ganger er basert på studier av menneske–maskin-interaksjon (brukertesting), men de fleste bygger på konvensjoner som er valgt av utviklere for en spesifikk plattform.

Det sentrale formål med HIG er å skape konsistente erfaringer i et brukermiljø (vanligvis et operativsystem eller skrivebordsmiljø), inkludert applikasjonsprogramvare og andre verktøy. Dette betyr både å anvende samme visuelle design og skape konsistent tilgang til og adferd hos felles elementer i grensensittet – fra enkle elementer som knapper og ikoner opp til mer komplekse konstruksjoner som dialogbokser.

Utviklere kan noen ganger velge å bryte disse anbefalinger dersom veiledningene ikke passer til deres applikasjon, eller brukertesting viser fordelene med å ikke gjøre det. Organisasjonen som utgir HIG kan også holde tilbake applikasjonens nytteverdu. Brukergrensensittet til Mozilla Firefox går for eksempel imot GNOME prosjektets HIG, noe som er blant hovedargumentene for å bruke Epiphany i stedet for Firefox i GNOME distribution.

Referanser
----------

1. ↑  Epiphany Project FAQ: Mozilla and Firefox - GNOME Wiki
**Beith** (skotsk-gælisk: *Beithe*) er en by (*town*) i dalen Garnock nord i regionen North Ayrshire i Skottland. Den er lokalisert omtrent 30 kilometer sør-vest for Glasgow. Byen ligger på toppen av en høyde og var opprinnelig kjent som *Hill o' Beith* («bjørkenes bakke») etter dens Court Hill. Beith har en historisk tilknytning til smugling og fikk et rykte på 1700-tallet som en by med innbyggere med intensjoner ikke alltid var lovlige. I henhold til beregninger av folketallet for 2020 har byen 5 940 innbyggere.

Etymologi
---------

Court Hill i Beith fra stedet til Hill of Beith Castle
Stedsnavnet Beith antas å utgå fra det eldgamle gæliske skriftspråket ogham, som noen ganger blir referert til som «Celtic Tree Alphabet», og tilskriver navn på trær til individuelle bokstaver. Beithe på gammelirsk betyr «bjørketre» (beslektet med latinske *betula*). Det er grunn til å tro at hele distriktet i sin tid var dekket av skog. Selve byen Beith var en gang kjent som *Hill of Beith*, da dette var navnet på det føydale baroniet og var selv avledet fra Court Hill nær festningen Hill of Beith Castle, nå i ruiner. Court Hill er i seg selv et gammel tingsted på en kunstig høyde.

Alternativt kan Beith være avledet fra kumbrisk *\*baɣeδ*, «villsvin» (walisisk *baedd*). Den lokale uttalen av navnet vil favorisere denne teorien.

Wood of Beit, nå Moor of Beith, har blitt identifisert som en del av legenden om kong Arthur der det ifølge Taliessin, en dikter fra middelalderen, i et dikt under navnet «Canowan» var stedet for et slag i Beit-skogen.

Dagens Beith
------------

I 1966 estimerte en lokal undersøkelse at 48% av befolkningen jobbet utenfor byen, mens tallet i dag er mer sannsynlig å være rundt 80%. Den nåværende befolkningen er rundt 7000 hjulpet av ferdigstillelsen av ti private boligfelt fra 1966 til i dag og av ombygging av steder i byen. Byen har gode transportforbindelser til Glasgow.

Referanser
----------

1. ↑   «Mid-2020 Population Estimates for Settlements and Localities in Scotland». *National Records of Scotland*. 31 mars 2022
2. ↑  «Betula (n.)», *Online Etymology Dictionary*
3. ↑  «Prehistoric Ayrshire» Arkivert 29. september 2022 hos Wayback Machine. *Ayrshire Roots*
4. ↑  James, Alan G. (2016): *The Brittonic Language of the Old North* Arkivert 20. desember 2016 hos Wayback Machine. (PDF). Arkivert fra originalen Arkivert 20. desember 2016 hos Wayback Machine. (PDF) den 20. desember 2016
5. ↑  Glennie, John S. Stuart (1869): *Arthurian Locations*. Edinburgh: Edmonston & Douglas. s. 83
6. ↑   «Jobs in Scotland on s1jobs.com, the number 1 Scottish job site». Arkivert fra originalen den 13. juli 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) Beith – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Beith online Arkivert 2. november 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
Holmen.
Steinsøya
Minnestøtte til de falne i Lyngørslaget.
Holmen og Odden er forbundet med en bro over et grunt sund.
**Lyngør** er en gammel uthavn som ligger i Tvedestrand kommune i Agder fylke, omtrent midt mellom Risør og Tvedestrand. Lyngør består av flere øyer, hvorav en håndfull er bebodd: Holmen, Odden, Lyngørsida, Steinsøya og Askerøya. Det er ingen biltrafikk på øyene, men det finnes en rekke oppmurte gangveier. Lyngør nås lettest med båtskyss fra Gjeving, på den andre siden av fjorden, der det er parkeringsplass.

I dag er det omtrent 80 fastboende på Lyngør, mye takket være lokale virksomheter som seilmakerloftet og andre små virksomheter. En meget stor del av husene i Lyngør brukes som feriesteder i sommerhalvåret, da det er et yrende folkeliv på stedet.

I 1991 ble Lyngør kåret til Europas best bevarte tettsted.

Historie
--------

Lyngørsundet er kjent for et dramatisk sjøslag under Napoleonskrigen: slaget ved Lyngør i 1812, der en britisk marinestyrke senket den dansk-norske fregatten «Najaden». Dette slaget minnes hver olsok med et «putteslag». Vraket av «Najaden» ble funnet i sundet i 1957.

Lyngør fyr er et fyr i betong som ligger litt nordøst for Lyngøya. Fyret ble bygget i 1879 og ble først automatisert og avbemannet i 2004. Det drives i dag av Aust-Agder Turistforening som overnattingssted.

*Lyngør kulturhistoriske samlinger* holder til i 2. etasje i det som tidligere var serveringsstedet *Den blå lanterne*, på Holmen. I samlingene inngår et Terje Vigen-museum.

Kjente foretak i Lyngør
-----------------------

* Lyngør Handelshus (husholdningshandel)
* Kari og meg (pensjonat)
* Pers brygge, restaurant/pub
* Den blå lanterne, tidligere restaurant
* Seilmakerfruens kro, restaurant
* Lyngør seilmakerloft, seilmakerverksted

Se også
-------

* Slaget ved Lyngør

Referanser
----------

1. ↑  NRK: *Lyngør - et av Europas best bevarte tettsteder*
2. ↑  Aust-Agder Turistforening

Eksterne lenker
---------------

* Lyngør Vel
* NRK-klipp om Lyngør med Odd Børretzen
* Landsbyen i havet

| * v
* d
* r
Agder |
| --- |
| Agder | Arendal **·** Birkenes **·** Bygland **·** Bykle **·** Evje og Hornnes **·** Farsund **·** Flekkefjord **·** Froland **·** Gjerstad **·** Grimstad **·** Hægebostad **·** Iveland **·** Kristiansand **·** Kvinesdal **·** Lillesand **·**  Lindesnes **·** Lyngdal **·** Risør **·** Sirdal **·** Tvedestrand **·** Valle **·** Vegårshei **·** Vennesla **·** Åmli **·** Åseral | Norges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Edwin Mwansa Mulandu** (født 15. juli 1969 i Mufulira i Zambia) er en zambisk katolsk geistlig og katolsk biskop av Mpika.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Etter å ha fullført forberedende utdannelse studerte Edwin Mulandu filosofi og teologi ved seminarene i Mpika og Lusaka fra 1997 til 1999. Deretter fikk han en bachelorgrad i teologi fra Det pavelige universitet Urbaniana i Roma. 

### Prest

Den 17. januar 2006 ble han presteviet for bispedømmet Ndola.[1]

Etter poppgaver i menighetssjelesorgen, som dekan og bispedømmeøkonom samt som foreleser ved Zambias katolske universitet, var han nasjonal direktør for de pavelige misjonsselskaper i Zambia fra 2015.

### Biskop av Mpika

Den 24. april 2021 utnevnte pave Frans ham til biskop av Mpika.[1] Den apostoliske nuntius til Zambia, erkebiskop Gianfranco Gallone, bidpeviet ham den 3. juli samme år i katedralen i erkebispedømmet Lusaka. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Kasama, Ignatius Chama, og erkebiskopen av Lusaka, Alick Banda. Innsettelsen i Mpika fant sted en uke senere.
**Mosebyneset** ligger i Marker kommune i Østfold fylke, like ved Ørje sentrum, som er kommunesenteret i Marker.

Søndre Mosebyneset blir populært bare kalt Mosebyneset, mens det egentlige navnet er Søndre Mosebyneset. Det finnes også et Nordre Mosebyneset, derfor er det korte og populære navnet noe misvisende. Mosebyneset er et nes på østsiden av Rødenessjøen, helt i sørenden av sjøen og like ved boligområdet Neset og Ørje sentrum. Mosebyneset består stort sett av barskog med innslag av løvskog, særlig langs vannkanten. 

På Mosebyneset er det flere badeplasser med små sandstrender og muligheter for strandhogg med båt. De mest brukte av disse badeplassene er Sauelauga og Peiskroken. 

De siste årene har det skjedd store forandringer på Mosebyneset. Fra å være eid av Norske Skog Saugbrugs frem til slutten av 2005, har det siden Saugbrugs solgte eiendommen blitt etablert et boligfelt på deler av Mosebyneset. Og Mosebyneset er nå et av flere boligfelt som sammen danner tettstedet Ørje. Boligfeltet er det nyeste boligfeltet i Ørje, og til feltet hører over 80 boligtomter med tilhørende lekeplasser og ballbane. Boligfeltet er knyttet til Ørje sentrum via en gang- og sykkelveibro over sundet som forbinder Rødenessjøen med Krogstadtjernet.

Eksterne lenker
---------------

* Mosebyneset Arkivert 21. januar 2021 hos Wayback Machine.
**François Joseph Marie Jacolin** M.D.P. (født 25. april 1950 i Fontainebleau i Frankrike) er en fransk geistlig og katolsk biskop av Luçon.

Liv og virke
------------

### Prest

François Jacolin ble presteviet for erkebispedømmet Bourges den 4. april 1982. Han sluttet seg senere til *Congregation of the Missionaries of La Plaine* og avla de evige løfter den 30. september 1987.

### Biskop av Mende

Pave Benedikt XVI utnevnte ham til biskop av Mende den 16. januar 2007. Erkebiskopen av Montpellier, Guy Thomazeau, bispeviet ham den 18. mars samme år; medkonsekratorer var Robert Le Gall {{benediktinerne|O.S.B.]], erkebiskop av Toulouse og hans forgjenger i Mende, og Hubert Barbier, erkebiskop av Bourges. 

### Biskop av Luçon

Pave Frans utnevnte ham til biskop av Luçon den 29. mai 2018.[1] Innsettelsen fant sted den 15. juli samme år.

Den 22. juni 2023 utnevnte pave Frans ham i tillegg til apostolisk administrator *sede plena* i La Rochelle. Den lokale biskop der, Georges Colomb, hadde tidligere tilbudt å trekke seg fra sine offisielle plikter på grunn av en etterforskning av anklager om seksuelle overgrep som hadde blitt initiert mot ham inntil anklagene var blitt avklart.[2]
Sandnes kirke
**Sandnes prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Jæren prosti inntil 1. mai 1997, deretter Sandnes prosti til det ble nedlagt 1. januar 2006. Det omfattet sogn i Sandnes kommune i Rogaland fylke, og hovedkirken var Sandnes kirke.

Sandnes' kirkesogn er nå en del av Sandnes kirkelige fellesråd, som er underlagt Sandnes prosti i Stavanger bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

Ved kgl.res. 14. april 1860 fikk Sandnes ladestedsrettigheter og ble formelt skilt ut som egen kommune etter at grenseoppgangen mot Høyland ble approbert av Kongen 6. april 1861. Byen forble imidlertid i Høyland prestegjeld, ettersom den ikke hadde egen kirke. Arbeidet med egen kirke i Sandnes tok fart i 1879 og i 1882 stod Sandnes kirke ferdig.

Ved kgl.res. 23. november 1880 ble Sandnes skilt ut som eget sokn i Høyland prestegjeld, og ved kgl.res. 10. desember 1913 ble Sandnes sogn utskilt fra Høyland prestegjeld og opprettet som eget sognekall fra 1. januar 1914.

Prestegjeldet inngikk i det nye Stavanger bispedømme fra 1. januar 1925.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Sandnes
* Lura

Referanser
----------

1. ↑  Jonasen, J. Schanche (1964). *Sandnes gjennom 100 år*. xx: Sandnes kommune. s. 84.
2. ↑  *Høyland kyrkje 150 år*. Høyland menighet. 1991. s. 19.
3. ↑  Prestegjeld og sogn i Rogaland, arkivverket.no
4. ↑  *Stavanger 1125-1425-1925*. Dreyer. 1925. s. 84.
5. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
6. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Gjesdal kirke
**Gjesdal prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Jæren prosti. Det omfattet sogn i Gjesdal kommune i Rogaland fylke, og hovedkirken var Gjesdal kirke.

Gjesdals kirkesogn er nå en del av Gjesdal kirkelige fellesråd, og underlagt Jæren prosti i Stavanger bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Gestala sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Gjesdal antas å være lagt under Time i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Ettersom det var eget tinglag, dannet Gjesdal sogn grunnlaget for Gjesdal formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Prestegjeldet inngikk i det nye Stavanger bispedømme fra 1. januar 1925.

Ved kgl.res. 22. oktober 1926, med virkning fra 1. januar 1927, ble Lye prestegjeld delt i hhv. Time og Gjesdal prestegjeld. Time bestod av Time sogn og Gjesdal av Gjesdal sogn.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Gjesdal
* Ålgård

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1915). *Norske Gaardnavne*. Fabritius. s. 155.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 66.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
5. ↑  *Stavanger 1125-1425-1925*. Dreyer. 1925. s. 84.
6. ↑  Prestegjeld og sogn i Rogaland, arkivverket.no
7. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
8. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Terje Knudtzon** (født 28. september 1886 i Brunlanes, død 15. juli 1966 i Oslo) var en norsk diplomat.

Etter examen artium 1904 og cand.jur. 1911 var han dommerfullmektig 1912–1915. Så var han generalkonsul i Shanghai 1917–1919 og konsul og legasjonssekretær i Peping-Tokyo 1919, såvel som chargé d'affaires i Tokyo 1919–1921. Han var chargé d'affaires ved legasjonen i Warszawa 1924–1926. 

I 1929 ble han tilsatt ved legasjonen i Havanna på Cuba. Fra 1935 var han ved den nyåpnede legasjonen i București i Romania, deretter minister i Shanghai og Kina 1938–1942, generalkonsul i Bombay 1943–1946, minister ved Argentina (samt Paraguay og Uruguay) fra 1946. 

Han var kommandør av St. Olavs Orden (1946).

Han var sønn av kammerherre Harald Christian Fernando Knudtzon (1814–1905) og Anna Knudtzon (1862–1932) og tilhørte Knudtzon-slekten som innvandret til Norge fra Danmark i siste halvdel av 1700-tallet. Han giftet seg i 1929 med Elizabeth Krohn Dybwad (1889–1966).

Referanser
----------

1. ↑  Knudtzon, Terje i Hvem er Hvem 1948
2. ↑  Tldelinger - Terje Knudtzon - Norges statskandler
3. ↑  Bratberg, Terje (15. november 2018). «Knudtzon». *Store norske leksikon*. Besøkt 15. juli 2020.
4. ↑  Konas dødsår er nevnt i slektspost av Bodil Reiff

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Hans Trygve Kristiansen** (født 18. august 1948) er en tidligere skøytetrener. Han vokste opp på Torstrand i Larvik.

Kristiansen var elev ved Torstrand skole, middelskolen, Larvik yrkesskole (maskinlinjen) og NKI ingeniørskole. Han er utdannet maskiningeniør.

Kristiansen begynte å trene skøytetalenter atten år gammel og har topptrenerutdannelse. Han har vært landslagstrener for Norges Skøyteforbund. Som trener har Kristiansen tatt i alt tretten olympiske medaljer. Han har vært tilknyttet Olympiatoppen siden 1994 og har siden 1990 ledet prosesser for næringslivet med fokus på prestasjonsutvikling.

Hans barndomshjem var Ryes gate 6.

Bibliografi
-----------

* 2013: *Det blei folk av vårs åsså* (avsnittet *Glimt fra barndommen min*). Publisert av Norgesforlaget AS.

Referanser
----------

1. ↑   lokalhistoriewiki.no[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Ellefsen, Dagfinn Werner: *Det blei folk av vårs åsså*, Porsgrunn 2013


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Finn Halvorsen (1982–1985)** | **Landslagstrener i Norges Skøyteforbund**(**1985**–**1994**) | Etterfølger:**Svein-Håvard Sletten (1994–1998)** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
Sola kirke
**Sola prestegjeld**, inntil fra 1968 **Håland prestegjeld**, var et prestegjeld tilhørende Jæren prosti. Det omfattet sogn i Sola kommune i Rogaland fylke, og hovedkirken var Sola kirke.

Solas kirkesogn er nå en del av Sola kirkelige fellesråd, som er underlagt Jæren prosti i Stavanger bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Hálands sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Håland prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, besto fra denne tiden av hovedsognet *Håland kirke* (nedlagt 1840), med Sola og Tjora annekssogn.

Prestegjeldet er i 1620 oppført i Graagaas som *Haaland Præstegjeld* under Jedernnis Prouistij, tilhørende Stavanger stift. Ved kgl.res. av 6. mai 1682 ble prestegjeldet overført til det nye Christianssands stift.

Ved kgl.res. av 27. november 1739 ble Madla sogn overført til Haaland prestegjeld fra Latinskolen i Stavanger, med virkning fra 1741.

Haaland prestegjeld dannet grunnlaget for Haaland formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837. 

Ved kgl.res. av 19. oktober 1840 ble Håland, Sola og Tjora sogn slått sammen til Sola sogn.

Prestegjeldet inngikk i det nye Stavanger bispedømme fra 1. januar 1925.

Ved kgl.res. av 2. desember 1966 ble Madla sogn skilt ut som eget sognekall, med virkning fra 1. mai 1967. Fra 1. januar 1968 fikk Håland prestegjeld navnet **Sola prestegjeld**.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Ved avviklingen bestod Sola prestegjeld av menighetene i Sola, Sørnes, Tananger og Ræge.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1915). *Norske Gaardnavne*. Fabritius. s. 182.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 66.
3. 1 2  Prestegjeld og sogn i Rogaland, arkivverket.no
4. ↑  Lassen, P.B. (Paul Brodahl) (1883). *Beretning om Stiftsstaden Christianssand*. no: Grøntoft. s. 89-90.
5. ↑  *Stavanger 1125-1425-1925*. Dreyer. 1925. s. 84.
6. ↑  *Menigheter og endringer i menighetsgrenser i perioden 1800-1989*. xx#: Stavanger kommune. 1989. s. 17.
7. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
8. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Værtshuset Bærums Verk (mai 2018)
Værtshuset Bærums Verk (desember 2005)
**Værtshuset Bærums Verk** ble oppført cirka 1640, ved det som den gang het Bærums Jern Werk i Bærum, Viken.

Vertshuset er et solid tømmerhus som har vært et samlingssted for jernverksfolket og langsveisfarende bønder og handelsmenn gjennom århundrer. Det ligger sentralt på Bærums Verk, rett ved elven Lomma og den bergenske kongevei over Krokskogen, mellom Bærum og Ringerike. Vertshuset hadde også en funksjon for de vanskeligstilte i lokalsamfunnet; avgiften fra brennevinssalget gikk ikke til kongen, men til verkets fattigkasse.

Etter 1890 ble lokalene brukt som bolig for verkstedsbefolkningen.

Senere ble bygningen fredet av Riksantikvaren etter lov om bygningsvern, og i 1987 ble den totalrestaurert og gjenåpnet som serveringsted.

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Værtshuset Bærums Verk». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
Bjarkøy kirke
**Bjarkøy prestegjeld**, inntil 1886 benevnt **Sand prestegjeld**, var et prestegjeld tilhørende Trondenes prosti. Det omfattet sogn i Bjarkøy kommune i Troms fylke, og hovedkirken var Bjarkøy kirke. 

Bjarkøys kirkesogn er nå en del av Harstad kirkelige fellesråd, og underlagt Trondenes prosti i Nord-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Bjarkey sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Bjarkøy antas å være lagt under Trondenes i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I Reformatsen 1589 omfattet det vidløftige *Trundenes Præstegjeld* hele Søndre og Midtre Troms, med fjorten kirker og kapeller, som ble betjent av ni prester. Av disse hadde Sand en residerende kapellan. *Ved kgl.res. av 28. desember 1731 blev af Throndenæs' forskjellige sogne oprettet syv frie Sognekald, nemlig Hillesø, Ibbestad, herunder Dyrø, Lenvig og Tranø Sogne hørte, Midfjord, Qvedfjord, Sand, Throndenæs og Thorsken. Sands Præstegjeld blev ved [kgl.res. av] 29. oktober 1813 [igjen] forenet med Throndenæs.*

Bjarkøe tinglag dannet grunnlaget for Bjarkøe formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 19. juni 1875 ble igjen Sand utskilt som eget prestegjeld, og ved kgl.res. av 6. desember 1886 ble prestegjeldets navn endret til *Bjarkøy prestegjeld*. Kgl.res. av 22. august 1888 ga tillatelse til å bygge en kapellkirke på Sandsøy, og ved kgl.res. av 14. juli 1909 ble Sandsøy opprettet som annekssogn. Ved kgl.res. av 16. januar 1970 ble så Bjarkøy sogneprestembete atter igjen lagt under Trondenes, gjeldende fra 1. mai 1970.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1905). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 30.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 124.
3. ↑  Haugen, Odd (2000). *Narvik og kirken*. Narvik menighetsråd. s. 14.
4. ↑  (no) «Sandsøy kirkested». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
5. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-instituFusikkerttt. s. 77-93. ISBN 8270612960.
6. ↑  Erlandsen, Andreas (1857). *Biographiske Efterretninger om Geistligheden i Tromsø Stift*. Chr. Tønsbergs Forl. s. 159.
7. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
8. ↑  Prestegjeld og sogn i Troms, arkivverket.no
**Mikhail Anatoljevitsj Botsjkarjov** (russisk: Михаил Анатольевич Бочкарёв; født 23. november 1966) er en russisk statsborger som er ansatt som seniorrådgiver i departementet for informasjonsteknologi i Det russiske føderasjonsrådet i den russiske Dumaen.

Etter et internasjonalt IKT-seminar ved det norske Stortinget ble Botsjkarjov pågrepet og siktet for ulovlig etterretningsvirksomhet. Andre deltakere hadde rapportert til myndighetene det de opplevde som merkelig oppførsel, noe som førte til pågripelsen. Politiets sikkerhetstjeneste mistenkte at han hadde samlet inn informasjon om trådløs infrastruktur på Stortinget.

Russland reagerte på arrestasjonen med å kalle Norges ambassadør Rune Resaland inn på teppet og uttrykke en kraftig protest og avvising av anklagene.

Referanser
----------

1. ↑  Mikhail Botsjkarjov (51) anklages for å ha samlet elektronisk informasjon på Stortinget Aftenposten
2. ↑  Spionsiktets advokat: PST tror han fikk informasjon fra trådløst nettverk Vesterålens Avis
3. ↑  Russland truer Norge med represalier etter spion-siktelse NRK
*For Gardar bispedømme, se Garðar bispedømme.*
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

Garder kirke  
Foto:Torstein Furnes
**Garder** er ei bygd på ca. 600 innbyggere i Vestby kommune i Akershus fylke. Bygda har egen kirke, samfunnshus og barnehage. I tillegg er det en mengde lag og foreninger herfra, blant annet Garder 4H, Garder Volleyballklubb og et eget lutefisklag.

Navnet
------

Navnet har bygda fått fra den sentrale gården Garder. Ifølge Oluf Ryghs *Norske Gaardnavne* er betydningen av navnet gjerdene, inngjerdete jordestykker. Navnet går igjen i mange gårder i bygda etter at gården Garder ble stykket opp. Eksempler: Garderbråten, Garderhagen, Østre og Vestre Garder. Det er også spor fra førkristen tid, blant annet flere gravhauger, en av dem med en stor bautastein i sentrum. Flere gårdsnavn, som Hovimb og Hovtun vitner også om denne perioden. Garder gikk også i middelalderen under navnet *Hovheimdalr*. Garder betjenes av Ruters busslinje 562 (Garder kirke – Oslo Bussterminal).

| * v
* d
* r
Vestby kommune i Viken fylke |
| --- |
| Vestby | Tettsteder | 
* Garder
* Hvitsten
* Hølen
* Son
* Vestby

 |
| Kirker | 
* Garder kirke
* Strømbråten kapell
* Såner kirke
* Vestby kirke

 |
| Severdigheter | 
* Gammel bebyggelse i Hølen og Son
* Ramme Gaard
* Son kystkultursenter
* Sjøbodene i Hvitsten

 |
| Skoler | 

|  |  |
| --- | --- |
| Barneskoler | 
* Bjørlien skole
* Brevik skole
* Garder skole
* Hølen skole
* Son skole
* Vestby skole

 |
| Ungdomsskoler | 
* Grevlingen skole og kultursenter
* Vestby ungdomsskole

 |
| Folkehøgskole | Follo Folkehøgskole |
| Videregående skole | Vestby videregående skole |

 |
| Andre kommuner i Viken | 
* Aremark
* Asker
* Aurskog-Høland
* Bærum
* Drammen
* Eidsvoll
* Enebakk
* Flesberg
* Flå
* Fredrikstad
* Frogn
* Gjerdrum
* Gol
* Halden
* Hemsedal
* Hol
* Hole
* Hurdal
* Hvaler
* Indre Østfold
* Jevnaker
* Kongsberg
* Krødsherad
* Lier
* Lillestrøm
* Lunner
* Lørenskog
* Marker
* Modum
* Moss
* Nannestad
* Nesbyen
* Nesodden
* Nittedal
* Nordre Follo
* Nore og Uvdal
* Rakkestad
* Ringerike
* Rollag
* Råde
* Rælingen
* Sarpsborg
* Sigdal
* Skiptvet
* Ullensaker
* Vestby
* Våler
* Øvre Eiker
* Ål
* Ås

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
Torsken kirke
**Torsken prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Senja prosti. Det omfattet sogn i Berg kommune i Troms fylke, og hovedkirken var Torsken kirke.

Torsken prestegjeld opphørte og inngikk fra 1810 i Berg, sammen med Mefjord prestegjeld.

Historikk
---------

*Þorskar sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Torsken antas å være lagt under Trondenes i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Reformatsen 1589 omfattet det vidløftige *Trundenes Præstegjeld* hele Sør- og Midt-Troms, med fjorten kirker og kapeller, som ble betjent av ni prester. Av disse var Thorsken et residerende kapellani. *Ved kgl.res. av 28. desember 1731 blev af Throndenæs' forskjellige sogne oprettet syv frie Sognekald, nemlig Hillesø, Ibbestad, herunder Dyrø, Lenvig og Tranø Sogne hørte, Midfjord, Qvedfjord, Sand, Throndenæs og Thorsken.*

Ved kgl.res. av 10. oktober 1810 ble Torsken og Mefjord prestegjeld slått sammen til Berg prestegjeld, med Berg kirke som hovedsogn i det nye prestegjeldet.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1911). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 77.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 126.
3. ↑  Haugen, Odd (2000). *Narvik og kirken*. Narvik menighetsråd. s. 14.
4. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-instituFusikkerttt. s. 77-93. ISBN 8270612960.
5. ↑  Erlandsen, Andreas (1857). *Biographiske Efterretninger om Geistligheden i Tromsø Stift*. Chr. Tønsbergs Forl. s. 159.
6. 1 2  Prestegjeld og sogn i Troms, arkivverket.no
**Arjuna** sammen med Subhadrā, hans kone og Krishnas halvsøster, malt av Raja Ravi Varma.
**Arjuna** (devanagari: अर्जुन; IPA: [ɐrˈɟunɐ]; betyr *hvit* eller *sølv,* jf. *argentum* på latin) blir sammen med Krishna regnet for å være helten i det hinduistiske eposet *Mahabharata*, mens han også er lytteren i den hinduistiske skriften *Bhagavad Gita*, som er en filosofisk samtale mellom ham og Krishna. Arjuna er den tredje av pandavaene – Pandus sønner – og han regnes som en uovertruffen kriger og den beste bueskytteren av mange viktige personer i *Mahabharata*, slik som Bhishma, Drona, Krishna, Vidura, Sage Naradha og Dhiritharashtra, og han spilte en viktig rolle i å beseire kauravaene i kurushetrakrigen. Han er den enset ubeseirede helten i *Mahabharata*. Arjuna er en av avatarene til Nara, som sammen med Narayanas avatar Krishna etablerte *dharma* i dvapara yuga.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** World History Encyclopedia **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**«Den knelende dåpsengel»** er en dåpsengel, det vil si en skulptur av en engel med dåpsfatet i hendene, som er plassert i koret i Vor Frue kirke i København. Skulpturen er laget av Bertel Thorvaldsen i 1827. Thorvaldsen har både modellert og selv hugget skulpturen ut i marmor. Engelen er 142 cm høy og har en blomsterkrans i håret. Det ene benet står foran det andre og engelen lener dåpsfatet på sitt høyre kne. Marmorutgaven ble stilt opp i kirken i 1839, og var en gave fra kunstneren.

Opprinnelig hadde kirken en døpefont av tre og det var ikke planlagt å kjøpe en ny. På samme tid arbeidet Thorvaldsen på en døpefont og laget flere skisser både med og uten dåpsfat, stående og knelende. Noen er skisser til engelen i Vor Frue kirke. I 1820-1823 arbeidet han på en stående engel med dåpsfat i hendene til kirken. Gipsmodellen til denne finnes på Thorvaldsens Museum som inventarnummer A111. Modellen er 55,5 cm høy. Engelen ble erstattet av den knelende engelen som står i Vor Frue kirke. Gipsmodellen til denne finnes på Thorvaldsens Museum som inventarnummer A112. Modellen er 142 cm høy.

Da kirkekommisjonen i 1828 fikk rede på at Thorvaldsen holdt på med en knelende engel med dåpsfat, spurte kommisjonen ham om man kunne få den til kirken. Døpefonten kom til København i 1833, fire år etter at kirken ble innviet. Fra 1833 til mai 1839 sto gipsmodellen oppstilt i kirken. Marmorutgaven kom på plass i pinsen 1839, da kunstneren Hermann Ernst Freund holdt overoppsyn med utplasseringen av flere av Thorvaldsens marmorskulpturer i Vor Frue kirke. Døpefonten ble benyttet første gang 19. mai 1839. Da ble Freunds datter døpt, med Thorvaldsen som fadder.

Noter
-----

1. ↑  Rundt 1820 hadde Thorvaldsen så mange som 40 ansatte i sitt atelier. Det var både yngre kunstnere og mer håndverksmessig utdannede arbeidere. Han overlot det meste av marmorhuggingen til dem og innskrenket seg i hovedsak til å utføre skisser og gi verkene den siste finpuss. «Den knelende dåpsengel» er dermed et unntak fra dette.

Referanser
----------

1. ↑  Nordisk Familjebok side 1187
2. 1 2 3  «Dåbens engel». *Vor Frue Kirke - Københavns Domkirke* **(dansk)**. Besøkt 27. desember 2018.
3. 1 2  Dåpsengler Arkivert 26. januar 2016 hos Wayback Machine. fra Thorvaldsens Museum
4. ↑  Dåpsengelen inv.nr.112 fra Thorvaldsens Museum
5. ↑  «Kristus». *Vor Frue Kirke - Københavns Domkirke* **(dansk)**. Arkivert fra originalen 27. desember 2018. Besøkt 27. desember 2018.

Portal: Danmark
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. *(10. okt. 2015)*

*For å lese om andre steder i Norge med samme navn, se Midtbygda*
**Midtbygda** er et tettsted og et delområde i Asker kommune i Akershus. 

Tettstedet Midtbygda var Røyken kommunes administrasjonssenter, og har rundt 1600 innbyggere. Statistisk sentralbyrå regner Midtbygda som en del av tettstedet Røyken. Tettstedet består hovedsakelig av de to byggefeltene Gleinåsen og Katrineåsen. Mellom de to åsene ligger det tidligere Røyken rådhus. 

Midtbygda har bussforbindelse retning Oslo, Hurum og Drammen. Ved foten av Gleinåsen ligger Midtbygda skole. Ved foten av Katrineåsen ligger Røyken videregående skole og Røykenhallen. På Katrineåsen ligger Røyken ungdomsskole. Begge disse skolene har gymtimer i Røykenhallen, som er en flerbrukshall med håndballbane. 

Delområdet Midtbygda og dekker den midtre delen av gamle Røyken kommune ned mot Drammensfjorden i vest, og omfatter åtte grunnkretser:

* Ølstad
* Gleinåsen - Katrineåsen
* Gjerdal
* Hyggen
* Heggum
* Røyken
* Hallenskog
* Wang

Kilder
------

* SSB: Standard for delområde- og grunnkretsinndeling – Delområde- og grunnkretsinndeling 2020

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Trøym**, også kjent som **Hemsedal**, er et tettsted og administrasjonssenteret i Hemsedal kommune i Viken. Tettstedet ligger ved elva Hemsil som renner gjennom Hemsedalen, en sidedal til Hallingdalen, og har 969 innbyggere per 1. januar 2023. Stedet har navn etter gården *Trøym*.

Riksvei 52 passerer Trøym på nordsiden av elva. Veien går mellom krysset til riksvei 7 ved Gol og krysset til europavei 16 nær Borlaug i Vestland.

Trøym har dagligvarebutikker, apotek, flere hoteller, idrettsanlegg og barne- og ungdomsskole. Tettstedet har stor turisttrafikk. Hemsedal kirke fra 1882 står på østsiden av tettstedet og er tilgjengelig fra riksvei 52.

Se også
-------

* Hemsedal (kommune)

Referanser
----------

1. ↑  «Tettsteders befolkning og areal». Statistisk sentralbyrå. 12. desember 2023. Besøkt 12. desember 2023.
2. ↑  «Hemsedal – tettsted». Store norske leksikon. 26. februar 2018. Besøkt 24. april 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Strand kirke
**Strand prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Søre Ryfylke prosti. Det omfattet sogn i Strand kommune i Rogaland fylke, og hovedkirken var Strand kirke.

Strands kirkesogn er nå en del av Strand kirkelige fellesråd, som er underlagt Ryfylke prosti i Stavanger bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Strandar sókn*  (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Strand prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Strand med Høle annekssogn. Prestegjeldet er i 1620 omtalt i Graagaas som *Strand Præstegjeldd* under Stauangers eller Fiordenes Proustij, tilhørende Stavanger stift. Ved kgl.res. av 6. mai 1682 ble prestegjeldet overført til det nye Christianssands stift.

Strand prestegjeld dannet grunnlaget for Strand formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 5. november 1852 ble Fossan utskilt fra Høle sogn som eget kirkesogn. Ved kgl.res. av 14. mars 1864 ble soknene Høle og Forsand skilt ut fra Strand og opprettet som eget Høgsfjord prestegjeld.

Prestegjeldet inngikk i det nye Stavanger bispedømme fra 1. januar 1925.

Med virkning fra 1. mars 1988 besluttet Kirkedepartementet en omfattende revisjon av kirkesogn og prestegjeld i Søre Ryfylke prosti, med det formål å få samsvar mellom prestegjeld og kommuner. Høgsfjord prestegjeld ble nedlagt og delt ved at Forsand igjen ble lagt til Strand.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Strand
* Jørpeland
* Forsand

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1915). *Norske Gaardnavne*. Fabritius. s. 232.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 68.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. 1 2  Prestegjeld og sogn i Rogaland, arkivverket.no
5. ↑  Lassen, P.B. (Paul Brodahl) (1883). *Beretning om Stiftsstaden Christianssand*. no: Grøntoft. s. 89-90.
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  *Stavanger 1125-1425-1925*. Dreyer. 1925. s. 84.
8. ↑  «Strandbuen 1987.09.18». Norge;Rogaland;;Strand;;;;. 19870918. s. 3.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
9. ↑  «Dagbladet Rogaland 1987.08.22». Norge;Rogaland;;Stavanger;;;;. 19870822. s. 6.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
10. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
11. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Marchettis konstant** er den gjennomsnittlige tiden som en person bruker for å pendle hver dag, som er omtrent en time. Faktisk er uttrykket misvisende, fordi Marchetti selv tilskriver «en time»-funnet til Yacov Zahavi.

Den italienske fysikeren Cesare Marchetti sier at selv om formene for byplanlegging og transport kan endres, og selv om noen bor i landsbyer og andre i byer, tilpasser folk gradvis deres liv til de rådende forhold (inkludert plassering av deres hjem i forhold til arbeidsplassen) slik at gjennomsnittlig reisetid forblir omtrent konstant. Helt siden neolittiske tider har folk i gjennomsnitt holdt av den samme tiden hver dag for å reise, selv om avstandene har økt på grunn av fremskrittene i tilgjengelige transportmidler.

Et relatert konsept er påpekt av transportanalytiker og ingeniør Yacov Zahavi, som la merke til at folk synes å ha et konstant reisetidsbudsjett, det vil si «en stabil daglig tid som folk gjør tilgjengelig for reise.» David Metz, tidligere forsker ved transportdepartementet i Storbritannia, viser til data hentet fra British National Travel Survey, som viser at gjennomsnittlig reisetid i Storbritannia støtter Marchettis og Zahavis konklusjoner. Dette arbeidet kaster tvil på påstanden om at investering i infrastruktur sparer reisetid. I stedet ser det ut fra Metzs tall at folk bruker samme tid og reiser lengre, et spesielt eksempel på et Jevons paradoks beskrevet av Lewis–Mogridge Position.

Se også
-------

* Braess' paradoks

Referanser
----------

1. 1 2  Marchetti, C. 1994: Anthropological Invariants in Travel Behavior, Technological Forecasting and Social Change , 47 :75--88, Internal Publication, International Institute for Applied Systems Analysis, Laxenburg, Austria  Arkivert 2. februar 2021 hos Wayback Machine.
2. ↑  Toward green mobility: the evolution of transport, Jesse H. Ausubel, Cesare Marchetti and Perrin Meyer, 1998; The Evolution of Transport, April/May 2001, Jesse H. Ausubel and Cesare Marchetti. Inkluderer observasjoner om historiske byer.
3. ↑  Metz, David, 2008: The Limits to Travel: How Far Will You Go?, 8, Earthscan, London
4. ↑  Ibid.
5. ↑  Dette poenget ble også gjort i et vitenskapelig arbeid i 2009 av Yves Crozet: 'Economic Development and the Role of Travel time: The key concept of accessibility' published in Commissioned Papers for the 4th International Future Urban Transport Conference of the Volvo Research and Educational Foundations, Gothenburg, Sweden, April 19–21, 2009.
**Li Cunxin** (kinesisk: 李存信, født 26. januar 1961) er en kinesisk-australsk tidligere ballettdanser og aksjemegler.

Li Cunxin ble født inn i fattigdom i Shandong provinsen i Folkerepublikken Kina.[] I en alder av elleve ble han valgt av Madame Maos kulturelle rådgivere til å delta ved et danseakademi i Beijing hvor elevene hadde 16 timer lange dager med trening.[] Li trente ballett der i sju år. Han var en av de første studentene fra danseakademiet i Beijing som fikk lov til å reise til USA, der han innledet et forhold med en amerikansk danser, Elizabeth Mackey. I 1981 giftet de seg slik at han kunne forbli i USA og unngå deportasjon.

Li Cunxin ønsket å kunne reise tilbake til Kina for å besøke sin familie, men kommunistpartiet arresterte ham og satte ham i varetekt i det kinesiske konsulatet.[] Etter cirka ett døgn fikk han lov til å bli i USA, men hans kinesiske statsborgerskap ble tilbakekalt. Li flyttet til Melbourne i 1995. Cunxin pensjonerte seg fra ballett i 1998 i en alder av 37 år. Li giftet seg med den australske danseren Maria McKendry i 1987. De har tre barn: Sophie (1989), Thomas (1992) og Bridie (1997).

Li Cunxin arbeider som toppleder for et stort meglerforetaket i Melbourne og er en populær motivasjonstrener.[] Han ble i 2009 kåret til «Årets far» i Australia. I 2003 utga han sin selvbiografi, *Mao's Last Dancer*. Boken har mottatt en rekke utmerkelser, blant annet den australske prisen «Book of the Year».[] Selvbiografi ble siden filmatisert til en australsk spillefilm med samme tittel av regissør Bruce Beresford og manusforfatter Jan Sardi som hadde premiere i 2009.

Han ble i 2019 utnevnt til offiser av Order of Australia.

Bibliografi
-----------

* Li, Cunxin (2005): *Mao's Last Dancer*. Penguin Books. ISBN 0-670-02924-6.

Referanser
----------

1. ↑   Australian Honours Search Facility, honours.pmc.gov.au, Australian Honours-ID 2003931[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Queen's Birthday 2019 Honours List* Arkivert 23. mars 2019 hos Wayback Machine. Australias generalguvernør, 10. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Li Cunxin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Li Cunxin på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Biografi hos *BookBrowse*
* (en) Omtale av biografien, *Ballet.co.uk* (2003)
* (en) Avskrift av intervju 2004, samtale med George Negus, ABC
* (en) Video av Li Cunxins tale ved Saxton Speakers Bureau

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Brdy** (tidligere navn *BigBlu*, *Breiband.no* og *Direct Connect*) er et norsk teleselskap som spesielt retter seg mot distrikter og strøk der bredbånd er lite utbygget. Bedriften leverer bredbåndsløsninger til privatadresser, hytter og bedrifter. Brdy har kontoradresse i Rosenholm Campus i Nordre Follo i Akershus, har om lag 20 ansatte og en omsetning på 43 millioner (2010). Daglig leder er Stig Myklebust og styreleder Viggo Finstad Nilsen.

Selskapet ble stiftet i april 2003 og har som uttalt visjon å være en distriktsvennlig bredbåndsutbygger.

Brdy har bygget ut bredbånd i distriktene i 105 av Norges 430 kommuner. Bredbåndsutbyggingen er gjort i områder langt utenfor sentrale strøk hvor utbyggingen har gitt bredbånd til husstander som fra før av har hatt begrenset eller ingen tilgang til bredbånd. Flere av disse prosjektene er delvis finansiert gjennom Statens Høykom-prosjekt med formål om 100 prosent bredbåndsdekning i Norge. Brdy leverer også tjenester som prosjektering av bredbåndsutbygging for stat, kommune og næring.

Teknologi
---------

Brdy benytter 5,5 GHz radioteknologi, og fungerer etter fri-sikt prinsippet – sluttbrukere har eget, utvendig montert mottakerutstyr som får signaler fra nærmeste sender. Teknologien har rekkevidde på ca 10–15 km luftlinje. Senderne i masteinstallasjonene er tilknyttet andre master med lisensiert og ulisensiert radiosamband, eller har fiber/xDSL som stamnett. Brdy leverer også xDSL og fiber på leid samband, samt kombinasjoner med radiosamband og fiber.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |